Faunov dom

right|thumb|230px|Niekdajšie hlavné átrium Faunovho domu so soškou tancujúceho Fauna
[right|thumb|200px|Plán Faunovho domu: 1 - ''vestibulum'', vstupná časť domu, 2 - hlavné átrium s ''[Impluvium|impluviom* so soškou tancujúceho Fauna, 3 - átrium so štyrmi stĺpmi a miestnosťou pre hostí, 4 - *tablinum*, súkromná miestnosť pre rodinu, 5 - záhrada s [[Peristyl|peristylom]] s [[Iónsky sloh|iónskymi stĺpmi]], 6 - *exedra*, miestnosť, v ktorej bola umiestnená slávna *mozaika Alexandra Veľkého*, 7 - veľká záhrada v zadnej časti domu, 8 - hospodárske miestnosti]]

*'Faunov dom*' je niekdajší patricijský dom nachádzajúci sa v archeologickej lokalite [[Pompeje]]. Ide o pozostatky obytnej budovy na pomerne rozsiahlom pozemku (dnešné umiestnenie nesie názov Via della Fortuna), jednej z najznámejších a umelecky najhodnotnejších stavieb tohto bývalého antického mesta.

Dom, predstavujúci príklad klasickej obytnej rímskej stavby (*domus*), za svoje meno vďačí malej soche tancujúceho [[Faun]]a, umiestnenej v hlavnom [[Átrium|átriu]] v strede niekdajšieho okrasného bazénu - *impluvia*.

Podľa viacerých odborníkov v prípade Faunovho domu ide o jeden z najkrajších príkladov obytnej stavby z rímskych čias i [[Antika|antiky]] vôbec. Súčasne patrí k najväčším súkromným budovám v Pompejach. Skĺbením takmer všetkých charakteristických prvkov rímskych patricijských domov (architektonických i umeleckých) predstavoval jeden z vtedajších najkrajších obytných priestorov.

Pravdepodobne bol postavený v prvej polovici druhého storočia pred Kr. pre istého Publia Sillu, synovca rímskeho vojvodcu. Na konci druhého storočia prešiel rozsiahlou prestavbou.

Dom zaberal plochu takmer tritisíc štvorcových metrov. Obsahol dve átriá; jedno patrilo k hlavnej časti domu a prístupné bolo hneď po prechode vestibulu a malého vchodu zvaného *fauces*. V átriu, postavenom v toskánskom štýle sa nachádzalo impluvium, o ktorého kráse je dodnes možné urobiť si predstavu. Dno bolo vyplnené [[Intarzia|intarziou]] z farebného mramoru v tvare pravidelných geometrických obrazcov. V strede impluvia stojí na malom podstavci známa soška tancujúceho Fauna (ide o kópiu originálu uloženého v [[Národné archeologické múzeum (Neapol)|Národnom archeologickom múzeu]] v [[Neapol|Neapole]]). Sugestívne ladená soška predstavuje radostne tancujúceho boha, ktorý zdvihnutými rukami a pohľadom dohora vzýva slnko.

Druhé átrium sa nachádzalo vpravo od hlavného vchodu. Centrálnu časť átria vypĺňal [[Portikus|tetrastyl]] s vlastným vstupom, slúžiaci pravdepodobne pre pohostenie návštev.

Do ďalšej časti domu, ktorú tvorila menšia záhrada s [[Peristyl|peristylom]] s [[Iónsky sloh|iónskymi stĺpmi]], sa vchádzalo úzkym priechodom. Vpravo od priechodu boli vybudované schody vedúce na druhé poschodie.

Jednou z historicky najcennejších častí domu (z pohľadu dnešného človeka) bola bezpochyby miestnosť zvaná *exedra*. Jej cennosť spočívala nielen v nádhernej freskovej výzdobe stien, ale najmä pre známu mozaiku, ktorá svojho času vypĺňala podlahu ako koberec. *Alexandrova mozaika* (dnes umiestnená v múzeu v Neapole ako nástenná [[mozaika]]; rozmery 313 x 582 cm) pochádzajúca zhruba z roku 100 pred Kr., zachytáva obraz bitky [[Alexander Veľký|Alexandra Veľkého]] proti perzskému kráľovi [[Dareios III.|Dareiovi III.]] Už pri zbežnom pohľade na mozaiku možno konštatovať, že ide o dielo vyznačujúce sa dokonalým remeselným spracovaním (mnohé z dielikov tvoriacich obraz nie sú väčšie ako pol štvorcového centimetra).

[[Obrázok:Issus - Alexander.jpg|left|thumb|270px|Slávna *Alexandrova mozaika* z Faunovho domu]]Cez domový trakt s exedrou sa prechádzalo do zadnej časti domu s veľkou záhradou (rozmery 27 x 30 metrov) s tzv. veľkým [[peristyl]]om. Peristyl obklopovali dva rady [[Dórsky sloh|dórskych stĺpov]] (každý rad obsahoval štyridsaťštyri stĺpov) vysokých štyri metre. Symbióza vycibreného záhradného štýlu a umeleckého vybavenia umožňovala dosiahnuť dojem veľmi príjemného prostredia. Svojím dispozičným riešením a využitím sa stala dôstojným predchodcom záhradných priestorov zriaďovaných o mnoho storočí neskôr.

Dom obsahoval viacero ďalších miestností slúžiacich jednak pre potreby rodiny (spálne, hospodárske miestnosti) ale aj pre prípadných hostí. Ich podlahy boli, rovnako ako v prípade exedry, vyzdobené mozaikami. Zaujímavosťou je, že majitelia domu po celú dobu jeho životnosti ho nikdy nedali vyzdobiť podľa súdobého vkusu, zato veľmi starostlivo udržiavali pôvodnú výzdobu.

[[Obrázok:Pompeje 007.jpg|thumb|250px|Pohľad do záhrady Faunovho domu s peristylom]]Prechádzka po zvyškoch niekdajšej honosnej stavby (zachovali sa časti [[Murivo|muriva]], impluvium v hlavnom átriu, záhrada v zadnej časti domu ako aj honosné priečelie s [[Korintský sloh|korintskými]] [[Pilaster|pilastrami]]) dáva možnosť urobiť si predstavu o kráse tejto výnimočnej stavby.

Faunov dom vyniká vyrovnanou a harmonicky skĺbenou dispozíciou priestorov. Umelecky hodnotné prevedenie výzdoby s prekrásnymi architektonickými prvkami doplnenými zeleňou prispeli k tomu, že je tento dom považovaný za jedno z najvznešenejších súkromných obydlí antického sveta.

== Iné projekty ==


== Zdroje ==
* E. Bernardini, *Odkryté tajomstvá starých civilizácií*, Príroda, Bratislava, 2007, ISBN 978-80-07-01591-3
* A. C. Carpiceci, *Pompeje dnes a jak vypadali před 2000 lety*, Bonechi Edizioni Il Turismo, Sesto Fiorentino, ISBN 	88-7204-243-7
* S. Nappo, *Pompeje - průvodce ztraceným městem'', Rebo production, Čestlice, 1999, ISBN 80-7234-043-3

Kategória:Stavby v starovekom Ríme
Kategória:Pompeje