open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tekov (región)

alt=|náhľad|Poloha
**Tekov** je jedným z možných slovenských regiónov. V niektorých turistických publikáciách sa región nazýva aj *Dolné Pohronie*.

## Súčasnosť
Územie Tekova je dnes rozdelené do dvoch krajov: Nitrianskeho a Banskobystrického kraja. Najvýznamnejším a najväčším mestom sú Levice. Inými mestami sú: Nová Baňa, Žarnovica, Kremnica, Žiar nad Hronom a Želiezovce. 

Územie má výrazne pretiahnutý tvar v smere zo severu na juh a susedí na severe s Turcom, na severovýchode s Horehroním, na východe s Podpoľaním a Hontom, na juhu s Podunajskom, na západe s Dolnou Nitrou a na severozápade s Hornou Nitrou.

## Hrady
Medzi zachovalé hrady alebo ich časti patria:
*Levický hrad (dnes je v ňom Tekovské múzeum)
*Hronský Beňadik (zachovaný Benediktínsky opevnený kláštor, národná kultúrna pamiatka)
*Šášovský hrad

## Pozri aj
*Tekov
*Zoznam obcí Tekovskej župy

## Zdroj

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Regióny na Slovensku
Zoznam obcí Abovskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Abovsko-Turnianskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Košice I (okres)|Okres Košice I]]**
* Mestské časti: Džungľa Sever Sídlisko Ťahanovce Staré Mesto Ťahanovce

**[[Košice II (okres)|Okres Košice II]]**
* Mestské časti: Lorinčík Luník IX Myslava Pereš Poľov Sídlisko KVP Šaca Západ

**[[Košice III (okres)|Okres Košice III]]**
* Mestské časti: Dargovských hrdinov Košická Nová Ves

**[[Košice IV (okres)|Okres Košice IV]]**
* Mestské časti: Barca Juh Krásna Nad jazerom Šebastovce Vyšné Opátske

**[[Košice-okolie (okres)|Okres Košice-okolie]]**
* Mestá: Moldava nad Bodvou, Medzev
* Obce: Bačkovík Baška Belža Beniakovce Bidovce Blažice Bočiar Bohdanovce Bukovec Buzica Cestice Čakanovce Čaňa Čečejovce Debraď Drienovec Ďurďošík Ďurkov Dvorníky-Včeláre Geča Gyňov Hačava Háj Haniska Herľany Hodkovce Hosťovce Hrašovík Hýľov Chorváty Chrastné Janík Jasov Kalša Kechnec Kokšov-Bakša Komárovce Košická Belá (bez k. ú. Malý Folkmar (Spiš) a Ružín (Šariš)) Košická Polianka Košické Oľšany Košický Klečenov Kráľovce Malá Ida Milhosť Mokrance Nižná Hutka Nižná Kamenica Nižná Myšľa Nižný Čaj Nižný Klátov Nižný Lánec Nováčany Nový Salaš Olšovany Opátka (len časť Moldavská Opátka, Spišská Opátka patrila k Spišu) Paňovce Peder Perín-Chym Poproč Rákoš Rankovce Rešica Rozhanovce Rudník Ruskov Sady nad Torysou Seňa Skároš Slančík Slanec Slanská Huta Slanské Nové Mesto Sokoľany Svinica Šemša Štós (do 1882 patril k Spišu, v súčasnosti považovaný skôr za súčasť regiónu Spiš) Trsťany Trstené pri Hornáde Turňa nad Bodvou Turnianska Nová Ves Vajkovce Valaliky Veľká Ida Vyšná Hutka Vyšná Kamenica Vyšná Myšľa Vyšný Čaj Vyšný Klátov Vyšný Medzev Zádiel Zlatá Idka Žarnov Ždaňa

**[[Rožňava (okres)|Okres Rožňava]]**
* Obce: Hrhov Hrušov Jablonov nad Turňou Silická Jablonica (patrili do Turne)

## Pozri aj
*Košice a okolie

Abov
Obce žúp, Abov
Kategória:Abov
LPG

**LPG** môže byť:
* Bundesgesetz über die landwirtschaftliche Pacht, zákon vo Švajčiarsku
* Laboratoire de Planetologie, v Grenobli vo Francúzsku
* Land and Property Gazetteer, pozri Local Land and Property Gazetteer a National Land and Property Gazetteer
* Landespressegesetz, tlačový zákon nemeckej spolokovej krajiny
* Landwirtschaftliche Produktionsgenossenschaft, ekvivalent Jednotného roľníckeho družstva v bývalej NDR
* La Perdita Generacio, švédska hudobná skupina spievajúca v esperante
* La Plata Airport, kód IATA
* *liquified petroleum gas*  – skvapalnený ropný plyn
* Literary Press Group of Canada
* Linux Programmer's Guide
* LPG (holandská hudobná skupina)
* LPG (kórejská skupina), skratka "Long Pretty Girls"

Kategória:Skratky
Zoznam obcí Hontianskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území bývalej Hontianskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Okres Banská Štiavnica]]** 
*Mestá: Banská Štiavnica
*Obce: Baďan, Banská Belá, Banský Studenec, Beluj, Dekýš, Ilija, Počúvadlo, Prenčov, Svätý Anton, Štiavnické Bane, Vysoká

**[[Okres Krupina]]**
*Mestá: Krupina, Dudince
*Obce: Bzovík, Čabradský Vrbovok, Cerovo, Čekovce, Devičie, Dolný Badín, Dolné Mladonice, Domaníky, Drážovce, Drienovo, Hontianske Moravce, Hontianske Nemce, Hontianske Tesáre, Horný Badín, Horné Mladonice, Jalšovík, Kráľovce-Krnišov, Kozí Vrbovok, Lackov, Ladzany, Lišov, Litava, Medovarce, Rykynčice, Sebechleby, Selce, Senohrad, Sudince, Súdovce, Terany, Trpín, Uňatín, Zemiansky Vrbovok, Žibritov

**[[Okres Levice]]**
*Mestá: Šahy
*Obce: Bátovce, Bielovce, Bohunice, Bory, Brhlovce, Demandice, Devičany, Dolné Semerovce, Domadice, Drženice, Hokovce, Hontianska Vrbica, Hontianske Trsťany, Horné Semerovce, Horné Turovce, Hrkovce, Ipeľské Úľany, Ipeľský Sokolec, Jabloňovce, Kalinčiakovo ako mestská časť Levíc, Krškany, Kúbaňovo, Lontov, Malé Kosihy, Malé Ludince, Pastovce, Pečenice, Preseľany nad Ipľom, Pukanec, Santovka, Sazdice, Sikenica, Slatina, Šalov, Tupá, Uhliská, Veľké Túrovce, Vyškovce nad Ipľom, Zalaba, Zbrojníky, Žemberovce

**[[Okres Nové Zámky]]**
*Obce: Sikenička, Malé Kosihy, Pavlová, Salka, Bajtava, Leľa, Kamenica nad Hronom, Chľaba

**[[Okres Veľký Krtíš]]**
*Obce: Balog nad Ipľom, Bátorová, Čebovce, Čelovce, Dačov Lom, Dolinka, Dolné Plachtince, Ďurkovce, Horné Plachtince, Hrušov, Chrastince, Ipeľské Predmostie, Kamenné Kosihy, Kleňany, Koláre, Kosihovce, Kosihy nad Ipľom, Lesenice, Malá Čalomija, Nenince, Opatovská Nová Ves, Opava, Príbelce, Sečianky, Seľany, Slovenské Ďarmoty, Stredné Plachtince, Sucháň, Širákov, Trebušovce, Veľká Čalomija, Veľká Ves nad Ipľom, Vinica, Záhorce

**[[Okres Žarnovica]]**
*Obce: Banská Hodruša

**[[Okres Žiar nad Hronom]]**
*Obce: Banky pri Vyhniach

## Pozri aj
*Hontianska župa
*Región Hont

Hont
Obce žúp, Hont
Kategória:Hont
Zoznam obcí Liptovskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území bývalej Liptovskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Okres Liptovský Mikuláš]]**
*Mestá: Liptovský Hrádok, Liptovský Mikuláš
*Obce: Beňadiková, Bobrovček, Bobrovec, Bobrovník, Bukovina, Demänovská Dolina, Dúbrava, Galovany, Gôtovany, Huty, Hybe, Ižipovce, Jakubovany, Jalovec, Jamník, Konská, Kráľova Lehota, Kvačany, Lazisko, Liptovská Anna, Liptovská Kokava, Liptovská Porúbka, Liptovská Sielnica, Liptovské Beharovce, Liptovské Kľačany, Liptovské Matiašovce, Liptovský Ján, Liptovský Ondrej, Liptovský Peter, Liptovský Trnovec, Ľubeľa, Malatíny, Malé Borové, Malužiná, Nižná Boca, Partizánska Ľupča, Pavčina Lehota, Pavlova Ves, Podtureň, Pribylina, Prosiek, Smrečany, Svätý Kríž, Trstené, Uhorská Ves, Vavrišovo, Važec, Veľké Borové, Veterná Poruba, Vlachy, Východná, Vyšná Boca, Závažná Poruba, Žiar

**[[Okres Poprad]]**
*Obce: Liptovská Teplička, Štrba, väčšia časť k.ú. Štrbské Pleso s rovnomennou osadou

**[[Okres Ružomberok]]**
*Mestá: Ružomberok
*Obce: Bešeňová, Hubová, Ivachnová, Kalameny, Komjatná, Likavka, Liptovská Lúžna, Liptovská Osada, Liptovská Štiavnica, Liptovská Teplá, Liptovské Revúce, Liptovské Sliače, Liptovský Michal, Lisková, Ľubochňa, Lúčky, Ludrová, Martinček, Potok, Stankovany, Štiavnička, Švošov, Turík

## Pozri aj
*Liptovská župa
*Región Liptov

Liptov
Obce žúp, Liptov
Kategória:Liptov
Rangdžung Rigpä Dordže

thumb|250px|J.S. 16. Karmapa Rangdžung Rigpä Dordže

**J.S. 16. Karmapa Rangdžung Rigpä Dordže** (* 14. august 1924 Denkhok, provincia Derge, Východný Tibet – † 5. november 1981 USA) bol 16. hlavný predstaviteľ Karma Kagjü, línie školy Kagjü tibetského budhizmu.

Narodil sa vo Východnom Tibete. Predchádzajúci Karmapa Khakhjab Dordže (1871-1922) zanechal list, v ktorom uviedol okolnosti svojho ďalšieho zrodenia. Na základe tohto listu sa predstaviteľom kláštora Tsurphu podarilo úspešne nájsť dieťa.

Mladej inkarnácii v roku 1931 odovzdali vysvätenie mnícha novica, rovnako ako aj Karmapov ceremoniálny odev a Čiernu korunu.

Karmapa študoval v kláštore Palpung, ďalšie štyri roky v Tsurphu prehlboval svoje meditačné uskutočnenie sútier, tantier, Mahamudry a „Šiestich jóg Náropu“. Už ako chlapec sa vyznačoval mimoriadnym prirodzeným vhľadom a svojim učiteľom Situ Pema Wangčhuga Džamgon Kongtrul Palden Khjence Oser často rozprával o svojich predchádzajúcich inkarnáciach.

Vo veku 23 rokov 16. Karmapa prijal abhisheky s vysvetleniami najvyšších učení Karma Kagjü.

V roku 1959 Karmapa rozhodol, že pre zachovanie dharmy bude môcť najlepšie pracovať ak unikne z čoraz pevnejšieho zovretia komunistickej Číny, a tak sa rozhodol okupovaný Tibet opustiť. So sprievodom 160 lámov, mníchov a laikov sa Karmapa z kláštora Tsurphu, tradičného sídla Karmapov, vydal cestou k Bhutánu. Pod Karmapovým vedením sa výprave podarilo zachrániť najvzácnejšie sochy, rituálne predmety, relikvie, thangky a knihy, ktoré boli v kláštore Tsurphu uchovávané po stáročia.

Kráľ štátu Sikkim Taši Namgjal v severno-západnej Indii Gjalwa Karmapovi ponúkol Rumtek, kláštor vybudovaný 9. Karmapom Wangčhug Dordže (1556-1603). Karmapa sa podujal v Rumteku vybudovať nový kláštor, ktorý bol vďaka pomoci indickej vlády a sikkimského kráľa dokončený v priebehu štyroch rokov. Nový kláštor Rumtek sa stal oficiálnym sídlom Karmapu mimo Tibetu a centrom budhistického vzdelania, obradov a praxe.

V roku 1974 16. Karmapa sprevádzaný so skupinou lámov Karma Kagjü navštívil Európu, Ameriku, Kanadu a po prvýkrát na Západe vykonal ceremóniu Čiernej koruny. Na pozvanie svojich prvých žiakov zo Západu, Oleho a Hannah Nydahlovcov, Karmapa v decembri roku 1974 zavítal do dánskej Kodane.

V novembri roku 1976 Karmapa návštevou New Yorku začal turné po USA a v nasledujúcom roku strávil šesť mesiacov v Európe, pričom navštívil Švédsko, Dánsko, Nemecko, Holandsko, Francúzsko a Veľkú Britániu.

Karmapa v máji roku 1980 opäť navštívil Západ a tentoraz prednášal a viedol ceremónie v Londýne, New Yorku, San Francisku a Boulderi v americkom štáte Kolorádo.

J.S. 16. Karmapa zomrel 5. novembra 1981 v nemocnici Zion, neďaleko Chicaga.

## Pozri aj
* Tibetský budhizmus
* Kagjü
* Karma Kagjü

## Iné projekty

## Literatúra
* N. Douglas, M. White: Karmapa, the Black Hat Lama of Tibet, Luzac & Company Ltd, 1976, ISBN 0-7189-0187-8

Kategória:Budhizmus
Kategória:Tibetský budhizmus
Kategória:Tibetské osobnosti
Thajä Dordže

thumb|J.S. 17. Karmapa Trinlä Thajä Dordže

**J.S. 17. Karmapa Trinlä Thajä Dordže** (6. máj 1983, Tibet) je „Veľký tantrický majster“ (skt. Vadžračárja), ktorý momentálne sídli v Kalimpongu v Indii.

## Životopis
Bol najmladším synom 3. Mipham Rinpočheho, významného lámu školy Ňingma a Decän Wangmo, dcéry aristokratickej rodiny pochádzajúcej od kráľa Gesara z Lingu. Keď mal chlapec jeden a pol roka začal ľuďom hovoriť, že je Karmapom. V roku 1994 sa mu aj s rodinou podarilo utiecť z Tibetu do Nepálu a odtiaľ do Indie. Mladý Karmapa dorazil do Nového Dilí v marci toho istého roku, kde ho počas uvítacej ceremónie J.S. Šamar Rinpočhe formálne rozpoznal ako 17. Gjalwa Karmapu. 17. Karmapa dostal meno Trinlä (znamená „Budhovská aktivita“) Thajä („Bezčasový“) Dordže („Nemennný“).

V roku 1997 bol J.S. 17. Karmapa Trinlä Thajä Dordže oficiálne pozvaný do Bhutánu na kremáciu Topgu Rinpočheho, kde bol prijatý so všetkými poctami. V októbri roku 1999 17. Gjalwa Karmapa mal svoje prvé medzinárodné turné učení a odovzdával iniciácie niekoľko tisíc ľuďom v Singapure a Taiwane. Začiatkom nového milénia prvýkrát navštívil Západ. V Düsseldorfe v Nemecku 17. Karmapu prijalo 6000 študentov z niekoľkých stoviek centier budhizmu diamantovej cesty z vyše 30 krajín sveta. V rokoch 2004 a 2005 17. Karmapa opätovne navštívil Európu a v roku 2005 bol aj na Slovensku.

V decembri roku 2003, po ukončení svojho formálneho vzdelania, 17. Karmapa prevzal titul „Veľký tantrický majster“ (skt. Vadžračárja). 17. Karmapa Thajä Dordže momentálne sídli v Kalimpongu v Indii, kde pokračuje vo svojom duchovnom tréningu a západnom vzdelaní.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 17. Gjalwa Karmapu
* Česká verzia stránky 17. Gjalwa Karmapu
* Stránka 17. Karmapu na MySpace
* Karma Kagjü Ázia

Kategória:Narodenia v 1983
Kategória:Budhizmus
Kategória:Tibetský budhizmus
Pensylvánska nemčina

**Pensylvánska nemčina** alebo nesprávne **pensylvánska holandčina** je variant nemčiny (jedno zo stredonemeckých nárečí), ktorý používa v Severnej Amerike asi 200 000 ľudí. Je to jazyk potomkov po nemecky hovoriacich imigrantov, ktorí prišli do Pensylvánie začiatkom 18. storočia.

Hovorí sa ním v štátoch Pensylvánia, Ohio, Indiana a Ontário. V súčasnosti tvoria väčšinu hovoriacich Amiši a Mennoniti.

Nesprávne označenie *pensylvánska holandčina* pochádza z anglického Pennsylvania Dutch, kde slovo Dutch pôvodne do 16. storočia označovalo všetky západogermánske jazyky v Európe (dnes označuje len holandčinu). Anglické „Dutch“ je príbuzné s nemeckým „Deutsch“, holandským „Duits“ a pensylvánskonemeckým „Deitsch“, čo všetko znamená „nemecký“.

Kategória:Pensylvánia
Kategória:Nemčina
Spiš

**Spiš** môže byť:
*Spišská župa
*súčasný región na Slovensku, pozri Spiš (región)
*súčasný región v Poľsku, pozri Poľský Spiš
*Spišský hrad
Tekov

**Tekov** môže byť:
*Tekovská župa
*súčasný región, pozri Tekov (región)
*Tekov (hrad)

## Pozri aj
* Nový Tekov
* Starý Tekov
Bratislava (rozlišovacia stránka)

**Bratislava** môže byť:
* hlavné mesto Slovenska, pozri Bratislava
* región a región cestovného ruchu na Slovensku, ktorý zahŕňa mesto Bratislava a jej blízke okolie, pozri Bratislavský región
* okres na Slovensku, resp. v Česko-Slovensku v rokoch 19901996, pozri Bratislava (okres)
* Bratislavský kraj:
**súčasný, pozri Bratislavský kraj 
**v rokoch 19491960, pozri Bratislavský kraj (1949 – 1960)
* Bratislavský samosprávny kraj 
* Bratislavská župa 
* Bratislavský hrad
* sídlo v Brazílii, pozri Cambé#Colônia Bratislava
* planétka, pozri 4018 Bratislava
* názov lode na Brnianskej priehrade, pozri Bratislava (loď, 1956)
* prvé meno, pozri Bratislava (prvé meno)
* názov rýchlolode na Dunaji, pozri Bratislava (rýchloloď)
* vedecká revue z rokov 1927 – 1937, pozri Bratislava (vedecká revue)
* ročenka Mestského múzea v Bratislave od roku 1965, pozri Bratislava (ročenka)
* štvrťročník Národného výboru hlavného mesta Slovenskej socialistickej republiky v rokoch 19741990, pozri Bratislava (štvrťročník)

## Referencie
Hont

**Hont** môže byť:
* Hontianska župa
* súčasný región na Slovensku, pozri Hont (slovenský región)
* súčasný región v Maďarsku, pozri Hont (maďarský región)
* kniežatstvo vo strednej časti Nitrianskeho kniežatstva (t.j.  medzi Nízkymi Tatrami a Vacovom), ktorého existenciu na začiatku 11. storočia postuluje J. Steinhübel, pozri Hont (kniežatstvo)
* uhorský šľachtic, predok Huntovcov, pozri Hont (veľmož)
* šľachtický rod Huntovcov, pozri pod Huntovci-Poznanovci
* Hontiansky hrad
* obec v Maďarsku, pozri Hont (obec)

## Zdroje
Hont (maďarský región)

**Hont** je časť územia Hontianskej župy, ktorá pripadla v roku 1918 Maďarsku.

V roku 1918 (potvrdené roku 1920 Trianonskou zmluvou) sa 4/5 územia Hontianskej župy stali súčasťou Česko-Slovenska, zvyšok pripadol Maďarsku. 

Maďarská časť Hontu (na území Maďarska leží 19 hontianskych obcí) bola po roku 1923 spojená s maďarským Novohradom do župy Novohrad-Hont (*Nógrád-Hont*). Počas 2. svetovej vojny sa okupované časri Hontu a Tekova spojili do novovytvorenej župy Tekov-Hont (*Bars-Hont*) s centrom v Leviciach. Od roku 1950 je maďarský Hont rozdelený medzi Peštiansku (*Pest*) a Novohradskú (*Nógrad*) župu.

## Pozri aj
*Hont

Kategória:Maďarsko
Kategória:Hont
Kutikula

**Kutikula** je vrstva takmer nepriepustná pre vodu a plyny pokrývajúca epidermu mnohých živočíchov a nadzemných orgánov rastlín.

Jej zloženie a členenie je rôzne. V prípade niektorých jednoduchých živočíchov je to periderma (elastický obal obsahujúci chitín), u iných je to elastická blana neobsahujúca chitín. V prípade väčšiny mäkkýšov a ramenonožcov je to vápenatá vonkajšia kostra a u článkonožcov chitínová vonkajšia kostra. V prípade článkonožcov má tieto časti: epikutikula, exokutikula, endokutikula. Pri stavovcoch sú kutikárne útvary oolema, puzdro šošovky a zubná sklovina. Pri rastlinách pozostáva kutikula najmä z kutínu.

Kategória:Biológia
Liptov

**Liptov** môže byť:
*Liptovská župa
*súčasný región, pozri Liptov (región)
*Liptovský hrad
*Liptov (folklórny súbor)
*Týždenník Liptov (1893 – 1918)
Dub (rozlišovacia stránka)

**Dub** môže byť:
* rod rastlín, pozri dub
* Dub (hudobný štýl)
* syn keltskej bohyne Carman
* škótsky kráľ, pozri Dub (Škótsko)
* dedina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve, pozri Dub (Poľsko)
* obec v Česku:
** Dub (okres Prachatice)
** skrátene Dub nad Moravou
** Český Dub
* časť obce v Česku:
** Dub (Ratibořské Hory) 
** Dub (Kondrac)
** Dub (Mžany) 
** Dub (Starý Jičín) 
** Dub (Velké Popovice)
* vrch v Česku, pozri Dub (vrch)
* postava poručíka z knihy Osudy dobrého vojaka Švejka od Jaroslava Haška

**DUB** môže byť:
* Dublinské letisko, kód IATA
* "Dysfunctional uterine bleeding" - nefunkčné maternicové krvácanie
* DUB Magazine
Abov

**Abov** (staršie *Abauj*) môže byť:

* Abovská župa (buď v širšom zmysle, t. j. vrátane komitátu Abanovohrad alebo len v užšom zmysle, t. j. až od 13. storočia)
* súčasný slovenský región, pozri Košický región
* súčasný maďarský región, pozri Abov (maďarský región)
* Abovský starý hrad
* Abovský Novohrad, pozri Abaújvár (hrad)
* vrch (), územie európskeho významu, pozri Abov (chránené územie)
Dub

**Dub** (*Quercus* L.,  1753) je rod opadavých i stálezelených stromov z čeľade bukovité. Celý rod zahŕňa 300 až 600 druhov.

## Opis
Duby sú dlhoveké, pomaly rastúce  stromy, výnimočne aj kríky s tvrdým drevom. Listy sú obvykle jednoduché laločnaté,  v miernom pásme väčšinou v zime opadávajú, v subtropických pásmach rastú aj stálezelené druhy. Kvety sú jednopohlavné. Plody duba sa nazývajú žalude. 

## Areál rozšírenia
Pôvodný areál rodu zahŕňa mierne až subtropické pásmo severnej pologule, najviac sú rozšírené v Severnej Amerike a vo východnej Ázii, menej druhov je pôvodných v Európe. Niektoré druhy sa vyskytujú aj v tropických oblastiach Azie a Južnej Ameriky.
Na väčšine územia Slovenska rastú dub zimný (*Quercus petraea*), dub letný (*Quercus robur*), a dub cerový (*Quercus cerris*) v druhom vegetačnom stupni.

## Využitie dubového dreva v priemysle
Dubové drevo má dlhú históriu využívania v rôznych priemyselných odvetviach, najmä v nábytkárstve a stavebníctve, kde sa cení pre svoje jedinečné vlastnosti. Vďaka svojej mimoriadnej tvrdosti, odolnosti voči opotrebeniu a prirodzenej ochrane proti vlhkosti je ideálne pre výrobu nábytku a podláh, ktoré sú často vystavené náročným podmienkam. Dubové drevo sa využíva aj na výrobu sudov, čo je tradičný spôsob skladovania a zrenia vína a destilátov, pretože dubové drevo dodáva nápojom špecifickú chuť a vôňu.

V oblasti interiérového dizajnu je dub považovaný za jeden z najlepších materiálov pre výrobu nábytku. Masívny dubový nábytok je nielen esteticky príťažlivý, ale aj nadčasový a vysoko odolný, čo ho robí obľúbenou voľbou pre jedálenské stoly, skrine či postele. Jeho prirodzená kresba a farba vytvárajú jedinečnú estetiku, ktorá sa ľahko prispôsobí rôznym štýlom interiéru. 

## Druhy duba (výber)
* dub zimný (*Quercus petraea*) 
* dub letný (*Quercus robur*) - vrátane duba sivého (*Quercus pedunculiflora*)
* dub plstnatý(*Quercus pubescens*)
* dub cerový (*Quercus cerris*)
* dub balkánsky (*Quercus frainetto*)
* dub červený (*Quercus rubra*)
* dub cezmínovitý (*Quercus ilex*)
* dub kermesový (*Quercus coccifera*)

## Iné projekty

Kategória:Bukovité
Kategória:Listnaté stromy
Abov (maďarský región)

**Abov** je územie uhorskej Abovsko-turnianskej župy (prípadne len bez turnianskej časti), ktoré pripadlo roku 1918 Maďarsku.

V r. 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou r. 1920) sa severná časť Abovsko-turnianskej župy stala súčasťou Česko-Slovenska a južná časť Maďarska. Abovsko-turnianska župa na maďarskom území pôvodne ďalej existovala, neskôr sa spojila so župami Boršod a Zemplín do Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy (*Borsod-Abaúj-Zemplén*).

Kategória:Geografia Maďarska
Kategória:Dejiny Maďarska
Kategória:Abov
Katéter

thumb|Katéter 
zavedený do žily. Tento konkrétny slúžil 
na podávanie infúzie.
**Katéter** alebo **cievkovač** je v lekárstve úzka hadička alebo rúrka z umelej hmoty, latexu, silikónu alebo skla, pomocou ktorej sa z terapeutických alebo diagnostických dôvodov sondujú, vyprázdňujú, napĺňajú alebo vyplachujú duté orgány (napr. močový mechúr, žalúdok, cievy). Zavedenie katétra sa nazýva **katetrizácia** alebo **cievkovanie**.

Katéter sa môže použiť napríklad aj na meranie tlaku. Vtedy je naplnený fyziologickým roztokom, ktorým sa tlak prenáša (podľa Pascalovho zákona) až ku tlakovému snímaču.

Kategória:Medicína
Otec Goriot

***Otec Goriot*** (pôvodne *Le Père Goriot*) je román od francúzskeho spisovateľa Honoré de Balzaca. Napísaný v rokoch 1834-1835 a vydaný v roku 1835. Balzacov realizmus vrcholí v troch románoch: *Otec Goriot*, *Stratené ilúzie* a *Lesk a bieda Kurtizán*. Všetky tri romány sú súčasťou diela, ktoré tvorí viac ako 100 poviedok a románov, ktoré vyšli pod spoločným názvom *Ľudská komédia* (La Comédie humaine).
 
Ľudská komédia je spoločenská dráma francúzskej spoločnosti po Veľkej francúzskej revolúcii z roku 1789. V diele vystupuje vyše 2000 hrdinov, no najvýznamnejším hrdinom sú vášne a peniaze, ktoré svojím leskom a špinou nedávajú ľuďom spať, sú predmetom chorobných túžob a intríg.

*Otec Goriot* patrí medzi Balzacove najčítanejšie diela. Hlavný hrdina románu, Rastignac, sa stal francúzskym kultúrnym archetypom, ktorý predstavuje ambiciózneho mladého muža odhodlaného dosiahnuť úspech akýmikoľvek prostriedkami.

## Obsah

Jedným z najkrajších príbehov lásky je práve osud otca Goriota, ktorý nadovšetko miluje svoje dve dcéry. Aby boli šťastné a aby im nič nechýbalo je bez váhania ochotný kradnúť, zabiť i zomrieť, miluje ich prítomnosť, úsmev, pohľad... Miluje aj bolesť a utrpenie, ktoré mu neraz spôsobili. Celý život zhŕňal majetok, aby im zabezpečil budúcnosť. Vychoval ich ako šľachtičné, hoci nemali šľachtický pôvod. Anastasia sa po vydaji stala šľachtičnou de Restaud a Delphinu vydal za baróna de Nucingen. Obe žijú v prepychu a otec im rozdá celý majetok. Sám si odloží len toľko, aby mohol v pokoji dožiť a utiahne sa do biedneho penziónu pani Vauqerovej. 
Ako sa však ukázalo, v manželstvách oboch dcér hrali rozhodujúcu úlohu peniaze a postavenie a nie ľudské city.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzske romány
Kategória:Knihy z 1835
Kategória:Literárne diela odohrávajúce sa v Paríži
Kategória:Sfilmované romány
Kategória:Romány 19. storočia
Karol Ondreička

**Karol Ondreička** môže byť:

* slovenský maliar (1898 – 1961), pozri Karol Ondreička (1898)
* slovenský maliar (1944 – 2003), pozri Karol Ondreička (1944)
* slovenský hudobník (* 1935), pozri Karol Ondreička (hudobník)
* slovenský hokejista (* 1961), pozri Karol Ondreička (hokejista)

Ondreička, Karol
Predikát (logika)

**Predikát** je:
* v tradičnej logike súčasť kategorického súdu, to, čo sa v logickom súde hovorí o predmete, subjekte súdu; vlastnosť predmetu
*v modernej logike výroková funkcia s individuovanými premennými alebo meno tejto funkcie.

Kategória:Logika
Bitka pri Šipčenskom priesmyku

Ako **Bitka pri Šipčenskom priesmyku** sa označuje jedna zo série štyroch bitiek počas Rusko-tureckej vojny (1877 – 1878):

* Prvá bitka pri Šipčenskom priesmyku, 17. – 19. júla 1877
* Druhá bitka pri Šipčenskom priesmyku, 21. – 26. augusta 1877
* Tretia bitka pri Šipčenskom priesmyku, 13. – 17. septembra 1877
* Štvrtá bitka pri Šipčenskom priesmyku, 5. – 9. januára 1878
Antroponymum

**Antroponymum** alebo **osobné meno** alebo **meno** je vlastné meno človeka. Súbor antroponým sa nazýva **antroponymia**. Výskumom antroponým sa zaoberá **antroponomastika**. 

Ako meno sa v užšom zmysle označuje aj len časť antroponyma známa aj ako krstné meno či rodné meno. Meno vydatej ženy, ktoré mala za slobodna, sa nazýva rodné priezvisko.

Druhy mena:
* úradné meno (dnes v tvare meno – priezvisko)
* nárečové a domácke meno
* prímeno
* meno podľa domu
* prezývka
* predikát (= prídomok, šľachtické rodové meno)

Na Slovensku sa vo včasnom stredoveku používala jednomenná sústava. V 15. storočí začala vznikať dvojmenná sústava ((krstné/rodné) meno – prímeno) a od 18. storočia je právne záväzná dvojmenná sústava ((krstné/rodné) meno – priezvisko).

## Meno v religionalistike
Meno bolo považované za starých čias za jednu z duší bytosti, ktorá ho niesla a ktorá mala okrem neho aj ďalšie duše, ako krv, dych, tieň, dušu-dvojníka. Meno bolo s jeho nositeľom bytostne spojené. Preto sa ani človek väščinou kdekomu nepredstavoval. V niektorých krajinách mali králi dve mená: jedno pre bežné používanie, druhé tajné. Inde sa miesto mena kráľa vôbec používala náhrada: faraon (= veľký dom), v Turecku sa vravelo Veľká brána. Indiáni niektorých kmeňov nepoužívali mená ani medzi blízkymi. Žena označovala muža: *otec mojich detí*. Meno tu je miestom, kde sa mi môže pomôcť dobrorečením alebo ublížiť zlorečením. Aj boh má svoje meno. Je *sväté*, nemožno ho teda beztrestne používať zbytočne. Býva niekedy tabu, ako to bolo do značnej miery v neskorom Izraeli. Vzývať boha, čiže volať jeho meno, je radno na svätom mieste, ak chce človek s bohom vstúpiť do kontaktu. Vzývanie sa však neviaže len na sväté miesto. Volanie božieho mena spolu s prívlastkami alebo krátkymi oslavnými vetami alebo prosbami tvorí litániu. Vzývanie takisto iniciuje modlitbu.

## Meno na Slovensku
Na Slovensku je výber prvého mena obmedzený kalendárom. Niektoré zmeny mena sú umožnené na matričnom úrade. Ide o zmenu po rozvode, meno osvojeného dieťaťa, doplnenie druhého či tretieho prvého mena. Zmena je možná aj ekvivalent mena v inom jazyku. Každý typ zmeny je však povolený iba raz. Iné zmeny sú možné len so súhlasom okresného úradu kam občan podáva žiadosť. Zákonným je len „dôvod osobitného zreteľa“.	 
		 
## Referencie

## Pozri aj
* nomen (rímske meno)
* cognomen

## Zdroje
* http://ii.fmph.uniba.sk/~kravcik/filit/pojem.php?obl=Meno+religionistika
* antroponymum. In: 

Kategória:Mená
Vyvrtávanie

**Vyvrtávanie** je spôsob trieskového obrábania, ktorým sa zväčšuje priemer  otvoru s kruhovým prierezom, ktorý bol predtým vyvŕtaný, alebo predliaty. Pri vyvrtávaní je možné dosiahnuť vyššiu presnosť a kvalitu povrchu. Vyvrtávanie sa vykonáva na vŕtacích strojoch - vŕtačkách, alebo špecializovaných vyvrtávačkách.

## Rezné pohyby
*Hlavný rezný pohyb* je rotačný a vykonáva ho nástroj. 
*Vedľajší rezný pohyb* je posun v smere osi otáčania, vykonáva ho nástroj, alebo obrobok, podľa typu obrábacieho stroja.

## Nástroje na vyvrtávanie
Na vyvrtávanie sa používajú nástroje:
**[[vrták]]*  
**vyvrtávacia tyč* - pre použitie na vyvrtávacích strojoch. Do tyče je vsadený nôž kruhového, alebo štvorcového prierezu uchytený najčastejšie skrutkami. Vyloženie noža určuje konečný priemer otvoru.
**vyvrtávacia hlava* - Do hlavy sú vsadené viaceré nože. Pomocou nastavovacích skrutiek sa nastaví hrúbka triesky.

## Stroje na vyvrtávanie

Operácie vyvrtávania je možné robiť na väčšine vŕtačiek. Existujú však aj špecializované stroje -*vyvrtávačky* :
**univerzálne vyvrtávačky* - pre sériovú a kusovú výrobu 
** stolové - najčastejšie používané, majú priečne, pozdĺžne a otočne pohyblivý stôl pre obrobok. 
** doskové - pre ťažšie obrobky, bez stola, stojan je priečne prestaviteľný.
** prenosné - bez základovej dosky, prenáša sa na potrebné pracovné miesto, zväčša žeriavom.
**súradnicové vyvrtávačky* - pre vyvrtávanie otvorov v jednej ploche s vysokou presnosťou priemeru aj rozostupov osí - presnosť až do 0,001 mm. 
**jemné vyvrtávačky* - využívajú vysoké rezné rýchlosti pri malých posuvoch a nástroje zo spekaných karbidov. Pre sériovú a hromadnú výrobu.

## Ďalšie operácie vyvrtávania
thumb|250px|Skrutkovicový výstružník.
Pojem vyvrtávanie zahŕňa aj nasledovné operácie:
*zahlbovanie - ak sa použije ako nástroj záhlbník
*vyhrubovanie - ak sa použije ako nástroj výhrubník
*vystružovanie - ak sa použije ako nástroj výstružník

Kategória:Vŕtanie a vyvrtávanie
Fiodor Fiodorovič Radeckij

**Fiodor Fiodorovič Radeckij** (rus. Фёдор Фёдорович Радецкий, * 28. júl 1820, Kazaň – † 14. január 1890) bol ruský generál.

Pochádzal z nižšej šľachtickej rodiny. V roku 1839 sa stal ženijným dôstojníkoma a slúžil na Kaukaze. V roku 1849 sa v Uhorsku stal generálnym štábnym majorom generála Rüdigera, 1853 plukovník armády na Kaukaze, 1860 šéf generálneho štábu kozáckej armády v Tereku a generálmajor, v 1868 generálporučík, 1876 veliteľ 8. armády.

V júni 1877 prekročil Dunaj pri meste Zimnicea a od augusta do septembra úspešne bránil Šipčenský priesmyk proti tureckej armáde. Dňa 9. januára 1878 zajal turecké vojská v Šipčenskom priesmyku a 22. januára postúpil k Adrianopolu.

Dňa 19. septembra 1878 sa stal veliteľom 5. armády v Poľsku, 1881 veliteľom delostreleckej armády v Moskve a v roku 1882 generálnym guvernérom v Charkove.

## Pozri aj
* Prvá bitka pri Šipčenskom priesmyku
* Druhá bitka pri Šipčenskom priesmyku
* Tretia bitka pri Šipčenskom priesmyku
* Štvrtá bitka pri Šipčenskom priesmyku

Kategória:Narodenia v 1820
Kategória:Úmrtia v 1890
Kategória:Ruské vojenské osobnosti
Kategória:Držitelia Radu svätej Anny
Kategória:Nositelia Radu svätého Alexandra Nevského
Triplet

**Triplet** môže byť:

* všeobecne: niečo obsahujúce tri prvky
* v optike: trojšošovkový systém (optický člen, ktorý pozostáva z troch spojených (alebo susediacich) optických prvkov)
* v genetike: tri nukleotidy, ktoré tvoria kodón
* vo fyzike:
** spektrálna čiara zložená z troch čiar pri sebe, pozri triplet (spektrum)
** spinový stav dvoch fermiónov, pozri triplet (spin)
* v matematike: pozri triplet (matematika)
* bicykel s troma sedadlami, pozri triplet (bicykel)
* trojmiestny dvojkolesový voz, pozri triplet (voz)
* sólový trojalbum slovenského gitaristu Andreja Šebana pozri Triplet (album) 2019
Dom (vrch)

**Dom** () je druhý najvyšší vrch Švajčiarska (ak rátame masív Monte Rosy ako jeden, inak piaty a celkovo šiesty v Alpách) a zároveň je to najvyšší vrch, ktorý leží celou svojou plochou na švajčiarskom území. Spolu s vrchmi Monte Rosa, Matterhorn a Weisshorn ohraničujú malebné údolie vo Penninských Alpách s mestečkami Zermatt, Tasch, Randa a Sant Niklaus. Bezprostredným susedom Domu je vrch Taschhorn ()

Výstup na Dom je zaujímavý tým, že má zo všetkých alpských štvortisícoviek najväčšie výškové prevýšenie, až 3100 m. Žiadna z výstupových trás sa nedá skrátiť či uľahčiť (napr. lanovkou či vláčikom).

## Výstup na Dom - normálka
Od kostola v Rande () mierne na SV až k potoku Dorfbach. Cez potok na lesnú cestu (dobré značenie). Cesta sa kľukatí lesom, ktorý postupne prechádza do lúk a pastvín. Tu sa cesta križuje s trekovou cestou Monte Rosa (TMR). Pokračuje po značkách na Dom hütte. Technickejšie miesta sú zabezpečené. Cez skalnú suť sa dostaneme k peknej horskej chate Dom hütte () (kapacita 75 ľudí, otvorené iba v lete). Zhruba 200 výškových metrov nad chatou je možnosť bivakovania, sú tam pripravené tzv. hniezda pre viacero stanov. Vodu je však nevyhnutné nabrať pri chate. Ďalej sa postupuje skalným terénom pozdĺž morény až k ľadovcu Festigletscher. Vystupuje sa po jeho ľavom okraji.

Povrch ľadovca je zvrásnený (viditeľné trhliny, nutná obozretnosť, mačky a cepín sú nevyhnutné). Na konci ľadovca sa cez strmý asi 200 metrový výšvih (prevažuje suť, je vhodné mať prilbu) dostávame do sedla Festijoch () (v závere je vyvýšená exponovaná, no dobre zaistená hrana). Cesta pokračuje nie príliš exponovanými ľadovými pláňami svahov Hohbärggletscheru na vrchol (), na ktorom je vrcholový kríž. Zostupuje sa po tej istej trase. Z vrcholu je nádherný výhľad na okolité vrcholy Penninských Álp (Monte Rosa, Matterhorn, Weisshorn).

### Časový harmonogram výstupu normálkou
* Randa - Dom hütte cca 56 hod.
* Dom hütte – Festijoch  cca 23 hod.
* Festijoch – Dom cca 3 hod.
* Zostup na Dom hütte cca 4 hod.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Dom Tourenberichte
* Fotos vom Dom

Kategória:Vrchy vo Švajčiarsku
Kategória:Vrchy v Alpách
Kategória:Štvortisícovky vo Švajčiarsku
Kategória:Geografia kantónu Valais
Neapolčina-kalábrijčina

**Neapolčina** je románsky jazyk, niekedy považovaný len za nárečie taliančiny. Je rozšírená v talianskej Kampánii.

## Dejiny
Podobne ako taliančina, neapolčina sa vyvinula z ľudovej latinčiny, ktorou sa hovorilo v stredojužnom Taliansku, a vo svojej histórii bola ovplyvňovaná jazykmi ďalších národov, ktoré obývali Kampániu - gréckymi kolonistami a obchodníkmi z Byzancie v období Neapolského vojvodstva až do 9. storočia, po nich Normanmi, Francúzmi, Španielmi (španielska nadvláda trvala približne 400 rokov medzi 1442 - 1707 a 1734 - 1859) a počas druhej svetovej vojny a následnej okupácie Neapola dokonca aj Američanmi.

Za vlády aragónskych kráľov v Neapoli sa uvažovalo o uzákonení neapolčiny ako úradného jazyka bez toho, aby sa úradnými jazykmi stali aj aragónčina alebo katalánčina. To sa však nikdy nepodarilo. V Kráľovstve dvoch Sicílií, počas prvej polovice 19. storočia, sa ako úradný i literárny jazyk používala taliančina a neapolčina nikdy nemala formu úradného jazyka. Napriek tomu neapolčina od 15. storočia až do dneška nikdy neprestala byť veľmi živou v oblasti poézie, hudby a dramatického umenia.

## Nárečia

Podôb neapolčiny je veľa - jazyk sa v minulosti odlišoval i v rámci jednej obce či mestskej štvrte -, avšak v posledných desaťročiach sa niektoré podoby vytrácajú, niektoré vzájomne splývajú a miešajú sa, a tak sa rozdiely postupne stierajú.

## Neapolčina v literatúre

Neapolčina, spoločne so sicílčinou, má veľmi rozsiahlu literárnu tradíciu.

Prvvé písomné doklady o neapolčine pochádzajú z roku 960, a to v podobe slávneho dokumemtu Placito di Capua (je síce považovaný za prvý dokument v talianskom jazyku, ale v skutočnosti ide o jazyk používaný v Kampánii, z ktorého je neapolčina odvodená), a ďalej zo začiatku 3. storočia, kde ide o zľudovelý dokument (alebo presnejšie o „preklad“) Storia della distruzione di Troia (Príbeh o zničení Tróje) od Guida Giudiceho delle Colonne.

Neapolská literatúra sa ďalej rozvíjala zásluhou Giulia Cesara Cortesa a Giambattistu Basila, ktorí obaja žili v prvej polovici 17. storočia. Giambattista Basile je autorom diela Lo Cunto de li Cunti, ovvero lo trattenimiento de le piccerille, ktoré do taliančiny preložil Benedetto Croce, autor ľudových rozprávok, na ktorého v budúcnosti nadviazali Charles Perrault a bratia Jacob a Wilhelm Grimmovci.

## Výslovnosť

Výslovnosť v neapolčine je trochu odlišná od taliančiny:
* Dochádza k redukovanej výslovnosti samohlások v neprízvučných slabikách (tzv. „schwa“), podobne ako vo francúzštine pri vyslovovaní polonemej hlásky e v slove petit.

## Vzorový text

### Otče náš

Kategória:Románske jazyky
Novohrad (región)

[náhľad|vpravo|Novohrad na mape [Slovensko|Slovenskej Republiky]]

**Novohrad** alebo **[[Poiplie]]** (v jednom z jeho významov) je jedným zo slovenských regiónov a regiónov cestovného ruchu. Dnes tento región netvorí samostatnú územnosprávnu jednotku, pomenovanie Novohrad sa používa ako neformálny názov príslušného regiónu.
[náhľad|[Región cestovného ruchu|Regióny cestovného ruchu na Slovensku]]
Na Slovensku územie Novohradu dnes pokrýva takmer celý okres Lučenec, približne 2/3 okresu Poltár, východnú polovicu okresu Veľký Krtíš, južnú časť okresu Zvolen (Lešť a okolie), južnú časť okresu Detva a malé časti okresu Rimavská Sobota. Medzi historicky významné obce Novohradu patrí Halič a Divín. 

Územie susedí na západe s Hontom, na severe s Podpoľaním a okrajovo Horehroním, na východe s Gemerom a na juhu s Maďarskom.

Najvýznamnejším centrom Novohradu je Lučenec a taktiež Veľký Krtíš.

## Ďalšia literatúra
* 

## Pozri aj
*Novohradská župa (Uhorsko)
*Zoznam obcí Novohradskej župy

Kategória:Regióny na Slovensku
Zoznam obcí Novohradskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Novohradskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Detva (okres)|Okres Detva]]**
* Obce: Horný Tisovník, Dolný Tisovník, Podkriváň Látky Stará Huta

**[[Lučenec (okres)|Okres Lučenec]]**
* Mestá: Lučenec, Fiľakovo
* Obce: Ábelová Biskupice Boľkovce Budiná Bulhary Buzitka Čakanovce Divín Dobroč Fiľakovské Kováče Gregorova Vieska Halič Holiša Jelšovec Kalonda Kotmanová Lehôtka Lentvora Lipovany Lovinobaňa Lupoč Ľuboreč Mašková Mikušovce Mučín Mýtna Nitra nad Ipľom Nové Hony Panické Dravce PincináPleš Podrečany Polichno Praha Prša Píla Radzovce Rapovce Ratka Ružiná Stará Halič Šiatorská Bukovinka Šávoľ Tomášovce Točnica Trebeľovce Trenč Tuhár Veľká nad Ipľom Veľké Dravce Vidiná

**[[Poltár (okres)|Okres Poltár]]**
* Mestá: Poltár
* Obce: Breznička Cinobaňa České Brezovo (bez k.ú. Vaľkovo) Hradište Kalinovo Krná Mládzovo Málinec Ozdín Rovňany Uhorské Veľká Ves Zlatno

**[[Rimavská Sobota (okres)|Okres Rimavská Sobota]]**
* Obce: Konrádovce Stará Bašta Studená Večelkov

**[[Veľký Krtíš (okres)|Okres Veľký Krtíš]]**
* Mestá: Modrý Kameň Veľký Krtíš  
* Obce: Brusník Bušince Čeláre Červeňany Dolná Strehová Dolné Strháre Glabušovce Horná Strehová Horné Strháre Chrťany Kiarov Kováčovce Ľuboriečka Malé Straciny Malé Zlievce Malý Krtíš Muľa Nová Ves Obeckov Olováry Pôtor Pravica Senné Sklabiná Slovenské Kľačany Suché Brezovo Šuľa Veľké Straciny Veľké Zlievce Veľký Lom Vieska Závada Vrbovka Zombor Želovce

**[[Zvolen (okres)|Okres Zvolen]]**
* Zaniknuté obce: Lešť Turie Pole vo VVP Lešť

## Pozri aj
* Novohrad

Novohrad
Obce žúp, Novohrad
Kategória:Novohrad
Mascon

**Mascon** (z anglického *mass concentration – koncentrácia hmoty*) je anomálna oblasť v zemskej kôre spojená s podpovrchovou koncentráciou hmoty. Oblasť, ktorá by tak mala mať nevýrazný alebo dokonca záporný gravitačný signál (napr. impaktný kráter) je naopak miestom so silnou pozitívnou gravitačnou anomáliou. Dôvod vzniku masconu môže byť exogénny (dopad meteoritu) aj endogénny (vzostup napr. magmatického materiálu s vysokou hustotou).

## Mesačné mascony
Významným javom sú mascony na Mesiaci, kde sa nachádzajú vo veľkých impaktných panvách predovšetkým na privrátenej strane (Mare Imbrium, Mare Serenitatis, Mare Crisium, Mare Humorum, Mare Nectaris a ďalšie menšie) – ich vznik sa vysvetľuje vzostupom plášťového materiálu v centre panvy krátko po impakte. K ich objavu došlo v roku 1968 Paulom Mullerom a  Williamom Sjogrenom v americkej Jet Propulsion Laboratory (NASA) pri analýze odchýlok dráh automatických lunárnych sond. Vďaka tomuto objavu sa neskôr podarilo spresniť navigáciu nad povrchom Mesiaca dostatočne pre nasledujúce pilotované výpravy programu Apollo, ktoré z bezpečnostných dôvodov vyžadovali veľkú presnosť pri pristávaní lunárneho modulu.

## Mascony na iných telesách slnečnej sústavy
Aj keď nie sú tak výrazné ako mesačné, mascony sú pozorované aj na Marse. Tam sú spojené s menšími impaktmi (Isidis Planitia, Argyre Planitia), ako aj s komplikovanou štruktúrou severných nížin (napr. Utopia Planitia – zrejme erodovaná obria impaktná panva). Na Venuši žiadne mascony pozorované neboli (zrejme vďaka hustej atmosfére brániacej prienikom meteoritov) a pre Merkúr nemáme zatiaľ dostatok dát – z analýzy topografie sa ale zdá, že minimálne niektoré veľké impaktné panvy nevykazujú deformácie spojené s tvorbou masconov. Zaujímavý je aj fakt, že najväčšie impaktné štruktúry v slnečnej sústave (mesačná panva Južný pól-Aitken a marsovská panva Hellas) neobsahujú mascony; ich vznik teda nemožno jednoducho spájať s veľkými impaktmi a je dôsledkom zložitejších dejov pri ich vzniku.

## Referencie


Kategória:Štruktúra Zeme
Kategória:Astronómia
Oskar Negt

Prof. Dr. **Oskar Negt** (* 1. august 1934, Kapkeim – † 2. február 2024, Hannover) bol nemecký sociálny filozof, jeden z najvýznamnejších v Nemecku.

Absolvoval štúdium práva a filozofie na univerzite v Göttingene a na Goethe-Universität Frankfurt, kde bol študentom filozofov Maxa Horkheimera a Theodora Adorna a asistentom Jürgena Habermasa. Bol známy svojou dlhoročnou spoluprácou s filmárom a výtvarným umelcom Alexandrom Klugem.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oskar Negt: ''Warum die Deutschen keine >Marseillaise< haben.'' In: Mehdi Tohidipur (Hrsg.): *Verfassung, Verfassungsgerichtsbarkeit, Politik. Zur verfassungsrechtlichen und politischen Stellung und Funktion des Bundesverfassungsgerichts.* Frankfurt am Main 1976. (html-Version und pdf-Datei).
* ''Über die Neue Linke, das "Sozialistische Büro u. Oskar Negt"''
* Detlev Claussen: 80. Geburtstag von Oskar Negt. Arbeit und menschliche Würde 
* C. W. Macke: ''Ein 68er – na und?''  Zum 75. Geburtstag von Oskar Negt, 1. August 2009 im CULTurMAG.
* Oskar Negt: Was ist Kultur? überarbeitete Fassung des Vortrags vom 29. November 1996 an der Universität .
* Oskar Negt: „Mein Verhältnis zur Frankfurter Schule“ 
* Oskar Negt im O-Ton  
* "Wörtlich – Oskar Negt"

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Frankfurtská škola
Kategória:Teoretici marxizmu
Kategória:Filozofi 20. storočia
Kategória:Filozofi 21. storočia
Karbonatit

**Karbonatit** je zriedkavá intruzívna vyvretá hornina, ktorá obsahuje viac ako 50 % podiel karbonátov (uhličitanov). Vyskytujú sa vo forme výplní vulkanických prívodných komínov, dajok, sillov a brekcií, nakoľko karbonatitová láva je na povrchu nestabilná a na vzduchu rýchlo reaguje. Teplota karbonatitovej lávy sa pohybuje v intervale 500 – 600 °C.

Termín zaviedol v roku 1921 W. Ch. Brogger.

## Vznik a zloženie
Vznik karbonatitvých magiem je predmetom diskusií a v súčasnosti sa ich pôvod odvádza od nasledovných procesov:
* priamy vývoj pri veľmi nízkom stupni parciálneho tavenia a diferenciácia magmy v plášti
* nemiešateľnosť karbonatitovej a kremičitej taveniny
* extrémna frakčná kryštalizácia taveniny

V minulosti sa vedci domnievali, že medzi možné spôsoby vzniku patrí i magmatická asimilácia starších karbonátových hornín, no výskum izotopového zloženia tieto predpoklady nepotvrdil.

Prevládajúce oxidy karbonatitovej lávy sú  CO2, Na2O a CaO. Oproti iným lávam sa karbonatity líšia aj vyšším obsahom nekompaktabilných prvkov (Ba, Cs, Rb). Medzi hlavné minerály karbonatitov patria predovšetkým uhličitany – napr. natrolit, ďalej apatit, barit, fluorit, z kremičitanov pyroxény, olivín, sodalit a nefelín.

Rozoznáva sa niekoľko druhov karbonatitov. Kalcitické karbonatity sa označujú ako sövity (hrubozrnné) a alvikity (jemnozrnné). Dolomitické karbonatity sa volajú beforsity. Existujú aj ďalšie typy železnatých a sodných karbonatitov.

## Výskyt

Väčšinou ide o staré, proterozoické horniny (napríklad archaické kratóny Ruska, Brazílie, Austrálie, Indie, USA, Kanady a Škandinávie), zo súčasnosti je známe jediná sopka, eruptujúca karbonatitové horniny – Ol Doinyo Lengai v Tanzánii. Celkovo bolo nájdených asi 300 karbonatitiových lokalít.

Karbonatitový vulkanizmus je všobecne spojený s vnútroplatňovými extenznými štruktúrami, väčšinou v blízkosti ultrabázických alebo alkalických komplexov v asociácii s alkalickými silikátovými magmatitmi (ijolitmi, urtitmi, nefelínickými syenitmi, menej s pyroxenitmi, peridotitmi, kimberlitmi a lamprofýrmi).

## Využitie
Karbonatity môžu byť zdrojom prvkov vzácnych zemín, lantanoidov, uránu, fosforu, bária a iných nekompatibilných prvkov.

## Referencie

## Iné projekty
.

Kategória:Vyvreté horniny
Ada Lovelace

[náhľad|Algoritmus výpočtu Bernoulliho čísla B<sub>8</sub> v zápise Ady Lovelace z poznámky G, súčasti jej anglického prekladu článku ''Sketch of The Analytical Engine Invented by Charles Babbage'' talianskeho inžiniera a matematika [Luigi Federico Menabrea|Luigiho Menabreu z roku 1842.]]

**Augusta Ada King-Noel, grófka Lovelace** (rodená **Byron**, dnes známa ako **Ada Lovelace**; * 10. december 1815, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 27. november 1852, tamže) bola anglická matematička. Je známa predovšetkým vďaka tomu, že detailne opísala fungovanie „analytického stroja“ () – mechanického počítača, navrhnutého anglickým polyhistorom Charlesom Babbageom ako komplexnejší variant jeho prvého „diferenčného stroja“ (). Medzi jej poznámkami k analytickému stroju bol i algoritmus na výpočet Bernoulliho čísiel, ktorý býva považovaný za prvý publikovaný algoritmus spracovateľný počítačom, vďaka čomu býva Ada Lovelace uvádzaná ako prvá počítačová programátorka.

Bola jediným legitímnym potomkom anglo-škótskeho básnika George Gordona Byrona. Zomrela ako tridsaťšesťročná (rovnako ako jej otec) potom, ako jej lekár pustil žilou kvôli komplikáciám s rakovinou. Zanechala po sebe dvoch synov a jednu dcéru, lady Anne Bluntovú, spoluzakladateľku chovu arabských koní v Európe.

V roku 1979 po nej americké ministerstvo obrany pomenovalo programovací jazyk Ada a pre číslo súvisiaceho štandardu (MIL-STD-1815) bol použitý jej rok narodenia. Je po nej tiež pomenovaná kryptomena Ada blockchainovej platformy Cardano a spoločnosť Nvidia použila jej meno ako názov GPU mikroarchitektúry v sérii RTX 40.

## Životopis

### Detstvo
Ada Lovelace sa narodila 10. decembra 1815. Pomenovaná Augusta po Byronovej nevlastnej sestre Auguste Leigh; jej druhé meno Ada vybral Byron samotný pretože „je krátke, starobylé a zvučné“.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ada Lovelace na webe Zkus IT
* Ada picture gallery 
* Augusta Ada King, countess of Lovelace
* Prepis algoritmu výpočtu Bernoulliho čísla B<sub>8</sub> Ady Lovelace do jazyka C

Kategória:Anglickí matematici
Kategória:Anglickí programátori
Kategória:Ženy v informatike
Kategória:Priekopníci informatiky
Kategória:Anglické osobnosti škótskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Londýna
Kategória:Úmrtia na rakovinu v Anglicku
Dom (objekt)

náhľad|Dom
**Dom** je obydlie, objekt slúžiaci na bývanie alebo na iné spoločenské činnosti.

## Delenie podľa [[účel]]u

* obytný dom
* obchodný dom
* spoločenský dom

## Delenie podľa tepelnej spotreby domu (náročnosti prevádzky)
* nízkoenergetický dom (ročná spotreba max. 50 kWh/m2)
* trojlitrový dom (ročná spotreba max. 34 kWh/m2)
* pasívny dom (ročná spotreba max. 15 kWh/m2)
* nulový dom 
* nezateplený dom (okolo 200-300 kWh/m2)

## Externé odkazy
*
Ivan Olbracht

**Ivan Olbracht**, vlastným menom **Kamil Zeman** (* 6. január 1882, Semily – † 30. december 1952, Praha) bol český spisovateľ, prozaik, publicista, novinár a prekladateľ.

Časť svojho života prežil na Podkarpatskej Rusi, kde čerpal inšpiráciu pre svoju tvorbu.

## Výber z bibliografie
* *O zlych samotářích* (1913)
* *Žalář nejtemnější* (1916)
* *Nikola Šohaj loupežník* (1933)
* *Golet v údolí* (1937)

## Ocenenie
* Roku 1947 Národný umelec

## Iné projekty

Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Česko-slovenskí národní umelci
Kategória:Členovia Ústredného výboru Komunistickej strany Česko-Slovenska