open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1981/82

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1981/82** bol 30. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Zvíťazila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol 19. titul v histórii.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Opäť sa súťaž skladala z dvoch častí - zo základnej a nadstavbovej. Základná časť pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej stretol 2-krát doma a vonku. Družstvá sa po nej po novom rozdelili na tri nadstavbové skupiny po 4 družstváo 1. až 4. miesto (o titul), o 5. 8. miesto (o umiestnenie) a o 9. až 12. miesto (o udržanie). V každej zo skupín sa odohrali 4 turnaje v 4 rôznych dejiskách, kde družstvá odohrali jednokolovo zápasy každý s každým, pričom sa im započítavali aj výsledky zo základnej časti. Dve posledné družstvá zo skupiny o udržanie zostúpili do svojich nižších národných súťaží (SNL, resp. ČNL).

## Účastníci

Poznámka: Prvýkrát mala slovenská strana viac zástupcov v najvyššej súťaži ako česká.

## Výsledky
### Základná časť

### Nadstavbová časť
#### Skupina o 1.4. miesto

#### Skupina o 5.8. miesto

#### Skupina o 9.12. miesto

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1981/82

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1981
Kategória:Hádzaná v 1982
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Formula 1 v roku 1962

**Sezóna 1962** bola 13. ročníkom majstrovstiev sveta a 5. ročníkom pohára konštruktérov Formuly 1. Kalendár pretekov obsahoval 9 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Holandska 20. mája a skončila sa Veľkou cenou Juhoafrickej republiky 29. decembra 1962. 

Majstrom sveta sa stal po prvýkrát Brit Graham Hill a prvý a jediný titul medzi konštruktérmi si vybojoval tím BRM.

Počas sezóny zahynul Mexický jazdec Ricardo Rodríguez, keď počas Veľkej ceny Mexika, ktorá nebola oficiálnou veľkou cenou, havaroval počas tréningu. Bol najmladším jazdcom ktorý kedy jazdil za tím Scuderia Ferrari až do roku 2024, zároveň sa stal najmladším jazdcom Formuly 1, ktorý kedy zahynul.

## Zloženie tímov

## Kalendár

### Zmeny kalendára

* V dôsledku trojtýždňového posunutia Veľkej ceny Monaka sa úvodnou veľkou cenou stala Veľká cena Holandska.
* Na okruhu Prince George Circuit bola prvýkrát uvedená Veľká cena Juhoafrickej republiky.

## Výsledky a umiestnenie

### Výsledky veľkých cien

### Majstrovstvá sveta jazdcov

### Pohár konštruktérov

## Referencie

1962
Kategória:Formula 1 v roku 1962
Kategória:Šport v 1962
Alotropické modifikácie kyslíka

náhľad|Tuhý molekulárny kyslík, O<sub>2</sub>, pri teplote pod -183 °C
[náhľad|Najbežnejšia forma kyslíka existuje v podobe [Radikál (chémia)|diradikálu. Nepárové elektróny sa účastnia trojelektrónovej väzby, ktorá je tu znázornená prerušovanou čiarou.]]
[náhľad|[Ozón, jedna z alotropických modifikácií kyslíka, je tvorený tromi atómami kyslíka. Hrá dôležitú úlohu v atmosfére a chráni biosféru pred škodlivým UV žiarením]]

Existuje niekoľko známych **[[Alotropia|alotropov]] [[Kyslík|kyslíka]]**. Najznámejší je molekulárny kyslík (O2), ktorý tvorí približne 21% zemskej atmosféry. Taktiež významnou alotropickou modifikáciou kyslíka je vysoko reaktívny plyn ozón (O3). Medzi ďalšie modifikácie patria:

* Atómárny kyslík (O1), v podobe voľného radikálu,
* Singletový kyslík (1O2), jeden z dvoch metastabilných stavov molekulárneho kyslíka,
* Tetrakyslík (O4), ďalšia metastabilná forma kyslíka
* Pevný kyslík, ktorý existuje v šiestich rôzne sfarbených fázach. Oktakyslík, O8, je červený, existuje i kyslík v ζ-fáze s kovovým charakterom

## Atomárny kyslík

Atomárny kyslík (O alebo O1), je veľmi reaktívny kvôli jeho tendencii vytvárať väzby s blízkymi molekulami a na zemskom povrchu existuje prirodzene iba veľmi krátko. Vo vesmíre sa vďaka silnému ultrafialovému žiareniu molekulárny kyslík O2 rozkladá na samostatné atómy. Až 96 % atmosféry v nízkej obežnej dráhe Zeme je tvorených atomárnym kyslíkom.
## Dikyslík

Bežný alotrop kyslíku na Zemi je kyslík O2, známy aj ako dikyslík. Tvorí z veľkej časti atmosféru Zeme (21 %). Základný stav kyslíka sa nazýva tripletový kyslík (3O2), má dva nepárové elektróny. Prvý excitovaný stav kyslíka, singletový kyslík (1O2) nemá nepárové elektróny a je metastabilný. Je používaný ako silné, selektívne účinné oxidačné činidlo. 

## Ozón

Trojatómový kyslík alebo ozón, O3, je veľmi reaktívny alotrop kyslíka, ktorý je pri štandardnej teplote a tlaku plyn bledomodrej farby. Kvapalný a pevný ozón majú tmavšiu farbu než bežný O2 a sú nestabilné a explozívne. Vzniká reakciou O2 s atomárnym kyslíkom, keď UV žiarenie oddeľuje atómy O2 od seba vo vyšších vrstvách atmosféry. Ozón silno absorbuje ultrafialové žiarenie a v stratosfére funguje ako ochrana v podobe ozónovej vrstvy, čím chráni biosféru, pretože pohlcuje mutagénne a inak škodlivé účinky UV žiarenia zo Slnka. 

Cyklický ozón je teoretická molekula O3, kde sú atómy usporiadané do kruhu, na rozdiel od bežného usporiadania do reťazca.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kyslík
Kategória:Alotropia
Géza Erdélyi

ThDr. **Géza Erdélyi** (iný zápis mena: **Gejza**; ; * 2. apríl 1937, Oborín† 4. december 2025) bol slovenský kalvínsky kňaz, vysokoškolský pedagóg a historik architektúry maďarskej národnosti, ktorý pôsobil ako biskup Reformovanej kresťanskej cirkvi na Slovensku (19962008).

## Život
Po maturite na gymnáziu v Komárne (1954) študoval teológiu na Komenského evanjelickej bohosloveckej fakulte Karlovej univerzity (UK) v Prahe (1958).

Od roku 1960 pôsobil v Reformovanej kresťanskej cirkvi na Slovensku, spočiatku ako tlačový referent, od roku 1963 do roku 1985  ako kazateľ, resp. kňaz vo viacerých maďarských zboroch: Slavec, Rožňava, Chanava, Rimavská Sobota. V roku 1967 absolvoval postgraduálne štúdium v Berlíne a vo Wittenbergu.

Od roku 1973 popri zamestnaní študoval dejiny architektúry a umení na Českom vysokom učení technickom v Prahe, ale k obhajobe záverečnej práce nedostal súhlas. Získané vedomosti zúročil vo svojej dizertačnej práci *Vplyv reformacie na cirkevnu architekturu*, vďaka ktorej v roku 1988 spromoval v odbore praktická teológia na Komenského evanjelickej bohosloveckej fakulte UK a získal tak doktorát z teológie (ThDr.). V tom istom roku absolvoval študijný pobyt na univerzite v Groningene.

Popri pastoračnej činnosti sa v rokoch 19711985 podieľal na spracovávaní historickej šľachtickej knižnice Leopolda Andrássyho v Kaštieli v Betliari a na Krásnej Hôrky.

Od roku 1992 bol odborným asistentom na Katedra praktickej teológie Evanjelickej bohosloveckej fakulty UK, keďže fakulta zriadila osobitný konfesijný lektorát pre študentov z Reformovanej kresťanskej cirkvi na Slovensku s ohľadom na odlišnosť tradícií a najmä na povinnosť konať bohoslužby a vyučovanie v maďarčine.

V rokoch 19962008 vykonával funkciu biskupa Reformovanej kresťanskej cirkvi na Slovensku. Zároveň bol od roku 2001 prezidentom Konzultatívnej synody maďarských reformovaných cirkví ().

Pochovaný bol 12. decembra 2025 v Rimavskej Sobote.

## Ocenenia
* Pribinov kríž II. triedy (2003)
* Pamätná plaketa Jánosa Esterházyho (; 2003)
* Cena Lászlóa Tőkésa (*Tőkés László-díj*; 2005)
* Cena Gáspára Károliho (*Károli Gáspár-díj*; 2009)
* Stredný kríž Rádu zásluh Republiky Maďarsko (*Magyar Köztársasági Érdemrend Középkeresztje*; 2010)
* Cena Istvána Pálóczi-Czinkeho (*Pálóczi Czinke István-díj*; 2017)
* Cena maďarského dedičstva (*Magyar Örökség-díj*; 2018)

## Dielo
* , 169 s., skrátená a prepracovaná habilitačná práca
* , 218 s.

## Poznámky

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Osobnosti z Oborína
Kategória:Slovenskí reformovaní kňazi
Kategória:Slovenskí reformovaní biskupi
Kategória:Slovenskí historici umenia
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Maďarskí kňazi
Kategória:Maďarskí biskupi
Kategória:Maďarskí historici umenia
Kategória:Maďarskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Karlovej univerzity
Jošihiko Noda

**Jošihiko Noda** (, * 20. máj 1957, Funabaši, prefektúra Čiba, Japonsko) je japonský politik. Je súčasným predsedom Ústavnej demokratickej strany Japonska (CDP), najväčšej opozičnej strany, a od roku 2000 je členom Snemovne reprezentantov za prefektúru Čiba, od roku 2024 za 14. okrsok. V rokoch 2011 až 2012 bol premiérom Japonska ako nástupca Naoto Kana a predchodca Šinzó Abeho.

Noda vstúpil do politiky v roku 1993 ako člen dnes už neexistujúcej Japonskej novej strany. V roku 1996 sa pripojil k Demokratickej strane Japonska (DPJ). Po tom, ako DPJ získala kontrolu nad parlamentom vo všeobecných voľbách v roku 2009, bol Noda menovaný za námestníka ministra financií v kabinete premiéra Jukia Hatojamu a v roku 2010 bol menovaný za ministra financií v kabinete premiéra Naota Kana. Po Kanovej rezignácii z funkcie premiéra vyhral Noda nasledujúce voľby na predsedu strany a 2. septembra 2011 bol menovaný za premiéra.

Noda sa v domácej politike musel zaoberať následkami ničivého zemetrasenia a cunami z roku 2011, počas ktorého sa udiala havária v jadrovej elektrárni Fukušima. Vzhľadom na to krajina preventívne vypla všetky zariadenia, čo ale vyvolalo nedostatok energie.

Počas jeho úradu vznikla iniciatíva na odkúpenie ostrovov Senkaku a Noda oficiálne prisľúbil, že osloví medzinárodné spoločenstvo, aby podporilo nároky Japonska na suverenitu nad týmito ostrovmi. Tie sú predmetom sporov medzi Južnou Kóreou a Čínou.

Napriek výraznej reštrukturalizácii vládneho kabinetu utrpela v nasledujúcom roku DPJ ťažkú porážku vo všeobecných voľbách a v decembri 2012 Noda oznámil svoju rezignáciu na post predsedu strany, čo vyvolalo voľby na post predsedu, ktoré vyhral Banri Kaieda. Noda bol 26. decembra 2012 nahradený na poste premiéra Šinzó Abem, predsedom Liberálno-demokratickej strany.

Keďže DPJ prešla fúziami a reorganizáciami, Noda odišiel a stal sa nezávislým politikom. V roku 2021 sa Noda pripojil k CDP, hlavnému nástupcovi DPJ. V roku 2024 Noda úspešne kandidoval vo voľbách predsedu strany CDP, kde porazil bývalého predsedu Kenta Izumiho a bývalého predsedu Jukio Edana. Niekoľko týždňov po prevzatí predsedníctva strany boli ohlásené japonské parlamentné voľby v roku 2024, v ktorých CDP dosiahla najlepší výsledok v histórii strany a vládna koalícia LDP bola obmedzená na menšinu.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Japonskí politici
Kategória:Predsedovia vlády Japonska
Kategória:Ministri financií Japonska
Kategória:Členovia Snemovne reprezentantov (Japonsko)
Kategória:Osobnosti z Funabaši
James Guthrie

**James Guthrie** môže byť:
* škótsky presbyteriánsky duchovný (ca 16121661), pozri James Guthrie (duchovný)
* americký právnik a politik, minister financií Spojených štátov v rokoch 18531857 a senátor štátu Kentucky v rokoch 18651868 (17921869), pozri James Guthrie (politik)
* austrálsky obchodník s vlnou a politik, senátor štátu Viktória v rokoch 19201938 (18721958), pozri James Francis Guthrie
* škótsky maliar, prezident Škótskej kráľovskej akadémie v rokoch 19021919 (18591930), pozri James Guthrie (maliar)
* americký dirigent a vydavateľ novín *The San Bernardino Sun* (19141996), pozri James Kelley Guthrie
* anglický hudobný producent a zvukový inžinier (* 1953), pozri James Guthrie (producent)

## Pozri aj
* Guthrie

## Referencie

Kategória:Rozlišovacie stránky – Osobnosti
Mária Gregorová

**Mária Gregorová** (* 21. marec 1901, Svätý Peter† 4. júl 1982, Martin) bola slovenská komunistická politička a robotníčka. Od roku 1923 sa angažovala v Komunistickej strane Československa (KSČ), zapojila sa do protifašistického odboja a Slovenského národného povstania (SNP) a po vojne pôsobila vo viacerých straníckych a štátnych funkciách vrátane členky Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska (ÚV KSS; 19451968) a poslankyne Slovenskej národnej rady (SNR; 19541960).

## Život
Narodila sa v rodine Márie Jariabkovej v Svätom Petre (od roku 1960 Turčiansky Peter). Po skončení školy, v roku 1921, nastúpila do práce v Mautnerových textilných závodoch, úč. spol. Ružomberok na Rybárpoli (od roku 1940 Ružomberské textilné závody, od roku 1949 Bavlnárske závody Vladimira Iľjiča Lenina, pozri Texicom), kde zotrvala v zamestnaní ako robotníčka až do roku 1949.

V roku 1923 sa stala členkou KSČ, pričom sa angažovala v komunistickom ženskom hnutí a Medzinárodnom všeodborovom zväze (tzv. červených odboroch), revolučnom odborovom hnutí založeným z iniciatívy KSČ po tom, čo sociálnodemokraticky orientované Odborové združenie československé začalo vylučovať komunistov v snahe zabrániť ich pokusom o získanie dominancie v odboroch. Mária Gregorová od roku 1937 ako predsedníčka závodného výboru organizovala politické akcie a po zákaze činnosti KSČ Ministerstvom vnútra Slovenskej krajiny (9. októbra 1938) tak prirodzene prešla do ilegality a zapojila sa do komunistického protifašistického odboja. Za odbojové aktivity bola ľudáckym režimom vojnovej Slovenskej republiky na osem mesiacov väznená v Ilave. Po prepustení spolu s manželom pokračovala v ilegálnej straníckej práci v Ružomberku a okolí. Po vypuknutí SNP bola členkou Revolučného Okresného národného výboru v Ružomberku a po prechode povstania na partizánsky spôsob boja žila v ilegalite v Nízkych Tatrách.

Po vojne stúpala v straníckej kariére v rámci KSČ, resp. KSS. Od 12. augusta 1945 do 29. augusta 1968 bola členkou ÚV KSS (19451968), zároveň bola členkou Ústrednej rady odborov a Slovenskej odborovej rady (19451950), Krajského výboru (KV) KSS v Žiline (19491960), resp. po reorganizácii územného členenia (pozri zákon o územnom členení štátu a kraje v rokoch 19601992) Stredoslovenského KV KSS v Banskej Bystrici (19601967), pričom v rokoch 19541960 taktiež vykonávala funkciu poslankyne SNR. Mandátu sa ujala 18. decembra 1954, posledná schôdza SNR v príslušnom funkčnom období sa konala 11. apríla 1960, a nasledovné obdobie začalo ustanovujúcou schôdzou 14. júla 1960.

Zomrela 4. júla 1982 v Martine a pochovaná bola v rodnom Turčianskom Petre.

## Vyznamenania
* Rad SNP I. triedy (1947)
* Rad 25. februára 1948 (1949)
* Za zásluhy o výstavbu (1953)
* Rad práce (1961)
* Rad republiky (1969)
* zlatá medaila Slovenského zväzu žien (1973)
* Zlatý odznak Revolučného odborového hnutia

## Ďalšia literatúra
* 
* 
* 
* 
* 
* , nekrológ
* 
* 

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Turčianskeho Petra
Kategória:Slovenské političky
Kategória:Politici KSČ
Kategória:Politici KSS
Kategória:Poslanci SNR
Kategória:Členovia Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska
Polkovský potok

**Polkovský potok** je vodný tok v Moravsko-sliezskych Beskydách a Turzovskej vrchovine na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Predmieranky v povodí Kysuce, má dĺžku približne 4,5 km a je tokom V. rádu. Časťou preteká územím Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.

## Priebeh toku
Potok pramení v slovenskej časti Moravsko-sliezskych Beskýd, v geomorfologickom podcelku Zadné hory, na južnom úbočí Uhorskej (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v súvislom lesnom poraste tečie južným smerom, využívajúc terén údolia. Onedlho opúšťa Moravsko-sliezske Beskydy a pokračuje Turzovskou vrchovinou a jej podcelkom Kornická brázda. Pri osade Fujakovci sa mierne stáča na juhozápad a okrajom prírodnej rezervácie Polková tečie nesúvislým porastom miestnou časťou Hlavice. Prijíma menší pravostranný prítok zo samoty Polkovci a čoskoro križuje hlavnú cestu do Olešnej a ňou vedúcu Kysuckú cyklomagistrálu. Priberá významnejší ľavostranný prítok z úbočia Hlineného () a stáča sa juhozápadným smerom, kopírujúc dno Kordickej brázdy. Pokračuje lesným pásom mimo zástavby, kde prijíma pravostranný prítok z oblasti Papíkov vrch i ľavostranný z lokality Javorová a neskôr aj opäť pravostranný potok zo svahov Vrchpredmiera (). Na dolnom toku vteká do miestnej časti Klin, kde priberá ľavostranný potok zo svahov Javorovej () a stáča viac južným smerom. Zakrátko sa na južnom okraji osady, v nadmorskej výške približne , vlieva ľavostranne do Predmieranky v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Polkovský potok pramení a preteká iba územím obce Klokočov v okrese Čadca v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Moravsko-sliezske Beskydy, Zadné hory
* Turzovská vrchovina, Kornická brázda
* Chránená krajinná oblasť Kysuce

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Turzovskej vrchovine
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Klokočov (okres Čadca)
Kategória:Vodné toky v Moravsko-sliezskych Beskydách
Nikiov maliar

[náhľad|Atický červenofigúrový zvoncový [kratér, Herakles, Atlas a záhrada Hesperidiek, cca 410 – 400 pred Kr., Staatliche Antikensammlungen, Mníchov ]]
**Nikiov maliar** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného približne v rokoch 420 až 400 pred Kr.
 
Nikiov maliar, vázový maliar pôsobiaci v Aténach, súčasník Meidiovho maliara, nie je známy pod skutočným menom; týmto menom ho pomenoval britský archeológ John Beazley podľa signatúry hrnčiara Nikia, ktorá sa nachádza na jeho rukou zdobenom červenofigúrovom zvoncovom kratéry uloženom v Britskom múzeu (British Museum 1898.7-16.6) v Londýne. Na tejto váze je zobrazená bohyňa Niké ako prilieta, aby odovzdala víťaznú stuhu („čelenku“) víťazovi pretekov s pochodňami; mená bežcov sú na stuhách čiastočne zachované; stojí tam aj starší muž, možno Prometheus (podpis hrnčiara Nikia je vyrytý na spodnom okraji nôžky vázy). Pripisuje sa mu 37 váz alebo fragmentov, prevažne zvoncových kratérov, ale ozdobil aj niekoľko hydrií a oinochoai a jeden rhyton. Často zobrazoval atlétov, sprievody kómoi, scény zo symposií a obetovania.
 
Medzi jeho najznámejšie diela patrí zobrazenie komickej verzie Heraklovho zbožštenia na červenofigúrovom oinochoé, datovanom približne do rokov 410 až 400 pred Kr., uloženom v parížskom Louvre (Louvre N3408). Nikiov maliar tu zobrazil paródiu na apoteózu Herakla, pravdepodobne inšpirovanú divadelným predstavením. Na prednej strane vázy stojí Herakles, rozpoznateľný podľa svojich atribútov – levej kože, kyja a luku, ktoré pevne drží pri tele na voze poháňanom zosobnením víťazstva (Niké). Voz ťahajú štyria kentauri, pred ktorými je postava mávajúca dvomi pochodňami. S najväčšou pravdepodobnosťou tu ide o herca, ako to naznačujú jeho doplnky: himatión prehodený ako šatka, odhalený prehnane dlhý umelý fallos a zdeformovaná tvár, ktorá naznačuje, že má na sebe masku. Komický efekt scény je umocnený telom Herakla, ktorého hlava sa zdá byť príliš veľká oproti jeho telu; zobrazením Niké, ktorej znetvorená tvár je zdeformovaná špicatým nosom; a zmučené črty kentaurov, ktoré zvýrazňujú ich beštiálnosť. To všetko spolu teda poukazuje na interpretáciu scény namaľovanej na tejto atickej váze ako satiry zosmiešňujúcej mýtus o zbožštení Herakla.
 
Červenofigúrové zobrazenie so scénou narodenia Erichthonia od Nikiovho maliara na kalichovom kratéri, ktorý je vo vlastníctve Múzea výtvarných umení v Richmonde (Virginia Museum of Fine Arts 81.70), je jedno z najkrajších stvárnení tejto udalosti na váze. Aténa je tu zobrazená, ako berie chlapca od Gaie (Matky Zeme), zatiaľ čo rôzne božstvá vrátane chlapcovho otca Héfaista sledujú túto zázračnú udalosť. Chlapec s amuletmi na hrudi sa naťahuje k bohyni.
 
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Formula 1 v roku 1963

**Sezóna 1963** bola 14. ročníkom majstrovstiev sveta a 6. ročníkom pohára konštruktérov Formuly 1. Kalendár pretekov obsahoval 10 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Monaka 26. mája a skončila sa Veľkou cenou Juhoafrickej republiky 28. decembra 1963. 

Majstrom sveta sa stal po prvýkrát Brit Jim Clark a titul medzi konštruktérmi si takisto po prvýkrát vybojoval tím Lotus. Zaujímavosťou je, že každý jazdec ktorí získal pole position a víťazstvo, bol Britskej národnosti.

## Zloženie tímov

## Kalendár

### Zmeny kalendára

* Do kalendára bola pridaná Veľká cena Mexika, ktorá sa konala na novovybudovanom okruhu Magdalena Mixhuca (dnešný Autódromo Hermanos Rodríguez) v Mexico City.

## Výsledky a umiestnenie

### Výsledky veľkých cien

### Majstrovstvá sveta jazdcov

### Pohár konštruktérov

## Referencie

1963
Kategória:Formula 1 v roku 1963
Kategória:Šport v 1963
Turistická značkovaná trasa číslo 5584

**Turistická značkovaná trasa číslo 5584** je zelená trasa v Súľovských a Strážovských vrchoch. Vedie z Považskej Bystrice do Zliechova a je dlhá 26,3 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch
* Zoznam turistických značkovaných trás v Súľovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

5584
5584
5584
Nino

**Nino** môže byť:
* gruzínska verzia mena Nina, pozri Nina, napríklad:
** Nino Gruzínska († 4. storočie), svätá a apoštolom rovná osvietiteľka Gruzínska
** Nino Salukvadzeová (* 1969), gruzínska športová strelkyňa
* mužské meno, pozri Nino (mužské meno), napríklad:
** Nino Manfredi (* 1921† 2004), taliansky herec a režisér
** Nino de Angelo (* 1963), nemecko-taliansky spevák
** Nino Niederreiter (* 1992), švajčiarsky hokejový útočník 
** Nino Marcelli (* 2005), slovenský futbalista
Formula 1 v roku 1983

**Sezóna 1983** bola 34. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 26. ročníkom poháru konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 15 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Brazílie 13. marca a skončila sa Veľkou cenou Juhoafrickej republiky 15. októbra 1983. 

Majstrom sveta sa stal po druhý krát Brazílčan Nelson Piquet, svoj ôsmy pohár konštruktérov získal tím Ferrari.

## Zloženie tímov

## Kalendár
} Veľká cena Kanady
| Circuit Gilles Villeneuve, Montreal
|12. jún
|-
!9
| Veľká cena Veľkej Británie
| Silverstone Circuit, Silverstone
|16. júl
|-
!10
| Veľká cena Nemecka
| Hockenheimring, Hockenheim
|7. august
|-
!11
| Veľká cena Rakúska
| Österreichring, Spielberg
|14. august
|-
!12
| Veľká cena Holandska
| Circuit Park Zandvoort, Zandvoort
|28. august
|-
!13
| Veľká cena Talianska
| Autodromo Nazionale di Monza, Monza
|11. september
|-
!14
| Veľká cena Európy
| nowrap="" | Brands Hatch, West Kingsdown
| nowrap="" |25. september
|-
!15
| Veľká cena Južnej Afriky
| Kyalami Grand Prix Circuit, Midrand
|15. október
|}

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien
} John Watson
| nowrap="" | McLaren-Ford
|-
!3
| Veľká cena Francúzska
| Alain Prost
| Alain Prost
| Alain Prost
| Renault
|-
!4
| Veľká cena San Marína
| René Arnoux
| Riccardo Patrese
| Patrick Tambay
| Ferrari
|-
!5
| Veľká cena Monaka
| Alain Prost
| Nelson Piquet
|  Keke Rosberg
| Williams-Ford
|-
!6
| Veľká cena Belgicka
| Alain Prost
| Andrea de Cesaris
| Alain Prost
| Renault
|-
!7
| Veľká cena Detroitu
| nowrap="" | René Arnoux
| John Watson
| Michele Alboreto
| Tyrrell-Ford
|-
!8
| Veľká cena Kanady
| René Arnoux
| Patrick Tambay
| René Arnoux
| Ferrari
|-
!9
| Veľká cena Veľkej Británie
| René Arnoux
| Alain Prost
| Alain Prost
| Renault
|-
!10
| Veľká cena Nemecka
| Patrick Tambay
| René Arnoux
| René Arnoux
| Ferrari
|-
!11
| Veľká cena Rakúska
| Patrick Tambay
| Alain Prost
| Alain Prost
| Renault
|-
!12
| nowrap="" | Veľká cena Holandska
| Nelson Piquet
| René Arnoux
| René Arnoux
| Ferrari
|-
!13
| Veľká cena Talianska
| Riccardo Patrese
| Nelson Piquet
| Nelson Piquet
| Brabham-BMW
|-
!14
| Veľká cena Európy
| Elio de Angelis
| Nigel Mansell
| Nelson Piquet
| Brabham-BMW
|-
!15
| Veľká cena Južnej Afriky
| Patrick Tambay
| Nelson Piquet
| Riccardo Patrese
| Brabham-BMW
|-
! colspan="6" |Zdroj:
|}

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1983
Kategória:Formula 1 v roku 1983
Kategória:Šport v 1983
Formula 1 v roku 1982

**Sezóna 1982** bola 33. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 25. ročníkom poháru konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 16 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Juhoafrickej republiky 23. januára a skončila sa Veľkou cenou Caesars Palace 25. septembra 1982. 

Majstrom sveta sa stal po prvýkrát Fínsky jazdec Keke Rosberg, svoj siedmy pohár konštruktérov získal tím Ferrari.

Počas sezóny zahynuli dvaja jazdci: Gilles Villeneuve počas kvalifikácie na Veľkú cenu Belgicka a Riccardo Paletti na štarte v Kanade.

Líder tabuľky Didier Pironi viedol šampionát o 9 bodov pred Britom Johnom Watsonom, počas Veľkej ceny Nemecka však došlo k nehode, pri ktorej utrpel mnohopočetné zlomeniny. To znamenalo pre jeho kariéru predčasný koniec.

## Zloženie tímov

## Kalendár
} Veľká cena Kanady
| Circuit Gilles Villeneuve, Montreal
|13. jún
|-
!9
| Veľká cena Holandska
| Circuit Park Zandvoort, Zandvoort
|3. júl
|-
!10
| Veľká cena Veľkej Británie
| Brands Hatch, West Kingsdown
|18. júl
|-
!11
| Veľká cena Francúzska
| Circuit Paul Ricard, Le Castellet
|25. júl
|-
!12
| Veľká cena Nemecka
| Hockenheimring, Hockenheim
|8. august
|-
!13
| Veľká cena Rakúska
| Österreichring, Spielberg
|15 august
|-
!14
|  Veľká cena Švajčiarska
| nowrap="" | Dijon-Prenois, Dijon
| nowrap="" |29. august
|-
!15
| Veľká cena Talianska
| Autodromo Nazionale di Monza, Monza
|12. september
|-
!16
| Veľká cena Caesars Palace 
| Caesars Palace Grand Prix Circuit, Las Vegas
|25. september
|}

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien
} John Watson
| John Watson
| McLaren-Ford
|-
!6
| Veľká cena Monaka
| René Arnoux
| Riccardo Patrese
| Riccardo Patrese
| Brabham-Ford
|-
!7
| Veľká cena Detroitu
| nowrap="" | Alain Prost
| Alain Prost
| John Watson
| McLaren-Ford
|-
!8
| Veľká cena Kanady
| Didier Pironi
| Didier Pironi
| Nelson Piquet
| Brabham-BMW
|-
!9
| Veľká cena Holandska
| René Arnoux
| Derek Warwick
| Didier Pironi
| Ferrari
|-
!10
| Veľká cena Veľkej Británie
|  Keke Rosberg
| Brian Henton
| Niki Lauda
| McLaren-Ford
|-
!11
| Veľká cena Francúzska
| René Arnoux
| Riccardo Patrese
| René Arnoux
| Renault
|-
!12
| nowrap="" | Veľká cena Nemecka
| Didier Pironi
| Nelson Piquet
| Patrick Tambay
| Ferrari
|-
!13
| Veľká cena Rakúska
| Nelson Piquet
| Nelson Piquet
| Elio de Angelis
| Lotus-Ford
|-
!14
|  Veľká cena Švajčiarska
| Alain Prost
| Alain Prost
|  Keke Rosberg
| Williams-Ford
|-
!15
| Veľká cena Talianska
| Mario Andretti
| René Arnoux
| René Arnoux
| Renault
|-
!16
| Veľká cena Caesars Palace 
| Alain Prost
| Michele Alboreto
| Michele Alboreto
| Tyrrell-Ford
|-
! colspan="6" |Zdroj:
|}

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1982
Kategória:Formula 1 v roku 1982
Kategória:Šport v 1982
Remigiusz Piotr Górski

ThDr. ICDr. **Remigiusz Piotr Górski**, OFM, univ. doc. (* 16. november 1982, Poľsko) je poľský rímskokatolícky kňaz, františkán, teológ a kánonista pôsobiaci na Slovensku.

Od decembra 2025 je dekanom Teologickej fakulty Trnavskej univerzity v Trnave.

## Život
Narodil sa v Poľsku. Je členom Rehole Menších bratov františkánov.

V rokoch 2002 až 2004 absolvoval štúdium filozofie na Vyššom seminári františkánskych otcov svätého Bonaventúru v Krakove a v rokoch 2005 až 2010 štúdium teológie na Teologickej fakulte Trnavskej univerzity. Vysokoškolské štúdium dogmatickej teológie absolvoval v rokoch 2010 až 2014 na Pápežskej univerzite Jána Pavla II. Zakončil ho ziskom doktorátu.

Popri štúdiu pôsobil v rokoch 2011 až 2013 ako výpomocný duchovný vo farnosti Trstená a vykonával tiež služby v Hornooravskej nemocnice s poliklinikou.

V rokoch 2013 až 2016 študoval na Pápežskej univerzite Antonianum, kde získal licenciát z kánonického práva. V rokoch 2016 až 2019 študoval na Papežskej univerzite svätého Tomáša Akvinského v Ríme, kde získal doktorát z kánonického práva. 

Od roku 2020 pôsobil ako výpomocný duchovný v Bratislavskej arcidiecéze, vo Farnosti svätého Martina v Bratislave. Okrem toho pôsobí aj ako sudca Metropolitného tribunálu Bratislavskej arcidiecézy a promótor spravodlivosti *ad casum*. 

Pôsobil na Katedre praktickej teológie Teologickej fakulty Trnavskej univerzity. Vyučoval predmety ako kánonické právo, manželské kánonické procesy, pastoračná prax, katechetika, či katechetická prax. Je členom edičnej rady časopisu *Veda*.

8. októbra 2025 bol zvolený a 12. decembra inaugurovaný za dekana Teologickej fakulty Trnavskej univerzity v Trnave. Inaugurácia sa uskutočnila v jezuitskom Kostole Najsvätejšieho Spasiteľa v Bratislave. Zúčastnili sa jej početní hostia zo Slovenska i zahraničia.

## Dielo
Vedecky sa venuje sa kánonickému právu.
* *Małżeństwa między katolikami a prawosławnymi: problemy natury konfesyjnej oraz próby ich rozwiązania w świetle dokumentów dialogu ekumenicznego*. Kraków: Uniwersytet Papieski Jana Pawła II w Krakowie. Wydawnictwo Naukowe, 2005. ISBN 978-83-7438-409-4.
* *La litispendenza nel processo canonico contenzioso ordinario e nel processo per le cause di dichiarazione di nullità del matrimonio*. Roma: Pontificia Università San Tommaso d’Aquino.

## Referencie

Kategória:Absolventi Teologickej fakulty Trnavskej univerzity v Trnave
Kategória:Absolventi pápežských vysokých škôl
Kategória:Vyučujúci na Teologickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave
Kategória:Katolícki teológovia 21. storočia
Kategória:Dekani Teologickej fakulty Trnavskej univerzity v Trnave
Kategória:Poľskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Poľskí františkáni
Kategória:Poľskí kánonisti
Kategória:Poľskí teológovia
Kategória:Poľskí sudcovia
Kategória:Poľskí vedeckí spisovatelia
Katarína Chuťková

**Katarína Chuťková** môže byť:
* robotníčka, partizánka a povojnová komunistická politička (18981970), rod. Šagátová, pozri Katarína Chuťková (1898 – 1970)
* robotníčka a partizánka (19271945), dcéra Kataríny Chuťkovej, rod. Šagátovej, pozri Katarína Chuťková (1927 – 1945)

## Referencie
Formula 1 v roku 1964

**Sezóna 1964** bola 15. ročníkom majstrovstiev sveta a 7. ročníkom pohára konštruktérov Formuly 1. Kalendár pretekov obsahoval 10 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Monaka 10. mája a skončila sa Veľká cena Mexika 25. októbra 1964. 

Majstrom sveta sa stal po prvý a jedinýkrát Brit John Surtees a titul medzi konštruktérmi si po druhýkrát vybojoval tím Ferrari.

Počas tréningu na Veľkej cene Nemecka havaroval Holandský jazdec Carel Godin de Beaufort, zraneniam podľahol na druhý deň v nemocnici.

## Zloženie tímov

## Kalendár

### Zmeny kalendára

* Veľká cena Rakúska sa po prvýkrát konala v rámci šampionátu na letisku Zeltwelg v Štajersku.
* Veľká cena Juhoafrickej republiky sa pôvodne mala konať 26. decembra, no nakoniec bola posunutá ako otváracie podujatie sezóny 1965.

## Výsledky a umiestnenie

### Výsledky veľkých cien

### Majstrovstvá sveta jazdcov

### Pohár konštruktérov

## Referencie

1964
Kategória:Formula 1 v roku 1964
Kategória:Šport v 1964
Atlanta Beat

**Atlanta Beat** môže byť:

* pôvodný ženský futbalový tím, ktorý hral vo *Women’s United Soccer Association* (2001 – 2003), pozri Atlanta Beat (WUSA)
* ženský futbalový tím, ktorý hral vo *Women’s Professional Soccer* (2009 – 2011), pozri Atlanta Beat (WPS)
Riečanský potok

**Riečanský potok** je vodný tok v Turzovskej vrchovine na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Predmieranky v povodí Kysuce, má dĺžku približne 4 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v centrálnej časti Turzovskej vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Zadné vrchy, na južnom úbočí Hlineného (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v súvislom lesnom poraste v lokalite Lukočovci tečie južným smerom. Onedlho priberá menší ľavostranný prítok a neveľkým údolím tečie do osady Riečky. Tu, v oblasti už len riedkeho porastu, priberá ľavostranný prítok a ostro sa stáča na juhozápad. Na strednom toku priberá významný pravostranný prítok od samoty Kurucovci, potom ľavostranný od samoty Čuboňovci, opäť pravostranný od samoty Marcovci a napokon významný ľavostranný spod Vysokej (). Dočasne preteká súvislým lesom a čoskoro vteká do osady Jancovci v lokalite Nižné Riečky, kde lemuje severozápadný okraj zástavby. Na dolnom toku už opäť v lesnom poraste križuje cestu II/484 do Česka, oblúkom sa stáča na juh a v nadmorskej výške približne  sa vlieva ľavostranne do Predmieranky v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Riečanský potok pramení a preteká iba územím obce Klokočov v okrese Čadca v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Turzovská vrchovina, Zadné vrchy

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Turzovskej vrchovine
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Klokočov (okres Čadca)
Atlanta Beat (WUSA)

**Atlanta Beat** bol profesionálny ženský futbalový tím, ktorý hral vo Women's United Soccer Association. Tím hral na štadióne Bobbyho Dodda (Bobby Dodd Stadium) v areáli Technologického inštitútu v Georgii (Georgia Institute of Technology) v prvom roku svojej existencie, než sa presťahoval na Herndon Stadium v areáli Morris Brown College v Atlante v štáte Georgia.

## História
Tím začal hrať v roku 2001 a v každej z troch sezón WUSA sa dostal do play-off – ako jediný tím v lige, ktorému sa to podarilo. V rokoch 2001 aj 2003 postúpili do Founders Cupu, pričom v oboch prípadoch prehrali.

„Zakladajúcimi hráčkami“ tímu The Beat boli Briana Scurry, Cindy Parlow a Nikki Serlenga z amerického ženského národného tímu. The Beat mali v inauguračnom drafte WUSA prvú voľbu a vybrali si Číňanku Sun Wen, hviezdu Majstrovstiev sveta vo futbale žien 1999. Ich prvý gól strelila hviezdna stredopoliarka Japonska Homare Sawa.

Trénerom tímu Atlanta Beat bol Tom Stone.

## Pozastavenie ligy
WUSA 15. septembra 2003 oznámila, že pozastavuje svoju činnosť. Niekoľko bývalých hráčok Beat hralo za ženský tím Atlanta Silverbacks vo W-League a päť – Briana Scurry, Sharolta Nonen, Homare Sawa, Nancy Augustyniak a Ifeoma Dieke – hralo vo Women's Professional Soccer.

7. októbra 2009 bolo oznámené, že novovytvorená verzia tímu Atlanta Beat sa pripojí k Women's Professional Soccer. 17. júna 2009 nový Atlanta Beat oznámil, že Shawn McGee bude generálnym manažérom nedávno reformovaného tímu.

## Štatistiky sezón

## Hráčky (súpiska za všetky sezóny)

## Referencie

## Externé odkazy
* Atlanta Beat (WUSA) (archivované)

Kategória:Ženské futbalové kluby v USA
Kategória:Šport v Atlante
Jukio Hatojama

**Jukio Hatojama** (, * 11. február 1947, Tokio, Japonské cisárstvo) je bývalý japonský politik. V rokoch 2009 až 2010 bol premiérom Japonska a predsedom Demokratickej strany Japonska. Bol prvým premiérom z tejto strany, ktorý zastával tento post.

Hatojama pochádza z významnej japonskej politickej rodiny. Jeho mladší brat Kunio Hatojama pôsobil ako minister vnútra a komunikácií do 12. júna 2009. Jeho mladšia švagriná Emily Hatojama, ktorá je Kuniovou manželkou, austrálska Japonka, bola televíznou osobnosťou v Japonsku. Jeho syn sa tiež dal na politickú kariéru a bol zvolený vo všeobecných voľbách v roku 2024.

Hatojama v roku 1969 absolvoval štúdium na Tokijskej univerzite s titulom bakalár v odbore strojárstvo a v roku 1976 získal titul PhD. v odbore priemyselné inžinierstvo na Stanfordovej univerzite. Svoju manželku Mijuki spoznal počas štúdia na Stanforde.

V roku 1986 bol prvýkrát zvolený do Snemovne reprezentantov ako zástupca 9. volebného obvodu Hokkaido. V máji 2009 sa stal predsedom Demokratickej strany Japonska, hlavnej opozičnej strany. Potom viedol stranu k drvivému víťazstvu vo všeobecných voľbách v roku 2009, keď porazil dlhodobo vládnucu Liberálno-demokratickú stranu (LDP), ktorá bola pri moci viac ako desať rokov, a v tom istom roku sa stal premiérom.

Počas svojho pôsobenia na poste predsedu vlády sa Hatojama pokúsil o škrty výdavkov na verejné projekty. Takisto sa snažil zmeniť japonskú zahraničnú politiku z politiky zameranej na Spojené štáty na politiku zameranú viac na Áziu. Počas vládnutia Hatojamovho kabinetu došlo k zlepšeniu vzťahov medzi Čínou a Japonskom, ako aj s ostatnými susedmi Japonska. Hoci spočiatku mal vysokú podporu verejnosti, jeho popularita čoskoro klesla z rôznych dôvodov, vrátane finančného škandálu s financovaním kampane.

V roku 2010 oznámil svoju rezignáciu z funkcie premiéra. Ako dôvod uviedol porušenie volebného sľubu o uzavretí americkej vojenskej základne na ostrove Okinawa. Udialo sa tak tesne po tom, čo bola Severná Kórea upodozrievaná z potopenia juhokórejskej vojnovej lode.

V roku 2012, po tom, čo LDP vyhrala voľby s drvivou prevahou, Hatojama odstúpil z Poslaneckej snemovne a oznámil svoj odchod z politiky. Odvtedy je veľmi aktívny na sociálnych platformách, kde otvorene vyjadruje svoje politické názory. Hatojama sa v roku 2020 podieľal na založení menšej strany Kyowa, ktorú však neskôr opustil.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Japonskí politici
Kategória:Predsedovia vlády Japonska
Kategória:Členovia Snemovne reprezentantov (Japonsko)
Kategória:Absolventi Tokijskej univerzity
Kategória:Absolventi Stanford University
Kategória:Osobnosti z Tokia
Formula 1 v roku 1981

**Sezóna 1981** bola 32. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 24. ročníkom poháru konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 15 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou USA Západ 15. marca a skončila sa Veľkou cenou Caesars Palace 17. októbra 1981. 

Majstrom sveta sa stal po prvýkrát Brazílsky jazdec Nelson Piquet, pohár konštruktérov získal po druhýkrát tím Williams.

Majstrovstvá z roku 1981 boli prvé, ktoré sa konali pod oficiálnym názvom FIA Formula One World Championship a nahradili pôvodné Majstrovstvá sveta jazdcov aj Medzinárodný pohár konštruktérov. Pod vplyvom majiteľa tímu Brabham Bernieho Ecclestona a organizácie FOCA boli tímy požiadané o podpísanie prvej Dohody Concorde, ktorá mala Formulu 1 nasmerovať na cestu k ziskovému podnikaniu.

## Zloženie tímov

## Kalendár
} Veľká cena Kanady
| nowrap="" | Île Notre-Dame Circuit, Montreal
| nowrap="" |27. september
|-
!15
| Veľká cena Caesars Palace
| Caesars Palace Grand Prix Circuit, Las Vegas
|17. október
|}

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien
} John Watson
| McLaren-Ford
|-
!10
| Veľká cena Nemecka
| Alain Prost
| Alan Jones
| Nelson Piquet
| Brabham-Ford
|-
!11
| Veľká cena Rakúska
| René Arnoux
| Jacques Laffite
| Jacques Laffite
| Talbot Ligier-Matra
|-
!12
| nowrap="" | Veľká cena Holandska
| Alain Prost
| Alan Jones
| Alain Prost
| Renault
|-
!13
| Veľká cena Talianska
| René Arnoux
| Carlos Reutemann
| Alain Prost
| Renault
|-
!14
| Veľká cena Kanady
| Nelson Piquet
| John Watson
| Jacques Laffite
| Talbot Ligier-Matra
|-
!15
| Veľká cena Caesars Palace
| Carlos Reutemann
| Didier Pironi
| Alan Jones
| Williams-Ford
|-
! colspan="6" |Zdroj:
|}

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1981
Kategória:Formula 1 v roku 1981
Kategória:Šport v 1981
Giacomo Biffi

Mons. **Giacomo** kardinál **Biffi** (* 13. jún 1928, Miláno, Taliansko† 11. júl 2015, Bologna, Taliansko) bol taliansky rímskokatolícky duchovný kňaz, biskup a kardinál. V rokoch 1984 až 2003 pôsobil ako bolonský arcibiskup. Za kardinála bol povýšený v roku 1985.

## Životopis
Narodil sa v Miláne a študoval v seminároch Milánskej arcidiecézy. Za kňaza ho 23. decembra 1950 vysvätil kardinál Alfredo Ildefonso Schuster, milánsky arcibiskup. V rokoch 1951 až 1960 vyučoval dogmatickú teológiu na Milánskom seminári a publikoval množstvo diel o teológií, katechéze a meditácií. V roku 1955 získal doktorát z teológie na Teologickej fakulte v obci Venegona; jeho dizertačná práca skúmala otázky viny a slobody v modernom živote.

V rokoch 1960 až 1975 pôsobil vo farnosti v Milánskej arcidiecéze, kde pôsobil ako farár v Santi Martiri Anauniani v Legnane (19601969) a neskôr v Sant'Andrea v Miláne (19691975). V roku 1974 stal sa biskupským vikárom pre kultúru a od 1. februára 1975 bol kánonickým teológom metropolitnej kapituly v Miláne.

## Biskup
7. decembra 1975 ho pápež Pavol VI. vymenoval za milánskeho pomocného biskupa a titulárneho biskupa Fideny. Biskupské svätenie prijal 11. januára 1976. Hlavným svätiteľom bol kardinál Giovanni Colombo, pričom spolusvätiteľmi boli biskupi Bernardo Citterio a Libero Tresoldi. Potom ako zomrel Enrico Manfredini bol 19. apríla 1984 menovaný za bolonského arcibiskupa a 1. júna bol uvedený do úradu.

## Kardinál
Ján Pavol II. 25. mája 1985 vymenoval 28 kardinálov na slávnosti, ktorá sa prvýkrát konala vonku na Námestí svätého Petra. Na konzistóriu bol vymenovaný za kardinála-kňaza s titulárnym kostolom *Santi Giovanni e Petronio dei Bolognesi*. V roku 1989 kázal pôstne duchovné cvičenia pre pápeža a Rímsku kúriu. V decembri 2003 odišiel z riadenia arcidiecézy a jeho nástupcom sa stal Carlo Caffarra.

Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2005 po smrti pápeža Jána Pavla II. 2. apríla 2005 na ktorom bol zvolený pápež Benedikt XVI. vlastným menom Joseph Ratzinger. V roku 2008 dovŕšil 80 rokov a stratil právo zúčastňovať sa konkláve.

Zomrel 11. júla 2015.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom Pavlom II.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Talianski kardináli
Kategória:Talianski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Arcibiskupi Bolonskej arcidiecézy
Kategória:Osobnosti z Milána
Zuzana Bahýľová

**Zuzana Bahýľová** (* 12. február 1882, Zvolenská Slatina† 17. február 1941, Zvolenská Slatina) bola speváčka ľudovej hudby, významná spolupracovníčka skladateľa Viliama Figuša-Bystrého pri zbere slovenských ľudových piesní na prelome 19. a 20. storočia.

## Život
Narodila sa v rodine Márie Bahýľovej, rod. Lavroškovej a Martina Bahýľa. Pôvodne pôsobila ako pôrodná asistentka, neskôr pracovala ako poštová doručovateľka na poštovom úrade vo Zvolenskej Slatine. Bola príbuznou vynálezcu Jána Bahýľa.

V čase pôsobenia Viliama Figuša-Bystrého vo Zvolenskej Slatine (18951903) bola pokladaná za jednu z najlepších ľudových speváčok. Spolupracovala s ním pri zbere slovenských ľudových piesní, poskytla mu vyše 200 nápevov s úplnými textami, pričom piesne tiež naspievala na platne, ktorá sa vyvážali aj medzi slovenských krajanov v Spojených štátoch.

## Osobný život
Zosobášila sa s Matúšom Svetlíkom (* 1878† ?).

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Osobnosti zo Zvolenskej Slatiny
Kategória:Slovenskí speváci ľudovej hudby
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1982/83

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1982/83** bol 31. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra obhájila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol jubilejný 20. titul v histórii.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne v ničom nemenil. Súťaž skladala z dvoch častízo základnej a nadstavbovej. Základná časť pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej stretol 2-krát doma a vonku. Družstvá sa po nej rozdelili na tri nadstavbové skupiny po 4 družstváo 1. až 4. miesto (o titul), o 5. 8. miesto (o umiestnenie) a o 9. až 12. miesto (o udržanie). V každej zo skupín sa odohrali 4 turnaje v 4 rôznych dejiskách, kde družstvá odohrali jednokolovo zápasy každý s každým, pričom sa im započítavali aj výsledky zo základnej časti. Dve posledné družstvá zo skupiny o udržanie zostúpili do svojich nižších národných súťaží (SNL, resp. ČNL). Keďže súťaž v budúcej sezóne znižovala počet o 2 družstvá, 10. družstvo odohralo baráž s víťazmi národných líg o jedno postupové miesto.

## Účastníci

## Výsledky
### Základná časť

### Nadstavbová časť
#### Skupina o 1.4. miesto

#### Skupina o 5.8. miesto

#### Skupina o 9.12. miesto

## Konečné umiestnenie

## Baráž
* Louny, jún 1983
* Účastníci:

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1982/83

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1982
Kategória:Hádzaná v 1983
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Moro de guandules

**Moro de guandules** ( – „Maurský holubí hrášok“) je tradičné jedlo Dominikánskej republiky z ryže a holubieho hrášku.

## Popis
Moro de guandules je jedlo pripravené v jednom hrnci z dlhozrnnej ryže, holubieho hrášku, zeleru, papriky cubanelle, červenej cibule, cesnaku, *[[Lippia micromera]]* (karibského oregana), koriandra, paradajkového pretlaku a občas olív a kapary.

Keď do receptu pridá kokosové mlieko, jedlo sa nazýva *moro de guandules con coco*.

Tradične sa podáva pri špeciálnych príležitostiach a sviatkoch, ale varí sa po celý rok. 43,8 % Dominikáncov preferuje oslavu Vianoc s jedlom moro de guandules.

## Pozri aj
* arroz con pollo
* arroz con gandules 
* Platillo Moros y Cristianos
* gallo pinto
* pabellón criollo
* rice and beans
* rice and peas

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Dominikánska kuchyňa
Chotárny potok (prítok Olešnianky)

**Chotárny potok** je krátky vodný tok v Turzovskej vrchovine na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Olešnianky v povodí Kysuce, má dĺžku približne 3 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v centrálnej časti Turzovskej vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Zadné vrchy, na juhovýchodnom úbočí Hlineného (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v súvislom lesnom poraste neďaleko samoty Bebčákovci tečie juhovýchodným smerom. Pod lokalitou Bednárska sa postupne stáča východným smerom a následne prijíma menší ľavostranný prítok od samoty Cudrákovci. Potok pokračuje zalesnenou dolinou Hrubý buk, kde kopíruje miestnu cestu, obsluhujúcu okolité samoty. V strednej časti nemá významnejšie prítoky, jediným väčším je pravostranný prítok z oblasti Na vŕšku. V dolnej časti sa dolina i vodný tok stáča na juhovýchod a pokračuje do intravilánu Olešnej. Vteká do osady Jelitov, kde na okraji zástavby, v nadmorskej výške približne , ústí pravostranne do Olešnianky v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Chotárny potok pramení a v hornej časti preteká územím mesta Turzovka, následne tvorí hranicu katastrov obcí Klokočov a Olešná v okrese Čadca v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Turzovská vrchovina, Zadné vrchy

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Turzovskej vrchovine
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Klokočov (okres Čadca)
Kategória:Turzovka
Kategória:Olešná (okres Čadca)
Fínske národné ženské futbalové družstvo

**Fínske národné ženské futbalové družstvo** reprezentuje Fínsko na medzinárodných ženských futbalových súťažiach.

## História
Ich prvý medzinárodný zápas odohrali v roku 1973 proti Švédsku.

## Trénerský tím

Zdroj.

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta

### Majstrovstvá Európy

## Liga národov

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Futbal vo Fínsku
Kategória:Fínske národné družstvá
Washington Freedom

**Washington Freedom** môže byť:

* americký profesionálny mužský kriketový tím, pozri Washington Freedom (kriket)
* bývalý americký profesionálny ženský futbalový klub, pozri Washington Freedom (futbal)