open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sedlo pod Bradou

náhľad|Rázcestie v sedle
**Sedlo pod Bradou** () je horské sedlo v Súľovských vrchoch. Nachádza sa nad obcou Súľov-Hradná. Vedie ním Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.

## Polohopis
Priesmyk leží v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Nachádza sa v hrebeni, ktorý vedie z Roháča () juhozápadným smerom na Súľovský hrad (). Sedlo leží na juhozápadnom úpätí mohutnej Brady () a oddeľuje od nej menej výraznú časť hrebeňa. V sedle sa križujú značené turistické trasy a celá oblasť patrí do Národnej prírodnej rezervácie Súľovské skaly. Severozápadnú časť hrebeňa odvodňuje potok Hrabovčanka do Váhu, voda z juhovýchodných svahov odteká do Hradnianky.  

Sedlo leží na území Žilinského kraja, v okrese Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Súľov-Hradná, Jablonové a Hrabové (Bytča).

## Prístup
* po  červenej turistickej značke (E3):
** od severu z Hričovského Podhradia cez rázc. Pod Roháčom
** od juhu z rázc. Skotňa v Súľove cez rázc. Lúka pod Súľovským hradom
* po  modrej turistickej značke z Hrabového

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské vrchy
* Súľovské skaly

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Súľovských vrchoch
Bukolická poézia

[náhľad|Bukolická scenéria od maliara [Salomon Gessner|Salomona Gessnera  (1730–1788)]]
**Bukolická poézia** (od  – *búkoloi* = *pastieri*) je druh antickej idylickej poézie ospevujúcej dedinský a pastiersky bezstarostný život, ktorý podľa predstáv básnikov plynul bez práce, v tancoch a piesňach.

Žáner bukolickej či pastierskej poézie (búkolika) bol veľmi obľúbený v helenistickom období, kedy bol jeho významným autorom Theokritos zo Syrakúz (300 – 260 pred Kr.). Jej korene však siahajú až do archaickej doby. Tento typ poézie naďalej skladali menej významní grécki básnici po celé helenistické obdobie. Bola podobná skoršej epickej poézii, pretože bola tvorená v hexametroch, ale jej rozsah bol menší. Ospevovala život obyčajných vidiečanov ako pastierov, roľníkov, rybárov, a nie epických hrdinov.
 
Bukolická poézia s obľubou ospevovala prirodzenosť vzťahov medzi týmito jednoduchými ľuďmi, ich blízkosť k prírode a pod. Život vidieckeho človeka sa kladie do ostrého protikladu so životom v meste. Sociálne protirečenia a spoločenské problémy obvykle stáli mimo jej ideového rámca alebo sa ich dotýkali iba v skrytých narážkach. Obľúbenými básnickými formami bukolickej poézie boli idyly či eklogy (dej týchto žánrových foriem je často situovaný do bájnej pastierskej zeme Arkádia s mýtickými postavami pastierov). Existuje však i bukolický román. Považuje sa zaň dielo antickej gréckej literatúry, milostný román z pastierskeho prostredia od spisovateľa Longa, *Dafnis a Chloé* (3. storočie pred Kr.).
 
Najznámejším predstaviteľom bukolickej poézie bol rímsky autor Publius Vergilius Maro, ktorý napísal básnické skladby, *Bucolica* (Spevy pastierske), *Georgica* (Spevy roľnícke), v ktorých opisuje idylický život na vidieku. Novodobo sa záujem o bukolickú poéziu objavil na sklonku renesancie, v baroku a v rokoku (aj v období klasicizmu), v súvislosti aj s pastorálnou (pastierskou) prózou či drámou. Literárny barok s obľubou využíval pastierske motívy najmä vo vianočnej poézii (*pastorály*, odvodené od , gréckeho *búkolikos* – pastiersky). Ovplyvnila i našu literatúru (vianočné koledy, jasličkárske hry a pod.). Antická bukolická poézia sa s veľkou obľubou prekladala a napodobňovala. Najvýznamnejším prekladateľom i napodobňovateľom bukolickej poézie bol v našej literatúre Ján Hollý (aj J. Palkovič, B. Tablic a iní), ktorý prekladal Teokrita i Vergília, a podľa vzoru týchto básnikov zložil i svoje selanky. Bukolická poézia bola obľúbeným rozptýlením najmä šľachty. Často sa predstavovala aj napr. pri divadelných inscenáciách, spoločenských hrách alebo zábavách. „Pastierske“ scény boli akoby návratom k životnej prirodzenosti a často umožňovali to, čo inak dvorná etiketa zakazovala.
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Literárne pojmy
Kategória:Kultúra v starovekom Grécku
Moossee

náhľad|Jazero Moossee pri kúpalisku

**Moossee** [vyslov: múzi] () alebo *Grosser Moossee* je jazero vo švajčiarskom kantóne Bern. Jeho plocha je 31 ha. Podľa jazera je pomenovaná obec Moosseedorf (doslova „Moosseeská dedina“) na jeho južnom brehu. Golfové ihrisko Moossee sa nachádza východne od jazera pri Münchenbuchsee. Rieka Urtenen odvádza vodu z Chli Moossee a potom sa vlieva do Grosser Moossee o 400 m ďalej.

## Doložené historické názvy
Toto sú doložené historické názvy jazera Moossee:
* okolo roku 1800: *Seedorfersee*
* 1860–1883: *Moos Seedorfer See*
* 1900: *Seedorfsee*
* od roku 1954: *Moossee*

## Pozri aj
* Moosseedorf

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Jazerá vo Švajčiarsku
Kategória:Geografia kantónu Bern
Kategória:Moosseedorf
Bitka pri Grauholzi

**Bitka pri Grauholzi** bola dňa 5. marca 1798 bitkou medzi bernskou armádou pod vedením Karla Ludwiga von Erlacha proti francúzskej revolučnej armáde pod vedením Balthazara Alexisa Henriho Schauenburga. Bitka sa odohrala pri Grauholzi, zalesnenom kopci na území dnešných obcí Urtenen-Schönbühl a Moosseedorf v kantóne Bern vo Švajčiarsku. Bernská vláda sa vzdala už predchádzajúci deň a bernská porážka pri Grauholzi ukončila ich odpor voči Francúzom na severe kantónu.


Súbor:Grauholzdenkmal1 08.jpg|Grauholzský pamätník v Moosseedorfe
Súbor:Grauholzdenkmal3 08.jpg|Pamätná tabuľa na grauholzskom pamätníku


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Francúzske revolučné vojny
Kategória:Dejiny Švajčiarska
Kategória:Bitky v 1798
Budova FSI VUT

**Budova FSI VUT** je výšková budova zvaná A1 v brnenskom kampusovom areáli Pod Palackého vrchom, v ktorej sídli Fakulta strojného inžinierstva Vysokého učenia technického. Devätnásťposchodová budova je vysoká 74 metrov. Výstavba budovy začala v roku 1974 a skončila v roku 1984.

## Rekonštrukcia
V roku 2013 sa začalo s rekonštrukciou plášťa budovy, pretože jeho stav dlhodobo nevyhovoval aktuálnym potrebám, predovšetkým kvôli energetickým požiadavkám a bolo potrebné opraviť a zrekonštruovať vnútorné prvky budovy. Budovu bolo potrebné zrekonštruovať aj vďaka poškodeniu plášťa budovy spôsobeného napríklad víchricou Kyrill. Cena rekonštrukcie bola odhadovaná na 280 000 000 Kč a vykonaná bola spoločnosťou Metrostav.

Po odkrytí plášťa sa ukázalo, že ani vonkajší betónový skelet nie je v dobrej kondícii a nemusel by uniesť nový plášť. Tým sa cena predražila a tiež predĺžila očakávaná doba dokončenia rekonštrukcie. Univerzita tiež uvažovala, že doterajšiu budovu zbúra a postaví novú, to sa však nestalo.

Rekonštrukcia nakoniec stála približne 600 miliónov českých korún a bola dokončená v roku 2015. Dôvodom nedostatkov budovy bola nekvalitne vykonaná vlastná stavba, kedy v nosníkoch chýbalo približne 200 ton ocele.

## Galéria

Súbor:FSI1.jpg|Budova s pôvodným plášťom v roku 2010
Súbor:Budova_FSI_VUT_(3).jpg|Detail nového plášťa budovy, 2019
Súbor:Budova_FSI_VUT_(2).jpg|Budova z diaľky, 2019


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Vysoké učenie technické v Brne
Kategória:Výškové budovy v Brne
Kategória:Královo Pole
Priehrada Contra

náhľad|Bočný záber na priehradu.

**Priehrada Contra** alebo **priehrada Verzasca** a **priehrada Locarno**, je oblúková betónová priehrada na rieke Verzasca v údolí Val Verzasca v Ticino vo Švajčiarsku. Súčasťou priehrady je aj vodná elektráreň. So svojou výškou 220 metrov je štvrtou najvyššou priehradou vo Švajčiarsku po priehradách Lac des Dix, Lac de Mauvoisin a Lago di Luzzone.

## História
6. mája 1960 bola založená spoločnosť Verzasca SA, aby postavila priehradu ako centrálnu časť hydroelektrického komplexu Verzasca. Výstavba začala v roku 1961. Priehradu navrhla a na jej stavbu dohliadala spoločnosť Lombardi & Gellaro Ltd. Keďže sa priehrada Contra nachádza v nižšej nadmorskej výške v porovnaní s inými švajčiarskymi priehradami, tým tak teplejšie počasie umožnilo výstavbu vykonávať celoročne. Na odklonenie rieky a prípravu suchého pracoviska pre priehradu boli vybudované odklony, z ktorých jeden presmeroval rieku cez bočný tunel s kapacitou 200 m³/s. Keďže rieka mohla mať oveľa väčší prietok, ako je kapacita tunela, inžinieri to prijali ako riziko. Kamenivo do betónu bolo získané z kameňolomu v blízkosti staveniska. Okolo a pod hrádzou bola umiestnená injektážna clona, ​​aby sa zabránilo úniku, ktorý by spotreboval veľké množstvo cementu. V auguste 1964 sa nádrž začala napúšťať a v septembri 1965 bola nádrž plná a priehrada dokončená.
## Technické údaje
náhľad|Mapa Lago di Vogorno.

## Zlaté oko
Priehrada získala väčšiu slávu vďaka úvodnej sekvencii sedemnásteho filmu o Jamesovi Bondovi *[[James Bond: Zlaté oko|Zlaté oko]]* (1995), ktorá ukazuje Bonda (Pierce Brosnan), ako skáče z priehrady. Objekt slúžil ako fiktívna továreň na chemické zbrane v Archangelsku v Sovietskom zväze. Bungee Jumping v skutočnosti predviedol britský kaskadér Wayne Michaels. Krátko po vydaní filmu ju Verzasca SA, majiteľ priehrady, začal prenajímať poskytovateľovi bungee jumpingu. Odvtedy je priehrada obľúbeným cieľom turizmu. Ponuku skoku z priehrady využilo už viac ako 10 000 návštevníkov.

## Galéria

Súbor:BarrageDeContra.JPG|Priehrada Contra vo Švajčiarsku.
Súbor:Contra dam.jpg|Záber na vrchnú cestu.
Súbor:Aerial imagery of Contra Dam and Verzasca River, Ticino, Switzerland.webm
Súbor:ETH-BIB-Verzasca-Staumauer-LBS H1-025322.tif|Priehrada počas výstavby v roku 1964.
Súbor:Verzasca-dæmningen.JPG|Bilbord poukazujúci na spojenie s Jamesom Bondom.
Súbor:Valle Verzasca mit Talsperre.jpg
Súbor:LagoDiVogorno 7275.jpg|Pohľad na priehradu v roku 2006.


## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Swiss Committee on Dams

Kategória:Priehrady vo Švajčiarsku
Kategória:Architektúra z 1965
Kategória:Stavby v kantóne Ticino
Kategória:Lokality z filmov o Jamesovi Bondovi
Železničná stanica Bern

**Železničná stanica Bern** (, predtým *Bern Hauptbahnhof*) obsluhuje obec Bern, federálne mesto Švajčiarska. Postupne bola otvorená v rokoch 1858 až 1860 a odvtedy bola niekoľkokrát prestavaná. Leží na tratiach OltenBern a LausanneBern (spoločne tvoria trať známu v nemčine ako *[[Mittellandlinie]]*) a je blízko konca Lötschbergskej trate. Stanica je vo vlastníctve Švajčiarskych federálnych železníc (SBB-CFF-FFS). Vlakové spojenia do a zo stanice prevádzkujú Švajčiarske federálne železnice, Bern-Lötschberg-Simplon (BLS) a metrový rozchod Regionalverkehr Bern-Solothurn (RBS). Vlaky prichádzajúce na stanicu zahŕňajú ICE a medzinárodné vlaky do Talianska.

Bern je najbližšia stanica k Bernskej univerzite v štvrti Länggasse. Na vrchole stanice je strešná terasa, na ktorú sa dostanete výťahom z metra z nástupíšť 12 a 13 s výhľadom na mesto a Bernské Alpy. Prístup na Letisko Bern zo stanice je zvyčajne železnicou na stanicu Belp a potom prípojným autobusom, ale prvý a posledný autobus premáva každý deň priamo medzi stanicou v Berne a letiskom. Má letiskový kód IATA (ZDJ), ako codeshare Amerických Aerolínií na linke Švajčiarskych federálnych železníc z Letiska Zürich v Zürichu.

V rokoch 1999 až 2003 bola stanica zrekonštruovaná a čiastočne prerobená. V súčasnosti sa v stavbe nachádza Rail City, nákupné centrum otvorené dlhšie ako väčšina ostatných obchodov v meste a tiež v nedeľu a počas štátnych sviatkov, keď je väčšina ostatných obchodov zatvorená; je to možné, pretože zákony o otváraní obchodov kantónu a mesta Bern sa nevzťahujú na federálne vlastnené nehnuteľnosti. Stanica má šesť nástupíšť štandardného rozchodu obsluhujúcich dvanásť koľají (očíslovaných 1–10 a 12–13) a dva metre rozchodu nástupíšť RBS obsluhujúcich štyri koľaje (číslované 21–24). Zaujímavé je, že tu nie je žiadne nástupište 11, ale medzi nástupišťami 10 a 12 je priechodná železničná trať bez priečelia nástupišťa. Stanica je prepojená s mnohými miestnymi autobusovými, električkovými a trolejbusovými linkami (prevádzkovanými napr. BERNMOBIL-om) a regionálnymi autobusovými spojmi (prevádzkovanými PostAutom).

Uprostred projekcií dramaticky narastajúceho počtu cestujúcich sa v priebehu 10. rokov 21. storočia objavili plány na veľké rozšírenie a rozvoj stanice v Berne, prevažne so zameraním na nové podzemné priestory. Švajčiarske federálne železnice, regionálny Bern-Solothurn a mesto Bern sú kľúčovými podporovateľmi tohto vývoja. Dňa 26. júna 2017 bolo vydané povolenie na plánované rozšírenie stanice a v priebehu nasledujúceho mesiaca bola zahájená stavebná činnosť.  Predpokladalo sa, že zrekonštruovaná stanica bude dokončená do konca roka 2025, ale odložila sa do roku 2027 a teraz sa odkladá až do roku 2029.

## Referencie

## Zdroj

Bern
Kategória:Doprava v Berne
Autobusová stanica Zürich

[náhľad|Autobusy spoločnosti [Flixbus na Carparkplatz Sihlquai]]
[náhľad|Na ľavom brehu rieky [Sihl: Carpark Sihlquai]]
**Autobusová stanica Zürich** () až do premenovania v roku 2017 **Carparkplatz Sihlquai**, je centrálna autobusová stanica pre diaľkové autobusy a autokary v Zürichu. Nachádza sa severne od hlavnej stanice a západne od Švajčiarskeho národného múzea na Sihlquai. Parkovisko je neďaleko hlavnej vlakovej stanice. Okrem toho na neďalekú zastávku električiek *Sihlquai/HB* premávajú linky 4, 13 a 17 dopravného podniku Verkehrsbetriebe Zürich.

## Autobusové linky
Spoločnosti ako *Expressbus* a Eurolines prevádzkujú pravidelné linky do východnej Európy a najmä do Talianska. Nemecké spoločnosti FlixBus a IC Bus obsluhujú destinácie z Zürichu predovšetkým v nemeckých mestách, čiastočne aj v severnom Taliansku, susedných krajinách, Beneluxe a krajinách východnej Európy. Flixbus ponúka až sedem priamych spojení denne na Letisko Bazilej-Mulhouse-Freiburg, dôležité miesto pre nízkonákladovú leteckú spoločnosť EasyJet.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Doprava v Zürichu
Kategória:Stavby v Zürichu
Kategória:Autobusové stanice
Juan Pablo Raba

**Juan Pablo Raba**, celým menom *Juan Pablo Raba Vidal*; (* 14. január 1977, Bogota, Kolumbia) je kolumbijský herec, producent a model.

Na Slovensku je známy najmä svojím účinkovaním v telenovelách *[[Sladká Valentína]]*, *[[Divoška Anastázia]]* a *[[Kráľovná juhu (telenovela)|Kráľovná juhu]]* a v seriáloch *[[Narcos]]* a *[[Agenti S.H.I.E.L.D.]]*.

## Osobný život
V roku 2003 sa oženil s novinárkou Paulou Quinteros, v roku 2007 sa rozviedli.

Začiatkom roka 2011 začal vzťah s moderátorkou spravodajstva a modelkou Mónicou Fonseca, s ktorou sa 8. augusta 2011 oženil v Miami. Majú spolu dve deti: syna Joaquína a dcéru Josephine Joie).

## Filmografia
### Televízia

### Film

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Juan Pablo Raba na Facebooku
* Juan Pablo Raba na Instagrame

Kategória:Kolumbijskí televízni herci
Kategória:Kolumbijskí filmoví herci
Kategória:Osobnosti z Bogoty
Pillow pojišťovna

**Pillow pojisťovňa** je česká poisťovňa s licenciou od Českej národnej banky na prevádzkovanie neživotného poistenia. Poisťovňa v súčasnosti (júl 2024) ponúka v Česku produkt poistenia vozidiel (povinné zmluvné poistenie, havarijné poistenie, doplnkové - ako asistenčné služby, apod.), poistenie majetku a občianskej zodpovednosti, a poistenie úrazu a choroby. Jediným akcionárom poisťovne je spoločnosť Simply Fair Insurance.

Na Slovensku pôsobí od novembra 2023, zatiaľ s produktom poistenia vozidiel. 

## História
Poisťovňa bola založená 15. júla 2015 pod názvom *První klubová pojišťovna*, pilotnú prevádzku spustila 21. septembra 2015, kým ostrá prevádzka sa začala 22. marca 2016. K premenovaniu na Pillow došlo 25. novembra 2019 a predchádzala mu zmena akcionárskej štruktúry a štatutárnych orgánov dňa 31. októbra 2019.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Poisťovne na Slovensku
Kategória:Poisťovne v Česku
Klara Hitlerová

**Klara Hitler**, rodená **Pölzl** (* 12. august 1860, Spital, Rakúsko – † 21. december 1907, Linz, Rakúsko) bola matkou nemeckého politika a vodcu nacistickej strany Adolfa Hitlera.

Podľa rodinného lekára Dr. Eduarda Blocha to bola veľmi tichá, milá a láskavá žena. V roku 1934 Hitler poctil Klaru tým, že po nej pomenoval ulicu v Passau.

## Život
Narodila sa v rakúskej obci Weitra. Jej otec bol Johann Baptist Pölzl a jej matka bola Johanna Hiedler. V roku 1876 si 16-ročnú Kláru najal jej príbuzný Alois Hitler, tri roky po svojom prvom sobáši s Annou Glasl-Hörer, ako slúžku do domácnosti. Hoci Aloisov biologický otec nie je známy, po tom, čo sa jeho matka Maria Schicklgruber vydala za Johanna Georga Hiedlera, bol Alois oficiálne označený za Hiedlerovho syna. Klarina matka bola Hiedlerova neter, vďaka čomu boli Klára a Alois bratranci z prvého kolena.

Po smrti Aloisovej druhej manželky Franzisky Matzelsbergerovej v roku 1884 sa Klara a Alois vzali 7. januára 1885 na krátkej ceremónii, ktorá sa konala v Braunau am Inn. Ich prvý syn Gustav sa narodil o štyri mesiace neskôr, 17. mája 1885. Ida nasledovala 23. septembra 1886. Obe deti zomreli na záškrt počas zimy 188788. Tretie dieťa, Otto, sa narodilo a zomrelo v roku 1892. Tretí syn Adolf sa narodil 20. apríla 1889. Okrem svojich biologických detí vychovávala aj deti z Aloisovho prvého manželstva – Aloisa mladšieho a Angelu.

V roku 1892 odišla Klára s rodinou vlakom do Passau, kde sa usadili na ďalšie dva roky. Tam sa narodil 24. marca 1894 ich ďalší syn Edmund a 21. januára 1896 dcéra Paula. Edmund zomrel na osýpky 28. februára 1900 ako päťročný. Z jej šiestich detí s Aloisom sa dospelosti dožili iba Adolf a Paula.

Bola ženou v domácnosti, väčšinu času venovala starostlivosti o domácnosť a výchove detí, pre ktoré nemal ich otec Alois veľa pochopenia ani záujmu. Bola oddanou a praktizujúcou katolíčkou, čomu učila aj svoje deti.

Keď Alois v roku 1903 zomrel, zanechal štátny dôchodok. Klára predala dom v Leondingu a presťahovala sa s mladým Adolfom a Paulou do bytu v Linzi, kde žili skromne. V januári 1907 jej rodinný lekár Eduard Bloch diagnostikoval rakovinu prsníka. V Linzi podstúpila radikálnu mastektómiu, avšak počas zákroku boli zistené silné metastázy. Podstúpila intenzívnu chemoterapiu, ktorej vedľajšie účinky prispeli k jej smrti. Zomrela 21. decembra 1907. Bola pochovaná v Leondingu pri Linzi.

Adolf Hitler, ktorý mal so svojou matkou blízky vzťah, bol z jej smrti zdrvený a smútok si niesol po celý život.

## Referencie

Kategória:Rakúske osobnosti
Kategória:Adolf Hitler
Kategória:Úmrtia na rakovinu prsníka
Sedlo Marek

**Sedlo Marek** () je horské sedlo v Súľovských vrchoch. Nachádza sa nad obcou Malá Čierna.

## Polohopis
Priesmyk leží v strednej časti Súľovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Nachádza sa v hrebeni, ktorý vedie juhozápadným smerom zo Žibrida () na Vysoký vrch (). Sedlo oddeľuje masív Dubice () a Dlhú horu a prepája Domanižskú a Súľovskú kotlinu. Hrebeňom vedie hranica Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy a sedlom prechádza značená turistická trasa. Vodu z juhovýchodných svahov odvádza Hvojtová do Čierňanky a Rajčanky, západnú časť hrebeňa odvodňuje potok Bodianka do Domanižanky a Váhu.  

Sedlo leží na rozhraní Žilinského a Trenčianskeho kraja a okresov Bytča, Žilina a Považská Bystrica. Stretávajú sa v ňom katastrálne územia obcí Súľov-Hradná, Bodiná a Malá Čierna.

## Prístup
* po  žltej turistickej značke:
** od juhovýchodu z Rajca cez Malú Čiernu
** od severozápadu z obce Vrchteplá

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské vrchy
* Súľovské skaly

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Súľovských vrchoch
Ružová záhrada v Berne

[náhľad|Ružová záhrada v Berne ako cintorín, rytina od Otta Rasta ([18901930)]]
náhľad|Ružová záhrada v Berne dnes

**Ružová záhrada** () je park severovýchodne od starého mesta v štvrti Schosshalde v Berne.

Záhrady sú hojne navštevované domácimi aj turistami. Park je obľúbený ako vyhliadkové miesto s dobrým výhľadom na staré mesto, má reštauráciu, veľké detské ihrisko a knižnicu so záhradou na čítanie.

Do ružovej záhrady sa dostanete za pár minút z centra autobusom číslo 10 smer Ostermundigen (stanica Rosengarten). V blízkosti však nie sú takmer žiadne parkovacie miesta pre osobnú dopravu a sú zvyčajne preplnené.

Od roku 1765 až do otvorenia Schosshaldenfriedhofu v roku 1877 bola oblasť využívaná ako cintorín. V roku 1913 bol prestavaný na verejný park a od roku 1917 sa tu pestovali ruže.

Jazierkový komplex existuje od roku 1918 s dvoma skupinami monumentov *[[Európa (mytológia)|Európy]]* a *[[Neptún (boh)|Neptúna]]* od Karla Hännyho.  V roku 1956 bol park prestavaný.  Busta Jeremiasa Gotthelfa vytvorená Arnoldom Hugglerom v roku 1937 musela v roku 1960 ustúpiť novej budove letnej reštaurácie a bola premiestnená pred pavilón s dialektovou knižnicou.

V bernskej ružovej záhrade dnes rastie 223 druhov ruží, 200 kosatcov a 28 druhov rododendronov. V roku 1997 bol krížna alej, ktorá pochádza z čias cintorína, vysadená dvanástimi novými lipami.

[náhľad|Pohľad na staré mesto, [Berner Münster|Münster a Nydeggkirche. Vľavo v pozadí Gurten]]

## Pozri aj
* Rozárium

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Bern
Kategória:Parky vo Švajčiarsku
Kláštor Svätej trojice

**Kláštor Svätej trojice** () je mužský pravoslávny kláštor, ktorý sa nachádza pri meste Kalambaka v kraji Tesália v Grécku. Objekt je postavený na skalnom útese vo výške cez 400 metrov.

Je súčasťou skupiny 24 kláštorov postavených v Meteore a taktiež jedným z najstarších dodnes existujúcich kláštorov v Meteore (Meteora znamená v gréčtine „visiace vo vzduchu“). Šesť z 24 kláštorov je stále aktívnych a otvorených pre návštevníkov.

Kláštor bol postavený v 14. až 15. storočí a je zaradený do zoznamu svetového dedičstva UNESCO.

## História
[vľavo|náhľad|Fresky v [katolikone Kláštora svätej Trojice.]]
Kláštor Svätej trojice pochádza z roku 1476 a je jedným z najstarších kláštorov v Meteore. Okrem obytných priestorov má kostol (katolikon) s krížovým pôdorysom a kupolou. V malej Kaplnke svätého Jána Predchodcu, vykopanej do skaly, sú namaľované vzácne fresky zo 17. storočia. Bol bohato obdarený vzácnymi predmetmi a rukopismi, no počas druhej svetovej vojny bol čiastočne vyrabovaný.

## Prístup
Za starých čias sa mnísi a pútnici dostali do kláštora pomocou povrazových rebríkov a lán. V roku 1925, keď bol opátom kláštora Nikandros Stathopoulos, bolo na skale vytesaných 140 schodov, ktoré dovedú návštevníkov do kláštora po tom, čo prejdú úzkym chodníčkom na dne skaly. V súčasnosti existuje aj pozemná lanovka na prepravu výrobkov a materiálov.

## Len pre tvoje oči
Kláštor bol zobrazený v dvanástej oficiálnej bondovke *[[James Bond: Len pre tvoje oči|Len pre tvoje oči]]* z roku 1981. Objekt vystupuje v závere filmu ako o Kristatosov úkryt, pri odovzdávaní zariadenia ATAC Rusom. Časť interiérov kláštora sa natáčala v Londýne v Pinewood. Počas sekvencie ako Bond (Roger Moore) šplhá po skale ho kaskadér Rick Sylvester, vykonal kaskadérsky kúsok Bonda, ktorý spadol z útesu.

Okrem bondovky bol kláštor zobrazený vo filmoch *[[Tintin]]* (1961), *[[Sky Riders]]* (1976) alebo *[[Ukradli torzo Jupitera]]* (1980).

## Galéria

Súbor:J26 502 Agias Triados, Kranvorbau.jpg|Na východnej strane kláštora je mechanizmus schopný prepraviť náklad zo spodku. 
Súbor:Meteora, Moni Agias Triados 2015-09 (1).jpg|Pohľad na nádvorie v kláštore.
Súbor:Meteora.Greece.B.jpg|Umelecké vyobrazenie lokality.
Súbor:Meteora g15.jpg
Súbor:Soldats francais près d'un monastère des Météores en 1917.jpg|Záber z roku 1917.
Súbor:Monastère Agia Triada - Météores (GR44) - 2022-03-22 - 2.jpg
Súbor:Agias Triados dome.jpg|Kupola katolikonu z vnútra.
Súbor:Meteora, Agias Triados, Katholikon 2015-09.jpg|Interiér katolikonu.


## Referencie

## Pozri aj
* Meteora

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Athens greece guide

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Grécku
Kategória:Pravoslávne kláštory v Grécku
Kategória:Lokality z filmov o Jamesovi Bondovi
Urtenen-Schönbühl

[náhľad|Poloha obce v rámci okresu [Bern-Mittelland]]

**Urtenen-Schönbühl** [vyslov: U(h)tnen-Š(h)únb(j)úl] (po alemansky *Urtene-Schömbüeu*) je obec () v okrese Bern-Mittelland v kantóne Bern vo Švajčiarsku. Skladá sa z častí **Urtenen** a **Schönbühl**.

## Demografické údaje
V Urtenen-Schönbühl žije 6 367 ľudí.  V roku 2020 tvorili 20,1 % obyvateľov obce ľudia narodení mimo Švajčiarska.

## Partnerské mestá
Medzi partnerské mestá Urtenen-Schönbühlu patria:
*  Binn, Valais
*  Dačice, Česko

## Doprava
Do mesta vedú diaľnice A1 a A6 a hlavné cesty č. 1, č. 12 a č. 238.

### Vlaková doprava

## Referencie

## Zdroj


Kategória:Obce v kantóne Bern
Zoznam kardinálov vymenovaných Alexandrom VIII.

[náhľad|Pápež [Alexander VIII. (Ludovico Dorigny, 17. storočie, olej na plátne, Museo Antoniano)]]
Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Alexandrom VIII.**

## Menovacia politika
Pápež Alexander VIII. vymenoval počas svojho pontifikátu (16891691) 14 kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali v novembri a februári. Najviac kardinálov vymenoval pápež vo februári 1690. 

Všetci noví členovia kardinálskeho zboru boli Európania. Jeden z nich bol Francúz, všetci ostatní Taliani. Najmladším vymenovaním kardinálom bol 19-ročný Talian Lorenzo Altieri, naopak najstarším vymenovaným prelátom sa stal 60-ročný Giacomo Cantelmo.

Všetci Alexandrom vymenovaní kardináli sa zúčastnili na voľbe novej hlavy Cirkvi v roku 1691. Z radov ním vymenovaných prelátov sa Gian Francesco kardinál Albani stal neskôr pápežom Klementom XI. (po Inocentovi XII.).

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Alexander VIII., bol Lorenzo kardinál Altieri. Skonal 3. augusta 1741, teda 30 rokov po pápežovej smrti.

## Konzistórium 7. novembra 1689
[vpravo|náhľad|268x268bod| [Pietro Ottoboni získal kardinálske galero 7. novembra 1689. (Francesco Trevisani, Bowes Museum, cca 1689)]]

# Pietro kardinál Ottoboni (16671740)

## Konzistórium 13. februára 1690
# Bandino kardinál Panciatici (16291718)
# Giacomo kardinál Cantelmo (16451702)
# Ferdinando kardinál d'Adda (16501719)
# Toussaint kardinál de Forbin-Janson (16311713)
# Giambattista kardinál Rubini (16421707)
# Francesco kardinál del Giudice (16471725)
# Giambattista kardinál Costaguti (16361704)
# Carlo kardinál Bichi (16381718)
# Giuseppe Renato kardinál Imperiali (16511737)
# Luigi kardinál Omodei (16571706)
# Gian Francesco kardinál Albani (16491721), neskôr pápež Klement XI.

[vpravo|náhľad|250x250bod| [Francesco Barberini bol povýšený do kardinálskej hodnosti 13. novembra 1690.]]

## Konzistórium 13. novembra 1690
# Francesco kardinál Barberini (16621738)
# Lorenzo kardinál Altieri (16711741)

## Referencie


## Pozri aj

* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom XI. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom XII. (nástupcom)

## Zdroj

Alexander 08
Čaro lásky

***Čaro lásky*** (*Sortilegio*) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v roku 2009. Hlavné úlohy stvárnili herci Jacqueline Bracamontes a William Levy. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 12. apríla 2010 do 16. augusta 2010 a druhýkrát od 10. júla 2013 do 13. novembra 2013.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 2009
Kategória:Televízne seriály z roku 2009
Kategória:Telenovely Televisy
Rodinná kliatba

***Rodinná kliatba*** (*Mi pecado*) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v roku 2009. Hlavné úlohy stvárnili herci Maite Perroni a Eugenio Siller. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 8. septembra 2011 do 16. februára 2012 a druhýkrát od 2. marca 2015 do 15. mája 2015.

## Obsadenie
* Maite Perroni – *Lucrecia Córdoba Pedraza* (v slovenskom znení Andrea Kiráľová)
* Eugenio Siller – *Julián Huerta Almada* (v slovenskom znení Peter Krajčovič)
* Daniela Castro – *Rosario Pedraza de Córdoba* (v slovenskom znení Linda Zemánková)
* Sergio Goyri – *Gabino Roura Beltrán* (v slovenskom znení Matej Landl)
* Sabine Moussier – *Justina Almada de Huerta* (v slovenskom znení Zuzana Skopálová)
* Lucía Méndez – *Inés Valdivia de Roura*
* Francisco Gattorno – *Rodolfo Huerta*
* Roberto Blandón – *Paulino Córdoba*
* Armando Araiza – *Carmelo Roura Valdivia* (v slovenskom znení Filip Tůma)
* Jessica Coch – *Renata Valencia* (v slovenskom znení Lívia Bielovič)
* Ricardo Franco – *Miguel Mendizabal Molina*
* Úrsula Prats – *Matilde Molina vda. de Mendizabal*
* Antonio Medellín – *Modesto Flores*
* Salvador Sánchez – *Padre Matías Quiroga*
* Tina Romero – *Asunción Torres „Chona“*
* Magda Karina – *Delfina „Fina“ Solís*
* Dacia Arcaráz – *Irene Valenzuela*
* Rafael Goyri – *Simón Méndez*
* Claudio Báez – *Lic. Luciano Ordorica*
* Jackie Garcia – *Blanca „Blanquita“ Quiroga*
* Gabriela Carrillo – *Teresa „Tere“ Roura Valdivia*
* Altair Jarabo – *Lorena Mendizabal Molina* (v slovenskom znení Lenka Košická)
* María Prado – *Doña Rita López*
* Amparo Garrido Arozamena – *Doña Socorro*
* Diego Amozurrutia – *Josué Huerta Almada / Josué Córdoba Almada* (v slovenskom znení Tomáš Hallon)
* Aldo Gallardo – *Manuel Solís*
* Claudia Cervantes
* Gilberto de Anda – *Fidel Cruz*
* Sergio Reynoso – *Ernesto Mendizabal*
* Ana Linares – *Toña*
* Patricia Conde – *Directora del internado*
* Daniela Aedo – *Lucrecia Córdoba Pedraza (dieťa)* (v slovenskom znení Dominika Žiaranová)
* Adriano Zendejas – *Julián Huerta Almada (dieťa)*
* Robin Vega – *Josué Huerta Almada (dieťa)*
* Alejandro Cervantes – *Manuel Solís (dieťa)*
* Diego Velásquez – *César Córdoba Pedraza*
* Laura Carmine – *Lola*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 2009
Kategória:Televízne seriály z roku 2009
Kategória:Telenovely Televisy
Železničná stanica Schönbühl SBB

**Železničná stanica Schönbühl SBB** () je železničná stanica na Bahnhofstrasse 16c v obci Urtenen-Schönbühl, vo švajčiarskom kantóne Bern. Ide o medzizastávku na trati Olten – Bern Švajčiarskych federálnych železníc so štandardným rozchodom. Stanica je približne 290 m južne od Schönbühl RBS na 1000 mm rozchode trate Solothurn – Worblaufen spoločnosti Regionalverkehr Bern-Solothurn.

## Spoje
Nasledujúce spoje zastavujú na stanici Schönbühl SBB:

* S-Bahn v Berne 
** : hodinové spoje medzi Thunom a Langnau i.E..
** : spoje rannej špičky v pracovných dňoch do Ostermundigenu.

## Referencie

## Zdroj

Schönbühl SBB
Kategória:Doprava v kantóne Bern
Muránsko

**Muránsko** () je horské sedlo v pohorí Kozie chrbty. Nachádza sa juhovýchodne od obce Východná.

## Polohopis
Priesmyk leží v západnej polovici Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Važecký chrbát. Nachádza sa v hlavnom hrebeni, ktorý vedie od Turkovej () cez Hoškovú () na vrch Slamená (). Sedlo prepája Michalovu dolinu na severe a dolinu Muránsko na juhu a nimi tiež mohutné doliny Bieleho a Čierneho Váhu. Do týchto riek zároveň odteká voda zo sedla a jeho okolia. Oblasť je súčasťou ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry a sedlom prechádza značená turistická trasa.

Sedlo leží na území Žilinského kraja, okresu Liptovský Mikuláš a na katastrálnom území obce Východná.

## Prístup
* po  modrej turistickej značke:
** od severu zo Železničnej stanice Východná
** od juhu z lokality Čierny Váh

## Referencie

## Pozri aj
* Kozie chrbty
* Važecký chrbát

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Kozích chrbtoch
Slovensko na Letných olympijských hrách 2024

**[[Slovensko]] na [[Letné olympijské hry 2024|Letných olympijských hrách 2024]]** v Paríži reprezentovalo 28 športovcov v 13 športoch. Na otváracom ceremoniáli malo Slovensko dvoch vlajkonosičov Zuzanu Paňkovú a Jakuba Grigara. Na záverečnom ceremoniáli boli vlajkonosičmi atlétka Viktória Forster a zápasník Tajmuraz Salkazanov.
## Medaily

## Športovci
Zoznam slovenských súťažiacich v jednotlivých športoch na Olympijských hrách.

## Atletika

### Bežecké disciplíny a chôdza
#### Muži

#### Ženy

#### Zmiešané tímy

## Box

## Cyklistika

### Cestná

## Džudo

## Jachting

## Kanoistika
 
### Vodný slalom

#### Kajak kros

## Lukostreľba

## Plávanie

## Skejtbording

## Stolný tenis

## Športová streľba

### Muži

### Ženy

## Tenis

## Zápasenie

} Kadimagomedov
|colspan=3|Nepostúpil
|10.
|}

## Referencie

## Pozri aj
* Slovensko na Letných paralympijských hrách 2024

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Letných olympijských hier 2024  
* Portál Slovenského olympijského výboru pre Olympiádu v Paríži 
* Letné olympijské hry 2024 na rtvs.sk

## Zdroj

2024
Kategória:Šport na Slovensku v 2024
Panenská veža

**Panenská veža** () je historická veža, ktorá sa nachádza na malom ostrove pri južnom vstupe do Bosporu,  od ázijského pobrežia neďaleko Istanbulu v Turecku. Využitie tejto historickej stavby bolo od obranného hradu až po maják a rádiostanicu. V roku 1967 bola veža obnovená a pribudol k nej výťah. Súčasná výška veže je 63 metrov.

## História
Postavil ju z dreva byzantský cisár Alexios I. v roku 1110, aby obmedzil vstup do Bosporu železnou reťazou natiahnutou medzi samotnou vežou a ďalšou vežou umiestnenou na pláži v štvrti Manganae v Konštantínopole.

Počas obliehania Konštantínopolu v roku 1453, ktoré viedlo k dobytiu mesta, vežu obsadila byzantská posádka pod velením Benátčana Gabriela Trevisana. Pevnosť odolala niektorým osmanským útokom, ktorým bola po dobytí mesta odovzdaná.

Potom bol predmetom početných rekonštrukcií Osmanmi, až kým ho v roku 1763 nepostavili z kameňa. Nazýva sa Panenská veža, pretože je mylne spájaná s mýtom o smrti osemnásť ročnej princeznej, ktorá umrela po uštipnutí hadom.

## Architektúra
Vďaka rozsiahlej histórii zmenám a obnovy veže sa na jej podlažiach odráža veľké množstvo štýlov. Prvé tri poschodia napríklad odrážajú charakteristiky janovskej architektúry, zatiaľ čo ostatné predstavujú charakteristický osmanský štýl.

## Využitie
V súčasnosti dve najvyššie poschodia slúžia ako reštaurácia a kaviareň s folklórnymi predstaveniami. Cez deň je otvorená pre návštevníkov s panoramatickým výhľadom na región.

## Jeden svet nestačí
Veža sa objavila v závere filmu o Jamesovi Bondovi ''Jeden svet nestačí'', kde slúžila ako úkryt Bondovej oponentke Elektre Kingovej (Sophie Marceau). Niektoré interiérové zábery miesta však vznikli v Pinewood Studios v Londýne.

Okrem bondovky z roku 1999 bola viditeľná veža aj v druhom filme série z roku 1963 *[[James Bond: Srdečné pozdravy z Ruska|Srdečné pozdravy z ruska]]* s Connerym v roli Bonda.

## Galéria

Súbor:7 Tepeli Şehrin Semboli.jpg|Päťpodlažná budova na ostrove počas noci.
Súbor:Maiden's Tower logo.svg|Logo Panenskej veže.
Súbor:Maiden's Tower (Istanbul) (cropped).jpg|Fotografia veže z roku 1900.
Súbor:Maiden tower big.jpg|Detailný pohľad z ostrova.
Súbor:'Kéraban the Inflexible' by Léon Benett 109.jpg|Ilustrácia z knihy „Kéraban nepružný“ od Julesa Verna, ktorú namaľoval Léon Benett.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kizkulesi

Kategória:Veže v Istanbule
Kategória:Stavby v Istanbule
Kategória:Lokality z filmov o Jamesovi Bondovi
Pekné jahňatá

***The Pretty Baa-Lambs*** alebo ***Pretty Baa-Lambs*** po slovensky **Pekné jahňatá** je maľba olejom na paneli vykonaná v roku 1851 anglickým preraffaelstickým umelcom Fordom Madoxom Brownom a je súčasťou zbierky Birmingham Museum and Art Gallery.

Dielo namaľované v plenéri v jasnom slnku zobrazuje umelcovu modelku a milenku Emmu Hillovú a ich dcérku Catherine Madox Brownovú, oblečenú v šatách z 18. storočia, ako kŕmia trávou skupinu jahniat. Vzadu rodinná pestúnka na kolenách ťahá ďalšiu trávu.

Obraz je jednoduchým znázornením rodinného života v tom, čo bol prvým pokusom Forda Madoxa Browna maľovať vonku, v tom čase to bol nový koncept s použitím obmedzeného počtu farieb, zelenej, modrej a bielej s niekoľkými červenými odleskami. Postavy boli namaľované v záhrade ich domu Stockwell v južnom Londýne, jahňatá denne poskytoval miestny farmár a neskôr sa pridala scenéria Clapham Common.

Samotný umelec bol trochu podráždený, keď sa ho opýtali, aké je mravné ponaučenie obrazu, ak ide napríklad o zobrazenie Madony s dieťaťom. Vo svojich katalógových poznámkach k prvej verejnej výstave v roku 1852 uviedol, že obrázok nemá žiadny skrytý význam, je to jednoducho „dáma, bábätko, dve jahňatá, slúžka a tráva“.

Menšia replika diela sa nachádza v zbierke Ashmolean Museum v Oxforde.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Obrazy preraffaelistov
Kategória:Britské obrazy
Kategória:Zbierky v Birmingham Museum and Art Gallery
Futbal na Letných olympijských hrách 2024

Futbalový turnaj na Letných olympijských hrách 2024 sa konal od 24. júla do 10. augusta 2024 vo Francúzsku. Žrebovanie sa uskutočnilo v Paríži 20. marca 2024.

Okrem olympijského hostiteľského mesta Paríž sa zápasy hrali aj v Bordeaux, Décines-Charpieu (pri Lyone), Marseille, Nantes, Nice a Saint-Étienne.

Súťažilo sa na dvoch podujatiach: mužskom a ženskom turnaji. Asociácie pridružené k FIFA sa zúčastnili na kvalifikačných turnajoch, aby si vybojovali miestenky na olympijské hry. Za mužské tímy môžu hrať len hráči do 23 rokov (narodení 1. januára 2001 alebo neskôr), avšak povolený je maximálny počet troch starších hráčov, zatiaľ čo ženské tímy nemajú žiadne vekové obmedzenia.

 bola obhajcom titulu medzi ženami, zatiaľ čo  bola dvojnásobným obhajcom titulu medzi mužmi, ale nekvalifikovala sa.

## Miesta
Celkovo sa olympijské futbalové turnaje konali na siedmich miestach, čo bolo potvrdené 17. decembra 2020.

## Mužský turnaj

### Skupinová fáza

#### Skupina A

|}

#### Skupina B

|}

#### Skupina C

|}

#### Skupina D

|}

### Vyraďovacia fáza

## Ženský turnaj

### Skupinová fáza

#### Skupina A

|}
Poznámka: Kanade bolo odpočítaných 6 bodov.

#### Skupina B

|}

#### Skupina C

|}

#### Poradie tímov na tretích miestach

|}

### Vyraďovacia fáza

## Referencie


2024
Kategória:Športy na Letných olympijských hrách 2024
Kategória:Futbal v 2024
Kategória:Futbal vo Francúzsku
Teresa (telenovela)

***Teresa*** (*Teresa*) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v rokoch 2010 – 2011. Hlavné úlohy stvárnili herci Angelique Boyer, Aarón Díaz, Sebastián Rulli a Cynthia Klitbo. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 22. apríla 2013 do 30. septembra 2013 a druhýkrát od 27. júla 2015 do 9. novembra 2015.

Telenovela je adaptáciou rovnomennej mexickej telenovely z roku 1959.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 2010
Kategória:Televízne seriály z roku 2010
Kategória:Telenovely Televisy
Neot

Svätý **Neot** (* ?† 870) bol anglický svätec a mních žijúci v 9. storočí v Cornwalle. Správy o jeho živote sa zachovali v diele *Life of King Alfred* waleského mnícha Assera žijúceho v Anglicku na prelome 9. a 10. storočia.

V mladosti sa stal pravdepodobne vojakom, neskôr z vojenských služieb odišiel a rozhodol sa vstúpiť do kláštora. Najprv slúžil ako kostolník v Glastonburskom opátstve, ale neskôr žil v Cornwalle, najprv sám, neskôr s rastúcou skupinou ďalších mníchov neďaleko Bodmin Moor, kde sa venoval starostlivosti o chudobných v okolí.

Jeho ostatky boli zachované ako sväté relikvie v cornwallskej obci, ktorá niesla jeho meno. Neskôr boli umiestnené v kláštore, ktorý bol pomenovaný na jeho počesť v jeho mene a pozostatky sa stali prioritou tohto kláštora. Nakoniec sa stratili počas vlády Henricha VIII. Tudora počas rušenia anglických kláštorov. Sviatok má 31. júla (oslavuje sa poslednú nedeľu v júli). Je patrónom rýb.

Dnes je po ňom pomenovaná dedina v Cornwalle a mesto v grófstve Cambridgeshire. Existuje mnoho kostolov zasvätených svätému Neotovi.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Úmrtia v 870
Kategória:Britskí katolícki svätci
Kategória:Britskí svätci a blahoslavení
Kategória:Anglosasi
Kategória:Kresťanskí mnísi
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 31. júla
Kategória:Pravoslávni svätci majúci sviatok 31. júla
Kategória:Pravoslávni svätci
Kategória:Britskí kresťanskí mnísi
Tabličky

**Tabličky** () je názov horského sedla v pohorí Kozie chrbty. Nachádza sa severne od obce Vikartovce.

## Polohopis
Priesmyk leží vo východnej polovici Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Dúbrava. Nachádza sa v hlavnom hrebeni, medzi Čiernou () a Kozím kameňom (), v najvyššej časti pohoria. Sedlo tvorí prechod medzi Lopušnou dolinou na severe a južne situovanou Vikartovskou priekopou v Hornádskej kotline. Oblasť patrí do povodia rieky Poprad, kde vodu odvádza potok Lopušná a jej prítoky. V sedle sa križujú turistické trasy.

Sedlo leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a zasahuje na katastrálne územie obcí Šuňava, Spišská Teplica a Lučivná.

## Prístup
* po  zelenej turistickej značke:
** od severu zo Svitu cez rázc. Lopušná dolina
** od juhu z Vikartoviec cez rázc. Jakubčáková
* po  modrej turistickej značke od severovýchodu zo Spišskej Teplice cez Kozí kameň ()

## Referencie

## Pozri aj
* Kozie chrbty
* Dúbrava

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Kozích chrbtoch
Zoznam filmových článkov/0

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **1** článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## 00
007 Elements

Kategória:Zoznamy filmových článkov
Diaľnica A1 (Švajčiarsko)

**Diaľnica A1** (, ) je diaľnica vo Švajčiarsku. Sleduje hlavnú východo-západnú os Švajčiarska, od St. Margrethen v severovýchodnom švajčiarskom kantóne St. Gallen až po Ženevu v juhozápadnom Švajčiarsku. Diaľnica má dĺžku 383 km. Okrem hlavného ťahu diaľnice má niekoľko vetiev, ktoré sú rôzne očíslované **A1a**, **A1h**, **A1l** a **A1.1**. Bola otvorená pri príležitosti Švajčiarskej národnej výstavy v roku 1964.

Po výstavbe tretej rúry Bareggského tunela sa dopravné zápchy v tejto oblasti zmenšili, ale Gubristský tunel zostáva so starou kapacitou ako nový bod hustej dopravy. Diaľnica A1 je prepojená rolovacou dráhou v hangári 5 s letiskom Leteckej základne v Payerne a môže sa v prípade potreby použiť ako pristávacia dráha na vzlet a pristátie. Od výstavby diaľnice však táto možnosť nebola nikdy využitá.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Diaľnice vo Švajčiarsku
Kategória:Doprava v kantóne Aargau
Kategória:Doprava v kantóne Bern
Kategória:Doprava v kantóne Freiburg
Kategória:Doprava v kantóne Solothurn
Kategória:Doprava v kantóne St. Gallen
Kategória:Doprava v kantóne Thurgau
Kategória:Doprava v kantóne Vaud
Kategória:Doprava v kantóne Zürich
Kategória:Doprava v kantóne Ženeva
Irvin Yalom

**Irvin David Yalom**, MD (* 13. jún 1931, Washington, D. C.) je americký psychiater, autor a vysokoškolský profesor. Je známy svojim existencialistickým prístupom.

## Životopis
V roku 1952 získal BA na George Washington University a v roku 1956 získal MD na Boston University.  V roku 1970 napísal *The Theory and Practice of Group Psychotherapy* čím sa stal významnou postavou psychoterapie.

Na Stanford University začal učiť v roku 1964. V roku 1973 sa stal profesorom. Od roku 1994 je emeritným profesorom oddelenia Psychiatry and Behavioral Sciences na Stanford University. Jeho manželkou bola 65 rokov Marilyn Yalom. Má 4 deti.

V roku 1974 získal Strecker Award od University of Pennsylvania.

## Dielo
Medzi jeho diela patria:
* *Becoming Myself*
* *Creatures of a Day*
* *Existential Psychotherapy*
* *The Gift of Therapy*
* *Love's Executioner & Other Tales of Psychotherapy*
* *Lying on the Couch*
* *Question of Death and Life* v slovenčine *Otázka smrti a života * knihu napísal so svojou manželkou, Marilyn Yalom. Kniha sa venuje úmrtiu Marilyn a pokračovaniu života Irvina.
* *The Schopenhauer Cure*
* *The Spinoza Problem*
* *Staring at the Sun*
* *Theory and Practice of Group Therapy*
* *When Nietzsche Wept*

## Referencie

## Externé odkazy
* Osobná stránka

Kategória:Osobnosti z Washingtonu D.C.
Kategória:Psychiatri USA
Kategória:Univerzitní profesori USA
Kategória:Vyučujúci na Stanford University
Kategória:Absolventi George Washington University
Kategória:Absolventi Boston University
Ignacy Koschembahr-Łyskowski

Prof. **Ignacy Koschembahr-Łyskowski** (* 3. február 1864, Żelichowo, Prusko † 10. január 1945, Milanówek, okupované Poľsko) bol poľský právnik: právny romanista a civilista, univerzitný profesor, rektor Varšavskej univerzity v rokoch 1923 až 1924, podpredseda Legislatívnej komisie Druhej poľskej republiky.

## Životopis
Koschembahr sa narodil v roku 1864 v Pomoransku, strednú školu vyštudoval v Chojnici. V rokoch 1884 až 1888 študoval v Berlíne na Humboldt-Universität u Alfreda Perniceho a habilitoval sa vo Vroclave s dielom *Die Theorie der Exceptionen nach klassischem römischen Recht* (1893). V rokoch 1895 až 1900 bol profesorom rímskeho práva vo Fribourgu vo Švajčiarsku, v rokoch 19001915 vo Ľvove a následne v rokoch 19151935 vo Varšave. Na znovuzrodenej Varšavskej univerzity patril k najaktívnejším zakladateľom. Bol predsedom komisie, ktorá vypracovala štatút univerzity a v roku 1923 bol zvolený za rektora univerzity.

vľavo|náhľad|Hrob Koschembahra-Łyskowského
V novovzniknutom Poľsku sa Koschembahr čoraz viac venoval občianskemu právu. V roku 1919 sa stal členom a v roku 1927 podpredsedom Legislatívnej komisie Poľskej republiky, ktorej úlohou bolo zjednotiť právo po období pluralizmu. V rámci komisie Koschembahr napísal návrh všeobecnej časti poľského občianskeho zákonníka. V roku 1935, po odchode do dôchodku, získal titul čestného profesora na Varšavskej univerzite. Okupáciu strávil v Milanówku pri Varšave, kde zomrel týždeň pred vstupom sovietskej armády (1945).

## Dielo (výber)
* *Faiumskie zwoje papyrusowe* (1897),
* *O pojęciu własności i źródłach prawa* (1902),
* *Die condictio als Bereicherungsklage im klassischen römischen Recht* I. (1903)/ II. (1907).
** jeho hlavné romanistické dielo
* *Dwa nowe opracowania rzymskiego prawa prywatnego* (1908–1909),
* *Pojęcie prawa* (1911),
* *Stanowisko prawa rzymskiego w powszechnej ustawie cywilnej* (1911),
* *Procedura cywilna rzymska* (1912),
* *Historia prawa na zachodzie Europy* (1923),
* *Czynnik społeczny a czynnik państwowy w prawie prywatnym rzymskim* (1923),
* *W sprawie kodyfikacji naszego prawa cywilnego* (1924),
* *Cele i zadania polityki społecznej* (1927).
* *Przepisy ustawy a prawo w prawie cywilnym* (1935)

## Referencie

## Ďalšia literatúra
*

Kategória:Poľskí právni romanisti
Kategória:Absolventi Humboldt-Universität zu Berlin
Kategória:Vyučujúci na Varšavskej univerzite
Kategória:Rektori Varšavskej univerzity
Kategória:Poľskí univerzitní profesori
Kategória:Poľskí vedeckí spisovatelia
Kategória:Poľskí právni civilisti
Dávid Ivan

**Dávid Ivan** môže byť:

* slovenský lukostrelec, paralympionik, pozri Dávid Ivan (lukostrelec)
* slovenský futbalista, pozri Dávid Ivan (futbalista)

Ivan, Dávid
Dávid Ivan (lukostrelec)

**Dávid Ivan** (* 26. január 2000, Poprad) je slovenský lukostrelec. Zúčastnil sa Letných paralympijských hier 2020 v Tokiu a Letných paralympijských hier 2024 v Paríži.

## Športová činnosť
Paralukostreľbe sa venuje od svojich 14 rokov. Pôvodne sa chcel venovať hokeju, ale pre nedovyvinutú kosť v nohe nemohol korčuľovať. Nemohol robiť ani hokejbal. Svoj prvý medzinárodný turnaj absolvoval v roku 2017. V roku 2018 súťažil prvýkrát s hendikepovanými športovcami. Na Majstrovstvách Európy 2024 v Ríme získal striebro.

### Paralympijské hry
* Letné paralympijské hry 2020 v Tokiu: dosiahnutie osemfinále
* Letné paralympijské hry 2024 v Paríži: kvalifikoval sa ne 9. miestom na Majstrovstvách sveta 2023

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke Slovenského paralympijského výboru

Kategória:Osobnosti z Popradu
Kategória:Slovenskí paralympionici
Kategória:Slovenskí lukostrelci
Kategória:Lukostrelci na Letných paralympijských hrách 2020
Kategória:Lukostrelci na Letných paralympijských hrách 2024
Cheerleading

náhľad|Cheer Team Slovakia
alt=Cheer Team Slovakia|náhľad|Cheer Team Slovakia
**Cheerleading** je šport, ktorý pôvodne vznikol ako skupinové povzbudzovanie s komplexnou choreografiou.

V cheerleadingu sa používajú rôzne prvky: pohyby rúk, skoky, kopy, akrobacia, výkriky, kaskadérske kúsky a pyramídy, kde je dôležitá tanečná, gymnastická alebo iná pohybová príprava. Cheerleadingu sa môžu venovať deti od útleho veku a súťažne od šiestich rokov.

Od roku 2021 je cheerleading športom uznaným aj Medzinárodným olympijským výborom s ambíciou byť súčasťou letných Olympijských hier.

Slovenská cheerleading únia je športová organizácia, ktorá na území Slovenska zastrešuje šport cheerleading. Má právnu formu občianskeho združenia. Slovenská cheerleading únia na území Slovenska plní aj úlohy národného športového zväzu. Únia je členom medzinárodnej športovej organizácie European Cheer Union a International Cheer Union. Slovenská cheerleading únia ako občianske združenie vznikla 18. októbra 2021, národným športovým zväzom sa stala 26. septembra 2023.

## Referencie


Kategória:Kolektívne športy
Kategória:Tanec