open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Diecézne múzeum v Nitre

**Diecézne múzeum** Nitrianskeho biskupstva sa nachádza v Nitre, v mestskej časti Staré mesto, konkrétne v Hornom meste. Úradná adresa je Nám. Jána Pavla II., Nitra.

## História, opis
Diecézne múzeum sídli v centre nádvoria Nitrianskeho hradu, v jednej z budov Nitrianskeho biskupstva, postavenej v 17. storočí.

Prvá, nadzemná časť Diecézneho múzea bola otvorená 5. júla 2007 (na sviatok sv. Cyrila a Metoda) s názvom *Keď písmo prehovorí*. Druhá časť – Klenotnica, bola otvorená v roku 2008, s názvom *Skvosty Katedrály – Baziliky sv. Emeráma*.

V prvej časti múzeá sa nachádzajú písomné pamiatky a artefakty, ktoré sa viažu k prvému štátnemu útvaru na dnešnom území Slovenska – k Veľkej Morave. Niektoré z artefaktov siahajú ešte do skoršieho obdobia, napríklad náhrobné kamene z rímskeho kastela Kelementia v Iži pri Komárne, terakotové kahance z Gerulaty v Rusovsiach alebo zlaté mince z Bíne.

Z písomných pamiatok sú v múzeu vystavené faksimile Kyjevských listov (hlaholská písomná pamiatka), Assemaniho evanjeliár (10. stor.), Cividalský evanjeliár (5.-7. stor.), rozsiahly spis s názvom O obrátení Bavorov a Korutáncov, Industriae tuae (r. 880), slovanský Proglas, najstaršia zachovaná rukopisná kniha Nitriansky evanjeliár (okolo r. 1083) a významná písomná pamiatka Zoborské listiny z roku 1111 a 1113. Originál Zoborskej listiny z roku 1111 je najstarší pôvodný dokument zachovaný na území Slovenska.

Druhá, suterénna, časť múzea sa nazýva Klenotnica. Je v nej nainštalovaný chrámový poklad Nitrianskej katedrály a Biskupského úradu v Nitre. Nachádzajú sa tu bohoslužobné sakrálne predmety – kalichy, monštrancie, svietniky, lampy, kríže, berle, rytiny, rôzne strieborné a zlaté liturgické premety. Najstaršie zachované klenoty pochádzajú z neskorogotického obdobia. Liturgické predmety, ktoré sú vystavené v klenotnici naďalej slúžia bohoslužobným účelom.

## Literatúra
* 

## Externé odkazy
* Diecézne múzeum, http://www.nitrianskyhrad.sk/diecezne-muzeum/
* Diecézne múzeum, http://www.nisys.sk/www/content/nisys/diecezne-muzeum/0/156 

Kategória:Múzeá v Nitre
Bezručovo údolí (prírodná pamiatka)

**Bezručovo údolí** je prírodná pamiatka ev. č. 5918 a súčasť rovnomennej európsky významnej lokality a prírodného parku v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.

Dôvodom vyhlásenia prírodnej pamiatky sú rôznorodé biotopy bučín, suťových lesov, vegetácia silikátových skál a štrbín, údolných jaseňovo-jelšových luhov a biotopov s výskytom zástupcov čeľade ohniváčikovitých. Jadrom chráneného územia je údolie rieky Chomutovky s priľahlými svahmi medzi Chomutovom a Horou Svätého Šebestiána. Územie rezervácie je rozdelené do dvoch rozsiahlych územných celkov oddelených v miestach bývalého Tretieho mlyna.

## Prírodné podmienky
thumb|left|Chomutovka nad rázcestím Tretí mlyn
Geologické podložie je tvorené starohornými horninami krušnohorského kryštalinika (bridlice, fylity, svory, pararuly). Na severe sa objavujú tiež ortoruly a migmatity.

Horopisne sa územie nachádza v provincii Česká vysočina, podsústave Krušnohorská hornatina, v celku Krušné hory a v podcelku Loučenská hornatina. Južná časť územia patrí do okrsku Bolebořská vrchovina a severná do okrsku Přísečnická hornatina, čo je kerová hornatina so zvyškami zarovnaných povrchov, ktoré sú práve v miestach prírodnej pamiatky rozdelené kaňonovitým údolím Chomutovky. Bolebořská vrchovina je nižšie vyzdvihnutá a rozčlenená zárezmi svahových tokov a s denudačnými plošinami na medziúdolních chrbtoch. Výškový rozdiel medzi najnižšou a najvyššou časťou územia presahuje 400 m.

Oblasť odvodňuje rieka Chomutovka s menšími prítokmi, z ktorých sú najdôležitejšie Křimovský potok a Kamenička. Na oboch sa nachádzajú priehrady určené na zadržiavanie pitnej vody: vodná nádrž Kamenička z roku 1904 a vodná nádrž Křimov dokončená v roku 1958. Obe nádrže sa však nachádzajú tesne mimo hranice chráneného územia.

Veľký rozdiel nadmorských výšok ovplyvňuje klimatické podmienky. Kým južná časť územia patrí podľa Quittovej klimatickej klasifikácie do mierne teplých oblastí MT4 a MT7, severná časť patrí do chladnej oblasti CH7.

## Fauna a flóra
thumb|right|Salamandra škvrnitá
Z chránených druhov rastlín sa v lokalite vyskytuje mesačnica trváca alebo kôprovník štetinolistý. Stavovce zastupuje salamandra škvrnitá, mlok horský, slepúch lámavý, vretenica severná alebo vydra riečna. Osobitná pozornosť sa venuje obhospodarovaniu vlhkých lúk, na ktoré je viazaný výskyt motýľov modráčika bahniskového a modráčika krvavcového.

## Využitie
Bezručovo údolie je prirodzeným rekreačným zázemím Chomutova. Údolím vedie cesta tretej triedy a s ňou súbežná cyklotrasa k bývalému Tretiemu dolskému mlynu, po ktorej sú vedené cyklotrasy číslo 3078 a3079. Prevažne po pravom brehu Chomutovky je vyznačená modrá turistická značka.

V areáloch Prvého Dolského mlyna a Druhého Dolského mlyna sa nachádzajú reštaurácie a ubytovacie zariadenia.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Chomutov
* Prírodný park Bezručovo údolí

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Chomutov
Kategória:Prírodný park Bezručovo údolí
Kategória:Povodie Ohře
Kategória:Chomutov
Kategória:Blatno (okres Chomutov)
Kategória:Křimov
Kategória:Územia európskeho významu v Česku
Misijné múzeum

**Misijné múzeum** sa nachádza v Nitre, v mestskej časti Kalvária, v Misijnom dome Spoločnosti Božieho slova. Úradná adresa je Kalvária 3.

## Opis
Misijné múzeum vznikalo približne od roku 1925. V roku 1950 bola jeho činnosť prerušená. Múzeum bolo znova otvorené 15. augusta 1996.

Misijné múzeum vznikalo z predmetov prinesených slovenskými, českými a rakúskymi misionármi z celého sveta. Sú to jednak predmety dennej potreby jednoduchých ľudí, ale aj kultové a ozdobné predmety, šaty a zbrane. Zbierky múzea sa postupne rozširujú a dopĺňajú. V roku 2008 pribudli exponáty zvierat zo všetkých svetadielov (250 exponátov) a rôzne etnografické predmety. Trvalé expozície múzea sú Príbeh svätého Arnolda Janssena, Z ciest našich misionárov, Zvieratá z celého sveta, Motýle z celého sveta.

## Literatúra
* LACIKA, Ján. Nitra a okolie. Bratislava: DAJAMA, 2003. ISBN 80-88975-53-0. S. 70.

## Externé odkazy
* Misijné múzeum, http://www.verbisti.sk/web/misijne-muzeum-expozicie
* Misijné múzeum, http://www.nisys.sk/www/content/nisys/misijne-muzeum/0/158 
* Kláštor Nazarénov, https://www.nitra.sk/zobraz/obsah/13509 

 

Kategória:Múzeá v Nitre
Myrtos Pyrgos

**Pyrgos** (,  tiež Myrtos-Pyrgos) je archeologické nálezisko minojskej kultúry v blízkosti dedinky Myrtos, ktorá podlieha miestnej samospráve v Ierapetre kraja Lasithi na južnom pobreží Kréty.
[náhľad|vľavo|Výhľad z Pyrgos Myrtos na [Líbyjské more ]]
Názov Pyrgos je moderný a po grécky znamená veža (na pozorovanie). Ďalšie minojské nálezisko Fournou Korifi leží iba  východne od Pyrgosu.

Toto sídlo pri ceste do Ierapetry sa pýši niekoľkými minojskými stavbami: kanalizáciou, dláždenými podlahami a chodníkmi. Pri vykopávkach sa našli tabuľky s lineárnym písmom A, hlinené nádoby a krčahy. Archeologický výskum v tejto oblasti bol vykonaný v dvoch etapách v rokoch 1969-1970 a 1981-1982 pod vedením Geralda Cadogana.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Archeologické vykopávky Pyrgos (po anglicky)
* Pyrgos a Fournou Korifi (po anglicky)

## Zdroj
* 

Kategória:Archeologické lokality na Kréte
Kategória:Kréta
Majerova skala

**Majerova skala** () je vrchol v juhovýchodnej časti Veľkej Fatry.

## Polohopis
Skalnatý vrchol sa vypína približne 2 km severne od stredu obce Staré Hory. Ukončuje rázsochu Líšky (), vybiehajúcu východným smerom z Krížnej. Zo Starých Hôr vedie vrcholom Majerovej skaly na Krížnu modrá turistická značka.

## Prírodná pamiatka Majerova skala
Vrcholovú časť a juhovýchodné svahy zaberá prírodná pamiatka, prísluchajúca k Národnému parku Veľká Fatra. Nachádza sa v katastri obce Staré Hory v okrese Banská Bystrica. 

Rozloha rezervácie je 88 415 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1992 Okresným úradom životného prostredia Banská Bystrica. Rozhodnutím Okresného úradu ŽP č. vl/3/183/94-Js z 28. novembra 1994 ju spravuje Štátna ochrana prírody Správa Národného parku Veľká Fatra. Účelom je ochrana  „*skalného útvaru, predstavujúceho trosku [[hronikum|chočského príkrovu]] v tektonickom nadloží [[fatrikum|krížňanskej série]], s výskytom chránených a ohrozených druhov flóry a fauny*“.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Prírodné pamiatky v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia Národného parku Veľká Fatra
Kategória:Chránené územia v okrese Banská Bystrica
Kategória:Staré Hory
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Skalné útvary na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Bystrica
Ponitrianske múzeum

**Ponitrianske múzeum** sa nachádza v Nitre, v mestskej časti Staré mesto, konkrétne v Dolnom meste. Úradná adresa je Štefánikova 1.

## Mestský dom (Radnica), Štefánikova 1
Ponitrianske múzeum sídli v budove Mestského domu. Táto novorenesančná budova bola postavená v rokoch 1881-82 podľa projektu architekta Jána Lyku, ktorý neskôr prepracoval mestský inžinier Karol Meyer. Prístavba mestského domu sa uskutočnila až v roku 1911 podľa projektu mestského staviteľa Ing. Michala Gyulaiho, v roku 1912 ju realizoval nitriansky architekt Ján Tomaschek. Budova radnice plnila svoj účel až do roku 1990, bola sídlom Mestského úradu.

## Ponitrianske múzeum - opis
Ponitrianske múzeum sídli v budove Mestského domu (radnice) od roku 1990.

Predchodcom Ponitrianskeho múzea bolo Nitrianske vlastivedné múzeum, ktoré založil Mestský národný výbor v decembri 1962 a sídlilo v budove Veľkého seminára v Hornom meste.

Múzeum spravuje takmer 84 tisíc kusov zbierkových predmetov z odborov archeológia, etnografia, história, numizmatika, botanika, geológia a zoológia.

V roku 1993 múzeum otvorilo expozíciu klenotnicového typu *Skvosty dávnovekého Slovenska*. Je tu sústredených vyše 2200 zlatých, strieborných i kovových predmetov, dokumentujúcich tvorivú činnosť a umelecké cítenie človeka od najstarších čias jeho prítomnosti na našom území, teda od staršej doby kamennej až do 17. storočia.

Medzi stále výstavy patria *Nitriansko v zrkadle dejín* (expozícia vývoja historického Nitrianska od praveku, cez včasnú dejinnú dobu, až po stredovek so zreteľom na situáciu vo veľkomoravskej dobe, resp. v 9.-10. storočí) a *Život v lesných a vodných [[biotop]]och* (expozícia zahŕňa takmer 100 kusov preparátov rýb, vtákov a cicavcov z okolia Nitry).

V Ponitrianskom múzeu sa okrem stálych expozícií a výstav múzea konajú aj výstavy rôzneho druhu, prednášky a besedy.

V budove Mestského domu (radnice) okrem Ponitrianskeho múzea sídli aj informačné centrum mesta NISYS.

## Literatúra
* LACIKA, Ján. Nitra a okolie. Bratislava: DAJAMA, 2003. ISBN 80-88975-53-0. S. 62.
* VALENT, Štefan. Nitra (Turistický sprievodca). Banská Bystrica : AB-ART Press, 1995. ISBN 80-88817-04-8. S. 21.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Ponitrianskeho múzea  http://muzeumnitra.sk/
* Ponitrianske múzeum, http://www.nisys.sk/www/content/nisys/ponitrianske-muzeum/0/155 

 

Kategória:Múzeá v Nitre
Majstrovstvá sveta vo florbale žien do 19 rokov 2016

**Majstrovstvá sveta vo florbale žien do 19 rokov 2016** boli v poradí 7. Majstrovstvá sveta vo florbale žien do 19 rokov, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa od 4. – 8. mája 2016 v Belleville, v Kanade, za účasti 16 tímov. Víťazom sa piatykrát stali florbalisti Švédska.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play off
#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

Kategória:Florbal v 2016
Kategória:Majstrovstvá sveta vo florbale žien do 19 rokov
BROZ - ochranárske združenie

**BROZ - ochranárske združenie** (známe aj ako **Bratislavské regionálne ochranárske združenie**) je občianske združenie, ktoré vzniklo v roku 1997 a ktoré sa zameriava na praktickú ochranu prírody a na podporu trvalo udržateľného rozvoja na Slovensku.

Hlavným cieľom je ochrana a obnova prírody na Podunajsku, v Malých Karpatoch, Záhorí, Bielych Karpatoch a mnohých ďalších územiach Slovenska.

## Aktivity
„Členovia BROZ vypracovali projekt ochrany, na základe ktorého bola vyhlásená prírodná rezervácia Starý háj. Podieľali sa na vyhlásení chránených areálov Chorvátske rameno, Pečniansky les a Soví les.“

V novembri 2023 združenie vyzvalo ľudí, aby sa zapojili do vytvárania nových pranostík. Staré pranostiky sú podľa združenia neaktuálne kvôli klimatickej kríze.

V októbri 2024 združenie dokončilo obnovu jedného z ramien Dunaja. Rameno je súčasťou Bačianskej ramennej sústavy.

## Ocenenia
V septembri 2024 združenie v kategórii *Životné prostredie a ochrana prírody* ocenila bratislavská mestská časť Petržalka.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stránka BROZ

Kategória:Občianske združenia na Slovensku
Regionálne ochranárske združenie
Kategória:Ochrana prírody na Slovensku
Kategória:Organizácie založené v 1997
Faces of Stone

**„Faces of Stone“** je v poradí tretia singel z albumu *[[Rattle That Lock]]*, ktorý vydal britský hudobník a niekdajší gitarista skupiny Pink Floyd, David Gilmour v roku 2015. Autorom skladby je David Gilmour. 

Text tejto skladby napísal sám Gilmour a hlavnou inšpiráciou bola preňho jeho matka. Je o ňom známe (a sám sa tak neraz vyjadril), že písanie textov je jeho slabina. Skladba bola pravidelnou súčasťou setlistu *[[Rattle That Lock Tour]]* (2015-16). 

Skladba vyšla 12. novembra 2015 ako tretí digitálny singel z albumu *Rattle That Lock*. 

## Obsadenie
* David Gilmour - klávesy, gitara, spev, piano
* Steve DiStanislao - bicie, perkusie
* Danny Cummings - perkusie
* Eira Owen - francúzsky roh
* Damon Iddins - akordeón, klávesy Calliope
* Phil Manzanera - Hammond organ, akustická gitara, klávesové elementy
* Zbigniew Preisner - orchestrácie

## Referencie

Kategória:Single z 2015
Kategória:Single Davida Gilmoura
Kategória:Piesne Davida Gilmoura
Charmis zo Sparty

**Charmis** (*Charmis*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 668 pred Kr.

Charmis zo Sparty bol na 28. olympijských hrách v roku 668 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Podľa starovekého autora Pausania, na rozdiel od Eusebia a Iulia Africana, bol v tejto disciplíne v tom roku olympijským víťazom Chionis zo Sparty. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
   
Záznam o olympijskom víťazstve Charmida je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Gréci už zrejme v časoch antického dávnoveku vedeli, že strava dokáže vo veľkej miere ovplyvniť výkon športovca. Dokazuje to aj Eusebiov záznam, že Charmis sa pri tréningu živil stravou pozostávajúcou zo sušených fíg.
    
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Kategória:Starovekí športovci zo Sparty
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1983

**Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1983** boli v poradí 5. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Káhire, v Egypte v júli 1983, za účasti 10 mužských a 9 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba mužské družstvo Maroka. V mužskej kategórii obhájilo titul , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Pre strieborné Kongo to bola prvá medaila. U žien získalo titul tretíkrát v rade  po finálovej výhre nad .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia mužských afrických družstiev na Letné olympijské hry 1984, ktoré hostilo Los Angeles. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo. Ďalšie družstvo v poradí postúpilo na MS B kategórie 1985.

## Výsledky
### Muži
#### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej hádzanárskej konfederácie  
* Oficiálna stránka Egyptskej hádzanárskej federácie (po arabsky)

## Zdroje
* Majstrovstvá Afriky 1983 na stránke Africkej hádzanárskej konfederácie (archive.org) /
* Mužský a ženský turnaj Majstrovstiev Afriky 1983 na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 1983
Kategória:Majstrovstvá Afriky v hádzanej
Hádzaná
Kategória:1983 v Egypte
Kategória:Šport v Káhire
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1985

**Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1985** boli v poradí 6. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Luande, v Angole v septembri 1985, za účasti 11 mužských a 9 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba ženské družstvo Ghany. V mužskej kategórii získalo titul tretíkrát v rade , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien získalo titul štvrtýkrát v rade  po finálovej výhre nad .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta 1986, ktoré organizovalo Švajčiarsko, resp. Holandsko. Z oboch kategórii sa na ne kvalifikovali iba víťazné družstvá. Družstvá na 2. mieste postúpili na MS B kategórie 1987.

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

Pozn: Kongo sa nakoniec MS 1986 nezúčastnilo.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej hádzanárskej konfederácie  
* Oficiálna stránka Angolskej hádzanárskej federácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Afriky 1985 na stránke Africkej hádzanárskej konfederácie (archive.org) /
* Mužský a ženský turnaj Majstrovstiev Afriky 1985 na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 1985
Kategória:Majstrovstvá Afriky v hádzanej
Hádzaná
Tibor Molek

**Tibor Molek** (* 30. október 1930, Banská Bystrica – † 22. júl 2023, Mníchov) bol bývalý slovenský rozhlasový redaktor a exilový pracovník.

## Životopis
Narodil sa v Banskej Bystrici roku 1930 ako jediný syn úradníka. Koncom 30. rokov sa jeho rodina presťahovala do Senca, odkiaľ sa jeho rodina vysťahovala po záboru južného Slovenska do Bratislavy, kde Tibor Molek študoval na gymnáziu.

Ďalej študoval na bratislavskej univerzite právo. Z Česko-Slovenska emigroval aj so svojou budúcou manželkou v januári roku 1952, keď predtým dostal povolávací rozkaz do PTP. Pri úteku preplávali rieku Moravu a na rakúskej strane vyhľadali pomocníkov, ktorí im pomohli, a to aj finančne. Dostali sa potom až do Viedne, odkiaľ pokračovali do utečeneckého tábora v Linci. Tam získal kontakty na Slobodnú Európu a na prelome apríla a mája prekročili hranice do Západného Nemecka. V Mníchove zložil skúšky pre prácu v rozhlase a bol prijatý Pavlom Tigridom.

Tibor Molek zomrel 22. augusta 2023 v Mníchove.

## Kariéra v Slobodnej Európe
Pracoval ako hlásateľ kultúrnych a hudobných programov. Užíval krycie meno Tibor Dolina. To však nezabránilo vyšetrovaniu jeho rodiny v Česko-Slovensku. Roku 1968 sa mohol v Mníchove (po prvý a posledný raz) stretnúť so svojou matkou. Potom bol vyslaný do Lisabonu, aby tam pomáhal vybudovať slovenské oddelenie pre vysielanie na územie Slovenska na iných frekvenciách. V Lisabone pôsobil až do roku 1991.

## Referencie


## Literatúra
* SEDLÁČEK, Karel: Volá Svobodná Evropa : Archa 90, Praha 1993. (čeština)

## Externé odkazy
* Hovory o hledání, Český rozhlas

Kategória:Slováci v Nemecku
Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Slovenskí rozhlasoví moderátori
Kategória:Slovenskí rozhlasoví redaktori
Kategória:Narodenia v 1930
Kategória:Osobnosti z Banskej Bystrice
Kategória:Pracovníci Slobodnej Európy
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1981

**Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1981** boli v poradí 4. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Tunise, v Tunisku v dňoch od 17.31. júla 1981, za účasti 8 mužských a 7 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli tri družstvá: Angola a Guinea v kategórii mužov a Angola v kategórii žien. V mužskej kategórii získalo titul , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Pre strieborné Pobrežie Slonoviny to bola prvá medaila. U žien obhájilo titul  po finálovej výhre nad domácim .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta žien 1982. Z oboch kategórii sa kvalifikovali iba víťazné družstvá.

## Výsledky
### Muži
#### Finále

### Ženy
#### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej hádzanárskej konfederácie  
* Oficiálna stránka Tuniskej hádzanárskej federácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Afriky 1981 na stránke Africkej hádzanárskej konfederácie (archive.org) /
* Mužský a ženský turnaj Majstrovstiev Afriky 1981 na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 1981
Kategória:Majstrovstvá Afriky v hádzanej
Hádzaná
Marek Myslenovič

**Marek Myslenovič** - maďarsko-latinský prídomok "Horváth de Kamychacz" (, ,  - † 1508) bol kapitán Budínskeho hradu, chorvátsko-slavónsko-dalmátsky bán.

Pochádzal z Dalmácie. V roku 1495 sa oženil s bohatou vdovou po Pavlu Kinižim Benignou, dcérou Blažeja Maďara. Sobášom získal polovicu jej majetku. Okrem hradu Nagyvázsony mu pripadli panstvá na Považí, vrátane hradu Strečno. V roku 1505 zastával čestnú hodnosť kapitána Budínskeho hradu. V roku 1506 – 1507 bol chorvátsko-slavónsko-dalmátskym bánom spolu s Andrejom Bothom.

Zomrel po páde z koňa v roku 1508. Pochovaný je v pavlínskom kláštore sv. Michala v Nagyvázsony. Tam sa nachádza jeho mramorový náhrobok s nápisom. Na náhrobku je postava rytiera, v pravej ruke drží  vojenskú zástavu a a v ľavej svoj erb. Pod nohami mu leží lev, ktorý podľa F. V. Sasinka znázorňuje Turka.

## Referencie


Kategória:Narodenia v 15. storočí
Kategória:Úmrtia v 1508
Kategória:Vládcovia Chorvátska
Kategória:Uhorské vojenské osobnosti
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Uhorskí šľachtici
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1989

**Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1989** boli v poradí 8. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Alžíri, v Alžírsku v júli 1989, za účasti 7 mužských a 6 ženských tímov. Alžírsko bolo organizátorom afrického šampionátu druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1976. V mužskej kategórii získalo titul piatykrát v rade domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien získala titul  po finálovej výhre nad . Pre zlatú Angolu to bola vôbec prvá medaila.

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta 1990, ktoré organizovalo Česko-Slovensko, resp. Kórejská republika. Z oboch kategórii sa na ne kvalifikovali iba víťazné družstvá. 

## Výsledky
### Muži
#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

### Ženy
#### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej hádzanárskej konfederácie  
* Oficiálna stránka Alžírskej hádzanárskej federácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Afriky 1989 na stránke Africkej hádzanárskej konfederácie (archive.org) /
* Mužský a ženský turnaj Majstrovstiev Afriky 1989 na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 1989
Kategória:Majstrovstvá Afriky v hádzanej
Hádzaná
Jiří Mrázek (geofyzik)

RNDr. **Jiří Mrázek**, CSc. (* 17. apríl 1923, Praha – † 14. november 1978, Praha) bol český geofyzik, popularizátor prírodných vied a kozmonautiky, šachista a náboženský spisovateľ.

## Vedecká a odborná činnosť
Vyštudoval fyziku a astronómiu na Karlovej univerzite, zároveň sa však venoval aj svojim početným koníčkom, a to na vysokej úrovni. Bol juniorským majstrom ČSR v šachu, československým rekordmanom v telegrafnom kľúčovaní a príjme a renomovaným amatérom vysielačom (značka OK1GM). Pracoval v Geofyzikálnom ústave ČSAV v Prahe a zaoberal sa geomagnetickými javmi, ionosférou a šírením elektromagnetických vĺn. V súvislosti s touto činnosťou sa v 60. rokoch podieľal na československých projektoch na družiciach Magion, zaoberal sa kozmonautikou a stal sa jej televíznym a rozhlasovým propagátorom, takže bol veľmi populárnou postavou. Ku koncu života ťažko ochorel a prekonal duchovnú konverziu, ktorú popísal v rozhovoroch s V. Holotom; knižka pôvodne vyšla ako samizdat, potom neskôr v Ríme a v roku 1994 v Prahe.

## Pozri aj
* Ionosféra
* Magion

## Literatúra
* J. Mrázek, *Kde začíná budoucnost*. Praha: Naše vojsko, 1980
* J. Mrázek, *Taje matematiky*. Praha: Práce, 1986
* J. Mrázek, *Hry s kalkulátory*. Praha: SPN, 1986
* J. Mrázek – V. Holota, *Hovory na nemocničním lůžku*. Praha: Zvon, 1994 - 177 s. ISBN 80-7113-112-1 

## Externé odkazy
* Rozloučení s dr. Jiřím Mrázkem ...

## Zdroj

Kategória:Českí fyzici
Kategória:Českí šachisti
Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Popularizátori kozmonautiky
Kategória:Českí popularizátori vedy
Kategória:Rádioamatéri
Ernst Otto Fischer

**Ernst Otto Fischer** (* 10. november 1918, Solln, dnes Mníchov – † 23. júl 2007, Mníchov) bol nemecký chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1973 (spolu s Geoffrey Wilkinsonom).

Za vojny sa zúčastnil bojov ako vojak nemeckej armády a študoval chémiu na Technickej univerzite Mníchov. Doktorskú prácu mu viedol Walter Hieber. Na rovnakej univerzite neskôr pokračoval ako učiteľ, profesor a od roku 1964 vedúci katedry anorganickej chémie. Venoval sa štúdiu organokovovej chémie a v tomto odbore dosiahol prelomových výsledkov.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nemeckí chemici
Kategória:Nemeckí univerzitní profesori
Kategória:Osobnosti z Mníchova
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Absolventi Technische Universität München
William Lipscomb

**William Nunn Lipscomb, Jr.** (* 9. december 1919, Cleveland – † 14. apríl 2011, Cambridge) bol americký chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1976. Študoval chémiu a dočasne aj fyziku na Univerzite v Kentucky a na Kalifornskom technologickom inštitúte. V rokoch 1946 až 1959 učil na Univerzite v Minnesote, roku 1959 získal profesúru na Harvardovej univerzite. Významné sú najmä jeho práce o teórii zlúčenín bóru, za ktoré dostal Nobelovu cenu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* William Lipscomb na História chémie (po česky)

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Clevelandu (Ohio)
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Chemici USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Absolventi California Institute of Technology
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Úmrtia na pneumóniu
Kategória:Vyučujúci na Harvard University
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2014

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2014** boli siedme majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov. Odohrali sa v maďarskom hlavnom meste Budapešť od 23. do 30. marca 2014. Titul z roku 2013 obhájila .

## Základné skupiny

### Skupina A

|}

### Skupina B

|}

## O udržanie

Tretí zápas, ktorý bol naplánovaný na 30. marca o 12:00, sa nehral, lebo o zostupujúcom už bolo rozhodnuté.* vyhralo 2:0 na zápasy a udržalo sa.  zostupuje do I. divízie a v Top divízií ho nahradí .*

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### O 5. miesto

### O 3. miesto

### Finále

## Konečné poradie

## I. divízia
Turnaj I. divízie MS 2014 sa hral vo Füssene v Nemecku od 29. marca do 4. apríla 2014.

|

|}

### Zápasy Slovenska

## Kvalifikácia I. divízie
Kvalifikácia I. divízie v rámci MS 2014 sa hrala v Krynici-Zdróji v Poľsku od 18. do 23. marca 2014.

|

|}

## Referencie

2014
ženy
Kategória:Ľadový hokej v 2014
Kategória:Ľadový hokej v Maďarsku
Kategória:Ľadový hokej v Nemecku
Kategória:Ľadový hokej v Poľsku
Kategória:Športové podujatia v Budapešti
Kategória:Šport v Krynici-Zdróji
Kategória:2014 v Maďarsku
Kategória:2014 v Nemecku
Kategória:2014 v Poľsku
Front a vlasť

**Front a vlasť** (*Týždenník Technickej brigády*) bol časopis, ktorý vychádzal v Taliansku a vydávalo ho Propagačné oddelenie Veliteľstva Technickej brigády v rokoch 19431944. Bol to vlastne frontový týždenník, ktorého úlohou bolo podávať informácie z frontu (psychologicky vplývať na vojakov) a zachytávať akékoľvek detaily frontového života.

Prvá strana bola venovaná dobovej propagande, v zmysle ideologických predispozícií sa riešili politické otázky; na ďalších stranách boli zaujímavé rubriky ako pozdravy z frontu, vzdelávanie sa v taliančine, žarty, šport, občas nejaké básne a beletria. V redakcii uvedeného periodika sa stretli napríklad nadrealistický básnik Štefan Žáry a Ján Motulko, ktorého literárna veda neraz stotožňuje s autormi slovenskej katolíckej moderny. Zodpovedným redaktorom prvého čísla bol Pavol Makovník, neskôr najčastejšie Ján R. Schmidt. Starší názov periodika, vydávaného ešte na Slovensku bol *Slovenský vojak*, resp. *Frontové noviny slovenského vojaka*.  

## Zdroje
* BRUNCLÍK, Jozef. *Introvertnosťou ku katarzii: Lyrický svet v tvorbe Jána Motulka.* Nitra : FF UKF v Nitre, 2014, s. 45.
* CHORVÁT, Peter. Vojenská služba Štefana Žáryho v slovenskej armáde. In Vojenská história. ISSN 1338-7154, 2013, roč. 17, č. 4, s. 139 – 144.
* ŠTEFANSKÝ, Václav. Slovenskí vojaci v Taliansku 1943 – 1945. Bratislava: Vydavateľská a informačná agentúra MO SR, 2000. 116 s. ISBN 80-88842-32-8.

Kategória:Časopisy v Taliansku
Kategória:Časopisy v slovenskom jazyku
Torymbas z Tesálie

**Torymbas** (iné názvy: **Toryllas, Torymnas**; ) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 460 pred Kr.

Torymba z Tesálie korunovali na 80. olympijských hrách v roku 460 pred Kr. olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
 
Olympijské víťazstvo Torymba uvádzajú starovekí historici Dionysios, Diodóros a Eusebios. Dionysios ho zaznamenal v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v Ríme, Diodóros ho uvádza pod menom *Toryllos* v súvislosti s datovaním tohoročných udalostí týkajúcich sa hlavne Aténčanov a ich nepriateľa Perzskej ríše a v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia je uvedený ako *Torymmas* (Torymnas). Eusebios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. 
    
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Veľký seminár

**Veľký seminár** môže byť:

* cirkevná inštitúcia na formovanie kandidátov kňazstva, pozri Seminár (katolíci)
* prenesene názov budovy v ktorej sídli, alebo sídlil veľký seminár, napríklad:
** Veľký seminár (Nitra)
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2016

**Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2016** boli v poradí 36. majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia bandyhokeja (FIB). Konali sa v dňoch od 1.14. februára 2016 v Ulianovsku a Dimitrovgrade, v Ulianovskej oblasti, v Rusku, za účasti 18 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Česka. Titul obhájilo domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad , a zvíťazilo tak už štvrtýkrát v rade.

Ruský Ulianovsk dostal právo organizovať MS 2016 v roku 2013,  keď jeho organizáciu schválila FIB. Rusko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov štrnástykrát (z toho 4-krát ako Sovietsky zväz), po Irkutsku 2014 a Chabarovsku 2015 tretíkrát za sebou. Zápasy sa odohrali na 3 štadiónoch, jeden z nichnovovybudovaná Volga-Sport-Arenabola krytá aréna.

## Štadióny

## Účastníci
náhľad|Účastníci MS 2016

## Výsledky
### A divízia
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Štvrťfinále

##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### B divízia
#### Základné skupiny
##### Skupina C

Pozn: Štart jedného hráča z estónskeho družstva bol v 2 zápasoch uznaný ako nepovolený, v dôsledku čoho bolo estónske družstvo kontumované v stretnutiach s Holandsko a Nemeckom výsledkom  a následne aj (kvôli opakovaniu disciplinárneho priestupku) diskvalifikované.

##### Skupina D

#### Play off
##### B Štvrťfinále

##### Skupina o 15.17. miesto

##### Stretnutie o 13. miesto

##### B Semifinále

##### Stretnutie o 11. miesto

##### B Finále (o 9. miesto)

## Konečné poradie

;A divízia

;B divízia

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka MS 2016  /
* Oficiálna stránka Medzinárodnej bandyhokejovej federácie  

## Zdroj
* MS 2016 na stránke Medzinárodnej bandyhokejovej federácie 

Kategória:Šport v 2016
Kategória:Majstrovstvá sveta v bandyhokeji
Bandy
Kategória:2016 v Rusku
Frank Finlay

**Francis „Frank“ Finlay** (* 6. august 1926, Farnworth, Spojené kráľovstvo – † 30. január 2016, Weybridge) bol anglický divadelný, filmový a televízny herec.

Patril medzi najobsadzovanejších britských hercov. Na Slovensku je zrejme najznámejšia jeho úloha mušketiera Portosa vo filmovej adaptácii Dumasovho románu Traja mušketieri z roku 1973, ktorú režíroval Richard Lester. Hral napríklad aj rolu otca hlavného hrdinu a hlavu židovsko-poľskej rodiny vo vojnovej dráme Romana Polanského Pianista.

Za svoje zásluhy bol v roku 1984 dekorovaný komandérom Rádu britského impéria. V júli 2010 dostal čestný doktorát University of Bolton.

## Filmografia

## Referencie


## Externé odkazy
*  - oficiálna stránka
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Anglickí filmoví herci
Kategória:Anglickí divadelní herci
Kategória:Anglickí televízni herci
Kategória:Držitelia ceny BAFTA
Kategória:Commanders of the Order of the British Empire
Kategória:Držitelia Radu britského impéria
Jana Sudeková

MUDr. **Jana Sudeková** (* 27. apríl 1943, Bratislava) je lekárka a bývalá poslankyňa NR SR (19931994 a 19951998).

## Biografia
Jana Sudeková pôsobila ako zubná lekárka v Nemocnici s poliklinikou v Považskej Bystrici. Vo voľbách v roku 1992 kandidovala v stredoslovenskom volebnom kraji za HZDS, ale za poslankyňu nebola zvolená. Stala sa ňou až 22. septembra 1993, keď v parlamente nahradila Mariána Vanka, ktorý sa stal predsedom NKÚ. V parlamente pôsobila vo Výbore NR SR pre vzdelanie, vedu a kultúru. V predčasných voľbách v roku 1994 kandidovala za koalíciu HZDSRSS v stredoslovenskom volebnom kraji. Poslankyňou sa opäť stala až dodatočne v novembri 1995, keď nastúpila ako náhradníčka za štátneho tajomníka ministerstva pre správu a privatizáciu národného majetku Stanislava Husára, ktorý v súvislosti s prijatím ústavného zákona o konflikte záujmov prestal uplatňovať poslanecký mandát. Pôsobila vo Výbore NR SR pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie a vo Výbore NR SR pre nezlúčitelnosť funkcií štátnych funcionárov.

## Referencie


Kategória:Poslanci NR SR (1992 – 1994)
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Politici ĽS-HZDS
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenské političky
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Jozef Hanker

Ing. **Jozef Hanker**, CSc. (* 11. september 1934, Pezinok† 23. júl 2025, Pezinok) bol vedecký pracovník a bývalý poslanec SNR a NR SR za HZDS.

## Biografia
Jozef Hanker bol zvolený za poslanca SNR za HZDS v parlamentných voľbách v roku 1992 v západoslovenskom volebnom kraji. Bol členom národohospodárskeho a rozpočtového výboru parlamentu. V roku 1992 hlasoval za Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR, ako aj za Ústavu SR. V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 kandidoval za koalíciu HZDSRSS, ale nebol zvolený. Následne pôsobil ako riaditeľ Výskumného úradu práce, sociálnych vecí a rodiny v Bratislave. Do parlamentu nastúpil ako náhradník v decembri 1995 za Jána Tužinského, ktorý bol vtedy ústredným riaditeľom Slovenského rozhlasu, a ktorý sa v súvislosti s prijatým ústavným zákonom o konflikte záujmov rozhodol vykonávať funkciu riaditeľa rozhlasu. V parlamente nahradil Jána Tužinského v zahraničnom výbore. Poslancom bol do konca volebného obdobia v roku 1998. V roku 1998 mu bol udelený Rad Andreja Hlinku I. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.

## Referencie

Kategória:Poslanci NR SR (1992 – 1994)
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Politici ĽS-HZDS
Kategória:Osobnosti z Pezinka
Kategória:Laureáti Radu Andreja Hlinku I. triedy
Ingemar Stenmark

**Jan Ingemar Stenmark** (* 18. marec 1956, Joesjö, Švédsko) je bývalý švédsky pretekár v zjazdovom lyžovaní.
Na Zimných olympijských hrách 1980, ktoré sa konali v Lake Placid v USA, získal dve zlaté olympijské medaily – v slalome a obrovskom slalome. O štyri roky skôr na ZOH v Innsbrucku získal bronz v obrovskom slalome. V rokoch 1978 a 1982 bol trikrát majstrom sveta.

Je držiteľom zďaleka najvyššieho počtu víťazstiev v histórii medzinárodných pretekov v zjazdovom lyžovaní. Prvé miesto získal celkom v 86 pretekoch (46 obrích slalomov a 40 slalomov), druhý Rakúšan Hermann Maier si pripísal 54 víťazstiev.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

 
Kategória:Švédski alpskí lyžiari
Kategória:Švédski olympijskí víťazi
Kategória:Švédski bronzoví olympijskí medailisti
Kategória:Majstri sveta v alpskom lyžovaní
Parkán

[náhľad|Parkán medzi vonkajším (vľavo) a vnútorným múrom (vpravo) [Mestské opevnenia (Bratislava)|mestského  opevnenia v Bratislave (Rudnayovo námestie)]]
**Parkán** je priestor pred hradbami, ktorý je z prednej strany chránený ďalším, spravidla menším múrom (parkánová stena), palisádou, alebo násypom. Parkán umožňoval obrancom hradieb (predovšetkým lukostrelcom) chránený pohyb  a zvyšoval tak podiel aktívnej ochrany opevnenia. Parkán mohol byť aj zdvojený, prípadne niekoľkonásobný.

Parkán sa budoval navezením zeminy pred hlavnú hradbu do výšky niekoľkých metrov. Zemina sa z vonkajšej strany spevnila druhou, o niečo nižšou   hradbou (parkánová hradba). Parkán s dostatočnou šírkou (pri mestských hradbách až 10&nbsp;m) slúžil ako komunikácia na presun obrancov, alebo vozov so strelivom. V čase mieru súžil parkán na ustajnenie hospodárskych zvierat alebo pestovanie potravín.  

## Zdroj

Kategória:Opevnenie
Kategória:Stavby
Saint-Cloud

**Saint-Cloud** môže byť:
* francúzska obec, pozri Saint-Cloud (mesto)
* francúzsky kantón, pozri Saint-Cloud (kantón)
Mária Bartošíková

**Mária Bartošíková** (* 24. január 1939) je ekonómka a bývalá poslankyňa SNR a NR SR za HZDS.

## Biografia
Mária Bartošíková bola zvolená za poslankyňu SNR v roku 1992 v stredoslovenskom volebnom kraji za HZDS. Pôsobila v Národohospodárskom a rozpočtovom výbore SNR. V roku 1992 hlasovala za Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR, ako aj za Ústavu SR. V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 je opäť zvolená za poslankyňu NR SR v stredoslovenskom volebnom kraji za koalíciu HZDSRSS. V tomto volebnom období pôsobila vo Výbore NR SR pre financie, rozpočet a menu. V parlamente pôsobila do parlamentných volieb v roku 1998, v ktorých opäť kandidovala za HZDS, no za poslankyňu nebola zvolená. V roku 1998 jej bol udelený Rad Andreja Hlinku I. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.

## Referencie


Kategória:Poslanci NR SR (1992 – 1994)
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Politici ĽS-HZDS
Kategória:Slovenské političky
Kategória:Laureáti Radu Andreja Hlinku I. triedy
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2015

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2015** boli ôsme majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov. Konali sa v Buffale v USA od 5. do 12. januára 2015. Po ôsmykrát sa vo finále stretli  a ; americké hokejistky vyhrali 3:2 gólom v predĺžení. Historicky prvú medailu získalo .

## Základné skupiny
*(Všetky časy sú prepočítané na [[SEČ]].)*

### Skupina A

|}

### Skupina B

|}

## O udržanie

Tretí zápas, ktorý bol naplánovaný na 12. januára o 18:00 SEČ, sa nehral, lebo o zostupujúcom už bolo rozhodnuté.* vyhralo 2:0 na zápasy a udržalo sa.  zostupuje do I. divízie a v Top divízií ho nahradí .*

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### O 5. miesto

### O 3. miesto

### Finále

## Konečné poradie

## I. divízia
Turnaj I. divízie MS 2015 sa hral vo Vaujany vo Francúzsku od 4. do 10. januára 2015.

|

|}

### Zápasy Slovenska

## Kvalifikácia I. divízie
Kvalifikácia I. divízie v rámci MS 2015 sa hrala v Katoviciach v Poľsku od 19. do 25. januára 2015.

|

|}

## Referencie

2015
ženy
Kategória:Ľadový hokej v 2015
Kategória:Ľadový hokej v USA
Kategória:Ľadový hokej vo Francúzsku
Kategória:Ľadový hokej v Poľsku
Kategória:2015 v USA
Kategória:2015 vo Francúzsku
Kategória:2015 v Poľsku
Kategória:Športové podujatia v Buffale
Kategória:Športové podujatia v Katoviciach
Eryxias

**Eryxias** (*Eryxias*) môže byť:
* aténsky archón v roku 692 pred Kr., pozri Eryxias (archón)
* olympijský víťaz v roku 532 pred Kr., pozri Eryxias z Chalkidy
* Pseudo-Platónov dialóg, pozri Eryxias (dialóg)
Malý seminár (Nitra)

náhľad|Seminár svätého Gorazda

**Malý seminár** je klasicistická palácová budova na Pribinovom námestí v nitrianskom Hornom meste. Budova, spolu s budovou Veľkého seminára, v súčasnosti slúži interdiecéznemu Kňazskému semináru sv. Gorazda, ktorý poskytuje formáciu kandidátom kňazstva nitrianskej,žilinskej a banskobystrickej diecézy..

Dvojpodlažný objekt bol postavený v tvare "U" na staršom základe v rokoch 18761884. Zásluhu na jeho postavený má biskup Augustín Roškováni. Zakladateľom kňazského seminára bol biskup Imrich Paluďai (Palugyay).

Vo vstupnom priestore sa nachádzajú 2 erby s nápismi, ktoré naznačujú poslanie budovy. Na pravej strane je erb biskupa Paluďaia s latinským textom: *Gloria aeterna praesuli Emerico Palugyay, Qui Haec Atria Insigni e Zelo posito Legato, iuventuti ecdclesiasticae Institui Iussit*, čo v preklade znamená *Večná sláva biskupovi Imrichovi Palugyayovi, ktorý tieto priestory zo svojej vynikajúcej obetavosti zanechajúc potrebný kapitál pre ciele cirkevného dorastu prikázal zriadiť*. Na ľavej strane je erb biskupa Roškoványiho, ktorý je nasledovný: *"Honoris gratisci praesulis Augustini Roškoványi Devoveor Qui aedes has, virtuti scienciisque sacras singulari pietate et zelo aperuit Iuvenesque levitas favore charitate ac tutela prosecutus perbenigne iuvit"*. Text v preklade znamená *Zasväcujem k úcte vďačnému biskupovi Augustínovi Roškoványimu, ktorý túto budovu, zasvätenú cnosti a vedám, jedinečnou zbožnosťou a horlivosťou otvoril a mladých levítov priazňou, láskou a ochranou preláskavou pomáhal sprevádzať.*

V prvej polovici 90. rokov 20. storočia prebehla z iniciatívy nitrianskeho biskupa Jána Ch. Korca rozsiahla rekonštrukcia budovy a bolo dostavané zadné krídlo, čím sa dispozícia zmenila na štvorkrídlovú s átriom uprostred. Na štíte budovy bol umiestnený biskupský erb Jána Ch. Korca.

## Referencie

## Literatúra
* výňatok textu Malý seminár, Krajský pamiatkový úrad, Nitra

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Nitre
Jean-Claude Killy

**Jean-Claude Killy** (* 30. august 1943, Saint-Cloud, Francúzsko) je bývalý francúzsky zjazdár.

Stal sa najúspešnejším pretekárom na ZOH v Grenobli v roku 1968, keď získal olympijské zlato vo všetkých vtedajších mužských disciplínach zjazdového lyžovania – slalome, obrovskom slalome i zjazde. Šesťkrát tiež zvíťazil v pretekoch Svetového pohára.

## Osobný život
V roku 1973 sa oženil s francúzskou herečkou Danielle Gaubert, s ktorou žil až do roku 1987, kedy v 44 rokoch zomrela na rakovinu. Mali spolu dcéru Emiliu. Killy tiež adoptoval dve deti z jej predchádzajúceho manželstva s Rhadamésom Trujillom – synom Rafaela Trujilla, v roku 1961 zavraždeného diktátora z Dominikánskej republiky.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* Biografia

## Zdroj

Kategória:Francúzski alpskí lyžiari
Kategória:Francúzski olympijskí víťazi
Kategória:Majstri sveta v alpskom lyžovaní
Kategória:Členovia Medzinárodného olympijského výboru
Kategória:Francúzski automobiloví pretekári
Kategória:Olympionici na Zimných olympijských hrách 1968
Kategória:Osobnosti na francúzskych poštových známkach
Albín Čáki

**Gróf Albín Čáki** (staršie **Csáky** alebo **Čáky**, v dlhom tvare gróf Albín Čáki z Cheresigu a z Adrianu, , celým menom Albin Rudolf Alexander Augustín gróf Csáky de Körösszeg et Adorján; * 19. apríl 1841, Krompachy, Rakúske cisárstvo† 15. december 1912, Budapešť, Rakúsko-Uhorsko) bol spišský a šarišský župan 18671889,  v rokoch 18881894) minister kultúry a vzdelania vo vláde Kálmana Tiszu,  od roku 1894 predseda hornej snemovne, uhorského parlamentu a v rokoch 18801892 predseda Uhorského karpatského spolku.

## Rodina
* otec: gróf Augustín Csáky (*de Kőrösszeg et Adorján*)
* matka: barónka Ifigénia Prónay (*de Tótpróna et Blatnicza*)

## Životopis
Študoval v Levoči a právnické vzdelanie získal na univerzite v Budapešti. Za manželku si vzal prvorodenú dcéru grófa Štefana Bolza a jeho manželky Lujzy, grófku *Annu Čákiovú*. Mali dvoch synov Albína a Ladislava.

Albín Čáki bol liberálnym politikom, počas pôsobenia ministerskej i v najvyššej funkcii hornej snemovne parlamentu sa usiloval o politické reformy cirkvi (povinné uzatváranie civilných manželstiev a registráciu narodených detí na matrikách, zreformoval školstvo a mnohé iné). Od roku 1887 bol aj zvoleným členom poslaneckej snemovne uhorského snemu za Liberálnu stranu.

Ako predseda Uhorského karpatského spolku presadzoval vo Vysokých Tatrách výstavbu vozovky, namiesto staršieho chodníka, medzi Štrbským Plesom a Tatranskou Kotlinou, stavbu turistických chodníkov medzi Štrbským Plesom a Popradským plesom, vo Velickej doline, *Studených dolinách* a v okolí Zeleného plesa. Bol jedným z iniciátorov založenia osobitnej sekcie spolku. V čase jeho predsedníctva vyrástla v Poprade budova *Karpatského múzea*, zvýšila sa úroveň spolkových ročeniek, vyšla publikácia o desaťročnej organizovanej turistiky a bol schválený štatút horských vodcov. Gróf Čáki bol potom, ako odstúpil z funkcie, zvolený v roku 1892 za doživotného čestného predsedu Uhorského karpatského spolku. Pochovaný je v Bijacovciach
  
## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
*Maďarský lexikón
*Genealógia rodu
*Cintorín v Bijacovciach
*Rod Čákyovcov na Spiši
*Záznam o narodení a krste v matrike farnosť v Krompachoch; pokrstený ako Albinus Rudolphus Alexander Augustus Comes Csákÿ de Kerestsegh

Kategória:Osobnosti z Krompách
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Čákiovci
Kategória:Obete samovrážd
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Nositelia Rádu zlatého rúna
Kategória:Nositelia rakúskeho Rádu zlatého rúna
Kategória:Tajní radcovia Habsburskej monarchie
Ponitrianska cyklomagistrála

**Ponitrianska cyklomagistrála** je oficiálna značená cyklotrasa. Vedie prevažne popri rieke Nitra. Trasu spravuje SCK v Piešťanoch. Delí sa na severnú časť (19a) a južnú časť (19b).

## Severná časť trasy
Dĺžka severnej časti trasy je 68 km. Celkové prevýšenie 705 m.

Začína pri prameni rieky Nitry, pokračuje po ceste I. triedy 64 cez Kľačno až po Nitrianske Pravno, odtiaľ vedie popod les cez Bojnice až po Nováky kde prechádza cez mesto, potom znova do lesa a pri Bystričanoch sa vracia späť na cestu I. triedy 64 až po Partizánske cez ktoré prechádza popri rieke Nitre. Za mestom sa vracia znova na cestu I. triedy 64. Končí v Žabokrekoch nad Nitrou.

## Južná časť trasy
Dĺžka južnej časti trasy je 75 km. Celkové prevýšenie 451 m.

Začína pri rieke Nitre pri obci Výčapy-Opatovce, kopíruje rieku Nitru po celej trase a vedie po jej brehoch. Prechádza cez mestá Nitra a Nové Zámky, končí v obci Komoča, neďaleko sútoku riek Nitra a Váh.

## Referencie


Kategória:Cyklistické trasy na Slovensku