Gaviál

**Gaviál** (lat. *Gavialis*) je jediný recentný rod z čeľade gaviálovité.  Jediný druh tohto rodu je **gaviál indický** alebo **gaviál gangeský** (lat. *Gavialis gangeticus*). Je to kriticky ohrozený krokodíl, žijúci v Indii, kde je považovaný za posvätné zviera. O gaviálovi v širšom zmysle pozri nižšie.

## Gaviál v širšom zmysle
Popri druhu *Gavialis gangeticus* sa v minulosti slovenským názvom gaviál (a v 19. storočí občas aj latinským rodovým menom *Gavialis*) označoval aj druh *Tomistoma schlegelii* (po slovensky vtedy gaviál sundský, dnes krokodíl štíhlohlavý alebo krokodíl úzkohlavý). V 19. storočí sa navyše za gaviála občas považovalo aj to, čo dnes označujeme ako rod Mecistops (ktorý bol v 20. storočí - presnejšie do roku 2006 - spravidla považovaný za integrálnu súčasť rodu krokodíl - Crocodylus).

Nasledujúci text tohto článku sa zaoberá len gaviálom indickým.

## Opis
Dospelé jedince dosahujú dĺžky 3,5 až 7 metrov a vážia 160 až 180 kilogramov. Hlava o dĺžke až 130 centimetrov je zakončená čeľusťami, ktorých dĺžka môže byť takmer jeden meter. Z nich vyrastá viac ako sto veľmi ostrých zubov, ktoré sú ich hlavným nástrojom pre obstarávanie potravy. Zuby na hornej a dolnej čeľusti vyrastajú vzájomne posunuté, takže pri zatvorení čeľuste zapadajú medzi seba. Na vrchole hlavy sú posadené vystúpené oči, ktoré v spojení s ostrým zrakom umožňujú gaviálom pozorovať okolie spod hladiny vody, aj keď je zvyšok tela ponorený; oči sú vytočené do strán, takže ich zorné pole zachytí široký uhol bez otáčania hlavy. Sú kryté šupinatými viečkami a taktiež priehľadnou blanou, ktorú gaviále preťahujú cez povrch očí ako ochranu, keď sú ponorené pod vodou.

Dospelé samce majú na ňufáku na konci hornej čeľusti chrupavkovitý výrastok zvaný *ghara* (v hindčine „hrniec“). Okrem funkcie odlíšenia samcov slúži aj pri dorozumievaní zvierat ako rezonátor.

Nohy gaviálov sú málo vyvinuté, a preto sú na súši neobratné. Sú však opatrené plávacím kýlom a plutvovým lemom, vďaka čomu výborne plávajú. Napomáha im pri tom aj dlhý ohybný chvost, ktorý je sploštený zo strán a zhora lemovaný radou dobre viditeľných hrotových šupín. Chvost dosahuje až polovicu dĺžky celého tela a vďaka jeho priečnym pohybom môžu gaviále rýchlo plávať dopredu a aj obratne zatáčať.

## Spôsob života
Najvhodnejším prirodzeným prostredím sú členité rieky s veľkým prietokom vody, strmými brehmi, plytčinami, tôňami a ostrovčekmi. Tu trávia dospelé gaviále väčšinu času a tu aj lovia; ich potravu tvoria prevažne ryby. Žijú v háremoch – samce sa obklopujú niekoľkými samicami. Samice hĺbia v piesočnatých brehoch jamu, do nej kladú vajcia a potom ju opäť pieskom zahrnú. Okolo hniezda potom hliadkujú až do doby troch mesiacov, kedy sa z vajec vyliahnu mladé gaviále. Po vyliahnutí sa mláďatá premiestnia do vody a zo začiatku zostávajú v starostlivosti rodičov, ktorý ich strážia, kŕmia a vozia na chrbte alebo na hlave.

## Rozšírenie
Gaviále pôvodne obývali Pakistan, Indiu, Nepál, Bangladéš a Barmu – povodie riek Indus, Ganga, Mahanadi, Narayani, Brahmaputra a Irrawada. V dôsledku znečistenia vody, lovu, miznutiu pôvodných biotopov a ďalších faktorov sa stali druhom ohrozeným vyhynutím. Najvýznamnejšia súčasná kolónia gaviálov žije dnes v Indii v povodí Gangy – v riekach Girwa a Čambal, ďalšie posledné zvyšky sa vyskytujú v Nepále. Ich celkový počet sa odhaduje na asi dve stovky jedincov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Gaviálovité
Kategória:Kriticky ohrozené druhy