open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Miloš Vystrčil

RNDr. **Miloš Vystrčil** (* 10. augusta 1960, Dačice) je český politik, v súčasnosti od 19. februára 2020 predseda Senátu Parlamentu Českej republiky, od roku 2010 senátor za obvod č. 52 – Jihlava, od roku 2000 poslanec krajského zastupiteľstva Vysočiny a od roku 1990 poslanec mestského zastupiteľstva mesta Telč, zároveň od roku 2014 pôsobí ako podpredseda Občianskej demokratickej strany. V minulosti v rokoch 2016 až 2020 zastával funkciu predsedu senátorského klubu ODS, v rokoch 2004 až 2008 slúžil ako hajtman Kraja Vysočina a v rokoch 1998 až 2001 zastával funkciu starostu mesta Telč.

Dňa 19. februára 2020 ho Senát Parlamentu Českej republiky zvolil za svojho predsedu. Vo voľbe porazil nezávislého protikandidáta s podporou TOP 09 a STAN Jiřího Růžičku. Vystrčil zasadol do predsedníckeho kresla po svojom straníckom kolegovi Jaroslavovi Kuberovi, ktorý viedol Senát do svojej náhlej smrti 20. januára 2020.

Je členom Občianskej demokratickej strany.

## Vzdelanie a profesijná kariéra
V roku 1978 ukončil Gymnázium Otokara Březinu v Telči. Potom vyštudoval odbor matematika-fyzika na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Jana Evangelistu Purkyně (t.č. Masarykovej univerzity) v Brne. Po absolvovaní povinnej vojenskej služby učil na Gymnáziu Otokara Březinu, kde bol v rokoch 1992 až 1998 zástupcom riaditeľa. Od roku 2009 prednáša na Vysokej škole polytechnickej v Jihlave.

## Pozri aj
* Občianska demokratická strana
* Senát Parlamentu Českej republiky
* Zoznam predsedov Senátu Parlamentu Českej republiky

## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálna webová stránka

## Zdroj

Kategória:Predsedovia Senátu Parlamentu Českej republiky
Kategória:Senátori Parlamentu Českej republiky
Kategória:Politici ODS
Kategória:Osobnosti z okresu Jindřichův Hradec
Kategória:Českí komunálni politici
Kategória:Českí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Českí skauti
Kategória:Absolventi Masarykovej univerzity
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Masarykovej univerzity v Brne
Anna Grissová

**Anna Grissová** alebo **Hana Grissová** (* 18. november 1921, Nitra – † 20. jún 2001, Košice) bola slovenská herečka.

## Život
Umeleckú dráhu začala v balete Slovenského ľudového divadla v Nitre, kde vystupovala v rokoch 1939 až 1945. Potom pôsobila rok v činohre Slovenského divadla v Prešove, odkiaľ prešla do košického divadla, kde účinkovala do odchodu do penzie v roku 1981. Postupne inklinovala ku komickým a tragikomickým postavám, ktoré najviac obľubovala. Napriek účinkovaniu v regionálnych divadlách stvárnila viacero menších úloh vo filmoch, no tiež v dabingu i rozhlase. Na konte má cez dve desiatky rolí a napriek charakteru jej hereckých postáv patrí medzi nezabudnuteľné herečky. V roku 1980 získala čestný titul zaslúžilej umelkyne. Posledné desaťročie žila v ústraní.

## Filmografia (výber)
 
* 1955: *[[Štvorylka (film)|Štvorylka]]* 
* 1960: *[[Skalní v ofsajde]]* (*babička*)
* 1962: *Havrania cesta* (*Amálka*)
* 1962: *[[Výlet po Dunaji]]* (*Babušáková*)
* 1965: *[[Smrť prichádza v daždi]]* 
* 1966: *Cestujúci*
* 1967: *Bezvýznamná žena*
* 1967: *Hrdina*
* 1967: *Zem*
* 1967: *Zmluva s diablom* (*Trnková*)
* 1969: *Smutný Lord* (*babička*)
* 1970: *Naši pred bránami* (*Katka*)
* 1972: *Inšpekcia*
* 1972: *Kamenný vladár*
* 1973: *Husiarka Zuzka*
* 1973: *Hriech Kataríny Padychovej*
* 1974: *Do zbrane, kuruci!*
* 1975: *Tetované časom* 
* 1975: *Nepokojná láska*
* 1977: *Železný zákon* 
* 1977: *V metelici času*
* 1978: *Horúci dych*
* 1978: *Nech žije deduško*
* 1978: *Poštársky príbeh*
* 1979: *Múdra Jana*
* 1980: *Hodiny*
* 1980: *Živá voda*
* 1981: *Dozrievanie*
* 1982: *Keď radí strach*
* 1982: *Barbora*
* 1982: *Johanka*
* 1983: *Retro* 
* 1984: *[[O sláve a tráve]]* 
* 1984: *Komisár Erno* 
* 1985: *Skleníková Venuša* (*Majda Pálačová*)
* 1987: *Dom žien*
* 1990: *Vtáčia princezná*
* 1991: *Otecko sa mi nepáči* 
* 2000: *Fragmenty z malomesta*

## Zdroje
* 
* 
* 
* Anna Grissová na FDb.cz

Kategória:Slovenské dabingové herečky
Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Slovenské filmové herečky
Kategória:Slovenské televízne herečky
Kategória:Osobnosti z Nitry
Rishi

**Rishi** je indicko-sanskritské meno s viac ako jedným koreňom. V indičtine a sanskritskom jazyku znamená „jasnovidec“ alebo „šalvia“. Jeho známymi nositeľmi sú:

* Rishi Kapoor (* 1952), indicko-bollywoodsky herec, filmový producent a režisér
* Rishi Kumaar (* 1975), populárny a pútavý umelec na indickej zábavnej scéne v Singapure
* Rishi Prakash Tyagi, slávny policajný dôstojník v Indii
* Rishi Rich alebo Rishpal Singh, britsko-ázijský hudobný producent
* Rishi Bachan (* 1986), západoindický kriketér
* Rishi Devkota († 1981), nepálsky komunistický líder
* Rishi Ram (* 1952), fidžijský štátny zamestnanec a bývalý diplomat indického pôvodu
* Rishi Bhat (* 1986), bývalý detský herec a známy internetový podnikateľ
* Rishi Reddi, americký autor
* Rishi Shah (* 1985 alebo 1986), americký bilionár a zakladateľ Outcome Health
* Rishi Shankar (* 1934), fidžijsko-indický právnik
* Rishi Sunak (* 1980), britský politik
* Rishi Roy alebo Arindam Roy, populárny ollywoodsky a tollywood-banglaský herec
* Rishi James Ganjoo, kanadský hudobník, spevák a skladateľ

**Rishi** môže byť aj:
* anglický názov pre Rši
* mesto v Iráne, pozri Rishi (Irán)
* indicko-malajský film z roku 1992, pozri Rishi (film, 1992)
* indicko-tamilský film z roku 2001, pozri Rishi (film, 2001)
* indicko-kannadský film z roku 2005, pozri Rishi (film, 1992)
* fiktívna planéta vo franšíze Hviezdne vojny, pozri Rishi (Hviezdne vojny)

## Referencie

Kategória:Mužské mená
Sójové rezy

náhľad|Sójový rez
náhľad|Retro edícia Sójových rezov zo závodu Zora
**Sójové rezy** (iný názov: **sójový kmeň**) sú sójovou cukrovinkou v tvare valcovitej tyčinky. Začala ju vyrábať továreň Zora v Olomouci, ktorú neskôr odkúpila nadnárodná švajčiarska spoločnosť Nestlé. V súčasnosti ju vyrábajú rôzni výrobcovia.

Sójové rezy sa skladajú z cukru, sójovej múky, glukózovo-fruktózového sirupu, rastlinného tuku, glukózového sirupu, oplátkovej drviny, sušeného mlieka a likéru.

## Literatúra
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Sladkosti
Kategória:Výrobky zo sóje
Vladimír Brodziansky

**Vladimír Brodziansky** (* 8. máj 1994, Prievidza) je slovenský profesionálny basketbalista a reprezentant. V súčasnosti hrá za tím Joventut Badalona v španielskej extralige.

## Univerzitná kariéra
V auguste 2014 odišiel do USA. Tu študoval a hral jednu sezónu basketbal za klub *Pratt Community College* s priemerom 15,3 bodu a 8,8 doskoku na zápas. Následne prestúpil do tímu *TCU Horned Frogs*, kde hrával pod trénerom Trentom Johnsonom.

Po príchode nového trénera do TCU, Jamieho Dixona, začal Brodziansky vylepšovať svoju silu, váhu a výdrž. Pri víťazstve TCU nad Iowa State Cyclones 16. januára 2016 zaznamenal 25 bodov, 14 doskokov a 3 bloky, čo mu vynieslo ocenenie Hráč týždňa súťaže Big 12. Brodziansky bol vo svojom prvom roku v Big 12 vybraný do Druhého All-star súťaže a do Obranného tímu. Bol kľúčovou súčasťou úspechu tímu pri zisku NIT, s priemerom 14,1 bodu na zápas a 82 blokmi (druhý najvyšší počet za sezónu v histórii klubu).

Vo svojej seniorskej sezóne bol v úvode vybraný do predsezónneho all-star tímu súťaže. Celkovo v sezóne mal priemer 15,1 bodu, 5,1 doskoku a 1,6 bloku na zápas. Úspešnosť streľby z poľa bola na úrovni 57,7 % (tretia najvyššia v lige).
V roku 2018 bol finalistom ocenení *Senior CLASS Award* a *Kareem Abudl-Jabber Center of the Year Award*. V sezóne bol vybraný do tretieho All-star tímu súťaže. Viedol TCU k celkovej rekordnej bilancii 21 víťazstiev a 12 prehier a celkovému 6. miestu v NCAA turnaji. V jeho záverečnej hre za TCU Horned Frogs jeho tím prekvapujúco prehral s klubom *Syracuse Orange* 52-57, Brodziansky dosiahol 13 bodov.

## Profesionálna kariéra
Počas draftu NBA v roku 2018 nebol draftovaný, avšak počas letnej ligy NBA podpísal zmluvu s klubom Cleveland Cavaliers. 31. júla 2018 podpísal zmluvu so španielskym klubom Obradoiro CAB hrajúcim španielsku extraligu ACB. 

Vo februári 2020 získal ocenenie slovenský basketbalista roka 2019 suverénne so ziskom 3462 bodov, druhý Michal Baťka mal 1303 bodov.

## Referencie


## Externé odkazy
*Profil na stránke tímu TCU Horned Frogs 

Kategória:Slovenskí basketbalisti
Kategória:Osobnosti z Prievidze
Lucia Kupčíková

**Lucia Kupčíková** (* 28. august 1984, Poprad) je bývalá slovenská profesionálna basketbalistka.

Reprezentovala Slovensko na troch Majstrovstvách Európy v basketbale (2009, 2011 a 2013). Je trojnásobnou držiteľkou ocenenia slovenská basketbalistka roku, za roky 2011, 2012 a 2013. Počas svojej kariéry hrávala postupne za slovenské kluby ŽBK Poprad (2003-2006), MBK Ružomberok (2006-2009), Good Angels Košice (2009-2017) a opäť ŽBK Poprad (2018).

## Športová kariéra
Kupčíková počas kariéry hrávala v slovenských kluboch. Seniorskú kariéru odštartovala v domácom klube ŽBK Poprad, odkiaľ v roku 2006 prestúpila do tímu MBK Ružomberok. Tu sa vypracovala až na kapitánku. V roku 2009 prestúpila do tímu Dobrí anjeli Košice, najmä kvôli možnosti zahrať si Euroligu. Kariéru prerušila v januári 2014 kvôli tehotenstvu. V rokoch 2014-2015 bola na materskej dovolenke, následne sa vrátila do Good Angels Košice. Po zisku šiesteho titulu majsterky Slovenska v apríli 2017 ukončila kariéru. Následne ju však ešte obnovila pred play-off sezóny 2017/2018, kedy vo februári 2018 posilnila domovský Poprad.

## Referencie


Kategória:Osobnosti z Popradu
Kategória:Slovenské basketbalistky
Živorodé

**Živorodé** (iné názvy: **živorodé cicavce**, **živorodce**, **maternicovce**; lat. Theria alebo staršie Eutheria [v širšom zmysle]) je taxón cicavcov, konkrétne to môže byť jedna z týchto možností:
*taxón zahŕňajúci Metatheria (po slovensky vačnaté či vačkovce) a Eutheria (po slovensky placent(ál)ovce či vyššie cicavce) a v širšom zmysle aj ich prípadných bezprostredne príbuzných vyhynutých predkov , pozri živorodé (Metatheria a Eutheria)
*iný názov taxónu Trechnotheria (=Holotheria v užšom zmysle), čiže inak povedané taxón zahŕňajúci taxóny Boreosphenida a Symmetrodonta a Eupantotheria (staršie vrátane rodu Shuotherium), t.j. z pohľadu starších systémov taxón zahŕňajúci všetky cicavce okrem Prototheria (Prototheria je tu myslené v širšom zmysle, teda vrátane Allotheria) , pozri Trechnotheria
*zriedkavo: iný názov taxónu Theriimorpha (v niektorých systémoch bez taxónov Symmetrodonta a Eupantotheria), pozri Theriimorpha

## Referencie
Túlúnovci

**Túlúnovci** alebo **Tulunovci** boli arabsko-turecká dynastia vládnuca v Egypte v rokoch 868905. 

Po páde Umajjovskej ríše a nástupe Abbásovcov sa moci v častiach rozľahlej krajine ujalo viacero miestnych dynastií. V druhej polovici 9. storočia sa z moci kalifátu osamostatnil aj Egypt, kde sa k moci dostala dynastia Túlúnovcov. Zakladateľom vládnuceho rodu bol syn tureckého otroka Ahmad ibn Túlún, ktorý spočiatku vládol ako zástupca miestodržiteľa. Ahmad avšak postupne prestal Abbásovcom odvádzať poplatky a vybudoval si svoju vlastnú armádu. Abbásovský regent Al-Muwaffak sa proti odbojnému správcovi snažil zakročiť, avšak Ahmadovu moc nezlomil a v prospech nezávislého túlúnovského panstva musel prenechať aj Palestínu a Sýriu. 

Samostatný Egypt začal pod vládou Túlúnovcov čoskoro prekvitať. Bohatá obilnica vždy poskytovala vysoké zisky, ktoré však cudzí dobyvatelia (Rimania, Byzantínci, či Arabi) zvykli využívať na rozvoj svojich panstiev v cudzine. Ahmad ibn Túlún naopak peniaze využil na rozvoj Egypta. Nechal vystavať bohaté paláce a založil nové hlavné mesto al-Katá’i‘. Architektonicky napodobňoval samarrský abbásovský štýl. Vďaka silnej armáde zloženej z egyptských a núbijských otrokov sa nemusel o ríšu obávať ani po vojenskej stránke. V roku 878 Ahmad vtrhol a vyplienil Anatóliu, no už v roku 882 egyptská moc na severe utrpela po tom, čo proti Túlúnovcom v Kilikii vypukla moslimská vzbura, následkom ktorej v oblasti vznikol efemérny štát. 

Ahmadov syn Chumarávajh musel čoskoro po otcovej smrti opäť bojovať o nezávislosť proti abbásovskému regentovi Al-Muwaffakovi. Výsledkom bojov bola dohoda, podľa ktorej Chumarávajhovi jeho územia v Egypte, Sýrii a časti Mezopotámie zostali, musel však kalifovi zaplatiť čiastku 300 000 dinárov, mier bol potvrdený svadbou Chumarávajhovej dcéry s kalifom. Aby túlúnovský panovník ukázal kalifovi svoju veľkoleposť, poslal kalifovi ako veno 400 000 dinárov. Chumarávajh znovu opakovanie viedol boje proti Byzantíncom a podarilo sa mu do ríše znovu začleniť aj vzbúrenú Kilikiu. Panovníkov prepychový život však krajinu finančne značne vyčerpával a v roku 896 bol zavraždený. 

Po jeho smrti vypukli v Sýrii nepokoje podporované kalifom v Bagdade a moc Túlúnovcov začala upadať. Chumarávajhov syn Džajš bol zosadený vojenskými veliteľmi a k moci sa dostal Hárún. Kalifove vojská na čele s Muhammadom ibn Sulajmánom poľahky obsadili nestabilnú Sýriu a v roku 905 vytiahli aj proti Hárúnovmu sídlu v Egypte. Palácová stráž Hárúna na to zavraždila a ani snahy Šajbána, Chumarávajhovho brata už rozpadu túlúnovského panstva nezabránili. Egypt sa stal zase abbásovskou provinciou. Určitú mieru samostatnosti Egypt následne získal za vlády abbásovských guvernérov, resp. vazalov Ichšídovcov, ktorí v Egypte vládli od roku 935, až kým Egypt v roku 969 nedobyli šiitski Fátimovci zo severnej Afriky.

**Zoznam panovníkov**
* Ahmad ibn Túlún (868884)
* Chumarávajh (884896)
* Džajš (896)
* Hárún (896905)
* Šajbán (905)

## Referencie

Kategória:Túlúnovci
Kategória:Panovnícke rody
Kategória:Dejiny Egypta
Kategória:Dejiny Sýrie
Zijárovci

**Zijárovci** bola menšia perzská panovnícka dynastia vládnuca zhruba v rokoch 9311090 na území Tabaristanu, t. j. na južných brehoch Kaspického mora. Svoj pôvod odvodzovali od starovekých gílánských panovníkov.

V ranom období existencie svojho panstva boli Zijárovci schopní viesť relatívne nezávislú politiku. Zakladateľ rodu, žoldniersky veliteľ Mardávidž ibn Zijár, využil mocenské vákuum, ktoré vzniklo v 10. storočí v Perzii a vytvoril vlastné panstvo. Dobyl Rajj, Kazvín a rozšíril svoje panstvo až po Hamadán, Dínavar a Esfahán. V roku 934 sa jeho vojská dostali do Ahvázu.

Po Mardávidžovej smrti v roku 935  prišli Zijárovci o južné územia, ktoré ovládli bývalí zijárovskí velitelia, bratia Bújovci. V druhej polovici 10. storočia, po smrti jeho brata Vušmgíra sa Zijárovci navyše priamo dostali pod striedavý vplyv Sámánovcov a Bújovcov, umocnený spormi v rámci dynastie. Niekedy v rokoch 1011/1012 sa stali vazalmi Ghaznovcov a okolo roku 1037 nakoniec vazalmi Seldžuckej ríše.

O posledných 90 rokoch existencie vazalského zijárovského panstva sa historické zdroje zmieňujú pomenej, po vláde Manúčihra miznú aj zijárovské mince. Koniec dynastie je zahmlený, pravdepodobne sa datuje približne k roku 1090 a je spojený s rozvojom sekty assassínov.

**Zoznam panovníkov**
* Mardávídž ibn Zijár (928935), vyznával zoroastrizmus
* Vušmgír ibn Zijár (935967)
* Bísutún ibn Vušmgír (9671012)
* Manúčihr ibn Kábús (10121029)
* Anúširván ibn Manúčihr (10291049)
* Kábús ibn Dárá (10491069)
* Gílánšáh

## Referencie

Kategória:Zijárovci
Kategória:Panovnícke rody
Kategória:Dejiny Iránu
Skokan rapotavý

**Skokan rapotavý** () je druh žaby zo skupiny zelených skokanov rodu Pelophylax, čeľaď skokanovité (*Ranidae*). Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov skokan rapotavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci.

## Hlasové prejavy
Skokan rapotavý má jednotlivé volania úplne oddelené a znejú ako smiech, ako *"bre-ke-ke"*. Od skokana krátkonohého sa dá odlíšiť podľa hlasu, pretože jeho hlasové prejavy v období párenia znejú ako súvislé drnčavé volania. Tie sú podobné aj u skokana zeleného, ale  jednotlivé tóny v rade možno u neho zreteľne počuť.  

Frogs Pelophylax ridibundus with two vocal sacs calling (video).webm|skokan rapotavý
PoolFrogCroacking3.ogv|skokan krátkonohý
Pelophylax esculentus - 2014-05-21.webm|skokan zelený


## Výskyt a stav na Slovensku
Na území Slovenska obsadzuje biotopy stojacich a pomaly tečúcich vôd do . Ekosozologický status v roku 2001 *EN* - ohrozený.

## Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 460 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha III) a smernici o biotopoch (Príloha V).

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Skokanovité
Kategória:Ohrozené druhy
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Hrabavka škvrnitá

**Hrabavka škvrnitá** () je druh žaby z čeľade hrabavkovité (*Pelobatidae*).

## Výskyt
Patrí medzi nížinné druhy v strednej, východnej a juhovýchodnej Európe. Ide o hrabavý druh, obľubuje hlboké a ľahké pôdy, hlavne v lesoch a blízko vodných plôch, ktoré potrebuje na rozmnožovanie.

Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov hrabavka škvrnitá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, pomerne hojne sa vyskytuje v Poľsku a Východnej Európe, vyhynula vo Švajčiarsku.

### Výskyt a stav na Slovensku
Na území Slovenska obsadzuje nížinné biotopy nánosov riek a územia s piesčitými pôdami do 300 (najvyššie 675 m pri Poprade). Ekosozologický status v roku 2001 *LR:cd* - menej ohrozený.

## Opis
Samica býva väčšia ako samec. Oči majú nápadne vystúpené s vertikálnou štrbinou. Na temene a päte majú hrboľ.

Je dlhá do 8 cm, najčastejšie 4 až 6 cm. Pári sa od apríla do mája/júna. Vajíčka kladie do dlhých povrazov. Žubrienky sú obrovské, môžu mať až 17 cm.

Je aktívna hlavne v noci. Cez deň sa schováva vo svojich vyhrabaných brlohoch, kde aj hibernuje. Na hrabanie používa hrbole na päte a môže vyhrabať tunely až 1 m hlboko. 

## Poddruhy
* *P. fuscus fuscus*
* *P. fuscus insubricus*

## Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 460 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II) a smernici o biotopoch (Príloha IV).

## Galéria

Knoblauchkröte Lebensraum.jpg|Ukážka vhodného biotopu
Knoflookpad.jpg|Nápadný je svetlý pás uprostred chrbta a červenkavé škvrnky
Knobi-Auge.jpg|Typický je zvislý oválny tvar zreničky oka
KaulquappenEK-KnK.jpg|Žubrienka hrabavky je oproti žubrienkam ostatných druhov obrovská, napríklad porovnanie s najdrobnejšou žubrienkou - ropuchy bradavičnatej 
Pfhaletudsevahul2 14 juli2005.jpg|Žubrienka


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Hrabavkovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Kings Peak (Utah)

**Kings Peak** je najvyšší vrch amerického štátu Utah s výškou 

## Opis
Vrch leží južne od centrálnej časti Uinta Mountains, v severozápadnom Utahu a severnej časti okresu Duchesne County. Leží v chránenom území Ashley National Forest a chránenej oblasti High Uintas Wilderness. Nachádza sa približne  od stredu Salt Lake City a  severne od mesta Duchesne.

Relatívna výška vrcholu je .

Meno vrchu dal Clarence King, geodet a geológ pracujúci v oblasti a prvý riaditeľ americkej geologickej služby United States Geological Survey.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Utahu
Kategória:Najvyššie vrcholy štátov USA
Kategória:Štvortisícovky v USA
Kings Peak

**Kings Peak** môže byť:

* vrch v Britskej Kolumbii, pozri Kings Peak (Britská Kolumbia)
* vrch v Idaho, pozri Kings Peak (Idaho)
* vrch v Utahu, pozri Kings Peak (Utah)

## Pozri aj
* King Peak
King Peak

**King Peak** môže byť:

* vrch v Antarktíde, pozri King Peak (Antarktída)
* vrch v Britskej Kolumbii, pozri King Peak (Britská Kolumbia)
* vrch v Kalifornii, pozri King Peak (Kalifornia)
* vrch v Nevade, pozri King Peak (Nevada)
* vrch v Yukone, pozri King Peak (Yukon)

## Pozri aj
* Kings Peak
Astrofylit

**Astrofylit** je minerál kryštalizujúci v triklinickej sústave, chemický vzorec K2NaFe2+7Ti2Si8O24(OH)4F. Má biely až hnedastý vryp, jeho tvrdosť je 3 - 3,5 Mohsovej stupnice, jeho hustota dosahuje 3,3 - 3,4.

## Charakteristika
Základné znaky astrofylitu sú jeho farba, ktorá je žltkastá až hnedá, olivová. Jeho lesk je sklený, na štiepnych plochách až perleťový. Je priehľadný až priesvitný a má dokonalú štiepnosť. Lom je lupenitý a je veľmi krehký. Zreteľný pleochroizmus. Je rozpustný v kyselinách.

## Poznávanie
Patrí do triklinickej (trojklonnej) sústavy. Najčastejšie ho môžeme vidieť v tabuľkovitej a lupenitej forme. Kryštály vytvára veľmi vzácne. Môže vytvárať aj lúčovité agregáty.

## Výskyt
Tento minerál sa nachádza v bázických horninách, plutonitoch. Sprievodnými minerálmi sú často kremeň, živec, sľuda, egirín, zirkón a titanit.

## Lokality
Najznámejšie náleziská: Nórsko; Quebec (Kanada); Colorado (USA); polostrov Kola (Rusko)

## Podobné nerasty
muskovit, biotit, flogopit

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Triklinické minerály
Kategória:Inosilikáty
Kategória:Bodová grupa -1
Kategória:Minerály draslíka
Kategória:Minerály sodíka
Kategória:Minerály železa
Kategória:Minerály titánu
Kategória:Minerály kremíka
Kategória:Minerály kyslíka
Kategória:Minerály vodíka
Kategória:Minerály fluóru
Kategória:Minerály s typovou lokalitou v Nórsku
Aghlabovci

**Aghlabovci** [slovenská výslovnosť: aglabovci] (iné názvy: **Aglabovci**, **Aghlabidovci**; arab. بنو الأغلب- *Banú al-Aglab*, iný prepis:...*Aghlab* alebo الأغالبة *al-Agáliba*, iný prepis: *al-Agháliba*) bola arabská dynastia vládnuca v rokoch 800909 v severnej Afrike. 

## História rodu
Zakladateľom rodu bol abbásovský guvernér Ibráhím I. ibn al-Aglab (800812), ktorého v dôsledku predchádzajúcich berberských vzbúr poveril správou územia kalif Hárún ar-Rašíd. Ibrahím sa udeleného územia ujal a kalifovi posielal ročný poplatok 40 000 dinárov, inak však začal vládnuť pomerne samostatne a založil nezávislý sunnitský emirát so sídlom v Kajruváne. V nasledujúcom období Aghlabovci síce oficiálne naďalej podliehali abbásovským kalifom, no prejavovalo sa to iba pri poradí mien v modlitbe chutba. Ibráhímova vláda bola z vojenského hľadiska spojená najmä s upevňovaním moci v Afrike a potláčaním berberských povstaní. Začiatkom 9. storočia sa mu a Abudlláhovi podarilo postupne ovládnuť Tunisko, Tripolsko a časť Alžírska. 

Za vlády Ibráhímovho syna Zijádatulláha I. v krajine vypukla silná arabská vzbura, ktorá však bola potlačená a následne sa krajine v rokoch 827831 podarilo ovládnuť byzantskú Sicíliu, v roku 868 Maltu, a neskôr aj časť južného Talianska. Šlo o poslednú fázu arabskej invázie zavŕšenú dobytím poslednej sicílskej pevnosti Taormina v roku 902. Aghlabovci mali silné námorníctvo, známa bola ich pirátska činnosť a prepadanie kresťanských prístavov a miest. V roku 838 vyplienili Marseille, v roku 840 taliansku Anconu, v roku 849 burgundský Arles a v roku 846 dokonca perifériu Ríma. Rím znovu ohrozili v roku 849 a v roku 878 sa pápež Ján VIII. musel zaviazať k poplatkom. Podobne už pred tým učinili iné bohaté talianske prístavné mestá Gaeta, Amalfi, Neapol, či Sorrento. 

Koncom 9. storočia sa však aghlabovské úspechy v Taliansku začali rúcať. Oživená Byzantská ríša pod vládou Macedónskej dynastie začala proti krajine viesť protiofenzívu a dokázala získať späť početné mestá a pevnosti. Podobne sa do protiofenzívy spustili aj západní katolíci. V roku 909 bol štát oslabený medzikmeňovými spormi a poľahky vyvrátený šíitskymi Fátimovcami. Z obdobia Aghlabovcov sa v severnej Afrike zachovalo viacero kultúrnych pamiatok náboženského i svetského charakteru.

**Zoznam panovníkov**
* Ibráhím I. ibn al-Aglab (800812)
* Abú-l-Abbás Abdulláh I. (812817)
* Zijádatulláh I. (817838)
* Abú Ikál al-Aglab (838841)
* Abú-l-Abbás Muhammad I. (841856)
* Abú Ibráhím Ahmad (856863)
* Zijádatulláh II. (863)
* Abú-l-Garáník Muhammad II. (863875)
* Abú Ishák Ibráhím II. (875902)
* Abú-l-Abbás Abdulláh II. (902903)
* Abú Mudar Zijádatulláh III. (903909)

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* AGHLABIDS or BANU 'L-AGHLAB In: 
* AGHLABIDS In: 
* AGHLABIDS In:
* Aglabiden In: 
* 

Kategória:Panovnícke rody
Kategória:Aghlabovci
Kategória:Dejiny Tuniska
Kategória:Dejiny Alžírska
Kategória:Dejiny Líbye
Kategória:Dejiny Talianska
Kategória:Byzantská ríša
Těšínská pahorkatina

**Těšínská pahorkatina** je geomorfologický podcelok a členitá pahorkatina vo severovýchodnej časti Podbeskydskej pahorkatiny v Moravsko-sliezskom kraji.

## Vymedzenie

Mierne zvlnená krajina sa nachádza vo východnej časti Moravsko-sliezskeho kraja. Tiahne sa zo západu na východ v dĺžke asi  približne medzi mestami Frýdek-Místek, Havířov a Český Těšín, v nadmorskej výške od 300 do  Celková rozloha je . 

Na juhu pozvoľna prechádza do Třineckej brázdy, na západe a severe je výrazne zreteľnejšia hranica s Ostravskou panvou a východnú hranicu tvorí štátna hranica s Poľskom. Na juhovýchode tvorí medzi Třineckou brázdou a štátnou hranicou úzky výbežok, ktorý prebieha od Českého Těšína až po východný okraj územia Třinca, kde susedí so Sliezskymi Beskydami (s podcelkom Čantoryjská hornatina).

Členitosť povrchu je zapríčinená najmä hlboko zarezanými údoliami riek Lučina a Stonávka. V týchto údoliach boli postavené vodné nádrže Žermanice (na Lučine) a Těrlicko (na Stonávke), určené pre zásobovnie priemyselných podnikov na Ostravsku, ale aj na rekreačné účely. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Těšínská pahorkatina na turistickej mape

Kategória:Geomorfologické podcelky v Česku
Kategória:Pahorkatiny v Česku
Kategória:Geografia Moravsko-sliezskeho kraja
Igor Pokojný

PhDr.  **Igor Pokojný** (* 15. november 1963) je slovenský diplomat. Od januára 2018 je mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Írsku.

## Životopis
Igor Pokojný v rokoch 1983 až 1988 študoval na Moskovskom štátnom inštitúte medzinárodných vzťahov. V roku 1988 získal na Univerzite Karlovej nostrifikáciu titulu.

V roku 1988 pracoval na tlačovom odbore Ministerstve zahraničia ČSFR, v rokoch 1989 až 1990 v Ústave informácií a prognóz, v rokoch 1990 až 1992 v Slovenskom rozhlase a v rokoch 1993 až 1994 v TASR kde bol spravodajcom v Rusku pre Spoločenstvo nezávislých štátov. V rokoch 1994 až 2002 vykonával rovnakú úlohu pre Slovenskú televíziu. Následne v rokohch 2002 až 2004 pre STV pracoval v Bratislave.

## Diplomatické pôsobenie
Na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí pôsobil v rokoch 2001 až 2004 ako referent a riaditeľ tlačového odboru.

V rokoch 2004 až 2008 bol generálnym konzulom Slovenskej republiky v New Yorku. V roku 2013 až 2015 bol vedúcim konzulárneho oddelenia a radcom-ministrom na veľvyslanectve Slovenska v Londýne. V rokoch 2015 až 2017 bol riaditeľom konzulárneho odboru Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí SR. V roku 2016 predsedal pracovnej skupine Rady EÚ pre konzulárne záležitosti.

### Veľvyslanec Slovenska v Írsku
Za veľvyslanca Slovenska v Írsku bol vymenovaný 10. októbra 2017 prezidentom Andrejom Kiskom. Prezident Michael D. Higgins Pokjoného poverovacie listiny prijal 18. januára 2018. Pokojného predchodcom v Dubline bol v rokoch 2013 až 2017 Dušan Matulay.

V júli 2022 bol prezidentkou Zuzanou Čaputovou vymenovaný jeho nástupca, Andrej Droba.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke veľvyslanectva 

Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Generálni konzuli Slovenska v New Yorku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Írsku
Kategória:Pracovníci Slovenského rozhlasu
Kategória:Pracovníci Slovenskej televízie
Kategória:Pracovníci Tlačovej agentúry Slovenskej republiky
Kategória:Absolventi Moskovského štátneho inštitútu medzinárodných vzťahov
Skokan ostropyský

**Skokan ostropyský** () je druh žaby zo skupiny hnedých, resp. správnejšie zemných skokanov rodu Rana, čeľaď skokanovité (*Ranidae*).

Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov skokan ostropyský patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, pomerne bežný je v Strednej a Východnej Európe, vzácny na južnom okraji svojho areálu rozšírenia, vo Švajčiarsku vyhynul.

## Výskyt a stav na Slovensku
Na území Slovenska obsadzuje močaristé biotopy v lesoch i mimo lesa do . Ekosozologický status v roku 2001 *VU* - menej ohrozený.

## Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 230 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II) a smernici o biotopoch (Príloha IV).

## Galéria

RanaArvalisBlueHead.JPG|Samčekovia sú počas obdobia párenia modrí
RanaArvalisBlueMale3.jpg
RanaArvalisBlueMaleGroup.jpg|Skupina samcov
RanaArvalisMatingPlusSpawn.jpg|Párik a zhluky znesených vajíčok


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Skokanovité
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Kategória:Zraniteľné druhy
Skokan krátkonohý

**Skokan krátkonohý** () je druh žaby zo skupiny zelených skokanov rodu Pelophylax, čeľaď skokanovité (*Ranidae*). Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov skokan rapotavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci. Boli zaznamenané poklesy stavov v Európe, v niektorých krajinách je stále bežným druhom, ako Poľsko, Pobaltské republiky, Moldavsko, Rusko a Ukrajina.

## Hlasové prejavy
Skokana krátkonohého možno počuť od apríla do polovice júla. Samčekovia sa rytmicky ozývajú v spoločných chórusoch a rozlišujeme u nich 6 druhov hlasov. Hlas párenia, dva druhy revírnych hlasov, dva druhy volaní slúžiacich na uvoľnenie sa z nechceného objatia a jeden hlas, ktorý vydávajú keď sú vystrašené. Samičkám chýba hlas párenia. Ozývajú sa, ak je teplota vody medzi 10 - 36 °C.

## Výskyt a stav na Slovensku
Na území Slovenska obsadzuje močaristé a bahnité biotopy. Ekosozologický status v roku 2001 *VU* - zraniteľný.

## Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 230 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha III) a smernici o biotopoch (Príloha IV).

## Galéria

Froschaugen.jpg|Samec
RanaLessonaeCroacking.JPG|Ozývajúci sa samec
PoolFrogCroacking3.ogv|Revírne hlasy samcov, volania sú kompaktné, súvislé drnčivé (na rozdiel od skokana rapotavého, ktorého hlas znie ako chechot)
Polliwog.jpg|Vajíčka
Rana lessonae 01.JPG|Žubrienka v štádiu metamorfózy


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Skokanovité
Kategória:Zraniteľné druhy
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Anton Moróc

náhľad|erb rodu Morócovcov
**Anton Moróc** *de Beketfalva* (po maďarsky Antal Mórocz; * cca 1545, Beketfalva (dnešné Holice), Slovensko - † po 1594) bol uhorský šľachtic. Bol synom Petra Moróca (* cca 1510, † po 1592) uhorského šľachtica a adresáta erbovej listiny (1572).

## Životopis
Narodil sa do drobnej kuriálnej sľachtickej rodiny Morócovcov (maď. Mórocz) zo Žitného ostrova v osade Beketfalva (dnešné Holice - Beketfa, okres Dunajská Streda), ktorá patrila k panstvu Prešporok a Holickej stolici. Anton (maď. Antal) nadobudol v mladosti vyššie vzdelanie a po ukončení škôl ho prijali do svojich služieb zemepán, prešporský župan Mikuláš Salma a šľachtic Eraz Einzing (išlo o ríšskych šľachticov). Anton Moróc sa s ich pomocou vyčlenil zo svojho šľachticko-vidieckého zázemia a dostal sa do prostredia šľachtickej spoločnosti v okolí panovníckeho dvora. Jeho patróni ho za verné služby odmenili pôdou. Dali mu do zálohy Beczketházu, pustú usadlosť pri Beketfalve (1563) ako aj ďalšie nehnuteľnosti v okolí. Približne v roku 1565 sa priženil do šľachtickej rodiny Bessenyey z Galanty. Jeho patróni mu neskôr pomohli k nadobudnutiu erbovej listiny (armáles). Panovník Maximilián II. vo Viedni dňa 25. júna 1572 udelil Antonovi Morócovi, ako aj jeho otcovi Petrovi Morócovi, rodový erb (zrejme išlo len o obnovenie už existujúceho historického erbu Morócovcov). Armáles vyhlásili 21. mája 1576 na kongregácii prešporskej stolice v Šamoríne, čím Morócovcov aj oficiálne prijali do šľachtickej komunity tejto stolice. Neskôr dostali od prešporského župana Mikuláša Salma v zastúpení kráľa kúriu v Beketfalve a ešte druhú šľachtická kúriu v blízkej osade Bodófalva. Morócovci získali kráľovské potvrdenie tejto držby (1578, 1584). Tým sa rod zaradil medzi majetnú nižšiu šľachtu a jeho pôvodne prázdny titulárny prídomok „*de Beketfalva*“ – sa zmenil na riadny šľachtický predikát. Anton Moróc sa následne dostal do stoličnej samosprávy, ktorého si tam priviedol švagor František Esterházi, spočiatku bol prísažným prísediacim, neskôr bol zvolený za jedného zo štyroch stoličných služných. Táto spolupráca prekvitala takmer dve desaťročia počas celých osemdesiatych a deväťdesiatych rokov 16. storočia. Dôkazom dobrých vzťahov medzi príbuznými bola aj skutočnosť, že sa František stal tútorom Antonovho syna Wolfganga, budúceho uhorského vicepalatína.

;Najbližšia rodina Antona Moróca

* Peter (* cca 1510 – † po 1592), otec, drobný  šľachtic z Beketfalvy, adresát erbovej listiny (1572)
* Anna Bessenyey z Galanty († po 1618), manželka, dcéra Juraja Bessenyeya
* Pavol (* 1583 – † 1648), Antonov brat, prešporský sudca
* Wolfgang (* 1575 – † 1648), Antonov syn, podžupan Prešporskej stolice, radca Uhorskej komory, uhorský podpalatín
* Anna (* 1578), Antonova dcéra
* Katarína (* 1578 – † 1604), Antonova dcéra
* Zuzana  (* 1578), Antonova dcéra

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1545
Kategória:Úmrtia v 1594
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Morócovci
Kategória:Osobnosti z Holíc
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Vladimír Šucha

Prof. RNDr. **Vladimír Šucha** DrSc. (* 20. apríl 1961, Zvolen) je vedec, vysokoškolský pedagóg a manažér.

## Mladosť a štúdium
Narodil sa vo Zvolene, ale na strednú školu musel z politických dôvodov dochádzať do Krupiny. Pri štúdiu geológie začal organizovať kultúrne podujatia a vstúpil do ochranárskeho hnutia Strom života. Podieľal sa na záchrane Čiernohronskej železnice v Čiernom Balogu a banských vodných ekosystémov okolo Banskej Štiavnice.

V roku 1985 ukončil vysokoškolské štúdium na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, v rovnakom roku absolvoval rigoróznu skúšku.

## Kariéra
Počas Nežnej revolúcie pôsobil na Geologickom ústave SAV, kde ho zvolili za predsedu štrajkového výboru a bunky VPN. Ponuku ísť do politiky vtedy odmietol, aby sa sústredil na vedu.

Prepracoval sa medzi svetovú špičku v oblasti výskumu ílov. Bol najmladší držiteľ titulov DrSc. a profesor na Slovensku. Prednášal na Univerzite Komenského, zaoberal sa mineralógiou, prírodnými nano-materiálmi, či dopadmi ťažby na životné prostredie.

V roku 1995 sa habilitoval, v roku 2002 bol menovaný za profesora, čím sa stal najmladším profesorom na Slovensku.

V roku 2004 sa stal predsedom Rezortnej koordinačnej skupiny pre európske záležitosti Ministerstva školstva SR. V roku 2005 spoluzakladal Agentúru na podporu výskumu a vývoja (APVV) v Bratislave, ktorú krátko viedol ako riaditeľ.

### Práca v Eurokomisii
Od roku 2006 pracoval pre Európsku komisiu v Bruseli. Do roku 2012 pôsobil ako riaditeľ direktoriátu pre vzdelávanie a kultúru, následne sa stal zástupcom generálneho riaditeľa Spoločného výskumného centra Európskej komisie, ktoré poskytuje vedecké podklady k novej európskej legislatíve. V roku 2014 sa stal jeho generálnym riaditeľom. 

V roku 2019 bol najvyššie postaveným slovenský euroúradníkom v Bruseli. Z tejto pozície po trinástich rokoch v októbri 2019 z Európskej komisie odišiel, aby podľa informácií SME, posilnil Progresívne Slovensko a bránil hodnoty liberálnej demokracie a nechce, aby boli ohrozené.  9. septembra 2019 Progresívne Slovensko oznámilo, že sa pridal do ich tímu expertov.

V roku 2019  bol na neplatenom voľne z Európskej komisie a niekoľko mesiacov sa angažoval v slovenskej politike.

24. novembra 2021 bol vymenovaný za vedúceho Zastúpenia Európskej komisie v Bratislave a do funkcie nastúpil 1. januára 2022.

Šucha je členom viacerých vedeckých organizácií zameraných na minerály a geológiu.

## Politické pôsobenie
Po parlamentných voľbách v roku 1998 pôsobil v tíme, ktorý vyjednával podmienky vstupu Slovenska do EÚ. 

Vo voľbách do Národnej rady SR v roku 2020 kandidoval za stranu Progresívne Slovensko ako odborník na vzdelávanie, vo voľbách získal vyše 15 000 preferenčných hlasov. So ziskom 6,96 % sa Koalícii PS SPOLU nepodarilo dosiahnuť hranicu zvoliteľnosti pre koalíciu (7%). Na vstup do parlamentu im chýbali stovky hlasov. 

## Referencie

Kategória:Slovenskí geológovia
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Politici Progresívneho Slovenska
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Osobnosti zo Zvolena
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Fagotka škvrnitá

**Fagotka škvrnitá** (*Esperiana esperi* alebo *Fagotia esperi*) je druh drobného sladkovodného slimáka z čeľade Melanopsidae. Sladkovodný druh, obýva jazerá a rieky, kde žije na pevnom podklade a živí sa riasami. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov fagotka škvrnitá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, pokles bol zaznamenaný v rieke Dunaj ale v samotných prítokoch sa nachádzajú dostatočne početné stavy.

## Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 230 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). 

## Referencie

## Iné projekty
 

Kategória:Vodniaky
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Volebné moratórium

**Volebné moratórium** je v niektorých štátoch zákaz vedenia volebnej kampane a ovplyvňovania voličov (najmä agitáciou a informovaním o kandidátoch v médiách) počas určitého obdobia pred (prípadne aj počas) volieb. 

## Volebné moratórium na Slovensku
Na Slovensku je podľa zákona o volebnej kampani moratórium na volebnú kampaň a zverejňovanie informácií o kandidujúcich subjektoch (okrem informácií na internete) aj moratórium na zverejňovanie volebných prieskumov 48 hodín. Presnejšie zákon hovorí toto:
**Volebná kampaň...končí 48 hodín predo dňom konania volieb.* 
**Zverejňovať informácie o kandidujúcich politických stranách, kandidujúcich koalíciách politických strán, kandidátoch na prezidenta a kandidátoch na funkcie do orgánov územnej samosprávy v ich prospech alebo neprospech v rozhlasovom vysielaní, v televíznom vysielaní, v rámci audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, v periodických publikáciách, neperiodických publikáciách a v agentúrnom spravodajstve je 48 hodín pred začiatkom volieb a v deň konania volieb až do skončenia hlasovania zakázané.  Ustanovenia [predchádzajúcej vety] sa nevzťahujú na vysielanie prostredníctvom internetu.
**V čase 48 hodín predo dňom konania volieb a v deň konania volieb až do skončenia hlasovania sa zakazuje zverejňovať výsledky volebných prieskumov...a výsledky volebných ankiet... . Ak sa koná druhé kolo volieb prezidenta, výsledky volebných prieskumov a výsledky volebných ankiet sa zakazuje zverejňovať v čase 48 hodín predo dňom konania druhého kola volieb a v deň konania volieb až do skončenia hlasovania.''

#### Moratórium na volebné prieskumy v roku 2020
Pre parlamentné voľby v roku 2020 bolo v parlamente navrhnuté predĺženie 14-dňovej lehoty na 50-dňovú. Za hlasovali všetci poslanci Smeru, SNS a ĽSNS, traja odídenci zo Sme rodina, traja bývalí poslanci ĽSNS a poslanec Eduard Adamčík z Mosta-Híd. Prezidentka Zuzana Čaputová zákon nepodpísala a vrátila ho do parlamentu. Parlament veto prelomil, no Ústavný súd do konečného rozhodnutia o novele pozastavil platnosť 50-dňového moratória na volebné prieskumy, a tak pred parlamentnými voľbami v roku 2020 naďalej platil zákaz zverejňovania volebných prieskumov 14 dní pred voľbami.

## Referencie


Kategória:Voľby
Volebná kampaň

**Volebná kampaň** je v zmysle zákona akákoľvek činnosť politickej strany, politického hnutia, koalície politických strán a politických hnutí a kandidátov, za ktorú sa obvykle platí úhrada, smerujúca k propagácii ich činnosti, cieľov a programu za účelom získania volenej funkcie.

Volebná kampaň začína dňom uverejnenia rozhodnutia o vyhlásení volieb v Zbierke zákonov Slovenskej republiky a končí 48 hodín predo dňom konania volieb (pozri volebné moratórium). Zákon ďalej v samostatných paragrafoch definuje podmienky financovania kampaní a záverečnú správu (o nákladoch na volebnú kampaň), ktorá sa zasiela Ministerstvu vnútra. Zákon platí pre viaceré druhy volieb: do orgánov územnej samosprávy voľby, do Národnej rady Slovenskej republiky, do Európskeho parlamentu a  voľby prezidenta. Napríklad pri voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2020 môžu politické subjekty na kampaň minúť najviac tri milióny € vrátane DPH, pričom musia mať transparentný účet. Na kampani sa môžu zúčastniť aj tretie strany, tie sa musia registrovať na ministerstve vnútra. Strana môže počas jedného volebného obdobia prijať najviac 3,5 milióna eur z darov, pôžičiek a úverov. Limit sa však netýka príspevkov od štátu. Ďalšie paragrafy zákona určujú pravidlá Kontroly volebnej kampane a transparentnosti. Viaceré časti zákona stanovujú podmienky vysielania. Tieto rozlišujú medzi rozhlasovým, televíznym vysielaním, vysielaním v rámci audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, v periodických publikáciách, neperiodických publikáciách, v agentúrnom spravodajstve, vysielanie prostredníctvom internetu, zverejnená platená inzercia, zverejnené volebné plagáty a všetky ďalšie spôsoby. Pre politické subjekty je dôležité, že na vysielanie politickej reklamy aj diskusií vo vysielaní verejnoprávneho RTVS majú kandidujúce strany a hnutia právny nárok. Zákon, novelizovaný s účinnosťou 1. júla 2015, končí časťami popisujúcimi správne delikty, pokuty a priestupky. Tieto pravidlá pre volebnú kampaň teda platia od parlamentných volieb v marci 2016, pred ktorými bol zákon dvakrát novelizovaný najmä v oblasti financovania kampane a moratória na volebné prieskumy.

Samotné témy alebo formy kampane určujú jednotlivé politické subjekty a preberajú za ne aj zodpovednosť. Pozri napr. Témy v kampani vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2020.

## Referencie


Kategória:Voľby
Prusi (baltský národ)

náhľad|Baltské kmene cca r. 1200, najzápadnejšie kmene Prusov
**Prusi** (prusky a litovsky *Prūsai*, lotyšsky *Prūši*, poľsky *Prusowie*, nemecky *Pruzzen* či *Prußen*) sú niekdajšie etnikum baltského pôvodu, sídliace od začiatku nášho letopočtu v juhovýchodnom Pobaltí medzi ústiami Visly a Nemen, na území, ktoré sa v stredoveku nazývalo Prusko. Baltskí Prusi spolu s Jotvingami, sídliacimi ďalej vo vnútrozemí, patrili jazykovo k západnej, dnes celkom vymretej, vetve baltických jazykov.

## Dejiny
náhľad|vľavo|Prusi zabíjajú sv. Vojtecha (výjav na dverách baziliky v poľskom Gniezdne)
Najstaršie nesporné písomné svedectvo o Prusoch je v tzv. Bavorskom geografe či cestopise Wulfstana z Hedeby z 9. storočia. Starí Prusi zostali aj po nástupe kresťanstva pohanmi a ani sa politicky neintegrovali. Hoci hovorili rovnakým jazykom, delili sa na rad menších kmeňov (Galindovia, Sambovia, Bartovia, Nadrovania a i.). Pokusy o ich christianizáciu zostali bezvýsledné, lebo Prusi považovali šírenie kresťanstva za zámienku a nástroj cudzej nadvlády - v roku 997 v dôsledku toho zabili pražského biskupa sv. Vojtecha, ktorý ich chcel pokrstiť. 

V roku 1226 si pozval mazovské knieža Konrád I. na pomoc proti Prusom Rád nemeckých rytierov, ktorému sa vzápätí podarilo územia Prusov dobyť a založiť tu vlastný štát. Po neúspešnom povstaní v rokoch 12601272 boli baltskí Prusi sčasti vyhubení a nahradení nemeckými kolonistami, zvyšní boli pozvoľna germanizovaní. Od 14. storočia sa dochovali aj nemnohé písomné pamiatky pruského jazyka, jeho najrozsiahlejším svedectvom je preklad Lutherovho katechizmu vydaný roku 1561 v Kraľovci. Stará pruština definitívne vymrela na sklonku 17. storočia.

## Externé odkazy
* M. Gimbutas book on the Balts, with maps
* 1584 German map of Prussia
* Northeast Prussia
* Milestones of Baltic Prussian History
* Modern Prusai-Communities' Map of the land of Old Prussians
* Dictionary of reconstructed Prussian language 
* Prußenarbeitsgemeinschaft Tolkemita
* Prußische Stammesgebiete
* Bevölkerungsentwicklung 
* Christburger Vertrag 1249 

## Zdroj

Kategória:Dejiny Pruska
Kategória:Etniká, národy a národnosti
Klasy (folklórny súbor)

**Folklórny súbor Klasy** pôsobí pri *Slovenskom kultúrno–umeleckom spolku hrdinu Janka Čmelíka* v Starej Pazove, v Srbsku. 

## História a súčasný stav
Od samého založenia roku 1948 spolok má aj folklórnu odbočku. Od roku 1992 táto odbočka pôsobí pod názvom *Folklórny súbor Klasy*. V rámci súboru je činné niekoľko generačných skupín tanečníkov. Hlásia sa k nemu deti materskej škôlky (detská folklórna skupina *Pukance*), žiaci základných škôl, stredoškoláci, študenti, ako aj osvedčení tanečníci a veteráni.

FS Klasy sa zúčastnil početných lokálnych a medzinárodných festivalov. Okrem v Srbsku a na Slovensku, vystupoval aj v Austrálii, Česku, Grécku, Maďarsku, Rakúsku, Slovinsku. Pravidelne sa zúčastňuje Slovenského vojvodinského folklórneho festivalu *Tancuj, tancuj* v Hložanoch. V minulosti sa zúčastňoval aj Akademickej Nitry, Hontianskej parády v Hrušove, Horehronských dní spevu a tanca v Heľpe, Jánošíkových dní v Terchovej, Matičného svetového festivalu slovenskej mládeže v Martine, Medzinárodného festivalu slovenského folklóru Jánošíkov dukát v Rožnove pod Radhoštěm, Medzinárodného folklórneho festivalu na Myjave, Podpolianskych folklórnych slávností v Detve, Podroháčskych folklórnych slávností v Zuberci, Zemplínskych slávností v Michalovciach. Vystupoval aj v Bratislave, Liptovskom Hrádku, Slovenskej Ľupči, Ostrave.

Tanečníkov a početných spevákov FS Klasy na vystúpeniach a koncertoch sprevádza *Slovenský ľudový orchester* SKUS hrdinu Janka Čmelíka. Má približne 20 členov (husle, harmonika, gitara, harfa, basa, kontrabas). Orchester nahral aj niekoľko CD, tiež urobil nahrávky slovenských ľudových piesní pre Staropazovský rozhlas.

FS Klasy má nacvičený rôznorodý repertoár, ktorý obsahuje viac ako 20 choreografií staropazovských tancov, ale aj tancov z rôznych regiónov Slovenska.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna Facebook stránka SKUS HJ Čmelíka
* Oficiálna webová stránka SKUS HJ Čmelíka 

Kategória:Organizácie založené v 1992
Kategória:Slovenské folklórne súbory
Kresťanský pozdrav

Pod pojmom **kresťanský pozdrav** rozumieme slovo, alebo frázu, ktorá sa bežne používa v kresťanstve.

## Rímskokatolícka cirkev
[náhľad|Katolícky pozdrav na kríži pri rybníku Zlátenka, [okres Pelhřimov]]
Rímskokatolícka cirkev má len jeden oficiálny pozdrav na bežné príležitosti. Je to aj tradičný rímskokatolícky pozdrav, bežne používaný medzi príslušníkmi rehoľných rádov.

:*Pochválený buď Ježiš Kristus*, (lat. *Laudetur Jesus Christus*)
  
Typická odpoveď znie:
:*Naveky! Amen* (lat. *In sæcula saeculorum amen!* alebo *In aeternum! Amen*)

Pri odchode sa zdraví:
:*S Pánom Bohom*

Za pozdravy však možno považovať aj iné, často používané frázy, tie sa však používajú väčšinou v súvislosti s liturgickými obradmi:

:*Pán s vami - I s duchom tvojim*

:*Pokoj tomuto domu - I všetkým, čo v ňom bývajú*

## Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev
Najčastejší pozdrav v Gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi je

:*Slava Isusu Christu! - Slava vo viki!* (nezvykne sa používať slovenský preklad)

alebo

:*Christos posredi nas! - I jest i budet!*, po slovensky: *Kristus medzi nami! – Je aj bude!*

Na rozdiel od rímskokatolíckej cirkvi, v gréckokatolíckej a pravoslávnej sa oficiálne pozdravy menia v závislosti od liturgického obdobia, či príležitosti:

:*Christós voskrése! – Voístinu voskrése!*, po slovensky: *Kristus vstal zmŕtvych! – Skutočne vstal zmŕtvych!* - v období sviatku Paschy (veľkonočné obdobie) 

:*Christós raždájestja! – Slavíte jehó! (Slavíte!)*, po slovensky: *Kristus sa rodí! – Oslavujme ho!** - v období sviatku Narodenia Pána, presnejšie od 25. do 31. decembra.  

Iné pozdravy:
:*Pokoj tomuto domu - I všetkým, čo v ňom bývajú*

== Neoficiálne ľudové pozdravy ==
V kresťanských oblastiach Slovenska sa môžeme tiež stretnúť aj s inými pozdravmi, väčšinou však ide o ľudovú slovesnosť. Tieto pozdravy sa používajú skôr medzi jednotlivými veriacimi, málokedy pri komunikácií s cirkevným predstaveným, úradom, alebo autoritou:

* *Pozdrav Pán Boh*
* *Pán Boh daj zdravia*
* *Pán Boh s nami a zlé preč!*
* *Chvála Kristu*
* *Boh s tebou*
* *Boh nech ťa ochraňuje*, resp. na Spiši v skrátenej dialektickej forme „*Božechraň''“

## Referencie

## Zdroje
* http://www.zoe.sk/?hs_pozdravy, Pozdravy, zoε - e-zine Prešovskej archieparchie
* http://hrabusice.fara.sk/katolickypozdrav.htm, Katolícky pozdrav, Farnosť Hrabušice

## Externé odkazy
* O tom, ako sa máme navzájom pozdraviť, Don Bosco dnes - Mariánske zvony 6/2004, sfr.cz 
* Kresťanský pozdrav, zoe.sk

Kategória:Pozdravy
Pozdrav