open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meradlo geometrie

**Meradlo geometrie** je technické zariadenie na presné meranie rozmerov a geometrických charakteristík obrobkov.

## Rozdelenie
### Posuvné meradlá
* Nónius
* Mikrometer
** strmeňový
** tanierikový
** ramenový

* Dutinomer
* Odchýlkomer
* Drsnomer
* Uhlomer
* Výškomer

### Statické meradlá
* Mierka
* Pravítko
* Uholník
** obyčajný
** vlasový
* Prizma
* Kaliber

Kategória:Meradlá
Antarktická platňa

thumb|right|upright=1.5|

**Antarktická platňa** je tektonická platňa pokrývajúca kontinent Antarktída a priľahlé moria. Jej hranice sú tvorené prevažne divergentnými okrajmi, prípadne transformnými zlomami, s výnimkou aktívneho vulkanizmu na hraniciach s shetlandsku mikroplatňou.

Susedí (od východu na západ) s juhoamerickou platňou, platňou Nazca, pacifickou, austrálskou, somálskou a africkou platňou. Pohybuje sa pomaly (cca /rok) smerom od Indického oceánu cez južný pól do južného Pacifiku.

## Pozri aj
* Zoznam tektonických platní

## Iné projekty

Kategória:Tektonické platne
Kategória:Geografia Antarktídy
Pacifická platňa

thumb|
**Pacifická platňa** alebo **tichomorská platňa** je tektonická platňa pokrývajúca Tichý oceán. Je to jediná veľká platňa, ktorá je tvorená výlučne oceánskou kôrou.

Juhovýchodný okraj tvorí Východopacifický chrbát, ktorý je miestom najrýchlejšieho rozpínania zemskej kôry (až 10&nbsp;cm/rok). Východopacifický chrbát tvorí hranicu medzi pacifickou, antarktickou platňou a platňou Nazca. Smerom na sever sa stretáva so severoamerickou platňou, kde je dôležitým geologickým fenoménom tektonický zlom San Andreas v Kalifornii - miesto častého výskytu zemetrasení.

Severný, severozápadný a západný okraj tvorí sústava hlbokomorských priekop (Aleutská, Ochotská a Mariánska, Tonžská a Kermadecká priekopa) a s nimi spojený vulkanizmus ostrovných oblúkov (Aleuty, Kurily, Japonské ostrovy, Filipíny, Mariány, Šalamúnove ostrovy, Tonga, Kermadecove ostrovy a Nový Zéland). Tento vulkanický pás je známy aj pod názvom Ohnivý kruh. Južná strana je ohraničená riftovým systémom s Antarktickou platňou.

## Pozri aj
* Zoznam tektonických platní

## Iné projekty

Kategória:Tektonické platne
Kategória:Tichý oceán
Scutum (štít)

náhľad|Scutum, 1. – 3. storočie
**Scutum** (lat. *štít*) bol drevený štít, súčasť rímskej uniformy, používali ho vojaci rímskeho vojska od 6. storočia pred Kr. do 3. storočia po Kr.

Štít bol približne  vysoký a 60 –  široký. Vážil okolo 10 kg. Neskôr sa výška scuta zmenšila na , aby ho mohla pechota ľahšie nosiť. Pred dažďom a poškodením sa chránil koženým obalom.

Raný typ scuta spadal do 6. stor. pred Kr. Tento typ bol elipsovitého tvaru, v strede mal kovový zosilňovací pruh.

Od 4 stor. pred Kr. sa scutum stal hlavným štítom vojska. Teraz mal červenú alebo oranžovú farbu, nebol zdobený. Zdobiť sa začal pravdepodobne koncom 1. stor. pred Kr., keď sa na štít maľovali krídla Jupiterovho orla. V tejto dobe sa začína scutum orezávať navrchu, čo znižuje jeho hmotnosť a umožňuje lepšie manévre. Existuje viacero vysvetlení, prečo sa mohol scutum orezať. Jedna teória hovorí, že to mohlo byť už v období Gaia Maria. Marius prikázal vojakom nosiť si kompletné vybavenie počas pochodov na sebe, tzv. Mariove mulice. Aby však legionári nemali zbroj ťažkú, hrany sa práve preto mohli orezať. Ďalšia teória hovorí, že scutum sa začal orezávať počas rímskych výbojov do Germánie koncom 1. stor. pred Kr. Štít sa tak mal prispôsobiť germánskemu drsnému terénu. Existuje aj spis z polovice 1. stor. po Kr., kde Ahenobarbius popisuje, že jeho vojsko malo neorezaný scutum. Je však isté, že sa už začiatkom 1. stor. po Kr. vyrábali nové, hranaté scutá. Scutum mal v tom období v strede mohutnú kovovú polguľu (umbo).

Neorezané scutá ostali u praetoriánov. No keď sa aj oni zúčastnili na boji, brali si hranaté scutá. Popri krídlach orla sa maľovali i blesky Jupitera. Existovali však aj iné motívy.

Scutum sa zmenil koncom 2. stor. po Kr., keď sa jeho dĺžka skrátila. Taktiež sa začínajú presadzovať nové motívy na štíte. Známy je aj nález neskorého scuta z mesta Dura Europos na východe ríše z 3. stor. po Kr. Na tomto štíte je naozaj umelecká maľba a nepredpokladá sa, že by sa tento štít bežne používal. Je isté, že scutum sa používal do polovice 3. stor. po Kr.

Niekedy v druhej polovici 3. stor. bol vyradený a nahradený oválnymi neskororímskymi štítmi. V 4. stor. sa už žiadne zmienky o tomto štíte nenachádzajú. Vyradenie tohto štítu sa dá nazvať chybou, nakoľko klasické rímske manévre (napr. testudo – korytnačka) už neboli s novými štítmi tak úspešné. Oválny štít nedokázal vojaka brániť proti strelám tak ako scutum.

Kategória:Štíty
Kategória:Vybavenie rímskeho vojaka
Severoslovanské jazyky

**Severoslovanské jazyky** môže mať tri významy:

## Západo- a východoslovanské jazyky
Jednak je to zriedkavo používané označenie pre kombináciu západo a východoslovanských jazykov (ako protiklad juhoslovanskej jazykovej skupiny).

## Zaniknutá vetva
Podľa niektorých slavistov však skutočne existovala oddelená skupina severoslovanských jazykov, reprezentovaná dialektom, ktorým sa hovorilo v oblasti **Novgorodu**. V tejto tzv. **[[staronovgorodský dialekt|staronovgorodčine]]** sa objavujú niektoré praslovanské prvky, ktoré v ostatných slovanských jazykoch nezostali, čo môže poukazovať na existenciu samostatnej vetvy.

## Fiktívne severoslovanské jazyky
Okrem týchto hypotetických (historických) jazykov existuje skupina fiktívnych (umelých) jazykov tvoriacich fiktívnu severoslovanskú jazykovú skupinu. Tieto jazyky vznikli ako lingvistický experiment a zábavná hračka a kladú si za cieľ ukázať, ako by mohla takáto severná skupina slovanských jazykov vyzerať.

Medzi fiktívne severoslovanské jazyky patria okrem iného:
*	severoslovanské jazyky vo svete Ill Bethisad 
**	našština – autor Jan IV. Havliš 
**	vozgičtina – autor Jan van Steenbergen 
**	skuodčina – autor Pavel Iosad 

*	iné severoslovanské jazyky 
**	lydnevi – autor Libor Sztemon 
**	mrezisk - autor Libor Sztemon 
**	seversk - autor Libor Sztemon 
**	sievrøsku – autor James Campbell 
**	slavëni – autor Libor Sztemon 
**	slavisk – autor Libor Sztemon

Kategória:Slovanské jazyky
Trofej Franka J. Selkeho

**Trofej Franka J. Selkeho** (angl. *Frank J. Selke Trophy*) je ocenenie pre najlepšie brániaceho útočníka v NHL. Je pomenovaná po bývalom kanadskom hokejistovi Franka J. Selkeho. Najviackrát ju získal Patrice Bergeron a to šesťkrát. Aktuálnym víťazom je Patrice Bergeron hrajúci za Boston Bruins.

## Pozri aj
* Zoznam držiteľov Trofeje Franka J. Selkeho

Kategória:Trofeje a ocenenia NHL
Našština

**Našština** (**nasika**; **nasëku enezükütü**) je umelý jazyk, patriaci do fiktívnej **severnej skupiny slovanských jazykov** (existujúce v rámci tézy o skupinách západo-, južno- a východoslovanských jazykov). Autorom našštiny je Jan IV. Havliš.

Tento jazyk má pôvod v praslovanskom jazyku, ale podľahol vplyvom gótčiny, baltských jazykov a hlavne ugrofinskych jazykov. Tak ako jazyky prirodzené, našština prešla rôznymi štádiami vývoja: **klasická** n. bola blízko spätá so švédskou kultúrou a súčasný jazyk vznikol vďaka prácam jazykovedcov a jazykových puristov v 19. storočí. Našština je realistická predovšetkým tým, že aj ona sa skladá z rôznych dialektov: **sedihradského** (Sedihrad/Sedigord/Viipuri), **karelského**, **ladožského** a **onežského**.

Príklad: Otënasutu (Otčenáš)
*
 Otë naso semenü näneppesös, ta sëvënis imenö tene. 
 Ta pirittes rezä tene. 
 Ta ses vola tene, ako näneppesöm ite näzemä. 
 Kileppe naso sätteke ta tattës nam tinusaa. 
 I da otupustis nam tulëkkë naso, ako i mi otupusëtivimë tulëzinikom naso. 
 I ta nevüvettes no vunapatta nu ta izëppavis no otunëperaazanaa.

Kategória:Umelé jazyky
Modrý mazur

**Modrý mazur** (***Die blaue Mazur***) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 28. mája 1920 v Theater an der Wien. Libreto napísal Béla Jenbach.

Premiérou si divadlo uctilo 50-ročné jubileum Lehára. Napriek ťažkej hospodárskej situácie v povojnovom Rakúsku, dosiahla táto opereta počas jedného roku až 313 repríz! V skúške času však nakoniec príliš neobstála a dnes sa už hrá len výnimočne.

## Obsah

Poľský gróf Olvinsky sa žení s viedenčankou. Počas svadby sa objaví jeho bývalá láska z baletu. Navyše sa priateľovi prizná ako veľmi sa bojí svadby. Nevesta sa o všetkom dozvie a ujde k priateľovi svojej matky, ktorého syn je však zhodou okolností priateľom Olvinského. Pomôže mu a po zdĺhavých intrigách sa nakoniec novomanželia udobria.

Kategória:Operety
Austrálska platňa

thumb|upright=1.5|

**Austrálska platňa** je tektonická platňa, pokrývajúca kontinent Austráliu a južnú časť Indickéhio oceánu. Tvorená je prevažne oceánskou kôrou, spolu s prekambrickým austrálskym štítom. Podľa niektorých členení je spojovaná s indickou platňou do indicko-austrálskej platne.

Často sa zvykne spájať s indickou platňou a uvádza sa pod názvom Indoaustrálska platňa, čo je však nesprávny pojem, nakoľko tieto dve platne nie sú spojené – oddeľuje ich konvergentná hranica približne na spojnici Maldivy – sever Sumatry. Pohyb týchto dvoch platní je približne rovnaký – austrálska platňa sa pohybuje severovýchodným a indická platňa severným smerom, tak na ich rozhraní nie je vyvinutý typický systém divergentných okrajov – hlbokomorskej priekopy a vulkanického ostrovného oblúka.

Smerom na severovýchod susedí austrálska platňa so sundskou a viacerými mikroplatňami, ich kolízia je miestom rozsiahleho vulkanického systému indonézskych a papuánskych ostrovov. Obdobná situácia je aj na východnom okraji platne. Tu sa stretáva s tichomorskou platňou (plus viacero mikroplatní – platňa Nové Herbidy, Balmoral Reef, Conway Reef, Futuna, Niuafo’ou, tonžská a kermadecká platňa) a ich kolízia vytvára tonžskú a kermadeckú priekopu a vulkanické ostrovy Fidži, Tonga, Kermadecove ostrovy a Nový Zéland. Južný okraj je tvorený sústavou riftov s antarktickou platňou.

## Pozri aj
* Zoznam tektonických platní

## Iné projekty

Kategória:Tektonické platne
Kategória:Geografia Austrálie
Vozgičtina

**Vuozgašchai** (slovensky: **vozgičtina**) - umelý slovanský jazyk ako odpoveď na otázku, ako by mohol vyzerať **severoslovanský jazyk**.
Tento jazyk sa vyvinul zo všeslovanského jazyka a nesie znaky vplyvu jazykov uralských, hlavne ugrofínskych.

Vuozgašchai hrá úlohu v alternatívnom svete Ill Bethisad. Autorom projektu je Jan van Steenbergen, ktorý takisto vytvoril slavo-románsky jazyk wenedyk.

Príklad: „Otčenáš“:
*
 Öþeče naš, kuj nebestum eš, daj ime tuöje sesventiþ. 
 Daj kunenstuo tuöje priðeþ. 
 Daj vuolja tuöja sevuaipulniþ, ak vuenebestum takto nazemituj. 
 Daj nam ðenesem chleb naš veseðenai. 
 I odepüþ nam vinai naše, takak i mai vinikai naše odepüþimu. 
 I nevuöð nas orsepaichanidu, leš usuovöð nas zulvuod. 
 Sela šu tuöje sonþ kunenstuo i vuolda i slava, navesekta. Amen.

## Externé odkazy
* http://steen.free.fr/vozgian/

Kategória:Umelé jazyky
Zoznam držiteľov Trofeje Franka J. Selkeho

náhľad|Trofej
**Trofej Franka J. Selkeho** (angl. *Frank J. Selke Trophy*) je ocenenie pre najlepšie brániaceho útočníka v NHL.
## Winners

## Pozri aj
* Trofej Franka J. Selkeho

Kategória:Trofeje a ocenenia NHL
Držiteľov Trofeje Franka J. Selkeho
Skuodčina

**Skuodčina** je umelý jazyk, patriaci do fiktívnej **severnej skupiny slovanských jazykov** (existujúcich v rámci tézy o skupinách západo-, južno- a východoslovanských jazykov). Autorom skuodčiny je ruský lingvista Pavel Iosad. 

Skuodčina je spolu s inými umelými jazykmi časťou alternatívnej histórie Ill Bethisad, v ktorej sa nachádza na území Litvy.

Tento jazyk má pôvod v praslovanskom jazyku. Jeho používatelia sa do pobaltského regiónu dostali v druhej polovici štvrtého storočia po Kr. Do značnej miery boli ovplyvnení skorým pokrstením Rímom, prežívaním slovanskej mytológie a prisvojením niektorých baltských a ugrofinskych folklórnych prvkov.

Príklad: Uotet'ienooso (Otčenáš)

*
 O uotet'ie nooso millo uo niesieho jesi, oma iimien tuoje uonde suentuoje,
 Oma priidie kaisarriiko tuojo,
 Oma dielana sooue tuoja siemääl, kaako uo niesieho.
 Daajo naamo uo dene seje nooso kad'uodennuoj laibo
 I ostopuontii namo noosi dluogi, kaako ostopuoneme noosimo dluod'inikomo.
 I ne uuedii naso uo tempotato, no ostuajo naso soluosto.

Kategória:Umelé jazyky
Bitka pri Lipsku (1813)

**Bitka pri Lipsku** alebo **bitka národov**, sa odohrala medzi 16. a 19. októbrom 1813 pri Lipsku (Sasko). Armády protifrancúzskej koalície (Rusko, Prusko, Rakúsko, Anglicko) v nej porazili podstatne slabšie armády Napoleona. Bitky sa zúčastnilo asi 510 000 vojakov. Zahynulo asi 110 000 vojakov. Koaličným vojskám velil knieža Karol Filip von Schwarzenberg, autorom spojeneckých plánov (v priebehu bitky modifikovaných) bol náčelník jeho štábu Josef Václav Radecký z Radče.

## Priebeh
Bitka sa začala 16. októbra útokom 78 000 spojeneckých vojakov z juhu a 54 000 zo severu. Napoleon mal väčšie množstvo svojej armády na juhu. Spojenecký útok nebol veľmi úspešný a bol prinútený ustúpiť. Napoleonovým oddielom sa však rovnako nepodarilo prelomiť početnejšie protivníkove línie. Výsledkom 1. dňa bojov bol pat.

Nasledujúcí deň 17. október bol v pomerne pokojný, keďže obe strany organizovali svoje posily. Francúzske vojsko bolo posílené o 14 000 mužov, zatiaľ čo spojenci o 145 000.

18. októbra začali spojenci masívnu ofenzívu zo všetkých smerov. Rozhorel sa tvrdý deväťhodinový boj, ktorý vyústil do ťažkých strát na oboch stranách. Napriek tomu, že boli Francúzi početne slabší, ich jednotky sa udatne bránili a zamedzili tým rozbitiu svojich zostáv. Keď si Napoleon uvedomil, že je bitka stratená, začal v noci z 18. na 19. októbra ústup cez rieku Elster. Ústup pokračoval až do ranných hodín, kedy sa pod časťou vojska preboril most. Časť vojakov tak padla do zajatia, alebo sa utopila pri pokuse preplávať rieku.

Napoleon krátko po bitke rezignoval a bol umiestený vo vyhnanstve na ostrove Elba. 

Pred prvou svetovou vojnu bola bitka národov pri Lipsku údajne najväčšia bitka svetovej histórie. V roku 1913 sa v Lipsku dostaval 91 m vysoký pamätník pripomínajúci bitku národov. Je postavený na mieste, kde zahynulo najviac vojakov.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Bitva národů u Lipska v roce 1813 
* VHÚ Praha – Zdeněk Munzar: 200. výročí světodějného střetu: bitva národů u Lipska

Kategória:Bitky v napoleonských vojnách
Kategória:Bitky v Nemecku
Kategória:Lipsko
Kategória:Bitky v 1813
Kategória:Bitky Švédska
Kategória:Bitky Ruskej ríše
Kategória:Bitky Saska
Bitka pri Lipsku

**Bitka pri Lipsku** môže byť:

* súčasť tridsaťročnej vojny (nazývaná aj *druhá bitka pri Breitenfelde*), pozri Bitka pri Breitenfelde (1642)
* súčasť Napoleonskych vojen (nazývaná aj *Bitka národov*), pozri Bitka pri Lipsku (1813)
Štvrtý carihradský koncil

**Štvrtý carihradský koncil** alebo **štvrtý konštantínopolský koncil** bol cirkevný snem, ktorý sa konal v rokoch 869–870 (pre rímskokatolícku cirkev) alebo 879-880 (pre pravoslávnu cirkev).

## Pre rímskokatolícku cirkev
Rímskokatolícka cirkev uznáva ako Štvrtý konštantínopolský koncil snem, ktorý sa konal v rokoch 869–870 v Carihrade. Mal 25–102 účastníkov. Zvolal ho cisár Bazilius I. Macedónsky a predsedali mu legáti rímskeho pápeža Hadriána II. Bol na ňom odsúdený konštantínopolský patriarcha Fotios. Tento snem sa v rímskokatolíckej cirkvi berie ako **Ôsmy všeobecný cirkevný snem**.

## Pre pravoslávnu cirkev
Pravoslávna cirkev uznáva ako Štvrtý konštantínopolský koncil snem, ktorý sa konal v rokoch 879–880 v Carihrade. Výsledky predchádzajúceho snemu (869-870) boli zrušené a Fotios bol plne rehabilitovaný. V otázke cirkevnej jurisdikcie nad Bulharskom koncil rozhodol na osobitnom zasadaní, že bude pod zvrchovanosťou Konštantínopola. Na koncile boli prítomní aj legáti rímskeho pápeža Jána VIII., ktorí so závermi snemu súhlasili.

V pravosláví však tento snem nie je považovaný za ekumenický koncil.

## Referencie


## Pozri aj
* Fotios

Kategória:Koncily
Omurtag (Bulharsko)

thumb|right|Omurtag (Bulharsko)
**Omurtag** alebo **Omortag**, prezývaný Chán stvoriteľ, bol v rokoch 814/815 - 831 chán Bulharov.

Počas celej svojej vlády musel čeliť nájazdom Byzantíncov na svoje územie. Ohrozovaná bola najmä východná hranica. Táto situácia donútila Omurtaga podpísať s Byzantíncami mierovú zmluvu.

Pozitívnejšou vecou bolo však rozšírenie bulharského územia - na severozápad až k mestám Belehrad a Braničevo a na východ, postupne, až k rieke Dneper.

Chán chcel žiť v mieri so svojimi susedmi a viesť úspešné vojny proti Franskej ríši a Chazarom. *„Tieto vojny začali ešte nepriatelia bulharského národa...“* píše sa v historických prameňoch. Iba vojny proti Byzantíncom neboli úspešné a ich výsledky sa odrážali v diplomatickom styku týchto dvoch krajín.

Spomínaná mierová zmluva, ktorá bola podpísaná na obdobie 30 rokov aspoň obmäkčila napätie v oblastiach pri bulharských hraniciach. Byzantskí väzni, ktorí boli zajatí ešte za vlády chána Tervela, boli pustení na slobodu a Bulhari za nich dostali ako výkupné časť Byzantskej ríše a bulharská armáda sa dokonca zaviazala, že pomôže zabrániť vzniku buržoáznej revolúcie proti panovníkovi v Konštantínopole.

Omurtag bol dobrým chánom. Pomocou svojich diplomatických schopností dokázal udržať mier so starými Maďarmi. Stále mal prehľad o vnútorných záležitostiach Bulharska a popri tom ešte stíhal rozširovať svoju krajinu. Ktokoľvek, kto sa pokúsil zasiahnuť proti nemu a zničiť jeho štát bol kruto potrestaný!

Nastal čas riešiť veci miernejším spôsobom. Aby mohol spojiť Bulharov a Slovanov do jedného štátu, oženil sa so Slovankou a dvom synom, ktorí z manželstva vyšli dal slovanské mená – Enravota a Zvinica. Reformoval zákony, aby mohol mať väčšiu moc ako doma, tak aj v zahraničí.

Bojoval proti šíriteľom kresťanstva, ktorí prišli z Byzancie, pretože veril že oni budú rozširovať byzantský vplyv v novej krajine.

V období rastúcej slávy, sily a mieru začal chán stavať svoj palác. Jeho miesto bolo v meste Pliska – v meste, ktoré bolo znova prevzaté z rúk Byzantíncov. Bolo to honosné dielo a chán bol na neho patrične hrdý. Dvor paláca bol postavený na rieke Tiča. Na štyroch stĺpoch stáli dva levy ako symbol bulharskej sily. Na vstupnej bráne bolo hore napísané: *„Nech Boh dovolí panovníkovi panovať tak dlho ako len rieka Tiča bude tiecť… Jeho vláda spolu s bulharským národom víťazila nad jeho nepriateľmi“.*

Kronikári z tohto obdobia zachytili krásnu spomienku zo života stredovekých Bulharov, spomienku na ich kultúru a chánovu nádej v nový, lepší život, v novej krajine. Spomínaný nadpis nad hlavným vchodom mal funkciu pripomenúť všetko, čo Omurtag so svojimi mužmi pre bulharský národ urobil. Trvácnosť všetkého, čo bolo postavené ľudskými rukami donútili chána objednať ešte jeden nadpis so slovami: *„Hoci mohol žiť dobrý život, jeden musí umrieť a druhý sa narodiť. Ten, kto sa narodil neskôr, nech si spomenie a váži toho, kto postavil tieto krásne diela.“*

## Iné projekty

Kategória:Úmrtia v 831
Kategória:Cháni Bulharska
Kokila

thumb|right|Rôzne tvary kokíl
**Kokila** je kovová, opätovne použiteľná nádoba, do ktorej sa odlieva surové železo, oceľ alebo zliatina. Používa sa na výrobu oceliarskych alebo lejárskych výrobkov.

# V železiarskych kokilách tuhne surové železo vo forme dosák na tzv. biele surové železo. 
# V oceliarňach sa kokily využívajú ako nádoby, v ktorých roztavená oceľ stuhne na ingoty. Táto tzv. tvarová oceľ sa ďalej spracuje vo valcovniach. Kokily sa podľa veľkosti plnia: 
#* zvrchu - jednoduchý a lacný spôsob. Používa sa pri veľkých kokilách, ktoré sa plnia jednotlivo z lejacích panví. Akosť ingotu je nižšia, pretože sa pri liatí oceľ rozstrekuje, okysličuje a dopadá naspäť do kokily.
#* zospodu - komplikovanjší a drahší spôsob vyžadujúci lejaciu súpravu kanálov. Používa sa pri malých a stredných kokilách, pričom sa hromadne plní viac kokíl naraz. Takto stuhnutá oceľ je čistejšia, metóda sa preto používa pri liatí akostných ocelí.
# Lejárske kokily sa používajú v hromadnej výrobe odliatkov z kovov a zliatin s nízkou teplotou tavenia, ako sú napríklad zinok, hliník a elektrón. Tieto kokily sa nazývajú aj *trvalé formy* a môžu sa použiť na niekoľkotisíc odliatkov.

Kategória:Výroba surového železa
Kategória:Odlievanie
Druhá bitka pri Šipčenskom priesmyku

**Druhá bitka pri Šipčenskom priesmyku** sa odohrala v dňoch 21.–26. augusta 1877 medzi rusko-bulharskou armádou na jednej strane a tureckou armádou na strane druhej.

Boje prebiehali v oblasti vrchov sv. Nikolu (dnes vrch generála Stoletova), Šipka a Orlie hniezdo.
Rusko-bulharskej armáde velil generál Nikolaj Grigorievič Stoletov a tureckej armáde Sulejman paša.

## Udalosti pred bitkou

Po bitke pri meste Stará Zagora si Sulejman paša doplnil armádu o 27&nbsp;000 vojakov a tiahol smerom k priesmyku. Presun tureckej armády prekvapili protivníka, ktorý ho čakal na inom mieste. Až 7. augusta (19. augusta) sa velitelia rusko-bulharskej armády dozvedeli zo správy generála Stoletova, že turecká armáda čaká na vrchu Šipka.

Očakávali tiež pomoc od armády ruského generála Fjodora Fjodoroviča Radeckého. Ten ale tvrdil, že sa niet čoho báť, pretože ostatné tri staroplaninské priesmyky sú ešte otvorené a žiadne nebezpečenstvo zo strany Turkov zatiaľ nehrozí. Bol presvedčený o tom, že ak Turci na rusko-bulharskú armádu zaútočia, bude to pri meste Osman Pazar (dnes Omurtag).

## Začiatok a priebeh

Dňa 9. augusta (21. augusta) ráno vojská Redžeba pašu zahájili vojenskú akciu proti rusko-bulharskej armáde na vrchu sv. Nikolu. Časť vojsk Šakira pašu sa obsadila vrch Orlie hniezdo. Situácia v rusko-bulharskom tábore sa v dôsledku nedostatku vody prudko zhoršila. Jediný zdroj vody vo východnej časti vrchu sv. Nikola strážili Turci. V prvý deň bojov sa rusko-bulharskej armáde podarilo odraziť sedem nájazdov tureckej armády, stratila však 250 vojakov.

Druhý deň obidva tábory využili na prípravu. Turci neútočili a deň voľna pomohol rusko-bulharskej armáde v boji o udržanie Šipčenského priesmyku, dôležitého priesmyku v Starej Planine.

Najdôležitejšie boje sa odohrali 11. augusta (23. augusta). Skoro ráno, ešte za tmy, po celej šírke priesmyku Turci založili vatry a rozmiestnili vojakov v pohorí. Okolo 10 hodiny Turkom prisľúbilo účasť v boji ďalších 6 vojenských táborov. Do poludnia sa rusko-bulharskej armáde podarilo odraziť všetky turecké nájazdy, situácia sa však nijako nezlepšila. Zásoby rusko-bulharskej armády sa pomaly míňali.Okolo sedemnástej hodiny nastal v bitke obrat, keď dorazila posila v podobe dvestočlennej armády generála Radeckého.

## Záver
Rusko-bulharská armáda s podporou Radeckého vojsk ubránili Šipčenský priesmyk a armáde Sulejmana pašu sa nepodarilo spojiť sa s armádou Osmana pašu, ktorý bránil Pleven.  Počas trojdňovej bitky zahynulo na strane rusko-bulharskej armády 3100 ruských vojakov a dôstojníkov a 535 bulharských dobrovoľníkov. Turci v boji stratili viac ako 8200 vojakov.

Kategória:Bitky rusko-tureckých vojen
Kategória:Bitky v Bulharsku
Kategória:Dejiny Bulharska
Kategória:Dejiny Ruska
Kategória:Dejiny Turecka
Kategória:Bitky v 1877
Kategória:Bitky Ruskej ríše
Quinceañera

***Quinceañera*** je mexická telenovela, ktorú vyrobila a odvysielala Televisa v roku 1987. Bola to prvá úloha pre Adelu Noriega a Thalíu, speváčku neskôr členku popovej skupiny Timbiriche. Bol to druhý príbeh napísaný pre televíziu od Reného Muñoza, herca z kubánskym pôvodom. Bola to prvá telenovela, ktorá rozprávala o drogách, znásilnení a gangoch. 

## Ocenenia
### [[TVyNovelas Award|TVyNovelas]] 1988
* *Najlepšia telenovela roka*

## Obsadenie

## Dej

Maricruz (Adela Noriega) a Beatriz (Thalía) su spolužiačky a najlepšie priateľky, hoci Maricruz je chudobná a Beatriz je z bohatej rodiny. Obe majú 14 a tešia sa na ich oslava pätnástich narodenín. Pancho (Ernesto Laguardia) a Memo (Sebastián Ligarde) sú zaľúbení Maricruz. Maricruz opätuje lásku mechanika Pancha. Člen gangu Memo nadroguje Maricruz a presvedčí ju, že ju znásilnil. Ona sa rozhodne rozísť s Panchom. V rovnakom čase Gerardo, brat Maricruz, začne chodiť s Beatriz pod nátlakom, ktorý na neho vyvíja jeho mama na neho a na sestru, aby sa snažili napredovať v spoločenskom rebríčku.

## Externé odkazy
* ''Quinceañera'' v databáza telenoviel
* 

Kategória:Telenovely z 1987
Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely Televisy
Ján Rybár

**Ján Rybár** môže byť:
* starší slovenský filozof (1911 – 2005), pozri Ján Rybár (1911)
* súčasný slovenský filozof, pozri Ján Rybár (1949)

Rybár, Ján
Božský manžel

**Božský manžel** (***Der Göttergatte***) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 20. januára 1904 v Carl Theater vo Viedni. Libreto napísali Victor Léon a Leo Stein.

Opereta bola neskôr dvakrát prepracovaná. Prvýkrát v roku 1913 bola hudba značne zmenená a dej bol prenesený z Grécka do Španielska. Opereta bola uvedená pod názvom *Ideálna manželka* (*Die ideale Gattin*) 11. novembra 1913 v Theater an der Wien. Libreto napísali Julius Brammer a Alfred Grünwald V operete použil Lehár aj rytmus tanga. S tangom sa Lehár zoznámil v súvislosti s predstaveniami operety *[[Eva (opereta)|Eva]]*, keď ho američania vyzvali, aby pre túto operetu zložil nejakú pesničku v tomto rytme. Lehárovi sa nový tanec veľmi zapáčil. Využil ho preto v nasledujúcom diele, ktorým bola práve opereta *Ideálna manželka*.

V nasledujúcom prepracovaní operety z roku 1921 sa tango dostalo aj do názvu. *Kráľovná tanga* (*Die Tangokönigin*) mala premiéru 9. septembra 1921 v Apollo-Theater vo Viedni. Libreto napísali Julius Brammer a Alfred Grünwald. Dej tejto verzie bol prenesený zo Španielska do Argentíny, ktorá bola rodiskom tanga.

Čo sa týka obsahu, všetky tri operety sú rôznymi verziami príbehu o chladnúcej láske manžela ku svojej manželke. Manželka aby tomu zabránila tak odíde a vráti sa prezlečená za svoju vlastnú veľmi temperamentnú sestru. Takto si opäť získa pozornosť manžela a nakoniec aj jeho lásku.

Kategória:Operety
Umelé slovanské jazyky

Medzi **umelé slovanské jazyky** patria:

***Medzinárodné pomocné jazyky**
**glagolica
**medzislovančina
**proslava
**ruslavsk - variant slovia
**slovianski
**sloviensk
**slovio
**slovo
**slovisk

***Fiktívne jazyky**
**lydnevi
**našština
**seversk
**skuodčina
**slavëni
**slavisk
**vozgičtina

 

Kategória:Slovanské jazyky
Kategória:Umelé jazyky
Frasquita

**Frasquita** je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 5. decembra 1922 v Theater an der Wien. Libreto napísali Alfred Maria Willner a Heinz Reichert.

Frasquita sa stala prvou operetou vysielanou z rádia, konkrétne z Berlína. Preslávila sa najmä áriou *"Schatz ich bit' dich, komm heut' Nacht ..."*.

## Hlavné postavy

## Obsah

Frasquita je krásna cigánka, ktorá dlhodobo odoláva všetkým nápadníkom. Zaujme ju však elegantný parížan Armand Mirabeau, ktorý sa vylodí v španielskom prístave aj so svojím priateľom Hypolitom. Armandovi ukradnú zlaté puzdro na cigarety a ten neprávom obviní Frasquitu. Tá do krvi urazená sa ho pokúsi pichnúť nožom ukrývaným v pančuške, ale nepodarí sa jej to. Vymyslí teda iný plán pomsty. Zamestná sa ako star v lokále Alhambra a začne Armanda zvádzať, aby ho potom v prípade že prebudí jeho city pyšne odmietla. To sa jej aj podarí. Na Armandove prosby ani vyhrážky reaguje povýšenecky, až sa Armando neovládne a začne ju dokonca škrtiť. Na to pobúrená Frasquita aby Armanda ešte viac ponížila, vymámi bozk od svojho kolegu. Armando urazený odchádza.

Opereta sa predsa len končí šťastne. V 3. dejstve Frasquita prichádza na to, že Armanda vlastne napriek všetkému miluje a udobria sa.

Kategória:Operety
Uhlová rýchlosť

thumb|uhlová rýchlosť

**Uhlová rýchlosť** je fyzikálna veličina opisujúca otáčavý pohyb telesa. Jednotkou uhlovej rýchlosti je radián za sekundu (radián je pritom bezrozmerná jednotka, uhlová rýchlosť má teda vlastne rovnaký rozmer ako napríklad frekvencia).

## Vzorce súvisiace s uhlovou rýchlosťou
Ak teleso vykoná jednu otáčku za čas *T* (tento čas potom nazývame periódou otáčavého pohybu), jeho uhlová rýchlosť je:
: \omega=\frac{2\pi}{T} 
Hmotný bod vzdialený *r* od osi otáčania prejde počas periódy dráhu rovnú obvodu kružnice s polomerom *r*. Jeho rýchlosť je preto:
: v= \frac{2 \pi r}{T} , 
čo môžeme s použitím predchádzajúceho vzťahu pre uhlovú rýchlosť prepísať do tvaru:
: v = \omega r \,
Tento vzťah udáva rýchlosť jednotlivých bodov telesa pri otáčavom pohybe.

## Označenie, jednotka a výpočet
*Symbol veličiny: **ω**
*Základná jednotka: radián za sekundu , značka jednotky: *rad.s<sup>-1</sup>* (tiež iba *s<sup>-1</sup>*)
*Výpočet:
** okamžitá uhlová rýchlosť \omega=\frac{\mathrm{d}\phi}{\mathrm{d}t}
** priemerná uhlová rýchlosť \omega=\frac{\phi}{t}

Veličina je vlastne rýchlosť bodu, ktorý sa pohybuje v jednotkovej vzdialenosti od stredu. (napr. rýchlosť bodu v *m*/*s* vo vzdialenosti 1 m od stredu otáčania).

Kategória:Fyzikálne veličiny
Kategória:Kinematika
Kategória:Rýchlosť
Škoda 05 T

**Škoda 05 T**, známa tiež ako **Škoda Vektra**, je česká päťčlánková nízkopodlažná električka, ktorá vychádza z typu 03 T.

## Konštrukcia
05 T je jednosmerný šesťnápravový, čiastočne nízkopodlažný motorový električkový vozeň, ktorý sa skladá z 5 článkov spojených kĺbmi (tzv. "harmonikami"). Vstup do električky zabezpečujú výsuvné dvere (štyri dvojdielne a dvoje jednodielne).

Konštrukčne Vektra vychádza z predchádzajúceho typu 03 T Astra (vrátane predného a zadného čela, ktoré však boli inovované). Druhý a štvrtý článok sú zavesené na ostatných článkoch, ktoré sú umiestnené na pevných podvozkoch. Zatiaľ čo 4 články boli len s miernymi úpravami prevzaté z 03 T, stredný článok musel byť naprojektovaný úplne nanovo. Elektrická výzbroj je podobne ako pri Astre umiestnená na streche vozidla.

Vektra má tri rôzne výšky podlahy. Nízkopodlažnú ( nad temenom koľajnice, druhý a štvrtý článok) a dva druhy vysokopodlažných – prvý a piaty článok je v štandardnej výške , zatiaľ čo tretí článok je vo výške  nad temenom koľajnice.

## Prototyp
Prototyp Vektry bol postavený v rokoch 2002 a 2003. Na konci roku 2003 bola električka prevezená do vozovne Plzeňských městských dopravních podniků (PMDP), aby na plzenskej koľajnicovej sieti vykonala skúšky pre schválenie typu. Pri prevezení dostala číslo 112. Od konca júna do polovice októbra 2004 bola v skúšobnej prevádzke s cestujúcimi. Na začiatku roku 2005 bol Drážním úřadem ČR schválený ako typ. Napriek tomu vozidlo zostalo z dôvodu veľkej hmotnosti, dôsledkom ktorej bolo ničenie koľajníc, vo vozovni. Príležitostne električka vyšla na predvádzacie jazdy pre rôzne delegácie. Vozidlo bolo zošrotované v roku 2009

## Prevádzka
V rokoch 2002 a 2003 bol vyrobený jediný kus, ktorý bol iba v testovacej premávke.

## Iné projekty

05 T
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2002
Kategória:Kĺbové električky
Zubenelgenubi

**Zubenelgenubi** alebo **Zuben El Genubi** (α Lib / α Librae / Alfa Librae) je druhá najjasnejšia hviezda v súhvezdí Váhy. Jej názov znamená Južné (ľavé) klepeto. Názov pochádza ešte z čias, keď súhvezdie Váhy tvorilo časť súhvezdia Škorpión. Jej ďalšie názvy sú Kiffa Australis alebo Elkhiffa Australis, čo znamená to isté. 

Je to vizuálna dvojhviezda, ktorej zložky sú od seba vzdialené 4´. V skutočnosti sú tieto zložky od seba vzdialené na 140-násobok priemernej vzdialenosti Pluta od Slnka. Tomu zodpovedá vzdialenosť 730 svetelných hodín. Hlavná zložka je hviezda hlavnej postupnosti spektrálneho typu A3, ktorú obieha slabá biela hviezdička spektrálneho typu F4 IV. Napriek tomu je aj táto slabšia zložka jasnejšia a teplejšia ako Slnko. Vizuálne jasnosti zložiek sú 2,75 a 5,15 magnitúd. Doba obehu je zhruba 200 000 rokov.

## Zdroj
* 

Kategória:Súhvezdie Váhy 
Kategória:Bayerove objekty
Kategória:Dvojhviezdy
Kategória:Hviezdy typu A
Kategória:Hviezdy typu F
Kategória:Pohybová hviezdokopa Kastor
Rusko-turecká vojna

**Rusko-turecká vojna** alebo **turecko-ruská vojna** alebo **(ruská) (proti)turecká vojna** môže byť: 
* rusko-turecká vojna v rokoch 1676 až 1681
* rusko-turecká vojna v rokoch 1710 až 1711
* rusko-turecká vojna v rokoch 1735 až 1739
* rusko-turecká vojna v rokoch 1768 až 1774
* rusko-turecká vojna v rokoch 1787 až 1792
* rusko-turecká vojna v rokoch 1806 až 1812
* rusko-turecká vojna v rokoch 1828 až 1829
* rusko-turecká vojna v rokoch 1853 až 1856, synonymum: Krymská vojna, pozri Krymská vojna
* rusko-turecká vojna v rokoch 1877 až 1878
* rusko-turecká vojna v rokoch 1914 – 1918, súčasť prvej svetovej vojny, pozri pod prvá svetová vojna
Obvodová rýchlosť

**Obvodová rýchlosť** je rýchlosť, ktorú má hmotný bod pri pohybe po kružnici. Je kolmá na sprievodič (čo je spojnica stredu kružnice, po ktorej sa pohyb uskutočňuje, s aktuálnou polohou hmotného bodu) a jej veľkosť je
:\vec{v}=\vec{\omega} \times \vec{r},
kde \vec{r} je polohový vektor (|\vec{r}| je polomer dráhy) a \vec{\omega} je uhlová rýchlosť hmotného bodu.

S obvodovou rýchlosťou sa okrem pohybu po kružnici stretávame aj pri otáčavom pohybe telesa. Vtedy sa rôzne časti telesa pohybujú rôznymi rýchlosťami, ktoré sú dané ich vzdialenosťou *r* od osi otáčania a vyššie uvedeným vzťahom v=\omega R.

Kategória:Kinematika
Kategória:Rýchlosť
Zamestnanecká akcia

**Zamestnanecká akcia** je druh akcie na meno.

Prevod zamestnaneckých akcií je možný iba medzi zamestnancami akciovej spoločnosti a zamestnancami, ktorí odišli do dôchodku. V prípade úmrtia vlastníka akcie, alebo pri odchode zo spoločnosti sa musí akcia vrátiť do spoločnosti.

Kategória:Akcie
Kokonečná podmnožina

**Podmožina** A množiny B je **kokonečná**, ak jej komplement vzhľadom na B je konečná množina.

Kategória:Teória množín
Doplnok (množiny)

**Komplement** alebo **doplnok** podmnožiny A základnej množiny U, zväčša sa označuje symbolom A^{c}, je množina všetkých prvkov množiny U ktoré nie sú prvkami množiny A. Zapísané množinovo
:A^{c}:=U\setminus A,
alebo ekvivalentne
:A^{c}:=\{x\in U\,|\,x\not\in A\}.
Pojem komplementu nemá zmysel v prípade, že nie je udaná základná množina vzľadom ku ktorej sa komplement uvažuje.

## Vlastnosti
*Pre komplement platia de Morganove pravidlá,
:A^{c} \cup B^{c} = (A \cap B)^{c}
:A^{c} \cap B^{c} = (A \cup B)^{c}
*Komplement je involutívna množinová operácia, čiže (A^{c})^{c} = A

## Externé odkazy
* Doplnok množiny na  pohodovamatematika.sk 

Kategória:Matematika
Kategória:Teória množín
Eduard Mörike

**Eduard Friedrich Mörike** (* 8. september 1804, Ludwigsburg, Nemecko – † 4. jún 1875, Stuttgart) bol nemecký spisovateľ a básnik, hlavný predstaviteľ švábského biedermeieru. Je autorom novely *Mozartova cesta do Prahy* a mnohých rozprávok. 

## Dielo
* *Gedichte* (1838
* *Die Regenbrüder*, 1839
* *Maler Nolten*, 1832 román
* *Das Stuttgarter Hutzelmännlein* (1855)
* *Mozart auf der Reise nach Prag*, 1856 novela
* *Der Schatz* 1835
* *Die Historie von der schönen Lau*
* *Septembermorgen*

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí spisovatelia
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Telenovela

**Telenovela** (z  *tele-* +  *novela* = román) je televízny seriál spravidla z Latinskej Ameriky (na Slovensku aj Španielska alebo Portugalska) so značne melodramatickým obsahom a spravidla bohatým repertoárom rolí, ktorý má obmedzený počet častí (od desať do niekoľko desiatok častí odohraných za rok, výnimočne za dva alebo tri), ktoré sa spravidla vysielajú zhruba každý deň od pondelka do piatka. Je to formát veľmi podobný americkým mydlovým operám (soap opera). 

Na rozdiel od mydlových opier sú herci vystupujúci v latinskoamerických telenovelách veľmi populárnymi hviezdami. Keď začala hviezda mexických telenoviel a speváčka Thalía hrať v seriáli *[[María la del Barrio]]*, počas návštevy Filipín ju bol na letisku privítať sám prezident krajiny.

Tento televízny formát vznikol v španielsky a portugalsky hovoriacich krajinách. Kým väčšina (amerických) mydlových opier pokračuje potenciálne do nekonečna – často končia iba preto, že ich zruší producent z obchodných dôvodov (napríklad pre klesajúci podiel na trhu – väčšina (španielskych) telenoviel má určené trvanie, ale tiež existuje zopár výnimiek.

Prime-timové seriály v španielčine alebo *telenovely* sa produkujú vo všetkých španielsky hovoriacich krajinách, Brazílii (krajina s portugalským jazykom, kde sa zvyknú nazývať, jednoducho *novely*), Portugalsku a v Spojených štátoch amerických. Portugalské *novely* vyrábané v Brazílii sa často dabujú do španielčiny pre latinskoamerický trh. Zvyčajne sa vysielajú v hlavnom vysielacom čase.

Prvé telenovely sa začali nakrúcať v Brazílii, na Kube a v Mexiku. Medzi prvé patria *[[Sua vida me pertence]]* („Tvoj život patrí mne“, Brazília, 1950), vysielaná dvakrát týždenne, *[[Senderos de amor]]* („Cesty lásky“, Kuba, 1951) a *[[Ángeles de la calle]]* („Anjeli z ulice“, Mexiko 1951), ktorá sa vysielala raz týždenne. Mexiko vyprodukovalo svoj prvý dramatický seriál v modernom „telenovelovom“ formáte, teda s vysielacim časom od pondelka do piatka na prelome rokov 1957 a 1958. Mal názov *[[Senda prohibida]]* („Zakázaná cesta“) a autorkou bola Fernanda Villeli.

## Telenovely vysielané na Slovensku

## Pozri aj
* Zoznam telenoviel

## Iné projekty
D-beat

**D-beat** (tiež známy ako **discrust**, **discore** alebo **kängpunk**) je štýl žánru hardcore punk, ktorý sa vyvinul začiatkom 80. rokov skupinou Discharge, po ktorej je žáner nazvaný, rovnako ako bubnovým úderom charakteristický pre tento štýl. D-beat je blízko spojený s crust punkom, ktorý má ale ťažší zvuk a komplexnejšiu premenu. Štýl je populárny predovšetkým vo Švédsku a vyvinul sa tu vďaka skupinám ako Anti Cimex, Mob 47, Driller Killer a No Security. Medzi ďalšie D-beatové skupiny patria Doom zo Spojeného kráľovstva, Disclose z Japonska, Crucifix a Final Conflict z USA, Ratos de Porão z Brazílie a MG15 zo Španielska. Kým štýl sa pôvodne vyvinul začiatkom 80. rokoch, množstvo D-beatovej tvorby nových skupín sa objavilo uprostred 90. rokov. Medzi tieto skupiny patria švédske skupiny Wolfpack, Totalitär, Avskum, Skitsystem a Disfear.

## Významní interpreti
* Anti Cimex
* Crucifix
* Dahmer
* Discharge
* Disclose
* Disfear
* Meanwhile
* Mob 47
* Motorhead
* Poison Idea
* Ratos de Porão
* Totalitär
* Terveet Kädet
* Tragedy
* Varukers
* Wolfbrigade

## Referencie

Kategória:Hardcorepunkové hudobné žánre
Družicová geodézia

**Družicová geodézia** alebo **satelitná geodézia** je meranie tvaru a rozmerov Zeme, polohy objektov na jej povrchu a tvaru gravitačného poľa Zeme prostredníctvom družicových techník, čiže geodézia prostredníctvom satelitov. 

Tradičná astronomická geodézia, ktorá zahŕňa aj zisťovanie astronomickej polohy, sa spravidla nepovažuje za súčasť družicovej geodézie. Aj GPS sa stalo dnes takým bežným, že sa stále menej považuje za súčasť družicovej geodézie.

Samotná družicová geodézia nemôže existovať bez väzby na ďalšie špecializácie spadajúce do oboru tzv. vyššej (teoretickej) geodézie. Ich spoločnou úlohou je umožniť určenie polohy statických či pohybujúcich sa objektov v presne definovanom súradnicovom a časovom systéme. Pretože každé určenie polohy je založené na meraniach vykonávaných v konkrétnom fyzikálnom prostredí, stáva sa súčasťou vyššej geodézie aj štúdium fyzikálnych vlastností telesa Zeme a štúdium zmien týchto vlastností v čase. 

## Externé odkazy

* GEOforum.sk  Nezávislý informačný portál o geodézii, kartografii, katastri a geoinformáciach
* GOCE
* GRACE 
* CHAMP 
* http://geoinformatics.fsv.cvut.cz/wiki/index.php/Gi2006_-_Vyu%C5%BEit%C3%AD_syst%C3%A9mu_Galileo_ve_stavebn%C3%ADm_in%C5%BEen%C3%BDrstv%C3%AD

Kategória:Geodézia
Kategória:Astronómia
Paul Dirac

**Paul Adrien Maurice Dirac** (* 8. august 1902, Bristol, Spojené kráľovstvo – † 20. október 1984, Tallahassee, Florida, USA) bol britský teoretický fyzik, ktorý sa zaoberal kvantovou teóriou, všeobecnou teóriou relativity a kozmológiou. Za svoju základnú prácu v kvantovej fyzike (*Princípy kvantovej mechaniky*) získal v roku 1933 Nobelovu cenu spoločne s Erwinom Schrödingerom.

Je známy predovšetkým tým, že ako prvý formuloval relativistickú kvantovo-mechanickú rovnicu opisujúcu elektrón (a všeobecnejšie častice so spinom 1/2), ktorá sa na jeho počesť nazýva Diracova rovnica, a ktorá ho viedla k predpovedi existencie pozitrónu (antičastica elektrónu), ktorý bol neskôr v roku 1932 pozorovaný Carlom D. Andersonom.

Jeho práca na kvantovej teórii emisie a absorpcie žiarenia bola jedna z prvých prác kvantovej elektrodynamiky. Prispel aj významnou mierou k rozvoju formalizmu kvantovej teórie zavedením tzv. bra-ket notácie nazývanej aj Diracova notácia.

Paul Dirac je okrem toho známy aj ako autor kontroverznej kozmologickej teórie, tzv. *[[hypotéza veľkých čísiel|hypotézy veľkých čísiel]]*, a ako jeden z prvých fyzikov, ktorí sa pokúšali skĺbiť kvantovú teóriu s teóriou gravitácie.

Je autorom mnohých vedeckých publikácií a niekoľkých kníh. Najznámejšia z nich je učebnica *Principles of Quantum Mechanics* publikovaná v roku 1930, v ktorej Dirac elegantne zhrnul tak maticovú mechaniku Wernera Heisenberga, ako aj vlnovú mechaniku Erwina Schrödingera a zjednotil ich v rámci jednotného matematického opisu, v ktorom sú merateľné fyzikálne veličiny reprezentované operátormi pôsobiacimi na Hilbertovom priestore vlnových funkcií, ktoré opisujú v kvantovej teórii stav fyzikálneho systému. Na tento účel zavádza bra-ket notáciu a tzv. Diracovu delta funkciu.

Predpovedal existenciu magnetického náboja a pomocou neho vysvetlil kvantovanie elektrického náboja.

## Referencie
* R.H. Dalitz and Sir Rudolf Peierls: „Paul Adrien Maurice Dirac“ in *Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society* 32 (1986) 137-185
* Olivier Darrigol: „Dirac, Paul Adrien Maurice“ in *Dictionary of Scientific Biography, Vol. 17, Suppl. II* ed. by Frederic L. Holmes, Charles Scribner's Sons, New York 1981, ISBN 0-684-80588-X

## Iné projekty

Kategória:Anglickí ateisti
Kategória:Anglickí fyzici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Kvantová fyzika
Kategória:Osobnosti z Bristolu
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia Pápežskej akadémie vied
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Logistika (výrobné a obehové procesy)

**Logistika** je interdisciplinárna veda, ktorá sa zaoberá optimálnou koordináciou, zosúladením, prepojením a optimalizáciou toku surovín, materiálu, polovýrobkov, výrobkov a služieb, ale aj tokov informácií a financií (v podnikovej ekonómii z hľadiska uspokojenia zákazníka pri vynaložení primeraných prostriedkov).

## Literatúra

* Preclík Vratislav: Průmyslová logistika, 359 s., ISBN 80-01-03449-6, Nakladatelství ČVUT v Praze, 2006, str. 7 - 50, 63 - 73, 75 - 85 

Kategória:Logistika
Juhoslovanská ulica

**Juhoslovanská ulica**, pomenovaná podľa bývalej Juhoslávie, leží v Košiciach v mestskej časti Sídlisko Ťahanovce v okrese Košice I. Ulica vznikla v roku 1986.

## Objekty
* Bowling Arena

## Pošta
Ulica spadá pod poštu Košice 13 na Americkej triede.
* PSČ: 040 13

## Susedné ulice
* Belehradská
* Budapeštianska
* Sofijská

## Externé odkazy
* Juhoslovanská ulica na mape

Kategória:Ulice v Košiciach
Kategória:Košice – Sídlisko Ťahanovce
Sliačska ulica (Košice)

**Sliačska** ulica je ulica v Košiciach, mestskej časti Západ, 

PSČ: 040 11

Pomenovaná je podľa obce Sliač.

Kategória:Ulice v Košiciach
Maslow

**Maslow** môže byť:

* Abraham Harold Maslow (1908 – 1970), americký psychológ a psychiater
* James Maslow (* 1990), americký herec a spevák
* Will Maslow (1907 – 2007), americký právnik a občiansky aktivista

## Pozri aj
* Maslowova pyramída
* Maslov
Wilhelm Raabe

**Wilhelm Raabe**, (pseudonym **Jakob Corvinus**; * 8. september 1831, Eschershausen, Nemecko – † 15. november 1910, Braunschweig) bol nemecký prozaik, popredný predstaviteľ realizmu v nemeckej literatúre.

Preslávil sa prvotinou *Die Chronik der Sperlingsgasse*. Ťažisko jeho diela tvoria dve románové trilógie *Der Hungerpastor* (po slovensky *Lačnejúci pastor*) a *Abu Telfan*.

Zomrel v Braunschweigu, kde žil posledných štyridsať rokov.

## Dielo (výber)
* *Die Chronik der Sperlingsgasse*, 1856
* *Ein Frühling*, 1857
* *Die alte Universität*, 1858
* *Die Kinder von Finkenrode*, 1859
* *Die schwarze Galeere*, *Der heilige Born*, *Nach dem grossen Kriege*, 1861
* *Unseres Herrgotts Kanzlei*, *Verworrenes Leben*, 1862
* *Die Leute aus dem Walde*, *Holunderblüte*, 1863
* *Der Hungerpastor*, Roman, 1864
* *Drei Federn*, 1865
* *Die Gänse von Bützow*, 1866
* *Abu Telfan*, 1867
* *Der Regenbogen* (7 poviedky), 1869
* *Der Schüdderump*, 1870 
* *Der Dräumling*, 1872
* *Deutscher Mondschein* (4 poviedky), *Christoph Pechlin*, 1873
* *Meister Autor*, 1874
* *Horacker*, 1876
* *Alte Nester*, *Wunnigel*, 1879
* *Deutscher Adel*, 1880
* *Das Horn von Wanza*, 1881
* *Fabian und Sebastian*, 1882
* *Prinzessin Fisch*, 1883
* *Villa Schönow*, *Pfisters Mühle*, *Zum wilden Mann*, 1884
* *Unruhige Gäste*, 1885
* *Im alten Eisen*, 1887
* *Das Odfeld*, 1888 
* *Der Lar*, 1889
* *Stopfkuchen. Eine See- und Mordgeschichte*, 1891
* *Gutmanns Reisen*, 1892
* *Kloster Lugau*, 1894
* *Die Akten des Vogelsangs*, 1896
* *Hastenbeck*, 1899
* *Altershausen*, 1902 (1911 uverejnené)

## V slovenčine vyšlo
* *Lačnejúci pastor*, Tatran, Bratislava, 1968
* *Návrat od mesačného pohoria*, Tatran, Bratislava, 1976

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí spisovatelia
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Braunschweigu
Tučniak okatý

**Tučniak okatý** (*Pygoscelis adeliae*) je druh tučniaka z rodu *[[Pygoscelis]]*. Tento tučniak má modročierny chrbát a čisto bielu spodnú časť tela. Tučniak okatý má charakteristický biely očný krúžok okolo oka (podľa toho je pomenovaný „okatý“). V Antarktíde hniezdi počas leta, keď nie je zamrznuté pobrežie. Vtedy vytvára, podobne ako ostatné tučniaky, obrovské kolónie, zložené až z 200 000 i viac párov. Samica znáša zvyčajně dve vajcia s odstupom dvoch dní. Inkubáciu znášky robia striedavo obaja partneri. Tento tučniak je dosť agresívny – vtáky v hniezdnych kolóniách si bežne navzájom „kradnú“ kamienky zo susedných hniezd.

## Súhrnné informácie

* **Dĺžka tela:** 65–75 cm (nad 70 cm skôr výnimočne)
* **Hmotnosť:** 3,6–6,5 kg
* **Operenie:** Pohlavia sú si podobné, len samce bývajú väčšia ako samice
* **Výskyt:** Cirkumpolárne okolo Antarktídy
* **Biotopy výskytu:** Pobrežia a polárne oblasti
* **Migrácia:** Stály
* **Potrava:** získava ju v mori. Predovšetkým kril (tvorí až 90% jedálnička), ďalej zvyčajne ryby
***Rýchlosť plávanie:** Priemerne pláva tempom 2,2–8,2 km/h, ale v prípade nutnosti dokáže vyvinúť rýchlosť blížiacu sa 20 km/h (na krátku vzdialenosť pri love alebo pri úteku pred predátormi)
***Dosahovaná hĺbka pri potápanie:** potravu vyhľadáva v hĺbkach od 10 do 200 metrov (rekordní ověřená hloubka je 180 m z roku 2018)
* **Pohlavná dospelosť:** vo veku 3–8 rokov (priemerne od štyroch rokov vyššie)
* **Rozmnožovanie:** Začína v septembri alebo októbri a končí v januári či februári (obdobie antarktického leta, tj. obdobie našej zimy), zhruba tri mesiace.
* **Dĺžka inkubácie (sedenie na vajciach):** 24–38 dní, samice znesú zvyčajně dve vajcia
* **Dožitia:** v divokej prírode až 16 rokov
* **Prirodzení predátori:** Najmä tuleň leopardí alebo kosatka dravá. Na súši sa mláďatami živia dravé vtáky z čeľade čajkovité.
***Status:** Najmenej ohrozený. V divokej prírode žije celkom možno až 16 miliónov jedincov, vrátane nehnízdících vtákov (2017). Organizácie IUCN (2020) počítá s populáciou minimálne 10 miliónov dospelých jedincov a dodáva, že populácia rastie.

## Galéria

Súbor:Hope Bay-2016-Trinity Peninsula–Adélie penguin (Pygoscelis adeliae) 02.jpg|Tučniak okatý v Hope Bay, na najsevernejšom cípe Antarktického polostrova (2016)
Súbor:2007 Snow-Hill-Island Luyten-De-Hauwere-Adelie-Penguin-22.jpg|Zástup tučniakov okatých v blízkosti Snow Hill v Antarktíde (2007)
Súbor:Brown Bluff-2016-Tabarin Peninsula–Adélie penguin (Pygoscelis adeliae) 01.jpg|Tučniak okatý vo vode, plávajúce štýlom podobným delfínom, Antarktický polostrov (2016)
Súbor:Pygoscelis adeliae 2zz.jpg|Vajcia tučniaka okatého
Súbor:Pygoscelis adeliae.jpg|Tučniak okatý s mláďatami v roku 1978
Súbor:Stamp of India - 1991 - Colnect 164186 - Globe Adelie Penguin Pygoscelis adeliae.jpeg|Tučniak okatý na Indickej pamätnej známke   


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Tučňák kroužkový (''Pygoscelis adeliae'') na penguinsworld.cz (česky)

Kategória:Tučniakovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Doplnok

**Doplnok** môže byť:
*všeobecne: to, čím sa niečo dopĺňa
*v oblečení: vec dopĺňajúca obyčajné oblečenie, pozri doplnok (oblečenie)
*skrátene bytový doplnok
*v jazykovede: vetný člen, ktorý sa vzťahuje zároveň aj na podmet aj na prísudok alebo aj na predmet aj na prísudok, pozri doplnok (jazykoveda)
*v matematike: viacero významov, pozri matematické významy pod komplement

## Iné projekty