open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Osmonohy

**Osmonohy** (iné názvy: **osmonohotvaré, chobotnice, chobotnicotvaré, osemnohy**; lat. *Octopoda, Octopoida, Octobrachia*) sú rad dvojžiabrých hlavonožcov. 

## Charakteristika
Majú len 8 rovnakých ramien. Zvyšok schránky prakticky úplne zaniká a rovnako chýbajú aj plutvovité prívesky. Plávajú reaktívnym pohybom, vystrekovaním vody zo svalového lievika. Medzi zástupcov patrí napr. osmonoh obyčajný (staršie chobotnica obyčajná; lat. *Octopus vulgaris*), bežný kozmopolitný druh. V Stredozemnom mori je častá *[[Ozaena moschata]]* - je to jedlý druh, ktorý má len 1 rad prísaviek na ramenách. Zvláštnou chobotnicou je malý druh *[[Argonauta argo]]* zo Stredozemného mora a Atlantiku. Má nepravú schránku, ktorá nie je výlučkom plášťa, ale dvoch hrubších ramien (so schránkou ostatných hlavonožcov nie je homologizovateľná). Samček je až 15-krát menší ako samica a jeho hektokotylus sa odtŕha a aktívne pláva. Najväčšou chobotnicou je *[[Octopus punctatus]]* zo západného pobrežia Severnej Ameriky, je veľká až 5 m.

## Systém
Toto je systém prevažne podľa Tree of Life (stav 04/2007) a
Current Classification of Recent Cephalopoda (máj 2001) .

Rad **osmonohy** (Octopoda, Octopoida, Octobrachia) 
* ?rod †Pohlsepia
* ?rod †Proteroctopus
* ?čeľaď †Palaeoctopodidae
* podrad Cirrata (Cirrina) Grimpe, 1916 
** čeľaď rojtovité (Cirroteuthidae) Keferstein, 1866
** čeľaď rojtovcovité (Stauroteuthidae) Grimpe, 1916
** čeľaď rojtovcovité (Opisthoteuthidae) Verrill, 1896 – vrátane Grimpoteuthidae, Lutheutidae
* podrad Incirrata (Incirrina) Grimpe, 1916 
** čeľaď studenovcovité (Amphitretidae) Hoyle, 1886
** čeľaď Idioctopodidae, Taki 1962 – asi patrí pod Amphitretidae
** čeľaď boliténovité (Bolitaenidae) Chun, 1911 
** čeľaď osmonohovité (Octopodidae) Orbigny, 1839 
** čeľaď Vitreledonellidae Robson, 1932 
** nadčeľaď Argonautoida Naef, 1912 
*** čeľaď osmohnátovité (Alloposidae) Verrill, 1881
*** čeľaď argonautovité (Argonautidae) Cantraine, 1841 
*** čeľaď osmohnátovité (Ocythoidae) Gray, 1849 
*** čeľaď osmohnátovité (Tremoctopodidae) Tryon, 1879

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Hlavonožce
Hamilton (Bermudy)

**Hamilton** je hlavné mesto Bermúd, zámorského územia Spojeného kráľovstva. Leží na ostrove Great Bermuda v západnom Atlantiku. Hamilton bol založený v roku 1790 a hlavným mestom sa stal v roku 1815.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* The Corporation of Hamilton 
* Hamilton Bermuda 
* City of Hamilton  
* City of Hamilton 

Kategória:Mestá na Bermudách
Kategória:Hlavné mestá v Severnej Amerike
Subjektívne právo

**Subjektívne právo** (iné názvy: **právo v subjektívnom zmysle**, **právo**, čiastočné synonymum: **oprávnenie**) je konkrétna možnosť subjektu správať sa určitým spôsobom zamýšľaným právnou normou (teda objektívnym právom), požadovať určité správanie od iných subjektov, uplatňovať určitý nárok a obrátiť sa na kompetentné štátne orgány, aby vynútili správanie povinnej osoby. Je to teda "právo", ktoré niekomu patrí alebo môže patriť (napr. právo na súdnu ochranu, právo na vzdelanie).  Opakom je pojem objektívne právo.

Subjektívne právo je teda objektívnym právom garantovaná možnosť subjektom práva konať v právnom vzťahu určitým spôsobom. Objektívne právo tak subjektom dáva možnosť realizovať svoje právom uznané záujmy podľa vlastnej vôle a v nevyhnutnom prípade ich právne presadiť.

## Oprávnenie
Pre subjektívne právo sa niekedy používa aj výraz **oprávnenie**, no tento výraz nie je celkom synonymický, pretože asociuje predstavu, že oprávnenie bolo niekým udelené, zatiaľ čo subjektívne právo môže byť inherentné – vrodené (napr. právo na život).

## Absolútne a relatívne subjektívne právo
Subjektívne právo sa delí na:
***absolútne subjektívne právo** vzťahujúce sa voči každému. Oprávnený môže požadovať rešpektovanie svojho subjektívneho práva od každej osoby, čiže mu zodpovedá neurčitý počet subjektov povinností, ktorí majú povinnosť zdržať sa rušenia jeho absolútneho práva. Patrí tu oblasť osobnostých, vecných (majetkových) a nehmotných práv (príklad: každý má povinnosť rešpektovať právo oprávneného na život, nedotknuteľnosť osoby, jeho vlastníctvo, držbu, autorské práva, atď.);
***relatívne subjektívne právo** sa vzťahuje len na určitý počet subjektov. Objektívne právo ho priznáva určitým oprávneným subjektom v relácii k určitým subjektom povinností. Relatívne subjektívne právo je korelatívne (obojstranné) právo. Povinnosti dlžníka plniť zodpovedá oprávnenie veriteľa požadovať plnenie, ale aj povinnosť veriteľa plnenie prijať a právo dlžníka požadovať od veriteľa prijatie plnenia.

Absolútne a relatívne subjektívne práva nie sú v kontrapozícii. Ak ktokoľvek poruší povinnosť zdržať sa rušenia absolútneho subjektívneho práva oprávneného (napr. odcudzením veci), toto právo sa relativituje, a tým vzniká relatívne subjektívne právo poškodeného, ktoré sa ale vzťahuje už len voči páchateľovi (uplatniť si právo na náhradu škodu a ušlý zisk) s tým, že páchateľ je povinný alebo exekúciou donútený mu ho plniť. 

## Pozri aj
* Objektívne právo

Kategória:Právo
Kotte

**Kotte** alebo **Šrí Džajavardanapura Kotte** je hlavné mesto Srí Lanky. Sídli tu parlament aj súdy.

Kategória:Mestá na Srí Lanke
Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Santo Domingo (hlavné mesto)

**Santo Domingo** (oficiálne **Santo Domingo de Guzmán**; v preklade *[[Dominik Guzmán|Svätý Dominik]]*, ale doslovne *Svätá [[nedeľa]]*), v rokoch 1936 až 1961 známe ako **Ciudad [[Rafael Trujillo|Trujillo]]** [čítaj: sju'dad truchi'jo] (v preklade *Trujillovo mesto*), je hlavné a najväčšie mesto Dominikánskej republiky. Nachádza sa na ostrove Hispaniola pri pobreží Karibského mora pri ústí rieky Ozama. Mesto je známe ako „brána do Karibiku“.

## Dejiny

Zakladateľom mesta bol objaviteľ Bartolomej Kolumbus, ktorý bol mladší brat Krištofa Kolumba. V roku 1496 sa na tomto mieste vylodili Španieli a 5. augusta 1496 sa Santo Domingo stalo najstarším sídlom založeným Európanmi v Amerike. Bolo taktiež prvým sídlom Španielskej koloniálnej vlády v Novom svete. Pôvodne sa mesto volalo *La Isabela*, podľa kráľovnej Izabely I.

## Pamiatky

V meste sa z významných pamiatok nachádza katedrála (Catedral de Santa María la Menor), nemocnica, hrad (pevnosť Ozama), dom Kolumbovej rodiny a univerzita z roku 1538. Všetky tieto pamiatky sú najstaršie svojho typu na americkom kontinente. Historické centrum tohto koloniálneho mesta je od roku 1990 zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.

## Doprava
Mesto má metro a dve medzinárodné letiská Las Américas a La Isabela. Mesto je taktiež dôležitým prístavom. Do Santo Domingo mesta smerujú 3 z 5 diaľnic v krajine.

## Iné projekty


Kategória:Mestá v Dominikánskej republike
Kategória:Hlavné mestá v Severnej Amerike
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Dominikánskej republike
Port-au-Prince

**Port-au-Prince** [portoprens] je hlavné a najväčšie mesto karibského štátu Haiti. Podľa sčítania v roku 2015 malo mesto takmer 990 000 obyvateľov. Záliv, kde mesto leží, tvorí prirodzený prístav a Port-au-Prince je najväčší prístav na Haiti. V meste sa nachádza medzinárodné letisko, univerzita a prezidentský palác.

Od roku 1749, počas francúzskej nadvlády, je hlavným mestom. 12. januára 2010 zasiahlo mesto silné zemetrasenie, ktoré si vyžiadalo veľký počet ľudských životov a zničilo viaceré budovy.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mestá na Haiti
Kategória:Hlavné mestá v Severnej Amerike
Panama (mesto)

**Panama** () je hlavné mesto rovnomenného štátu. Leží na pobreží Panamského zálivu, východne od ústia Panamského prieplavu do Tichého oceánu. Panama je politickým, kultúrnym, administratívnym i ekonomickým centrom krajiny a sídlia v nej významné štátne univerzity.

## Dejiny
Mesto založil 15. augusta 1519 *Pedro Arias Dávila*, ktorý sa tu usadil spolu so stovkou španielskych osadníkov, čím vzniklo prvé trvale obývané španielske mesto na pobreží Pacifiku. Zanedlho sa stalo východiskom pre objavy Európanov, smerujúcich popri pobreží juhoamerického kontinentu. Stalo sa prekladiskom ulúpeného striebra, zlata a iného tovaru, ktorý bolo nutné prepraviť cez Panamskú šiju na karibské pobrežie a ďalej do Európy. 

V rokoch 1539, 1563 a 1644 postihol mesto požiar. V roku 1610 tu žilo približne 5&nbsp;000 obyvateľov, ktorí mali k dispozícii kaplnky, katedrálu i nemocnicu. Patrilo k najvýznamnejším mestám španielskej kolonizácie a od začiatku 17. storočia sa stalo častým terčom útokov pirátov. Počet obyvateľov narástol na cca 15&nbsp;000 a jeho rozkvet načas zastavil 28. februára 1671 útok piráta Henryho Morgana, ktorý skončil ničivým požiarom. Pozostatky starého mesta sú dnes archeologickou lokalitou ***Panamá Viejo***.

### Nové mesto
Španieli vystavali v roku 1673 „nové Panamá“ cca 2 km juhovýchodne od pôvodného mesta. Dnes sa táto historická zástavba nazýva ***Casco Viejo*** (*Stará štvrť*).

Veľký rozvoj mesta nastal počas kalifornskej zlatej horúčky v polovici 19. storočia, kedy cez Panamskú šiju prešlo viac ako 600&nbsp;000 ľudí. Ďalším významným impulzom pre rozvoj mesta bola výstavba Panamského prieplavu. Američania podnikli konkrétne kroky pre zlepšenie podmienok pre život v okolí budúceho prieplavu (napr. výstavba vodovodu a kanalizácie, vyhubenie žltej zimnice a malárie). 

Ciudad de Panamá je sídlom mnohých nadnárodných bánk, ktoré prinášajú do krajiny zahraničný kapitál. Moderná architektúra je v meste zastúpená množstvom mrakodrapov alebo Puente de las Américas.

***Panamá Viejo*** (; od roku 1997) a ***Casco Viejo*** (; od roku 2003) sú zapísané do zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.

## Geografia a podnebie
*Ciudad de Panamá* leží na brehu Tichého oceánu a jeho nadmorská výška sa pohybuje od 0 do  Z okolitých hôr steká 8 riek, ktoré sa tu vlievajú do mora. Priemerný ročný úhrn zrážok je 2&nbsp;000 mm, vlhkosť vzduchu dosahuje 75% a teploty kolíšu medzi 20 a 34°C.

## Galéria

Súbor:Bridge of the Americas night.JPG|Puente de las Américas
Súbor:Cuidaddepanama1.jpg|Moderné mesto
Súbor:DirkvdM casco viejo.jpg|Casco Viejo (UNESCO)
Súbor:Pan1002-1-.jpg|Panamá Viejo (UNESCO)
Súbor:Panama City, Panama - Night Shot.jpg|Nočná snímka Panama City
Súbor:Panama City at night.jpg|Panama City v noci


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Hlavné mestá
Kategória:Panama
Kategória:Prístavné mestá Tichého oceánu
Elektrotechnika

thumb|Stožiar elektrického vedenia VN 22kV, vyhotovenie s VN vypínačom vedenia

thumb|Kotevný stožiar elektrického vedenia vysokého napätia

**Elektrotechnika** je vedný odbor, ktorý sa zaoberá štúdiom a využitím elektrickej energie.

## Odbory elektrotechniky
Toto delenie môže byť v súčasnosti, keď sa odbory medzi sebou prelínajú, vágne, avšak poskytuje základný prehľad - delenie elektrotechniky podľa veľkosti energie, s ktorou sa pracuje, na slaboprúd a silnoprúd.

### [[Silnoprúdová elektrotechnika]]
* elektrické stroje
* elektrické prístroje
* elektrické pohony
* elektrická trakcia
* elektroenergetika
* výkonová elektronika

### [[Slaboprúdová elektrotechnika]]
* elektronika
* mikroelektronika
* rádioelektronika
* optoelektronika
* telekomunikácie

### Ostatné (medziodbory)
* automatizácia
* kybernetika
* meracia technika
* elektrotechnológia
* mechatronika
* autoelektrotechnika
* biomedicínska technika
* zabezpečovacia technika
* elektroakustika
* rádiotechnika


Kategória:Technické vedy
Procesné právo

**Procesné právo** opisuje procedúry, ktoré sa používajú pre uplatnenie hmotného práva. Opakom je pojem hmotné právo.

Príkladom procesnoprávneho predpisu je napr. občiansky súdny poriadok alebo trestný poriadok. Príkladom subjektívneho procesného práva je potom napr. právo žalovaného navrhovať dôkazy.

## Pozri aj

* Hmotné právo
* Právne odvetvie
Hmotné právo

**Hmotné právo** stanovuje, aké práva a povinnosti komu patria. Opakom je pojem procesné právo.

Príkladom hmotnoprávneho predpisu je napr. občiansky zákonník alebo trestný zákon. Príkladom subjektívneho hmotného práva potom napr. právo na užívanie veci.

## Pozri aj

* Procesné právo
* Právne odvetvie

Kategória:Teória práva
Nepísané právo

**Nepísané právo** je právo, ktoré nie je zachytené na pevnom substráte, ale existuje a podáva sa iba ústnou tradíciou a v nepriamych zdrojoch (napr. odborná právnická literatúra). Opakom je pojem písané právo.

Nepísané právo neposkytuje dostatočnú mieru právnej istoty a kontinentálne právo sa od neho na rozdiel od práva angloamerického (common law) odkláňa. Právne obyčaje nie sú prameňom slovenského práva, sú však aj naďalej významným prameňom práva napr. v medzinárodnom práve verejnom.

## Referencie

## Pozri aj
* Písané právo
* Právne odvetvie
* Právna obyčaj

Kategória:Právo
Pozitívne právo

**Pozitívne právo** (alebo nie celkom presne **platné právo**) je také objektívne právo, ktoré sa dá odvodiť z v danej dobe platného systému právnych noriem. Jeho protikladom je pojem prirodzené právo.

## Pozri aj

* Prirodzené právo
* Právne odvetvie

Kategória:Právo
Písané právo

**Písané právo** (*lex scripta*) je tvorené právnymi normami zachytenými časovo stálym spôsobom na vhodnom substráte. Opakom je pojem nepísané právo.

Písané právo má väčšinou verbálnu formu, niektoré časti právnych noriem však môžu byť vyjadrené aj inak, napr. graficky. Písané právo tvorí v kontinentálnom právnom systéme rozhodujúcu časť moderného právneho poriadku.

## Pozri aj

* Nepísané právo
* Právne odvetvie

Kategória:Právo
Záložné právo

**Záložné právo** je právny prostriedok zabezpečenia pohľadávky a jej príslušenstva tým, že záložného veriteľa oprávňuje uspokojiť sa alebo domáhať sa uspokojenia pohľadávky z predmetu záložného práva, ak pohľadávka nie je riadne a včas splnená. V slovenskom právnom poriadku je tento inštitút upravený §151a až §151me občianskeho zákonníka (*40/1964 Zb.*).

Možno ho charakterizovať ako akcesorické vecné právo k cudzej veci subsidiárneho charakteru. Je totiž podmienené vznikom, existenciou a zánikom hlavného právneho vzťahu (najčastejšie pôžička alebo úver). Má dvojaký charakter a to ako vecné právo a zároveň ako prostriedok zabezpečenia pohľadávok.

Subjektmi toho právneho vzťahu sú veriteľ a záložca. Veriteľ je zväčša tá istá osoba, ktorá je veriteľom aj v hlavnom právnom vzťahu (pôžička, úver...) a záložca je zväčša tá istá osoba, ktorá je dlžníkom v hlavnom právom vzťahu, ale nie je to vždy tak.

## Predmet záložného práva

Predmet záložného práva sa nazýva **záloh**. Záloh môže byť vec, právo, iná majetková hodnota, byt a nebytový priestor, ktoré sú prevoditeľné. Záloh môže byť aj súbor vecí, práv alebo iných majetkových hodnôt, podnik alebo časť podniku, alebo iná hromadná vec.

Záložné právo sa vzťahuje na záloh, jeho súčasti, plody a úžitky a príslušenstvo, ak zmluva o zriadení záložného práva neurčuje alebo zákon neustanovuje inak. Na plody a úžitky sa záložné právo vzťahuje až do ich oddelenia od zálohu, ak zmluva o zriadení záložného práva neurčuje inak. Záloh môže byť v zmluve o zriadení záložného práva určený jednotlivo, čo sa týka množstva a druhu alebo iným spôsobom tak, aby kedykoľvek počas trvania záložného práva bolo možné záloh určiť.

Pri hnuteľných veciach rozlišujeme posesórne a neposesórne záložné právo. Pri posesórnom záložnom práve sa záloh nachádza v držbe veriteľa alebo u tretej osoby. Pri neposesórnom záložnom práve zostáva v držbe záložcu.

## Pozri aj

* Vecné práva
* Vecné práva k cudzej veci

Kategória:Občianske právo
Záloh

**Záloh** môže byť:
*všeobecne: vec, ktorá sa majiteľovi vráti po splnení istej úlohy, synonymum: záloha
*v práve: predmet záložného práva, podrobnosti pozri pod záložné právo
Nan Goldinová

**Nan Goldinová** (* 12. september 1953, Washington (D.C.), USA) je americká fotografka.

Témou jej fotografií sú sex, drogy a násilie, a s nimi spojená smrť. 

Narodenia v 1953
Fotografi USA
Kategória:Portrétni fotografi USA
Višňovská jaskyňa

**Višňovská jaskyňa** je jaskyňa, ktorá sa nachádza na severozápadnom úpätí vrchu Hoblík () vo Višňovskej doline neďaleko obce Višňové v Lúčanskej Malej Fatre. Jaskyňa má 37 metrov a je významná z geologického a geomorfologického hľadiska.

Nie je verejnosti prístupná.

## Referencie

## Externé odkazy
* Opis okolia

Kategória:Lúčanská Fatra
Kategória:Jaskyne na Slovensku
Stoh (Malá Fatra)

**Stoh** () je výrazný vrch Malej Fatry. Nachádza sa v Krivánskej časti pohoria v jej hlavnom hrebeni, približne  juhovýchodne od Terchovej. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.

## Poloha
Nachádza sa v severnej polovici pohoria, v severovýchodnej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej najatraktívnejšej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územia obcí Terchová a Párnica. Najbližšími vrcholmi v hlavnom hrebeni je severne ležiaci Veľký Rozsutec () a západne ležiaci Poludňový grúň (). Východne susedí Osnica () a južne vrch Žobrák ().

## Opis
Stoh je výrazný lúčnatý vrchol na hlavnom hrebeni Krivánskej časti Malej Fatry a vďaka skalnato-lúčnatému povrchu je výborný vyhliadkový bod. Svahy Stohu, ktoré sú silne lavinózne, sú v niektorých častiach porastené súvislými plochami čučoriedok (*Vaccinium myrtillus*). Je pravdepodobné, že na Stohu pôvodne rástol les a kosodrevina. Počas stáročí bol však pre potreby intenzívneho využívania na pasenie oviec postupne odlesnený. Svojou dominanciou na hrebeni je Stoh jedným z najkrajších malofatranských vrcholov. 

Dominanta severnej časti pohoria, len nepatrne vyšší Veľký Rozsutec, je oddelený výrazným sedlom Medziholie, západne susediaci Poludňový grúň oddeľuje Stohové sedlo. Severné svahy odvodňuje Stohový potok do Varínky, juhovýchodné Bystrička do Oravy a juhozápadné Šútovský potok priamo do Váhu.

Celá oblasť je súčasťou Národného parku Malá Fatra, severné svahy zaberá NPR Rozsutec a južné NPR Šrámková.

Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu , čím bola upresnená dovtedy uvádzaná hodnota 

### Výhľady
Poloha výrazného vrchu na severovýchodnom okraji Krivánskej Fatry a jeho značná nadmorská výška ho predurčujú za obľúbený cieľ turistov. Ponúka ďaleký rozhľad na všetky smery, okrem juhozápadného smeru, kde dominuje hlavný hrebeň s vyššími malofatranskými vrchmi. Mimo susedných pohorí je pri vhodných podmienkach pozorovateľný Vtáčnik, Veľká Fatra, Nízke Tatry, Tatry, Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy i Javorníky. Lúčanská Fatra je celá v zákryte a nie je tak viditeľná.

## Galéria

Súbor:Poludňový grúň, Stoh.jpg|Poludňový grúň (v popredí) a Stoh.
Súbor:Stoh, západ.jpg|Pohľad z Poludňového grúňa, v pozadí Veľký Choč.


## Prístup
* po  červenej značke hlavným hrebeňom:
** zo sedla Medziholie, kde sa križuje viacero značených trás
** zo Snilovského sedla cez Steny () a Poludňový grúň ()
* po  značke z Kraľovian cez Žobrák (
* po  značke od Chaty Vrátna cez Poludňový grúň (

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Dolný Kubín
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Domašínsky meander

**Domašínsky meander** je riečny meander a prírodná pamiatka na rieke Váh v Malej Fatre. Je súčasťou Strečnianskeho priesmyku a ochranného pásma Národného parku Malá Fatra. Nachádza sa v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a na katastrálnom území obce Strečno.

## Opis
Rieka Váh tu vytvára prielom a rozdeľuje Malú Fatru na geomorfologické podcelky Krivánska Fatra na pravom a Lúčanská Fatra na ľavom brehu. Vodný tok sa tu obtáča okolo nevýrazného lesnatého vrcholu Domašín (). Nad meandrom stojí ruina Starhradu. Dĺžka tohto územia je , šírka 480 a nadmorská výška sa pohybuje v rozmedzí 360

### Geológia
[náhľad|Pohľad na Domašínsky meander (vľavo dole) zo [Starhradu.]]
Meander rozdeľuje Malú Fatru na dve časti a je vhĺbenou formou riečneho reliéfu, ktorá je v celých Západných Karpatoch ojedinelá. Vznikol postupným zarezávaním rieky Váh do dvíhajúceho sa pohoria koncom treťohôr a začiatkom štvrtohôr. Vznikol tak Strečniansky priesmyk. 

## Turistika a ochrana prírody
Najkrajší pohľad na Domašínsky meander je zo zrúcanín hradu Starhrad, ktorý je turisticky prístupný po červenej turistickej značke. V roku 1978 bol meander vyhlásený za prírodnú pamiatku s výmerou . Ochranné pásmo nebolo určené. V chránenom území platí 4. stupeň ochrany.

Váh bol využívaný na plavbu plťami a táto tradícia sa v súčasnosti v obci Strečno obnovuje. V minulosti bol Domašínsky meander najnebezpečnejším úsekom. Báseň Jána Bottu *[[Margita a Besná]]* nesie mená dvoch obrovských skál na tomto úseku. Po odstrele dynamitom je tento úsek už pre plavbu bezpečnejší, na ich mieste sú však stále mohutné kaskády. V minulosti sa objavil zámer výstavby priehrady s vodnou elektrárňou pod Starhradom, ktorý by túto časť výrazne zasiahol.

## Doprava
Tok Váhu cez Domašínsky meander kopíruje dôležitá a vyťažená cesta I/18, ktorá je súčasťou európskej cesty E 50. Úzka cesta, ostré zákruty a intenzívna doprava spôsobujú, že sa jedná o jeden z najnebezpečnejších cestných úsekov na Slovensku. Navyše v týchto miestach dokážu aj drobné nehody zastaviť dopravu na dlhé hodiny. Čaká sa na dokončenie náročného úseku diaľnice D1, ktorá prekoná Malú Fatru tunelom a odvedie tranzitnú dopravu z Domašínskeho meandra. Cez Domašínsky meander prechádza aj významná železničná trať Žilina – Košice (č. 180), ktorá však nekopíruje tok Váhu, ale prekonáva meander pomocou dvoch jednokoľajných tunelov Strečno. O niečo ďalej proti toku Váhu sa nachádza tretí, dvojkoľajný tunel.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Strečniansky priesmyk
* Národný park Malá Fatra

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Chránené územia Národného parku Malá Fatra
Kategória:Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Meandre na Slovensku
Kategória:Chránené územia v okrese Žilina
Kategória:Strečno (obec)
Litografia

náhľad|Litografický lis
náhľad|Negatív litografickej dosky a hotový výtlačok
**Litografia** alebo **kameňotlač** patrí medzi grafické techniky, do skupiny tlače z plochy.
Vynález a vývoj litografie sa pripisuje Aloisovi Senefelderovi (1771 - 1834). On sám nebol výtvarníkom, ale jeho vynález si osvojili umelci ako Goya, Ingres, Toulouse - Lautrec a i.

## Princíp litografie
Litografia je založená na princípe vzájomného odpudzovania mastnoty a vody. Základným materiálom je litografický kameň alebo kamenná doska s úplne rovným povrchom. Na litografický kameň sa kreslí litografickou ceruzkou, litografickým tušom a inými materiálmi. Pokreslené miesta určené na odtláčanie priťahujú mastnotu - prijímajú farbu.

Miesta, ktoré sa neodtlačia, priťahujú vodu a odpudzujú tlačiarenskú farbu. Na navlhčený litografický kameň sa položí papier a odtláča sa pomocou tlačiarenského lisu.

Litografia z greckého lithos - kameň, grafein - písať.

Pri litografii sa používa jemne vyhladený kameň, druh vápenca, ktorý sa prevažne ťaží v Bavorsku. 
Tlačová platňa mávala veľký formát a hrúbku aj 10 cm. Veľkoformátové strojové platne boli veľmi ťažké, napr. vo formáte 80x120cm vážili viac ako 150kg.

Pred každým navaľovaním farby a pred tlačou sa kameň vždy vlhčil. Po zafarbení tlačovou farbou nasledovala priama tlač na papier. Proces vlhčenia, navaľovania farby a odtlačania na papier sa v stroji stále opakoval. Kresba musela byť na kameni zrkadlovo obrátená, nečitateľná, podobne ako v kníhtlačových formách.

Kameňotlač sa uplatňovala najmä v 2. polovici 19. storočia ako ilustračná technika. Formy sa zhotovovali ručne. Po objavení fotografie a svetlocitlivých vrstiev vznikla fotolitografia, ktorá umožnila vyrábať tlačové formy jednoduchším fotomechanickým spôsobom.

Tlač z kameňa bola pomalá, s ťažkými kamennými formami sa ťažko manipulovalo a nahradila sa produktívnejšou ofsetovou technikou.

## Pozri aj
* Tlač z výšky
* Tlač z plochy
* Prietlač
* Ofset

## Iné projekty


Kategória:Umelecké techniky
Kategória:Tlač
Kategória:Grafické techniky
Lept

thumb|Portrét holandskej kráľovnej Wilhelminy, (1901), lept

**Lept** patrí medzi grafické techniky, do skupiny tlače z hĺbky.

Základným materiálom pre lept je kovová doska (meď, zinok).
Kresba sa tvorí pomocou kyseliny, ktorá leptá nechránené miesta kovovej dosky. Plochy, ktoré nemajú byť vystavené účinku leptadla sa pokryjú tenkou vrstvou špeciálneho krytu (látka podobná vosku). Zadná strana dosky a okraje sa pokryjú lakom. Do krytu sa grafickou ihlou vytvorí kresba tak, aby ihla prenikla na kov. Kovová doska sa neskôr uloží do roztoku kyseliny a odhalený kov sa leptá. Po vyleptaní sa kryt odstráni a doštička sa pokryje tlačiarenskou farbou.

Pre tlač sa používa navlhčený papier a odtláča sa na hĺbkotlačovom tlačiarenskom lise.

## Pozri aj
* Grafika
* gravírovanie
* exlibris
* Pour féliciter

## Iné projekty

Kategória:Grafika
Kategória:Tlač

Kategória:Grafické techniky
Sipunkuly

**Sipunkuly** (*Sipuncula*) sú kmeň špirálovcov. Sú to morské živočíchy s červovitým až uhorkovitým telom, veľkým až 50 cm.

## Anatómia
Predná časť tela je zúžená a vtiahnuteľná do trupovej časti pomocou svalových retraktorov, vyliačenie je samovoľné, tlakom hemolymfy. Vpredu sú ústa s vencom krátkych obrvených tentakúl. Pokožka produkuje hrubú kutikulu, pod ňou je svalový vak z dosť zložitého systému okružných (cirkulárnych), šikmých (transverzálnych) a pozdĺžnych (longitudálnych) svalových vláken – toto usporiadanie svalstva sa na povrchu javí ako typická štvorčeková štruktúra kutikuly. Pod svalovým vakom je peritoneum – výstelka coelomovej dutiny. Coelom sa v dospelosti skladá len z dvoch častí: predná malá časť zasahuje do tentakúl, zadný priestranný oddiel je telová dutina. Coelom je nesegmentovaný, niekedy je však naznačená embryonálna segmentácia (*[[Phascolosoma]]*). 

Atypická nervová sústava začína párovou cerebrálnou uzlinou a okolohltanovou obrúčkou, ktorá pokračuje do tela nepárovým nervovým povrazcom – je teda v podstate pásová. Črevo vytvára v tele mnoho slučiek, je preto oveľa dlhšie ako telo. Vracia sa nazad, takže anus ústi na chrbte asi v polovici dĺžky tela. 

### Obehová sústava
Obehová sústava vykonáva viaceré funkcie. Dýchacím pigmentom je hemerytrín, ktorý sa nachádza v erytrocytoch (alebo amébocytoch) v hemolymfe. Obehová sústava sa pritom skladá z troch navzájom takmer oddelených systémov: 
# priestranná coelomová dutina; 
# systém kanálikov v stene čreva; 
# systém kanálikov v tentakulách. 

Oba spomínané systémy kanálikov majú hlavne exkrečnú funkciu, systém (3) navyše dýchaciu. Obsahujú tzv. chlorakogénny epitel – tvoria ho exkrečné bunky, ktoré hromadia metabolity v tuhom skupenstve. Po čase sa imigráciou dostávajú do telovej dutiny (1), odkiaľ ich metanefrídie odstraňujú von z tela. 

## Vylučovacia sústava
Vylučovaciu sústavu tvoria metanefrídie – odstraňujú z tela kvapalné metabolity, ako i uvoľnené chlorakogénne bunky s tuhými metabolitmi, a súčasne sú aj vývodom gonád.

## Rozmnožovanie a vývin
Sú gonochoristy, k oplodneniu dochádza voľne vo vode. Zo zygóty sa vyvíja zložitá trochofórová larva, ktorá má pár očiek a metanefrídie.

## Systematika
Poznáme asi 250 druhov z tohto kmeňa. Žijú hlavne na morskom pobreží severnej pologule. Na pobrežiach Európy najskôr stretneme *[[Sipunculus nudus]]* a *[[Phascolosoma vulgare]]*.

* kmeň: **sipunkuly** (Sipuncula)
** trieda: Sipunculidea
*** rad: Sipunculiformes
**** čeľaď: Sipunculidae
*** rad: Golfingiiformes
**** čeľaď: Golfingiidae
**** čeľaď: Phascolionidae
**** čeľaď: Themistidae
** trieda: Phascolosomatidea
*** rad: Phascolosomatiformes
**** čeľaď: Phascolosomatidae
*** rad: Aspidosiphoniformes
**** čeľaď: Aspidosiphonidae

## Externé odkazy
* 
*Systematika sipunkúl so synonymami z roku 1994 


Kategória:Špirálovce
Tlač z výšky

**Tlač z výšky** alebo **vysoká tlač** je najstaršou tlačiarenskou technikou. Princíp tlače spočíva v tom, že požadovaný obraz sa nanesie na tlačovú formu a miesta, ktoré sa nemajú otláčať, sa mechanicky, prípadne chemicky odstránia. Na vyvýšené (neodstránené) miesta je nanesená tlačová farba a táto sa za pôsobenia tlaku otlačí na papier alebo iný podklad. Tlačiace prvky sú teda vyvýšené nad prvky netlačiace. Pri navaľovaní tlačovej farby na tlačovú formu sa táto nanesie iba na povrch vyvýšených tlačiacich prvkov. Vyryté časti, ktoré nevystupujú z reliéfu, zostanú na odtlačku biele.

Tlač z výšky je charakterizovaná reliéfnou tlačovou formou. Tlačová forma môže byť z najrôznejšieho materiálu, dnes najčastejšie oceľové, z ľahkých hliníkových zliatin, alebo plastové, v minulosti odlievané olovené, alebo drevené formy, v umeleckej tlači sa používa linoleum, kameň, lepenka, piesok, zemiaky a iné.

Techniky tlače z výšky sú drevorez (drevoryt - xylografia), rytina do Mässrovej dosky, linorez (linoryt), razená technika (šrotová tlač), kovoryt (kovorez), olovoryt, zinkografia. 

Priemyselne sa tlač z výšky používa ako kníhtlač a flexotlač. 
**[[Kníhtlač]]* je najstaršou tlačovou technikou a zhruba do šesťdesiatych rokov dvadsiateho storočia mala dominantné postavenie. 
**[[Flexotlač]]* je podobná kníhtlači, tlačová forma je pružná a používa sa nízkoviskózna tlačová farba. Flexotlač sa používa hlavne v obalovom priemysle. 

## Pozri aj
*Tlač z hĺbky
*Tlač z plochy
*Ofset
*Prietlač

Kategória:Grafika
Kategória:Tlač
Kategória:Grafické techniky
Freska

[thumb|Freska z [Kalvária (Banská Štiavnica)|Kalvárie v Banskej Štiavnici]]

**Freska** (z ) je technika nástennej maľby zhotovovaná na vlhkej omietke. Maľovanie fresiek je technicky náročná práca. Minerálne pigmenty rozomleté vo vode alebo vápennej vode sa nanášajú priamo na čerstvú omietku na stene tak, aby sa farby vsiakli do podkladu. To znamená, že maliar musí pracovať rýchlo, aby omietka nezaschla, lebo potom je možné robiť už len drobné úpravy temperou. Vďaka tomuto špeciálnemu postupu je freska jednou z najtrvalejších nástenných maliarskych techník, ale takéto maľby sa nehodia do vlhkého prostredia.

Technika maľovania fresiek bola známa už v staroveku. Používala sa v Grécku a predovšetkým v Taliansku, ale aj v Číne a Indii. Rané kresťanské umenie a umenie raného stredoveku dalo prednosť mozaikám, takže umenie fresky upadlo na dlhú dobu takmer do zabudnutia. K obnove došlo až koncom 13. storočia.

## Iné projekty

Kategória:Maliarstvo
Kategória:Technika maľby
Vodopády Hlbokého potoka

thumb|Vodopád v Dolných dierach
**Vodopády Hlbokého potoka** je sústava vodopádov v Jánošíkových dierach v Krivánskej Malej Fatre. 

Vodopády Hlbokého potoka sú prírodné pamiatky, ktoré sú súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Rozsutec. Hlboký potok prekonáva sústavou vodopádov v častiach Jánošíkových dier Dolné diery, Nové diery, Horné diery a Tesná rizňa na krátkom úseku veľký výškový rozdiel. Všetky vodopády sa nachádzajú na turisticky značených chodníkoch a sú sprístupnené lávkami.
*Dolné diery - 2 vodopády (výška 1 m až 3,5 m)
*Nové diery - 4 vodopády (výška 1 m až 2 m)
*Horné diery - 9 vodopádov (výška 2 m až 4 m)
*Tesná rizňa - 2 vodopády (výška 1,6 m až 2 m)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vodopády v Malej Fatre
Kategória:Krivánska Fatra
Kategória:Vodopády v Žilinskom kraji
Kategória:Vodstvo v okrese Žilina
Jánošíkove diery

thumb|Jánošíkove diery.
thumb|Janošíkove diery

**Jánošíkove diery** alebo len **Diery** je sústava tiesňav a kaňonov v Krivánskej Malej Fatre.

Jánošíkove diery sa nachádzajú v národnej prírodnej rezervácii Rozsutec. Skladajú sa z troch ucelených častí: Dolné diery, Nové diery a Horné diery. Preteká nimi Hlboký potok, ktorý ich vyformoval. V Dierach sa nachádza viac ako dvadsať vodopádov, ktoré spolu vytvárajú Vodopády Dierového potoka. Bizarné skalné útvary so špecifickou klímou sú domovom viacerých zaujímavých druhov rastlín a živočíchov.

Východiskom do Dier sú osady patriace do katastrálneho územia obce Terchová – Štefanová a Biely Potok. V Dolných dierach je vybudovaný náučný chodník. Horné diery sú v zimnom období uzatvorené. Jánošíkove diery sú prístupné atraktívnymi značenými turistickými chodníkmi s lávkami, rebríkmi a reťazami. V roku 2009 sa začala kompletná výmena oceľových konštrukcií na tejto trase.

Jánošíkové diery sa dajú absolvovať aj s deťmi, je vhodné sa vopred pripraviť. Niektoré rebríky dosahujú výšku 12 až 15 m, môže sa šmýkať, preto je dobré zvážiť kondíciu a pripravenosť celej skupiny. V zime bývajú rebríky a chodníky pokryté ľadom. 

## Prístup
* po  modrej značke cez rázc. Podžiar:
** od severozápadu z lokality Biely Potok 
** od východu zo sedla Medzirozsutce v hlavnom hrebeni 
* po  žltej turistickej značke cez rázc. Podžiar:
** od juhu zo Štefanovej cez sedlo Vrchpodžiar
** od severu z rázc. Podrozsutec cez Nové diery 
* po  zelenej turistickej značke od západu z Tiesňav cez Boboty a sedlo Vrchpodžiar

## Referencie

## Pozri aj
* Dolné diery
* Nové diery
* Horné diery

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Malej Fatry
Kategória:Krivánska Fatra
Kategória:Kaňony na Slovensku
Kategória:Tiesňavy na Slovensku
Kategória:Terchová
Kategória:Rozsutec (národná prírodná rezervácia)
Nové diery

**Nové diery** je turisticky významná tiesňava v Krivánskej Malej Fatre, súčasť Jánošíkových dier.

Tiesňava Nové diery sa nachádza v národnej prírodnej rezervácii Rozsutec. Vybieha z Dolných dier proti prúdu menšieho prítoku Hlbokého potoka. Nachádzajú sa tu 4 vodopády s výškou 1 až 2 metre, ktoré sú súčasťou prírodnej pamiatky Vodopády Dierového potoka. Pomenovanie dostali podľa toho, že boli z celej sústavy Jánošíkových dier sprístupnené ako posledné. Bizarné skalné útvary so špecifickou klímou sú domovom viacerých zaujímavých druhov rastlín a živočíchov.

## Prístup
* po  zelenej turistickej značke z Dolných dier
* po  žltej turistickej značke:
** od juhu zo Štefanovej cez sedlo Vrchpodžiar a rázc. Podžiar
** od severu z rázc. Podrozsutec 
* po  modrej značke cez rázc. Dolné diery:
** od severozápadu z lokality Biely Potok
** od východu zo sedla Medzirozsutce v hlavnom hrebeni cez rázc. Podžiar

## Referencie

## Iné projekty
 

Kategória:Doliny Malej Fatry
Kategória:Krivánska Fatra
Kategória:Kaňony na Slovensku
Kategória:Rozsutec (národná prírodná rezervácia)
Horné diery

[thumb|[Vodopád v Horných dierach]]
**Horné diery** je turisticky významná tiesňava v Krivánskej Malej Fatre, súčasť Jánošíkových dier.

Horné diery je tiesňava potoka Diery medzi vrchmi Veľký Rozsutec a Malý Rozsutec v národnej prírodnej rezervácii Rozsutec. Potok prekonáva prudké klesanie sústavou deviatich vodopádov s výškou 2 m až 4 m, ktoré tvoria prírodnú pamiatku Vodopády Dierového potoka. Horné diery sú pri veľkých dažďoch nepriechodné, pretože sa dajú zdolať iba pomocou rebríkov, reťazí a lávok. Uzavreté sú aj v zimnom období. Vynikajú bohatstvom živočíšnych a rastlinných druhov obľubujúcich chladné a vlhké ekosystémy. 

## Prístup
* po  modrej turistickej značke:
** od severozápadu z lokality Biely Potok
** od východu zo sedla Medzirozsutce v hlavnom hrebeni 
* po  žltej turistickej značke:
** od juhu zo Štefanovej cez sedlo Vrchpodžiar
** od severu z rázc. Podrozsutec cez Nové diery 
* po  zelenej turistickej značke od západu z Tiesňav cez Boboty a sedlo Vrchpodžiar

## Referencie

## Iné projekty
 

Kategória:Doliny Malej Fatry
Kategória:Krivánska Fatra
Kategória:Kaňony na Slovensku
Kategória:Rozsutec (národná prírodná rezervácia)
Chleb

**Chleb** () je tretí najvyšší vrch Malej Fatry. Nachádza sa v Krivánskej časti pohoria v jej hlavnom hrebeni, približne  južne od Terchovej. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.

## Poloha
Nachádza sa v severnej polovici pohoria, v centrálnej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej najatraktívnejšej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia obcí Terchová a Šútovo. Najbližšími vrcholmi v hlavnom hrebeni je západne ležiaci Veľký Kriváň () a východne ležiaci vrch Hromové (). Na južnom výbežku stojí celoročne prístupná Chata pod Chlebom ().

## Opis
Skalnato-hôľnatý vrch v centrálnej, najatraktívnejšej časti hlavného hrebeňa Krivánskej Fatry je vďaka dostupnosti a výhľadu obľúbeným cieľom turistov. Hlavný hrebeň vedie zo severu od Poludňového grúňa () cez Steny (; tu sa stáča západným smerom) a Hromové () a pokračuje západným smerom cez Snilovské sedlo na dominantný Veľký Kriváň (). Poloha nad Vrátnou dolinou v blízkosti Snilovského sedla, kde končí sedačková lanovka od Chaty Vrátna, robí mohutný vrch jedným z najľahšie dostupných nielen v Malej Fatre. 

Jeho severné svahy sú zvláštne vytvarované na tzv. „chlebské kotle“, pozostatok po dávnych zosuvoch. Pretože sa tu dlho do jari drží sneh (známy svah Oštiepková mulda), boli tu vybudované lyžiarske trate, dostupné z Vrátnej. Na južnej strane svah vytvára predvrchol *Bochník* a na južných svahoch sa nachádza aj Chata pod Chlebom. Na severnej strane pramení vo výške približne  rieka Varínka, ktorá odvodňuje severnú polovicu masívu. Juhovýchodné svahy odvodňuje *Úplazný potok*, čoby prítok Šútovského potoka a juhozápadné Snilovský potok, prítok Studenca.

Celá oblasť je súčasťou Národného parku Malá Fatra a veľká časť Chlebu patrí do NPR Chleb.

Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu , čím bola upresnená dovtedy uvádzaná hodnota 

### Výhľady
Ľahko dostupný Chleb, situovaný v srdci Krivánskej Fatry, umožňuje výborný rozhľad na okolité vrchy Malej Fatry, no i vzdialené pohoria. Ďaleký kruhový rozhľad čiastočne obmedzujú len velikáni hlavného hrebeňa. Mimo Vrátnej doliny a okolitých kotlín a vrchov je zo skalnato-lúčnatého vrcholu možné pozorovať Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy, Martinské hole, Vtáčnik, Veľkú Fatru, Nízke i Západné Tatry či Chočské vrchy.

## Prístup
* po  červenej značke hlavným hrebeňom:
** zo sedla Medziholie cez Steny ()
** zo Snilovského sedla 
* po  zelenej značke:
** od Chaty Vrátna cez Snilovské sedlo
** zo Šútova cez Snilovské sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Národná prírodná rezervácia Chleb
* Chata pod Chlebom
* Krivánska Fatra
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Demianka (rieka na Sibíri)

náhľad|Demianka
**Demianka** () je rieka na západnej Sibíri. Je pravým prítokom Irtyša. 

Pramení vo Vasjuganských močariskách  na severovýchode Omskej oblasti. Ďalej tečie po území Ťumenskej oblasti. Dĺžka rieky - , výmera povodia - . Brehy sú nízke a pokryté lesom. 

Prítoky: Keum pravý; Tegus, Urna, Imgyt, Veľký Kunjak - ľavé. Rieka sa využíva zväčša na plavenie dreva.
Povodie Demianky je iba veľmi riedko osídlené. Väčšie mestá sa tu nenachádzajú.

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Rieky v ázijskej časti Ruska
Chobotníčky

**Chobotníčky** alebo **chobotničky** (lat. *Echiurida*, *Echiura*) sú taxón obrúčkavcov. V druhej polovici 20. storočia sa často zaraďoval ako samostatný kmeň špirálovcov, t.j. ako taxón vedľa obrúčkavcov. 

## Opis
Sú to morské živočíchy s uhorkovitým až bochníkovitým telom, dlhým až okolo 40 cm. Vpredu sa nachádza pohyblivý, ale nezatiahnuteľný chobot, na jeho báze sú ústa. Črevo tvorí v tele veľa slučiek, takže mnohokrát presahuje dĺžku tela. Anus je terminálny.

Na povrchu tela je kutikula s hrbolčekmi, usporiadanými do kruhov, a so štetinkami – vpredu je pár tuhých štetín a okolo anusu jemnejšie štetinky. Pod kutikulou je epidermis, svalový vak a peritoneum coelomovej dutiny. Coelom je nečlánkovaný, len dutina chobota je od telovej dutiny oddelená diafragmou; coelomové dutinky sa však zakladajú embryonálne. 

Nervová sústava je podobná ako u *[[Sipuncula]]*, brušný povrazec má však už náznak ganglií. Obehová sústava je jednoduchá uzavretá – tvorí ju brušná a chrbtová cieva (má funkciu srdca), pričom obe cievy sú spojené komisúrami. Táto obehová sústava však nijako nesúvisí s coelomovou dutinou. Osobitnú zmienku si zasluhuje vylučovacia sústava. Tvoria ju párové metanefrídie (zrejme rudiment zaniknutej segmentácie), ktoré však v skutočnosti fungujú ako gonodukty. Vylučovaciu funkciu plnia dve trubice v zadnej časti tela, do ktorých ústi veľké množstvo obrvených náleviek (nefrostómov). Vývody týchto trubíc sú pri anuse.

## Rozmnožovanie a vývin
Chobotníčky sú gonochoristy s výrazným, niekedy až extrémnym pohlavným dimorfizmom. Spomenieme si aspoň svojím spôsobom unikátne rozmnožovanie druhov rodu *[[Bonellia]]*. Z vajíčka sa liahne trochofórová larva, ktorá pokiaľ prisadá na dno, mení sa postupne na dospelú samicu. Pokiaľ prisadne na lepkavý povrch tela (hlavne chobota) inej samice, mení sa na drobného samčeka (má asi 1 mm), ktorý cez vývod metanefrídie vlieza do jej tela a tu oplodňuje vajíčka. Je nanajvýš zaujímavé, že v tomto prípade pohlavie nie je určené geneticky už v štádiu zygoty, ale vývin samčieho pohlavia indukujú látky, ktoré sú obsiahnuté v chobote samice.

Poznáme asi 70 druhov chobotníčok. V pobrežnej zóne skoro celej Európy sa vyskytuje *[[Bonellia viridis]]* s dlhým, na konci rozoklaným chobotom. Na pobreží chladnejších morí Európy je častý *[[Echiurus echiurus]]*, ktorý má kratší lopatkovitý chobot.

## Systematika
kmeň chobotníčky (Echiurida/Echiura):
* rad Echiuroinea
** čeľaď Bonellidae
** čeľaď Echiuridae
* rad Xenopneusta
** čeľaď Urechidae
* rad Heteromyota
** čeľaď Ikedaidae

## Zdroje

*
NGC 3501

**NGC 3501** je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 23. apríla 1881.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Lev
3501
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1881
NGC 3502

**NGC 3502** je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Pohár
3502
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1886
NGC 3503

**NGC 3503** je emisná hmlovina s otvorenou hviezdokopou v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. apríla 1834.

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Kýl
3503
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1834
Zoznam sopiek

Toto je **zoznam aktívnych, ako aj vyhasnutých sopiek** v slnečnej sústave.

## Na Zemi
Zoradenie podľa vulkanických provincií:
* Sopky Stredomoria a západnej Ázie
* Sopky Afriky a Červeného mora
* Sopky strednej Ázie a Indického oceánu
* Sopky Nového Zélandu a Fidži
* Sopky Austrálie a Melanézie
* Sopky Indonézie
* Sopky Filipín a juhovýchodnej Ázie
* Sopky Japonska, Taiwanu a Mariánskych ostrovov
* Sopky Kurilských ostrovov
* Sopky Kamčatky a severnej Ázie
* Sopky Aljašky
* Sopky Kanady a západu USA
* Sopky Havajských ostrovov a Tichého oceánu
* Sopky Mexika a Strednej Ameriky
* Sopky Južnej Ameriky
* Sopky Karibiku
* Sopky Islandu a Severného ľadového oceánu
* Sopky Atlantického oceánu
* Sopky Antarktídy

## Inde v slnečnej sústave
### Mars
* Arsia Mons
* Olympus Mons
* Pavonis Mons

### Iné planéty a mesiace
* Io – mesiac Jupitera
* Titan – mesiac Saturnu
* Triton – mesiac Neptúnu

## Fiktívne sopky
* Orodruina (hora Osudu) – sopka v Mordore, zo sveta J. R. R. Tolkiena.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  – zoznam sopiek na Global Volcanism Program (Smithosonian Institution)
* volcano.oregonstate.edu – zoznam sopiek na Volcano World (Oregon State University)
* volcanoes.usgs.gov – zoznam sopiek USA na Volcano Hazard Program (USGS)
* www.philvolcs.dost.gov.ph – zoznam sopiek Filipín (Filipínsky inštitút vulkanológie a seizmológie)
NGC 3504

**NGC 3504** je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Malý lev
3504
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1785
Marian Jaslovský

**Marian Jaslovský** (* 9. marec 1963, Bratislava) je slovenský publicista, novinár, hráč na flautu, saxofóny, dychový syntetizátor Akai EWI, klávesy a príležitostný producent.

V roku 1986 vyštudoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského, odbor hudobná veda. Pracoval ako dramaturg agentúry, producent vydavateľstva Opus, šéfredaktor knižného vydavateľstva, redaktor magazínov *Kankán* a *[[inZine]]*, šéfredaktor gastronomického magazínu a profesionálny copywriter. V rokoch 20042011 bol redaktorom *[[SME]]*. Potom pôsobil ako manažér a analytik sociálnych médií v spoločnosti Mindshare Slovakia a od februára 2019 pôsobí v občianskom združení Post Bellum. Od januára 2022 sa vrátil k publicistike a je stálym redaktorom časopisu *[[.týždeň]]*. Okrem toho pripravuje podcasty *Príbehy 20. storočia* pre o.z. Post Bellum.

Ako hudobník či producent spolupracoval s desiatkami známych hudobníkov a nahral asi 100 albumov a singlov.

Ako novinár/publicista spolupracoval s desiatkami médií. Napísal 6 kníh. Editorsky sa podieľal na súbornom diele textov Fedora Freša

## Knižná tvorba
*  (2. a 3. doplnené vydanie: Slovart)
* 
* 
* 
* 
* 

## Ocenenia
* 2000: výročná Cena Akadémie slovenskej populárnej hudby Aurel za publicistickú a editorskú činnosť
* 2011: nominácia na Novinársku cenu 2010 v kategórii reportáž (cyklus Miesta literatúry, SME Víkend)
* 2024: prémia Literárneho fondu za pôvodnú slovenskú literárnu tvorbu v kategórii literatúra faktu (za knihu *Marián Varga: nebo peklo raj*)

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* Marian Jaslovský – Hudobné centrum
* 
* Hudba Mariana Jaslovského na Soundcloude (staršie veci)
* Netúžim byť kustódom múzea slovenskej hudby, chcem niečím prispieť do jej súčasnosti – rozhovor na Hudba.sk (2009)

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Slovenskí hudobní publicisti
Kategória:Slovenskí hudobníci
Kategória:Slovenskí saxofonisti
Kategória:Slovenskí flautisti
Kategória:SME
Kategória:.týždeň
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
NGC 3505

**NGC 3505** je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. mája 1836.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Pohár
3505
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1836
NGC 3506

**NGC 3506** je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel dňa 11. marca 1784.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Lev
3506
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1784
NGC 3509

**NGC 3509** (tiež **Arp 335**) je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. decembra 1786. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie, ktoré nemohol zaradiť do žiadnej inej kategórie.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Lev
3509
335
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1786
NGC 3511

**NGC 3511** je špirálová galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. decembra 1786.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Pohár
3511
Kategória:Špirálové galaxie
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1786
NGC 3515

**NGC 3515** je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 20. apríla 1882.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Malý lev
3515
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1882
NGC 3516

**NGC 3516** je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1785.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Veľká medvedica
3516
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1785
NGC 3518

**NGC 3518** je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Sextant
3518
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1886
NGC 3519

**NGC 3519** je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 14. marca 1834.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,7.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Kýl
3519
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1834
NGC 3512

**NGC 3512** je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Malý lev
3512
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1785