open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ľudovít Schlesinger

**Ľudovít (Ludwig) Schlesinger** (* 1. november 1864, Trnava – † 15. december 1933, Giessen, Nemecko) bol nemecký matematik slovenského pôvodu.

## Životopis
Narodil sa v Trnave v židovskej rodine Bernarda Schlesingera a jeho manželky Reginy rodenej Oppenheim.  

Svoje vysokoškolské vzdelanie získal v Nemecku, na univerzitách v Heidelbergu (1882 – 1884) a v Berlíne (1884 – 1887), kde získal aj doktorát. 

Na berlínskej univerzite začal aj svoju vedeckú a pedagogickú dráhu, v r. 1889 získal titul docenta, o päť rokov neskôr profesora. V r. 1897 krátko pôsobil na univerzite v Bonne, ale ešte v tom istom roku prešiel na univerzitu v Kluži, kde potom pôsobil do r. 1910. Napokon v r. 1911 – 1930 bol profesorom matematiky na univerzite v Giessene, kde prežil aj svoje dôchodcovské roky. Pred nástupom Jura Hronca patril k najvýraznejším vedeckým osobnostiam–matematikom pôvodom zo Slovenska. Na univerzite v Kluži bol Hroncovým učiteľom, neskôr v Giessene jeho „Doktorvater“-om, ktorý mal na vedeckú orientáciu nestora slovenských matematikov určujúci vplyv. Sám bol autorom 6 matematických príručiek a monografií, viacerých skrípt, vyše 80 vedeckých štúdií v renomovaných periodikách a asi troch desiatok matematicko-historických prác.

Venoval sa najmä teórii diferenciálnych rovníc, kde okrem pôvodných čiastkových štúdií je osobitne významná jeho rozsiahla a uznávaná príručka Handbuch der Theorie der linearen Differentialgleichungen (Leipzig 1895, 1897 – 1898). V tejto oblasti nadväzoval na dielo E. Bekeho, C. F. Gaussa, E. Picarda, H. Poincaré, B. Riemanna a predovšetkým na práce svojho profesora, neskôr svokra, nemeckého matematika L. Fuchsa. V tomto smere bol pokračovateľom Fuchsovho a Schlesingerovho diela aj J. Hronec. O vývoji teórie lineárnych rovníc napísal Ľ. Schlesinger aj knižnú prácu (1909) a aktívne sa zapojil do systematického spracovania diela Jánosa a Farkasa Bolyaiovcov, neskôr aj Carla Friedricha Gaussa a Leonharda Eulera vrátane vydávania ich súborného diela. Viaceré jeho matematicko-historické výskumy sa stali východiskom odborných matematických štúdií. Venoval sa aj niektorým problémom teórie funkcií komplexnej premennej. Bol editorom a redaktorom časopisu *Journal für die reine und angewandte Mathematik*, jedného z najznámejších nemeckých matematických časopisov.

Zomrel 16. decembra 1933 v Giessene.

## Externé odkazy
* 
*Záznam o narodení v matrike židovskej náboženskej obce záznam číslo 146 - Trnava

Kategória:Nemeckí matematici
Kategória:Osobnosti z Trnavy
Kategória:Slovenské osobnosti židovského pôvodu
Augustín Scholtz

**Augustín Scholtz** (* 21. júl 1844, Rudňany – † 8. máj 1916, Veszprém, Maďarsko) bol slovenský matematik.

Narodil sa 21. júla 1844 v Rudňanoch. Gymnaziálne štúdiá absolvoval v Spišskej Novej Vsi, Rožňave a v Levoči, potom sa venoval štúdiu matematiky a fyziky, v roku 1863–1864 na viedenskej, 1864–1865 na berlínskej univerzite. Od roku 1865 bol profesorom, neskôr aj riaditeľom evanjelického gymnázia v Spišskej Novej Vsi, v roku 1871–1883 profesorom rovnakého gymnázia v Budapešti, začas riaditeľom aj tejto školy. V roku 1879 získal docentúru na budapeštianskej univerzite a začal tam prednášať. V roku 1884 sa stal profesorom a do svojho odchodu na dôchodok v roku 1909 pôsobil na katedre vyššej matematiky na univerzite v Budapešti. Spolu s Lorándom Eötvösom, Gyulom Königom a Jenö Hunyadym bol v roku 1885 zakladateľom prvého neformálneho spolku matematikov a fyzikov v Uhorsku, z ktorého o šesť rokov neskôr vyrástla celokrajinská Matematická a fyzikálna spoločnosť (Mathematikai és Physikai Társulat), ktorá mala celý rad členov aj zo Slovenska. Vedecky sa venoval predovšetkým riešeniu geometrických problémov pomocou determinantov. Je zaujímavé, že väčšinu svojich vedeckých štúdií, v ktorých sa nachádzajú aj výsledky registrované svetovou vedou, publikoval ešte ako gymnaziálny profesor v Budapešti. Vychádzal najmä z podnetov profesora budapeštianskej techniky Jenö Hunyadyho, absolventa matematických štúdií na nemeckých univerzitách, ktorý sám bol inšpirovaný dielom viacerých nemeckých matematikov, medzi nimi Jacoba Steinera, Christiana Staudta a Augusta Ferdinanda Möbiusa. V Scholtzových štúdiách išlo najmä o algebrické skúmanie podmienok, pri ktorých šesť bodov leží na jednej kužeľosečke. Pri svojich úvahách používal determinanty a dokázal o nich pomocnú vetu, ktorá našla bohaté uplatnenie v teórii determinantov a je uvádzaná ako Hunyadyho–Scholtzova veta. Na Scholtzove výsledky, ktoré uverejňoval okrem maďarských periodík aj v Grunertovom Archíve a ďalších časopisoch, nadväzovali okrem samotného Jenö Hunyadyho a ďalších maďarských matematikov aj viacerí zahraniční odborníci ako Gustav Escherich, Thomas Muir, Ernesto Pascal a ďalší. Zomrel 8. mája 1916 vo Veszpréme v Maďarsku.

## Externé odkazy
* 
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 42 - evanjelická farnosť Spišská Nová Ves; pokrstený ako János August Scholcz

Narodenia v 1844
Úmrtia v 1916
Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Narodenia 21. júla
Kategória:Úmrtia 8. mája
Kategória:Osobnosti z Rudnian
Ladislav Schramm

Doc. **Ladislav Schramm** CSc. (* 25. jún 1920, Užhorod, Ukrajina – † 13. október 1980, Bratislava) bol slovenský matematik.

## Životopis
Stredoškolské štúdium ukončil roku 1938 na gymnáziu v Bratislave. Univerzitné štúdium – matematika, fyzika – absolvoval na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave v r. 1942. 

Po celý čas svojej pedagogickej činnosti pôsobil v Bratislave. Do roku 1962 na obchodnej akadémii a na priemyselnej škole strojníckej; v rokoch 1954 – 1958 bol ústredným inšpektorom pre stredné a odborné školy. V rokoch 1962 – 1964 pôsobil na katedre matematiky a deskriptívnej geometrie Strojníckej fakulty SVŠT a od roku 1974 ako docent na katedre evidencie Vysokej školy ekonomickej. Je jedným z tých pedagógov, ktorý svoje odborné a metodicko-didaktické znalosti uplatnil aj v značnom počte vedeckých prác a pri tvorbe učebníc. Jeho vedecké publikácie a vysokoškolské učebné texty sú z oblasti výpočtovej techniky a informatiky aplikované na ekonomiku. Bol vedúcim autorského kolektívu značného počtu učebníc matematiky, fyziky a zbierok úloh pre stredné ekonomické školy. Je tiež autorom početných vedeckých článkov a statí publikovaných v odborných časopisoch. 

Svojou pedagogickou a publikačnou činnosťou sa značne podieľal na zvyšovaní úrovne matematiky v aplikácii na ekonomiku. 

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Vyučujúci na Strojníckej fakulte Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Otto Schwartz

**Otto Schwartz** (* 29. september 1847, Bezdan, Srbsko – † 16. marec 1910, Banská Štiavnica) bol slovenský fyzik.

## Životopis
V rokoch 1865 – 1869 študoval na viedenskej univerzite matematiku a fyziku, neskôr tu dizertáciou z oblasti fyziky získal doktorát (1871).
Celý svoj aktívny život pôsobil na Banskej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici: v rokoch 1869 – 1872 ako asistent, resp. adjunkt katedry fyziky a chémie a v rokoch 1872 – 1909 ako profesor a vedúci katedry matematiky. Patril k zakladateľom a najaktívnejším prednášateľom Banskoštiavnického lekárskeho a prírodovedného spolku. Vydal síce svoje prednášky z fyziky formou skrípt, ale vo fyzike ani matematike nebol vedecky aktívny, venoval sa najmä popularizácii novších fyzikálnych, najmä elektrotechnických objavov na pôde spolku a na stránkach rôznych periodík. Významné boli jeho dlhodobé klimatologické a meteorologické pozorovania a publikácie. Zapojil sa do vedeckého programu anglického Výboru pre výskum teplôt v podzemí a 38 rokov robil teplotné merania v banskoštiavnických baniach. Takmer štyri desaťročia robil aj meteorologické pozorovania v oblasti Banskej Štiavnice.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Vyučujúci na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici
Viera Šimčisková

**Viera Šimčisková** (rodená **Stará**; * 15. september 1904, Litomyšl – † 13. august 1997, Bratislava) bola česko-slovenská pedagogička a matematička.

## Životopis
Do roku 1927 študovala matematiku na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V roku 19271934 učiteľka na gymnáziu v Příbrame. V roku 1934 prišla na Slovensko, učila na reálnom gymnáziu v Banskej Bystrici. Roku 1940 prišla do Bratislavy na dievčenské gymnázium na Dunajskej ulici. V rokoch 19451957 bola doma pri deťoch, v roku 1957 išla opäť do školy a až do roku 1975 pôsobila na Strednej škole na Novohradskej ulici (dnešné Gymnázium Jura Hronca). Starala sa o matematické talenty, prispievala do učebníc matematiky a veľmi úspešne pracovala v Matematickej olympiáde. Čestná členka Jednoty československých matematikov a fyzikov. Roku 1965 vyznamenaná medailou Jednoty československých matematikov a fyzikov, 1969 zaslúžilá učiteľka. V roku 1975 išla do dôchodku a ešte niekoľko rokov učila externe.

## Literatúra
* 

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Českí matematici
Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Českí pedagógovia
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Osobnosti z Litomyšle
Zuzana Šimkovicová

RNDr. **Zuzana Šimkovicová** (rod. Hovorková) (* 10. december 1922, Očová – † 25. január 1983, Bratislava) bola slovenská pedagogička a fyzička.

## Život
V roku 19381939 študovala na gymnáziu vo Zvolene, 19391943 na Učiteľskej akadémii v Modre, kde i maturovala. V 19461948 absolvovala prípravku pre meštianske školy v Banskej Bystrici, Prírodovedeckú fakultu UK vyštudovala diaľkovo v roku 1958. Titul RNDr. obhájila na MFF UK v roku 1981. 

Ako učiteľka a neskôr stredoškolská profesorka pôsobila na rôznych miestach vo Valašskej Belej, Sucháni, Čavoji, Očovej, Bidovciach, Stupave a v Bratislave. V 19511982 učila na stredných školách v Bratislave (gymnázium J.Hronca). V neskoršom období sa ako vedúca predmetovej komisie fyziky zaslúžila sa o zavádzanie nových učebných metód a programov vo vyučovaní fyziky na stredných školách.
Venovala sa výchove talentov a individuálnej práci so študentmi. Mnohí z jej absolventov a žiakov sa stali úspešnými vedeckými pracovníkmi alebo pedagógmi.
Spoluzakladateľka Fyzikálnej olympiády, funkcionárka jej Krajského, neskôr Ústredného výboru. Členka Jednoty slovenských matematikov a fyzikov. Nositeľka viacerých pedagogických ocenení.

## Literatúra
* ŠIMKOVIČOVÁ, Zuzana. In: 

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Osobnosti z Očovej
Alois Šmíd

**Alois Šmíd** (* 31. máj 1909, Luže – † 11. jún 1976, Pardubice) bol český pedagóg, matematik a fyzik.

Narodil sa 31. mája 1909 v Luži, okres Chrudim. Jeho otec bol stolárom. Matematiku a fyziku vyštudoval na Prírodovedeckej fakulte KU v Prahe. Po štúdiách nastúpil ako vychovávateľ a súkromný učiteľ ku dvom synom grófa Kinského na jeho zámku v Chlumci nad Cidlinou. V rokoch 1935– 1938 pôsobil na Učiteľskom ústave v Bánovciach nad Bebravou. Tu vyučoval matematiku a fyziku. Treba vyzdvihnúť, že za obdivuhodne krátky čas naučil sa pekne po slovensky. Bol vzorom v osobnej príprave na vyučovanie. Svojím prístupom k obom vyučovaným predmetom získaval si svojich žiakov, čo sa prejavilo, že ho viacerí nasledovali a venovali sa vysokoškolskému štúdiu matematiky a fyziky, napr. P. Baláž, F. Púchovský a mnohí ďalší. Z Bánoviec nad Bebravou prešiel v roku 1938 na učiteľský ústav v Ostrave. Po skončení vojny pôsobil kratší čas v Prahe, neskôr až do roku 1954 na gymnáziu v Příbrami. Tu sa v roku 1952 oženil a v 1953 sa mu narodil syn. Od roku 1954 učil na Strednej priemyselnej škole chemickej v Pardubiciach až do roku 1969. Na všetkých miestach, kde pôsobil, bol vždy hodnotený nielen ako výborný a svedomitý pedagóg, ale súčasne i ako čestný a dobrý človek. Zomrel 11. júna 1976 v Pardubiciach a pochovaný je na cintoríne v Mikuloviciach u Pardubic.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Českí matematici
Kategória:Českí fyzici
Kategória:Českí pedagógovia
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Karlovej univerzity
Emil Sokol

**Emil Sokol** (* 20. január 1910, Čamovce – † november 1979, Prešov) bol slovenský fyzik a pedagóg.

Od roku 1964 do roku 1975 pôsobil na Katedre fyziky Pedagogickej fakulty UPJŠ v Prešove, v rokoch 1965 až 1967 ako vedúci katedry. Pracoval v oblasti didaktiky fyziky a výsledky publikoval v metodickom časopise. Bol autorom učebníc fyziky pre SVŠ a učebných textov pre poslucháčov Pedagogických fakúlt a okrem toho pracoval aj ako člen redakčnej rady časopisu *Fyzika ve škole*. Bol predsedom krajského výboru Fyzikálnej olympiády vo Východoslovenskom kraji.

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Narodenia v 1910
Kategória:Úmrtia v 1979
Bedřich Šofr

**Bedřich Šofr** (* 14. september 1890, Rychnov nad Kněžnou† 12. február 1977, Banská Bystrica) bol český pedagóg a matematik. Známa osobnosť v pedagogickej praxi, autor učebníc matematiky a geometrie, angažoval sa v matematickej olympiáde aj ako metodik. Ochotnícky herec a organizátor ochotníckeho divadla. Propagátor všestrannej telovýchovy a športu.

## Životopis
Narodil sa 14. septembra 1890 v Rychnově nad Kněžnou. Po gymnaziálnych a univerzitných štúdiách odchádza v roku 1919 na Slovensko do Zlatých Moraviec. V roku 1920 prechádza na gymnázium do Banskej Bystrice, kde pôsobí ako profesor až do roku 1939. Po 20 rokoch pôsobenia v roku 1939 bol daný k dispozícii pražskej vláde. Prešiel do Hradca Králového. Po návrate profesor na iných stredných školách v Banskej Bystrici (od 1950) a na Strednej priemyselnej škole spojovej techniky v Banskej Bystrici (1953-1958). Aktívne sa zúčastňoval na rozvoji spoločenského života v Banskej Bystrici. V 20. rokoch spolupracoval na založení ochotníckeho Divadelného združenia v Banskej Bystrici, 1936 iniciátor samostatného detského divadelného združenia, po 1945 zakladateľ písomnej a fotografickej dokumentácie Divadelného súboru A. Sládkoviča pri PKO v Banskej Bystrici, rkp. (1971). Z jeho žiakov možno spomenúť Jána Cikkera, Karola L. Zachara, Ľudovíta Jakubóczyho a Petra Karvaša.

Roku 1923 zakladateľ ŠK Slávia Banská Bystrica, 1931 zvolený do Obecného zastupiteľstva v Banskej Bystrici.

Jubilejný zjazd Jednoty českých a slovenských matematikov a fyzikov (JČSMF) v Prahe v roku 1962 mu udelil čestné uznanie.

Je autorom publikácií *Geometrické konštrukcie metódou algebraickou* (Banská Bystrica, 1964), *Populárne o počte pravdepodobnosti* (Bratislava, 1967), *Euklidovské geometrické konštrukcie* (Bratislava 1976). 
Napísal trojdielne pamäti *Historie mého života*. Toto dielo obsahuje množstvo informácií o živote mesta a zároveň vystihuje atmosféru doby. V archívoch sú zachované dvojdielne *Divadelné spomienky* (na roky 1919–1939).  

Stúpenec čes.-slov. vzájomnosti.

## Literatúra
* Slovenský biografický slovník

## Externé odkazy
* 
* 
* Literárne a hudobné múzeum v Banskej Bystrici - zbierkový fond.

Kategória:Narodenia v 1890
Kategória:Úmrtia v 1977
Kategória:Českí pedagógovia
Kategória:Českí matematici
Július Šoltés

RNDr. **Július Šoltés** (* 2. júl 1935, Tulčík – † 2. február 1990, Bratislava) bol slovenský pedagóg a fyzik.

Narodil sa v Tulčíku v okrese Prešov. Po absolvovaní vysokej školy pedagogickej, kombinácie matematika a fyzika, učil jeden rok na JSŠ v Liptovskom Mikuláši. Od 1. septembra 1959, odo dňa, kedy Gymnázium Jura Hronca v Bratislave vzniklo, až do svojej smrti bol verný tejto škole. Od vzniku Fyzikálnej olympiády v nej aktívne pôsobil. Nielen ako učiteľ, ktorého žiaci sa vracali z medzinárodných olympiád s medailami, ale aj ako organizátor, člen Krajského výboru FO v Bratislave. Angažoval sa v JSMF, bol členom ÚV JSMF a aktívne pôsobil vo Fyzikálnej terminologickej komisii SAV. Bol dlhoročným členom redakčnej rady časopisu Fyzika v škole, publikoval články s metodickou tematikou vo Fyzikálnych obzoroch a v Bratislavskom učiteľovi. Za svoju dlhoročnú činnosť pre JSMF bol v r. 1975 odmenený Pedagogickým vyznamenaním JSMF, pri výročí založenia FO v r. 1979 dostal Čestné uznanie JSMF a ÚV FO, za záslužnú činnosť fakultného učiteľa dostal Diplom dekana MFF. Písomne mu poďakoval minister školstva a primátor Bratislavy. V r. 1989 bol mu udelený titul Zaslúžilý učiteľ.

Zomrel 2. februára 1990 v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Osobnosti z Tulčíka
Pavol Šoltés

Doc. RNDr. **Pavol Šoltés**, CSc. (* 1. január 1941, Hažlín – † 1. júl 1986, Košice) bol slovenský matematik a pedagóg.

Narodil sa 1. januára 1941 v Hažlíne, okr. Bardejov. Stredoškolské štúdium absolvoval v Bardejove, Prírodovedeckú fakultu UK v Bratislave, odbor aplikovaná matematika. Po skončení štúdia odchádza pracovať na práve založenú Prírodovedeckú fakultu UPJŠ v Košiciach. Vedeckú hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied získal roku 1970 na PFUK v Bratislave. Docentom PF UPJŠ v odbore matematická analýza bol menovaný v roku 1973. V rokoch 1972 – 1985 vykonáva funkciu prodekana pre výchovnovzdelávaciu činnosť, v r. 1985 – 1986 funkciu dekana PF UPJŠ. Ako vysokoškolský učiteľ viedol cvičenia a prednášky z matematickej analýzy a z teórie rovníc. Jeho vedeckovýskumná činnosť bola zameraná na teóriu diferenciálnych rovníc. Publikačná činnosť zahrňuje viac ako 25 pôvodných vedeckých prác, ktoré sú často citované v prácach domácich i zahraničných matematikov. Na jeho podnet vznikol v Košiciach seminár z teórie diferenciálnych rovníc. V tomto odbore bol zároveň školiteľom a svojou činnosťou podstatne prispel k výchove mladých odborníkov na východnom Slovensku. S viacerými z nich publikoval spoločné vedecké práce. Bol členom komisií pre rigorózne skúšky, pre štátne záverečné skúšky a iných s celoštátnou pôsobnosťou. Významne sa angažoval pri obsahovej prestavbe štúdia prírodovedných predmetov. Zomrel 1. júla 1986 v Košiciach.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Osobnosti z Hažlína
Kategória:Vyučujúci na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Kategória:Dekani Prírodovedeckej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Jan Srb

**Jan Srb** (* 9. apríl 1898, Telč – † 22. február 1964, Bratislava) bol slovenský matematik českého pôvodu.

## Životopis
Narodil sa v Telči. Základnú školu a reálku vychodil v rodnom meste. Maturoval r. 1916. Dva roky strávil na bojiskách I. svetovej vojny. V rokoch 1919– 1924 študoval matematiku a deskriptívnu geometriu na Karlovej univerzite a ČVUT v Prahe. Od r. 1923 pôsobil 26 rokov ako profesor a riaditeľ na šiestich moravských gymnáziách a reálkach. Od r. 1949 účinkoval na Pedagogickej fakulte v Brne, kde získal doktorát (RNDr.) a r. 1950 bol vymenovaný za docenta. R. 1953 prešiel na Prírodovedeckú fakultu Slovenskej univerzity, kde sa stal r. 1958 profesorom a r. 1960 vedúcim novozaloženej katedry geometrie. Na tomto mieste zotrval až do svojej smrti. 

Vedecké dielo prof. Srba vyšlo z klasických tradícií českej syntetickej projektívnej a algebraickej geometrie. Zaoberal sa rozkladom určitých typov kolineácií na súčin harmonických homológií, riešením rozličných problémov nadkvadrík, rozšírením klasickej Pascalovej vety a špeciálnymi zobrazovacími metódami deskriptívnej geometrie v n-rozmernom afinnom a euklidovskom priestore. Zo zamýšľaného rozsiahleho cyklu podstatná časť práce zostala v rukopise nedokončená. Prof. Srb bol uznávaným odborníkom v metodike vyučovania matematiky a deskriptívnej geometrie na stredných a vysokých školách. Sám mnoho rokov tieto predmety vyučoval na gymnáziách a prednášal na vysokej škole. V medzivojnovom období bol členom zemskej skúšobnej komisie v Brne pre odborných učiteľov meštianských škôl, po II. svetovej vojne patril do kolektívu tvorcov prvých povojnových učebníc matematiky pod vedením akademika E. Čecha a bol jedným z prekladateľov sovietskej učebnice M. V. Bradisa Metodika vyučovania matematiky na stredných školách. Prof. Srb vychoval niekoľko ašpirantov a bol členom i predsedom rôznych vedeckých a odborných komisií. Na škole pôsobil v rozličných funkciách, o. i. bol prodekanom Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského. Univerzita ocenila jeho zásluhy svojou zlatou medailou. Prof. Srb bol vyše 40 rokov členom JČSMF, pôsobil v nej v mnohých funkciách, naposledy v rokoch 1959– 1962 po smrti akademika J. Hronca viedol ako predseda celú organizáciu na Slovensku. JČSMF na svojom jubilejnom zjazde r. 1962 pri príležitosti 100. výročia svojho trvania vyznamenala prof. Srba svojou pamätnou medailou a udelila mu titul Čestného člena. Prof. Srb bol skromný, tolerantný, hlboko humanisticky založený učiteľ a človek s otcovským pomerom k mladším spolupracovníkom a obetavý vychovávateľ mladej učiteľskej generácie. Zomrel 22. februára 1964 v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Ján Štalmašek

Doc. **Ján Štalmašek** (* 4. máj 1905, Žilina† 23. marec 1968, Bratislava) bol slovenský matematik.

## Vzdelanie
Študoval na reálnom gymnáziu v Žiline, v rokoch 19221927 študoval v Prahe na ČVUT a na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity. V roku 1962 sa stal docentom.

## Kariéra
*19271928 stredoškolský profesor na gymnáziu v Rožňave
*19281929 v Zlatých Moravciach
*19291930 na meštianskej škole v Žiline
*19301940 na gymnáziu v Kláštore pod Znievom
*19401946 na I. gymnáziu
*19461953 na Priemyselnej škole strojníckej v Bratislave, kde súčasne v rokoch 19481953 vyučoval aj v stredoškolských a maturitných kurzoch pre pracujúcich
*1953prednášal na bratislavských vysokých školách: krátko na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského
*19531959 na Vyššej pedagogickej škole, neskôr na Pedagogickom inštitúte
*19601968 na Vysokej škole ekonomickej, kde v rokoch 19601963 bol vedúcim katredry matematiky
*Bol členom Jednoty československých matematikov a fyzikov

## Bibliografia
Vysokoškolské učebnice:
**Teória geometrických konštrukcií*. (Bratislava, 1955)
**Geometrické konštrukcie*. (Bratislava, 1959)
**Úvod do stereometrie*. (Bratislava, 1959)
**Matematika 1.* (Bratislava, 1962)
**Vyššia matematika pre ekonómov 1.* (Bratislava, 1964)
**Základy počtu pravdepodobnosti*. (Bratislava, 1966)
**Matematika pre ekonómov*. (Bratislava, 1969)

Stredoškolské učebnice a pomôcky:
**Sbierka úloh z matematiky pre 4.–8. triedu stredných škôl* (Martin, 1940)
**Aritmetika pre 4. triedu slovenských gymnázií* (Bratislava, 1944)
**Päťmiestne logaritmické tabuľky* (Bratislava, 1944)
**Štvormiestne matematické tabuľky* (Bratislava, 1951)
**Tabuľky funkcií a konštánt z matematiky, fyziky a chémie* (Bratislava, 1951)
**Geometria* (Bratislava, 1960) – spoluautor

## Externé odkazy
* 
* Katedra Matematiky FHI EU BA 
* Stredná priemyselná škola strojnícka v Bratislave

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Českého vysokého učení technického
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Osobnosti zo Žiliny
Peter Štefan

**Peter Štefan**, PhD. (* 1941, Bratislava, Slovensko – † 18. jún 1978, Tryfan, Wales, Spojené kráľovstvo) bol slovenský matematik, ktorý sa zaoberal predovšetkým dynamickými systémami a matematickou teóriou entropie.

Narodil sa v roku 1941 v Bratislave, kde aj maturoval. V roku 1965 absolvoval Karlovu univerzitu v Prahe a po ukončení štúdií na nej tri roky pracoval. V roku 1968 bol pozvaný na konferenciu o dynamických systémoch vo Warwicku. Po invázii vojsk Varšavskej zmluvy v roku 1968 emigroval do Veľkej Británie a v roku 1973 získal titul PhD. Pracoval v teórii regulácie a matematickej teórii entropie. Pôsobil na univerzitách v Manchestri, Bangore a Paríži.

Zahynul 18. júna 1978 počas horolezeckého výstupu na vrch Tryfan vo Walese.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Britskí matematici
Kategória:Britské osobnosti slovenského pôvodu
Kategória:Slovenskí emigranti a exulanti
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Narodenia v 1941
Kategória:Úmrtia v 1978
Ladislav Šteffko

**Ladislav Šteffko** (* 11. február 1909, Odessa, Ruská ríša† 17. september 1981, Martin, Česko-Slovensko) bol slovenský matematik a pedagóg.

Po ukončení štúdia matematiky a deskriptívnej geometrie na Karlovej univerzite v Prahe pôsobil na gymnáziách vo Zvolene, Trnave, Košiciach, Prešove, Martine, Kláštore pod Znievom a v Turčianskych Tepliciach. Mimoriadnu pozornosť venoval talentovaným žiakom v matematike. Dostal vyznamenanie z ÚV MO, ÚV JČSMF i ÚV JSMF.

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Odesy
Kategória:Pochovaní na Národnom cintoríne v Martine
Ján Štohl

RNDr. **Ján Štohl**, DrSc. (* 26. júl 1932, Pezinok† 21. marec 1993, Pezinok) bol slovenský astronóm.

## Život
Narodil sa 26. júla 1932 na Cajle (dnes Cajlanská ulica v Pezinku). Vysokoškolské štúdium ukončil roku 1956 na Karlovej univerzite v Prahe na špecializácii astronómia.

Po promócii nastúpil do Astronomického ústavu Slovenskej akadémie vied (SAV), kde začal pracovať v oddelení medziplanetárnej hmoty v Bratislave. Titul kandidáta vied získal na Astronomickom ústave Česko-slovenskej akadémie vied (ČSAV) (1966). Hneď nato absolvoval dvojročný študijný pobyt v Herzbergovom ústave v Ottawe u známeho odborníka na meteorickú astronómiu dr. P. M. Millmana. V roku 1988 obhájil doktorskú dizertačnú prácu. Už predtým nastúpil do funkcie vedúceho oddelenia medziplanetárnej hmoty AÚ SAV a pôsobil v nej do roku 1989, keď ho zvolili za riaditeľa Astronomického ústavu. Vedenia sa vzdal v roku 1992, lebo sa stal členom predsedníctva SAV a krátko na to aj 1. podpredsedom SAV. Zastával tiež funkciu tajomníka Vedeckého kolégia SAV pre vedy o Zemi a vesmíre (1971– 1986) a tajomníka SAV pre program Interkozmos. Dve volebné obdobia stál na čele Slovenskej astronomickej spoločnosti pri SAV (1980– 1986), ktorú v roku 1959 zakladal spolu s ďalšími nadšencami. Popritom stále pracoval v redakčných radách viacerých časopisov.

Svoju vedeckú dráhu začal Ján Štohl v stelárnej astronómii – skúmal premenné hviezdy. Neskôr ho zaujala meteorická astronómia, hlavne výskum meteoroidov a ich genetického súvisu s kométami a asteroidmi. Napríklad dokázal, že rozloženie geocentrických radiantov sporadických meteorov má silnú ročnú variáciu, čo má závažné dôsledky pre poznanie štruktúry sústav meteoritov. Zistil tiež, že prevažná väčšina meteorov s registrovanými hyperbolickými dráhami sa v skutočnosti pohybuje po eliptických dráhach, teda že tieto objekty sú riadnymi členmi slnečnej sústavy. V posledných rokoch hľadal genetický súvis medzi krátkoperiodickými meteorickými rojmi a niektorými asteroidmi typu Apollo, približujúcimi sa k dráhe Zeme. Za výsledky, ktoré dosiahol, sa mu dostalo širokého uznania medzinárodnej vedeckej komunity. Od roku 1970 bol členom komisie Meteory a medziplanetárny prach Medzinárodnej astronomickej únie. Tri razy ho zvolili za člena výkonného výboru komisie, v rokoch 1988–91 bol jej viceprezidentom a od roku 1991 prezidentom. Treba spomenúť aj rozsiahlu popularizačnú činnosť dr. J. Štohla. Keďže mal bohaté vedomosti a vynikajúci prednes, jeho prednášky boli pútavé a lákavé. Napísal tiež viacero kníh: *[[K horizontom vesmíru]]*, Zo života hviezd, Encyklopédia astronómie (1987) (spolu s Dr. Antonom Hajdukom). Dr. Ján Štohl, DrSc. patril k zakladateľskej generácii slovenských astronómov a latku kvality slovenskej astronómie i jej úspešnosti v zahraničí postavil veľmi vysoko. Zomrel 21. marca 1993 v Pezinku.
Mal dvoch synov a 5 vnúčat. 

Na jeho počesť je pomenovaná planétka (3715) Štohl.

## Externé odkazy

* 

Kategória:Slovenskí astronómovia
Kategória:Encyklopédia astronómie
Kategória:Osobnosti z Pezinka
Pavel Šulek

RNDr. **Pavel Šulek**, CSc. (* 2. december 1935, Beluša – † 20. január 1987, Bratislava) bol slovenský fyzik.

Narodil sa v Beluši v okrese Púchov. Fyziku a matematiku študoval na Fakulte prírodných vied VŠP v Bratislave (1953– 1957). Neskôr vyštudoval popri zamestnaní odbor Pravdepodobnosť a matematická štatistika na PFUK (1978). Tu získal doktorát prírodných vied (1968) a v r. 1979 aj hodnosť kandidáta vied, hoci kandidátsku dizertáciu odovzdal už v roku 1971. V roku 1957 nastúpil ako asistent na svojej alma mater. Po jej zrušení (1959) prešiel na PFUK, kde sa v roku 1961 stal členom novovytvorenej Katedry jadrovej fyziky. Absolvoval dlhodobý pracovný pobyt v SÚJV Dubna v ZSSR (1964– 1972). Tu bol v rámci previerok vylúčený z KSČ, pretože ako predseda straníckej organizácie odmietol presadiť zrušenie rezolúcií proti okupácii ČSSR a za oslobodenie A. Dubčeka. Po návrate bol preradený ako odborný pracovník na Katedru všeobecnej fyziky, kde pracoval až do svojho predčasného skonu.

Venoval sa röntgenovej štruktúrnej analýze, ale po prechode na PFUK sa začal zaoberať jadrovou fyzikou. V SÚJV Dubna pracoval v skupine, ktorá hľadala tzv. Diracov monopól. Venoval sa vývoju metód na výpočet apochromatických optických sústav pre Čerenkovove počítače. Za práce venované simulácii experimentu metódou Monte Carlo získal so spoluautormi 2. cenu SÚJV (1970). Je tiež spoluautorom patentu *Zariadenie na hľadanie magnetických nábojov na urýchľovači nabitých častíc* (1971). Zomrel 20. januára 1987 v Bratislave.

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Vylúčení z KSČ do roku 1989
Kategória:Osobnosti z Beluše
Jozef Šucha

**Jozef Šucha** (* 30. január 1912, Brusno – † 29. január 1997, Bratislava) bol slovenský pedagóg a fyzik.

Narodil sa 30. januára 1912 v Brusne. Ako riaditeľ školy najdlhšie pôsobil v Bratislave, ZDŠ Teplická ul. Bol významným priekopníkom svojpomocnej výroby učebných pomôcok a ich používania pri vyučovaní fyziky. Inštruktáže konal nielen v Bratislave, ale aj v iných mestách Slovenska, ba aj v Prahe. Napísal knihu Príručka k rozkladnému transformátoru – obsahuje 180 pokusov z elektriny a magnetizmu. Spolupracoval pri vydaní publikácií: JSMF – vznik – poslanie – činnosť, Matematici, fyzici a astronómovia na Slovensku. Získal vyznamenania: r. 1971 Zaslúžilý učiteľ, r. 1972 a 1975 Za vynikajúcu pedagogickú prácu, r. 1987 Čestný člen JSMF. Zomrel 29. januára 1997 v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1912
Kategória:Úmrtia v 1997
Kategória:Osobnosti z Brusna
Kategória:Slovenskí fyzici
Ondrej Strečko (matematik)

Prof. RNDr. **Ondrej Strečko**, CSc. (* 25. marec 1928, Lupoč – † 2. január 1991, Prešov) bol slovenský matematik.

## Životopis
Po základnej škole vychodil meštianku v Zvolenskej Slatine, Obchodnú akadémiu v Banskej Bystrici a gymnázium v Lučenci. Po maturite v r. 19481952 študoval matematiku a filozofiu na Prírodovedeckej fakulte SU (teraz UK) v Bratislave. Pedagogickú činnosť začína v r. 1952 vo Zvolene (VŠLD), v tom istom roku odiŝiel na Pedagogickú fakultu UPJŠ v Prešove, kde pôsobil až do svojej smrti. Vo veľkej miere sa pričinil o výchovnovzdelávací proces i odborné poslanie katedry matematiky ako jej člen, tajomník a viac ako 20 rokov jej vedúci.

Jeho odborná činnosť bola zameraná na teóriu a aplikácie nomografických metód. Výsledkom je 6 pôvodných vedeckých prác, kniha *Desať kapitol z numerických, grafických a iných metód*. Bol zapojený do základného výskumu v tomto odbore. V r. 1969 na Matematickom ústave Československej akadémie vied v Prahe získal hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied. Od r. 1970 bol docentom, v r. 1980 bol menovaný profesorom. Zohral veľkú úlohu pri výchove a vzdelávaní učiteľov matematiky, v r. 1985 založil školiace pracovisko pre výchovu vedeckých ašpirantov v odbore Teória vyučovania. Napísal viaceré učebné texty a príručky ako aj odborné články, vypracoval mnohé recenzie prác z odboru num. metód aj teórie vyučovania. Dve funkčné obdobia bol prodekanom, neskôr (od r. 1980) dekanom. Bol člen mnohých komisií a rád. Založil v Prešove pobočku JSMF a vyše 20 rokov bol jej predsedom. Bol aj člen ÚV JSMF, nositeľom vyznamenania Zaslúžilý člen Jednoty ( 1972) a viacerých čestných uznaní a ocenení. Jeho syn docent PaedDr. Vladimír Strečko, CSc. je taktiež matematik pôsobiaci na Katedre Matematiky, fyziky a informatiky FHPV PU v Prešove.

## Literatúra
* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 12552000

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Osobnosti z Lupoče
Ján Šumný

**Ján Šumný** (* 13. august 1901, Bobot† máj 1981, Zlaté Moravce) bol slovenský pedagóg a matematik.

## Životopis
Pôsobil na gymnáziách v Zlatých Moravciach, Berehove, Nových Zámkoch, Martine, na obchodnej akadémii v Banskej Bystrici a opäť na gymnáziu v Zlatých Moravciach. Bol uznávaným metodikom vyučovania matematiky. Sledoval, praxou a publikáciami spoluvytváral pokrok v tejto disciplíne a sprostredkoval ho prednáškami na vedeckých a metodických podujatiach v rámci činnosti pobočky JSMF v Nitre. 

V druhom predmete svojej aprobácie – v chémii – bol autorom učebnice pre gymnáziá a učebno-metodickej príručky pre maturantov. Bol nositeľom vyznamenania za vynikajúcu pedagogickú prácu od ÚV JČSMF a ÚV JSMF (1965) a Zlatej medaily J. A. Komenského (1970).

## Literatúra
* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 12552000

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Narodenia 13. augusta
Kategória:Narodenia v 1901
Kategória:Úmrtia v 1981
Kategória:Osobnosti z Bobota
Peter Svätokrížny

Doc. RNDr. Ing. **Peter Svätokrížny**, CSc. (* 22. jún 1917, Cabaj pri Nitre – † 15. november 1986) bol slovenský matematik.

Narodil sa 22. júna 1917 v Cabaji pri Nitre. Zmaturoval s vyznamenaním na štátnom reálnom gymnáziu v Ružomberku v roku 1938. Potom začal štúdium teológie, z ktorého však prešiel na Prírodovedeckú fakultu v Brne a neskôr v Bratislave, ktoré ukončil v roku 1944.

V roku 1952 získal titul RNDr. na PriF UK v Bratislave. V roku 1966 dosiahol titul Ing. na VŠE v Bratislave, v r. 1968 sa habilitoval na docenta a v r. 1969 sa stal kandidátom ekonomických vied.

Svoju pedagogickú prax začínal na gymnáziu v Bratislave. Neskôr pôsobil na gymnáziu v Nitre, kde sa stal v r. 1949 riaditeľom. Od r. 1946 do 1953 prednášal externe na Pedagogickej a Prírodovedeckej fakulte UK. V rokoch 19531959 bol odborným asistentom Katedry matematiky na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave, v rokoch 19591961 pôsobil na Prírodovedeckej fakulte UK. Od roku 1961 až do odchodu do dôchodku v r. 1982 pôsobil na Katedre matematiky VŠE v Bratislave, v rokoch 1966 až 1973 ako jej vedúci.

Vedecky a odborne sa prezentoval mnohými prácami, najmä z oblasti algebry. Bol autorom desiatok vysokoškolských skrípt, štyroch vysokoškolských učebníc a viacerých článkov vo vedeckých a odborných časopisoch. Na VŠE položil základy odbornej literatúry v predmete matematika, pričinil sa o značný rozsah výučby matematiky a jej aplikácií v ekonomických disciplínach.

Bol členom viacerých vedeckých rád, štátnych a habilitačných komisií. Počas svojho plodného života vychoval stovky učiteľov, inžinierov a ďalších akademicky vzdelaných odborníkov, ktorým odovzdal štafetu vzdelania a múdrosti. Bol človekom so vzácnym vzťahom k ľuďom a ich problémom. Vyznačoval sa veľkou pracovitosťou, absolútnou pamäťou, dobrým srdcom a veselou mysľou. Doc. P. Svätokrížny sa významne zaslúžil pri príprave budúcich ekonómov. Zomrel 15. novembra 1986, pochovaný je v rodnom Cabaji.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Osobnosti z Cabaja-Čápora
Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Vyučujúci na Ekonomickej univerzite v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave
Viktor Svitek

Prof. RNDr. **Viktor Svitek** (* 22. apríl 1908, Dohňany – † 13. jún 1971, Bratislava) bol slovenský matematik.

## Životopis
Narodil sa v Dohňanoch v okrese Považská Bystrica. Na reálku v Žiline sa dostal až po I. svetovej vojne. Po maturite v roku 1928 študoval matematiku a deskriptívnu geometriu na Karlovej univerzite a na ČVUT v Prahe. Absolvoval aj trojročný kurz poisťovacej matematiky.

Po skončení vojenskej služby pôsobil od r. 1936 ako profesor na gymnáziách v Lučenci, Žiline a Bratislave. Od r. 1943 prednášal ako honorovaný docent niektoré geometrické disciplíny na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. V povojnových rokoch pôsobil na pedagogickej fakulte, kde bol profesorom, od r. 1947 vedúcim matematického ústavu. Po celý čas existencie Vysokej školy pedagogickej v Bratislave v rokoch 19531959 bol na jej fakulte prírodných vied vedúcim katedry matematiky a jedno funkčné obdobie aj prodekanom. Ako externý učiteľ sa zaslúžil aj o rozvoj pedagogických fakúlt v Nitre a Trnave. Od r. 1959 až do smrti bol pracovníkom katedry matematiky (od r. 1960 katedry geometrie) Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského. V školskom roku 19691970 bol prodekanom tejto fakulty.
 
Vo vedeckej práci sa zaoberal syntetickými aj algebraickými metódami projektívnej a deskriptívnej geometrie, špeciálne projektívno-geometrickým prístupom k štúdiu kriviek a plôch. Okrem časopiseckých publikácií vydal monografiu Nové riešenie kriviek a plôch. V dizertačnej práci obhájenej r. 1942 a neskôr v päťdesiatych rokoch sa zaoberal premietacími metódami vo viacrozmerných priestoroch. V poslednom období svojho života sa venoval fundamentálnym problémom elementárnej geometrie, ktoré zhrnul v monografii Logické základy geometrie. Napísal celý rad učebných textov z rôznych geometrických disciplín. Prof. Svitek bol oduševneným pedagógom, ktorý vychoval niekoľko generácií učiteľov matematiky a deskriptívnej geometrie pre stredné školy na Slovensku. Vynikal v projektívnej geometrii, v ktorej rozsah jeho vedomostí a zručnosť v aplikáciách boli obdivuhodné. Vychoval niekoľko úspešných ašpirantov a bol činný ako člen i predseda v niekoľkých komisiách. Bol dlhoročným funkcionárom mnohých odborných a poradných orgánov od úrovne školy až po ministerstvo včítane orgánov verejnej správy a národných výborov. Záslužná práca prof. Sviteka bola ocenená vyznamenaniami vysokých škôl a verejných inštitúcií. V JČSMF bol členom v ústrednom výbore JSMF a predsedom pobočky v Bratislave. 
Zomrel 13. júna 1971 v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Osobnosti z Dohnian
Milič Sypták

Doc. RNDr. **Milič Sypták** (* 22. marec 1907, Prusinovice – † 3. december 1983, Brno) bol český matematik.

Narodil sa 22. marca 1907 v Prusinoviciach. Pochádzal z rodiny evanjelického kňaza. Základnú školu vychodil v rodnej obci, reálne gymnázium v Holešove, kde r. 1925 maturoval. Štúdium matematiky a deskriptívnej geometrie absolvoval r. 1929 na brnenskej univerzite a technike. V rokoch 1930– 1932 pôsobil u prof. L. Seiferta na univerzite v Brne, potom bol kratší čas učiteľom meštianskej školy vo Zvolene. V rokoch 1933– 1938 bol asistentom prof. J. Hronca na brnenskej technike a po odchode prof. Hronca na Slovensko suploval jeho prednášky až do násilného uzavretia českých vysokých škôl nacistami. Za okupácie pôsobil ako profesor na reálnom gymnáziu v Novom Městě na Moravě a na priemyselnej škole v Hradci Králové. Po oslobodení sa na podnet akademika E. Čecha vrátil do Brna na pedagogickú fakultu, odkiaľ r. 1949 externe a od r. 1950 natrvalo prešiel na Prírodovedeckú fakultu Slovenskej univerzity v Bratislave. Tu pracoval na katedre matematiky a na katedre geometrie, na ktorej bol v rokoch 1964– 1970 vedúcim. Zameranie vedeckej činnosti doc. Syptáka výrazne ovplyvnili tri významné osobnosti československej matematiky – akademici E. Čech, O. Borůvka a J. Hronec. Na podnet O. Borůvku sa venoval štúdiu diferenciálnej geometrie špeciálnych kriviek v p-rozmernom euklidovskom priestore. Prvé dve práce o nadkružniciach a nadskrutovniciach boli uverejnené v Comptes Rendus v Paríži. Aj úspešná doktorská dizertácia (RNDr.) z r. 1934 sa zaoberá touto tematikou. Rozvinutím problematiky boli výsledky o zovšeobecnených nadkružniciach a nadskrutovniciach, evolventách nadkružníc a logaritmických a mocninových špirálach. Počas pôsobenia na brnenskej technike bol stálym účastníkom chýrneho Čechovho topologického seminára. V Bratislave bol spoluorganizátorom seminára o komplexnej projektívnej geometrii, v ktorom vyrástlo niekoľko mladých vedeckých pracovníkov. Ťažiskom životného diela doc. Syptáka bola jeho rozsiahla pedagogická činnosť, v ktorej uplatnil svoj široký matematický rozhľad a hĺbku svojich odborných a metodických skúseností. Bol príslušníkom prvej generácie vysokoškolských učiteľov, ktorá budovala základy slovenskej vysokoškolskej matematiky. Vyučoval temer všetky geometrické disciplíny, no najbližšie mal k elementárnej a neeuklidovskej geometrii. Výchovou úspešných absolventov a ašpirantov získal si na tomto poli veľké zásluhy o rozvoj slovenskej matematiky. R. 1969 mu bol udelený titul Zaslúžilého učiteľa. V osobnom živote bol veľmi skromný, pedantný, vo vzťahu k študentom a spolupracovníkom bezprostredný, srdečný, s veľkým porozumením pre ich starosti a problémy. Zomrel 3. decembra 1983 v Brne.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1907
Kategória:Úmrtia v 1983
Kategória:Českí matematici
Kategória:Českí pedagógovia
František Székely

**František Székely** (* 16. máj 1657 (podľa iných 14. máj 1658), Balážske Ďarmoty, Maďarsko – † 22. september 1715, Užhorod, Ukrajina) bol jezuita, pravdepodobný spoluautor trigonometrických tabuliek.

Narodil sa 16. mája 1657 (podľa iných 14. mája 1658) v Balážskych Ďarmotách (Maďarsko). Od roku 1674 bol príslušníkom jezuitskej rehole, absolvoval univerzitné štúdiá a získal doktorát filozofie i teológie. Prednášal filozofiu, logiku, rétoriku a teológiu na univerzitách v Košiciach, od roku 1693 v Trnave, medzitým vyučoval v Jágri. Neskôr bol riaditeľom gymnázia, zároveň predstaveným rehoľného domu v Kőszegu. Zachovali sa od neho najmä rôzne filozofické spisy, elégie a príležitostná poézia. Pravdepodobne bol spoluautorom prvých trigonometrických tabuliek vydaných v Uhorsku (spolu s Jánom Dubovszkym – 1694). 

Zomrel 22. septembra 1715 v Užhorode.

## Externé odkazy
*
Alfred Tauber

**Alfred Tauber** (* 5. november 1866, Bratislava – † 26. júl 1942, Terezín) bol slovenský matematik židovského pôvodu.

Narodil sa 5. novembra 1866 v Bratislave v rodine Hermana Taubera a jeho manželky Johany Ehrensteinovej. Pôsobil vo Viedni. Jeho výskum bol zameraný na teóriu funkcií a teóriu potenciálu. 

Preslávil sa výsledkami o divergentných radoch, ktoré sa volajú Tauberove vety (názov pochádza od Godfreya Harolda Hardyho a Johna Edensora Littlewooda. Na jeho výsledky nadviazal Norbert Wiener. Pracoval tiež na diferenciálnych rovniciach a gama funkcii. Dátum jeho úmrtia nie je známy. 

Dňa 28. júna 1942 bol deportovaný do koncentračného tábora v Terezíne.

## Externé odkazy
* 
* Záznam o narodení v matrike záznam číslo 2691 ako Heinrich Alfred Tauber

Kategória:Narodenia v 1866
Kategória:Úmrtia v 1942
Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Osobnosti židovského pôvodu
Juraj Tatár (fyzik)

**Juraj Tatár** (* 29. november 1894, Lazany – † 17. apríl 1980, Bratislava-Podunajské Biskupice) bol slovenský matematik, fyzik a pedagóg.

## Rodina
* otec: Ján Tatár
* matka: Mária rod. Volková 

## Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, matematiku a fyziku na Karlovej univerzite v Prahe. Od roku 1924 učiteľ na reálnych gymnáziách v Leviciach, Prievidzi a v Bratislave, kde učil aj na pedagogickom gymnáziu. V roku 1947 v Bratislave bol členom Skúšobnej komisie pre získanie odbornej spôsobilosti vyučovať na meštianskych školách (skúšal matematiku pre II. odbor: matematika, fyzika, chémia, biológia). V rokoch 19531960 odborný asistent na katedre fyziky Vyššej školy pedagogickej v Bratislave, v rokoch 19601964 na Pedagogickej fakulte v Nitre a od roku 1964 na dôchodku.

Patril medzi priekopníkov v oblasti teórie vyučovania fyziky na Slovensku. Recenzoval maďarskú učebnicu fyziky, matematiky, deskriptívnej geometrie a metodiku matematiky. Prekladal učebnice fyziky a matematiky z češtiny do maďarčiny. Z češtiny do slovenčiny preložil Aritmetiku pre 2. triedu gymnázií, Bratislava 1953 a Fyziku pre 10. ročník všeobecnovzdelávacích škôl, Bratislava 1954. Bol funkcionárom Spolku profesorov Slovákov.

## Literatúra
* Slovenský biografický slovník

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Osobnosti z Kláštora pod Znievom
Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí matematici
Viktor Teissler

Prof. PhDr. **Viktor Teissler** (* 31. január 1883, Chrudim – † 3. december 1962, Praha) bol český fyzik.

## Životopis
Narodil sa v Chrudime. Vyštudoval FF KU V Prahe (1906).
V rokoch 1906 – 1910 pracovník Prírodovedeckej fakulty KU. 1. januára 1908 sa stal asistentom fyzikálneho ústavu pražskej univerzity, v roku 1910 prešiel na Československú obchodnú akadémiu a až do roku 1923 pôsobil ako stredoškolský profesor. V roku 1923 sa stal docentom pre odbor experimentálnej fyziky na Prírodovedeckej fakulte KU v Prahe. V roku 1923 prijal miesto prednostu Ústavu lekárskej fyziky LFUK v Bratislave. Tu sa v roku 1925 stal prvým mimoriadnym profesorom lekárskej fyziky a v roku 1928 prvým riadnym profesorom pre tento odbor.
V roku 1938 sa spolu s ďalšími českými profesormi vrátil do Česka a nastúpil na Lekársku fakultu Masarykovej univerzity v Brne ako profesor lekárskej fyziky. V roku 1941 ho však penzionovali a po oslobodení prof. Teisslera opäť povolali na Lekársku fakultu a Veterinársku fakultu MU v Brne, kde pracuje až do roku 1950, kedy odišiel na dôchodok.

Začiatkom vedeckej činnosti prof. Teisslera bola optika a vedecká fotografia. Ďalej skonštruoval novú oblúkovú lampu s kremenným okienkom. Vyrábal tiež modely kĺbov a prispel k zavedeniu pokusnej výroby kontaktných šošoviek v ČSR. Vybudoval Ústav lekárskej fyziky LFUK ako prvé pracovisko tohto druhu v Česko-Slovensku. Napísal desiatky štúdií a článkov v domácich i zahraničných časopisoch. Je autorom učebnice *Fyzika pro mediky* ( 1928) a *Lékařská fyzika* ( 1937). Počas svojho pôsobenia v Bratislave sa aktívne zapájal do činnosti Šafárikovej učenej spoločnosti a Matematicko-fyzikálneho krúžku.
Zomrel 3. decembra 1962 v Prahe.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Českí fyzici
František Tolvaj

**František Tolvaj** (* 1649, Menyö (podľa iných prameňov Gyöngyös, Maďarsko – † 1711, ???) bol učiteľ.

Narodil sa v r. 1649 v Menyö v Maďarsku (podľa iných prameňov Gyöngyös, Maďarsko).

Študoval v maďarskom Gyöngyösi, pravdepodobne aj v Sárospataku, v r. 1676 – 1680 bol učiteľom (aj riaditeľom) kalvínskej školy v Lučenci, potom v Gyöngyösi. Neskôr zastával rôzne posty v stoličných úradoch, bol kuruckým veliteľom a diplomatom Františka Rákócziho II., kastelánom na Muráni atď. Bol autorom jednej z najrozšírenejších elementárnych aritmetických príručiek v Uhorsku. Tieto diela tvorili podstatnú časť matematickej produkcie v krajine v druhej polovici 17. a prvej polovici 18. storočia. Poznáme 7 rôzne upravených vydaní jeho príručky napísanej v maďarčine, z toho 3 na Slovensku, prvé vydanie bolo debrecínske (1675), posledné známe v Levoči (1729). Napísal aj latinskú učebnicu aritmetiky (Levoča 1706).

Zomrel v roku 1711.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Maďarskí pedagógovia
Kategória:Narodenia v 1649
Kategória:Úmrtia v 1711
Ján Tagen

**Ján Tagen** (* 14. máj 1777, Ostrihom, Maďarsko – † 8. júl 1838, Oradea, Rumunsko) bol cirkevný hodnostár, autor práce o kvadratúre kruhu.

Narodil sa v Ostrihome. Patril k neskorým amatérskym skúmateľom problému kvadratúry kruhu, v roku 1832 vydal v Košiciach 75-stranovú publikáciu o tejto otázke. Ak odhliadneme od učebnicovej literatúry a prác príručkového charakteru, práve problematika kvadratúry kruhu a delenia uhlov bola na Slovensku, ba v celom Uhorsku takmer výhradnou témou matematických publikácií – až do polovice 19. storočia. Zomrel 8. júla 1838 v Oradeu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Maďarskí cirkevní hodnostári
Kategória:Narodenia v 1777
Kategória:Úmrtia v 1838
Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Osobnosti z Ostrihomu