Franco Alfano

**Franco Alfano** (* 8. marec 1875, Posillipo – † 27. október 1954, Sanremo) bol taliansky hudobný skladateľ, klavirista a pedagóg. 

## Život
Alfano sa narodil v obci Posillipo pri Neapole. Na klavír sa učil u Alessandra Longa súkromne. Harmóniu u Camilla de Nardis (1857 – 1951) a skladbu u Paola Serraoa potom na konzervatóriu *San Pietro a Majella* v Neapole. Po absolvovaní konzervatória pokračoval v štúdiu kompozície ešte u Hansa Sitta a Salomona Jadassohna v Lipsku. Počas štúdia sa stretol s Edvardom Griegom a pod jeho vplyvom skomponoval rad klavírnych a orchestrálnych skladieb.

V roku 1918 bol menovaný riaditeľom konzervatória v Bologni. V rokoch 1923 – 1947 bol riaditeľom konzervatória v Turíne a konečne v rokoch 1947 – 1950 riadil Rossiniho konzervatórium v ​​ Pesare (*Conservatorio Statale di Musica "Gioachino Rossini"*). Zomrel 27. októbra 1954 v Sanreme.

## Opery
Jeho prvá opera *Miranda*, ku ktorej si sám napísal libreto podľa románu Antonia Fogazzara, vznikla roku 1896, ale nebola nikdy publikovaná. Ďalšie opera *La Fonte Di Enschir* (libreto Luigi Illica) bola síce nakladateľom Ricordim odmietnutá, ale so slušným úspechom bola uvedená 8. novembra 1898 vo Vroclave pod názvom *Die Quelle von Enschir*.

Prvá z troch jeho najdôležitejších opier bola v roku 1904 opera *Risurrezione (Vzkriesenie)*. Libreto podľa románu Leva Nikolajeviča Tolstého napísali Cesare Hanau a Camillo Antona Traversi. Premiéra sa konala v *Teatro Vittorio Emanuele* v Turíne, 30. novembra 1904. Na nahrávke talianskeho rozhlasu z roku 1971 spieva hlavnú úlohu Magda Olivero.

Ďalšou operou bol Cyrano z Bergeracu podľa rovnomennej hry Edmonda Rostanda. Skladateľ operu komponoval na francúzske libreto, ktoré napísal Henri Cain. Ale talianska verzia mala premiéru v Ríme v januári 1936, francúzske uvedenie v Paríži bolo o štyri mesiace neskôr. V poslednej dobe bola táto opera znovu uvedené na svetových scénach, okrem iného aj v Metropolitnej opere v New Yorku, kde hlavnú rolu spieval Plácido Domingo.

V roku 1921 uviedol na scénu operu *La Leggenda di Sakùntala* podľa divadelnej hry staroindického básnika Kalidasa *[[Abhidžňánašákuntala]]* (*Poznávacie znamenie Šakuntalino*). Malo sa za to, že notový materiál bol zničený pri bombardovaní počas 2. svetovej vojny, tak skladateľ vytvoril novú verziu pod prostým názvom *Sakùntala*, ktorá mala premiéru 9. januára 1952 v *Teatro dell'Opera* v Ríme. V roku 2005 však bola partitúra pôvodnej verzie opery nájdená v archíve nakladateľstva Ricordi, takže sú dnes k dispozícii obe znenia.

Po úspechu opery odporučil dirigent Arturo Toscanini Alfanovi, aby sa pokúsil dokončiť poslednú operu Giacoma Pucciniho, Turandot. Podľa dochovaných náčtrkov dokončil Alfano posledné dve scény. V roku 2001 sa opera dočkala nového zakončenia od skladateľa Luciana Beria, ktorý mal k dispozícii ďalšie objavené notové materiály. V poslednej dobe (2008) sa objavilo ďalšie dokončenie opery z pera čínskeho skladateľa Hao Weiya. Ale sa opera často uvádza len v znení, ktoré skomponoval Puccini.

## Dielo
### Opery
* *Miranda*, (1896, netransponované)
* *La fonte di Enschir* (libreto Luigi Illica, Vroclav, Stadttheater, 8. novembra 1898)
* *Resurrezione* (libreto Cesare Hanau a Camillo Antona Traversi podľa Tolstého, Turín, Teatro Vittorio Emanuele, 30. novembra 1904)
* *Il principe Zilah* (libreto Luigi Illica, Janov, Teatro Carlo Felice, 3. februára 1909)
* *I cavalieri e la bella* (libreto Giuseppe Adami a Tomaso Monicelli, 1910, nedokončené)
* *L'ombra di Don Giovanni* (libreto Ettore Moschino, Miláno, La Scala, 2. apríla 1914)
** Revidovaná verzia: *Don Juan de Manara*, Florencia, Teatro Comunale, 12. júna 1941)
* *La leggenda di Sakuntala* (libreto podľa Kalidasa), Bologna, Teatro Comunale, 10. decembra 1921)
** Nová verzia: *Sakùntala*, Rím, Teatro dell'Opera, 9. januára 1952)
* *Madonna Imperia* (libreto Arturo Rossato, podľa Balzaca: *La Belle Imperia*, Turín, Teatro di Torino, 15. mája 1927)
* *L'ultimo Lord* (libreto Ugo Falen a Arturo Rossato, podľa F. L. Burnettovej: Malý lord Fauntleroy, Neapol, Teatro San Carlo, 19. apríla 1930)
* *Cyrano de Bergerac* (francúzske libreto Henri Cain podľa Edmonda Rostanda, Rím, Teatro dell'Opera, 22. januára 1936)
* *Il dottor Antonio* (libreto Mario Ghisalberti (podľa Giovanni Ruffini" *Dottor Antonio*, Rím, Teatro dell'Opera, 30. apríla 1949)
* *Vesuvius* (rozhlasová opera, libreto Vittorio Viviani, vysielala stanica RAI 13. novembra 1950)

### Orchestrálne skladby
* *Suite romantica*, 1909
* *Symfonie č.1*, 1910
* *Danza e finale di Sakùntala*, 1923
* *Himno al libertador [[Simón Bolívar]]*, pre zbor a orchester, 1930
* *Hic est illa Neapolis*, tre pezzi orchestrali, 1932
* *Symfonie č. 2*, 1933
* *Sinfonia breve*, 1934
* *Divertimento per orchestra da camera e pianoforte obbligato*, 1936
* *Vesuvius*, symfonická báseň, 1946
* *Danza per orchestra*, 1948

### Balet
* *Napoli*, Paříž, Folies Bergère, 1900
* *Lorenza*, Parigi, Folies Bergère, 1901
* *Eliana*, Řím, 1923
* *Vesuvio*, Sanremo, 1933

### Klavírne skladby
* *Quatre morceaux* per pianoforte, 1898
* *Quatre danses napolitaines* per pianoforte, 1899
* *Quatre pièces* per pianoforte, 1899
* *Quatre danses roumaines* per pianoforte, 1899
* *Deux pièces* per pianoforte, 1900
* *Cinq danses de Cléo de Mérode* per pianoforte, tratte dal balletto *Lorenza*, 1902
* *Nostalgia* per pianoforte, 1918

### Komorná skladby
* Sláčikové kvarteto č. 1, 1918
* Sonáta pre husle a klavír, 1923; rev. 1933
* Sonáta pre violončelo a klavír, 1925
* Sláčikové kvarteto č. 2, 1926
* Koncert pre sláčikové trio, 1929
* *Pax*, pre organ a klavír, 1929
* Klavírny kvintet, 1936
* *Giorno per giorno* pre violončelo a klavír, 1941;
* Sláčikové kvarteto č. 3, 1943
* *Nenia* pre akordeón, 1951

### Spev
* *Cinq mélodies*, 1896
* *Deux mélodies*, 1900
* *Felicità*, na slova Francesco Pastonchi, 1914
* *Tre poemi podľa [[Rabíndranáth Thákur|Rabíndranátha Thákura]]*, 1918
* *Sei liriche*, na slova rôznych autorov, 1919 – 1922
* *Tre liriche di Tagore*, 1928
* *Vocalise-étude*, 1928
* *Messaggio*, slova Sapho, 1932
* *Tre vocalizzi*, 1933
* *Gelosia, Segreto e Corsa*, slova Thákur, 1935
* *Antica ninnananna partenopea*, 1935
* *Nuove liriche tagoriane*, 1936
* *È giunto il nostro ultimo autunno*, slova Miranda Bona, 1943
* *Cinque nuove liriche tagoriane*, 1948
* *Tre nuovi poemi*, slova Cesare Meano a Luigi Orsini, 1939

## Referencie

## Externé odkazy
* Život a diskografia
* Dielo
* Životopis
* Linda B. Fairtile: ''Duetto a tre. Alfano 's completion of Turandot''. Cambridge opera journal. Volume 16, issue 02, July 2004, pp 163-18
* [Volne prístupné partitúry diel od Franca Alfana v projekte [IMSLP]]

## Zdroj

Kategória:Skladatelia vážnej hudby
Kategória:Talianski hudobní skladatelia
Kategória:Operní skladatelia