open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Performance art

[thumb|Performančný umelec v [Tokio|Tokiu]]
**Performance art** (*performance - výkon, predstavenie, vystúpenie, vykonanie, dielo, prednes*) je umenie, kde činnosť jednotlivca alebo skupiny na určitom mieste v určitom čase predstavuje dielo.

## Charakteristika
Performance Art sa môže odohrávať kdekoľvek, kedykoľvek a akokoľvek dlho. Umenie performance môže byť akákoľvek situácia, ktorá obsahuje tieto štyri základné elementy: čas, priestor, umelcove telo a vzťah medzi umelcom a publikom. Umelci vidia zmysel v tom, že umenie robia priamo pred publikom, čo vylučuje potrebu galérii, agentov, maklérov, daňových poradcov a ďalšie aspekty kapitalizmu. Je to istý spoločenský výklad čistoty umenia. Odkedy existuje Performance Art, ešte nikdy neboli dve vystúpenia absolútne rovnaké. 
 
### Charakteristické znaky performance
*Performance Art je živé
*Performance Art nemá pravidlá alebo pokyny. Je to umenie lebo umelec povedal že je. Je to experiment.
*Performance Art nie je na predaj. Avšak dajú sa naň predávať lístky alebo filmové práva.
*Performance Art môže zahŕňať maľbu alebo sochu, dialóg, poéziu, hudbu, tanec, operu, film, svetlá, zvieratá, oheň... atď. Môže mať toľko rôznych podôb koľko je umelcov.
*Performance Art je všeobecne uznávané umelecké hnutie.
*Performance Art môže byť zábavné, humorné, šokujúce alebo desivé. Nezáleží, ktoré prídavné meno platí, hlavne musí byť zapamätateľné.

## História
Termín „Performance Art“ sa začal používať v 60-tych rokoch 20.storočia v USA. Pôvodne bolo používané na pomenovanie akéhokoľvek živého predstavenia, vrátane poézie, hudby, filmu, atď. v spojení s vizuálnym umením. Predchodcovia Performance Art tu boli ešte pred rokom 1960. Živé predstavenia Dadaistov zahŕňali poéziu aj vizuálne umenie. Nemecký Bauhaus, založený v roku 1919, využíval divadelný workshop na hľadanie vzťahu medzi priestorom, zvukom a svetlom. Univerzita Black Mountain v USA zlučovala divadelné štúdie s vizuálnym umením, 20 rokov predtým ako sa začalo používať slovo Performance Art. Napriek tomu, že samotné pomenovanie ešte neexistovalo, Performance Art tu už bolo.

## Predstavitelia
*Marina Abramovic
*Ron Athey
*Artur Barrio
*Blue Man Group
*Alexander Brener
*Yuan Chai and Jian Jun Xi
*Vaginal Davis
*Vallie Export
*Sebastian Bieniek
*EXIT
*Karen Finley
*John Fare
*GG Allin
*Jack Goldstein
*Tehching Hsieh
*Juha
*Allan Kaprow
*The Kipper Kids
*Yves Klein
*Paul McCarthy
*Otto Muehl
*Lane Nishikawa
*Genesis P-Orridge
*Kira O' Reilly
*Shu Yang
*Survival Research Laboratories
*Echo Transgression
*Wolf Vostell
*Vahram Zaryan
*Yes Men
*Lindsey Stirling

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
*arthistory.about.com 
*the-artists.org
*Thomas Dreher: Performance Art

Kategória:Súčasné umenie
Karol Rayger

**Karol Rayger** (známy aj ako Med.Dr. **Karol Rayger** sen.) (* 22. september 1641, Bratislava - † 14. január 1707, tamže) bol slovenský lekár, prírodovedec a amatérsky entomológ. Bol členom vedeckej spoločnosti Academia Leopoldina (= Academia naturae curiosorum), ktorá bola založená vo Viedni v roku 1652. 

## Biografia
Narodil sa v Bratislave, kde získal základné i stredné vzdelanie. Od roku 1659 študoval filozofiu v Altdorfe, teológiu vo Wittenbergu a potom začína študovať medicínu, v štúdiu ktorej pokračuje v Leidene, Paríži a neskôr v Montpellier, kde sa venoval tiež štúdiu botaniky. Doktorát medicíny získal v roku 1667 v Štrasburgu.

Po skončení svojich štúdií vykonal študijnú cestu po Taliansku a po svojom návrate sa usadil v roku 1668 v Bratislave. Tu sa venuje hlavne svojej lekárskej praxi. Cisár Leopold I. ho menoval dvorným lekárom a protomedikom v Uhorsku. Zriadil botanickú záhradu, kde pestoval hlavne liečivé rastliny. V tomto období napísal väčší počet lekárskych pojednaní, ktoré zverejňoval v zborníkoch spoločnosti *Academia Leopoldina*. Z medicínskeho hľadiska je známy ako autor dodnes používanej pľúcnej skúšky novonarodených detí, ktorú ako prvý v Uhorsku navrhol na dôkaz živo alebo mŕtvo narodeného plodu. Tiež ako prvý lekár v Uhorsku opísal influenzu. Zomrel roku 1707 v Bratislave.

## Entomologické aktivity
Z entomologického hľadiska majú význam hlavne dve jeho práce z roku 1694, ktoré vyšli v Miscellanea curiosa medicophysica Academiae Naturae Curiosum Decuria III. Annus II., obs. 21. a 22. Obe tieto práce pojednávajú o rojení mravcov a kobyliek nad Bratislavou a jej okolím. Tieto práce patria vôbec k prvým entomologickým prácam na území Slovenska.

## Bibliografia
* Rayger, C.: 1694, De formicis volantibus. Miscellanea curiosa medicophysica Academiae Naturae Curiosum Decuria III. Annus II., obs. 21.  
* Rayger, C.: 1694, De locustis volantibus. Miscellanea curiosa medicophysica Academiae Naturae Curiosum Decuria III. Annus II., obs. 22. 

## Zdroje informácií o autorovi
* Tibenský, J.; Hrochova, M. & Mauerová, M.: 1977, Bibliografia prírodných, lekárskych a technických vied na Slovensku do roku 1850. I. Matica Slovenská, Martin, p. 543 - 546.
* Koleška, Z.: 1990, Seznam biografii čs. entomologů. 12. [Popp, O. - Rippl, J.]. Zprávy Čs. spol. entomol., ČSAV, 26, 413 - 452, Taf. 27 - 29, p. 438. 
* Okáli, I.; Országh, I.; Matoušek, B. & Hrabovec, I.: 1996, *[[Slovník slovenských zoológov a zoológov so vzťahmi k územiu Slovenska]]*. Stimul, Bratislava: 1 - 137, p. 99.
* Groll, E. K. [ed.]: 2006, Entomologen der Welt (Biographien, Sammlungsverbleib). Datenbank 2. Version, DEI im ZALF e. V.: „Rayger, Carl“: (internet).  

Kategória:Slovenskí entomológovia
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Narodenia v 1641
Kategória:Úmrtia v 1707
Kategória:Slovenskí prírodovedci
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Vydavateľstvo Fragment

náhľad|Sídlo na Mickiewiczovej 9 v Bratislave

**Vydavateľstvo Fragment** s. r. o. vzniklo v novembri 2004 ako pobočka českého nakladateľstva Fragment. Vydáva beletriu a populárno-náučnú literatúru predovšetkým pre deti a mládež, leporelá, učebnice a slovníky. Čoraz častejšie sa však v jeho produkcii objavujú aj tituly vhodné pre dospelých.

**Knižný klub Fragment** – KKF je klub určený pre žiakov, ich rodičov a učiteľov. Prostredníctvom dôverníkov (pani učiteliek a pánov učiteľov) a katalógu KKF ponúka deťom tituly z Vydavateľstva Fragment zamerané na detského zákazníka so špeciálnou zľavou platnou len pre KKF.

**Sponzorstvo a charita** – v rámci svojich PR aktivít podporuje Vydavateľstvo Fragment aj detské domovy, ústavy, školy a ďalšie inštitúcie, najčastejšie vo forme darovania kníh.

Medzi prevzaté edície, ktoré Vydavateľstvo Fragment vydáva, patrí napríklad Odkaz Dračích jazdcov od Christophera Paoliniho, knihy Eragon, Eldest, aktuálne pripravovaný tretí diel Brisingr, **Klub záhad, Chalanom vstup zakázaný** od **[[Thomas Brezina|Thomasa Brezinu]]**

## Pozri aj
* Eragon
* Eldest
* Brisingr
* Thomas Brezina

## Externé odkazy
* Stránka Vydavateľstva Fragment na Slovensku
* Stránka českého nakladateľstva FRAGMENT

Kategória:Vydavateľstvá na Slovensku
NCIS

**NCIS** môže byť:
* federálna agentúra v Spojených štátoch Naval Criminal Investigative Service
* televízny seriál 
* televízny seriál
ING banka Budapešť

thumb|ING banka Budapešť
**ING banka Budapešť** je banka v Budapešti.

## Základné informácie
* Architekt: Erick van Egeraat associated architects - (EEA)
* Rok vypracovania:1999 –  2001
* Realizácia: 2002 – 2004
* Typ objektu: administratívna budova
* Celková úžitková plocha: 25 000 m2
* Podzemné parkovisko: 16 000 m2

## Poloha
Nové riaditeľstvo ING sa nachádza v centre Budapešti, na Ulici Gy. Dózsu oproti parku Városliget, v historickej zástavbe. Priľahlé budovy: jedna modernistická, z 50-tych rokov 20. storočia, druhá eklektická vila z 19. storočia slúžia ako výborný porovnávací kontext spojenia súčasnej architektúry s tradičnou architektúrou v Budapešti.

## Hmotovo-priestorová kompozícia
Hmota sa skladá z troch objektov, ktoré sú spojené zasklenými átriami.. Koncept zoskupujúcich sa kancelárskych boxov, ktoré majú výhľad do átria, umožnili modernú organizáciu priestoru administratívnej budovy. Vysokokvalitná budova, je nielen osobitná, ale zároveň aj funkčná.

## Dispozičné riešenie
Objekt je funkčne zónovaný po vertikále. Budova má 3 podzemné podlažia, ktoré sú určené na parkovanie. Na partery sa nachádzajú verejné funkcie, ako reštaurácia a banka. Ďalších 6 podlaží tvoria kancelárske priestory a zasadacie miestnosti.

## Exteriér
Úprava fasády potvrdzuje kompozičné riešenie, detaily, materiálové riešenie súčasnej architektúry. Nemá tradičné otvory, vzhľadovo vytvára dojem línie. Tvorí ju reflexná oceľ a  sklenená štruktúra fasády, vytvára sa tak  kontrast, reflexia a transparentnosť. Táto kombinácia umožňuje meniacu sa hru vizuálnych efektov odrážajúceho sa svetla. Tento obraz sa mení od polohy pozorovateľa k budove. 

## Interiér
Novodobé je aj riešenie oslnenia pracovných priestorov. V kanceláriách je maximálne osvetlenie dosiahnuté metalickým stropom a zabudovanými svietidlami v jednej rovine bez lemu.

Budova úspešne prispieva k sofistikovanej premene mesta z historického na  súčasné.

## Iné projekty

## Použitá literatúra
* Jodidio, P., Egeraat, E. van, ‘10 years Erick van Egeraat: realised works’, (The Images Publishing Group Australia, 2005), str. 044
* http://www.eea-architects.com/projects/ingbp.shtml  ING Head Office Budapest 
* http://archrecord.construction.com/projects/portfolio/archives/0601ING_office.asp Archrecord construction

Kategória:Stavby v Budapešti
Kategória:Banky
Alois Richter

MUDr. **Alois Richter** (* 20. júl 1894, Hranice na Moravě – † 31. august 1968, Valašské Klobouky) bol český lekár, prírodovedec a amatérsky entomológ – koleopterológ. V roku 1930 bol za ČSR uvedený v Entomologen Adressbuch A. Hoffmanna vo Viedni.

## Životopis
Narodil sa v Hraniciach na Moravě. Po skončení základnej a strednej školy vyštudoval lekársku fakultu a po získaní diplomu vykonával lekársku prax. Pôsobil ako štátny obvodný a praktický lekár vo Valašských Kloboukoch. Na dôchodku žil v Hraniciach na Moravě. Popri entomológii aj botanizoval a zaoberal sa archeológiou. Niektoré botanické práce publikoval aj v odbornej tlači. Pôsobil aj ako národopisný zberateľ a bol tiež spoluzakladateľ múzea vo Valašských Kloboukoch. Zomrel roku 1968 vo Valašských Kloboukoch.

## Entomologické aktivity
Z entomologického hľadiska sa zaoberal štúdiom a zberom chrobákov. Svoj koleopterologický prieskum prevádzal vo Valašských Kloboukoch, v Hraniciach na Moravě a na Ostravsku. Veľmi často cestoval na Slovensko a svoje mnohé zbery chrobákov prevádzal práve na území Slovenska. Zbieral v okolí mnohých slovenských miest a obcí, ako napr.: Nové Mesto nad Váhom, Trenčín, Čachtice, Devín, Silica, Muráň, Malá Fatra – Vrátna, Matliare, Inovec, Kuzy, Žilina, Košice, Prešov, Vysoké Tatry (Zelené pleso). Na území bývalej Podkarpatskej Rusi prevádzal zbery v okolí Užhorodu, Svalavy a na Hoverle. Významnejšie nálezy z jeho zberov z územia Moravy publikoval MUDr. Antonín Fleischer v "Prehledu brouků ČSR". Jeho údaje jedincov z čeľade Chrysomelidae zo zberov z územia Slovenska a Podkarpatskej Rusi uvádza Jan Roubal v svojom Katalogu Coleopter III. Myrmekologické zbery poskytol Dr. Richter k publikovaniu RNDr. Milošovi Zaleskému. Na jeho počesť pomenoval v roku 1934 Jan Roubal nový taxon *[[Chrysomela marginalis]]* Duft. f. *[[richteri]]* Roubal a Jan Obenberger v roku 1940 *[[Agrilus olivicolor]]* ab. *[[richteri]]*.

## Bibliografia
Nie je zatiaľ známe, že by bol publikoval nejaké entomologické práce.

## Zdroje informácií o autorovi
* Koleška, Z.: 1990, Seznam biografii čs. entomologů. 12. [Popp, O. – Rippl, J.]. Zprávy Čs. spol. entomol., ČSAV, 26, 413 – 452, Taf. 27 – 29, p. 447 – 448. 
* Groll, E. K. [ed.]: 2006, Entomologen der Welt (Biographien, Sammlungsverbleib). Datenbank 2. Version, DEI im ZALF e. V.: „Richter, Alois“: (internet).  

Kategória:Českí entomológovia
Kategória:Koleopterológovia
Kategória:Českí lekári
Kategória:Narodenia v 1894
Kategória:Úmrtia v 1968
Crowne Plaza (Bratislava)

náhľad|Hotel Crowne Plaza v Bratislave

**[[Hotel]] Crowne Plaza** (pôvodne **Hotel Forum**) je hotel, ktorý sa nachádza na Hodžovom námestí v centre Bratislavy. Hotel bol postavený v roku 1989 v štýle postmodernizmu.

Stavba je dielom architektov: Julián Hauskrecht a kol. (Boris Džadoň, Štefan Ďurkovič, Juraj Herman, Dušan Krepop, Ján Poláček, Pavol Suchánek, spolupráca na interiéri: Alain Marcot, Slobodanka Dragovičová)

## Architektúra
Základná hmota v tvare U je orientovaná hlavným vstupom do námestia, k Poštovej ulici je orientovaný parter hotela, k Obchodnej ulici malé námestie - fórum, k Drevenej pochôdzne átrium. Medzi základné tvaroslovné prvky, ktoré zabezpečujú jednotnosť architektonického výrazu patrí manzardová strecha a plochý pásmový raster fasády ubytovacej časti spolu so štvorcovým rastrom členenia okien. Ostatné prvky majú skôr pôdorysnú príbuznosť (kruhy a kruhové výseče), ale rôzny charakter spracovania motívu. Na objekte môžeme vidieť niekoľko postmoderných historizujúcich motívov, dopĺňajúcich celkovú architektúru. Na námestí hotela sa nachádzajú torzá štylizovaných stĺpov vychádzajúcich z antiky, ktorá pripomínajú antické fórum. Z toho bol odvodený pôvodný názov hotela. Dôležitým faktorom podporujúcim mestskosť hotela je prepojenie parteru zo strany Poštovej a Obchodnej ulice do okolitých významných a živých peších ťahov. Pozitívom je tiež dotvorenie mestských mikropriestorov, urbanistických interiérov, čo súvisí aj s dosiahnutím a prakticky rovnocenným postavením všetkých fasád hotela.

## Interiér
Hlavným výtvarným akcentom priestoru je dvojica fontány a lustru vo vstupnom vestibule. Niektoré interiéry majú tematickú architektonickú úpravu (Café Paris na francúzsky spôsob, slovenská reštaurácia a pod.), čo bolo prirodzenou požiadavkou vyplývajúcou z ducha turizmu. Hotel sa zaraďuje medzi štvorhviezdičkové a ponúka ubytovanie v 224 hosťovských izbách vrátane 15-tich apartmánov. Nachádza sa tu tiež 14 konferenčných miestností, fitnescentrum, sauna, solárium, reštaurácie, Night Club a pod.

## Zdroje
* Dulla, M.: Moravčíková, H.: *Architektúra v 20. storočí*, Slovart 2002
* Žalman, P.: *Architektonický atlas Bratislavy 1972-2002*, 2007, ISBN 978-80-969604-1-5
* *časopis Projekt č. 31* 1989, č.9, s. 10-15
* Oficiálna stránka hotelu Crowne Plaza v Bratislave 

## Iné projekty

Kategória:Hotely v Bratislave
Kategória:Postmoderná architektúra
Kategória:Architektúra z 1989
Hospodárske noviny

**Hospodárske noviny** (HN) je celoštátny denník s dôrazom na ekonomiku vychádzajúci na Slovensku od januára 1993. Jeho vydavateľom je vydavateľstvo MAFRA  Slovakia, a.s. (predtým ECOPRESS, a.s.), ktoré v súčasnosti vlastní český miliardár Karel Pražák. HN sú členom federácie Európskej ekonomickej tlače European Business Press.

Zo všetkých slovenských denníkov venujú HN najviac priestoru slovenskej i zahraničnej ekonomike. Denne obsahujú druhú sekciu s názvom Firmy a financie, ktorá prináša aktuálne informácie o dianí vo firmách a v dôležitých segmentoch na domácom i svetových trhoch. Šéfredaktorom Hospodárskych novín bol od marca 2008 Peter Vavro. Od októbra 2014 bola vedením redakcie poverená Marcela Šimková, ktorá sa začiatkom roka 2015 stala šéfredaktorkou denníka Hospodárske noviny.

## Cieľová skupina a postavenie na trhu
Podľa prieskumu MML číta HN denne 156 tisíc čitateľov. Čitateľská skupina je charakteristická vysokou afinitou k ľuďom s rozhodujúcimi právomocami, vedúcim spoločenským postavením, najvyšším vzdelaním a príjmom. Denník prináša dôležité informácie aj pre každého aktívneho človeka, ktorý sa zaujíma o verejné dianie.

Denník Hospodárske noviny má auditovaný predaný náklad 18 604 výtlačkov (zdroj: ABC SR, október 2007). Viac ako 80 % tvoria predplatitelia.

## Prečo nie?!
Od septembra 2007 vychádza ako príloha HN lifestylový magazín Prečo nie?!, ktorý v exkluzívnom prevedení predstavuje štýl života špičkových predstaviteľov cieľovej skupiny Hospodárskych novín.

## Ďalšie aktivity
HN club - konferencie s významnými zahraničnými i domácimi osobnosťami pre členov exkluzívneho klubu.HN televízia - spravodajský a publicistický video obsah.

HN History, HN Science, HN Style, HN Tech, HN Auto - špecializované sekcie v printovej a/alebo onlilne verzii.

HN Servis, HN Expert - pravidelné prílohy.

HN Magazín - pravidelná piatková príloha pod vedením Alžbety Pňačekovej.

## Referencie

## Externé odkazy
*HN na internete

Kategória:Denníky na Slovensku
Priestor (architektúra)

**Priestor** je trojrozmerný prírodný alebo architektonický útvar. Prírodný priestor je vytvorený prírodnými útvarmi, ako je prehýbanie terénu, hory, údolia, lesy, vodstvo, obloha. Architektonická hmota sa buď podriaďuje a príroda prevláda, alebo hmota prenikavo mení celé prírodné prostredie. Architektonický priestor je umelo vytvorený staviteľskou činnosťou.

## Delenie
# *vonkajší otvorený*, čiže obklopený architektonickými hmotami (námestie)
# *vonkajší obklopený*, čiže vnútri architektúr (nádvorie)
# *vnútorný*, tiež interiér, je vnútri v architektúrach. Môže byť *uzavretý* (plne vymedzený stenami, podlahou a stropom), *otvorený* ( väčšia časť stien je nahradená oknami), medzipriestor alebo polopriestor ( z jednej alebo viacerých strán otvorený, ale hore prekrytý- kolonáda, portikus)

## Zdroj
* *Architektúra*, Prof.ing.arch.Dr. Bohuslav Syrový, Csc, SNTL, Praha 1972

Kategória:Architektonická terminológia
Telekomunikačná družica

**Telekomunikačná družica** je umelá družica, ktorá sa používa pri prenose informácii použitím vysokofrekvenčného signálu (okolo 12 GHz). Vysoká frekvencia zabezpečuje kvalitný signál.

Kategória:Umelé družice
Crowne Plaza

**Crowne Plaza** je reťazec hotelov, ktorý vlastní skupina InterContinental Hotels Group. Hotely sa obyčajne nachádzajú v centrách miest, dovolenkových destináciách alebo v blízkosti dôležitých letísk.

Prvý hotel reťazca bol otvorený v meste Rockville v americkom štáte Maryland v roku 1983. Prvý hotel v Európe bol otvorený v roku 1999 v portugalskom meste Madeira. V súčasnosti sieť pozostáva z 258 hotelov so 70 082 izbami.

## Pozri aj
* Crowne Plaza (Bratislava)

Kategória:Hotely
František Krupka

**František Krupka** (* 18. august 1885, Skuteč† 4. júl 1963, Praha) bol československý architekt, predstaviteľ architektúry 20. storočia. František Krupka patril medzi predstaviteľov mnohotvárneho medzivojnového obdobia vo vývoji československej architektúry.

## Život
Študoval v Prahe, vo Viedni na Technickej univerzite a na Akadémii výtvarných umení u profesora Bedřicha Ohmana. Po skončení štúdií pracoval vo Viedni na dostavbe cisárskeho Hofburgu, po 1. svetovej vojne začal pôsobiť na Pamiatkovom úrade v Bratislave u Dušana Jurkoviča, s ktorým spolupracoval na projekte mohyly Milana Rastislava Štefánika. Samostatnú projektovú kanceláriu si založil v roku 1922, keď začal projektovať svoju prvú veľkú stavbu – Policajné riaditeľstvo v Bratislave.

Počas svojho života sa venoval hlavne výstavbe na Slovensku, ale jeho pole pôsobnosti siaha až na Podkarpatskú Rus, kde projektoval obchodný dom Legiodružstva a Zemský úrad v Užhorode.

Jeho architektúra má jasnú a vyváženú koncepciu, kompozičnú ucelenosť a cit pre jemný architektonický detail.

Pomenovaná je po ňom Krupkova ulica v Bratislave.

## Najvýznamnejšie diela
*1922 – Policajné riaditeľstvo, Bratislava
*1925 – 1935 – Univerzita Komenského, Bratislava
*1925 – Stredoškolský internát, ulica 29. augusta, Bratislava
*1925 – 1936 – Ústav zveľaďovania živností  Martin
*1928 – Hotel Palace, Bratislava

## Galéria

Building by František Krupka, 29. augusta, Bratislava.jpg|Stredoškolský internát na ulici 29. augusta, Bratislava
U dvoch levov4.jpg|Policajné riaditeľstvo, Bratislava
Budova Zemského úřadu v Užhorodu, Podkarpatská Rus (Ukraine), rok 1934.jpg|Budova Zemského úradu, Užhorod, Ukrajina


## Zdroje
* *Architektúra Slovenska v 20. storočí*- Matúš Dulla, Henrieta Moravčíková, Slovart 2002, Bratislava
* *Projekt* č.29, 1987, č.2, s.40-42

Kategória:Slovenskí architekti
Arts and Crafts

**Arts and Crafts** (úplný názov *Arts and Crafts Exhibitions Society*) je štýl, ktorý sa rozvíjal v rokoch 1880 - 1900. Bol súčasťou *reformátorskeho hnutia*, ktoré bojovalo proti vtedajšiemu návrhárskemu štýlu, pre ktorý bolo typické nestriedme používanie kriviek. Presadzoval jednoduché návrhy vracajúce sa k remeselnému fortieľu stredovekých majstrov.

## Zrod
Hnutie ovplyvnilo rozvoj umeleckých remesiel v Európe a stalo sa jedným z predchodcov secesie. Cestu novému umeniu zrejme otvorilo Anglicko, kde bola založená spoločnosť *Arts and Crafts* pod vedením Williama Morrisa a Johna Ruskina, ktorý usilovali o obnovu umeleckého remesla. Názov bol na hnutie prenesený podľa názvu výstav Arts and Crafts Exhibitions, usporadúvaných spolkom Art Worker´s Guild, založeným v roku 1888 W. Morrisom.

## Činnosť
William Morris (1834–1896) sa podieľal na činnosti preraffaelistov a mal veľký obdiv k umeniu stredoveku. Podľa neho má byť umenie krásne a užitočné, má byť súčasťou života a preniknúť aj do najnižších vrstiev. Morrisove idey zasiahli aj do školstva - zaviedla sa estetická výchova.
 
V duchu ideí *Arts and Crafts* mali byť priemyselnou revolúciou potlačované remeslá opäť povzdvihnuté k novému rozkvetu. Ovplyvnili reformu umeleckého priemyslu, keď sa vrátili k starým tradíciám ručnej práce bez strojov. Pod vplyvom hnutia vznikali veľmi kvalitné výrobky s umeleckým dizajnom. Architekt a dekoratér Arthur Heygate Mackmurdo (1851 - 1942) ako frontospis svojej knihy o kostoloch vo Wrene vytvoril dekoratívnu stránku so štylizovanými tulipánmi, ktoré by akoby unášal vietor a skláňali sa v pôvabných oblúkoch. Jeho neskoršie návrhy látok boli poznačené rovnakou inšpiráciou. V roku 1893 výstava spoločnosti *Arts and Crafts* bola prvou verejnou prezentáciou nového umenia secesie.

Tieto idey sa však celkom nepodarilo naplniť, pretože ručne vyrábané predmety boli drahšie ako tie vyrábané strojovo, a tak sa už aj Morris a jeho nasledovníci nakoniec zmierili so strojovou výrobou a vo svojich továrňach ju tiež zaviedli. Morris vlastnil továreň na výrobu tapisérií, ale venoval sa aj knižnému dizajnu, nábytku, sklu, práci z kovu, vitrážam a tapetám.

## Architektúra
Z ideí hnutia vychádzala aj architektúra. Významné a novátorské bolo najmä poňatie rodinného domu, vychádzajúceho z tradície starých anglických vidieckych sídel. Dom má byť postavený na účelne založenom pôdoryse (obvykle horizontálne rozvetvenom, s ústrednou halou), bez zbytočných historizujúcich prvkov a s triezvym, ale pocitovo príjemným exteriérom. Významný bol vplyv architektov P. Webba, Ch. F. A. Voyseyho (dom The Orchard v Chorleywoode v Anglicku), ktorý bol zároveň aj hovorcom hnutia a R. N. Shawa. Svojim účelovým poňatím bývania, dôrazom na jednoduchosť a odmietnutím oficiálneho eklektizmu ovplyvnilo *Arts and Crafts* modernú architektúru, bez ohľadu na to že odmietalo unifikáciu a strojovú veľkovýrobu.

## Zdroje
*Albert Chateleta a kol.: *Svetové dejiny umenia*. Vydavateľstvo Cesty, Praha, 1996
*Mary Hollingsworth: *Umenie v dejinách sveta*. Vydavateľstvo Mladé letá, Bratislava, 2006

## Iné projekty

 

Kategória:Architektonické štýly
Kategória:Umelecké smery
Cušima (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Cušima
Provincia **Cušima** () bola stará japonská provincia na ostrove Cušima, na ktorej území sa v súčasnosti nachádza Cušima, časť prefektúry Nagasaki. Niekedy sa nazývala  aj **Taišú** (対州).

## Dejiny
Pôvod provincie Cušima je nejasný. Je možné, že Cušima bola uznaná za provinciu dvorom Jamato v 5. storočí. V rámci systému Ricurjó sa Cušima stala formálne provinciou. 

Provincia Cušima sa stala strategickou oblasťou, ktorá zohrala významnú úlohu v národnej obrane proti možnej invázii z kontinentu a v obchode s Kóreou. Po porážke Japonska na Kórejskom polostrove v roku  663, bol na ostrove vybudovaný hrad Kaneda.

Provincia Cušima bola riadená cušimským Kuni no mijacuko až do obdobia Heian. Tento klan bol neskoršie nahradený klanom Ahiru. v polovici 13. storočia rástla moc klanu Só až na konci 15. storočia získal kontrolu nad celým ostrovom. V období Edo bola provincia Cušima ovládaná v rámci oblasti Cušima-Fučú (oblasť Izuhara) klanom Só. Daimjó provincie Cušima bol oficiálne poverovaný zastupovaním šóguna v japonsko-kórejských vzťahoch a mal monopol na obchod s kórejskou dynastiou Joseon.

Po zrušení feudálnych panstiev sa v roku 1871 oblasť Cušima-Fušú stala prefektúrou Izuhara. V tom istom roku, bola prefektúra Izuhara pripojená k prefektúre Imari, ktorá bola v roku 1872 premenovaná na prefektúru Saga. Cušima bola v roku 1872 prenesená do prefektúry Nagasaki.

## Okresy
Provincia Cušima sa skladala z dvoch okresov:
* Kamiagata (上県)
* Šimoagata (下県)

Hlavné mesto provincie Cušima sa nachádzalo v Izuhare. V súčasnom komunálnom systéme boli tieto dva dotyčné okresy následne spojené do veľkomesta Cušima.

## Referencie a externé odkazy

* Kráľovstvo Cuikai 
* Cušima k histórii ľudí Wa 

## Zdroje

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Pálffyho palác

**Pálffyho palác** alebo **Pálfiho palác** môže byť:
* palác v Bratislave na Panskej 19 – 20, pozri Pálffyho palác (Panská)
* palác v Bratislave na Ventúrskej 10, pozri Pálffyho palác (Ventúrska)
* palác v Bratislave Hviezdoslavovom námestí, pozri Pálffyho palác (Hviezdoslavovo námestie)
* palác v Bratislave na Laurinskej 12, pozri Pálfiho palác (Laurinská)
* v minulosti palác v Bratislave na Gorkého ulici, pozri Pálfiho palác (Gorkého)
* palác v Bratislave na Zámockej 47, pozri Pálffyho palác (Zámocká)
* palác vo Viedni na Josefsplatz, pozri Pálfiho palác (Josefsplatz)
* palác vo Viedni na Wallnerstraße, pozri Pálfiho palác (Wallnerstraße)
* palác v Prahe, pozri Pálfiho palác (Praha)
Mehmet Ali Ağca

**Mehmet Ali Ağca** (* 9. január 1958, Hekimhan, Malatya, Turecko) je turecký atentátnik, ktorý 1. februára 1979 zavraždil ľavicového žurnalistu Abdiho İpekçiho a 13. mája 1981 strieľal a poranil pápeža Jána Pavla II, po tom, čo utiekol z tureckého väzenia.

Po odsedení 19 rokov v talianskom väzení, kde ho navštívil i pápež, bol Ağca deportovaný do Turecka, kde si odpykával desaťročný trest. Z väzenia ho prepustili 18. januára 2010. Aj keď je Ağca známy ako člen tureckej ultrapravicovej organizácie Siví Vlci, on sám seba opisuje ako žoldniera bez politickej príslušnosti.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Zločinci
Kategória:Tureckí atentátnici
Esterháziho palác

**Esterháziho palác** (staršie **Esterházyho palác**) môže byť
* palác na Námestí Ľudovíta Štúra v Bratislave, pozri Esterháziho palác (Námestie Ľudovíta Štúra)
* palác na Panskej ulici v Bratislave, pozri Esterháziho palác (Panská)
* palác na Kapitulskej ulici v Bratislave, pozri Esterháziho palác (Kapitulská)
La Ville radieuse

**La Ville radieuse** je najobsažnejšia kniha, ktorú Le Corbusier venoval stavbe miest a ktorá vyšla v roku 1935. Jej titulok je programom: *La Ville radieuse* – žiariace, oslňujúce, svietiace mesto.

Čiastočne opakuje myšlienky z *[[Urbanisme]]*, čiastočne rozšírené a príležitostne aj modifikované. Z odstupu sa môžu pozorovať dve nové gravitačné centrá: revízia *Ville Contemporaine* – „Súčasné mesto“ prostredníctvom „Žiariaceho mesta“ a úplne rozdielne projekty pre severnú Afriku a Južnú Ameriku. Zmena *Ville Contamporaine* je zrejmá v pôdoryse, kde je striktná centralizácia pôvodnej podoby nahradená princípom „pásového (lineárneho) mesta“. 

Miesto kríža je dané jedinou osou, takže sa každá časť mesta môže podľa potreby voľne rozširovať do strán. Obchodné výškové domy v centre sú vystriedané obytnou štvrťou, z ktorej sú rovnako dobre dosiahnuteľné pracovné miesta v *City* i v priemyselnej zóne. Stanice a terminál letiska sú umiestnené medzi obytnou a obchodnou štvrťou, na ktorých okrajoch sú pripravené rezervné plochy pre dodatočné správne budovy, študentské centrá apod. Zeleň by mala ostať výlučne chodcom, pričom doprava by bola vedená výškovými trasami a domy by boli postavané na pilieroch. Zelené plochy by mali obsahovať členité cesty a priestranstvá podobne ako v anglickej záhrade, kluby a parkoviská mali byť rozložené do tohto parkovacie okolia preto, aby boli bližšie k bytom a tým lepšie dosiahnuteľné. Dôležité pre architekta bola syntéza staviteľstva a prírody.

Kniha *Ville radieuse* bola oproti knihy *[[Vers une architecture]]* v mnohých ohľadoch prekvapením, kde už neprevažujú technické, geometrické a architektonické obrazce. Harmóniu zobrazuje ako „mušľu“ a „jedľovú šišku“, ďalej zobrazuje ľudské orgány ako srdce, pľúca, stále sa objavujú kvety a striedanie prírodných cyklov ako striedanie mesiacov a ročných období. Nové akcenty poukazujú na hlboký obrat v myslení Le Corbusiera, kedy posunul techniku do novej súvislosti, kedy je prostredníctvom geometrie vzťahovaná k základnému usporiadaniu vesmíru, k organickej prírode. 

## Citáty

*„Idem tam, kde s veci riadia vo vzájomnom stretnutí človek-príroda, v boji o bytie a v užívaní ovocia vlastnej práce pod klenbou oblohy, zákonom ročného obdobia a spevom mora”* 

*„Človek vyšiel z prírody. Je utváraný prírodou. Ak pozná tieto zákony a uvádza sa v neustálom pohybe do súladu s nimi, potom si zaistí pocit harmónie, ktorý mu je príjemný.”* 

*„…esenciálna architektúra správnej miery a vnútorných veľkostí podľa mierky človeka. Život v takýchto stavbách môže byť plný dokonalej hrdosti a človek našej strojovej doby môže vrátiť zmysel pre základne pramene pomoci, ako prírodné, tak ľudské.”* 

## Literatúra
* Le Corbuesier: La Ville radieuse

Kategória:Architektonické publikácie
Kategória:Le Corbusier
Kategória:Urbanizmus
Instrument landing system

**ILS** (instrument landing system) je pristávací systém, systém automatického priblíženia lietadla k dráhe. ILS sa delí na viac kategórii CAT I., CAT II., CAT III., pričom pri CAT II. a CAT III. dokáže lietadlo samo pristáť na autopilota, autoland. Stačí ak pilot nastaví frekvenciu ILS, aktivuje Approach autopilota a lietadlo dosadne samo.

Pri ILS CAT I. je system autolandu nefunkčný. Vtedy sa pomocou ILS len priblížite k dráhe, pilot deaktivuje autopilota a manuálne dosadne.
[thumbnail|vpravo|400px|Vysielač smerového lúča ILS a svetelný systém ALS na americkej leteckej základne [Whiteman Air Force Base|Whiteman]]

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Webstránka venovaná popisu ILS.
* Výuková (tutorial) animácia ILS Znázorňuje situácie, ktoré môžu nastať počas priblíženia na pristátie a taktiež spôsob indikácie navigačných signálov na palube lietadla.

Kategória:Avionika
Certifikát

**Certifikát** je osvedčenie, potvrdenie, preukaz. Právne ide o písomné úradné overenie alebo osvedčenie. Certifikát dôveryhodne *potvrdzuje súvislosť identity* subjektu *s jeho vlastnosťami*. 

Konkrétnym príkladom je **občiansky preukaz**, ostatné doklady vydávané štátom, členské karty... Štátny orgán v dokladoch preväzuje identitu občana (meno, priezvisko) dôveryhodným spôsobom (zabezpečovacie prvky, kontrolné kódy) s jeho vlastnosťami (adresa trvalého pobytu, rodné číslo, ale aj pohlavie). Rôzne spoločnosti vydávajú rôzne členské karty, ktoré potvrdzujú identitu osoby s ďalšími údajmi. Tieto údaje potom držiteľom dovoľujú využiť rôzne výhody (zlatá Visa karta, identifikačná karta riaditeľa vs. upratovačky). 

Certifikáty sa v komerčnej sfére vydávajú ako osvedčenie o splnených kritériách, či nadobudnutých vlastnostiach a schopnostiach.

Príklady:
* **certifikáty kvality výroby** (akosti)
* **certifikáty odbornej spôsobilosti**
* **certifikáty o absolvovaní jazykových kurzov**

V elektronickom svete sa používajú **digitálne certifikáty**, na ktorých princípe je založený digitálny podpis a zabezpečený variant protokolu HTTP - HTTPS.

## Externé odkazy
* www.certifikaty.sk - Na týchto stránkach sa nachádzajú certifikáty vydané autorizovanými/notifikovanými osobami na Slovensku v zmysle zákona č. 264/1999 Z. z.

Kategória:Dokumenty
Zoznam historických článkov/Ö

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **1** článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## öt
Ötzi

Kategória:Zoznamy historických článkov
Nakagin Kapuseru Tawá

[náhľad|''Nakagin Capsule Tower'' v [Tokio|Tokiu]]
**Nakagin Kapuseru Tawá** je obytno-administratívna budova v Tokiu, navrhnutá architektom Kishom Kurokawom v roku 1971. Budova sa stala jedným z hlavných predstaviteľov japonskej architektúry 70. rokov 20. storočia. Od roku 1996 bola pripísaná do zoznamu svetového dedičstva v International Commitee of Docomomo International.

## Vznik a vývoj
Povojnové obdobie vyvolalo množstvo otázok ohľadom lacného bývania. Svetoví architekti sa zaoberali otázkou ako vytvoriť čo najviac obytných priestorov na čo najmenšej ploche. Preto sú 70. roky charakteristické celosvetovou expanziou výstavby bytových domov. 
 
## Inšpirácia
Japonský architekt Kisho Kurokawa vytvoril jednu z najpozoruhodnejších stavieb z oblasti stavieb pre bývanie, ktorá podala základ pre inšpiráciu mnohých tvorcov svetovej architektúry. Budova je aktuálnou odozvou na vtedajšiu situáciu.

**The Capsule Tower** alebo **Kapsulová veža** sa nachádza v Nakagin v Tokiu. Plocha, ktorú zaberá táto stavba sa rozprestiera na priestore o rozlohe 3 091,23 m2, z toho je čistá zastavaná plocha 429,51 m2. Tvorí ju 13 nadzemných a jedno podzemné podlažie. Pozostáva zo 140tich kapsúl, ktoré tvoria stavebnú jednotku pričom na každej akcentuje jedno malé okrúhle okno.

### Konštrukcia
Autor vynašiel systém spájania betónových prefabrikovaných kociek do nosného centrálneho jadra pomocou štyroch vysokonapäťových šróbov. Jednotlivé časti objektu boli zdvihnuté žeriavom a upevnené do betónovej šachty. Vytvoril ľahko demontovateľnú konštrukciu, ktorou sa v prípade potrebnej rekonštrukcie dá veľmi rýchlo nahradiť samotná bytová jednotka za novú. Zároveň sa stala stavba jedinečná svojou formou, nepravidelne sa opakujúcim modulárnym prvkom v tvare kocky. Napriek chaotickému rozmiestneniu pôsobí veža harmonizujúco, dominantne a jedinečne.

### Interiér
náhľad|interiér
Každá kapsula bola navrhovaná ako samostatný byt pre jednu osobu prípadne tzv. štúdio. Architekt nezabudol ani na interiér. Doplnil ho originálnym nábytkom a zabudovanými spotrebičmi ako napr. televízorom, hudobným prehrávačom. Hygienické jadro je taktiež súčasťou vnútorného priestoru, vo vzájomnom spolunažívaní materiálov i tvarom. Celkový interiér pôsobí veľmi futuristicky, progresívne na vtedajšiu dobu akoby predznamenal začiatok zaha hadidovskej súčasnej architektúry.

## Zdroje
* Papadakis,A, Steele, J., *Architektur der Gegenwart*, Deutsche Ausgabe 1992
* Jenchs, Ch., *Spätmoderne Architektur*, Stuttgart, Deutsche Verlags- Anstalt GmbH 1981
* Hollingsworth, M., *Architektúra 20. storočia*, Bratislava, Columbus spol. s r.o. 1993
* Sharp, D., *20th century architecture - A visual history*, London, Lund Humphries publisher Ltd. 1991
* Jenchs, CH., *Modern Movements in Architecture*, London, Penguin Books 1973

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Another One Bites The Dust, Part 2: Nakagin Capsule Tower  
* MODERN PREFAB: Nakagin Capsule Towers
* Kurokawa’s Capsule Tower To Be Razed 
* www.kisho.co.jp Kurokawova oficiálna stránka 
              
Kategória:Stavby v Tokiu
Biskupská berla

[náhľad|Bulharský pravoslávny [patriarcha Maxim s biskupským žezlom v ruke.]]
[thumb|Vladyka [Sviatoslav Ševčuk|Sviatoslav, hlava Ukrajinskej katolíckej cirkvi s biskupským žezlom staršieho (jednoduchšieho) typu.]]
**Biskupská berla** alebo **biskupské žezlo** (lat. *baculus, virga pastoralis*, csl. пáстирскїй жéзлъ) je znakom Áronovej palice, znakom, že biskup je strážca stáda (veriacich). Prináleži k biskupským insígniám a je znakom pastierskej moci biskupa. Biskup dostáva berlu na znak pastierskej moci pri biskupskej vysviacke a nosí ju pri liturgických obradoch v ľavej ruke. Jej používanie je v Cirkvi známe od 7. storočia.

## V latinskej cirkvi

V rímskokatolíckej cirkvi je na hornom konci ohnutá (často až zatočená do špirálovitého tvaru) tak, že je špička ohnutá smerom nadol, čo vyjadruje, že moc diecézneho biskupa je obmedzená rímskym biskupom. To znamená, že diecézny biskup nemá až takú moc ako pápež, je mu podriadený. Opáti a Opátky vo svojich kláštoroch sú oprávnení nosiť opátsku berlu.

## V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi

V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi sú na vrchnom konci biskupského žezla dva hady s hlavami nasmerovanými oproti sebe, ktoré sú symbolom múdrosti a rozvážnosti, ktorými má byť biskup vyzbrojený pri spravovaní eparchie. Staršia forma biskupského žezla je jednoduchšia, vrch je zakončený mierne zaoblenou krátkou priečnou palicou. Na vrchu žezla je vždy kríž. Igumen alebo archimandrita monastiera má právo nosiť mníšske žezlo.

## V protestantských spoločenstvách
V protestantských cirkvách biskupi biskupskú berlu nepoužívajú. V mnohých protestantských denomináciách resp. nedenominačných zboroch, pozícia biskupa neexistuje.

## Pozri aj
* Biskup 
* Biskupský prsteň
* Biskupská mitra

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Biskupská berla - zoe.sk

## Literatúra
* Lojek, Antonín:Symbolika biskupské hole v obraze. [The symbolism of the crosier in paintings.] Melior est aquisitio scientiae negotiatione argenti. Pocta prof. Ignácovi Antonínovi Hrdinovi, O.Praem k šedesátým narozeninám. Praha : Královská kanonie premonstrátů na Strahově, 2013 - (Šidlovský, E.; Valeš, V.; Polesný, J.), s. 167-179. ISBN 978-80-260-3820-7

Kategória:Liturgický odev
Kategória:Biskupi
Kategória:Gréckokatolícka cirkev
Kategória:Insígnie
UNStudio

**UNStudio** je medzinárodná architektonická kancelária s rozsiahlymi skúsenosťami z oblasti urbanizmu, navrhovania verejných, súkromných a úžitkových budov. 

## Členovia
* Ben van Berkel – zakladateľ, hlavný architekt
* Caroline Bos – spoluzakladateľka, riaditeľka
* Gerard Loozekoot – zástupca riaditeľa, samostatný architekt
* Astrid Piber - zástupca riaditeľa, samostatný architekt
* Harm Wassink – partner, samostatný architekt

## Zakladateľ
Ben van Berkel sa narodil v roku 1957 v Utrechte. Študoval na Rietveld Academie v Amsterdame a v Architectural Association (AA) v Londýne. V roku 1987 získal diplom AA s vyznamenaním. Po tom, čo v roku 1988 krátko pracoval v kancelárii Santiaga Calatravu, si spoločne s Caroline Bos založil v Amsterdame vlastnú prax. V roku 1998 otvorili UNStudio – pobočku, ktorá je sieťou špecialistov v oblasti architektúry a mestského rozvoja infraštruktúry.

## Významné ocenenia
* 1990 - Antverpy, City on the River - lodenice, 1. miesto, Belgicko 
* 1995 – Hlavná policajná stanica, 1. miesto, Berlin, Nemecko 
* 1995 - Het Valkhof Museum, 1. miesto, Nijmegen, Holandsko 
* 1997 - Trnsformátorová stanica, 1. cena, Innsbruck, Rakúsko
* 1998 – Hudobné divadlo, 1. miesto, Graz, Švajčiarsko
* 2000 - Ponte Parodi, 1. miesto, Janov, Taliamsko
* 2001 – Obnova a rozšírenie Židovského historického múzea, 1. miesto, Amsterdam, Holandsko 
* 2002 - Mercedes Benz múzeum, 1. miesto, Stuttgart, Nemecko 
* 2004 - Siemens City, 1. miesto, Viedeň, Rakúsko 

## Publikačná činnosť
Od začiatku pôsobenia sa architektonická kancelária venuje aj publikačnej činnosti. Vydávajú knihy týkajúce sa navrhovania a ich tvorby ako takej. Doteraz vydali:
* "Design Evolution"
* "Geno(v)a"
* "Love it Live it"
* "Mobile Forces"
* "UN Studio UN Fold"
* "Bauwelt"
* "Move"
* "Ben van Berkel"
* "Buy me a Mercedes-Benz"
* "UNStudio Erasmus Bridge"
* "Catalogue Evolution of Space"
* "Delinquent Visionaries"
* "Design Models"

## Pramene
* www.unstudio.com
* Jodidio P.: Současní architekti, vyd. Taschen, 2003 Kolín

Kategória:Podniky v Holandsku
Kwačchon

right|thumb|Mesto Kwačhon v provincii Kjonggi-do
right|thumb|Poloha provincie Kjonggi-do
**Kwačchon** (kórejsky 과천) je juhokórejské mesto. Nachádza sa v severozápadnej časti územia, v provincii Kjonggi-do (경기도). Na území s rozlohou 35 km² tu žije približne 62 000 obyvateľov (údaj z roku 2007). Kwačchon spolu s ďalšími okolitými mestami v provincii, s metropolitným mestom Inčchon (인천) a s hlavným mestom Soul (서울) tvorí tzv. Veľký Soul, čo je metropolitná oblasť s rozlohou 1 570 km² a s 23 miliónmi obyvateľov. V meste sa nachádza niekoľko turistických atrakcií, vrátane Soulskej zoologickej záhrady a botanickej záhrady.

## Administratívne rozdelenie
Mesto Kwačchon je rozdelené na 6 obvodov nazývaných "dong" (동).

* Čung-ang-dong (중앙동) 
* Karhjon-dong (갈현동)
* Kwačhon-dong (과천동)
* Munwon-dong  (문원동)
* Pjorjang-dong (별양동) 
* Purim-dong (부림동)

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka cestovného ruchu mesta Kwačhon 

## Zdroj
* 

Kategória:Mestá v Kórejskej republike
Marián Milčák

**Marián Milčák** (* 4. september 1960, Revúca) je slovenský básnik, prekladateľ a literárny vedec. 

Vyštudoval slovenčinu a nemčinu na FF UPJŠ v Prešove, pôsobí ako vysokoškolský pedagóg na FF UPJŠ v Košiciach a ako lektor na Sliezskej univerzite v Katoviciach. V rokoch 19992003 pracoval ako lektor slovenského jazyka a literatúry na Varšavskej univerzite. Venuje sa pôvodnej tvorbe a teórii básnického textu. Etabloval sa predovšetkým na stránkach časopisu *Romboid*. Bol redaktorom literárnych zošitov *Tichá voda* (Košice). Ladením je jeho poézia blízka tvorbe Rudolfa Juroleka, Daniela Pastirčáka a Erika Grocha. Spolupracuje so skupinou tvorcov časopisu *Pobocza* (Poľsko) a s vydavateľstvom *Modrý Peter* v Levoči. V 90. rokoch 20. storočia pomáhal bratovi (Petrovi Milčákovi) iniciovať literárne podujatia a básnické festivaly. Profesionálne a ľudsky je v blízkom kontakte s mnohými významnými autormi (Miroslav Brück, Marián Andričík, Valerij Kupko). Jeho básne boli preložené do angličtiny, češtiny, poľštiny, nemčiny, francúzštiny, ruštiny, ukrajinčiny, maďarčiny, chorvátčiny, slovinčiny, litovčiny a iných jazykov. Výber z jeho poézie pod názvom *Opus her(m)eticum* vyšiel v Slovinsku (Ľubľana, 2003). Sám prekladá najmä z poľštiny (Kornhauser, Herbert). Z ruštiny preložil zbierku básní Valerija Kupku *Nestálosť*. Žije v Levoči.

## Básnické zbierky

* *Priestupný rok* (Martin, 1989)
* *Pevné hviezdy* (Levoča, 1992)
* *Mramorová sieň* (Bratislava, 1992)
* *Plnosť* (Bratislava, 1993)
* *Skrytá pieseň* (Bratislava, 1995)
* *Ženy obedujúce s mŕtvym* (Námestovo, 2000)
* *Siedma kniha spánku* (Levoča, 2006)

## Odborné publikácie

* O nezrozumiteľnosti básnického textu (Levoča, 2004)
* Mýtus a báseň (7 úvah o poézii) (Levoča, 2010)

## Rodina
* Ján Milčák (otec)
* Peter Milčák (brat)

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Revúcej
Mobiliár

**Mobiliár** môže byť:
*nábytok, koberce, záclony, sochy a pod., pozri mobiliár (nábytok)
*nábytok
*prenosné zariadenie
Atacama

**Atacama** (nazývaná *Puna de Atacama*), je púštna oblasť, nachádzajúca sa na západnom pobreží Južnej Ameriky. Púšť sa tiahne na 1&nbsp;000&nbsp;km okolo Pacifiku - od južnej hranice Peru až do severných oblastí Čile. Miestami zasahuje až 100&nbsp;km do vnútrozemia až po úpätie Západných Ánd (*Cordillera Ocidental*) do nadmorských výšok 5&nbsp;000&nbsp;metrov. Je to jedno z najsuchších miest na Zemi, v niektorých oblastiach neprší aj celé desaťročia.

## Klimatické podmienky
Atacama, ako väčšina púštnych oblastí, je typická náhlymi teplotnými výkyvmi, ktoré sa v letnom období pohybujú od 0&nbsp;°C v noci až po +50&nbsp;°C cez deň. Veľký teplotný gradient urýchľuje intenzívnu eróznu činnosť hornín. Vlhké vetry, ktoré zásobujú východnú časť Južnej Ameriky, nie sú schopné prekonať morfologickú hradbu Ánd, vlaha sem nie je transportovaná ani z oblastí východného Pacifiku, pretože v okolí pobrežia prúdi studený Peruánský oceánský prúd a vplyvom sily zemskej rotácie sa už tak riedke mračná stáčajú späť nad oceán a nie nad pevninu.

## Osídlenie
V oblasti Atacamy žije okolo 1 milióna obyvateľov. Dôvodom je výskyt obrovského množstva nerastných surovín - náleziská železných, medených a iných rúd sa stali významným artiklom tejto nehostinnej oblasti. Medzi ďalšie dôležité nerastné bohatstvo patria najväčšie náleziská dusičnanu sodného na svete. O jeho vlastníctvo sa viedla aj Pacifická vojna. Počas obdobia najväčšej ťažby pokrývala produkcia z Atacamy až 4/5 svetovej spotreby.

## Zaujímavosti
Atacama aj napriek týmto extrémom má čo ponúknuť a to v podobe národného parku Los Flamengoss, Valle de la Luna či gejzíry El Tatio, ktoré sú jediným gejzírovým poľom v Južnej Amerike a zároveň najvyššie položenými gejzírmi na svete. V púšti sa nachádza aj Európske južné observatórium (ESO), pretože sa v tejto oblasti vyskytuje najväčší počet bezoblačných dní a je ďaleko od ľudských sídiel a tak nič neruší pozorovanie nočnej oblohy. Vďaka prírodným podmienkam a charakteru povrchu, využíva oblasť tiež NASA k testom zariadení pre budúce misie na Mars.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Púšte Čile
Kategória:Piesočné púšte
Ján Svetlík

**Ján Svetlík** môže byť:
*Ján Svetlík (architekt), slovenský architekt
*Ján Svetlík (jazykovedec), slovenský jazykovedec
*Ján Svetlík (pilot), slovenský bojový pilot

Svetlík, Ján
Wexner Center for the Arts

**Wexner Center for the Arts** je jednou z najznámejších prác, ktorú navrhol americký architekt Peter Eisenman spolu s Richard Trott a Laurie Ollin. Wexner Center For The Arts bola postavená Columbus v štáte Ohio (USA) v štátnej univerzite. Budova bola dokončená v roku 1989, keď múzeum moderných umení už ustanovilo dekonštruktivizmus, ktorým bol Eisenman charakteristický ako štýl.

## Wexner Center
Budova Wexner Center sa javí ako veľké lešenie s bielou 3D mrežou, ktorá slúži ako chrbtica budovy, medzi dvoma existujúcimi štruktúrami. Táto mreža - chrbtica slúži ako pasáž medzi budovami a sú z nej prístupné aj Wexner Galleries, galérie, ktoré postupujú z podzemného sídla budovy. Očakávanie pozorovateľa z budovy a miesta sú nepriateľské. Mreža uväzuje Wexner Centrum a akademickú pôdu s mestom a na druhej strane s impozantnou mestskou mrežou na mrežu na akademickej pôde, typické Eisenmanove prekrytie jednej mreže ponad druhú, aby vytvoril nekoncentrovaný kritický moment na mieste. Budova stojí na konflikte a na integrácii medzi minulosťou a budúcnosťou, mestom a akademickou pôdou, naznačuje svetský vzťah medzi oboma časťami bez vzťahu k miestu. Biela mreža , ktorá naznačuje budúcnosť sa stretáva s s južným koncom, s konštrukciou z tehál, pripomínajúc Amory Towers (Amorské veže), ktoré stáli neďaleko, kým neboli v roku 1958 zničené.

## Externé odkazy
* oficialna www stranka Wexner Center for the Arts

Kategória:Stavby v Ohiu
Kategória:Dekonštruktivizmus
Kategória:Architektúra z 1989
Kategória:Ohio State University
Kategória:Columbus (Ohio)
Opéra de Lyon

thumb|Opéra de Lyon
**Opéra de Lyon** (doslova „Lyonská opera“) alebo **Opéra Nouvel** je budova vo francúzskom Lyone. Vznikla v roku 1993 renováciou pôvodnej opery postavenej v roku 1831 podľa architektov Antoine-Marie Chenavarda a Jean-Marie Polleta.  Novým návrhom bol poverený v roku 1985 francúzsky architekt Jean Nouvel. 

Projekt prestavby lyonskej opery znamenal vytvorenie celkom novej stavby a zachovanie iba fasád zo starej budovy z 19. storočia. Cieľom bolo dať ďalšiemu francúzskemu mestu veľký operný komplex, zatraktívniť centrum mesta. Strechu bolo treba zladiť s neoklasicistickou fasádou, preto bola použitá obrovská polvalcová konštrukcia vytvorená zo sklenenej mozaiky s prevládajúcou atramentovou farbou. Architekt tým dosiahol že nijako nekontrastuje s panorámou mesta, naopak jej dodáva osobitosť založenú na jednoduchosti. Vestibul z 19. storočia stále slúži ako vstupná hala. Odtiaľto je prístup k dolným miestnostiam ukrývajúcim priestory pre takmer 200 ľudí, a hore schodmi do hlavného salóniku. Taktiež slúži ako spojovací prvok medzi interiérom a exteriérom a je novým spôsobom vytvárania priestoru: dvere, ktoré vedú k rýchlym pohyblivým schodiskám (eskalátorom). Hostí zavezú do izieb, k výťahom, do reštaurácie, či na hornú terasu. V budove sú taktiež skúšobné priestory, napríklad baletná miestnosť na hornom podlaží.

## Literatúra
* Llorenc Bonet: Jean Nouvel, teNeues, 2002

## Iné projekty

## Externé odkazy
* fotky budovy 
* obrázky opery
* oficiálna stránka Opery v Lyone  

Kategória:Operné budovy
Kategória:Stavby v Lyone
Kategória:Jean Nouvel
Kategória:Neoklasicistické stavby vo Francúzsku
Gianni Versace (podnik)

**Gianni Versace S.p.A.** je taliansky módny dom, ktorý založil roku 1978 návrhár Gianni Versace. Hlavnou návrhárkou módneho domu sa po Versaceho vražde v roku 1997 stala jeho sestra Donatella Versace.

## Iné projekty

## Iné projekty

Kategória:Podniky v Taliansku