open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Boulevard Haussmann

thumb|Boulevard Haussmann 
**Boulevard Haussmann** (*Haussmannov bulvár*) je bulvár v Paríži. Nachádza sa v 8. a 9. obvode. Patrí k najvýstavnejším parížskym bulvárom, ktoré vznikli v 19. storočí pri prestavbe Paríža počas Druhého cisárstva a je pomenované po parížskom prefektovi barónovi Haussmannovi, ktorý túto operáciu riadil. Nachádzajú sa tu sídla veľkých bank ako Société générale, Crédit du Nord, Royal Bank of Scotland, Swiss Life i obchodné domy Galeries Lafayette alebo Printemps.

## Poloha
Bulvár vedie od križovatky s ulicami Rue Drouot, Boulevard des Italiens a Boulevard Montmartre a končí pri križovatke s Rue du Faubourg-Saint-Honoré a Avenue de Friedland. Ulica je orientovaná z východu na západ. Smerom na východ pokračuje *Boulevard Montmartre* a na západe na bulvár nadväzuje *Avenue de Friedland*.

## Dejiny
V rámci prestavby mesta za Druhého cisárstva nariadil prefekt Haussmann vytvoriť spojovaciu os medzi veľkými bulvármi a bývalými hradbami. Z tohto dôvodu museli byť zbúrané domy na rohu ulice *Rue du Faubourg-Saint-Honoré*. Bulvár bol však definitívne dokončený až po osemdesiatich rokoch, dlho po jeho smrti, v roku 1926, kedy bol pripojený na *Boulevard des Italiens* a zanikla Passage de l'Opéra. Bulvár bol stavaný postupne po častiach:
* úsek medzi Rue de Miromesnil a *Rue du Faubourg-Saint-Honoré* 1857
* úsek medzi Rue du Havre a *Rue de Miromesnil* 1862 (tieto dve časti boli pôvodne súčasťou *Boulevardu Beaujon*)
* úsek medzi Rue de la Chaussée d'Antin a *Rue du Havre* 1865
* úsek medzi *Rue Taitbout* a *Place Adrien-Oudin* až k Rue La Fayette a *Rue de la Chaussée-d'Antin* 1868
* úsek medzi Rue Laffitte až k *Rue Taitbout* a *Place Adrien-Oudin* 1926
* úsek medzi *Rue Drouot* a *Boulevard des Italiens* až k *Rue Laffitte* 1926

## Významné stavby
thumb|Vianočná výzdoba na bulvári
* Dom č. 14: sídlo francúzskeho denníku Le Figaro
* Dom č. 67: sídlo generálneho riaditeľstva Spoločnosti pre výrobu dynamitu, ktorú založili Paul Beard a Alfred Nobel v roku 1875
* Dom č. 82: žil tu francúzsky spisovateľ a fotograf Maxime Du Camp (1822 – 1894)
* Dom č. 102: v rokoch 1906 – 1919 tu žil spisovateľ Marcel Proust (1871 – 1922)
* Dom č. 107: autorom basreliéfov na fasáde z roku 1864 je francúzsky sochár Aimé Millet (1819 – 1891)
* Dom č. 158: Musée Jacquemart-André
* Dom č. 134: Geneviève Halévy tu mala spoločenský salón

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Cesta na stránkach Paríža 

## Zdroj

Haussmann
Haussmann
Estónske národné florbalové družstvo mužov

**Estónske národné florbalové družstvo mužov** je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Estónsko v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Estónskej florbalovej únie (EFL). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1995, na Majstrovstvách Európy 1995. V decembri 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 9. miesto.

Estónske družstvo sa predstavilo prvýkrát na MS už vo Švédsku v roku 1996, kde skončilo na 11. mieste. Jeho najväčším úspechom je 7. miesto na Majstrovstvách sveta 2010.

## Výsledky
;Majstrovstvá Európy 

;Majstrovstvá sveta 

;Kvalifikácia na MS

## Referencie

## Pozri aj
* Estónske národné florbalové družstvo žien

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Estónskej florbalovej únie 

## Zdroje
* Estónske družstvo na stránke Medzinárodnej florbalovej federácie 
* Estónske družstvo na stránke buelachfloorball.org  

Kategória:Národné florbalové družstvá
Florbal
Národné
Ploskochvost užovkový

**Ploskochvost užovkový** alebo **ploskochvost užovkovitý** () je jedovatý morský had z čeľade koralovcovitých. Je to najrozšírenejší druh zo 4 ploskochvostov, ktoré sa rozmnožujú na súši.

## Opis
Ploskochvost užovkový je svetlomodrej farby s charakteristickými tmavomodrými prstencami okolo tela. Typické su preň žlté pery. Na bruchu majú ploskochvosty na rozdiel od mornárov väčšie šupiny, ktoré im zlepšujú pohyb po pevnine. Dorastá do dĺžky 1 až 3 metrov a váži do 5 kilogramov. Je jedným zo 40 druhov, ktoré majú pádlovito sploštený chvost a žijú a živia sa v mori.

## Výskyt
Tento druh žije prevažne v južnej a juhovýchodnej Ázii a to vo východnej časti Indického oceánu a na juhozápade Pacifiku. Obýva pobrežné vody, mangrovové močiare, ústia riek a koralové útesy.

## Správanie
Nie je agresívny. Je prudko jedovatý, ako všetky morské hady, ale pre človeka nie je nebezpečný, lebo nehryzie a to dokonca ani pri manipulácii.

## Potrava
V plytkej vode sa živí rybami, hlavne úhormi. Korisť loví pomocou silného jedu.

## Rozmnožovanie
Tento morský had a jeho blízki príbuzní na rozdiel od väčšiny ploskochvostov, ktoré trávia celý život v mori a rodia živé mláďatá, vychádza v období rozmnožovania na súš a kladie vajcia pod napadané lístie. Znáša až 20 vajec. Po vyliahnutí sa mláďatá zdržiavajú v plytkej vode, časom sa po pobreží roztratia do mora.

## Galéria

Súbor:LaticaudaColubrinaSmith.jpg|Detail hlavy.
Súbor:Laticauda colubrina (Wakatobi).jpg|Ploskochvost užovkový vo Wakatobi, Indonézia.
Serpiente marina de hocico ancho (Laticauda colubrina), Anilao, Filipinas, 2023-08-25, DD 132.jpg|Anilao, Filipíny


## Iné projekty

## Zdroje
* 
* 

Kategória:Koralovcovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Noctua

**Noctua** je rakúska firma zaoberajúca sa výrobou ventilátorov počítačových skríň a na CPU. Chladiče na CPU sú kompatibilné pre procesory AMD aj Intel. Výrobky sú známe vysokou kvalitou, nízkou hlučnosťou ale aj vysokou cenou.  Medzi jej hlavných konkurentov patrí Cooler Master, Thermalright, Phanteks a Zalman.

## Referencie


Kategória:Výrobcovia počítačových súčiastok
Kategória:Podniky v Rakúsku
Niobé

**Niobé** alebo **Nioba** alebo zastarano **Niobe** (gr. *Niobé*, lat. *Nioba* alebo *Niobe*):
*Niobé (dcéra Tantala)
*rivalka Aédóny
*Niobé (dcéra Forónea)
*Aischylova hra, pozri Niobé (Aischylos)

**Niobe** môže byť aj:
*71 Niobe
Tyche

**Tyche** môže byť:
* v mytológii, starogrécka bohyňa, pozri Tyché
* planétka, pozri 258 Tyche
* hypotetické planéta, pozri Tyche (hypotetická planéta)
Arete (mytológia)

**Arete** (iné názvy: **Árété, Arété, Areta, Áréta, Aréta**; gr. Arété/iný prepis Árété, lat. Arete) je v gréckej mytológii dcéra Rhéxénora a vnučka jeho otca, prvého fajáckeho kráľa Nausithoa.

Prvý kráľ Fajákov vyviedol svoj ľud z Hypereie a založil ich nový domov na ostrove Scheriu, dnešnom Korfu. Sú nazývaní "blaženým národom".

Nausithoos bol synom vládcu morí Poseidóna a jeho milenky Periboie. On sám mal dvoch synov: Rhéxénora, ktorý zomrel alebo bol zabitý. Arete sa vydala najskôr za Rhéxénora, po jeho smrti sa stala manželkou jeho staršieho brata Alkinoa. Ten sa stal nástupcom na kráľovskom tróne. Splodili spolu dcéru menom Nausikaa.

Kráľovná Arete pomohla Iasónovi a Médeii, keď ich na úteku z Kolchidy prenasledovalo vojsko Médeinovho otca, kráľa Aiéta. Kráľ Alkinoos stanovil, že Médeia bude vydaná svojmu otcovi, ak je ešte panna. Ak sa ukáže však, že je už Iasónovou ženou, zostane s ním. Arete vypočula túto podmienku, prezradila ju utečencom a pomohla zorganizovať rýchly svadobný obrad. Kráľ Aiétes sa musel vrátiť naprázdno.

Keď sa neskôr po mnohých strastiach na mori zachránil pri brehoch ostrova Fajákov ithacký kráľ Odyseus, ktorý sa vracal z trójskej vojny, Nausikaa sa ho obetavo ujala a Odyseus sa vďaka kráľovi Alkinoovi dostal aj s veľa darmi na svoju Ithaku. Nausikaa sa neskôr stala manželkou Odyseovho syna Télemacha.

## Literatúra

* 
* Vojtech Zamarovský, *Bohové a hrdinové antických bájí*
* Graves, Robert, *Řecké mýty*, 2004, ISBN 80-7309-153-4
* Houtzager, Guus, *Encyklopedie řecké mytologie*, ISBN 80-7234-287-8
* Löwe, Gerhard, Stoll, Heinrich Alexander, *ABC Antiky*
* Fink, Gerhard, *Kdo je kdo v antické mytologii*, 2004, ISBN 80-7218-992-1
* Neškudla, Bořek, *Encyklopedie řeckých bohů a mýtů*, 2003, ISBN 80-7277-125-6

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Rue Jean-Goujon

thumb|Rue Jean-Goujon
**Rue Jean-Goujon** (*ulice Jeana Goujona*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 8. obvode.

## Poloha
Ulica vedie od križovatky s Avenue Franklin-D.-Roosevelt a končí na *Place de la Reine-Astrid* pri križovatke s Avenue Montaigne. Pôvodne začínala na námestí *Place Georges-Clemenceau*, ale v roku 1908 bol od nej oddelený úsek od námestia k dnešnej *Avenue Franklin-D.-Roosevelt* a v roku 1934 premenovaný na *Avenue de Selves*.

## Dejiny
Ulica bola založená v roku 1823. Je pomenovaná podľa francúzskeho renesančného sochára Jeana Goujona (1520 – 1572). Výstavba v ulici bola zahájená až okolo roku 1825. Od mája 1830 do októbra 1832 tu žil Victor Hugo (na mieste dnešného domu č. 9). Napísal tu svoj román *[[Chrám Matky Božej v Paríži (román)|Chrám Matky Božej v Paríži]]* a 28. júla 1830 sa mu narodila dcéra Adèle. V roku 1832 sa rodina odsťahovala na Place des Vosges č. 6.

## Významné stavby
* Dom č. 6: obytný dom v štýle art deco postavený v roku 1930
* Dom č. 8: palác *Hôtel d'Essling* postavený v roku 1866 pre Anne Debelle (1802 – 1887), princeznu d'Essling. Od roku 1919 ho vlastní École Centrale Paris. V roku 1921 tu bola zriadená slávnostná sála a reštaurácia v štýle art deco. V reštaurácii Jean-Paul Sartre 29. októbra 1945 predniesol svoju esej *Existencializmus je humanizmus*.
* Dom č. 12: luxusný hotel San Régis v ktorom sa často ubytovávajú filmové hviezdy ako Lauren Bacall, Gene Kelly, Romy Schneiderová, Jacqueline Bissetová, Candice Bergenová, Louis Malle a i.
* Dom č. 15 – 17: pôvodne sa tu nachádzal spoločenský salón Bazar de la Charité, ktorý vyhorel 4. mája 1897 pričom zahynulo 135 osôb, medzi nimi i členovia vysokej aristokracie, napr. Žofia Bavorská, sestra Sissi. Na mieste bola postavená katedrála Saint-Jean-Baptiste.
* Dom č. 23: kaplnka Notre-Dame-de-Consolation postavená v roku 1903 v štýle Ľudovíta XVI. na pamäť obetí z Bazaru de la Charité.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Cesta na stránkach Paríža 

## Zdroj

Goujon
Kastor

**Kastor** (lat. Castor) môže byť:
*v mytológii: jeden z Dioskúrov, pozri pod Dioskúrovia
*grécky rétor a spisovateľ z prvého storočia pred Kr., pozri Kastor z Rhodu 
*Kastor (hviezda)

**Castor** môže byť aj:
*vrch v Alpách, pozri Castor (Alpy)
*latinský názov zviercieho rodu, po slovensky bobor, pozri bobor
*pomocný raketový stupeň na tuhé pohonné látky, pozri Castor (raketový stupeň)
*typ kontajnera pre vysoko radioaktívne látky, pozri Castor (kontajner)
*osobitná linka autobusovej dopravy v Paríži, pozri Castor (autobus)
Pollux

**Pollux** môže byť:
* v mytológii meno jedného z bratov Dioskúrov, pozri Polydeukes
* grécky lexikograf v 2. stor., pozri Iulius Pollux
* názov hviezdy zo súhvezdia Blížencov, pozri Pollux (hviezda)
Danaé

**Danaé** alebo **Danae** alebo **Danaë** môže byť:
*mytologická postava, pozri Danaé (mytológia)
*názov početných umeleckých diel

**Danae** môže byť aj:
*rod rastlín, pozri Danae (rod)
*HMS Danae

**Danaë** môže byť aj:
*61 Danaë
Charybdis

**Charybdis** môže byť:
*Charybdis (mytológia)
*rod krabov, pozri Charybdis (rod)
*planétka, pozri 388 Charybdis
*HMS Charybdis
Athamas

**Athamas** môže byť:
*v gréckej mytológii ():
**syn tesálskeho kráľa Aiola, pozri Athamas (mytológia)
**syn Oinopióna, kráľa ostrova Chios, pozri Athamas (syn Oinopióna)
*rod pavúkov, pozri Athamas (rod)
Ariadna

**Ariadna** alebo **Ariadné** alebo zastarano **Ariadne** (gr. Ariadné, lat. Ariadna) môže byť:
*Ariadna (mytológia)
*názov početných umeleckých diel

**Ariadna** môže byť aj:
*Ariadna (prvé meno)
*rod pavúkov, pozri Ariadna (rod)

**Ariadne** môže byť aj:
*Ariadne (rod motýľov)
*Ariadne (rod rastlín)
*43 Ariadne
Anchises

**Anchises** alebo **Anchisés** alebo **Anchísés** (starogr. Ἀγχίσης - Anchises/ iný prepis: Anchísés, Anchisés; lat. Anchises) môže byť:
*Anchises (mytológia)
*názov viacerých umeleckých diel

**Achises** môže byť aj:
*1173 Anchises
*názov britskej lode, pozri Anchises (loď)
Alkméné

**Alkméné** (iné názvy: **Alkména**, **Alkmena**, zastarano **Alkmene**; lat. *Alcmena* alebo *Alcumena*) môže byť:
* matka Herakla, pozri Alkméné (mytológia)
* divadelná hra Euripida, pozri Alkméné (Euripides)
* divadelná hra Aischyla, pozri Alkméné (Aischylos)
* meno viacerých sôch, napr.:
**Alkména (Palazzo Barberini)
**Alkména (Louvre)
**Alkména (Vatikánske múzeum)

**Alkmene** môže byť:
*opera G. Klebeho, pozri Alkmene (opera)
*odroda jabĺk, pozri Alkmene (odroda jabĺk)
*planétka objavená v roku 1864 nemeckým astronómom R. Lutherom, pozri 82 Alkmene
*budova vo Frankfurte
Alkinoos

**Alkinoos** alebo **Alkinous** (*Alkinoos, Alkinous*, ) môže byť:
*v gréckej mytológii:
** kráľ Fajákov, pozri Alkinoos (mytológia)
** syn spartského kráľa Hippokoóna, pozri Alkinous (syn Hippokoóna) 
* grécky filozof, žijúci v druhom storočí, pozri Alkinoos (filozof)
Eol

**Eol** môže byť:
*Aiolos

**EOL** môže byť:
*end of life
*end-of-line
*End of Options List
*Encyclopedia of Life
Anterós

**Anterós** alebo **Anteros** môže byť:
*Anteros (mytológia)
*pápež, pozri Anter (pápež)

**Anteros** môže byť aj:
*rod motýľa, pozri Anteros (motýľ)
Anter

**Anter** môže byť:
*Anter (pápež)
*priezvisko:
**Andreas Anter (a) politik, b) futbalista)
* Musa Anter (1920–1992), kurdský spisovateľ
* Natalie Anter (* 1980), talianska hráčka softballu
Svätý Dionýz

**Svätý Dionýz** môže byť:
*Dionýz (pápež)
*Dionýz Alexandrijský
*Dionýz (biskup) - parížsky biskup (fr. *Saint Denis*)
Hádes

**Hádes** alebo **Hádés** alebo zastarano **Hades** môže byť:
*starogrécky boh podsvetia, pozri Hádes (boh)
*názov podsvetia v starogréckej mytológii, pozri starogrécke podsvetie
*názov viacerých umeleckých diel

**Hades** môže byť aj:
*americká hudobná skupina, pozri Hades (hudobná skupina)
Poseidon

**Poseidon** alebo **Poseidón** môže byť:

* starogrécky boh, pozri Poseidón (boh)
* názov viacerých umeleckých diel

**Poseidon** môže byť aj:
* americký dobrodružný film z roku 2006, pozri Poseidon (film)
* americká dvojstupňová balistická raketa, pozri UGM-73 Poseidon
* planétka, pozri 4341 Poseidon
Adonis

**Adonis** alebo **Adónis** môže byť:
*boh krásy v gréckej mytológii, pozri Adonis (mytológia)
*prenesene:
**nápadný krásavec, prípadne ten, kto sa zaňho pokladá
**mládenec

**Adonis** môže byť aj:
*rod rastlín, po slovensky hlaváčik, pozri hlaváčik (rod)
*sýrsky a libanonský básnik, pozri Adonis (básnik)
*2101 Adonis

## Pozri aj
*Adúnís (libanonská hudobná skupina)
Herakles

**Herakles** alebo **Hérakles** alebo **Héraklés** môže byť:
*mytologická postava, pozri Herakles (mytológia)
* syn Alexandra Veľkého, pozri Herakles (syn Alexandra Veľkého)
*Euripidova tragédia, pozri Herakles (Euripides)
*názov početných sôch a iných umeleckých diel
Thanatos

**Thanatos** alebo **Tanatos** (gr. Thanatos) môže byť:
* smrť v starogréckej mytológii, pozri Thanatos (boh)
*názov viacerých umeleckých diel
* inštinkt smrti u Freuda

**Thanatos** môže byť aj:
* deathmetalová skupina, pozri Thanatos (hudobná skupina)
Achilles

**Achilles** alebo **Achilleus** (alebo zastarano **Achill** či **Achil**) môže byť:
*Achilles (mytológia)
*názov viacerých umeleckých diel
*Achilles (prvé meno)

**Achilleus** môže byť aj:
*rímsky mučeník, pozri Achilleus (svätec)
*Aurelius Achilleus (rímsky uzurpátor v Egypte)
*olympijský víťaz v roku 101, pozri Achilleus z Alexandrie 

**Achilles** môže byť aj:
*588 Achilles
*17pdr SP Achilles, britská verzia stíhača tankov M10 Wolverine 
*priezvisko

**Achill** môže byť aj:
*dielo Vasilija Andrejeviča Žukovského, pozri Achill (Žukovskij)

## Pozri aj
*Dr. Achil (pseudonym Milana Licharda)
Nadjazdová ulica

**Nadjazdová** je ulica v Prievidzi.

Patrí medzi najdôležitejšie a najvyťaženejšie prievidzské ulice a je súčasťou hlavného prieťahu mesta. Začína sa na južnom okraji mesta, na križovatke ciest I/9 a I/64 a končí na svetelnej križovatke s ulicou Nábrežie svätého Cyrila, Vedie ňou cesta I/64 od Novák na Žilinu.

Názov dostala podľa úseku, ktorý mostom prekonáva železničnú trať Prievidza – Horná Štubňa. Prechádza severojužným smerom cez priemyselnú časť mesta a nachádzajú sa na nej dve čerpacie stanice, autoservis, autoumyváreň, autobazár a iné prevádzky. 

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Prievidzi

## Zdroj
* Ulica na mape mesta

Kategória:Ulice v Prievidzi
Charlie Clouser

**Charles Alexander "Charlie" Clouser** (* 28. jún 1963, Hanover, New Hampshire, USA) je americký hudobný skladateľ, hudobník a hudobný programátor. V rokoch 1994 – 2000 bol členom skupiny Nine Inch Nails a venuje sa aj produkovaniu soundtrackov a remixovaniu skladieb.

## Kariéra
Ako dieťa začal hrať bicie, ku ktorým na strednej škole pridal syntetizátory. Študoval architektúru na Hampshire College v Amherst. V roku dostal svoj prvý počítač 1981 a začal sa vážne zaujímať o elektronickú hudbu, ktorú neskôr študoval na Institute of Audio Research v New Yorku. Ako programátor pracoval pre austrálskeho filmové skladateľa Cameron Allan. Pripravoval drobné príspevky pre Allanovu hudbu k televíznemu seriálu Equalizer. Kvôli tejto práci tiež odišiel do Los Angeles, kde sa stal členom alternatívnej kapely Burning Retna. Medzi členov kapely patrili aj bývalý gitarista L.A. Guns Mick Cripps a Sean Beavan, neoficiálnym členom Nine Inch Nails z obdobia Pretty Hate Machine. V roku 1994 mu Trent Reznor ponúkol miesto v kapele a ako programátor sa zúčastnil nahrávania albumu The Downward Spiral, ktoré už prebiehalo v sídle Nothing records v New Orleans. O niečo neskôr bol pri výrobe albumu *[[Antichrist Superstar]]* kapely Marilyn Manson. S kapelou Nine Inch Nails odohral Self-Destruct Tour (1994 – 1995), zaznamenané v dokumente Closure, nahrával ďalší albumu Fragile (1999). Taktiež hral na turné k tomuto albumu, Fragility Tour (1999 – 2000), z ktorého je koncertné DVD/CD ''And All That Could Have Been''.

## Remixy
Spoli z Reznorom pracoval na soundtracku k filmu Taky normálny zabijaci, kde remixovali napríklad "*[[Something I Can Never Have]]*" z NIN albumu *[[Pretty Hate Machine]]*. Remixy *"[[Dragula]]"* od Rob Zombie možno nájsť na soundtracku Matrix, a *"[[Reload]]"* sa objavil na soundtracku Matrix Reloaded.

## Iné projekty
Dve piesne naprogramované v Clouserom boli v roku 1997 nominované na Grammy : White Zombie, "I'm Your Boogie Man" a skladbu "Hands of Death (Burn baby Burn)" – Rob Zombie a Alice Cooper. Alec Empire ho prizval na turné "Intelligence And Sacrifice", kde mal na starosti syntetizátor. V roku 2004 Clouser produkoval album Size Matters od skupiny Helmet. Page Hamilton, spevák kapely spolu s Clouserom pracovali na jeho sólovom albume, ktorý nedokončili. Z tejto spolupráce vznikla skladba *"[[Throwing Punches]]"*, ktorá sa nachádza na soundtracku k filmu Underworld (2003).

## Filmové a televízne projekty
Clouser pracuje aj ako filmový a televízny skladateľ, pracoval na hudbe k sérii Saw. Rovnako aj pre filmy Resident Evil:. Zánik (2007),  Zlovestné ticho (2007), Rozsudok smrti (2007), Temná voda (2005) a Stepfather (2009). Pre televíziu pracoval na seriáloch ako Las Vegas: Kasíno (NBC), Na plný plyn (Fox) a Numb3rs (CBS). Okrem toho zložil ústrednú skladbu k seriálu American Horror Story. Pre dokument Moog o hudobnom priekopníkovi Robertovi Moogovi, v ktorom sa aj objavil, zložil pieseň „I Am Spaceman“.

## Externé odkazy
* Burning Retna na MySpace
* Charlie Clouser na IMDb.com

Kategória:Hudobníci USA
Kategória:Skladatelia filmovej hudby USA
Kategória:Hudobní producenti USA
Kategória:Osobnosti z New Hampshiru
Ulica Matice slovenskej (Prievidza)

**Ulica Matice slovenskej** je ulica v Prievidzi, v mestskej časti Prievidza I Staré Mesto.

Patrí medzi najdôležitejšie a najvyťaženejšie prievidzské ulice a je súčasťou hlavného prieťahu mesta. Je pokračovaním Nadjazdovej ulice a začína na križovatke s ulicou Nábrežie svätého Cyrila. Vedie severným smerom v blízkosti centra mesta, tunelom križuje Mariánsku ulicu a končí na kruhovom objazde, kde križuje ulicu T. Vansovej a Necpalskú cestu. Vedie ňou cesta I/64 od Novák na Žilinu.

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Prievidzi

## Referencie

## Zdroj
* Ulica na mape mesta

Kategória:Ulice v Prievidzi
Nedožerská cesta

**Nedožersská cesta** je ulica v Prievidzi.

Patrí medzi najdôležitejšie a najvyťaženejšie prievidzské ulice a je súčasťou hlavného prieťahu mesta, cesty I/64 od Novák na Žilinu. Je pokračovaním Necpalskej cesty a začína na križovatke s Veľkonecpalskou ulicou. Križuje železničnú trať Prievidza – Nitrianske Pravno, následne prechádza kruhovým objazdom a popri nákupných centrách opúšťa mesto ako cesta I/64.

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Prievidzi

## Zdroj
* Ulica na mape mesta

Kategória:Ulice v Prievidzi
Avenue Montaigne

thumb|Avenue Montaigne 
**Avenue Montaigne** (doslova *Montaignova trieda*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 8. obvode. Je rovnako ako neďaleká Avenue des Champs-Élysées a Rue du Faubourg-Saint-Honoré známa vysokou koncentráciou obchodov s luxusným tovarom. Nachádzajú sa tu predajne spoločností ako Chanel, Christian Dior, Gucci, Louis Vuitton, Armani, Prada, Versace, Valentino, Dolce & Gabbana, Nina Ricci, Ralph Lauren, Bvlgari, ST Dupont a iné.

## Poloha
Ulica spája námestia Place de l’Alma a Rond-point des Champs-Élysées-Marcel-Dassault. Je orientovaná z juhozápadu na severovýchod.

## Dejiny
V roku 1672 tu bola len poľná cesta medzi zeleninovými záhradami. Nazývala sa tiež *Allée des Soupirs* (okolo roku 1720) alebo *Avenue verte* (Zelená cesta) okolo roku 1750. V roku 1770 dal Abel-François Poisson de Vandières (1727 – 1781), riaditeľ kráľovských stavieb, vysadiť po oboch stranách aleje brestov a cesta bola premenovaná na *Allée des Veuves* (Aleja vdov), lebo tu bola obľúbená promenáda osamelých žien. Miesto, kde sa nachádzalo len niekoľko tanečných sál, sa objavilo v románe *Tajnosti parížske* Eugèna Suea.

V roku 1850 bola aleja premenovaná na *Avenue Montaigne* podľa spisovateľa Michela de Montaigne (1533 – 1592). Počas svetovej výstavy v roku 1855 tu postavili palác umenia. Potom tu boli postupne postavené elegantné domy, ktoré úplne zmenili doterajší chudobný charakter štvrte.

Po druhej svetovej vojne sa tu usídlil Christian Dior, čím začal rozvoj ulice ako miesta luxusu.

## Významné stavby
* Dom č. 25: päťhviezdičkový hotel *Plaza Athénée* otvorený v roku 1911
* Dom č. 30: *Hôtel de Verneuil* v ktorom dnes sídli Christian Dior
* Dom č. 32: od roku 1946 tu sídli Christian Dior
* Dom č. 50: *Hôtel de Lariboisière* z roku 1910 dala postaviť kontesa Lariboisière. Madeleine Vionnet (1876 – 1975) tu v roku 1923 otvorila svoj módny salón. Dnes je tu butik firmy Ralph Lauren.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulcia na stránkach Paríža

## Zdroj

Montaigne
Golden Skans

„**Golden Skans**“ je skladba britskej indie rockovej skupiny Klaxons, ktorá bola vydaná dňa 22. januára 2007. Dosiahla 16. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Skladba pochádza z ich prvého albumu *[[Myths of the Near Future]]*, ktorý bol vydaný dňa 29. januára 2007.

V máji 2007 časopis *[[NME]]* zaradil skladbu „Golden Skans“ na 40. miesto v svojom zozname 50 Greatest Indie Anthems Ever. V októbri 2011 ju časopis *NME* zaradil na 97. miesto v svojom zozname 150 Best Tracks of the Past 15 Years.

Skladba bola použitá v soundtracku hry *[[Gran Turismo 5 Prologue]]*, v reklame na Garnier Fructis a tiež v televíznej reklame na slovenského mobilného operátora Orange Slovensko.

## Zoznam skladieb
*CD 1 RINSE002CD
*# „Golden Skans“
*# „Golden Skans (Erol Alkan’s Ekstra Spektral Edit)“
*CD 2 1720646CD
*# „Golden Skans“
*# „Hall Of Records“
*# „Golden Skans (Erol Alkans Remix)“
*# „Magick (Simian Mobile Disco Remix)“
*7" 1 RINSE002S
*# „Golden Skans“ [Live in Manchester]
*# „The Bouncer“ [Live in Manchester]
*7" 2 RINSE002SX
*# „Golden Skans“
*# „Atlantis to Interzone“ [Live in Manchester]
*12" RINSE002T (Released 29 January 2007)
*# „Golden Skans (Erol Alkan’s Ekstra Spektral Edit)“
*12" BEC5772075 (Released February 2007)
*# „Golden Skans (SebastiAn Remix)“
*# „Golden Skans (Surkin Remix)“
*# „Golden Skans (Erol’s Ekstra Spektral Remix)“

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Single z 2006
Kategória:Piesne z 2006
Kategória:Single skupiny Klaxons
Kategória:Piesne skupiny Klaxons
Ulica T. Vansovej

**Ulica T. Vansovej** je ulica v Prievidzi.

Patrí medzi dôležité prievidzské ulice a vytvára prepojenie cesty I/64 s autobusovou i železničnou stanicou a Bojnickou cestou. Začína na kruhovej križovatke s ulicou Matice slovenskej a Necpalskou cestou a končí na križovatke s Bojnickou cestou, Šumperskou ulicou a ulicou Andreja Hlinku.

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Prievidzi

## Zdroj
* Ulica na mape mesta

Kategória:Ulice v Prievidzi
Boulevard de Magenta

thumb|Boulevard de Magenta
**Boulevard de Magenta** (*bulvár Magenta*) je bulvár v Paríži. Prechádza 9. a 10. obvodom. Svoj názov získal podľa víťaznej bitky pri Magente v Taliansku, kde Sardínsko-Piemontské kráľovstvo a Francúzsko pod velením generála Patrice de Mac-Mahona a Napoleona III. spoločne porazili 4. júna 1859 rakúsku armádu.

## Poloha
Bulvár začína v severnom rohu Place de la République pri križovatke s ulicou Rue Beaurepaire a končí pri križovatke s ulicami Boulevard de Rochechouart a Boulevard de la Chapelle. Ulica je orientovaná z juhu na sever, čo jej dalo pôvodný názov *Rue du Nord* (Severná ulica).

## Dejiny
Bulvár Magenta bol prerazený v roku 1855 počas modernizácie Paríža vedenej prefektom Haussmannom najpr  v úseku medzi Rue du Faubourg-Saint-Martin a *Boulevard de Rochechouart*. Bulvár viedol po trase bývalej ulice *Rue du Nord*, ktorá vznikla v roku 1827. Druhá časť bulváru vznikla v roku 1859 medzi *Place de la République* a *Rue du Faubourg Saint-Martin*.

Bulvár viedol od *Place de la Rápublique* k Severnému a Východnému nádražiu a mal byť jednou z hlavných ulíc v tejto štvrti. Podľa vtedajších nariadení majú budovy na tejto ulici jednotný štýl: kamenné fasády, balkóny na druhom poschodí a päť poschodí. Bývanie bolo určené pre bohatšie vrstvy. Okolo nádražia však bola veľmi hustá premávka a neďaleko vznikali nové dielne, takže buržoázia sa postupne presunula na tradičné tzv. veľké bulváre.

Obnovený záujem o Haussmannovu architektúru viedol parížsku radnicu na začiatku 21. storočia k revitalizácii bulváru. V rámci stavebných úprav bola obmedzená automobilová doprava, vznikli samostatné pruhy pre autobusy a jazdné pruhy pre cyklistov, bolo vysadených 300 nových stromov. Nový priestor bol otvorený v marci 2006.

## Významné stavby
* č. 68: kostol Saint-Laurent
* č. 170: kino *Le Louxor*, fasáda je chránená ako historická pamiatka

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža 

## Zdroj

Magenta
Magenta
Nábrežie svätého Cyrila

**Nábrežie svätého Cyrila** je ulica v Prievidzi.

Patrí medzi frekventované prievidzské ulice, keďže do centra privádza dopravu od Handlovej. Je pokračovaním *Cesty pod Banskou* a začína pri premostení Handlovky, po ktorej pravom brehu vedie až na križovatku s Nadjazdovou ulicou, ulicou Matice slovenskej a Nábrežím svätého Metoda, kde končí. 

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Prievidzi

## Zdroj
* Ulica na mape mesta

Kategória:Ulice v Prievidzi
Kategória:Nábrežia na Slovensku
Boulevard Richard-Lenoir

thumb|Stredový park na bulvári
**Boulevard Richard-Lenoir** je bulvár v Paríži. Nachádza sa v 11. obvode. Je pomenovaný podľa priemyselníka Françoisa Richarda (1765 – 1839), ktorý si upravil meno na François Richard-Lenoir potom, čo pripojil k svojej továrni podnik po zosnulom Josephovi Lenoir-Dufresnovi (1768 – 1806).

## Poloha
Ulica vedie od križovatky s Boulevard Beaumarchais na námestí Place de la Bastille a končí na križovatke s ulicou Avenue de la République, odkiaľ pokračuje Boulevard Jules-Ferry. Je orientovaná zhruba z juhu na sever.

## Dejiny
Boulevard Richard-Lenoir zakrýva časť kanála Saint-Martin. Ten bol dokončený v roku 1826 a bol zakrytý v roku 1860 na príkaz baróna Haussmanna v rámci modernizácie Paríža. Jedným z cieľov bolo odstrániť priekop, ktorý slúžil ako obranná línia pre povstalcov počas februárovej revolúcie v roku 1848.

V roku 1869 bol na bulvár presunutý jarmok z ostrova Cité a neskôr na Quai des Grands-Augustins, Rue du Faubourg-Saint-Martin a Boulevard Bourdon. Konal sa tu každoročne od Kvetnej nedele do Veľkonočnej nedele až do roku 1940 medzi *Place de la Bastille* a Boulevard Voltaire. Po vojne sa konal dvakrát ročne na jar a na jeseň.

Po 100 rokoch v roku 1969 dal policajný prefekt jarmok preložiť do mesta Chatou.

## Opis
Uprostred bulváru je 15 squares, ktoré navrhol Gabriel-Jean-Antoine Davioud. Mestský mobiliár, lavičky a osvetlenie navrhol Jean-Charles Alphand. Medzi ulicami Rue Oberkampf a Rue Jean-Pierre-Timbaud sa na voľnom priestranstve koná dvakrát do týždňa trh.

V rokoch 1993 – 1994 bol bulvár modernizovaný, vzniklo 18 fontán a dve ihriská na loptové hry.

## Významné stavby
* Domy č. 2 a 4: ich fasády, strechy a schodište sú chránené ako historická pamiatka.
* Dom č. 57/59 je mestský palác postavený na prelome 18. a 19. storočia v štýle napodobňujúcom dobu Ľudovíta XVI., a empíre.

## Bulvár v umení
* Georges Simenon umiestnil do domu č. 132 na tomto bulvári byt komisára Maigreta.
* Aristide Bruant umiestnil hrdinku svojej piesne *Nini Peau d'chien* do miestnej štvrte a hlavne okolo Richard-Lenoir.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža 

## Zdroj

Richard-Lenoir
Avenue d’Ivry

náhľad|Avenue d’Ivry
**Avenue d’Ivry** je ulica v Paríži. Nachádza sa v 13. obvode. Je jednou z hlavných tried ázijskej štvrte.

## Poloha
Avenue vedie od Boulevard Masséna a pripája sa na Avenue de Choisy pri križovatke s Rue de Tolbiac. Ulica je orientovaná zo severozápadu na juhovýchod. Vedie smerom do mesta Ivry-sur-Seine, ktorému vďačí za svoje meno.

## Dejiny
Cesta je už na pláne z roku 1730 v meste Ivry-sur-Seine. Po rozšírení Paríža v roku 1860 sa stala súčasťou hlavného mesta. Vzhľad ulice sa výrazne zmenil v 60. a 70. rokoch 20. storočia. Projekt *Italie 13* viedol k výstavbe mnohých výškových budov v blízkosti ulice, najmä obytnej štvrte *Les Olympiades*. Ulica tak stratila charakter robotníckej štvrte a v 2. polovici 70. rokov sa sem nasťahovali imigranti z juhovýchodnej Ázie a vznikla tu ázijska švrť. Dnes je to rušná nákupná ulica lemovaná mnohými ázijskymi reštauráciami a supermarketmi.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža

## Zdroj

Ivry
Nauplios

**Nauplios** (*Nauplios*) môže byť v gréckej mytológii:
*jeden z Argonautov, pozri Nauplios (mytológia) 
*syn Klytonéa, pravnuk Nauplia, pozri Nauplios (syn Klytonéa)

## Pozri aj
* Nauplius
Nauplius

**Nauplius** môže byť: 
*latinský názov gréckej mytologickej postavy, pozri Nauplios
*larva nižších kôrovcov, pozri Nauplius (larva)
*rod rastlín astrovitých, pozri Nauplius (rastlina)
*planétka zo skupiny Jupiter-Trójanov, pozri 9712 Nauplius
Avenue de Choisy

náhľad|Avenue de Choisy 
**Avenue de Choisy** je ulica v Paríži. Nachádza a v 13. obvode. Spolu s Avenue d’Ivry je jednou z hlavných os parížskej ázijskej štvrte.

## Poloha
Ulica vedie od križovatky s Boulevard Masséna smerom na sever, kríži Rue de Tolbiac, kde sá spája s *Avenue d’Ivry* a končí na Place d’Italie, spoločne s Boulevard Vincent-Auriol a Avenue d’Italie. Je dlhá 1 310 metrov a široká 30 metrov, od *Rue de Tolbiac* je jej šírka .

## Dejiny
Už na pláne z roku 1672 je uvádzaná ako cesta z Vitry. Súčasťou Paríža sa však stala až v roku 1860 pri rozšírení mesta až k jeho hradbám. Do tej doby oddeľovala obce Gentilly a Ivry-sur-Seine. Svoj súčasný názov odvodzuje od mesta Choisy-le-Roi, kam vedie štátna cesta 305, ktorá je predĺžením *Avenue de Choisy* cez Ivry-sur-Seine. V rímskej dobe tvorila časť starej cesty z Lyonu do Lutetie.

Urbanizácia ulice začala až od druhej polovice 19. storočia, keď sa tu rozvíjal priemysel. Vznikla tu automobilka Panhard (pri renovácii premenená na byty a obchodné centrum) alebo čokoládovňa Lombart (prestavaná na Lycée Gabriel Fauré) a tiež veľká plynáreň, na mieste ktorej je dnes park Choisy. Nárast obyvateľov viedol aj k založeniu kostola Saint-Hippolyte.

Až do 60. rokov 20. storočia patrila *Avenue de Choisy* ku klasickej robotníckej zástavbe 13. obvodu. V 60. rokoch a na začiatku 70. rokov prebiehala operácia *Italie 13*, ktorej cieľom bola obnova rozsiahlej oblasti v južnej časti 13. obvodu. To malo za následok výstavbu niekoľkých výškových budov (cca 30 poschodí) a nákupného centra na začiatku *Avenue de Choisy*. Po tomto radikálnom období obnovy sa demografická skladba *Avenue de Choisy* veľmi premenila s príchodom imigrantov z Vietnamu a ďalších ázijských krajín, takže dnes je lemovaná po celej dĺžke množstvom ázijských reštaurácii a obchodov.

## Významné objekty
* *Place de Vénétie*, námestie s obchodným centrom a výškovými obytnými budovami vzniklo v rámci operácie Italie 13 na mieste bývalej automobilky Panhard
* Kostol Saint-Hippolyte z rokov 1909 – 1924, architekt Jules Astruc (1862 – 1935), postavený vďaka ústretovosti priemyselníckej rodiny Panhard
* Dom č. 34 je bývalá pekáreň vyzdobená v rokoch 1927 – 1937. V roku 1984 bol dom zapísaný na zoznam historických pamiatok.
* Lycée Gabriel Fauré, lýceum na mieste bývalej čokoládovne Lombart
* Parc de Choisy z rokov 1936 – 1937 na mieste bývalej plynárne

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža 

## Zdroj

Choisy
Avenue de France

thumb|Avenue de France
**Avenue de France** (*Francúzska avenue*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 13. obvode. Bola vytvorená ako hlavná dopravná tepna novej modernej štvrte Paris Rive Gauche.

## Poloha
Ulica vedie od križovatky s *Rue des Grands-Moulins* a končí pri Boulevard Vincent-Auriol. Je orientovaná od juhu na sever. Smerom na sever pokračuje Avenue Pierre-Mendès-France a na juhu bude pokračovať až k maršalským bulvárom (Boulevard Masséna).

Stredom ulice prechádza aleja pomenovaná *Promenade Jules-Isaac* na počesť francúzskeho historika Julesa Isaaca (1877 – 1963).

## Výstavba
O názve ulice sa rozhodlo v roku 1993. Stavebné práce začali v roku 1995 na pôvodných pozemkoch SNCF v rámci revitalizácie štvrte. Prvý úsek bol otvorený v roku 2001 medzi ulicami *Boulevard Vincent-Auriol* a Rue Neuve-Tolbiac, o rok neskôr otvorili ďalší úsek k ulici Rue Thomas-Mann a zatiaľ posledná časť k ulici Rue des Grands-Moulins bola otvorená v roku 2006.

Celkovú koncepciu vytvoril architekt Paul Andreu. Vybavenie ulice zaistili architekti Jean-Michel Wilmotte a Patrick Céleste.

## Významné stavby
* Dom č. 92: sídlo Réseau ferré de France
* Dom č. 93: Musée national du Sport
* Domy č. 190 – 198: sídlo vysokých škol *École pratique des hautes études* a *[[École des hautes études en sciences sociales]]*, ktoré patria medzi grande école

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža

## Zdroj

France
Kategória:Pomenovania podľa Francúzska
Avenue d’Italie

náhľad|Avenue d’Italie
**Avenue d’Italie** je ulica v Paríži. Predstavuje jednu z hlavných dopravných komunikácii v 13. obvode. Pod ulicou vedie linka 7 miestneho metra, ktorá tu má stanicu Tolbiac, Maison Blanche a Porte d’Italie. Svoj názov získala podľa toho, že odtiaľ viedla hlavná cesta do Talianska. Aj v súčasnosti tu začína cesta č. 7, ktorá vedie až na talianske hranice.

## Poloha
Ulica vedie od námestia Place d’Italie a končí na križovatke ulíc *Avenue Porte d’Italie*, Boulevard Masséna a Boulevard Kellermann pri stanici metra *Porte d’Italie*. Je orientovaná zo severu na juh.

## Dejiny
Dlho to bola jednoduchá cesta v obci Gentilly. Jej význam vzrástol až s vybudovaním zámku Fontainebleau, po ktorom získala svoje staršie meno. V polovici 19. storočia bola ulica lemovaná niekoľkými domami a hostincami a ležala za hranicami Paríža. Súčasné meno dostala ulica 23. mája 1863 po rozšírení Paríža v roku 1860. V rámci projektu *Italie 13* zo 60. rokov 20. storočia založenom na Le Corbusierovej myšlienke o oddelení funkcií komunikácii sa Avenue d’Italie mala stať púhou radiálou, ktorá by spájala *Place d’Italie* s predmestím, pre chodcov boli určené len mosty a podchody. Stopy tohto projektu vidno na začiatku avenue. Hlavné vchody do výškových budov postavených v tom čase, boli umiestnené pred lávku pre chodcov, ktorá nebola nikdy postavená. V polovici 70. rokov sa od projektu upustilo a *Avenue d’Italie* si tak zachovala svoj multifunkčný charakter. Dnes je významnou ulicou nielen pre autá, ale i bežný život. 

Ulica prešla v rokoch 1996 – 2000 kompletnou rekonštrukciou. Boli upravené chodníky a vysadený dvojitý rad stromov. V ulici žil v rokoch 1956 – 1960 nemecký spisovateľ Günter Grass.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža

## Zdroj

Italie
Kategória:Pomenovania podľa Talianska
Androgeós (syn Minoa)

**Androgeós** alebo **Androgeos** (starogr. Ἀνδρόγεως – Androgeós, ) je v gréckej mytológii syn krétskeho kráľa Minóa a jeho manželky Pásifaé.

Androgeós mal troch bratov Deukalióna, Glauka a Katrea a dve sestry Ariadnu a Faidru. Matka Pásifaé podľahla posvätnému bielemu býkovi a narodil sa jej Minotaurus –  obluda s telom muža a hlavou býka. Jej lásku zavinil údajne Poseidón, za to, že mu Minós neobetoval tohto býka hoci mu to sľúbil. Aj napriek tomu Kráľ Minós svoju manželku potrestal strašným spôsobom, dal ju zašiť do kravskej kože a vydal ju napospas býkovi, ktorý ju roztrhal. Minotaura potom Minós  pred svetom ukryl do mohutného labyrintu, ktorý pre neho postavil slávny aténsky staviteľ Daidalos.

Kréta udržiavala dobré styky s Aténami a keď sa konali veľké hry, bol v Aténach tiež Androgeós. Bol to zdatný mladý muž a stal sa víťazom hier. To neuniesol aténsky kráľ Aigeus a Androgea zabil alebo dal zabiť. Na Atény padol hnev bohov, kráľ Minós proti Aténam vytiahol s vojskom. Za zmierenie bola na Atény uvalená krutá daň: každých deväť rokov bude do Kréty
vypravených sedem krásnych panien a sedem mládencov a budú predhodení ako obeť Minotaurovi. Tak to trvalo, až do tretej takejto výpravy obetí, lebo vtedy priplával na Krétu medzi vybranými obeťami Théseus, syn kráľa Aigea s odhodlaním Minotaura zabiť. To sa mu podarilo aj s pomocou Ariadny, ktorá mu klbkom nite navyše pomohla k šťastnému návratu von z labyrintu.

## Zdroje
* 
* 

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Lev XI.

**Lev XI.** (lat. *Leo Undecimus*), vl. menom **Alessandro Ottaviano de' Medici**, (* 2. jún 1535, Florencia – † 27. apríl 1605, Rím), bol taliansky duchovný a  232. rímsky pápež. Lev XI. patrí k pápežom s najkratším pontifikátom (v cirkevných dejinách je deviatym najkratším). Pápežský úrad zastával od  1. apríla 1605 do svojej smrti.

## Životopis
Narodil sa vo Florencii. Podľa mena pochádzal zo slávnej florentskej vládnucej rodiny, i keď iba z jej vedľajšej línie. Okrem toho bol po matke prasynovcom niekdajšieho pápeža Leva X. Cosimo I. de' Medici, vojvoda z Toskánska, ho poslal k pápežovi Piovi V., u ktorého zostal Alessandro pätnásť rokov. Gregor XIII. ho v roku 1573 menoval za biskupa z Pistoie, v roku 1574  sa stal arcibiskupom, a v roku 1583 kardinálom.

V roku 1596 ho pápež Klement VIII. poslal ako legáta do Francúzska na dvor kráľa Henricha IV. Alessandro bol priateľ a žiak svätého Filipa Neriho.

14. marca 1605, jedenásť dní po smrti Klementa VIII., sa v Apoštolskom paláci začalo konkláve. Spomedzi viacerých kandidátov 1. apríla vyšiel víťazne kardinál Ottaviano de' Medici, ktorý na počesť svojho strýka prijal meno Lev XI.

Vzhľadom ku krátkemu trvaniu svojho pontifikátu bolo mu dopriate uskutočniť iba málo významnejších činov (o.i. poskytol pomoc cisárovi Rudolfovi II. v boji proti Turkom, či urovnal spor medzi španielskym klérom a rehoľou jezuitov). Už pred voľbou trpel zdravotnými problémami. Nadôvažok krátko po nástupe do úradu prechladol čo sa mu stalo osudným. O necelý mesiac zomrel.

Pre krátku dobu svojho pontifikátu získal prezývku *Pápež blesk*.

Ostatky pápeža Leva XI. dnes odpočívajú pod skvostným barokovým náhrobkom z bieleho mramoru v ľavej bočnej lodi svätopeterskej baziliky. Sochár Alessandro Algardi tu žehnajúceho pápeža sediaceho na vysokom tróne umiestnil medzi dve ženské alegorické postavy - Šľachetnosť a Statočnosť. Sarkofág zdobí reliéf s motívom prestúpenia francúzskeho kráľa Henricha IV. na katolícku vieru (Levovou zásluhou bol Henrich IV. zbavený pápežom Klementom VIII. exkomunikácie).

## Iné projekty

## Zdroje
* 
* ''Lev XI. v Katolíckej encyklopédii''
* Monument Leva XI. v bazilike sv. Petra 
* 

Kategória:Talianski pápeži
Kategória:Mediciovci
Kategória:Osobnosti z Florencie
Kategória:Pochovaní v bazilike svätého Petra
Kategória:Kardinál-biskupi Palestrinskej diecézy
Lokal TV

***Lokal TV*** je prvý slovenský animovaný sitkom pre dospelých, ktorý sa začal vysielať od 1. decembra 2011 na TV JOJ. Námetom bola internetová postavička Pišta Lakatoš, ktorého dabuje Marián Čekovský. Po konflikte JOJ s tvorcami bolo vysielanie v televízii dňa 21. novembra 2012 zrušené, ale projekt pokračuje ďalej na internete so sloganom „Bez cenzúry, bez reklám, bez JOJky“.

## Postavy
* Pišta Lakatoš (hlas Marián Čekovský) – Hosťujúca hviezda seriálu, ktorá má v každej epizóde samostatné vstupy. Je to rómsky vajda, ktorý pracuje v škole ako vrátnik, údržbár, školník a niekedy zastupuje aj za chýbajúcich učiteľov. Okrem toho má veľa vedľajších džobov (od vlastnej kapely, ktorá hrá na plese v opere, až po moderovanie nočnej rozhlasovej talkšou). Väčšinou však nerobí nič, ale má neuveriteľnú predstavivosť a dokáže sa vždy vynájsť. V seriáli sa stretneme aj s členmi jeho rodiny, ktorí sú skoro všade. Vždy vie všetko zohnať a nič pre neho nie je problém.
* Oto (hlas Richard Stanke) – Tučný chlapec zo silno veriacej rodiny, ktorý je fanatikom do techniky a veľkým fanúšikom metalu. Je introvert a v triede ho všetci šikanujú. V tíme na základe svojho technického potenciálu pôsobí ako kameraman, strihač, zvukár a jediný technik.
* René (hlas Viktor Horján) – Upravený metrosexuál z bohatej rodiny. Zaujíma sa hlavne o moderné trendy v hudbe, móde, kozmetike, bulvári. Je extrovert a rád sa predvádza. V tíme pracuje ako moderátor. Zaujíma sa o zdravú výživu, je fanúšikom Greenpeace a bojuje za práva zvierat. Na prvý pohľad pôsobí ako suverén, no v nebezpečných situáciách sa zrúti a robí paniku.
* Sisa (hlas Petra Polnišová) – Je z chudobnej rodiny, ale jej rodičov nikto nikdy nevidel, je to záhada, nehovorí o nich. Je fanúšikom hip-hopovej muziky, v tomto štýle sa aj oblieka. Preto často zaniká jej krása, ktorú vie v správnych momentoch nečakane využiť. V tíme pracuje ako investigatívna novinárka. Je z nich najodvážnejšia a najmúdrejšia. Väčšinou je ona tá, ktorá príde s riešením problému. Je jednoznačným lídrom skupiny, ale nechce byť pred kamerou.

## Série

## Časti
Prvú sériu Lokal TV ohlásila JOJ 14. novembra 2011. Po úspešnom odvysielaní štyroch častí objednala JOJ ďalšie časti, ktorých malo byť 11, ale nakoniec boli iba 4 (kvôli náročnosti výroby). Týmto 4 častiam Lokal TV tvorilo nábehovú krivku Česko Slovensko má talent a boli odvysielané počas víkendu, t. j. 17. a 18. novembra 2012. Ďalšie časti sa už v televízii nevysielali, ale sú dostupné na internete.

## Zaujímavosti
* 1. januára 2012 JOJ odvysielala špeciálny „Novoročný príhovor Pištu Lakatoša“, ktorý dosiahol väčšiu sledovanosť ako novoročný príhovor prezidenta Ivana Gašparoviča. Kým prejav hlavy štátu sledovalo 419 000 divákov, Pišta Lakatoš prilákal 673 000 divákov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka seriálu 

Kategória:Slovenské televízne seriály
Kategória:Slovenské kreslené seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2011
Rue Legendre

thumb|Rue Legendre 
**Rue Legendre** (*Legendrova ulica*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 17. obvode. Nesie meno matematika Adriena-Marie Legendra (1752 – 1833) ako mnohé ďalšie ulice v tejto oblasti pomenované po vedcoch.

## Poloha
Ulica začína na námestí Place du Général-Catroux pri križovatke s Avenue de Villiers a končí na križovatke s *Avenue de Saint-Ouen* a *Rue Guy-Môquet*. Je orientovaná z juhozápadu na severovýchod.

## Dejiny
Pôvodne išlo o dve ulice *Rue d'Orléans* a *Chemin de Monceau* v bývalej obci Batignolles. Ulica bola zahrnutá do mesta Paríž v roku 1863. Úsek medzi *Avenue de Clichy* a *Avenue de Saint-Ouen* bol otvorený v roku 1867. V roku 1912 bola časť medzi Boulevard de Courcelles a *Place du Général-Catroux* vyčlenená ako samostatná *Rue Georges-Berger*.

## Významné stavby
* Kostol Sainte-Marie-des-Batignolles
* Kostol Saint-Charles-de-Monceau
* V dome č. 134 sídli *Centre national du théâtre* (Národné divadelné centrum)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža 

## Zdroj

Legendre
Cour Saint-Émilion

thumb|Cour Saint-Émilion
**Cour Saint-Émilion** (doslova *dvor/nádvorie [[Saint-Émilion]]*) je slepá ulica v Paríži. Nachádza sa uprostred obchodného centra Bercy Village v 12. obvode. Uprostred ulice je vstup do rovnomennej stanice metra.

## Poloha
Ulica je pešia zóna, ktorá vedie od ulice *Rue Gabriel Lamé* smerom k Seine a končí ako slepá ulica pred multikinom *Ciné Cité Bercy*. Po oboch stranách je lemovaná malými skladmi na víno, ktoré boli prestavané na obchody.

## Dejiny
Ulička vznikla v 19. storočí, keď tu boli postavené sklady na víno privážané do Paríža. Názov je odvodený od mesta Saint-Émilion v departemente Gironde, odkiaľ víno pochádzalo, a po ktorom sa nazýva. V 20. storočí boli sklady uzavreté a nevyužívali sa. V 80. rokoch začala obnova štvrte Bercy a renovované boli i sklady, ktoré sú od roku 1986 chránené ako historická pamiatka. V 90. rokoch začala ich obnova. Ulica bola zachovaná, ale skrátená, keď na jej konci vybudovali multikino. V roku 2001 sa stala centrom obchodného a zábavného centra Bercy Village.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža 

## Zdroj
* 

Prague
Strážna veža (Rožňava)

**Strážna veža** je veža ktorá sa nachádza uprostred Námestia baníkov v Rožňave. 

## Dejiny
Veža má výšku 38 m a v minulosti bola súčasťou pôvodnej radnice. Stavbu veže ako prvku ochrany proti tureckému nebezpečenstvu začali roku 1643 za richtára Martina Weiszera. Bola dokončená v roku 1654, kedy rožňavský richtár Matej Bakoš pozval do mesta spišského staviteľa Juraja Gerscheuera. Na južnej strane veže umiestnili pamätnú tabuľu s menami oboch richtárov, datovaním stavby a erbom mesta, do strechy uložili pamätnú listinu, v ktorej Ján Althuem Missnico podrobne opísal všetky udalosti uplynulých 11. rokov. Nad tabuľou sa nachádza turecká kamenná delová guľa. 

Na ôsmom podlaží veže je malá miestnosť pre strážcu, ktorý mal veľmi dobrý výhľad na všetky strany. V roku 1766 vyhorela a počas opravy dostala dnešnú barokovú šindľovú strechu. Veža je známa tým že mala najpresnejšie hodiny v Uhorsku.

## Súčasnosť
V roku 1997 bola veža obnovená a sprístupnená pre turistov ako vyhliadková. V mesiacoch september až december 2016 bola Strážna veža zrekonštruovaná. 

## Zvony
Veža mala pôvodne 3 zvony, no dochoval sa iba jeden, ktorý ulial Buchner v roku 1934. Rovnako sa zachoval i hodinový cimbál.

## Zdroj
* www.retep.sk

## Referencie

Kategória:Stavby v Rožňave
Kategória:Veže na Slovensku
Kategória:Architektúra z 1654
Argonaut

**Argonaut** môže byť:
*jednotné číslo slova argonauti
*rod chobotníc (lat. Argonauta), pozri argonaut (rod)
*krycí názov Jaltskej konferencie, pozri Jaltská konferencia
*USS Argonaut

## Iné projekty
Androgeós

**Androgeós** alebo **Androgeos** (lat. Androgeus) môže byť:
*Androgeós (syn Minoa)
*postava z Vergíliovej Eneidy, pozri Androgeós (Eneida)

**Androgeos** môže byť aj:
*planétka, pozri 5027 Androgeos

**Androgeus** môže byť aj:
*Mandubracius
Peter Abrahams

**Peter Abrahams** (* 19. marec 1919, Johannesburg, Južná Afrika – † 18. január 2017, Saint Andrew Parish, Jamajka) bol juhoafrický, po anglicky píšuci spisovateľ.

## Životopis
V roku 1939 odišiel z Juhoafrickej republiky, žil v Londýne a na Jamajke. Väčšina jeho románových príbehov sa však odohráva v južnej Afrike. Protestuje v nich proti apartheidu a rasovému útlaku všeobecne. Je autorom historických románov i vlastnej autobiografie.

## Najznámejšie diela
* *Dark Testament* (1942) – zbierka poviedok
* *[[Cesta búrky]]* (orig. 1948, slovenské vydanie 1959) – román 
* *[[Ich vlastná noc]]* (orig. 1965, slovenské vydanie 1976) – román 
* *Tell, Freedom* (1954) – autobiografia
* *A Wreath for Udomo* (1956) – román

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Juhoafrickí spisovatelia
Kategória:Juhoafrickí novinári
Kategória:Spisovatelia píšuci po anglicky
Kategória:Osobnosti z Johannesburgu
Abrakadabra

**Abrakadabra** je magické slovo známe už od 3. storočia. Je častým nápisom na stredovekých amuletoch, kedy sa mu pripisovali zázračné ochranné účinky.

## Pozri aj
* abraxas

## Zdroj
*

Kategória:Mágia