Rainer Maria Rilke

**Rainer Maria Rilke** celým menom *René Karl Wilhelm Johann Jozef Maria Rilke* (* 4. december 1875, Praha – † 29. december 1926, sanatórium Valmont pri Montreux,Švajčiarsko) bol rakúsky básnik a spisovateľ, jeden z najvýznamnejších nemecky píšucich básnikov na prelome 19. a 20. storočia. Napísal aj jeden román a niekoľko poviedok.

## Životopis
### Detstvo a mladosť
Narodil sa v rodine pražského nemeckého úradníka Jozefa Rilkeho. 

Zásadnou skutočnosťou jeho detstva bolo, že jeho matka Sophie ho až do piatich rokov nútila nosiť dievčenské šaty a oslovovala ho „Sophie“, čím sa vyrovnávala so stratou staršej dcéry Sophie. Tento prístup Rilke matke neskôr vyčítal, ale bola to práve ona, ktorá ho priviedla k poézii a vyžadovala od neho, aby sa učil mnohé Schillerove básne naspamäť. 

Keď mal Rilke deväť rokov, rodičia sa rozišli a jeho poslali na Vojenskú kadetskú školu v Sankt Pöltene a o rok nato na Vyššiu vojenskú reálku v Hraniciach na Morave (na rovnakej študoval aj Robert Musil a inšpirovala ho k románu *[[Zmätky chovanca Törlessa]]*). Neskôr študoval literatúru, dejiny umenia a filozofiu na univerzitách v Prahe a Mníchove, Mekke vtedajšej nemeckej kultúry.

Po odchode z Prahy v roku 1896 si na popud Lou Andreasovej-Saloméovej zmenil meno „René“ na „Rainer“.

### Rané roky
Neukotvené zázemie v detstve malo vplyv na jeho neskoršiu psychiku a Rilke sa celý život dával vydržiavať a obskakovať staršími, zámožnými dámami. Prvá z nich bola o pätnásť rokov staršia oduševnená literátka ruského pôvodu Lou Andreasová-Saloméová, bývalá priateľka filozofa Friedricha Nietzscheho. Zoznámil sa s ňou v roku 1897 v Mníchove a Lou sa stala jeho milenkou a poradkyňou. Ich vzťah vydržal až do roku 1900, ale aj neskôr ostala jeho priateľkou a poradkyňou, pri čom využívala aj svoje psychoanalytické skúsenosti, ktoré nadobudla ako žiačka Sigmunda Freuda v rokoch 1912 až 1913 (neskôr si otvorila svoju vlastnú psychoanalytickú ordináciu).

S Lou spoznal Rilke Berlín, Taliansko a dvakrát spolu navštívili Rusko, kde prepadol okamžitému rusofilstvu, začal sa učiť po rusky a neskôr prekladal z ruštiny (napr. Slovo o pluku Igorovom alebo Lermontovove básne).

Na jeseň 1900 krátko po rozchode s Lou Andreasovou-Saloméovou sa v umeleckej kolónii vo Worpswede na severe Nemecka zoznámil so sochárkou Clarou Westhoffovou (1878-1954), s ktorou sa nasledujúci rok oženil. V decembri 1901 sa im narodila dcéra Ruth (1901-1972). Aj keď sa nikdy oficiálne nerozišli, Rilke, neschopný viesť konvenčný rodinný život, často cestoval a pobudol u svojich šľachtických patrónok. Claru po ročnom manželstve opustil a znovu odišiel do Paríža.

### Zrelosť
náhľad|Paula Modersohn Becker - Rilkeho potrét (1906)
[thumb|Rilke na reliéfe [Luděk Bari|Ludĕka Bariho (2014)]]
Pobyt v Paríži bol pre Rilkeho sčasti negatívnym zážitkom, čo neskôr vykreslil vo svojom jedinom románe *Die Aufzeichnungen des Malte Laurids Brigge* (po slovensky: *Zápisky Malteho Lauridsa Briggeho*, prel. P. Bžochová). Napriek tomu sa práve tu, okrem Augusta Rodina, ktorý ho v rokoch 1905 až 1906 zamestnával ako svojho sekretára, stretával s mnohými významnými umelcami. V Paríži vytvoril niekoľko básnických zbierok, napr. *Neue Gedichte* (1907), *Der neuen Gedichte anderer Teil* (1908), dve básne *Requiem* (1909 - do slovenčiny preložil M. Richter /Elégie a rekviem, 2003/) a už zmienený román *Die Aufzeichnungen des Malte Laurids Brigge*, fiktívny denník mladého dánskeho umelca v Paríži, ktorý prechádza duševnou krízou. Na románe začal pracovať v roku 1904, ale dokončil ho až v roku 1910.

Prvý veľký úspech mu priniesla novoromantická poéma v próze *Die Weise von Liebe und Tod des Cornets Christoph Rilke*, (po slovensky: *Pieseň o láske a smrti korneta Krištofa Rilkeho*, prel. M. Válek, 1969 a M. Richter, 2006) z roku 1906.

V roku 1906 sa stretol s českou grófkou Sidoniou Nádhernou, ktorá bola až do Rilkeho smrti jeho blízkou priateľkou a ktorú niekoľkokrát navštívil na jej zámku Vrchotovy Janovice v Čechách. Bol to Rilke, kto jej dôrazne vyhovoril svadbu so spisovateľom a novinárom Karlom Krausom, ktorý sa o ňu vážne uchádzal. 

V roku 1910 sa Rilke zblížil so svojou ďalšou priateľkou a podporovateľkou, kňažnou Máriou Thurn und Taxis-Hohenlohe, ktorá sa stala jeho doživotnou obdivovateľkou a dala mu na krátky čas k dispozícii svoj palác v Benátkach a zámok v Loučni. Jej zámok Duino na Jadrane neďaleko Terstu a jeho krásne okolie Rilkeho inšpirovalo k napísaniu prvých dvoch elégií a ďalších častí elegických básní, ktoré sa neskôr mali stať súčasťou knihy *Duineser Elegien* (po slovensky *Duinské elégie*). 

Rilke sa priatelil s celým radom významných osobností a písal si s nimi. Patrili medzi nich napríklad Hugo von Hofmannsthal, Paul Valéry, André Gide, Stefan Zweig či Rilkeho veľký obdivovateľ Boris Pasternak. V posledných mesiacoch svojho života si dopisoval aj s ruskou exilovou poetkou Marinou Cvetajevovou.

V priebehu prvej svetovej vojny - bol na krátky čas nútený narukovať ako rakúsky vojak. Slúžil vo viedenskom vojenskom archíve. V tom čase udržiaval intímny pomer s maliarkou Lou Albert-Lasard ale stýkal sa tiež so statkárkou Herthou Königovou.

### Vrcholné roky
Po vojne, v čase keď vznikli Rilkeho vrcholné diela, žil prevažne vo Švajčiarsku.

Počas niekoľkých týždňov intenzívnej práce vo februári 1922 dokončil Rilke na zámku Muzot vo Švajčiarsku jednu zo svojich vrcholných zbierok *Duineser Elegien* (po slovensky *Duinské elégie*, preložil M. Šprinc, 1942, M. Válek, 1969 a M. Richter, 2003 a 2012), venovanú svojej najvernejšej mecenáške, kňažnej Marie von Thurn und Taxis-Hohenlohe. *Duinské elégie* sú básnickým pokusom vystihnúť zmysel ľudského utrpenia. Tento pevne uzavretý cyklus 10 elégií patrí svojou mnohovýkladovosťou a symbolikou k najzložitejším dielam mladšej nemeckej poézie. Spolu s *The Waste Land* (1922, po slovensky *Pustatina*) anglo-amerického básnika T. S. Eliota a s románom *[[Ulysses (román)|Ulysses]]* (1922) írskeho spisovateľa Jamesa Joycea sú Duinské elégie považované za myšlienkové východisko celej modernej literatúry 20. storočia.

V roku 1922 vytvoril Rilke ďalšie významné dielo, *Sonette an Orpheus* (po slovensky *Sonety Orfeovi*), ktoré ho podobne ako Duinské elégie preslávili na celom svete.

Od roku 1923 mal vážne a dlhodobé zdravotné problémy. Posledné roky života strávil prevažne na zámku Muzot. V rokoch 1922-1926 napísal niekoľko sto básní, prevažne po francúzsky.

Zomrel na leukémiu v roku 1926 v sanatóriu Valmont pri Montreux vo Švajčiarsku. Pochovaný je pri južnej stene kostola nad dedinou Raron vo švajčiarskom kantóne Wallis, asi 20 km od zámku Muzot.

## Dielo
Rilke vytvoril dlhý rad básnických zbierok, z ktorých sú tu uvedené iba tie najvýznamnejšie, mnoho osamotených básní a niekoľko próz, zvlášť poviedok (najmä v ranom období, mnoho z nich je inšpirovaných pražským detstvom).

Pre svoje temné, spirituálne básne ho nazývali „mágom senzibility“ či „básnikom smrti“. Do slovenčiny ho prekladali najmä Karol Strmeň, Miroslav Válek (v jaz. spolupráci s Petrom Hrivnákom) a Milan Richter. Jeho román *Zápisky Malteho Lauridsa Briggeho* preložila Perla Bžochová Jeho eseje a štúdie o umení preložil do slovenčiny Ladislav Šimon.
* *Leben und Lieder*, 1894, Životy a piesne, básnická zbierka.
* *Larenopfer*, 1895, Obety domácim bôžikom, básnická zbierka.
* *Traumgekrönt*, 1897, Korunovaná snom, básnická zbierka.
* *Advent*, 1898, básnická zbierka.
* *Die Weise von Liebe und Tod des Cornets Christoph Rilke*, 1906, Pieseň o láske a smrti korneta Krištofa Rilkeho, poéma v próze.
* *Das Buch der Bilder*, 1902 - 1906, Kniha obrazov, básnická zbierka.
* *Das Stundenbuch*, 1904, Kniha hodiniek, rozsiahla zbierka básnických meditácií
* *Requiem*, 1908. 
* *Neue Gedichte*, (1907), *Der neuen Gedichte anderer Teil* (1908) - Nové básne, rozsiahla básnická zbierka v dvoch častiach. 
* *Die Aufzeichnungen des Malte Laurids Brigge*, 1910, Zápisky Malteho Lauridsa Briggeho, román.
* *Das Marien-Leben*, 1912, básnická zbierka.
* *Duineser Elegien*, 1912 - 1922, Duinské elégie, zbierka desiatich elegických básni.
* *Die Sonette an Orpheus*, Sonety Orfeovi, básnická zbierka.

## Iné projekty

Kategória:Rakúski básnici
Kategória:Rakúski spisovatelia
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Kategória:Osobnosti na švajčiarskych poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Úmrtia na leukémiu
Kategória:Nositelia Radu Františka Jozefa