Teória dvoch mečov

[náhľad|[Hans Bornemann. *Kristus v mandorle predstavuje meče duchovnej a časnej moci pápežovi a cisárovi*, knižná ilustrácia, manuskript Saského zrkadla, medzi 1442 a 1448,  dnes Lüneburg Ratsbücherei, Lüneburg (Ms.Jurid 1)]]
**Teória dvoch mečov** alebo **náuka o dvoch mociach** bola stredoveká právno-politická teória rozdelenia moci nad svetom všeobecne uznávaná v západnom, t. j. latinskom (katolíckom) svete. 

Historicky vychádzala z línie vymedzovania sa svetskej a duchovnej moci a bojov o mocenskú prevahu medzi pápežom a svetskými panovníkmi (najprv byzantskými cisármi a neskôr cisármi Svätej ríše rímskej). Myšlienkovo vychádzala z učenia viacerých filozofov a teológov ako svätý Augustín (náuka o dvoch obciach), či Damazus I. Jedným z prvých zakladateľov teórie o dvoch mocenských centrách bol pápež Gelasius I., ktorý v roku 494 napísal list cisárovi Anastasiovi, známy ako *[[Formula Gelasiana]]* alebo podľa jeho prvých dvoch slov ako *[[Duo sunt]]*. 

Gelasius v liste rozoznáva dve moci - *auctoritas sacrata pontificum* (svätá moc biskupov) a *regalis potestas* (kráľovská moc). Tieto moci mali byť nezávislé a pracovať v harmónii pre blaho kresťanskej spoločnosti. Duchovná moc však má mať podla Gelasia čestnú prednosť, pretože: *„...klerici budú musieť na Božom súde vydať účty i za pozemských kráľov*."  Pápež cisára vo svojej epištole cisára oslovuje ako syna, avšak význam tohto slova je možné chápať aj v zmysle, zdôraznenia postavenia hlavy Cirkvi, ktorá vlastní *auctoritas*, moc prevyšujúcu všetky ostatné moci (*potestas*). Rozdiel medzi týmito termínmi sa objavil už v starovekom Ríme u cisára Augusta. 

Gelasiova teória bola neskôr v pozmenenej podobe transformovaná aj do druhej časti kánonickej zbierky *[[Gratianov dekrét|Decretum Gratiani]]* (Graciánov dekrét) a rozvíjala sa v priebehu celého stredoveku (napr. pápeži Gregor I., Mikuláš I., Gregor VII., či Bonifác VIII.). Svojimi následkami ovplyvňovala dianie v západnom svete až do novodobej histórie (boj o investitúru, protestantizmus, sekularizácia).

Samotná teória dvoch mečov vychádzala z predstavy existencie dvoch mečovsvetského (reprezentovaného cisárom) a duchovného cirkevného (reprezentovaného pápežom). Stredovekí právnici avšak túto teóriu interpretovali rôzne podľa toho, koho záujmy chceli obhajovať a podľa toho prisudzovali buď oba meče pápežovi alebo cisárovi Svätej ríše rímskej. Podľa výkladu preferujúceho cirkev pápež pomyselný meč (t. j. moc) odovzdal cisárovi, aby ochraňoval cirkev a jej veriacich, či rozširoval vieru a potláčal bludy. Cisársky úrad tak podľa tohto výkladu bol cirkevným úradom a podriadeným pápežovi. Zástancami tejto teórie v stredoveku boli najmä „silní pápeži“, ako napríklad zakladateľ svetovládnych snáh pápežstva Gregor VII. (myšlienky priamej duchovnej moci pápeža *potestas directa* v *[[Dictatus papae]]* z 1075) či Bonifác VIII., ktorý v roku 1302 vydal vrcholné dielo tejto teóriebulu *[[Unam Sanctam]]*. 

Opačné názory zase pápežovi priznávali moc len v rovine náboženskej a teda mystickej, ale nie svetskej. Takýmto prípadom bol napríklad východný (byzantský) cézaropapizmus presadzovaný cisárom Justiniánom I. v Novelách *[[Corpus iuris civilis|Corpus Iuris Civilis]]*.

Názov teórie je pravdepodobne inšpirovaný slovami Nového Zákona: *„On im povedal: ‚Ale teraz, kto má mešec, nech si ho vezme, takisto aj kapsu, a kto nemá, nech predá šaty a kúpi si meč. Lebo hovorím vám: Musí sa na mne splniť, čo je napísané: Započítali ho medzi zločincov. Lebo sa spĺňa o mne všetko.‘ Oni hovorili: ‚Pane, pozri, tu sú *'dva meče*'.‘ On im povedal: ‚Stačí.‘“* (Lukáš 22, 3638)

Iným náznakom zárodku existencie teórie dvoch mocí v Biblii je citát: *„Oni mu podali denár. Spýtal sa ich: ‚Čí je tento obraz a nápis?‘ Odpovedali mu: ‚Cisárov.‘ Tu im povedal: ‚Dávajte teda, čo je cisárovo, cisárovi, a čo je Božie, Bohu‘...“* (Mt 22, 1521)

## Pozri aj
* teória Slnka a Mesiaca
* dejiny kresťanstva
* cézaropapizmus (východný a západný)
* boj o investitúru

## Poznámky

## Referencie

Kategória:Politické teórie
Kategória:Dejiny práva
Kategória:Dejiny politiky