open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Winternitzove mlyny

náhľad|Winternitzove mlyny
náhľad|Detail priečelia

**Winternitzove mlyny** v Pardubiciach je budova mlynov architekta Josefa Gočára. Navrhol ich pre bratov Egona a Karla Winternitza. Stoja na pravom brehu rieky Chrudimky pred sútokom s Labe, v Bílém Předměstí v tesnej blízkosti renesančného historického centra mesta. Stavba budovy začala roku 1909. Neskôr boli mlyny ďalej rozšírené.

Roku 2014 boli mlyny zaradené na zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky.

## Dejiny
Pardubice, doteraz provinčné a predovšetkým poľnohospodárske mesto v Polabí, sa v tej dobe vďaka železničnému uzlu stávali zaujímavejšími pre obchodníkov a priemyselníkov. Na začiatku 20. storočia kvôli rovinatému povrchu a nevyhovujúcim podmienkam vodných tokov prebiehala rozsiahla regulácia riek, z ktorých slepých ramien vznikali umelé jazerá (melancholicky pripomínajúce renesančné rybnikárstvo). Pri Chrudimke a Labe vznikli parkové plochy (relaxačné zóny) okolo ktorých sa rozširovala zástavba mesta, pretože mesto zažívalo prudký nárast obyvateľstva. Mlyny nevyužívali náhon najbližších riek Labe a Chrudimky, ale cca 10 km dlhého umelého kanála Halda z riečky Loučná, ktorá je prítokom Labe.

Prevádzka mlynov bola ukončená v roku 2013. Ich vlastník, spoločnosť *Goodmills*, potom dlho pre objekt hľadal kupca. Až v roku 2016 objekt kúpili manželia Smetanovi. Plánujú postupnú obnovu miesta a jeho nové využitie.

## Architektúra
Winternitzove mlyny, ako nová dominanta vizuálne svojou monštrozitou, nadväzujú na zámok rodu Pernštejnovcov. Ich architektúra je asociáciou babylonskej Ištarinej brány – odpoveďou na prudko vzrastajúce materiálne potreby obyvateľstva. Gočár počas realizácie tejto stavby projektoval rašelinové kúpele v neďalekej Bohdaneči, otvorené 1. mája 1913, v tvare kvetu lekna a Dům U Černé Matky Boží s kubistickými interiérmi vinárne a kaviarne *Orient* (so svietidlami kryštalického tvaru na balkónoch a v oknách prvého poschodia). Renesančná spomienka je zhmotnená motívom lastovičích chvostov, ktorými boli mlyny doplnené v dvadsiatych rokoch, keď súbežne Pavel Janák projektoval Pardubické krematórium a palác Adria v Prahe, ktorý architekt Le Corbusier označil „za masívnu stavbu asýrskeho charakteru“.

## Literatúra
* 
* 
* 

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mlyny v Česku
Kategória:Technické pamiatky v Česku
Kategória:Národné kultúrne pamiatky v Pardubickom kraji
Kategória:Stavby v Pardubiciach
Štátna cesta

**Štátna cesta** môže byť typ pozemnej komunikácie:
*(najmä v minulosti) na Slovensku (v Česko-Slovensku) a v habsburskej monarchii (vrátane Uhorska), pozri štátna cesta (Slovensko)
*v Nemecku (Staatsstraße; t. j. názov krajinskej cesty v Bavorsku a Sasku), pozri pod krajinská cesta (Nemecko)
*vo Švajčiarsku (Staatsstraße), pozri štátna cesta (Švajčiarsko)
*v Chorvátsku (državna cesta), pozri štátna cesta (Chorvátsko)
*vo Fínsku (valtatie), pozri štátna cesta (Fínsko)
*v Taliansku (strada statale), pozri štátna cesta (Taliansko)
*v Maďarsku (főút – správnejší preklad: hlavná cesta), pozri hlavná cesta (Maďarsko)
Smithsonian Astrophysical Observatory Star Catalog

**Smithsonian Astrophysical Observatory Star Catalog** (SAO) je astrometrickým hviezdnym katalógom. Bol vydaný observatóriom Smithsonian Astrophysical Observatory v roku 1966 a obsahuje 258 997 hviezd. Katalóg bol zostavený z rôznych predchádzajúcich astrometrických katalógov a obsahuje iba hviezdy do deviatej magnitúdy, pre ktoré boli známe presné správne pohyby. Názvy v katalógu SAO začínajú písmenami SAO, po ktorých nasleduje číslo. Čísla sú pridelené nasledujúcim 18 desatinným pásmam deklinácie, pričom hviezdy sú zoradené podľa rektascenzie v každom pásme.

## Príklady položiek katalógu SAO
* SAO 67174 je Vega
* SAO 113271 je Betelgeuze
* SAO 40012 je HD 277559
* SAO 158687 je HD 128598; je to hviezda, ktorá bola pri zákryte Uránom v marci 1977, čo viedlo k objaveniu prstencov okolo Urána
* SAO 252838 je Alfa Centauri A

## Pozri aj
* Zoznam SAO objektov

## Externé odkazy
* Katalóg preložený do J2000 

## Zdroj

* 

Kategória:Astronomické katalógy hviezd
Michael Dudikoff

**Michael Joseph Dudikoff II** (* 8. október 1954, Redondo Beach, USA) je americký herec a producent.

## Zo života
Michael plným menom Michael Joseph Stephen Dudikoff sa narodil v Redondo Beach (Kalifornia). Neskôr ukončil stredoškolské štúdium na Redondo Union High School. Zapísal sa na univerzitu a štúdium ukončil s titulom v odbore psychológia so špecializáciou v detskej psychológii. Priateľ ho presvedčil aby skúsil svoje šťastie ako herec. Do Los Angeles sa presťahoval v roku 1978 a začal hrať menšie úlohy v televíznych seriáloch, ako napríklad *Dallas* a ďalších. V roku 1985 hral vo filme *Americký nindža*, neskôr vznikli ďalšie pokračovania. Potom bol obsadzovaný vo filmoch s bojovým umením, hlavne pre jeho zručnosť v brazílskom Jiu-Jitsu.

## Filmografia

## Referencie

* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky na Twitter-i
* 
* 
* Životopis - osobnosti.cz

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Osobnosti z Kalifornie
Kategória:Osobnosti USA ruského pôvodu
Amyklaios

**Amyklaios** () bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. storočia pred Kr.
 
Sochár Amyklaios pochádzal pravdepodobne z Korintu. Zo starovekých autorov nám detailnejšiu správu o jeho sochárskych dielach zaznamenal Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku: „*Takisto [[Dóri|dórski]] [[Korint|Korinťania]] vybudovali pokladnicu. Uložili tam [[Lýdia (Malá Ázia)|lýdske]] zlato. Socha [[Herakles (mytológia)|Herakla]] je dar [[Téby (Bojócia)|Tébanov]] za to, že zvíťazili v zápase s [[Fókis (historické územie)|Fókmi]] v takzvanej Svätej vojne. Kovové sochy venovali Fókovia, keď počas druhej bitky obrátili na útek jazdecké jednotky [[Tesália (historické územie)|Tesálie]]. Obyvatelia Fliasie dopravili do [[Delfy|Delf]] kovového [[Zeus|Dia]] a s ním podobu [[Aigina (nymfa)|Aiginy]]. Z [[Arkádia (historické územie)|arkádskej]] [[Mantineia|Mantineie]] pochádza ako dar kovový [[Apolón]]. Stojí neďaleko pokladnice Korinťanov. Herakles a Apolón sa vrhajú po trojnožke, takmer sa o ňu pustia do bitky. [[Léto]] s [[Artemis (bohyňa)|Artemidou]] utišujú hnev Apolónov, [[Aténa (mytológia)|Aténa]] Heraklov. Takisto táto votívna skupina pochádza od Fókov na pamiatku doby, keď ich proti Tesálčanom viedol [[Ilia|Eliďan]] Tellias. Sochy vytvoril [[Diyllos z Korintu|Diyllos]] spoločne s Amyklaiom, ale Aténu a Artemidu [[Chionis z Korintu|Chionis]]. Boli to vraj Korinťania.*“

Fókovia venovali votívny dar Delfám na počesť svojho víťazstva nad Tesálčanmi približne z roku 500 pred Kr. Sochy Amyklaia a Diylla umiestnené v Delfách boli vyrobené z bronzu. Podľa historika Herodota boli v nadživotnej veľkosti () a zhotovené ešte pred vojnou s Peržanmi, t. j. pred rokom 480 pred Kr. Epigrafický nález z Delf potvrdil Pausaniovo svedectvo o tom, že tieto diela zhotovili menovaní umelci.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Ferenc Münnich

**Ferenc Münnich** (* 18. november 1886, Seregélyes† 29. november 1967, Budapešť) bol maďarský komunistický politik, ktorý pôsobil ako Predseda rady ministrov Maďarskej ľudovej republiky v rokoch 19581961. Slúžil v rakúsko-uhorskej armáde počas I. svetovej vojny a bojoval na východnom fronte. V roku 1915 bol zajatý a deportovaný do mesta Tomsk na Sibíri (dnes Rusko). V roku 1918 mu bolo povolené vrátiť sa späť do Maďarska. Podieľal sa vo vláde v Maďarskej republike rád v roku 1919. Bojoval v španielskej občianskej vojne a bol komisárom práporu Rakosi, XIII. medzinárodnej brigády.

V októbri 1945 vstúpil do Komunistickej strany Maďarska. Po druhej svetovej vojne sa vrátil z exilu a stal sa hlavným policajným superintendentom v Budapešti. V roku 1956 prebehla maďarská revolúcia, po prvýkrát bol súčasťou vlády Imreho Nagya, kde slúžil ako minister vnútra od 27. do 31. októbra, potom ušiel do Sovietskeho zväzu.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Maďarskí politici
Kategória:Maďarskí komunisti
Kategória:Predsedovia vlády Maďarska
Kategória:Interbrigadisti
Leopold III. (Rakúsko, Babenberg)

**Leopold III. Babenberský** (* 1073, Melk – † 15. november 1136, Klosterneuburg) bol v rokoch 1096 až 1136 rakúsky markgróf. Je patrónom Rakúska, Dolného Rakúska, Horného Rakúska a Viedne. Bol kanonizovaný 6. januára 1485. Jeho sviatok sa slávi 15. novembra.

## Život
Pre vznik Rakúska bola vláda Leopolda III. kľúčová. Sobášom s Agnešou z Waiblingenu, dcérou Henricha IV., ktorá bola zároveň vdovou po Fridrichovi Švábskom, si zaistil príbuzenstvo s oboma nemeckými cisárskymi rodmi, svojou ďalšou politikou sa pokúšal upevniť pozíciu svojho markgrófstva. Roku 1125 sa na základe príbuzenských vzťahov neúspešne pokúsil kandidovať na rímskonemeckého cisára.

Leopold III. zomrel roku 1136 a bol pochovaný v kláštore Klosterneuburg. Roku 1485 bol kanonizovaný pápežom Innocentom VIII. a roku 1663 cisárom Leopoldom I. vyhlásený za rakúskeho patróna. Podieľal sa aj na založení cisterciánskeho kláštora Heiligenkreuz.

## Literatúra
* 
* 
* 
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Leopold III. v lexikóne AEIOU
* Leopold III. v Allgemeine deutsche Biographie

## Zdroj

Kategória:Babenbergovci
Kategória:Vládcovia Rakúska
Kategória:Zakladatelia kláštorov
Kategória:Rakúski katolícki svätci
Kategória:Kanonizovaní Inocentom VIII.
Kategória:Osobnosti na rakúskych poštových známkach
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 15. novembra
Ludwig Ganghofer

**Ludwig Albert Ganghofer** (* 7. júl 1855† 24. júl 1920) bol nemecký spisovateľ a novinár.

## Biografia
Po absolvovaní gymnaziálnych štúdií pracoval krátku dobu v robotníckych profesiách, neskôr začal študovať strojné inžinierstvo, nakoniec ale vyštudoval filozofiu a literatúru v Lipsku. Vďaka svojej prvej veľmi úspešnej hre *Der Herrgottschnitzer von Ammergau* (1880) sa mohol stať spisovateľom na voľnej nohe.

Pracoval ako dramaturg vo viedenskom Ringtheateri a svojimi fejtónmi prispieval do mnohých časopisov. Bol osobným priateľom cisára Viliama II. Pruského, zastával veľmi nacionalistické a protidemokratické názory. Za prvej svetovej vojny bol vojnovým spravodajcom a napísal celú radu propagandistických básní. Čoskoro po skončení vojny zomrel.

## Bibliografia
Jeho romány, sčasti historické, čiastočne zo súčasnosti, sú inšpirované predovšetkým alpským prostredím a ich jednoducho a idylicky žijúcimi obyvateľmi, v období tzv. Heimatfilmu bolo veľa z nich sfilmovaných.

## Referencie

* 

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí spisovatelia
Kategória:Nemeckí spisovatelia románov
Kategória:Nemeckí dramatici
Kategória:Fejtonisti
Kategória:Vojnoví korešpondenti
Majstrovstvá sveta v alpskom lyžovaní 2009 – Zjazd žien

Výsledky v ženskom zjazde na Majstrovstvách sveta v alpskom lyžovaní 2009.

## Externé odkazy
*FIS-ski.com  - oficiálne výsledky

## Zdroj

Zjazd žien
Kúpili sme ZOO

***Kúpili sme ZOO*** je americká filmová komédia z roku 2011. Režisérom je Cameron Crowe, hlavné úlohy vo filme stvárnili Matt Damon, Scarlett Johanssonová, Thomas Haden Church, Colin Ford a Maggie Elizabeth Jones. Námet vychádza zo skutočného príbehu Zoologického parku Dartmoor () v Anglicku.

## Dej

Hlavným hrdinom príbehu je rodina Benjamina Meea (Matt Damon), ktorá po strate manželky a matky detí Katherine  (Stéphanie Szostak) zažíva krízu. 14 ročný syn Dylan (Colin Ford) bol vyhodený zo školy, a tak sa otec rodiny rozhodne pre radikálny krok. Verí, že zmena bydliska pomôže rodine napredovať, preto dá v práci výpoveď a začne hľadať nový dom. V náročnej úlohe mu výdatne pomáha 7 ročná dcéra Rosie, s ktorou navštívia niekoľko sídiel. Po čase narazia na veľký dom, ktorý zodpovedá ich predstave, no ako sa vzápätí ukáže, má v zálohe tajomstvo. Je súčasťou zooparku, ktorý bol pred časom zatvorený, no stále sa v ňom nachádza zver a jej ošetrovatelia. Zaskočený Benjamin, vidiac radosť dcéry Rosie súhlasí s kúpou pozemku a púšťa sa do spoznávania svojich zamestnancov i zvierat.

Syn Dylan zmenou bydliska a odlukou od priateľov nie je nadšený, čo dáva pocítiť celému svojmu okoliu. Časom sa jeho oporou stáva 13 ročná Lily, ktorá pomáha správkyni ZOO Kelly Fosterovej (Scarlett Johanssonová). Celý kolektív začne s prácami, ktoré umožnia otvorenie ZOO pre verejnosť. To sa spoločným úsilím napriek mnohým problémom napokon podarí a celý areál je sprístupnený. Práca zblíži Benjamina so synom, no spoločné city sa rozhoria medzi Benjaminom a Kelly. Veľkou zmenou prechádza Dylan, ktorý sa zbližuje s Lily a stáva sa skutočným členom tímu. 

## Externé odkazy
* 
* 
* 
## Zdroj
* 

Kategória:Filmové komédie USA
Kategória:Filmy z 2011
Kategória:Filmy podľa názvu
Majstrovstvá sveta v americkom futbale žien 2017

**Majstrovstvá sveta v americkom futbale žien 2017** bol v poradí 3. turnaj majstrovstiev sveta v americkom futbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia amerického futbalu (IFAF). Konal sa v dňoch 24.30. júna 2017 v Langley, v provincii Britská Kolumbia, v Kanade, za účasti 6 tímov. Nováčikom turnaja bola až trojica družstiev: Austrália, Mexiko a Spojené kráľovstvo. Titul tretíkrát v rade získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácou .

Kanada získala právo hostiť turnaj MS na kongrese IFAF vo februári 2017. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne McLeod Stadium s kapacitou 2 200 divákov, ktorý je domovským štadiónom klubu kanadského futbalu Langley Rams. 

## Účastníci

## Výsledky
### Základná skupina
}, , )
|align=left| ***'
| [http://footballcanada.com/wp-content/uploads/2017/05/Great-Britain-vs-Finland-June-24-17.pdf správa] 
|-
|align=right| ***'
|***'
|<small>(, , , )</small>
|align=left| 
| [http://footballcanada.com/wp-content/uploads/2017/05/Mexico-vs-USA-June-24-2017.pdf správa] 
|-
|align=right| ***'
|****
|(, , , )
|align=left| 
| správa
|}

### Play-off
#### Stretnutie o 5. miesto

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie tímov

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej federácie amerického futbalu  
* Oficiálna stránka Kanadskej asociácie amerického futbalu /

## Zdroje
* Oficiálna stránka MS 2017 
* MS 2017 na stránke Kanadskej asociácie amerického futbalu  /

Kategória:Americký futbal v 2017
Ženy
Americký futbal
Kategória:2017 v Kanade
Kategória:Šport v Britskej Kolumbii
Zulfiqar

náhľad|Zulfiqar pohľad zozadu
náhľad|Zulfiqar pohľad spredu
**Zulfiqar**, niekedy tiež *Zulfikar*, (v perzštine والفقار) je tank druhej generácie, vyvinutý v Iráne na základe koncepcie, ktorú presadil veliteľ pozemných síl brigádny generál Mir-Younes Masoumzadeh, za účelom zmiernenia medzinárodného zbrojného embarga na Irán a posilnenie miestneho priemyslu.

## História
Tento iránsky hlavný bojový tank je jedným z výsledkov modelu pre výskum a vývoj sebestačnosti ozbrojených síl. Tank Zulfigar bol pomenovaný po legendárnom meči prvého šiitského imáma Alího. Testovanie skúšobného prototypu (Zulfiqar 2) začalo v roku 1993. Šesť prototypov (Zulfiqar 1 a 3) bolo vyrobených a otestovaných v roku 1997.

## Špecifikácie
Tank sa v mnohých smeroch podobá iným známym tankom. Pri kopírovaní bola pravdepodobne použitá metóda reverzného inžinierstva. Kanón je štandardný ruský typ 2A46M. Trup a veža tanku sa podobajú niektorým západným strojom, ako sú napr. americký M1 Abrams či nemecký Leopard 2A6. Čelný pancier tanku je šikmý. Pancierovanie domácej produkcie je typu Chobham.

Pohybové ústrojenstvo je podobné americkému tanku M48 Patton. Tank má na každej strane šesť pojazdových kolies, päť pomocných kolies, jedno hnacie a jedno napínacie ozubené koleso. Pásy sú domácej produkcie a vychádzajú z pásov tanku Chieftain, ktoré boli vylepšené vzhľadom na topografiu Iránu. Pohon zabezpečuje (podľa niektorých zdrojov) domáca verzia motora *Condor*. Iné zdroje tvrdia, že motor bol vyvinutý na základe licenčného ukrajinského motora UTD-6M a výkon sa pohybuje medzi cca 780 až 1000 hp.

## Varianty
* Zulfiqar 1 - základný počiatočný návrh s mnohými prvkami prevzatými z iných dostupných tankov, boli postavené len štyri prototypy.
* Zulfiqar 2 - prototyp, ktorý slúžil ako základ pre vývoj tanku Zulfiqar 3. Je vybavený novým motorom neznámeho pôvodu (možno ide o licencovanú kópiu motora ukrajinského výrobcu KMDB). Má predĺžené šasi, zvýšil sa počet pojazdových kolies z piatich na šesť. Je tiež vybavený novo navrhnutou vežou so sklonenou prednou časťou a prepracovaným systémom ukladania munície do zadnej časti. Existujú dohady, že tank má nový systém automatického nabíjania kanónu, okopírovaný od ruských výrobcov.
* Zulfiqar 3 - variant tanku, určený pre sériovú výrobu. Podľa odhadov možno predpokladať, že bolo vyrobených najmenej 400 ks tankov tohto typu.

## Poznámka
Najmenej 400 vyrobených kusov, ale oficiálne len štyri skúšobné prototypy.

## Iné projekty

## Referencie

* 

## Externé odkazy
* Zulfiqar - tanks-encyclopedia.com

Kategória:Iránske tanky
Kategória:Hlavné bojové tanky
Valencijské spoločenstvo

**Valencia** (od roku 1982 oficiálne **Valencijské spoločenstvo**, katalánsky *Comunitat Valenciana*, ) je historické územie a súčasne jedno zo 17 autonómnych spoločenstiev, rozkladajúce sa na východe Španielska pri pobreží Stredozemného mora, pomenované podľa svojej metropoly Valencia. Hovorí sa tu katalánčinou (tu označovaná ako valencíjština), ktorá je prvým úradným jazykom, na západe regiónu španielčinou, ktorá má postavenie druhého úradného jazyka.

## Administratívne členenie
Valencia sa od 30. novembra 1833 člení na 3 provincie:
* Castellón 
* Valencia 
* Alicante 

## Geografia
Valencijské spoločenstvo je južným susedom Katalánska na pobreží Stredozemného mora, ktoré láka svojim piesočným pobrežím (Costa del Azahar, Costa de Valencia, Costa Blanca). Do mora ústi mnoho riek, ktoré vytekajú z hôr, ktoré na väčšine územia nie sú ďaleko od pobrežia: napr. Mijares, Turia, Júcar. Najvyššou horou je Cerro Calderón () v severnej časti krajiny. Za zmienku stojí tiež Penyagolosa (). Krajina má rozlohu  a delí sa na tri provincie: Castellón de la Plana (8 okresov), Valencia (14 okresov) a Alicante (10 okresov). K Valencii tiež patrí oblasť Ademús medzi Kastíliou a Aragónskom.

## Referencie

* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Oficiálne stránky samosprávy (en)
*Valencíjske stránky o turizme (en)

Kategória:Valencijské spoločenstvo
Bar Refaeli

**Bar Refaeli**  (* 4.jún 1985, Hod ha-Šaron, Izrael) je izraelská modelka a príležitostná herečka. 

## Životopis
Bar sa narodila v Izraeli, rodičom Cipi a Rafimu. Miluje kone, ku ktorým má lásku už detstva, pretože jej rodičia vlastnili ranč s koňmi. Prvá jej príležitosť s modelingom bola keď mala Bar len dva mesiace. Neskôr bola jej účasť v reklamách prerušená kvôli tomu, že musela nosiť rovnátka na zuby.
 
V pätnástich rokoch sa objavila v kampaniach módnych značiek ako príklad Castro. 

V roku 2000 a 2001 vyhrala súťaž krásy a titul Modelka roku. Tiež bola vybraná ako modelka izraelskej značky Renuar. Jej fotografie boli tiež v časopise ELLE či Maxim. Tiež pózovala v plavkách so skupinou Aerosmith. Ako modelka fotila pre značky Subaru, Accessorize, Besni a Marco Bicego.

Známy je tiež jej vzťah s amerických hercom Leonardom DiCapriom, ktorý sa v roku 2011 rozišli. Momentálne žije z izraelským obchodníkom Adim Ezrom.

## Zdroj

Kategória:Izraelské filmové herečky
Kategória:Osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Modelky
Kategória:Modelky USA
Malenovický kotel

**Malenovický kotel** je prírodná rezervácia ev. č. 2271 neďaleko obce Krásna v okrese Frýdek-Místek. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.

## Ochrana
Predmetom ochrany je geomorfologický fenomén, údolie potoka Satina a priľahlých západných a severných svahov Lysej hory a Malchoru v Moravskoslezských Beskydoch, zahŕňajúce pestrú mozaiku zachovaných rôznorodých ekosystémov s bohatou druhovou diverzitou rastlinných a živočíšnych druhov.

## Referencie


## Pozri aj
* Chránená krajinná oblasť Beskydy
* Zoznam chránených území v okrese Frýdek-Místek

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška o zriadení prírodnej rezervácie
* CHKO Beskydy - Malenovický kotel 

## Zdroj

Kategória:Chránená krajinná oblasť Beskydy
Kategória:Chránené územia v okrese Frýdek-Místek
Kategória:Doliny v Česku
Kategória:Územia európskeho významu v Česku
Kategória:Moravsko-sliezske Beskydy
Kategória:Krásná (okres Frýdek-Místek)
Kategória:Malenovice (okres Frýdek-Místek)
Démétrios z Alópeky

**Démétrios** alebo **Demetrios** () bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
 
Sochár Demetrios pochádzal z Alópeky. Tvoril v Aténach a venoval sa v prvom rade portrétovým sochám. Na rozdiel od väčšiny umelcov sa svojim modelom usiloval vystihnúť hlavne ich reálnu podobu než krásu. Jeho súčasníkov udivovalo, že korintského stratéga Pellicha zobrazil i s jeho objemným bruchom a na portrétnej soche istého kňaza vystihol aj jeho cintľavosť.

Niektorí odborníci Demetriovi pripisujú mramorovú hlavu Lysimachy (aténskej kňažky), nachádzajúcej sa v Britskom múzeu aj keď nikdy nebola autentizovaná. Pravdepodobne o tomto sochárskom diele zanechal správu i staroveký autor Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku: „*Pri chráme Atény je asi jednolaketná soška stareny dobre spracovaná, ktorej nápis hlása, že je to Lysimaché, služobnica bohyne...*“

O sochárskej tvorbe Demetria nám ale podávajú svedectvá jeho menom signované dva podstavce (z nezachovalých sôch) nájdené v Aténach.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kaštieľ vo Veľkých Levároch

**Kaštieľ vo Veľkých Levároch** je barokový kaštieľ, ktorý sa nachádza v južnej časti obce Veľké Leváre, v okrese Malacky.

Ku kaštieľu patrí park, v ktorom  sa nachádza baroková kaplnka a mlyn z 18. storočia.

Kaštieľ bol niekoľkokrát rekonštruovaný počas 20. storočia, za socializmu v kaštieli fungoval Ústav na liečbu závislostí. Neskôr bol ústav zrušený, a kaštieľ ostal nevyužívaný chátrať, ako je tomu doteraz.

V kaštieli natáčali scény do slovenskej adaptácie seriálu Rex, ktorý v septembri 2017 uvádzala TV Markíza.

## Dejiny
Kaštieľ dal v roku 1723 postaviť viedenský arcibiskup, kardinál Žigmund Kolonič na starších gotických a renesančných základoch. Neskôr gróf Štefan Wenckheim rozvinul na svojom veľkostatku veľkú hospodársku a podnikateľskú činnosť.

V roku 1931 gróf Anton Wenckheim predal kaštieľ aj s parkom rehoľnému rádu Uršuliniek z Bratislavy.

V roku 1941 kaštieľ odkúpilo Ministerstvo vnútra a zriadilo v ňom psychiatrický liečebný ústav. Počas druhej svetovej vojny v kaštieli fungovala poľná nemocnica nemeckej armády, neskôr po prechode frontu zas lazaret sovietskej armády. Po skončení vojny, sa do kaštieľa vrátil psychiatrický liečebný ústav.

## Opis
Kaštieľ, je trojkrídlová budova s pôdorysom v tvare U a s dvojitou škridlicovou strechou. Má stredný rizalit hlavného krídla, ktorý má vyvýšenú strechu, ktorý zároveň poukazuje na dôležitú časť kaštieľa. Bočné rizality sú v ukončení krídiel zdôraznené atikou a tvarom strechy. Tiež má kaštieľ barokové, rytmicky členené fasády so štukovými rámami.

Kaštieľ má barokovú dispozíciu so strednou sálou výškovo presahujúcou poschodie, architektonicky vyjadrenou rizalitom. Okná kaštieľa sú polkruhovo uzavreté. V strednej časti, sa nachádza arkádová chodba. V hlavnom krídle nájdeme vestibul, slávnostné schodisko a prevýšenú sálu. Stropy majú štukové ornamenty. Z kaštieľa vedie do parku terasa a schodisko so stĺpovou balustrádou a vázami. Má viac ako sedemdesiat miestností.

Z kaštieľa je výhľad na park s rozlohou . Park bol postavený v štýle francúzskeho baroka a vybudovali ho spoločne s kaštieľom. V 19. storočí, sa park zmenil na anglický krajinársky park a bol romanticky upravený. V parku sa pôvodne nachádzali rôzne vzácne dreviny a romantické pavilóniky.

Za parkom bola vybudovaná vodná plocha a umelo rozšírený potok. Kaštieľ s parkom spájajú rozbiehajúce sa cestičky. Parku dominuje trojosá kompozícia.

## Pozri aj
* Abrod
* Habánske múzeum vo Veľkých Levároch
* Habánska kaplnka vo Veľkých Levároch
* Kláštor Hubertinum
* Veľké Leváre

## Referencie


Kategória:Kaštiele na Slovensku
Kategória:Barokové stavby na Slovensku
Kategória:Baroková architektúra
Kategória:Kultúrne pamiatky na Slovensku
Kategória:Veľké Leváre
Habánska kaplnka

**Habánska kaplnka** je časťou veľkodomu na námestí v habánskej osade ktorá bola počas rekatolizácie roku 1760 adaptovaná na barokovú kaplnku pre obrátencov z anabaptizmu. Požehnaná bola 2. júla 1767. Kaplnka sa nachádza v obci Veľké Leváre v okrese Malacky.

## História a opis
Kaplnka bola adaptovaná na Habánsku kaplnku v roku 1760 a slúžila pre obyvateľov Habánskeho dvora, tzv. Habánov, ktorý sa nasťahovali na okraj Veľkých Levár a založili si tam vlastnú osadu. Habáni prišli zo Švajčiarska.

Kaplnka mala šesť okien a dvojo dverí: vpredu pre vstup ľudu, zboku pre vstup kňaza. Nenachádzala sa v kaplnke sachristia. V drevenej vežičke bol jeden zvon.

Kaplnka mala jeden prenosný oltár, na ktorom sa kedysi uchovávala Oltárna sviatosť. Na oltári sa nachádzal obraz Panny Márie, kríž a šesť pozlátených drevených svietnikov. V oltári boli relikvie svätcov Žigmunda, Františky Rímskej a Ladislava Uhorského. Svetlo udržiavalo šesť lámp.

Kaplnka bola úplne obnovená v roku 1841 a naposledy bola obnovená roku 1991.

V súčasnosti má kaplnka oltár s obrazom Panny Márie a vzadu malý organ.

Na základe výsady Márie Terézie z roku 1781 až do roku 1928 habáni, ktorí prestúpili na katolícku vieru, mali svojho vlastného duchovného správcu, ktorý konal bohoslužby v nemčine. Pôsobili tu tiež  aj jezuiti a františkáni. Správa kaplnky začas používala vlastnú pečiatku s kolopisom „SIGILLUM CAPELLAE CONVER. ANABAPTISORUM IN N. LEVARD 1889“.

V rokoch 1902 až 1908 spravovali túto mariánsku kaplnku poľskí pavlíni  z Krakova. Pavlíni sídlili v dome, ktorý im daroval gróf Štefan Wenckheim. Kláštorné spoločenstvo tvorili dvaja kňazi, traja klerici a jeden brat. Pavlíni používali vlastnú pečať s textom: „SIGILL. CONVENTUS NAGY-LÉVÁRDENSIS S PAULII: ERTAE“.

V roku 2001 sa začala oprava habánskej fary. Bola urobená vodovodná a plynová prípojka či tiež úprava interiéru. V roku 2004 boli všetky opravy dokončené. V priestoroch zrenovovanej fary bolo zriadené pastoračné centrum.

V rokoch 2006 až 2007 boli realizované reštaurátorské práce v interiéri kaplnky. Urobili sa nové rozvody elektriny, oprava omietok, nátery a maľby, oprava okien či dverí a bol tiež zreštaurovaný oltárny obraz. Zo zadnej strany kaplnky sa nachádzajú slnečné hodiny.

## Referencie

Kategória:Kaplnky na Slovensku
Kaplnka
Kategória:Veľké Leváre
Kategória:Stavby v okrese Malacky
Kategória:Barokové stavby na Slovensku
Toluca

**Toluca** (oficiálny názov **Toluca de Lerdo**) je piatym najväčším mestom Mexika, ležiacim 63 km západne od hlavného mesta Ciudad de México. Je hlavným mestom Mexika, jedného z 31 štátov Mexika. Mesto má 819 561 obyvateľov, s aglomeráciou cez poldruha milióna obyvateľov. Názov pochádza z aztéckeho výrazu *tolocan* (sídlo boha Tolo). Celý oficiálny názov mesta znie *Toluca de Lerdo* podľa bývalého prezidenta Sebastiána Lerda.

Mesto leží v nadmorskej výške 2 800 metrov, neďaleko od neho sa nachádza sopka Nevado de Toluca vysoká 4 680 metrov. Pôvodne v lokalite sídlil kmeň Matlatzinca, roku 1478 ju dobyli Aztékovia. Súčasné mesto založil 19. mája 1522 Gonzalo de Sandoval. V meste sa nachádza letisko Aeropuerto Internacional Licenciado Adolfo López Mateos.

V meste sídli verejná vysoká škola Universidad Autónoma del Estado de México a má cez 80 000 študentov. Vďaka blízkosti hlavného mesta má mesto vyspelý priemysel a počet obyvateľov rýchlo rastie, najdôležitejším podnikom je automobilka Chrysler.

Mesto je preslávené výrobou klobás chorizo​​ ochutených koriandrom, podľa toho obyvateľov Toluci prezývajú *Chorizeros*.

Toluca je sídlom futbalového klubu Deportivo Toluca FC, desaťnásobného majstra Mexika.

## Partnerské mestá

## Referencie

*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránky radnice

Kategória:Mestá v Mexiku
Skalka (prírodná rezervácia, okres Frýdek-Místek)

**Skalka** je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza na juhozápadnom svahu vrcholu Skalka v katastri obce Kunčice pod Ondřejníkem. Lokalitu tvorí prevažne jedľobukový les, ktorý miestami nadobúda charakter pralesa. Jadrové územie je tvorené bučinou, ktorej stromy sú staré až 180 rokov. Predtým hojná jedľa biela takmer vymizla, a je preto umelo dosadzovaná.

## Fauna a flóra
Hlavnú zložku lesa tvoria acidofilné bučiny a jedľové bučiny s prímesou smreka obyčajného a javora horského. V slabo vyvinutom bylinnom poschodí sa hojne vyskytuje kopytník európsky, kyslička obyčajná, vranovec štvorlistý alebo brusnica čučoriedková.

V lokalite žije tiež významné množstvo plazov, najmä jašterica živorodá, slepúch lámavý, vretenica severná a užovka obojková. Rovnako tu hniezdia silne ohrozené druhy vtákov, napríklad holub plúžik, jariabok hôrny, ďateľ bielochrbtý, pôtik kapcavý alebo jastrab krahulec.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Frýdek-Místek

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška o zriadení prírodnej rezervácie
* Přírodní rezervace Moravskoslezského kraje 

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Frýdek-Místek
Kategória:Podbeskydská pahorkatina
Kategória:Pralesy v Česku
Kategória:Kunčice pod Ondřejníkem
Atlantída (seriál)

***Atlantída*** je britský dobrodružno-fantasy televízny seriál inšpirovaný gréckou mytológiou. Vysielal sa na stanici BBC One od 28. septembra 2013 do 16. mája 2015. Na Slovensku začala seriál vysielať Jednotka od 27. mája 2017 v soboty dopoludnia.

## Postavy
* Jack Donnelly ako Jason
* Mark Addy ako Hercules
* Robert Emms ako Pythagoras
* Aiysha Hart ako Ariadne
* Sarah Parish ako Pasiphae
* Juliet Stevenson ako the Oracle
* Jemima Rooper ako Medusa
* Amy Manson ako Medea

## Série a časti

### 1. séria (2013)

### 2. séria (2014-15)

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Britské televízne seriály
Kategória:Televízne seriály BBC
Kategória:Fantasy televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2013
Matilda Škótska

**Matilda Škótska** (* 1080 ? - † 1. máj 1118, Westminster), pôvodným menom **Edita**, bola anglická kráľovná.

## Život
Edita bola dcérou škótskeho kráľa Malcolma III. a jeho manželky Margity Škótskej. Od šiestich rokov bola vychovávaná v kláštore Romsey pod dohľadom svojej tety Kristíny, ktorá tu bola opátkou.

11. novembra 1100 sa vydala za anglického kráľa Henricha I. a prijala normanské meno Matilda. Pred svadbou však muselo byť verejne preukázané, že nevesta nezložila rehoľné sľuby, ako si to snáď priala jej teta .
vľavo|náhľad|Matildina pečať
Svojmu manželovi porodila tri alebo štyri deti - medzi nimi syna Viliama Aethelinga, ktorý zahynul 25. novembra 1120 pri stroskotaní lode White Ship.

Dcéra Matilda sa stala ako manželka cisára Henricha V. rímskou cisárovnou a po manželovej smrti sa ako dedička Anglicka vydala za Geoffreya z Anjou. Ich prvorodený syn Henrich zasadol na anglický trón ako prvý predstaviteľ dynastie Plantagenetovcov.

Kráľovná Matilda sprevádzala svojho muža na cestách po Anglicku a pravdepodobne aj na ťaženie do Normandie v rokoch 1106-1107, počas kráľovej neprítomnosti potom preberala úlohu regentky, a to až do svojej smrti v roku 1118, hoci mnoho z jej súdov v špecifických otázkach boli učinené v zhode s Rogerom zo Salisbury, ktorý vykonával reálnu moc.

Zaslúžila sa tiež o prestavbu Londýna, založila nemocnicu sv. Egídia v Holborne (za mestskými hradbami) pre chorých na lepru, prepošstvo augustiniánskych kanonikov sv. trojice v Aldgate, v Queenshyte, najväčšom riečnym prístavisku, ktoré nosilo jej meno. Takisto nechala vystavať prvé verejné kúpele v meste. Rozsiahla bola aj jej charitatívna činnosť. Bola veľmi vzdelaná, korešpondovala si napr. s Anselmom z Canterbury, bola tiež patrónkou umelcov a zvlášť hudobníkov, anglický dvor bol v jej dobe centrom veľkej literárnej aktivity.

Po svojej smrti získala prezývku *"dobrá kráľovná Matilda"* (*angl. Good queen Maud*).

## Rodokmeň

## Referencie



## Literatúra
* 
* 

## Iné projekty

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Kráľovské manželky Anglicka
Kategória:Narodenia v 11. storočí
Kategória:Úmrtia 1. mája
Kategória:Úmrtia v 1118
Kategória:Pochovaní vo Westminsterskom opátstve
Kategória:Škótske princezné
Atlantída (rozlišovacia stránka)

**Atlantída** môže byť:
* bájny kontinent, pozri Atlantída
* britský seriál z roku 2013, pozri Atlantída (seriál)
* pieseň M. Žbirku, pozri Atlantída (Žbirka)
11830 Jessenius

**11830 Jessenius** (1984 JE) je planétka objavená 2. mája 1984 Antonínom Mrkosom cez observatórium Kleť. Je pomenovaná po Jánovi Jesseniovi.

## Externé odkazy

Kategória:Planétky hlavného pásma
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1984
Lukáš Hroššo

**Lukáš Hroššo** (* 19. apríl 1987, Nitra) je slovenský futbalový brankár a bývalý mládežnícky reprezentant, v súčasnosti pôsobiaci v poľskom klube KS Cracovia krakov.

## Kariéra
Lukáš Hroššo začal kariéru v rodnej Nitre. V sezóne 2006/07 debutoval v Corgoň lige za FC Nitru v zápase proti FK Dukla Banská Bystrica v 32. kole a pri svojom debute vychytal Nitre víťazstvo 2:1. Od sezóny 2008/09 pôsobil v seniorskom tíme FC Nitra. V sezóne 2010/11 si zachytal za Nitru aj v predkole Európskej ligy UEFA proti FC ETO Győr pri remíze 2:2, v odvete Győri Lukáš Hroššo predviedol dobrý výkon ale nestačilo to, Nitra prehrala 1:3 a vypadla hneď v 1. predkole. V sezóne 2011/12 chvíľu hosťoval v ŠK Slovan Bratislava odkiaľ sa znova vrátil pod Zobor teda do FC Nitra. V úvode kola Corgoň ligy v sezóne 2012/13 sa na pôde AS Trenčín nešťastne zrazil s vtedy štvorgólovým strelcom zápasu Davidom Depetrisom a utrpel zlomeninu píšťaly a ihlice, teda oboch kostí v nadčlenkovej oblasti. Celú sezónu 2012/13 musel kvôli zraneniu v ľavej nohe vynechať.

Po sezóne 2012/13 prestúpil do českého tímu FC Slovan Liberec, ktorý v minulej sezóne skončil na treťom mieste.

Kategória:Hráči FC Nitra
Kategória:Hráči FC Slovan Liberec
Kategória:Hráči FK Dukla Praha
Kategória:Futbaloví brankári
Kategória:Osobnosti z Nitry
Apollónios z Atén

náhľad|Belvederské torzo, mramorová kópia, autor: Apollónios z Atén
**Apollónios** () bol grécky sochár v 1. storočí pred Kr.
 
Sochár Apollónios, syn Nestora z Atén, bol činný v prvom storočí pred Kr. Jeho najznámejším zachovalým dielom je slávne *Belvederské torzo*, ktoré sa nachádza vo Vatikánskom múzeu. Je to neskorohelenistická mramorová kópia, ktorú autor zrejme zhotovil podľa Lyssipovho originálu. Nemecký znalec antického umenia J. J. Winckelmann uvádza, že socha pôvodne zrejme stvárňovala (možno niektorého z gréckych heroóv) buď Herakla, Polyféma alebo Marsia.

Apollóniovo autorstvo potvrdzuje nápis, ktorý sa nachádza v spodnej časti tohto diela:

::- text v starogréčtine

Po dlhú dobu sa medzi Apollóniove diela pripisovala aj socha *Odpočívajúceho boxera* z Rímskeho národného múzea. Túto hypotézu ale vyvrátila jedna z najvýznamnejších svetových znalkýň antického umenia Talianka Margherita Guarducci. Apollónios bol podľa starovekých písomných zdrojov autorom slonovinovej sochy boha Jupitera, ktorú zhotovil pre rímsky Jupiterov chrám počas jeho rekonštrukcie ukončenej v roku 69 pred Kr.
 
## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Sochári starovekého Grécka
K lomu

**Ulica K lomu** v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa cesty k lomu.

## Ulice v okolí
*Kysucká ulica
*K Železnej studienke
*Lamačská cesta
*Pri Suchom mlyne

## Referencie

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Jánošíkova ulica (Bratislava)

**Jánošíkova ulica** v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Jánošíka.

## Ulice v okolí
*Brnianska ulica
*Gorazdova ulica
*Langsfeldova ulica
*Tajovského ulica

## Referencie

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Ruské národné basketbalové družstvo žien

**Ruské národné basketbalové družstvo žien** je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Rusko na medzinárodných basketbalových podujatiach a v priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou *Rossijskaja federacija basketbola* (RFB). Bolo sformované v roku 1992 po rozpade Sovietskeho zväzu ako jeden z pätnástich nástupcov . V roku 2016 sa nachádzalo vo svetovom rebríčku FIBA na 11. mieste.

## Vrcholné podujatia
Ruské družstvo je jedným z najúspešnejích európskych i svetových tímov. Na každom z vrcholných podujatí si vybojovalo medaily. V rokoch 2004 a 2008 dokázalo získať bronzové medaily na letných olympijských hrách, ku ktorým pridalo z majstrovstiev sveta 3 strieborné medaily, keď vo finálových stretnutiach dvakrát prehralo s  a raz s . Najúspešnejšie bolo na majstrovstvách Európy, z ktorých si prinieslo 8 medailí, tie najhodnotnejšie v rokoch 2003, 2007 a 2011.

## Výsledky
náhľad|Družstvo na LOH 2012
;Olympijské hry

;Majstrovstvá sveta

;Majstrovstvá Európy
náhľad|Družstvo po víťazstve na ME 2007

## Referencie

## Pozri aj
* Ruské národné basketbalové družstvo mužov
* Sovietske národné basketbalové družstvo žien

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Družstvo žien na oficiálnej stránke Rossijskaja federacija basketbola  

## Zdroje
* Ruské družstvo na stránke FIBA Europe 
* Ruské družstvo žien na archívnej stránke FIBA 
* Ruské družstvo žien na stránke eurobasket.com 

Kategória:Národné basketbalové družstvá
Basketbal
Národné
Zoznam častí seriálu Arrow

Toto je **zoznam častí seriálu** ***[[Arrow]]***. Seriál mal premiéru 10. októbra 2012 na americkej televíznej stanici The CW. 

## Série

## Časti
### 1. séria (2012 – 2013)

### 2. séria (2013 – 2014)

### 3. séria (2014 – 2015)

### 4. séria (2015 – 2016)

### 5. séria (2016 – 2017)

### 6. séria (2017 – 2018)

### 7. séria (2018 – 2019)

## Prepojené časti Arrowverse
Od roku 2014 sa každoročne vysielajú prepojené časti seriálov z Arrowverse, do ktorého patria *[[Arrow]]*, *[[The Flash (seriál z roku 2014)|The Flash]]*, *[[Supergirl (seriál)|Supergirl]]* a *[[Legends of Tomorrow]]*.

## Referencie


Arrow
Fenek

**Fenek** môže byť:
*v biológii:
**líška fenek (Vulpes zerda) 
**v starších systémoch: slovenský názov rodu Fennecus (= Megalotis), ktorého obsah je dnes preradený do rodu líška (Vulpes) v podobe jediného druhu - líška fenek, pozri líška fenek 
*dolina v Cerovej vrchovine a príslušný chránený areál, pozri Fenek (chránený areál)
*iný názov tureckého vodného toku Gönençayı Deresi

## Referencie
Theodóros zo Samosu

[náhľad|Héraion na ostrove Samos, architekti: Rhoikos a Theodoros cca [570 pred Kr.|570 - 550 pred Kr.]]
**Theodóros** () bol grécky sochár, architekt a vynálezca v 6. storočí pred Kr.
 
Theodóros, syn Téleklea (alebo Rhoika), pochádzal z ostrova Samos. Činný bol v 6. storočí pred Kr. Staroveký autor Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že Theodóros a jeho rodák Rhoikos boli prví tvorci bronzových sôch v Grécku: „*Prví, ktorí tavili kov a odlievali z neho sochy, boli Samosania Rhoikos, syn Filaiov, a Teodóros, syn Télekleov. Theodórovým dielom bola tiež smaragdová pečať, ktorú [[Polykrates zo Samosu|Polykrates]], [[Tyrania (Grécko)|tyran]] na ostrove Samos, veľmi často nosil a nadmieru sa ním pýšil.*“ Na Kréte sa bronzové sošky mužov, žien a niektorých zvierat začali vyrábať už v neskorominojskom období I. (cca medzi rokmi 1600 až 1450 pred Kr.) Na pevnine sa s nimi môžeme stretnúť až od 8. storočia pred Kr., čiže o dve storočia skôr ako to uvádza Pausanias.

V staroveku mu pripisovali zhotovenie obrovskej striebornej vázy, ktorú lýdsky vládca Kroisos daroval delfskému chrámu. Jej objem bol údajne až šesto vedier. Vo svojej vlasti bol architektom stavby zvanej *Skias*, kde sa konali miestne snemy a podľa Plínia aj Héraionu (chrámu bohyne Héry), zvaného *labyrint* (inšpirovaného veľkými stĺpovými halami egyptských chrámov). Pripisovali mu i celý rad technických vynálezov (kľúča, sústruha, vodováhy atď.).   

Staroveký historik Diogenes Laertios zaznamenal, že Theodóros sa podielal aj na výstavbe Artemidinho chrámu v Efeze, jedného zo siedmich divov starovekého sveta: „*On to bol, kto poradil položiť uhlie pod základy efezského chrámu, keďže miesto, na ktorom stál, bolo vlhké. Trvdil totiž, že uhlie po strate drevnej podstaty nadobúda prirodzenosť, ktorá je imúnna proti vode.*“

## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kategória:Architekti starovekého Grécka
Plenisko

**Plenisko** je prírodná rezervácia ev. č. 317 neďaleko obce Písek v okrese Frýdek-Místek. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR. Rozkladá sa na južných a juhovýchodných svahoch hory Kyčera (989 m) a dosahuje až k jej vrcholu a hrebeni, ktoré tvoria, podobne ako dve strany pomyselného obdĺžnika územia rezervácie, zároveň hranicu s Poľskom.

## Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzených lesných porastov pralesovitého vzhľadu s genofondom autochtónnych drevín - jedle, buka, smreka, javora.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Frýdek-Místek

## Externé odkazy
* Výnos Ministerstva školstva a národnej osvety o ochrane prírodných pamiatok
* Stránka V Beskydech

## Zdroj

Kategória:Chránená krajinná oblasť Beskydy
Kategória:Chránené územia v okrese Frýdek-Místek
Kategória:Pralesy v Česku
Kategória:Sliezske Beskydy
Kategória:Písek (okres Frýdek-Místek)
Plana (Sofia)

náhľad|Osamotený opustený domček v jednej z osád dediny Plana

**Plana** () je malá dedina v pohorí Plana v obci Stolična v oblasti Sofia v západnom Bulharsku.

## Charakteristika
Dedina sa nachádza v kopcovitom teréne v pohorí Plana vo vysokej nadmorskej výške (priemer je ) 34 km juhovýchodne od centra Sofie. Tvorí niekoľko oddelených osád.

## Dejiny
Dedina bola v minulosti založená kočovnými pastiermi z oblasti Egejského Macedónska. Jej poloha zaručovala výborné pastvinárske možnosti a čiastočne chránila osadníkov pred tureckými nájazdmi.

## Pamiatky
V dedine sa nachádza kostol svätého Juraja.

## Doprava
Spojenie s okolím zabezpečuje pravidelná autobusová linka Sofijskej mestskej hromadnej dopravy.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dediny v Bulharsku
Kategória:Sofia (oblasť)
Kategória:Plana
Manastirište (vrch)

**Manastirište** () je najvyšší vrchol pohoria Plana v oblasti Sofia v západnom Bulharsku. 

## Opis
Manastirište je najvyšším vrcholom pohoria Plana a dosahuje výšku  Nachádza sa v centrálnom hrebeni pohoria (ktorý nesie rovnaké meno ako celé pohorie - teda Plana), približne 4 km severne od dediny Plana. Vrch je zatrávnený a vzhľadom k rovinatému profilu vrcholových partií pohoria pomerne nevýrazný. Predpokladá sa, že v minulosti sa na vrchole nachádzala trácka svätyňa zasvätená slnečnému bohu. Neskôr sa na vrchole nachádzal monastier svätého Ducha, ktorý bol v časoch osmanskej nadvlády nad Bulharskom vypálený a z ktorého sa do dnešných dní zachovali len malé pozostatky. V súčasnosti sa na vrchole nachádza kaplnka svätého Ducha (), pri ktorej sa pri príležitosti sviatku svätého Ducha pravidelne stretávajú ľudia, niektorí z nich oblečení v tradičných bielych odevoch, ktoré odkazujú na pôvodné pohanské zvyky. Kaplnka bola postavená na zvyškoch pôvodného monastiera v roku 2001. Z vrcholu sa odkrývajú výhľady do okolia na veľkú časť pohoria Plana ako aj na horské masívy pohorí Vitoša a Rila.

## Turizmus
Vrch je z dôvodu profilu pohoria ľahko dostupný a je častým turistickým cieľom. Najľahší dostup na vrchol je z dediny Plana, prípadne z dediny Železnica () dolinou rieky Železniška reka (). Z dediny Železnica trvá výstup na vrchol približne 2 hodiny.

## Galéria

Paraklis Sv Duch - Manastirishte - Plana planina.jpg|náhľad|Kaplnka svätého Ducha na vrchole
Plana-2016-Manastirishte03.jpg|Detailný pohľad na vrch Manastirište
Plana-2016-Manastirishte02.jpg|Detailný pohľad na vrch Manastirište
Plana-2016-Manastirishte-zVrcholu01.jpg|Pohľad z vrcholu na prístupovú cestu
Plana-2016-Manastirishte-zVrcholu02.jpg|Pohľad z vrcholu na masív pohoria Vitoša


## Referencie

Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Tisícovky v Bulharsku
Kategória:Sofia (oblasť)
Kategória:Vrchy v Planej planine
Lakatnické skaly

**Lakatnické skaly** () je chránená lokalita nachádzajúca sa v západnom Bulharsku na ľavom brehu rieky Iskăr v tesnej blízkosti obce Gara Lakatnik.

## Opis
Lakatnické skaly sú vápencovo-pieskovcový skalný masív v prielome rieky Iskăr v pohorí Stará planina. Výška skál dosahuje v niektorých miestach až 200 metrov. V skalách sa nachádza niekoľko krasových jaskýň z ktorých najznámejšia je Temnata dupka. Lokalita je veľmi obľúbená medzi skalolezcami.

## Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 83,6 hektára od roku 1966, chránená lokalita od roku 1989. Celá oblasť je taktiež súčasťou Prírodného parku Vračanský Balkán.

## Galéria

ЛАКАТНИШКИ СКАЛИ - Защитена местност - ZM005 No4.jpg|Pohľad z prielomu rieky Iskăr
ЛАКАТНИШКИ СКАЛИ - Защитена местност - ZM005 No7.jpg|Lakatnické skaly - detail


## Zdroj

Kategória:Chránené lokality v Bulharsku
Kategória:Stará planina
Kategória:Skalné útvary v Bulharsku
Kategória:Vračanský Balkán
USNOA2 1725-00522696

**USNOA2 1725-00522696** (Norte) je v súčasnosti hviezda v súhvezdí Malá medvedica. Je to najbližšia hviezda do 20. magnitúdy ku severnému nebeskému pólu.

## Referencie

Kategória:USNOA2 objekty
Kategória:Súhvezdie Malá medvedica
Totenkopf

[náhľad|Poľný maršál [August von Mackensen v plnej husárskej uniforme, so symbolom umrlčej lebky na kožušinovom kalpaku]]
[náhľad|Umrlčia lebka na čiapke [3. tanková divízia SS Totenkopf|3. tankovej divízie SS Totenkopf]]

**Totenkopf**, resp. **Totenschädel** je nemecké slovo znamenajúce všeobecne *umrlčia hlava* alebo *umrlčia lebka*. Ako symbol je to nemecké označenie buď pre symbol lebky, alebo pre symbol lebky so skríženými hnátmi (smrtihlav). Symbol lebky so skríženými hnátmi pozostáva z ľudskej lebky (bez alebo aj s dolnou čeľusťou) a dvoch prekrížených stehenných kostí a je medzinárodným symbolom smrti, vzdoru proti smrti, nebezpečenstva alebo pirátstva.

U nás sa používa označenie *totenkopf* najmä pre lebku so skríženými hnátmi ako nacistický symbol a ako insígnia používaná v pruskej a nemeckej vojenskej tradícii, pričom stehenné kosti boli v Nemecku tradične umiestňované za lebku (na rozdiel od symbolu pirátstva – Jolly Roger).

Symbol v nemeckom vojenstve pôvodne zaviedol Fridrich Veľký pre oddiely husárov vedených plukovníkom von Rueschom. Symbol používali aj niektoré nemecké oddiely počas napoleonských vojen. Počas prvej svetovej vojny nosili emblém prepadové oddiely špeciálne cvičené pre útočný boj v zákopoch.

Neskôr počas nacistickej vlády a druhej svetovej vojny nosili emblém zvláštne oddiely SS zodpovedné za stráženie koncentračných táborov – tzv. SS-Totenkopfverbände. Emblém však nosili aj iné nemecké oddiely pozemných síl, napr. príslušníci tankového vojska, ktorí naviac nosili čierne uniformy (rovnako ako SS).

## Referencie

## Pozri aj
* SS-Totenkopfverbände

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Symboly
Kategória:Lebka
Kategória:Nacistická symbolika
Plana

**Plana** môže byť:

*v Bulharsku:
** dedina, pozri Plana (Sofia)
** pohorie, pozri Plana (pohorie)

*V Bosne a Hercegovine:
** dedina, pozri Plana (Bileća)

*v Srbsku:
** viacero dedín

* kráter na mesiaci, pozri Plana (kráter)

## Pozri aj
* Planá
Manastirište

**Manastirište** () môže byť v Bulharsku:
* dedina v oblasti Vraca, pozri Manastirište (Vraca)
* dedina v Sofijskej oblasti, pozri Manastirište (Sofia)
* vrch v pohorí Plana, v oblasti Sofia, pozri Manastirište (vrch)
* horský hrebeň v pohorí Rodopy v južnom Bulharsku, pozri Manastirište (Rodopy)
Kupenite

**Kupenite** () alebo **Reseleški kukli** () je prírodná pamiatka nachádzajúca sa v severnom Bulharsku na pravom brehu rieky Belilo v nadmorskej výške približne  necelý kilometer severozápadne od obce Reselec.

## Opis
Kupenite (Reseleški kukli) je skupina skalných útvarov pripomínajúcich ľudské postavy s výškou od 30 do 150 m. Sformované boli pred 70 miliónmi rokov.

## Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 4,3 hektára od roku 1972.

## Zdroj
* http://eea.government.bg/zpo/bg/area.jsp?NEM_Partition=1&categoryID=3&areaID=158

Kategória:Prírodné pamiatky v Bulharsku
Kategória:Skalné útvary v Bulharsku
Kanina (Malopoľské vojvodstvo)

**Kanina** je dedina (pol. *wieś*) v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve v Limanowskom okrese, vo vidieckej obci Limanowa. Žije tu 603 obyvateľov (2025).

Dedina s rozlohou 458,32 ha sa nachádza v nadmorskej výške 595 m nad morom, na štátnej ceste č. 28 spájajúcej Limanowu s Nowym Sączom.

Nachádza sa tu základná škola pomenovaná po Julianovi Tuwimovi a kostol svätej Márie Magdalény.

## Časti dediny
* Jonina
* Klimki
* Kotliny
* Podstawy
* Raszówki
* Trzaskanki

## Galéria

Súbor:Kościół w Kaninie.jpg|Kostol
Súbor:Droga krajowa 28 w Kaninie.jpg|Štátna cesta 28
Súbor:Punkt widokowy Kanina.jpg|vyhliadkový bod
Súbor:Widok z Kaniny.jpg|výhľad na Beskydy


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Powiat limanowski
Kategória:Dediny v Poľsku