Geórgios Akropolites

**Geórgios Akropolites** (iné mená pozri nižšie; * 1217, Konštantínopol† 1282, tamtiež) bol byzantský vzdelanec, štátny úradník a vojenský veliteľ, spisovateľ, historik a teológ. Byzantský vyslanec na Druhom lyonskom koncile, kde v mene byzantského cisára Michala VIII. uznal univerzálny pápežský jurisdikčný primát.

Jeho najvýznamnejším literárnym dielom je kronika *Chroniké syngrafé*, v ktorej opísal dobytie Konštantínopola križiakmi (1204) a dejiny Nikajského cisárstva.

## Mená
* 
* 

## Život
Akropolites pochádzal z vplyvnej konštantínopolskej rodiny, no od šestnástich rokov vyrastal na gréckom cisárskom dvore v maloázijskej Nikáji. Konštantínopol totiž desaťročie pred jeho narodením dobyli križiaci počas štvrtej križiackej výpravy a grécke politické i kultúrne centrum sa presunulo do Malej Ázie. V Nikáji Akropolites študoval u Theodóra Hexapteryga a Nikéfora Blemmyda, na filozofickej škole založenej cisárom Jánom III. Vazatzom. V 40. rokoch 13. storočia ho už ako grammatika cisár poveril vyučovaním svojho syna, Akropolitovho spolužiaka, Teodora II.

Po nástupe Teodora II. na nikájsky trón (1254) bol Akropolites vymenovaný za logotéta a prétora cisárskych vojsk v Macedónii, kde bojoval proti Epirskému despotátu a jeho despotovi Michalovi II. Angelovi. Viackrát bol vyslaný do Bulharska. V roku 1257 bol však zajatý a zo zajatia ho oslobodil až nový byzantský cisár Michal VIII. Palaiologos. Po obnovení byzantskej moci nad Konštantínopolom (1261) bol Akropolites cisárom Michalom VIII. menovaný veľkým logotétom (*megas logothetes*). Dlhodobo tiež pre cisára ako grammatikos vykonával diplomatické služby a viedol aj byzantskú misiu na Druhom lyonskom koncile (1274). Na koncile jednal v cisárovom mene o cirkevnej únii, ktorej prívržencom Akropolites bol a uznal tiež pápežský primát. Po návrate do Konštantínopola bol cisárom poverený obnovením miestnej vysokej školy, kde nahradil Manuéla Olobola. Vyučoval matematiku a filozofiu. Akropolitovými žiakmi boli viacerí významní byzantskí učenci 13. storočia, medzi nimi napríklad aj Geórgios Pachymeres či neskorší patriarcha Gregor II. Akropolites zomrel v roku 1282 v Konštantínopole.

## Dielo
Známa je Akropolitova literárna činnosť a zvlášť jeho dielo *Chroniké syngrafé* (dosl. Písaná kronika; často len ako *Kronika*; ; dlhým tvarom aj: *Chroniké syngrafé tes latinikes autokratorias*), ktoré opisuje byzantské, resp. nikajské dejiny v rokoch 1203 až 1261. Dielom nadviazal na historiografickú činnosť Nikétu Chóniata. Dielo *„je azda najdôležitejším [byzantským] historickým záznamom tohto obdobia, ktorý poskytuje množstvo informácií o domácej a zahraničnej politike [[Laskarovci|laskarovských]] panovníkov Nikáje (cirkevná únia, vzťahy s Latinami z Konštantínopola, Seldžukmi, Arménmi a ďalšie)“*. Zachytáva tiež obraz prenikania niektorých západných právnych kategórií do byzantského práva. Kronika sa zachovala v dvoch verziách, dlhšej a zjednodušenej (kratšej), ktorá vznikla po autorovej smrti. Z kroniky neskôr vo svojich prácach vychádzali viacerí neskorší byzantskí historici ako Theodóros Skoutariótes, mních Efraim, Nikéforos Grégoras či Geórgios Sfrantzes.** Okrem toho napísal Akropolites aj viaceré oslavné básne (epitafy, panegytiky) a spis o Duchu Svätom.

## Referencie

## Ďalšia literatúra

### Primárne pramene
* *[[Patrologia graeca]]*. Vol. 140, p. 9691220. [cit. 2023-06-21] Dostupné online.
* 

### Sekundárna a terciárna literatúra
* 
* 
* George Acropolites In: Encyclopædia Britannica. Dostupné online. [cit. 2023-06-20]
* 
*
* 

Kategória:Byzantskí historici
Kategória:Byzantskí filozofi
Kategória:Byzantskí teológovia
Kategória:Byzantskí úradníci
Kategória:Byzantskí kronikári
Kategória:Úmrtia v 1282
Kategória:Narodenia v 1217
Kategória:Byzantské osobnosti z Konštantínopola