open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
František Hora

**František Hora** (známy pod menom **Fero Hora**, * 3. október 1948, Rimavská Sobota – † 16. január 2017, Bratislava) bol dlhoročným hudobným redaktorom a publicistom Slovenského rozhlasu. Fero Hora bol označovaný za „prvého slovenského hudobného dídžeja populárnej hudby“.

## Životopis
Fero Hora sa narodil 3. októbra 1948 v Rimavskej Sobote. Detstvo prežil v Tisovci. V roku 1967 zmaturoval na Strednej škole priemyselnej spojovacej techniky v Banskej Bystrici. Hudbe sa intenzívnejšie začal venovať už počas základnej vojenskej služby v českom Rychnove nad Kněžnou. Organizoval tam zábavy, koncerty a vydával časopis o hitoch a bol aj manažérom a konferencierom hudobnej skupiny Flowers Group. Po skončení vojenskej služby, v roku 1969, šiel Fero Hora do Bratislavy, kde nastúpil do Československej televízie na pozíciu zvukára. Neskôr bol niekoľko mesiacov zamestnaný v Opuse. V novembri 1970 nastúpil do hudobnej redakcie Československého rozhlasu, kde ako hudobný redaktor medzi rokmi 1970 – 1981, pripravoval relácie ako boli *Experiment s beatom*, *Beatová hudba*, *Hudobný kalendár*, *Hudobný glóbus*, *Našich deväť* (režíroval ju Ján Roháč) a iné. Písal aj články o populárnej hudbe, ktoré publikoval v časopise Populár, ale aj sprievodné texty na obaly hudobných albumov zahraničných interpretov, ktoré v licencii vydávalo slovenské hudobné vydavateľstvo Opus.

Od roku 1981 začalo predstaviteľom režimu prekážať, že šíri tzv. „západnú kultúru“ a tak musel Fero Hora svoju činnosť v Slovenskom rozhlase a v médiách postupne ukončiť. Zákaz účinkovania mu trval až do roku 1989. V tomto období pôsobil na voľnej nohe ako diskotekár. Hudobné diskotéky organizoval po celom vtedajšom Československu, od Medzilaboriec až po Karlove Vary.

Relácia *Experiment s beatom* skončila oveľa skôr, ešte v období normalizácie. Vtedajší ideologický tajomník ÚV KSS Ľudovít Pezlár, ktorý sa podieľal na čistkách v oblasti kultúry na Slovensku, ukončil reláciu slovami: "Fero Hora nám tu nebude robiť Experiment s beatom".

Po návrate do rozhlasu v roku 1989 bol Fero Hora členom hudobnej redakcie rádia Elán, od roku 1992 pôsobil v Rock FM rádiu, vysielal aj v Rádiu Slovensko, kde Rádiu Regina mal známu hitparádu nazvanú *[[Pop antikvariát]]*.

## Referencie

Kategória:Slovenskí rozhlasoví redaktori
Kategória:Slovenskí hudobní publicisti
Kategória:Pracovníci Československej televízie
Kategória:Pracovníci Československého rozhlasu
Kategória:Pracovníci Slovenského rozhlasu
Kategória:Osobnosti z Rimavskej Soboty
Majstrovstvá EAFF vo futbale 2017

**Majstrovstvá EAFF vo futbale 2017** bol siedmym ročníkom Majstrovstiev EAFF vo futbale medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Východoázijskej futbalovej federácie (EAFF). Finálový turnaj sa hral v Japonsku.

Víťazom turnaja sa stala Južná Kórea.

## Tímy
Všetkých desať tímov federácie sa zúčastnilo na turnaji. Tímy boli rozdelení do troch predkôl. Víťaz prvého a druhého kola postupovali o kolo vyššie.

## Miesto konania

## Prvé predkolo
Prvé predkolo sa hralo v Guame.

## Druhé predkolo
Druhé predkolo sa hralo v Hongkongu.

## Finálové kolo

Víťazom turnaja sa stala Južná Kórea.

## Externé odkazy
* EAFF

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá EAFF vo futbale
Kategória:Futbal v 2017
Kategória:Futbal v Japonsku
Anastasija Vladislavovna Gontarová

**Anastasija Vladislavovna Gontarová** (; * 11. máj 2001, Surgut, Chantyjsko-Mansijsko, Rusko) je ruská plavkyňa. Zúčastnila sa Letných paralympijských hier 2020 v Tokiu kde získala zlatú medailu.

## Životopis
Gontarová má skoliózu, vo veku 14 rokov absolvovala operáciu na zafixovanie chrbtice pomocou titániových skrutiek.

## Športová činnosť
Plávať začala vo veku 5 rokov v rodnom meste Surgut.

### Paralympijské hry
Na Letných paralympijských hrách 2020 v Tokiu (konaných v lete 2021) získala zlatú medailu 50 metrov voľným spôsobom v kategórii S10. Jej čas bol 27,38 s.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Anastasija Gontar na stránke Medzinárodného paralympijského výboru

Kategória:Ruskí paralympionici
Kategória:Ruské plavkyne
Kategória:Ruskí paralympijskí víťazi‎
Kategória:Plavci na Letných paralympijských hrách 2020
Kategória:Osobnosti zo Surgutu
Drienka

**Drienka** môže byť:
*drieň obyčajný a/alebo jeho plod, pozri drieň obyčajný
*vrch na Slovensku (756,1 m n. m.), pozri Drienka (vrch)
Karibský pohár vo futbale 2017

**Karibský pohár vo futbale 2017** bol 19. ročníkom Karibského poháru vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Karibskej futbalovej únie. Finálový turnaj sa hral na Martiniku v meste Fort-de-France a hralo sa od 22. - 25. júna 2017. Kvalifikované tímy na finálovom turnaji sa kvalifikovali aj na Zlatý pohár CONCACAF 2017.

Víťazom turnaja sa stalo .

## Kvalifikované tímy
Na záverečný turnaj sa kvalifikovali štyri tímy. Všetky štyri tímy sa kvalifikovali aj na Zlatý pohár CONCACAF 2017.

## Vyraďovacia fáza
V prípade nerozhodného výsledku po 90 minútach sa hralo predĺženie, a ak bolo aj po predĺžení nerozhodné, o víťazovi sa rozhodlo v penaltách.

### Semifinále

### Zápas o tretie miesto

### Finále

## Externé odkazy
* Caribbean Football Union

## Zdroj

Kategória:Karibský pohár vo futbale
Kategória:Futbal v 2017
Kategória:Futbal v Martiniku
ELVO

**Ellinikí Viomichanía Ochimáton** (**ELVO**; ; doslova *Helénsky automobilový priemysel*) je grécky výrobca vozidiel so sídlom v Solúne. Spoločnosť bola založená v roku 1972 ako Steyr Hellas a svoj súčasný názov prevzala v roku 1987. Vyrába najmä autobusy, nákladné autá, vojenské vozidlá.

## História
Spoločnosť bola založená pod názvom Steyr Hellas S.A. Venovala sa montáži a výrobe nákladných automobilov, motocyklov a poľnohospodárskych traktorov (modely Steyr a Puch). Významné objednávky nákladných áut a autobusov od gréckych vojenských a štátnych orgánov rýchlo dodali spoločnosti dynamiku. Divízia traktorov skolabovala v 80. rokoch, keď sa spoločnosť zamerala na vojenské vozidlá. V roku 1986 si zmenil meno na Hellenic Vehicle Industry S.A.

Grécky automobilový priemysel bol čiastočne sprivatizovaný v roku 2000, keď grécka metalurgická a strojárska skupina Mytilineos získala 43 % a prevzala kontrolu nad spoločnosťou. Spoločnosť čelila vážnym finančným problémom v dôsledku poklesu objednávok po výrobe (v spolupráci s niekoľkými gréckymi spoločnosťami) v roku 2009. Vedenie spoločnosti sa v roku 2010 vrátilo do gréckeho štátu.

V roku 2019 grécka vláda vyhlásila medzinárodný tender na predaj akcií gréckeho automobilového priemyslu. Zdá sa, že predaj spoločnosti izraelskému konzorciu, ktoré zahŕňa Plasan Sasa Ltd., Naska Industries SK Group a gréckeho podnikateľa Aristidisa Glinisa, bol úspešne dokončený v roku 2020. Podľa zdrojov bolo izraelské konzorcium vyhlásené vo verejnej súťaži na predaj aktív spoločnosti ELVO s najvyššou ponukou a izraelské konzorcium prisľúbilo investovať do spoločnosti ELVO v priebehu nasledujúcich piatich rokov 95 miliónov až 135 miliónov eur.

Akvizícia sa skončila 14. februára 2021, keď izraelské konzorcium prevzalo kontrolu nad výrobou vozidiel ELVO, o ktoré mali záujem aj grécke ozbrojené sily.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránky automobilky ELVO

Kategória:Automobilky
Kategória:Podniky v Grécku
Kategória:Podniky založené v 1972
Priečne bralo

**Priečne bralo**, staršie **Priečne** () je vrch v Javorí. Leží nad osadou Zaježová, približne  juhozápadne od Detvy. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Javorianska hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Pliešovce a vojenského obvodu Lešť. Najbližšími sídlami sú na juhozápadnom úpätí ležiaca osada Podjavorie a severozápadnom osada Zaježová, západným smerom sa nachádzajú Pliešovce a severovýchodným Stará Huta. Vrcholovou časťou prechádza hranica vojenského obvodu Lešť, kde patrí celá južná časť masívu.

## Opis
Priečne bralo leží v najvyššej časti pohoria, v hrebeni, ktorý vedie od osady Podjavorie východným smerom na Sokolovo bralo () nad Horným Tisovníkom. Južným smerom sa nachádza Vŕšok () a Jaseňový vrch (), západným Ježová (), severným Rimáň () a Kukučkov kopec () a východným Makytová (), Homôľka (), Javorie () a Vysoká (). Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ; severné svahy odvodňuje Rimánsky jarok a juhozápadné potok Klinkovica, oba smerujúce do rieky Krupinica, juhovýchodné svahy sú pramennou oblasťou Starej rieky. Na vrchol nevedie značená trasa.

### Výhľady
Vrcholovú časť masívu pokrýva lesný porast, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z lokalít s riedkou a nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach z vhodných miest tiež Štiavnické vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Ostrôžky.

## Prístup
Poloha vrchu na hranici vojenského územia obmedzuje voľný pohyb na celej južnej časti. Nevedie naň ani značený chodník a preto najľahší prístup vedie lesnými chodníkmi z osád Podjavorie a Zaježová. Cez Zaježovú prechádza  Rudná magistrála.

## Referencie

## Pozri aj
* Javorianska hornatina
* Javorie
* Zoznam vrcholov v Javorí

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Javorí
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Zvolen
Kategória:Pliešovce
Kategória:Lešť (vojenský obvod)
Timokrates (sochár)

**Timokrates** () bol starogrécky sochár.

Svedectvom tvorby Timokrata, aténskeho sochára z 1. storočia, je jeho menom signovaný fragmentárny mramorový podstavec zo sochy (rozlomený, vyrobený z hymettického mramoru, ktorý sa ťažil juhovýchodne od Atén v pohorí Hyméttos), ktorý sa v roku 1860 našiel pri aténskom chráme *Panagia Pyrgiótissa* (Παναγία Πυργιώτισσα):
 

::- text v starogréčtine 

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Pohár národov WAFU

**Pohár národov WAFU** je medzinárodný futbalový turnaj pre národné tímy Západoafrickej futbalovej únie (WAFU). Tento turnaj je nástupca pôvodného turnaja Pohár Amlicar Cabral.

Najúspešnejším tímom na turnaji je  (2 tituly). Okrem Ghany má titul ešte , , . Posledný turnaj sa hral v roku 2019. V roku 2021 mala turnaj organizovať Nigéria ale turnaj sa neuskutočnil. 

## Víťazi jednotlivých ročníkov

## Najúspešnejšie tímy Pohára národov WAFU

## Zdroj

Kategória:Západná Afrika
Kategória:Futbalové súťaže v Afrike
9K35 Strela-10

**9K35 Strela-10** (; v kóde NATO: **SA-13 Gopher**) je sovietsky samohybný protilietadlový raketový komplet. Je určený na ochranu pozemného vojska a hlavne tankových a mechanizovaných jednotiek pred nízko letiacimi lietadlami a vrtuľníkmi.

## Vznik a vývoj
Koncom 60. rokov 20. storočia si vedenie Sovietskeho zväzu uvedomilo nevyhnutnosť vytvorenia lacného systému protivzdušnej obrany s optoelektronickým systémom navádzania rakiet, ktorý by doplnil samohybné systémy protivzdušnej obrany s radarovým navádzaním. Vývoj nového komplexu, ktorý predstavoval hĺbkovú modernizáciu samohybného systému protivzdušnej obrany Strela-1, sa začal v roku 1969. Testy nového systému sa začali v januári 1973 a skončili v roku 1976, kedy bola Strela-10 zavedená do služby.

## Popis

Zloženie samohybného protilietadlového systému 9K35 Strela-10 pozostáva z bojového vybavenia (bojové vozidlá 9A35 a 9A34, protilietadlové riadené strely 9KL37) a technického vybavenia (riadiace a kontrolné vozidlo 9V839, údržbárske vozidlo 9V915, systém externého napájania 9E111).

Bojové vozidlo **9A35** je v podstate pásový obrnený ťahač MT-LB, ktorého posádku tvorí vodič, strelec a veliteľ. Pohon vozidla zaisťuje dieselový motor JaMS-238 V s výkonom 240 koní. Maximálna rýchlosť 9A35 na ceste je /h a vo vode /h. Dojazd vozidla je . Systém je možné prepravovať po železnici alebo letecky.

V zadnej časti vozidla je nainštalovaná veža s odpaľovacím zariadením, na ktorom sú štyri kontajnery rakiet zem-vzduch 9M37 (ďalšie štyri náhradné kontajnery sú uložené v nákladovom priestore vozidla). Opätovné nabitie zariadenia štyrmi raketami sa vykonáva ručne po dobu 3 minút. Vo vnútri veže sa nachádza sedadlo operátora a optický zameriavač 9Š-127. Predná stena veže Strela-10 je vyrobená z pancierového skla a poskytuje operátorovi zorné pole v rozsahu 60°. Odpaľovacie zariadenie je plne otočné (o 360°), čo zabezpečuje elektrický pohon a jeho námer je od -5° do +80°. Protilietadlové rakety 9M37 môžu zostreľovať vzdušné ciele do výšky  a na vzdialenosť .

Bojové vozidlo je vybavené identifikačným zariadením "vlastný-cudzí", navigačným systémom, rádiostanicou R-123M a interným interkomom. Pri preprave sa odpaľovacie zariadenie nachádza v zloženej polohe na streche vozidla. Doba nastavenia odpaľovacieho zariadenia do bojovej pozície je 20 sekúnd.

## Používatelia
náhľad|Protilietadlová strela 9M37.
náhľad|Srbská Strela-10.
náhľad|9K35M3-K Kolchan - kolesový variant na báze BTR-60.
### Súčasní používatelia
*  Afganistan
*  Angola
*  Arménsko
*  Azerbajdžan
*  Bielorusko
*  Bulharsko
*  Česko
*  Gruzínsko
*  Chorvátsko
*  India
*  Jordánsko
*  Kórejská ľudovodemokratická republika
*  Kuba
*  Laos
*  Líbya
*  Maďarsko
*  Mongolsko
*  Rusko
*  Severné Macedónsko
*  Srbsko
*  Sýria
*  Turkmenistan
*  Ukrajina
*  Vietnam

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Ruské vojenské vozidlá
Kategória:Samohybné protilietadlové zbrane
Marek Meško

Mgr. **Marek Meško** M.A., Ph.D. (* 1977, Banská Bystrica) je slovenský historik a byzantológ.

## Životopis
Marek Meško sa narodil v roku 1977 v Banskej Bystrici, kde aj absolvoval štúdium na bilingválnom gymnáziu. V rokoch 1996 až 2001 študoval históriu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a získal magisterský titul, v roku 2007 potom získal aj doktorát v odbore filozofia. V roku 2005 získal titul M. A. z odboru byzantológia na Aristotelovej univerzite v Solúne. Absolvoval niekoľko vedeckých pobytov vo Viedni, na Bosporskej univerzite v Istanbule či na Princetonskej univerzite. Niekoľkokrát prednášal na univerzite Anoikto Panepistimio Kypru v Nikózii.

Od roku 2012 pôsobí na Masarykovej univerzite v Brne a od roku 2020 tiež na Historickom ústave Filozofickej fakulty Univerzity Hradec Králové.

## Dielo
Meškovým primárnym záujmom sú dejiny Byzantskej ríše v 11. a 12. storočí a nomádske etniká pôsobiace v tom období v juhovýchodnej Európe. Zaoberá sa tiež dejinami stredoveku v európskom a euroázijskom kontexte či problematikou stredovekých i moderných vojenských dejín. Občasne publikuje v denníku *[[SME]]*. Publikuje tiež v periodikách *[[Historická revue|Historické revue]]* alebo *[[Vojenská história]]*.

### Vybraná bibliografia
* (prepracovaná verzia dizertačnej práce)
*
*

## Referencie

 

Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Vyučujúci na Masarykovej univerzite
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Slovenskí byzantológovia
Pravidlo vonkajších gólov

**Pravidlo vonkajších gólov** presnejšie **Pravidlo o vyššom počte gólov strelených na ihrisku súpera,** predstavuje vo futbale doplnkové kritérium pre určenie víťaza vyraďovacieho dvojzápasu dvoch tímov, keď oba tímy hostia jeden zo zápasov na svojom ihrisku. Toto pravidlo sa používalo v európskych pohárových súťažiach (Liga majstrov UEFA a Európska liga UEFA), ale pred sezónou 2021/22 bolo toto pravidlo zrušené.  

Pravidlo určuje, že pokiaľ oba tímy v oboch zápasov strelia rovnaký počet gólov, postupuje ten, kto strelil viac gólov na súperovom ihrisku. Iba pokiaľ oba tímy strelia rovnaký počet gólov na súperovom ihrisku teda (oba zápasy skončili rovnakým výsledkom), nasleduje na konci druhého zápasu predĺženie. V európskych súťažiach platilo pravidlo vonkajších gólov aj v predĺžení, pokiaľ aj to skončilo remízou. Na penaltový rozstrel došlo iba vtedy ak v predĺžení nepadol gól. 

Od sezóny 2021/22 sa v dvojzápasoch, v ktorých je celkové skóre vyrovnané, už nepozerá na počet strelených gólov na súperovom ihrisku a vždycky nasleduje predĺženie na konci odvetného zápasu ak v predĺžení gól nepadol, nasledoval penaltový rozstrel. 

Pravidlo bolo zavedené v roku 1965 a malo motivovať hosťujúci tím v prvom zápase viac útočiť a nespoliehať sa až na domácu odvetu. Prezident UEFA Aleksander Čeferin na zrušenie tohto pravidla uviedol, že pravidlo sa míňalo účinkom a naopak odrádzalo domáce tímy – najmä v prvom zápase – od útočenia, pretože sa báli obdržanej bránky, ktorá by dala súperovi zásadnú výhodu. Na pravidle sa kritizovala aj jeho nespravodlivosť, obzvlášť v predĺžení, keď ak sa hosťujúcemu tímu podarilo skórovať, domáci museli streliť dva góly, aby nevypadli. Výkonný výbor UEFA sa tak rozhodol toto pravidlo zrušiť, a to aj na základe štatistík, ktoré dokazujú, že domáce prostredie už vo futbale nepredstavuje takú významnú výhodu ako predtým.  

## Príklady použitia

### Príklad č. 1
Štvrťfinále Ligy majstrov UEFA 2020/21

Celkové skóre dvojzápasu bolo 3:3. Do ďalšej fázy postupoval Paris Saint-Germain, ktorý dal na ihrisku súpera tri góly zatiaľ čo Bayern Mníchov strelil iba jeden gól na ihrisku súpera

### Príklad č. 2
Play-off predkolo Európskej ligy UEFA 2019/20

Celkové skóre dvojzápasu bolo 3:3. Do skupinovej fázy postúpil ŠK Slovan Bratislava, ktorý dal na ihrisku súpera dva góly zatiaľ čo PAOK nedal na ihrisku súpera žiaden gól.

### Príklad č. 3
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 – Afrika - baráž o postup

Celkové skóre dvojzápasu bolo 1:1. Na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 postúpila , ktorá dala na súperovom ihrisku jeden gól zatiaľ čo  žiaden.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Pravidlá futbalu
Kategória:Futbalová terminológia
Samara Weavingová

**Samara Weavingová** (; * 23. február 1992, Adelaide, Južná Austrália, Austrália) je austrálska herečka.

## Detstvo a mladosť
Je dcérou filmára a arterapeutky. Má mladšiu sestru Morgan, ktorá je tiež herečka. Ich strýko, Hugo Weaving sa venuje dlhé roky herectvu. Napriek tomu, že sa Weavingová narodila v  Adelaide, krátko po jej narodení sa s rodinou presťahovala do Canberry, kde vyrastala a navštevovala aj školu.

## Kariéra
Svoju hereckú kariéru započala v roku 2008, v austrálskych telenovelách. Účinkovala napríklad v telenovele *Home and Away*, kde stvárnila rolu Indi Walker. Za svoj herecký výkon v seriály získala nomináciu na austrálske ocenenie AACTA, v kategórii Najlepší ženský herecký výkon v televíznej dráme. V júli 2013 opustila seriál a začala sa venovať novým úlohám.

V roku 2017 bola obsadená do filmu *Tri billboardy kúsok za Ebbingom*, po boku oscarových hercov ako Frances McDormand a Sam Rockwell. V rovnakom roku, mal premiéru film *The Babysitter*, kde Weavingová vo filme stvárnila vodkyňu kultu uctievajúceho diabla. Film získal aj druhé pokračovanie, ktoré bolo naplánované na rok 2020 a získalo negatívne recenzie. O rok neskôr (2018), stvárnila nezvestnú študentku, v televíznom seriály *Piknik na Hanging Rock*.

V roku 2019 ju obsadili režiséri Matt Bettinelli-Olpin a Tyler Gillett, do trilleru *[[Nevesta na zabitie]]*. Film aj jej herecký výkon získali pozitívne recenzie. Režiséri Bettinelli-Olpin a Gillett chceli Weavingovú obsadiť aj do filmu *[[Vreskot (film z roku 2022)|Vreskot]]*, ktorý tiež režírovali ale musela ponuku odmietnuť kvôli záväzkom k inému televíznemu seriálu, ktorý jej účinkovanie neumožnil. O rok neskôr, bola obsadená do jednej z vedľajších postáv v televíznom seriály *Hollywood* a v roku 2021 si zahrala po boku Melissy McCarthy, Nicole Kidman a Lukea Evansa v televíznom seriály *Nine Perfect Strangers*. V roku 2023 bude mať premiéru film *Babylon*,  kde sa Weavingová pripojila k hereckému obsadeniu ako Brad Pitt, Margot Robbie, Olivia Wilde, Tobey Maguire či Katherine Waterston. V júli 2022 potvrdila svoju účasť v šiestom pokračovaní filmu *[[Vreskot 6|Vreskot]]*. 

## Súkromný život
Weavingová sa v roku 2019 zasnúbila s producentom Jimmym Wardenom, s ktorým sa v rovnakom roku zosobášili. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Austrálske filmové herečky
Kategória:Austrálske televízne herečky
Kategória:Austrálske osobnosti anglického pôvodu
Kategória:Osobnosti z Adelaide
Kategória:Držitelia Screen Actors Guild Award
Katherine Waterstonová

**Katherine Waterstonová** (; * 3. marec 1980, Westminster, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglicko-americká herečka. Je dcérou známeho herca Sama Waterstona.

## Detstvo a mladosť
Waterstonová sa narodila v marci 1980. Jej matkou je bývalá modelka Lynn Louisa Waterson a jej otec je Sam Waterston, herec. Má jedného nevlastného brata a dvoch súrodencov. Má dvojité občianstvo - anglické a americké. Narodila sa v Londýne, v časti Westminster ale vyrastala v Connecticute. V roku 1998 absolvovala Loomis Chaffee School a na New York University študovala herectvo, kde získala titul bakalár.

## Kariéra
V roku 2007 bola obsadená do filmu *The Babysitters* a v rovnakom roku získala tiež menšiu filmovú rolu v oscarovom filme, *[[Michael Clayton]]*.

V rokoch 2012 a 2013 sa objavila v piatych epizódach televízneho seriálu *Boardwalk Empire*.

V roku 2014 si zahrala po boku Joaquina Pheonixa, v dráme *Skrytá vada*, kde za svoj herecký výkon získala cenu Roberta Altmana, na predávaní cien Independent Spirit Awards. O rok neskôr si zahrala v životopisnom filme, s názvom *Steve Jobs*.

V roku 2016 bola obsadená do role Porpentiny, vo filme *[[Fantastické zvery a ich výskyt (film)|Fantastické zvery a ich výskyt]]*. Film získal nadmieru pozitívne recenzie. Film získal aj ďalšie pokračovania, z čoho sa stala filmová séria. Waterstonová účinkovala aj v ďalších dvoch pokračovaniach a to v roku 2018 a 2022.

Účinkovala tiež vo filme **, z roku 2017. O rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu filmu *Deväťdesiate*, ktorý režíroval herec Jonah Hill. Objavila sa tiež v piatich epizódach televízneho seriálu *The Third Day*, po boku Naomie Harrisovej a Judea Lawa.

## Súkromný život
Waterstonová mala šesťročný vzťah s Adamom Rappom. V novembri 2018 priznala tehotenstvo a v roku 2019 sa jej narodil syn.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Divadelné herečky USA
Kategória:Osobnosti USA anglického pôvodu
Kategória:Osobnosti USA škótskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Londýna
Madagaskar (film)

***Madagaskar*** je počítačom animovaný film z roku 2005. Filmu sa režisérsky ujal Eric Darnell a Tom McGrath a producentom bola Mireille Soria. Film bol vytvorený v štúdiu DreamWorks.

Hlasy postavičiek v origináli nahovorili herci ako Ben Stiller, Chris Rock, Jada Pinkett Smith, David Schwimmer, Sacha Baron Cohen, Cedric the Entertainer, Andy Richter, a Bob Saget. Hudbu napísal Hans Zimmer.

Na film potom nadväzuje film *[[Madagaskar 2: Útek do Afriky]]* (2008) a *[[Madagaskar 3|Madagaskar 3: Útek do Európy]]* (2012).

## Obsadenie

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Filmové komédie USA
Kategória:Kreslené filmy USA
Kategória:Rodinné filmy USA
Kategória:Filmy štúdia DreamWorks
Kategória:Filmy z 2005
Kategória:Filmy podľa názvu
Leicester City FC

**Leicester City FC** je anglický futbalový klub pochádzajúci z mesta Leicester pôsobiaci v anglickej Premier League. Klub bol založený v roku 1884. Svoje zápasy hrajú na King Power Stadium, ktorý má kapacitu 32 262 miest.

V sezóne 2013/14 vyhrali druhú najvyššiu súťaž EFL Championship a postúpili po desiatich rokoch do Premier League. O dve sezóny neskôr vyhrali prekvapivo titul Premier League. Medzi ďalšie úspechy je jedno víťazstvo v FA Cupe v roku 2021 či tri víťazstva v ligovom pohári v rokoch 1964, 1997 a 2000.

## História
Klub bol založený v roku 1884 pod názvom **Leicester Fosse FC.** Súčasný názov klubu bol prijatý v roku 1919.

V sezóne 2015/16 sa tímu podarilo vyhrať titul Premier League, pod týmto úspechom sa podpísali hráči ako Jamie Vardy, N'Golo Kanté a Riyad Mahrez. Tento úspech bol považovaný za senzáciu, pred sezónou bol Leicester adept na zostup s kurzom 5000:1 na zisk titulu. Napriek tomu dokázali predbehnúť väčšie a bohatšie anglické kluby a hlavných kandidátov na zisk titulu. V nasledujúcej sezóne sa tím dostal do štvrťfinále Ligy majstrov, ale v anglickej lige spadli na 12. miesto.

V sezóne 2020/21 vyhral Leicester FA Cup keď vo finále zdolali Chelsea 1:0.

## Úspechy

### Vyhrané domáce súťaže
* bezrámu|40x40bod **[[FA Premier League|Premier League]]** **(1x)**
2015/16
* 40x40bod**[[FA Cup]]** **(1x)**
2020/21
* 30x30bod**[[EFL Cup]]** **(3x)**
1963/64, 1996/97, 1999/00
* 29x29bod **[[FA Community Shield]] (2x)**
1971, 2021

## Káder mužstva
**Súčasná zostava:**

12px|Kapitán klubu

 

## Leicester v európskych pohároch

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Leicester City FC
Kategória:Anglické futbalové kluby
Kategória:Víťazi Pohára FA
Kategória:Šport v Leicestri
Kategória:Kluby FA Premier League
Obdurodon

***Obdurodon*** je vyhynutý rod z čeľade vtákopyskovité. Zahŕňa tri (prípadne štyri) druhy, ktoré žili v období od vrchného oligocénu do vrchného miocénu (podľa niektorých zdrojov až do pliocénu): 
**[[Obdurodon insignis]]*
**[[Obdurodon dicksoni]]*
**[[Obdurodon tharalkooschild]]*
* a prípadne *[[Obdurodon sudamericanum]]* (=*Monotrematum sudamericanum*). 
Tieto druhy sa podobali na recentný príbuzný taxón, vtákopyska divného, od ktorého sa však odlišovali v tom, že dospelé jedince mali zuby, a hľadali si potravu v stĺpci vody alebo na jej povrchu, na rozdiel od dnešného vtákopyska, ktorý hľadá potravu na dne. Rod je jedným z viacerých, ktoré patria do čeľade vtákopyskovité, ktorej jediný žijúci druh je vtákopysk divný.

Rod bol vytvorený v roku 1975 americkými paleontológmi Michaelom O. Woodburneom a Richardom H. Tedfordom. Vedecký názov vytvorili z latinských slov  “obduros” (trvajúci) a “don” (zub), čo odkazuje na prítomnosť zubov u dospelých jedincov tohto rodu.

## Zdroje

## Zdroj

Kategória:Vtákopyskovité
Kategória:Vymreté cicavce
Svíb obyčajný

**Svíb obyčajný** môže byť:
*svíb krvavý (lat. *Cornus sanguinea*, = *Swida sanguinea*)
*drieň obyčajný (lat. *Cornus mas*)
Zoznam literárnych článkov/4

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **2** články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## 40
40 dní pěšky do Jeruzaléma

## 45
451 stupňov Fahrenheita

Kategória:Zoznamy literárnych článkov
Svíb (rod)

**Svíb** (iné slovenské názvy pozri v článku svíb; lat. *Swida*, *Svida*, *Thelycrania*) je v niektorých (skôr starších) systémoch rod rastlín z čeľade drieňovité (=staršie: svíbovité; *Cornaceae*). V iných (najmä novších) systémoch tento rod neexistuje a jeho obsah sa považuje za súčasť rodu drieň (*Cornus*) v širšom zmysle; v rámci tohto rodu *Cornus* v širšom zmysle ho niekedy konkrétnejšie nahradzujú nasledujúce taxóny:
* v starších systémoch buď sekcia Microcarpium (=sekcia Thelycrania) alebo podrod **svíb** (*Swida*, =*Thelycrania*);
* v novších systémoch buď  podrody *[[Kraniops]]* a *[[Mesomora]]* (a prípadne aj *[[Yinquania]]*) alebo ojedinele podrod svíb (*Swida*, =*Thelycrania*).

## Vnútorná systematika
Rod *Swida* sa niekedy delil na podrody, napr. podľa Holuba 1998 sa delil na podrody *[[Kraniops]]* (väčšina druhov), *[[Umbellicrania]]* (1 druh), *[[Mesomera]]* (2 druhy) a *[[Yinquania]]* (2 druhy). 

Príklady druhov, ktoré patrili do rodu *Swida* sú: 
*svíb krvavý (*Swida sanguinea*; synonymum: *Cornus sanguinea*) 
*svíb južný (*Swida australis*; synonymá: *Cornus australis*, *Cornus sanguinea* subsp. *australis*)
*svíb červenkastý (*Swida hungarica*; synonymá: *Cornus hungarica*, *Cornus sanguinea* subsp. *hungarica*)
*svíb biely (*Swida alba*; synonymum: *Cornus alba*) 
*svíb výbežkatý/svíb výhonkatý (*Swida sericea*; synonymum: *Cornus sericea*)

Ostatné podrobnosti pozri v článku drieň (rod) (v rámci neho pozri podrody *Kraniops*, *Mesomora* a *Yinquania*).

## Zdroje

Kategória:Drieňovité
Svíb

**Svíb** (staršie: **svíba**, zastarano: *svída*, *svidna*, *svíd*) môže byť:
**v súvislosti s časťou čeľade drieňovité (=svíbovité)*: 
**slovenský názov rodu *Swida* (ktorý je dnes súčasťou rodu *Cornus* v širšom zmysle), resp. v niektorých systémoch ekvivalentného podrodu *Swida* z rodu *Cornus* v širšom zmysle, pozri svíb (rod)
**v niektorých systémoch slovenské rodové meno tých druhov rodu *Cornus* v širšom zmysle, ktoré staršie patrili do (pod)rodu *Swida* (napr. v názve svíb krvavý - *Cornus sanguinea*), pozri pod drieň (rod)
**v niektorých starších systémoch slovenský názov (celého) rodu *Cornus* v širšom zmysle, súčasný slovenský názov tohto rodu je drieň, pozri drieň (rod)
**ľudovo alebo zastarano: svíb krvavý (*Cornus sanguinea*, =*Swida sanguinea*)
*zastarano:
**cezmína ostrolistá (*Ilex aquifolium*; vrátane dnes samostatného druhu cezmína kolchická - *Ilex colchica*), pozri cezmína ostrolistá a cezmína kolchická
**rod *Ilex* v zastaranom (t.j. najmä pred-linnéovskom) ponímaní, čiže (spravidla) dnešné druhy dub cezmínovitý (*Quercus ilex*, zastarano: *Ilex major*) a dub kermesový (*Quercus coccifera*, zastarano: *Ilex coccigera*), pozri dub cezmínovitý a dub kermesový
**dub korkový (*Quercus suber*, zastarano: rod *Suber*)
**korkové drevo, pozri korok (materiál)

**Svíb** môže byť zastarano aj: nejaký vták s tenkými a vysokými nohami

## Zdroje
Úplazový potok

**Úplazový potok** je potok v regióne Horehronie na území obce Pohorelá v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Nízke Tatry v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry. Je pravostranným prítokom Kopanického potoka v povodí Hrona a má dĺžku . Je vodným tokom IV. rádu.

## Prameň
Pramení v severnej časti územia obce Pohorelá v  v lesnom extraviláne na južnej strane hrebeňa Nízkych Tatier tesne pod sedlom *Ždiarske sedlo*.

## Opis toku
Od prameňa preteká dolinou *Pod úplazom*, pravým brehom obmýva les *Pod úplazíkom*, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, v  priberá ďalší pravostranný prítok potok Macková, pravým brehom obmýva vrch *Grapa* s , ústi do Kopanického potoka v  ako jeho pravostranný prítok v povodí Hrona. Vodný tok *Úplazový potok* má dva významnejšie prítoky.

## Pôvod názvu
Motivantom názvu vodného toku *Úplazový potok* na území obce Pohorelá v období pomenovacieho procesu bola dolina *Pod úplazom*, prípadne les *Pod úplazíkom* v blízkosti prameňa vodného toku s významom *umiestený pod strmým, prudkým svahom, pod strmou stráňou*. Z toponyma *Pod úplazom* rozšírením o formant *-ový* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Úplazový potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Úplazový potok* bol štandardizovaný v roku 2007. V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum *Úplazový potok* je jedinečným hydronymom (marec 2022).

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Nízkych Tatrách
Kategória:Pohorelá
Bujačia

**Bujačia** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Podhorie, približne  severne od Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a na katastrálnom území obce Podhorie. Najbližšími sídlami sú na východe ležiaca obec Podhorie, severozápadne sú situované Sklené Teplice a Repište a južne sa nachádza mesto Banská Štiavnica. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Bujačia je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie južným smerom cez Studený vrch () na Paradajs (). Severným smerom leží Bukovec () a Hudcov vrch (), východným Brezový hrad () a Hrb (), južným Studený vrch, Šobov () a Cukmantel () a západným Zlatý vrch (). Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádzajú prítoky potoka Teplá. Na vrchol nevedie značená trasa.

### Výhľady
Nesúvislý lesný porast vrcholovej časti umožňuje sčasti obmedzený rozhľad. Z vhodných miest možno vidieť okolité vrchy Štiavnických vrchov, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Javorie.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z Podhoria, prípadne odbočením zo  zelenej značky pod Studeným vrchom.

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Podhorie (okres Banská Štiavnica)
Brezový hrad

**Brezový hrad** alebo **Žakýlsky hrad** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Podhorie, približne  severovýchodne od centra Banskej Štiavnice. Na jeho vrchole stojí ruina Žakýlskeho hradu. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a na katastrálnom území obce Podhorie. Najbližším sídlom je juhozápadne ležiaca obec Podhorie, východne sa nachádza Kozelník, severne Močiar, západne Sklené Teplice a Repište a južným smerom aj Banská Belá a mesto Banská Štiavnica. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Brezový hrad býva nazývaný aj Žakýlsky hrad alebo podľa susedného vrchu (nesprávne) ako Brezový vrch. Je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Štálovo () južným smerom a cez Studený vrch () pokračuje na Paradajs (). Severným smerom leží sedlom spojená Snoža () a Štálovo, východným sa nachádza Suchý vrch () a Marcička (), južným Brezový vrch () a Anderloch () a západným Bujačia () a Berantová (). Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu zo západnej časti odvádzajú prítoky potoka Teplá, z východnej potom prítoky Jasenice. Na vrchol vedie značená trasa z Podhoria.

### Výhľady
Súvislý lesný porast vrcholovej časti neumožňuje rozhľad. Z lokalít s nižšou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Štiavnických vrchov, ojedinele tiež Vtáčnik, Kremnické vrchy, Nízke Tatry, Poľanu a Javorie.

## Prístup
* po  modrej značke:
** od juhu z Podhoria
** od severu zo Šášovského Podhradia cez sedlo Kráľov stôl
* po  zelenej značke z Kozelníka cez sedlo Kráľov stôl

## Referencie

## Pozri aj
* Žakýlsky hrad
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Podhorie (okres Banská Štiavnica)
Kategória:Hradné vrchy na Slovensku
Fenická kolonizácia

[náhľad| fénické kolónie<br> [Grécka kolonizácia|grécke kolónie]]
**Fenická kolonizácia** bola kolonizačná činnosť fenických mestských štátov (predovšetkým Tyros, Sidón, Sarepta, Byblos), ktorá prebiehala v Stredomorí v 12.11. storočí pred Kr., pričom predstavovala zavŕšenie fenickej námorno-obchodnej a kultúrnej expanzie na západ (označovanej aj ako predkolonizačná fáza). Jej prvotným motívom bola zrejme snaha uspokojiť dopyt po kovoch, obzvlášť po medi (Cyprus), striebre a cíne (Iberský polostrov), nakoľko fenickí remeselníci sa vyznačovali výraznou produkciou a mestá razili mince už zhruba od polovice 5. storočia pred Kr.

Trvalé osídlenia zakladané fenickými kolonistami sa vyznačovali dlhodobou závislosťou na materskom meste. Feničania zakladali osady tak, aby ich mali výhodnú obrannú polohu (preto zväčša vybrali miesto na ostrove alebo polostrove), poskytovali vhodný priestor na vybudovanie prístavu a zároveň aby mali dobrý prístup do vnútrozemia. 

Medzi osady, ktoré založili fenickí kolonisti patrili Gadir (dnes Cádiz na juhozápade Španielsku), Utica, Kartágo a Kerkouane na severe dnešného Tuniska, Ziz (dnes Palermo), Motya a Soluntum na Sardínii, Tingis (dnes Tangier) a Lixus na severe dnešného Maroka atď.

## Referencie

## Použitá literatúra
* 
* 

Kategória:Feničania
Ural-4320

**Ural-4320** je sovietsky 8 tonový nákladný automobil s pohonom 6x6, vyvíjaný v Uralskom automobilovom závode od roku 1977. Ural-4320 začal v roku 1977 nahrádzať starší nákladný automobil Ural-375D. Ural-4320 bol hlavným modelom Uralského automobilového závodu až do jesene 2015, kedy bol nahradený za modernejší Ural Next.

Vozidlá Ural-4320 sú dodnes prevádzkované v mnohých krajinách Ázie, Afriky a Latinskej Ameriky.

## História
Nákladný automobil Ural-375, zavedený v sovietskej armáde v roku 1961, mal mimoriadne vysokú spotrebu paliva. Spotreba 50-70 litrov vysokooktánového benzínu na 100 kilometrov bola vysoká aj na armádne vozidlo v krajine, kde bol lacný štátom dotovaný benzín. Preto Sovietsky zväz na prelome 60. a 70. rokov začal uvažovať o výmene benzínového motora za praktickejší dieselový motor. Od jasného zámeru k jeho konkrétnej realizácii však prešla dlhá cesta a len na vývoji nového motora a prevodovky sa pracovalo v rokoch 1970-1976. Preto sa sériová výroba rodiny Ural-4320 začala až v novembri 1977.

## Konštrukcia

Pohon vozidiel Ural-4320 zabezpečujú dva rôzne dieselové motory: osemvalec JaMZ-238 alebo šesťvalec JaMZ-236. Autá s JaMZ-236 sa dajú odlíšiť od vozidiel s osemvalcovým motorom podľa vzduchového filtra vyvedeného na pravej strane (kvôli horšiemu usporiadaniu motorového priestoru). Od roku 2000 sa všetky vozidlá Ural-4320 vyrábajú s predĺženým motorovým priestorom, bez ohľadu na typ motora, ktorý je tam nainštalovaný. Výkon motora JaMZ-236 je 169 kW (230 koní), u osemvalca je to 176 kW (240 koní). Objem palivovej nádrže - 200 litrov, s možnosťou inštalácie ďalších 60 litrov.

Ural-4320 je určený prepravu materiálu, ľudí, ťažných prívesov a rôznych zariadení na všetkých typoch ciest ako aj v teréne. Pohon 6x6, výkonný naftový motor a solídna svetlá výška dávajú tomuto autu výrazný terénny potenciál. Vozidlo je schopné prekonať mokrade, 1,6-metrové brody alebo 2-metrové priekopy. Hmotnosť prepravovaného nákladu je v závislosti od úpravy 7, 10 alebo 12 ton.

## Používatelia
thumb
thumb
thumb
### Súčasní používatelia
*  Angola
*  Arménsko
*  Bangladéš
*  Burkina Faso
*  Čína
*  Filipíny
*  Grécko
*  Gruzínsko
*  Guatemala
*  Jemen
*  Kolumbia
*  Kuba
*  Laos
*  Mexiko
*  Namíbia
*  Rusko
*  Sýria
*  Ukrajina
*  Uruguaj
*  Venezuela

## Referencie


Kategória:Nákladné automobily
Kategória:Sovietske vojenské vozidlá
Golden Boy (cena)

**Golden Boy** (v preklade Zlatý chlapec) je futbalové ocenenie, ktoré je udeľované športovými novinármi pre najlepšieho mladého hráča do 21 rokov, ktorý pôsobí v niektorej z európskych futbalových líg. Cena bola založená v roku 2003 talianskymi novinami *Tuttosport.* Posledným víťazom tejto ceny sa za rok 2022 stal španielsky útočník Lamine Yamal 

## Víťazi

## Víťazi podľa pozície

## Víťazi podľa krajín

## Víťazi podľa klubov

## Poznámky a referencie



## Zdroj

Kategória:Futbalové ocenenia
Somarica

**Somarica** alebo **somárica** môže byť:
*samica somára, pozri pod somár
*hlupaňa, pozri pod hlúposť

## Zdroje
Chabzda

**Chabzda** (zastarano alebo nárečovo: *chabzd*; zastarano: *chebzd(a), chebda, chabda*; nárečovo: *habza, chabz, habz*) alebo **chabzdie** (nárečovo: *chábďa, chábzďie, chábžďié, chuobzdä*) môže byť ľudovo:
*baza chabzdová (*Sumbucus ebulus*) a/alebo jej plod, pozri baza chabzdová
*baza čierna (*Sumbucus nigra*) a/alebo jej plod, pozri baza čierna

**Chabzdie** (resp. vyššie uvedené varianty) môžu byť aj plody, kvety či kríky vyššie uvedených rastlín.

## Zdroje
Oslica

**Oslica** môže byť:
*samica somára, pozri pod somár
*zastarano: samica kríženca koňa a somára, pozri pod mul (potomok kobyly) a mulica (potomok somarice)
*nárečovo: osla (t.j. kameň na brúsenie kosy)

## Zdroje
James Edwin Webb

**James Edwin Webb** (* 7. október 1906, Tally Ho – † 27. marec 1992, Washington, D. C.) bol americký vládny úradník. Pôsobil ako riaditeľ úradu rozpočtu USA, medzi rokmi 1949 – 1952 bol námestníkom ministra zahraničných vecí v Trumanovej vláde a v rokoch 1961 – 1968 pôsobil ako druhý riaditeľ NASA.

V NASA dohliadal na misie od prvých pilotovaných letov programu Mercury a Gemini až do posledných dní pred začiatkom prvej misie Apollo.

V roku 2002 bol po ňom pomenovaný Vesmírny ďalekohľad Jamesa Webba.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Členovia Demokratickej strany USA
Kategória:Nositelia Presidential Medal of Freedom
Kategória:Absolventi George Washington University
Kategória:Riaditelia NASA
Kategória:Pochovaní na Arlingtonskom národnom cintoríne
Kategória:Osobnosti zo Severnej Karolíny
Heptóza

**Heptóza** je monosacharid, ktorý má sedem atómov uhlíka.**** Rovnako ako ostatné monosacharidy, každá heptóza obsahuje buď aldehydovú funkčnú skupinu (**aldoheptózy**) alebo ketónovú funkčnú skupinu (**ketoheptózy**). Ketoheptózy majú 4 chirálne uhlíky a aldoheptózy ich majú 5.

## Príklady
Existuje niekoľko príkladov heptóz, ktoré sa vyskytujú v prírode, napríklad:

* sedoheptulóza (ketóza), intermediát v Calvinovom cykle, pentózafosfátovej dráhe a v biosyntéze lipidu A
* manoheptulóza (ketóza), ktorá sa nachádza v avokádach
* L-*glycero*-D-*mano*-heptóza (aldóza), intermediát v biosyntéze lipidu A
* 2-keto-3-deoxyarabino-heptulózonát-7-fosfát (DHAP; ketóza), ktorý vystupuje v biosyntéze aminokyselín fenylalanínu, tyrozínu a tryptofánu

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Monosacharidy
Go, Dog. Go! (seriál)

***Go, Dog. Go!*** je americko-kanadský animovaný televízny seriál, inšpirovaný knihou P. D. Eastmana *Go, Dog. Go!* z roku 1961. Seriál mal celosvetovú premiéru 26. januára 2021 na Netflixe.

## Obsadenie

## Referencie


## Externé odkazy

* 
* 

Kategória:Kreslené seriály USA
Kategória:Televízne seriály z roku 2021
Kategória:Televízne seriály Netflix
Latinská kolonizácia

**Latinská kolonizácia** bola kolonizačná činnosť latinského spolku, ktorá prebiehala od 5. storočia pred Kr. až do rozpustenia spolku v roku 338 pred Kr., a to na časti Apeninského polostrova. V rámci nej vznikli osady Velitrae (494), Signia (494), Norba (492), Circeii (392), Satricum (383) či strategické pevnosti Nepet a Sutrium (383). Z pohľadu dejín starovekého Ríma išlo o predchodkyňu vlastnej rímskej kolonizácie.

## Referencie

Kategória:Staroveký Rím
Obdurodon insignis

***Obdurodon insignis*** je vyhynutý druh z rodu *[[Obdurodon]]*. 

Typový materiál druhu *Obdurodon insignis* tvorí zub nájdený v roku 1971 v súvrství Etadunna v púšti Tirari v Južnej Austrálii. Druhý nájdený jedinec predstavuje pravú hornú stoličku, nájdenú na rovnakom mieste. Dokopy bol objavený materiál zo 4 jedincov, datovaných do obdobia od oligocénu do pliocénu. Mal podobnú stavbu tela ako súčasný vtákopysk divný.

V roku 1975 bol na základe tohto druhu vytvorený nový rod *Obdurodon*. Druhový názov “*insignis*” poukazuje na významnosť tohto nálezu.

## Zdroje

## Zdroj

Kategória:Vtákopyskovité
Kategória:Vymreté cicavce
Obdurodon dicksoni

***Obdurodon dicksoni*** je vyhynutý druh z rodu *[[Obdurodon]]*.

Tento druh, prezývaný “vtákopysk z Riversleighu”, opísali Archer et al. v roku 1992 na základe lebky a niekoľkých zubov z lokality Riversleigh v austrálskom Queenslande, v ložiskách zo stredného miocénu. Typový jedinec pozostáva z výnimočne zachovanej lebky, jednej z najzachovanejších z lokality Riversleigh. Okrem lebky a zubov nebol nájdený žiadny iný materiál patriaci tomuto druhu.

Druh obýval potoky a jazerá v prostredí dažďového lesa. Tvar lebky je plochejší v porovnaní s podobnými druhmi, čo naznačuje, že hľadal potravu na povrchu vody. Potrava pravdepodobne pozostávala z kôrovcov, vodných lariev hmyzu, možno aj z malých rýb a žiab.

## Zdroje

Kategória:Vtákopyskovité
Kategória:Vymreté cicavce
Liga národov CONCACAF 2022/2023

**Liga národov CONCACAF 2022/2023** bude druhou sezónou Ligy národov CONCACAF, medzinárodnej futbalovej súťaže pre všetkých 41 národných tímov CONCACAF. Skupinová fáza začne v júni 2022 a finálový turnaj sa uskutoční v júni 2023. Skupinová fáza bude slúžiť aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF 2023. Obhajcom titulu je .

## Program
Štyri kolá sa odohrajú v júni 2022, zostávajúce kolá sa dohrajú v marci 2023. Finálový turnaj je na pláne v júni 2023.

## Liga A

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

### Finálový turnaj Ligy národov

### Semifinále

### O 3. miesto

### Finále

## Liga B

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

### Poradie tímov na druhých miestach
Kvôli diskvalifikácií Nikaraguy sa na určenie toho kto ich nahradí v Lige A a tiež na Zlatom pohári CONCACAF 2023 použilo poradie všetkých tímov na druhých miestach. 

### Poradie tímov na tretích miestach
Keďže  nahradilo Nikaraguu v Zlatom pohár CONCACAF 2023, na určenie, ktorý tím nahradí Trinidad v kvalifikácii na Zlatý pohár CONCACAF 2023 sa použilo poradie všetkých tímov na tretích miestach.

## Liga C

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Liga národov CONCACAF
Kategória:Futbal v 2022
Kategória:Futbal v 2023
Obdurodon tharalkooschild

***Obdurodon tharalkooschild*** je vyhynutý druh z rodu *[[Obdurodon]]*.

Je to v poradí tretí známy druh z rodu *Obdurodon* a druhý z tohto rodu objavený v lokalite Riversleigh. Je to tiež najväčší druh, väčší aj od vyhynutého juhoamerického druhu *[[Monotrematum|Monotrematum sudamericanum]]* a súčasného vtákopyska divného. Typový materiál, zub, bol objavený v roku 2012 a datuje sa do obdobia miocénu pred 4,4 miliónmi rokmi, je ale možné, že žil aj v pliocéne. O rok neskôr bol tento druh popísaný tímom z univerzity UNSW v Austrálii a publikovaný v Journal of Vertebrate Paleontology. Druhové meno “*tharalkooschild*” odkazuje na mýtus stvorenia vtákopyska v náboženstve pôvodných obyvateľov Austrálie (aborigénov), podľa ktorého vznikol skrížením kačice Tharalkoo a polovodného hlodavca (myši vodnej).

Obýval sladkovodné prostredia dažďových lesov. Potrava pravdepodobne pozostávala z kôrovcov, žiab a rýb. Úroveň opotrebenia nájdeného zubu naznačuje aj potravu pozostávajúcu zo živočíchov s tvrdou schránkou (napríklad vodných korytnačiek).

## Zdroje

Kategória:Vtákopyskovité
Kategória:Vymreté cicavce
Homôľka (vrch v Javorí)

**Homôľka** () je vrch v Javorí. Leží nad osadou Zaježová, približne  juhozápadne od Detvy. 

## Poloha
Vrch sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Javorianska hornatina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Pliešovce a vojenského obvodu Lešť. Najbližšími sídlami sú na juhozápade ležiaca osada Podjavorie, západe osada Zaježová (obe patriace k obci Pliešovce), severne sa nachádza Vígľašská Huta-Kalinka, severovýchodne Stará Huta a juhovýchodne Horný Tisovník. Vrcholovou časťou prechádza hranica vojenského obvodu Lešť, kde patrí celá južná časť masívu.

## Opis
Homôľka leží v najvyššej časti pohoria, v hrebeni, ktorý vedie od osady Podjavorie východným smerom na Sokolovo bralo () nad Horným Tisovníkom. Západným smerom je plytkým sedlom oddelené Priečne bralo () a Ježová (), južným sa nachádza Vŕšok () a Vysoká (), východne susedí Javorie () a Sokolovo bralo a severne Kukučkov kopec (). Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ; severozápadné svahy odvodňuje Rimánsky jarok, severovýchodné Tisovník a na južných je pramenná oblasť Starej rieky. Na vrchol nevedie značená trasa.

### Výhľady
Vrchol pokrýva sčasti mladý lesný porast, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z lokalít s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach tiež Štiavnické vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Ostrôžky.

## Prístup
Poloha vrchu na hranici vojenského územia obmedzuje voľný pohyb v celej južnej časti. Nevedie naň ani značený chodník, no severne prechádza  Rudná magistrála od Zaježovej, na ktorú sa na rázcestí Polomy pripája  modrý chodník z Vígľašskej Huty.

## Referencie

## Pozri aj
* Javorianska hornatina
* Javorie
* Zoznam vrcholov v Javorí

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Javorí
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Zvolen
Kategória:Pliešovce
Kategória:Lešť (vojenský obvod)