open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Doprava v Kuvajte

**Doprava v Kuvajte** je založená na cestnej doprave, keďže Kuvajt je krajina s bohatými ropnými zásobami. Na jedného človeka pripadajú v priemere 2 autá. Železničná doprava tu neexistuje a tak hromadnú dopravu zabezpečujú autobusy. Niektoré železničné trate boli naplánované, vrátane metra v Kuvajte, no žiadne z nich neboli realizované. Kuvajt má námorné prístavy v Perzskom zálive. Nachádza sa tu 7 letísk, z ktorých najväčšie a výhradne určené na civilné použitie je Kuwait International Airport.

## Železničná doprava
### Prehľad
Napriek tomu, že Kuvajt nemá žiadne železnice, zvyšujúci sa počet kolón na cestách viedol k navrhnutiu pár projektov. Hlavné mesto Kuvajt by malo byť konečnou stanicou navrhovanej železnice Gulf Railway. Táto 2 000 kilometrov dlhá železnica má viesť z Kuvajtu do Ománu cez mestá pozdĺž Perzského zálivu.

### Metro
Metro v Kuvajte je plánované pod názvom The Kuwait Metropolitan Rapid Transit System Project a má mať 4 linky, ktoré budú dokopy merať 160 km. Zastávok bude 69. Projekt mešká a výstavba zatiaľ nezačala.

## Cestná doprava
Kuvajt sa ako krajina, v ktorej pripadajú približne 2 autá na jedného človeka, vysoko spolieha na cestnú dopravu. Celková dĺžka cestnej infraštruktúry je 6 608 km. Dopravné zápchy sú časté počas dňa hlavne v Kuvajte.

Kedže tu neexistujú žiadne železnice, hromadná doprava je založená výhradne na autobusoch. Štátnym dopravcom je spoločnosť Kuwait Public Transportation Company, založená v 1962. Zabezpečuje miestne linky v rámci Kuvajtu ako aj diaľkové linky do ostatných štátov pri Perzskom zálive. Hlavným súkromným dopravcom je CityBus. Ďalším súkromníkom je Kuwait Gulf Link Public Transport Services.

## Letecká doprava
V Kuvajte sa nachádza 7 letísk a 4 heliporty. Národné aerolínie sú Kuwait Airways.

## Vodná doprava
náhľad|Prístav Ash Shu'aybah
Kuvajt má v Perzskom zálive tieto prístavy (tu uvedené v anglickom prepise): Ash Shu'aybah, Ash Shuwaykh, Kuwait, Mina' 'Abd Allah, Mina' al Ahmadi, Mina' Su'ud.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Doprava v Kuvajte
Veľkohrivec bradavičnatý

**Veľkohrivec bradavičnatý** (*Caloenas nicobarica*) je holubovitým vtákom. Druh opísal švédsky prírodovedec Carl Linné r. 1758 vo svojom diele *[[Systema naturae]]* (ed. 10 s. 164). Pôvodne ho zaradil do rodu *[[Columba (rod)|Columba]]*, v súčasnosti veľkohrivec patrí do rodu *[[Caloenas]]* (jediný žijúci druh z roda). Podľa štúdie DNA (Shapiro & kol., 2002) bol postavený vedľa kladu dront nelietavý (*Raphus cucullatus*)/pustovník krátkokrídly (*Pezophaps solitaria*) a je teda najbližším žijúcim príbuzným týchto vyhynutých vtákov.

Veľkohrivec bradavičnatý sa vyskytuje v hustých vždyzelených lesoch do nadmorskej výšky . Je dobrý letec, a preto má pomerne rozsiahly areál rozšírenia. Osídlil prevažne menšie ostrovčeky v juhovýchodnej Ázii a čiastočne v Pacifiku (Andamany, Nikobary, Mergui, Filipíny, Palau…). V celom svojom rozsahu sa ale vyskytuje vzácne, Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov hodnotí druh ako takmer ohrozený. Nebezpečenstvo predstavujú prevažne ľudské aktivity: lov zo strán ľudí aj zavlečených predátorov a strata prirodzeného prostredia. Veľkohrivec bradavičnatý patrí na zoznam CITES I.

Veľkohrivec bradavičnatý meria asi 40 cm, samice sú menšie. Druh má pestré sfarbenie, ktoré sa vyvinulo pravdepodobne kvôli absencii predátorov na ostrovčekoch, kde sa vyskytuje. Perie je tmavo zelené s čisto bielym chvostom a červenými končatinami, na chrbte doplnené o „plášť“ zo zelenožltého peria. Pohlavie dospelcov možno rozpoznať podľa farby dúhovky, ktorá je u samíc biela a u samcov tmavá.

Veľkohrivec bradavičnatý tvorí skupinky. Je obyčajne tichým druhom, počas sporov sa ale ozýva chrochtavými zvukmi. Potravu zbierajú veľkohrivci prevažne za úsvitu a súmraku na podraste. Ich veľké oči im v tomto pološere umožňujú dobre vidieť. Konzumujú semená, ovocie, orechy alebo hmyz. Rozmnožovanie môže nastať počas celého roka a často prebieha v hustých kolóniách. Druh je monogamný, pár si stavia hniezdo z konárov niekoľko metrov nad zemou, typicky na stromoch alebo v krovinatých porastoch. Samica kladie iba 1 vajce. Inkubácia trvá 2,5 týždňa a o mláďa sa rodičia starajú až štvrť roka. Je spočiatku kŕmené takzvaným holubím mliekom. Dospelé perie mláďatá získajú za 5 až 14 mesiacov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Holubovité
Kategória:Takmer ohrozené druhy
Órópos

**Órópos** alebo **Oropos** (*Órópos*, ) môže byť:
 
* staroveké mesto v Macedónii, pozri Órópos (Macedónia)
* staroveké mesto v Sýrii, pozri Órópos (Sýria)
* grécke mesto v Atike, pozri Órópos (Atika)
* grécka územná administratívna jednotka tretej úrovne v Atike, pozri Órópos (Dimos)
* grécka obec v kraji Epiros, pozri Órópos (Epiros)
 
## Pozri aj
* Skala Oropou, grécka obec vo východnej Atike
Matúš Čupka

Mgr. **Matúš Čupka** (* 28. február 1987, Bratislava) je slovenský občiansky aktivista a komunálny politik, v roku 2022 zvolený za starostu mestskej časti Bratislava-Nové Mesto. V roku 2011 založil občiansku iniciatívu Zelená hliadka, s ktorou organizoval brigády na zber odpadu a obnovu verejných priestorov. Reprezentoval Slovensko ako junior v bejzbale. 

## Životopis
náhľad|vľavo|Matúš Čupka - oznámenie kandidatúry
V roku 2011 absolvoval Fakultu sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského, odbor európske štúdiá a medzinárodné vzťahy, jeden semester študoval na Uppsala universitet vo Švédsku.

Pracoval pre Inštitút pre dobre spravovanú spoločnosť a pre Dell. Za blogy o reklamných trojnožkách získal Novinársku cenu v roku 2014.

V komunálnych voľbách 2018 kandidoval za starostu bratislavskej mestskej časti Nové Mesto ako nezávislý, podporila ho pravicová koalícia, Team Vallo a strany Progresívne Slovensko a SPOLU. So ziskom 37,54 % platných hlasov sa umiestnil druhý za úradujúcim Rudolfom Kusým (58,49 %).

V nasledujúcich komunálnych voľbách v roku 2022 kandidoval opäť, za trojkoalíciu Team Bratislava, Progresívne Slovensko, SaS a so ziskom 55,39 % platných hlasov bol zvolený za starostu m. č. Nové Mesto (pred Zuzanou Rattajovou so ziskom 19,82 %) a súčasne za poslanca mestského zastupiteľstva. Koalícia zároveň získala dominantné postavenie v novomestskom miestnom zastupiteľstve, kde obsadila 23 miest z 25.

## Referencie

## Externé odkazy
* Matúš Čupka – predvolebný web (2022)
* Matúš Čupka – blog na Denníku N
* Bratislavan opravuje chyby v městském prostoru – s kamarády spravil díru v chodníku – rozhovor v rádiu Wave Českého rozhlasu (2017)
* Zvolený starosta Matúš Čupka: Kusý mi po voľbách navrhol, aby som sa uňho na mesiac zamestnal – rozhovor v Denníku N (2022)

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí aktivisti
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Starostovia mestskej časti Bratislava-Nové Mesto
Kategória:Laureáti Novinárskej ceny
Kategória:Absolventi Fakulty sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského v Bratislave
Magtens Korridorer

**Magtens Korridorer** (doslovne *Koridory Moci*) je dánska rocková hudobná skupina založená v roku 1995 v Kodani. Hrá kombináciu rocku a poetického post-punku. Skupina pozostáva z Johana Olsena (vokály), Rasmusa Kerna (gitara, syntetizátor, samplery a iné klávesy), Niklasa Schneidermanna (gitara), Terkela Møhla (basgitara) a Andersa Ramhedea (bicie).

## História
V roku 1996 skupina vytvorila demo-CD obsahujúce pieseň „Hestevisen“, ktorú v roku 1997 predstavili vo veľmi populárnej relácii *[[Tæskeholdet]]* stanice Dánskeho rozhlasu P3 a preslávila ich v Dánsku. Zostavu vtedy tvoril Johan Olsen (spev), Jacob Ihlemann (gitara), Rasmus Kern (gitara), Peter Bregnsbo (bicie) a Henrik Dylmer (basgitara).

V roku 1998 skupina nahrala svoj debutový album *[[Bagsiden af medaljen]]*, ale albumu sa nepodarilo preraziť na trhu. Nasledujúcich sedem rokov nebolo o zostave počuť. V roku 2005 Magtens Korridorer pritiahli pozornosť programu *Karrierekanonen* na objavovanie nových hudobných talentov v Dánsku. Toho roku skupina vydala album *Friværdi*, ktorý bol úspešný komerčne aj kriticky. Bolo vydaných niekoľko singlov ako napríklad „Lorteparforhold“, „Picnic (på Kastellet)“, „Nordhavn Station“ a „Sara har...“.

Frontman skupiny Johan Olsen má tiež titul Ph.D. v molekulárnej biológii a učí na Kodanskej univerzite.

Magtens Korridorer otvárali Orange Stage na Roskilde Festivale v roku 2006.

Skupina vydala 31. októbra 2011 svoj piaty štúdiový album, *Imperiet falder*. Po troch zlatých a platinových albumoch vydaných cez Universal sa skupina rozhodla predĺžiť zmluvu s nahrávacou spoločnosťou. V roku 2012 nasledoval šiesty štúdiový album *Spil noget vi kender!*, v roku 2014 album *Før alting bliver nat* a 23. februára 2018 vydali ôsmy štúdiový album *Halvt til helt*.

## Členovia
### Súčasní členovia
thumb|Magtens Korridorer naživo v KB Hallen 28. decembra 2019
* Johan Olsen – spev
* Anders Ramhede – bicie, perkusie, zbor
* Niklas Schneidermann – gitara, zbor
* Rasmus Kern – gitara, ústna harmonika, klávesy, zbor
* Terkel Møhl – basgitara
### Bývalí členovia
* Peter Bregnsbo – bicie (1995–1998)
* Jacob Ihlemann – gitara (1995–1998)
* Henrik Dylmer – basgitara (1995–1998)

## Diskografia
### Štúdiové albumy

### Koncertné albumy
*2003: *Magtens Korridorer i Humlebyen*
*2003: *Stengade Live*

### EP
*1995: *Intet nyt under solen*
*1996: *Den første*
*2022: *Nødudgang*

### Single

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka
* Myspace

## Zdroj


Kategória:Dánske hudobné skupiny
Perirrhantérion

[náhľad|[Paestum|Paestský červenofigúrový lebes gamikos, dve ženy pri perirrhantérione, na ktorej stojí Eros, cca 340 pred Kr.]] 
**Perirrhantérion** ()*perirrhantérion*) bolo starogrécke umývadlo slúžiace na rituálnu očistu.[náhľad|vľavo|Veľké mramorové perirrhantérion z archaickej doby, cca [7. storočie pred Kr.|7. stor. pred Kr.]]        
 
Perirrhantéria (*περί**peri*, okrúhly, *ῥαίνειν**rhainein*, striekať okolo)  boli vyvýšené okrúhle plytké umývadlá (nádoby) s vodou k rituálnej očiste, ktoré sa bežne nachádzali pri náboženských svätyniach (aj vo svätyniach) alebo pred vstupom do posvätného okrsku (ľudia sa v nich mohli rituálne očistiť pred vstupom). Boli vyrobené väčšinou z kameňa, najmä z mramoru, zriedkavejšie z hliny. Ich podstavce mohli mať rôzne tvary, napr. stvárnené z troch či štyroch ľudských figúrok (najmä karyatíd), v tvare jednoramennom a inak.

Na aténskej Akropole bolo objavených až 50 perirrhatérionov i s venovacími nápismi. Ľudia zaťažení niektorými formami náboženskej poškvrny (*miasma*) nemohli vstúpiť do posvätných okrskov aj dlhšiu dobu, čo mohlo obmedziť ich účasť na politickom živote. V starovekom Grécku sa očistné obrady konali i v rámci príprav na konkrétne udalosti, ale nikdy nie ako reakciu na poškvrnu (napr. na aténske zhromaždenie - *ekklésia*). Súčasťou takýchto symbolických obradov mohlo byť pokropenie alebo omytie vodou, obetovanie zvieraťa alebo očistné dymenie.

## Referencie

  
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky
 
Kategória:Umenie v starovekom Grécku
Kategória:Nádoby
Paľo Bielik a slovenská filmová kultúra

**Paľo Bielik a slovenská filmová kultúra** je slovenská monografia filmovej historičky Petry Hanákovej, vydaná roku 2010 pod hlavičkou Slovenského filmového ústavu v edícií Orbis Pictus.

## Recenzie
Český filmový kritik Jaromír Blažejovský vo svojej dvojrecenzii (recenzoval zároveň monografiu *Ján Kadár* od Václava Maceka) pre časopis *[[Cinepur]]* Hanákovej text opisuje ako „temperamentní, ´swingující´, sebareflexivní a relaxovaný“, nakoľko autorka využíva anglické filmové výrazy, čím je text príťažlivejší pre mladšieho čitateľa. Aplikuje tiež feministické teórie, komentuje vlastný vývoj písania o Bielikovi, jeho písomný prejav, reflektuje vzdialenosť  - generačnú, rodovú i vzdelanostnú, ktorá ju od Bielika delí.

Blažejovský monografii vytýka niektoré nesprávne, sporné či málo konkrétne tvrdenia; „například Slovenský štát je vžité, avšak nepřesné označení pro útvar, který se po většinu své existence jmenoval Slovenská republika.“[3] Dva Bielikom režírované filmy o Jánošíkovi vraj neboli distribuované s jednoročným odstupom a oba mali festivalovú premiéru v roku 1963. Šancu na Bielikovu inšpiráciu filmom *[[Rím, otvorené mesto]]* pri *[[Vlčie diery|Vlčích dierach]]* vidí Blažejovský ako malú; Rosselliniho film v Československu uvedený nebol. „Hanáková se zmíni o ´legendárním skandálu´ na festivalu v Benátkach 1936, ale když si dychtivý čtenář nalistuje příslušnou vysvětlivku, nedočte se víc, než že ´maďarské reakce jsou všeobecně známé. A kritike sa nevyhlo používanie adjektív typu „plickovské“, „bielikovské“

„Text Petry Hanákové má proměnlivější puls; je senzitivní, místy udivený, jindy pobavený. Někdy jako by se autorka sama zalekla, co objevila, a raději rychle změní téma,“ charakterizuje ďalej Blažejovský. V záverečnom verdikte napokon píše: „Macekův *Ján Kadár* a Hanákové *Paľo Bielik* reprezentují úroveň, k níž dozrála dvacetiletá systematická dobře koordinovaná práce žáků a učitelů, přičemž polemické, osobní zaujetí zústavá."

"Autorka vo svojej monografii síce Bielika z niekdajšieho piedestálu zhadzuje, ale zároveň k jeho dielu pristupuje láskavo. Občas dokonca s prekvapujúcou úctou,“ opisuje prístup Hanákovej k Bielikovi filmový vedec Martin Ciel.

Interpretácie Bielikových filmov Ciel považuje za „korektné a dôsledne.“[5] A hoci Hanákovej monografiu označuje ako „štandardnú“ či „bez väčších inovácií“, na rozdiel od väčšiny monografii Ciela nenudí. Chváli autorkine písanie, prácu s archívmi i prejavenie vlastného názoru so schopnosťou argumentácie.

„Monografia o ´veľkom´ Paľovi Bielikovi, ktorá v mnohom redefinuje dobové názory na jeho tvorbu, vyvracia (ale nevytvára) mýty o ňom je elegantnou ukážkou nového subverzného pohľadu na dlho zakonzervovaný oficiálny obraz,“ uzatvára Ciel.

## Referencie

Kategória:Knihy
Eduardo Camaño

**Eduardo Oscar Camaño** (* 17. jún 1946, Buenos Aires) je argentínsky politik a právnik. Od 30. decembra 2001 do 2. januára 2002 vykonával ako predseda poslaneckej snemovne Argentínskej republiky právomoci výkonnej moci prezidenta, keď rezignoval prezident Adolfo Rodríguez Saá. Pred tým pôsobil ako intendant partida Quilmes a federálny poslanec, neskôr pôsobil ešte v provinčnej vláde provincie Buenos Aires.

## Životopis
Narodil sa vo federálnom hlavnom meste Buenos Aires. V politike začal byť činný na regionálnej úrovni za Justicialistickú stranu, následne v roku 1983 začal dva roky pôsobiť v rade partida Quilmes v provincii Buenos Aires. Následne začal pôsobiť ako poslanec v parlamente svojej domovskej provincie a už v roku 1987 sa stal intendantom partida Quilmes, čím sa dostal na čelo tejto časti provincie. Na tejto pozícii zotrval do roku 1991, kedy bol zvolený do federálnej poslaneckej snemovne a stal sa tak poslancom. Tu bol niekoľkokrát opätovne znovuzvolený v ďalších voľbách, až sa 10. decembra 2001 stal predsedom poslaneckej snemovne. Predsedom zotrval do roku 2005. Na konci roka 2001 však Argentínu naplno zasiahli dôsledky ekonomickej krízy, krajina sa dostala do veľkých ekonomických problémov. Tieto následne vyvolali masové celonárodné násilné protesty, po ktorých 21. decembra rezignoval prezident Fernando de la Rúa. Keďže krajina v tej dobe nemala viceprezidenta, ktorý rezignoval rok pred tým, právomoci prezidenta prevzal dočasný predseda senátu Ramón Puerta. Ten okamžite zvolal zasadnutie legislatívneho zhromaždenia, ktoré 23. decembra zvolilo za nového prezidenta Adolfa Rodrígueza Saá, ktorý mal zostať prezidentom až do volieb. Prezident Saá vyhlásil očakávaný štátny bankrot, no jeho ostatné opatrenia na riešenie krízy iba vystupňovali protesty a tak aj Saá o krátky čas odstúpil.

30. decembra sa tak právomocí prezidenta mal opätovne ujať dočasný predseda senátu Ramón Puerta, ktorý však v tento deň ohlásil svoju rezignáciu zo zdravotných dôvodov. Ďalším v poradí, ktorý podľa ústavy mal prevziať právomoci prezidenta bol predseda poslaneckej snemovne, ktorým bol práve Eduardo Camaño. Aj Camaño, podobne ako pred tým Puerta, okamžite zvolal legislatívne zhromaždenie, ktoré 2. januára 2002 zvolilo nového prezidenta, ktorým sa stal Eduardo Duhalde. Camaño tak následne pokračoval ďalej vo svojej funkcii predsedu poslaneckej snemovne. Po odchode z poslaneckej snemovne v roku 2005 pôsobil vo vedení niekoľkých štátnych spoločností a v roku 2009 sa stal členom provinčnej vlády svojej domovskej provincie.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Argentínski politici
Kategória:Argentínski právnici
Kategória:Prezidenti Argentíny
Kuvičok hnedochrbtý

**Kuvičok hnedochrbtý** (*Glaucidium castanotum* alebo *Glaucidium castanonotum* alebo *Taenioglaux castanota*) je malý druh lesnej sovy z Ázie, endemit žijúci na Srí Lanke ako stály vták. V minulosti bol považovaný za poddruh kuvička džungľového. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kuvičok hnedochrbtý patrí medzi takmer ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci kvôli ničeniu biotopov. Rýchlosť poklesu nie je taká rýchla, pretože druh sa dokáže prispôsobiť aj prostrediu zmenenému človekom.

## Opis

Meria iba 17 - . Krídlo 122 - . Hmotnosť 100 g. 

Základná farba chrbtovej časti tela je gaštanovo hnedá s tmavohnedým priečnym vlnkovaním. Na tmavohnedej hlave má husté úzke žltkavé priečne čiary. Má bielu bradu a bielu škvrnu na hrudi. Hruď je priečne vlnkovaná. Spodná časť tela je biela a škvrnitá. Pazúry tmavohnedé..

Oči sú výrazne žlté, zobák zelenkavo-žltý..

## Hlas
Samec kuvička hnedochrbtého sa ozýva dlhým trilkom *"kwurrkwurrkwurrkwurr.."*  Spev začína ticho a postupne zosilňuje a náhle skončí. Jedna fráza pozostáva z 4 - 9 slabík. Frázy opakuje v niekoľko sekundových intervaloch.

## Biotop
Obýva vlhké lesy Srí Lanky na západných svahoch hôr približne do 

## Spôsob života
Kuvičok hnedochrbtý je aktívny najmä cez deň. Loví aj  volá cez deň, je plachý, často sedí na vrcholkoch vysokých stromoch na strmých svahoch.

### Hniezdenie
Kuvičok hnedochrbtý hniezdi v mesiacoch marec až máj v stromových dutinách alebo v dutiných kokosovníkov vysekaných ďatlovitými, napríklad barbetovité (Megalaimidae). Vletový otvor býva v 3 - 8 m výške. Zvyčajne znáša 2 biele oválne vajíčka (35 x 28 mm).

## Potrava
Živý najmä veľkým hmyzom ako sú chrobáky. Okrem toho uloví aj drobné hlodavce, vtáky a jašterice. Väčšie stavovce loví v období kŕmenia mláďat.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
 
* 

Kategória:Sovovité
Kategória:Takmer ohrozené druhy
Lykios (syn Ktésidéma)

**Lykios** (*Lykios*) bol grécky sochár v 1. storočí.
 
Sochár Lykios, syn Ktésidéma z Atén, tvoril v Ríme za vlády rímskeho cisára Augusta. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy, ale svedectvom tvorby tohto sochára je v Ríme (v centrálnej oblasti Corsa) objavený podstavec zo sochy s jeho signatúrou:

::- text v starogréčtine 
 
Bodka umiestnená pod písmenom (napr. *ἐποί̣ε̣ι̣.**epoịẹị.*) označuje, že nie celkom čitateľné kvôli poškodeniu či vymazaniu, ale jeho identifikácia je pomerne istá.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2018

**Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2018** bol v poradí 12. turnaj majstrovstiev sveta vo florbale mužov, ktoré organizovala Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa 1.9. decembra 2018 v Prahe, v Česku, za účasti 16 tímov. Dejiskom zápasov boli 2 arény: O<sub>2</sub> arena a Arena Sparta. Svoj tretí titul obhájilo .

## Kvalifikácia

## Arény

## Nasadenie do výkonnostných košov
Družstvá boli pred žrebovaním do skupín nasadené podľa umiestnenia vo svetovom rebríčku do nasledovných výkonnostných košov:

Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku IFF.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

#### Skupina C

#### Skupina D

### Play-off
#### Stretnutia o 13.16. miesto

#### Stretnutie o 15. miesto

#### Stretnutie o 13. miesto

#### Osemfinále

#### Stretnutia o 9.12. miesto

#### Stretnutie o 11. miesto

#### Stretnutie o 9. miesto

#### Štvrťfinále

#### Stretnutia o 5.8. miesto

#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Zdroje
* MS 2018 na stránke Medzinárodnej florbalovej federácie 

Kategória:Florbal v 2018
Kategória:Majstrovstvá sveta vo florbale mužov
Florbal
Kategória:2018 v Česku
Kategória:Florbal v Česku
Dioskurides (mozaikár)

náhľad|Mozaika s potulnými muzikantami, podpísaná Dioskuridom zo Samu. Z tzv. Cicerovej vily v Pompejách; zrejme rímska kópia zhotovená podľa gréckej predlohy z konca 3. stor. pred Kr., Národné múzeum v Neapole
**Dioskourides** alebo **Dioskurides** () bol grécky mozaikár na rozhraní 2. a 1. storočia pred Kr. 
 
Dioskurides z ostrova Samos sa považuje za umeleckého mozaikára, ktorý bol činný koncom 2. a na začiatku 1. storočia pred Kr. Od starovekých autorov sa o ňom nezachovali správy, ale svedectvom tvorby tohto umelca sú zrejme dve jeho menom signované mozaiky objavené v tzv. *Cicerovej vile v [[Pompeje|Pompejách]]* v roku 1763 (táto vila patrila medzi prvé odkryté stavby v Pompejách):

::- text v starogréčtine  
náhľad|vľavo|Mozaika s tromi sediacimi ženami, podpísaná Dioskuridom zo Samu. Národné múzeum v Neapole
Podľa znalcov zo signatúr však nie je celkom zjavné, či tu ide o Dioskurida, zhotoviteľa týchto mozaiok (kópií) alebo o umelca, ktorý pôvodné predlohy týchto diel zhotovil a signoval, možno v helenistickom období približne na začiatku 3. stor. pred Kr. 

Prvá mozaika zobrazuje potulných muzikantov, ktorí majú na tvárach divadelné masky. Druhá, tri okolo stola sediace ženy s divadelnými maskami. Hneď po objavení týchto mozajok bolo isté, že zobrazujú postavy z divadelných hier, keďže v Pompejách a Herculaneu (aj inde) boli objavené i iné staroveké zobrazenia divadelných diel na freskách, mozaikách či reliéfoch. Ďalší výskum preukázal, že tieto mozaiky zobrazujú postavy z divadelných diel novej atickej komédie zo 4. stor. pred Kr., a to zrejme od Menandra, najznámejšieho dramatika tohto žánru. Znalosti o ňom a o jeho divadelných hrách sa donedávna opierali len o niekoľko zmienok v spisoch starovekých autorov. Takmer všetky jeho hry boli už stratené, avšak začiatkom 20. storočia bolo o týchto hrách objavených niekoľko fragmentov na papyrusových rukopisoch.

## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 

Kategória:Mozaikári starovekého Grécka
Peacekeeping

**Peacekeeping** alebo **udržovanie mieru** označuje aktivity na vytvorenie podmienok, ktoré prospievajú mieru. Výsledky výskumov potvrdzujú, že peacekeeping redukuje civilné a vojnové obete a znižuje riziko obnovenia konfliktov.

Vlády a organizácie členských štátov OSN všeobecne rozumejú, že udržovatelia mieru na medzinárodnej úrovní monitorujú mierové procesy v post-konfliktných oblastiach a môžu asistovať pri implementácii mierových dohôd, ktoré boli uzavreté. Táto pomoc môže mať mnoho foriem:
*opatrenia na budovanie vzájomnej dôvery
*podpora slobodných volieb
*ekonomický a sociálny rozvoj
*spravodlivé rozdelenie moci (riadenia) atď.
V súlade s tým udržovatelia mieru OSN (často označovaní ako "Modré barety" alebo "Modré prilby" pre bledomodrú farbu ich oblečenia) môžu mať funkcie ako vojak, policajt alebo civilný personál.

## Zdroj

Kategória:Mier
Kategória:Udržovanie mieru
Stockholm International Peace Research Institute

[náhľad|Sídlo SIPRI mimo [Štokholmu v meste Solna]]
**Stockholm International Peace Research Institute** (SIPRI) bol založený v roku 1966 v hlavnom meste Švédska Štokholme a venuje sa mierovému výskumu konfliktov, kontrole zbrojenia a odzbrojeniu. Poskytuje dáta, analýzy a doporučenia založené na open source pre politikov, výskumníkov, média a verejnosť.

V reporte University of Pennsylvania *Global Go To Think Tanks Report* z roku 2016 sa SIPRI medzi svetovými think tankami umiestnil na 28. mieste.

## Súvisiace články
*Peacekeeping
*Geneva International Peace Research Institute

## Zdroj

Kategória:Mier
Kategória:Organizácie vo Švédsku
Kategória:Organizácie založené v 1966
United Nations Peacebuilding Fund

**United Nations Peacebuilding Fund** (PBF) je viacročný trustový fond na post-konfliktné budovanie mieru, ktorý v roku 2006 založil generálny tajomník OSN na pokyn Valného zhromaždenia s počiatočným cielom vyzbierať 250 miliónov USD. 

Fond založili po zistení, že pre úspešné budovanie mieru sú dôležité finančné prostriedky. Preto sa fond sústredí na základnú podporu počas počiatočných etáp mierového procesu. Podstatné princípy jeho štruktúry:
*uznanie národného charakteru mierových procesov
*pôsobenie ako katalyzátor na naštartovanie kritických mierových zámerov
*využitie agentúr OSN, fondov a programov na podporu implementácie projektov národnými entitami
*pôsobenie ako príspevkový proces na štátnej úrovni.

## Zdroj

Kategória:Mier
Kategória:OSN
Hessische Stiftung Friedens- und Konfliktforschung

náhľad|Logo
**Hessische Stiftung Friedens- und Konfliktforschung** (HSFK;  – PRIF; ) bol založený v roku 1970 v nemeckom spolkovom štáte Hesensko. Je to najstarší a najväčší nemecký mierový inštitút a v roku 2011 mal približne 70 zamestnancov.

Inštitút skúma prípady medzinárodných kríz a konfliktov, organizuje výskum zameraný na štúdium konfliktov a politiku odzbrojenia. Medzi vybrané regióny výskumu patrí Balkán, Stredný východ a Ázia, kde skúma potrebné podmienky na zvýšenie práva a zníženie násilia. Veľký dôraz kladie na kontrolu zbrojenia, nešírenie zbraní a odzbrojenie.

## Zdroj

Kategória:Mier
Kategória:Vedecké organizácie
Kategória:Organizácie v Nemecku
Kategória:Organizácie založené v 1970
Geneva International Peace Research Institute

náhľad|Logo
**Geneva International Peace Research Institute** (GIPRI, ) je mimovládna organizácia založená v Ženeve vo Švajčiarsku v roku 1980. Vydáva rôzne štúdie a publikácie pre udržanie mieru.

## Súvisiace články
*Peacekeeping
*Stockholm International Peace Research Institute

## Zdroj

Kategória:Mierové organizácie
Kategória:Organizácie vo Švajčiarsku
Kategória:Organizácie založené v 1980
Kategória:Ženeva
Alan Suchánek

MUDr. **Alan Suchánek** (* 22. november 1953, Martin, ČSR, dnes Slovensko) je slovenský lekár chirurg a politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR) zvolený vo voľbách do NR SR v roku 2016 za politické hnutie Obyčajní ľudia a nezávislé osobnosti (OĽaNO).

Vysokoškolské vzdelanie získal na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (MUDr. 1978). Ako lekár chirurg pôsobí na Chirurgickom oddelení v Nemocnici Alexandra Wintera v Piešťanoch. Od 26. mája 2011 je členom Správnej rady Nemocnice Alexandra Wintera.

Vo voľbách do NR SR v roku 2016 kandidoval na kandidátnej listine politického hnutia OĽaNO a do NR SR bol zvolený so ziskom 45 170 prednostných hlasov (15,70 %, teda 4. miesto na kandidátnej listine OĽaNO). Bol podpredsedom Výboru NR SR pre zdravotníctvo a členom Výboru NR SR pre európske záležitosti.

V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval na 41. mieste kandidátky koalície PS/SPOLU. Vo voľbách získal 1 069 hlasov, po zohľadnení preferenčných hlasov sa umiestnil na 48. mieste kandidátky. Kvôli výsledku koalície sa do parlamentu nedostal.

## Referencie

## Externé odkazy
* Blog Alana Sucháneka v blogosfére *[[Denník N|Denníka N]]*

Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí chirurgovia
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici OĽaNO
Kategória:Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Rent

náhľad|Predstavenie v roku 2015
***Rent*** je rockový muzikál. Autorom hudby, textov piesní  a libreta je Jonathan Larson.

Muzikál bol najskôr uvedený v roku 1993 v prípravnej verzii v New York Theatre Workshop. V tomto off-broadway divadle našiel svoj prvý domov po oficiálnej premiére v roku 1996. Jonathan Larson, tvorca muzikálu, umrel neočakávane v predvečer off-Broadway premiéry. 29. apríla 1996 sa muzikál presunul do väčšieho Nederlander Theatre na Broadwayi.

Na Broadwayi *Rent* získal pochvalu kritikov a vyhral niekoľko cien. Derniéra na Broadwayi sa uskutočnila 7. septembra 2008 po 12 rokoch a 5 123 predstaveniach. 14. februára 2016 predstavením o 14:00 muzikál *[[Wicked (muzikál)|Wicked]]* predbehol tento počet a *Rent* tak klesol na 11. miesto najdlhšie hraných muzikálov na Broadwayi. Naštudovanie prinieslo viac než 280 miliónov dolárov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Muzikály USA
Kategória:Rockové muzikály
Pevnost poznání

thumb|Pevnost poznání v decembri 2018

**Pevnost poznání** je interaktívne múzeum vedy v Olomouci. Bolo otvorené 16. apríla 2015. Múzeum založila Prírodovedecká fakulta Univerzity Palackého. Múzeum je súčasťou univerzity čo je v Česku výnimkou. Väčšina zamestnancov pevnosti sú odborníci z Prírodovedeckej fakulty univerzity. Riaditeľom je Matěj Dostálek.

## Dejiny
Pevnosť poznání vznikala tri roky a stála viac než 150 miliónov českých korún, resp. skoro 200 miliónov. Vznikla na mieste bývalého delostreleckého skladu z roku 1897. Budovu korunnej pevnosti prebrala univerzita a zachránila ju tak pred rozpadnutím.

## Expozície
Medzi expozície múzea patria:
* Věda v pevnosti
* Živá voda
* Rozum v hrsti
* Světlo a tma

Súčasťou pevnosti je aj planetárium.

V roku 2017 múzeum navštívilo 84 tisíc platiacich návštevníkov. Do počtu sa nerátajú akcie zdarma ako Noc vedcov alebo návštevy v rámci Academia Film Olomouc.

## Referencie

## Externé odkazy
* oficiálny web

Kategória:Univerzita Palackého v Olomouci
Kategória:Science centrá
Kategória:Múzeá v Olomouci
Pedagogická fakulta Univerzity Palackého v Olomouci

**Pedagogická fakulta Univerzity Palackého v Olomouci** (skr. **PdF UPOL**) je jedna z ôsmych fakúlt Univerzity Palackého v Olomouci. Dekankou je prof. PaedDr. Libuše Ludíková, CSc.

## Dejiny fakulty
27. októbra 1945 bol prezidentom Česko-Slovenska vydaný dekrét o zavedení vysokoškolského štúdia pre učiteľov všetkých stupňov a druhom škôl. V nadväznosti na to bolo dekrétom Dočasného Národného zhromaždenia republiky československej založené pedagogické fakulty, ktoré sa v mieste sídla univerzít stali ich súčasťami. V reforme v roku 1953 sa zmenilo vyučovanie učiteľov a od roku 1954 sa z fakulty stáva Vysoká škola pedagogická. Učitelia druhého stupňa sa v rokoch 1954 a 1960 pripravovali na vyšších pedagogických školách, táto škola v Olomouci nebola. Od roku 1960 sa učitelia pre prvý a druhý stupeň učili na pedagogických inštitútoch, ktoré boli v roku 1964 opäť včlenené do univerzít. Od toho roku tak fakulta opäť pripravuje učiteľov pre všetky stupne a typy škôl. V najnovšom období dochádza k špecializaci ostatných fakúlt na prípravu učiteľov a Pedagogická fakulta sa sústredí na prípravu učiteľov a pedagogických pracovníkov pre nižšie stupne škôl. Od roku 1990 Pedagogická fakulta pripravuje pedagogickú kvalifikáciu pre študentov učiteľstva všetkých fakúlt.

V novembrí 2017 bola za dekanku zvolená PaedDr. Libuše Ludíková, CSc. Jej predchodcom bol Čestmír Serafín, ktorý fakultu viedol po dvoch funkčných obdobiach Ludíkovej. Po schválení rektorom sa funkcie ujala 1. februára 2018.

## Štúdium
V roku 2016 mala fakulta 4 583 študentov, ktorých učilo 12 profesorov a 45 docentov. Fakulta ponúka bakalárske študijné programy *Ekologie  a ochrana prostředí*, *Filologie*, *Pedagogika*, *Vychovatelství*, *Speciální pedagogika*, *Specializace v pedagogice* a magisterské programy *Pedagogika*, *Učitelství pro základné školy*, *Učitelství pro střední školy*, *Vychovatelství*, *Speciální pedagogika*, *Specializace v pedagogice*. *Učitelství pro střední a vyšší odborné školy* a 5-ročné programy *Učitelství pro základní školy* a *Speciální pedagogika*. Fakulta ponúka tiež doktorandské štúdium v odboroch: *'Pedagogika*, *Speciální pedagogika*, *Antropologie*, *Hudební teorie pedagogika*. Niektoré bakalárske, magisterské a doktorandské programy je možné študovať aj v angličtine a v ruštine.

## Katedry
Fakulta má tieto katedry, ústavy a centrá:

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky fakulty


Kategória:Fakulty Univerzity Palackého v Olomouci
Palackého
Kategória:Organizácie založené v 1954
Kristína Cibulková

Mgr. **Kristína Cibulková** (* 15. august 1981, ČSSR) je slovenská televízna scenáristka, dramaturgička, kreatívna producentka a režisérka. V minulosti pôsobila ako šéfdramaturgička divadla Aréna. Momentálne pracuje pre televíziu JOJ, najčastejšie v spolupráci so scenáristom Stanom Guštafíkom a režisérom Ivanom Predmerským.

## Filmografia
### Scenáristka
* *[[Rodinné záležitosti]]* (2013)
* *Experti* (2013)
* *[[Dedičstvo (seriál)|Dedičstvo]]* (2013 - 2014)
* *[[Dr. Ema]]* (2014)
* *[[Svet podľa Evelyn]]* (2015)
* *[[Prázdniny (seriál)|Prázdniny]]* (2016 - súčasnosť)
* *Zbojníci* (...)
**Prázdniny - Vianočné dobrodružstvo* (2018)

### Režisérka

* *Rodinné záležitosti* (2013)
* *[[Svet podľa Evelyn]]* (2015)

### Dramaturgička

* *[[Pod povrchom (seriál)|Pod povrchom]]* (2012 - 2013)
* *Rodinné záležitosti* (2013)
* *Experti* (2013)
* *Nové bývanie (2014 - súčasnosť)*
* *Nové bývanie dizajn (2015 - súčasnosť)*

### Kreatívna producentka

* *[[Prázdniny (seriál)|Prázdniny]]* (2016 - súčasnosť)

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí televízni scenáristi
Kategória:Slovenskí televízni dramaturgovia
Kategória:Slovenskí televízni režiséri
Lykios (syn Myróna)

**Lykios** (*Lykios*) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
 
Lykios, syn a žiak sochára Myróna, pochádzal z Eleuthery. Svoje diela, zhotovené najmä z bronzu, tvoril v Aténach približne v druhej polovici 5. stor. pred Kr. Nezachovali sa od neho žiadne sochy (len niekoľko podstavcov zo sôch s jeho signatúrou) ale Pausanias, ktorý v 2. storočí precestoval veľkú časť Grécka, si ešte mohol obzrieť niekoľko jeho diel a písať o nich.

Medzi tieto diela patril napr. bronzový chlapec s perirrhantérionom (χαλκοῦν παῖδα, ὃς τὸ περιῤῥαντήριον ἔχει - Paus. I, 23, 7), ktorého videl na aténskej Akropole alebo niekoľko votívnych darov od Apollónčanov v Olympii, o ktorých zaznamenal: „*Vedľa takzvaného [[Hippodameion|Hippodameia]] je polkruhový podstavec z kameňa, na ktorom sú tieto sochy: [[Zeus]], [[Thetis (mytológia)|Thetis]] a [[Hémera]], prosiaca Dia za svoje deti. To je teda uprostred podstavca. Synovia sami potom v podobe bojujúcich stoja vedľa, totiž každý z jedného konca podstavca, [[Achilles (mytológia)|Achilleus]] a [[Memnón (mytológia)|Memnón]]. Práve tak stoja proti sebe Grék a Negrék, [[Odyseus]] proti [[Helenos|Helenovi]], pretože títo najviac vynikli vynaliezavosťou vo svojom vojsku; proti [[Menelaos (mytológia)|Menelaovi]] zo starej nevraživosti [[Paris (mytológia)|Alexandros]] (Paris),  proti [[Diomédes (syn Tydea)|Diomédovi]] [[Aineias (mytológia)|Aineias]] a proti [[Telamón (argonaut)|Telamónovmu]] [[Aias (syn Telamóna)|Aiantovi]] [[Déifobos]]. Sú to diela Lykia, syna Myrónovho, a venovali ich Apollónčania od  [[Iónske more|Iónskeho mora]]. Pri nohách Dia je starými písmenami napísané toto štvorveršie:

:*Z Apollónie vzácny sme dar, ktorej vlasatý Foibos*
:*od mora Iónskeho pred vekmi základy dal.*
:*Tí, ktorí abantský kraj zabrali, s pomocou božou*
:*z thronijskej koristi dali na toto tu, desiaty diel.* *“
 
Rímsky polyhistor Plínius Starší ho zaradil medzi bronziarov a jeho tvorbu datoval do čias 90. olympiády (t. j. do roku 420 pred Kr.).
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Hostina

**Hostina** môže byť:
* forma pohostenia, spojená s podávaním jedla a nápojov,, pozri hostina (slávnosť)
* Platónove dielo zo 4. storočia pred Kristom, pozri Symposion (dialóg)
* dielo Dante Alighieriho z roku 1307, pozri Hostina (Dante Alighieri)

## Zdroje
Dom umenia Arteska

**Dom umenia Arteska** je súkromná galéria umenia v meste Detva, zamerané na prezentáciu moderného a súčasného vizuálneho umenia. Usporadúva a  ponúka priestory na usporiadanie umeleckých výstav, workshopov, vzdelávacích a tvorivých aktivít v oblasti kultúry a umenia. Hlavným zameraním Domu umenia Arteska je poskytnúť priestor študentom a umelcom v oblasti fotografie, vizuálneho umenia a dizajnu na prezentáciu svojej tvorby.

Dom umenia Arteska sa zameriava na  vzdelávanie v oblasti vizuálneho umenia širokej verejnosti vo forme kurzov, poskytuje poradenskú činnosť  pre umelcov a umelecké organizácie. zameriava sa na propagáciu a prezentáciu kultúry a umenia.

Dom umenia Arteska sídli na Partizánskej ulici 63, v Detve na 1. poschodí budovy bývalej základnej školy. V blízkosti galérie sa nachádza rímskokatolícky kostol sv.Františka z Assissi, Podpolianske múzeum a Kultúrny dom Chudobienec.

## Vznik
Dom umenia Arteska vznikol v roku 2018, keď budovu uvoľnilo najprv Podpolianske múzeum a neskôr Mestská knižnica. V roku 2018 sa začalo so stavebnými úpravami a otvorenie pre verejnosť je v apríli 2019.

## Priestory
Dom umenia disponuje štyrmi výstavnými priestormi, priestorom pre vzdelávanie, fotografickým ateliérom a výtvarným ateliérom. Súčasťou je čitáreň, kde si návštevníci môžu prečítať knihy o umení.

## Spolupráca
Dom umenia Arteska spolupracuje s pedagógmi umeleckých škôl (Vysoká škola výtvarných umení v Bratislave, Súkromná stredná umelecká škola dizajnu v Bratislave, Škola úžitkového výtvarníctva Josefa Vydru, Stredná umelecká škola Ladislava Bielika v Leviciach ...)

Medzi hlavných spolupracovníkov patria: Mgr. Art. Petra Cepková, ArtD. (fotografka, maliarka, kurátorka a vysokoškolský pedagóg) a PaedDr. Gabriel Kosmály (fotograf a stredoškolský pedagóg)

## Poslanie
Dom umenia Arteska je miesto, kde si svoje nájdu umelci a fotografi rovnako ako nadšenci umenia, či bežní ľudia. Hlavným cieľom je v prvom rade ponúknuť kvalitné výstavy vizuálneho umenia, predstaviť tvorbu menej známych a neznámych autorov a vytvoriť zážitkové výstavy.

Dom umenia Arteska ponúka kvalitné kurzy, workshopy a prednášky, poskytuje priestor na stretávanie umelcov s verejnosťou, kde ľudia môžu priniesť svoju tvorbu, porozprávať sa s umelcami, vypočuť si ich názory a rady. Poskytuje poradenstvo pre amatérov a študentov pri získavaní financií pre svoje projekty a pomáha im pri usporiadavaní výstav.

## Externé odkazy
* oficiálna stránka Domu umenia Arteska
*V Detve otvorili Dom umenia Arteska
*Arteska ponúkne priestor amatérskym umelcom z celého Slovenska 

Kategória:Galérie na Slovensku
Kategória:Detva
Hémera

náhľad|Hémera, maľba z roku 1884, autor: William-Adolphe Bouguereau  (1825–1905)
**Hémera** (*Hémera*) je v gréckej mytológii bohyňa jasného dňa.

Hémera, jedna z prvotných gréckych božstiev, bola zosobnením jasného dňa. Jej otcom bol boh temnoty Erebos a matkou bohyňa noci Nyx. V mýtoch sa zvyčajne objavuje v spoločnosti svojho brata Aithéra, boha jasného svetla, s ktorým ju ale nespájajú nejak pozoruhodné príbehy. 

Hésiodos v básni *Theogonia* (Zrodenie bohov) narodenie Hémery opisuje takto: „*Najprv zo všetkého bol [[Chaos (staroveké Grécko)|Chaos]], potom ale Zem širokoprsá ([[Gaia (mytológia)|Gaia]]), vždy bezpečné sídlo pre všetkých tých nesmrteľných, ktorí temeno snežného [[Olymp]]u hostia; v útrobách krajiny širokých dráh potom mrákotný [[Tartaros (priepasť)|Tartar]] a potom [[Eros (mytológia)|Eros]], ktorý z večných bohov je najspanilejší, údy oslobodzuje a všetkým bohom i ľuďom myseľ v prsiach si podmaňuje aj márnotratný rozum. Z Chaosu čierna Noc (Nyx) a Erebos počiatok vzali; z Noci sa zase narodil Aithér a Hémera (jasný deň), ktorých v láske z objatia s Erebom počala matka a priviedla na svet...*“
 
Hémera v neskorších mýtoch splývala s bohyňou ranných zôr Éóiou (rímskou Aurorou).

## Referencie

  
## Pozri aj
* Zoznam postáv gréckej mytológie

## Iné projekty

Kategória:Grécke bohyne
Lili Reinhartová

**Lili Reinhartová** (; * 13. september 1996, Cleveland, Ohio, Spojené štáty) je americká herečka známa zo seriálu *[[Riverdale (seriál z roku 2017)|Riverdale]]*, kde hrá postavu Betty Cooperovú.

## Životopis
Narodila sa v Clevelande, ale vyrastala v neďalekom meste Bay Village. Odmalička mala veľmi blízko k spevu, herectvu a tancu a ako desaťročná prosila matku, aby ju odviezla do New Yorku na konkurz. Presťahovala sa ako osemnásťročná do Los Angeles, aby sa mohla naplno venovať herectvu.

## Kariéra
Jej prvá herecká rola bola v seriáli *Law & Order: Special Victims*. V roku 2012 bola zvažovaná na úlohu Cosette z muzikálu *[[Bedári (film z roku 2012)|Bedári]]*.

Dňa 9. februára 2016 bola obsadená ako Betty Cooperová v tínedžerskej dráme *[[Riverdale (seriál z roku 2017)|Riverdale]]*.

10. februára 2017 bolo oznámené, že si zahrá jednu z postav vo filme *Galveston* (2018) spoločne s Benom Fosterom a Elle Fanningovou.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Detskí herci
Kategória:Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Kategória:Osobnosti USA francúzskeho pôvodu
Kategória:LGBT osobnosti USA
Kategória:Osobnosti z Clevelandu (Ohio)
Kolónos

**Kolónos** alebo **Kolonos** (*Kolónos*) môže byť:
* v gréckej mytológii héros z Tanagry, pozri Kolónos (mytológia)
* názov obce pri starovekých Aténach, pozri Kolónos Agoraios
* démos v starovekej Atike, pozri Kolónos (Atika)
* mestská časť Atén, pozri Kolonos (Atény)
Kurinec (Rimavská Sobota)

**Kurinec** je mestská časť Rimavskej Soboty.

Nachádza sa približne  na juh od stredu mesta a prístup je po ceste cez mestskú časť Včelinec. Z mesta sem vedie aj cyklotrasa a v letnom období tu premáva turistický vláčik. 

Na južnom okraji leží na riečke Ľukva rovnomenná vodná nádrž, na brehoch ktorej je rekreačné stredisko. Pre návštevníkov sú k dispozícii aj bazény s pitnou a termálnou vodou, detský bazén, troj tobogán, ubytovanie v súkromných chatách a kemping. Sú tu vybavené športoviská a pri vodnej nádrži je možnosť požičania si člnov a vodných bicyklov. Bohatú ponuku uzatvára možnosť rybolovu a jazdy na koni a široké okolie je popretkávané sieťou turistických chodníkov. V blízkosti priehrady je na jej pravom brehu prírodná rezervácia Kurinecká dubina.

## Turistika
Cez mestskú časť a jej okolie vedie niekoľko vyznačených turistických chodníkov, ktoré sa pripájajú na Chodník Márie Széchy.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta Rimavská Sobota

Kategória:Mestské časti Rimavskej Soboty
Emil Ágoston

**Emil Ágoston** (pôvodne *Adler*) (* 7. december 1876, Zlaté Moravce† 15. jún 1921, Berlín, Nemecko) bol maďarský architekt.

## Životopis
V roku 1899 ukončil štúdium na Budapeštianskej technickej univerzite a ďalej pokračoval v štúdiu v Taliansku. Istý čas strávil v Berlíne a Paríži. Za jeho najproduktívnejšie obdobie možno považovať obdobie 1906 – 1911, kedy bol v Budapešti vyhľadávaným architektom obytných budov. Jeho štýl bol ovplyvnený romantizmom, obzvlášť v severonemeckom štýle. Po roku 1919 začal spolupracovať s bratom Gejzom. Spoločne postavili rímske kúpele v Budapešti a podobný projekt v Holandsku.

## Vybrané stavby

Budapešť:
* Kúpele Hungaria (VII. Dohány u. 44.) teraz Hotel Zara, postavené v rokoch 1906 – 07
* Ungerov dom (V. Irányi u. 10.), 1906 – 07
* Csasznekov dom (I. Attila út 47.), 1906 – 07
* Krayerov dom (XIII. Csanády u. 2.), 1909 – 10
* Obytný dom (V. Dorottya u. 9.), 1909 – 10
* Gyenesova villa (II. Nyúl u. 6.), 1909 – 10
* Obytný dom (VII. Wesselényi u. 32.). 5 poschodová rohová budova, na ktorej možno vidieť severonemecký vplyv. Z pôvodnej fasády sa však zachovalo málo. (chránená budova od 1994), 1909 – 10
* Bývalá maďarská banka (V. Kristóf tér), 1913
* Budova banky (V. Bajcsy-Zsilinszky u. 36), 1913
* Astoria Hotel (Múzeum körút), s prvkami neoklasicistického štýlu, 1913

zahraničie:
* Synagóga – Triest (1908)
* Synagóga – Frankfurt (2. miesto v súťaži)
* Pervát – kaštieľ Jékeyho Alberta (1907)

## Galéria

Astoria - 2013.09.18 (4).JPG|Astoria Hotel
Hungaria fürdő.jpg|Kúpele Hungaria
Budapest Hungaria-furdo Hotel Zara 0847.jpg|Kúpele Hungaria
Csanady-utca-2-Krayer-haz.jpg|Dom Krayer


## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Maďarskí architekti
Kategória:Secesní architekti
Kategória:Osobnosti zo Zlatých Moraviec
Bell UH-1Y Venom

**UH-1Y Venom** je americký dvojmotorový viacúčelový vrtuľník, ktorý bol vyvinutý pre United States Marine Corps s ohľadom na podporu globálnych misií nasledujúce štyri desaťročia. 

Venom je najmladším členom rodiny vrtuľníkov Huey a následovník veterána z vietnamskej vojny UH-1 Iroquois. Predstavuje v súčasnosti najvýznamnejšie vylepšenie bojom preverených vrtuľníkov rodiny Huey. Srdcom modernizácie je nový štvorlistý, kompozitný rotorový systém, ktorý sa vyznačuje balistickou odolnosťou proti palným zbraniam až do kalibru . Má tiež vylepšené motory a prevodovky, integrovaný digitálny kokpit s viacúčelovými displejmi. V porovnaní s UH-1N má Venom väčšie užitočné zaťaženie, takmer o 50% väčší operačný dolet, vyššiu cestovnú rýchlosť a znížené vibrácie. Zdieľa až 84% svojich súčiastok (vrátane avioniky) s bojovým vrtuľníkom AH-1Z Viper.

UH-1Y je známy aj pod prezývkou "Yankee". Dokáže operovať aj v tých najnáročnejších klimatických podmienkach, od arktického chladu až po púštne horúčavy. V americkej námornej pechote nahradil zastaraný typ UH-1N Twin Huey.

## Konštrukcia
náhľad|UH-1Y
V prednej časti kokpitu sedia dvaja piloti vedľa seba a vďaka rozmerným čelným sklám majú výborný výhľad. V zadnej časti kabíny je priestor pre prepravu cestujúcich alebo materiálu. 

Dvojica turbohriadeľových motorov T700-GE-401C s výkonom 1800 koní poháňa hlavný štvorlistý rotor ako aj menší chvostový rotor. Venom dosahuje maximálnu rýchlosť /h a cestovnú rýchlosť /h. Vrtuľník vydrží vo vzduchu 3,3 hodiny, má dostup viac ako  a stúpavosť /s.

Optický senzor sa nachádza v prednej časti pod trupom stroja a na boku vrtuľníka sú dva závesné body pre výzbroj. Venom môže byť vyzbrojený dvojicou guľometov  M240 kalibru , GAU-21 kalibru  alebo GAU17/A Gatling kalibru . Pozemné ciele však dokáže veľmi účinne eliminovať aj neriadenými raketami vzduch-zem Hydra70 alebo raketami s laserovým navádzaním APKWS.

## Používatelia
 USA
*United States Marine Corps 

## Špecifikácie

### Technické údaje
* **Posádka:** 2 piloti
* **Dĺžka trupu:** 
* **Priemer rotora:** 
* **Výška:** 
* **Kapacita paliva:** 1468 litrov
* **Užitočné zaťaženie:** 
* **Max. vzletová hmotnosť :** 
* **Pohonná jednotka:** 2x turbohriadeľový motor T700-GE-401C
* **Výkon pohonnej jednotky:** 1 800 koní

### Výkony
* **Maximálna rýchlosť:** /h
* **Cestovná rýchlosť:** /h
* **Akčný rádius:** 
* **Letová vytrvalosť:** 3,3 hodiny
* **Praktický dostup:** viac ako 
* **Maximálne preťaženie:** -0,5/+2,3 g
* **Stúpavosť:** > /s

### Výzbroj
* 2 guľomety 12.7 mm GAU-21, 7.62×51 mm M240D, alebo 7.62×51 mm NATO GAU-17/A Gatling
** neriadené rakety vzduch-zem Hydra70 kalibru 
** rakiet so súpravou APKWS (laserové navádzanie)

## Referencie


## Pozri aj
* Sikorsky UH-60 Black Hawk
* AgustaWestland AW139
* Eurocopter EC725
* KAI KUH-1 Surion

Kategória:Vojenské vrtuľníky
Kategória:Vrtuľníky Bell