Mexické metro

náhľad|Vlak mexického metra
**Mexické metro** () je systém metra, ktorý slúži metropolitnej oblasti mesta Mexiko, vrátane niektorých samospráv v štáte Mexiko. Prevádzkuje ho *Sistema de Transporte Colectivo* (*STC*) a je druhým najväčším systémom metra v Severnej Amerike po newyorskom metre. V roku 2019 systém obslúžil 1,655 miliardy cestujúcich, desiaty najvyšší počet cestujúcich na svete.

Úvodná linka metra STC bola 12,7 km dlhá, mala 16 staníc a pre verejnosť bola sprístupnená 4. septembra 1969. Systém sa odvtedy rozšíril. V roku 2015 má systém 12 liniek, obsluhujúcich 195 staníc na 226,49 km trasy. Desať z liniek má gumené pneumatiky. Namiesto tradičných oceľových kolies používajú pneumatickú trakciu, ktorá je tichšia a jazdí hladšie na nestabilných pôdach Mexika. Systém prežil zemetrasenie v Mexico City v roku 1985.

## Linky, stanice, názvy, farby a logá
náhľad|Schéma mexického metra
náhľad|Logo stanice Pino Suárez znázorňujúce prestup medzi linkami 1 („ružová linka“) a 2 („modrá linka“). Farby a ikonografia označujú linky a stanice bez potreby gramotnosti.
[náhľad|Logo stanice Zapata. Ikona zobrazuje štylizovaného [Emiliano Zapata|Emiliana Zapatu bez očí]]
náhľad|Logo stanice Garibaldi / Lagunilla, linka B je jediná dvojfarebná linka
Každá linka poskytuje iba jednu službu a každej linke je priradené číslo (písmeno, ak ide o napájaciu linku) a farba. Priradená farba je prítomná na logách staníc v tvare štvorca, systémových mapách a značkách ulíc. Farby ani čísla sa nikdy nezmenili. Linka B je jedinou výnimkou z priradenia farieb, pretože sa používa zelená (horná polovica) a sivá (spodná polovica), čím vznikajú dvojfarebné logá a znaky. Používa sa však iba sivá, aby sa predišlo zámene s linkou 8, ktorá používa podobnú zelenú.

Názvy staníc metra majú často historický charakter a zvýrazňujú ľudí, miesta a udalosti v mexickej histórii. Existujú stanice pripomínajúce aspekty mexickej revolúcie a revolučnej éry. Keď sa v roku 1969 otvorila linka 1 („ružová linka“), dve stanice narážali na revolúciu. Na revolúciu najviac priamo odkazovala stanica Pino Suárez, pomenovaná po viceprezidentovi Francisca I. Madera, ktorý bol spolu s Maderom zavraždený vo februári 1913. Druhou bola stanica Balderas, ktorej ikonou je delo, odkazujúce na zbrojnicu Ciudadela, kde sa začal puč proti Maderovi. V roku 1970 bola otvorená stanica Revolución pri pamätníku revolúcie. Ako sa metro rozširovalo, otvárali sa ďalšie stanice s názvami z revolučnej éry. V roku 1980 boli vyznamenaní dvaja populárni hrdinovia revolúcie, pričom stanica Zapata výslovne pripomenula roľníckeho revolucionára z Morelosu. Bočnou spomienkou bola stanica División del Norte, pomenovaná po armáde, ktorej velil Pancho Villa až do jej zániku v bitke pri Celaya v roku 1915.

Každá stanica je označená minimalistickým logom, ktoré ako prvý navrhol Lance Wyman, ktorý navrhol aj logo pre olympijské hry v Mexiku v roku 1968, ktoré sa v tomto meste konali. Logá vo všeobecnosti súvisia s názvom stanice alebo oblasti okolo nej. V čase otvorenia linky 1 bola miera negramotnosti v Mexiku vysoká. V roku 1960 bolo 38 % Mexičanov starších ako päť rokov negramotných a iba 5,6 % Mexičanov ukončilo základnú školu. Keďže jedna tretina mexickej populácie nevedela čítať ani písať a väčšina zvyšku nedokončila strednú školu, predpokladalo sa, že pre väčšinu obyvateľstva bude jednoduchšie riadiť sa systémom, ktorý je založený na farbách a vizuálnych znakoch.

Logá nie sú priradené náhodne; skôr sú určené s ohľadom na okolité oblasti, ako napríklad:

* Miesta, ktoré sa nachádzajú v okolí staníc (napr. logo stanice pri fontáne Salto del Agua zobrazuje fontánu).
* Topológia oblasti (napr. Coyoacán — v jazyku Nahuatl „miesto kojotov“ — zobrazuje kojota).
* História miesta (napr. Juárez, pomenovaný po prezidentovi Benitovi Juárezovi, zobrazuje jeho siluetu).

Farby pozadia log odrážajú farby liniek, ktoré obsluhujú stanicu. Stanice obsluhujúce dve alebo viac liniek zobrazujú príslušné farby každej linky v diagonálnych pruhoch, ako napríklad v stanici Salto del Agua. Tento systém bol prijatý aj pre metrá v Guadalajare a Monterrey a systém Metrobús v Mexico City. Hoci logá už nie sú potrebné kvôli rozšírenej gramotnosti, ich používanie zostalo.

Vo výstavbe:

## Tarifa a platobné systémy
náhľad|Dobíjacia karta v praxi
Jediný lístok, v súčasnosti 5,00 MXN (0,27 EUR, 2024), umožňuje cestujúcemu jednu cestu kamkoľvek v rámci systému s neobmedzenými prestupmi. Zľavnený lístok za 3,00 MXN je k dispozícii na požiadanie pre ženy, ktoré sú hlavou domácnosti, nezamestnaných a študentov s obmedzenými zdrojmi. Mexické metro ponúka bezplatnú službu starším ľuďom, telesne postihnutým a deťom do 5 rokov (v sprievode dospelej osoby). Vstupenky je možné zakúpiť v stánkoch. Sú vyrobené z papiera a majú na sebe magnetický prúžok a po vložení do turniketu sa recyklujú.

Dobíjacie karty STC Metro boli prvýkrát dostupné za počiatočnú cenu 10,00 MXN. Karta sa dobije pri pokladni na ktorejkoľvek stanici (alebo v automatoch na niektorých staniciach metra) na maximálne 120,00 MXN (6,46 EUR, 2024) na 24 jázd.

## Vozový park
vľavo|náhľad|Schéma koľajových vozidiel používaných v metre v meste Mexiko
K aprílu 2012 sa v mexickom metre v súčasnosti používa 14 typov koľajových vozidiel so štandardným rozchodom v celkovom počte 355 vlakov jazdiacich v zostave 6 alebo 9 vozňov. Väčšina vozidiel je typu metro, s výnimkou vozdiel linky A, čo je ľahké metro. Štyria výrobcovia poskytli koľajové vozidlá pre metro v meste Mexiko, a to francúzsky Alstom (MP-68, NM-73, NM-79), kanadský Bombardier (FM-95A a NM-02), španielsky CAF (NM-02, FE-07, FE-10 a NM-16) a mexický Concarril (NM-83 a FM-86) (teraz Bombardier Transportation Mexico, v niektorých typoch vlakov s pomocou Alstomi a/alebo Bombardieru).

Maximálna prevádzková rýchlosť je 80km/h (priemerná rýchlosť 35,5km/h) pre súpravy s gumovými pneumatikami a 100km/h (priemerná rýchlosť 42.5km/h) pre súpravy s oceľovými kolesami. Klimatizácia je dostupná a vrchá časť okien je otvárateľná. Podobne ako pri parížskom a montrealskom metre je číslovanie súprav odvodené podľa roku výroby (nie podľa roku prvého použitia).

Chronologické poradie koľajových vozidiel s pneumatikami je nasledovné: MP-68, NM-73A, NM-73B, NM-73C, NM-79, MP-82, NC-82, NM-83A, NM-83B, NE-92, NM-02 a NM-16; a typy koľajových vozidiel s oceľovými kolesami sú: FM-86, FM-95A, FE-07 a FE-10.

Od mája 2024 príde na linku 1 30 nových vlakov s gumovými pneumatikami vyrobenými CRRC Zhuzhou Locomotive v Číne, ktoré nahradia predchádzajúce koľajové vozidlá. Je to v súlade s prebiehajúcimi modernizačnými prácami na linke 1 vrátane inštalácie CBTC.

## Nehody
3. mája 2021 išiel vlak na linke 12 medzi stanicami Olivos a Tezonco, keď sa zrútil nosník podopierajúci nadjazd, po ktorom vlak práve premával, kvôli čomu 26 ľudí zahynulo a viac ako 70 bolo zranených. Služba na linke 12 bola neskôr pozastavená, zatiaľ čo STC varovalo obyvateľov, aby sa vyhýbali miestu zrútenia.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Metrá
Kategória:Doprava v Mexiku (meste)
Kategória:Vzniklo v 1969
Kategória:Mexické metro