open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
House ray 1

Rakúski architekti Roman Delugan a Elke Delugan-Meissl z ateliéru Dellugan-Meissl Architects nedávno dokončili penthouse (strešný byt) vo viedenskom štvrtom okrsku, ktorý sa stal veľmi často spomínanou časťou historického mesta. Architekti si navrhovali dom pre seba a názov dostal podľa ich dcéry Ray. **House Ray 1** je situovaný na streche  administratívnej budovy z roku 1960, ktorá sa nachádza hneď oproti ich ateliéru.

## Konštrukcia
Oceľová skeletová konštrukcia bola navrhnutá za účelom rovnomerného rozloženia zaťaženia na povrch najvyššieho podlažia podkladovej stavby.

## Budova
Táto strešná nadstavba smelo pripomína budovu Rooftopoffice od architekta Coopa Himmelbaua (Coop Himmelbau) postavenú takisto vo Viedni, avšak roky pred tým. Zatiľ čo budova od Himmelbaua používa otvorenú, jasnú štruktúru na jej zvýraznenie, Ray 1 je viac nejednoznačný, a využíva prelamované plochy na vytvorenie vnútorných priestorov formovaním obalu. Vzťah domu Ray 1 s mestom je zvýraznený prednou fasádou a na zadnej fasáde vystúpeným kubusom. Návrh bol podmienený striktnými viedenskými regulatívami, z ktorých vyplynul vzhľad čelnej fasády. Fasáda je dynamická vo forme  aj v horizontálnom členení. Hrana strešnej roviny je zarovnaná s hranami okolitých budov. Vo vystupujúcom kubuse je situované schodisko, ktoré však nie je viditeľné z verejného priestoru. Na fasáde je použitý sivý obklad u alucobonu.

## Dispozícia
Lomený  exteriér pokračuje dovnútra, aby vytvoril vysoké otvorené priestory pripomínajúce loft, ktoré sa pokúšajú integrovať architektúru a nábytok do jedného celku. Jedným príkladom je plošina pre posteľ v spálňo-/kúpeľňovom priestore, ktorá sa javí ako rozšírenie exteriérovej steny, vytvárajúc ucelený priestor s úžasným výhľadom. Každá zóna obytného penthousu je oddelená od ostatných pomocou rôznych vertikálnyvk prvkov, ktoré sú použité namiesto tradičného stenového delenia priestoru. Preto sa niektoré zóny stávajú viac intímnymi ako ostatné, v závislosti od ich funkcie. Kuchyňa slúži ako centrálny prvok, okolo ktorého sa sústreďujú všetky ostatné priestory.Je zjavné dynamický výraz exteriéru neslúži len pre efekt, ale hlavne slúži svojej funkcii. Všetky priestory majú svoju charakteristickú priestorovú dynamiku. Architekti navrhli terasu ako relaxačnú zónu, čo pomohlo zmierniť vplyv mestského prostredia na každodenný život. Tieto priestory vytvárajú obyvateľom pohodu a môžu tu sledovať mesto aj prírodu z pohodlia ich preskleného penthousu.

## Zdroje
*projekt 03/06 
*Bauer, A.;I. Gumpinger, I.; Kleindienst E.: Frauenarchitektouren,Salzburg- Mníchov, Verlag Anton Pustet, 2004 

### Externé odkazy
*http://www.deluganmeissl.at/detail.php?V_PRIMARY=32
*http://www.archidose.org/Nov03/111703.html 
*http://www.nextroom.at/building_article.php?building_id=1148&article_id=7845

Kategória:Viedeň
Hanzal (priezvisko)

**Hanzal** je české priezvisko. Najrozšírenejšie je v Prahe, Znojme a Českých Budějoviciach.

## Známi nositelia
Pozri v článku Hanzal.

Kategória:České priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Rodokmeň

thumb|Ukážka rodokmeňa
**Rodokmeň**, alebo **rozrod**, je graf predstavujúci rodinné vzťahy vo zvyčajnej stromovej štruktúre. Podrobnejšie rodokmene, používané v lekárstve a sociálnej práci, sú známe ako genogramy.

## Reprezentácie rodinnej histórie
Genealogické údaje sa môžu reprezentovať v niekoľkých podobách, napríklad ako rodokmeň alebo **tabuľka predkov**. Rodokmene sa často prezentujú najstaršími generáciami vo vrchnej časti stromu a mladšími generáciami v spodnej časti stromu. Tabuľka predkov, ktorá je strom, ktorý ukazuje predkov jednotlivca a nie všetkých členov rodiny, pripomína tvarom viac strom, širší v hornej časti viac. ako v spodnej časti. V niektorých tabuľkách predkov sa jednotlivec zobrazuje naľavo a jeho predkovia napravo. Naopak, tabuľka potomkov, ktorá zobrazuje všetkých potomkov jednotlivca, bude v hornej časti najužšia. Okrem týchto formátov môžu niektoré rodokmene zahŕňať všetkých členov konkrétneho priezviska (napr. mužskí potomkovia). Ešte ďalší prístup je zahrnutie všetkých držiteľov určitého úradu, ako sú napríklad nemeckí králi, čo predstavuje spoliehanie sa na manželstvo a spojenie dynastií dokopy.

## Pozri aj
* MyHeritage

## Externé odkazy
* Slovenský projekt mapujúci rodokmeň Slovákov a Čechov s možnosťou tvorby svojich rodokmeňov
*Slovenská stránka venujúca sa šľachtickým rodom
*WikiTree, otvorený projekt s cieľom mapovať rodokmeň ľudstva 
* GRITZNER, M. / ''Wappenalbum der gräflichen Familien Deutschlands und Oesterreich-Ungarns etc.'' - album erbov nielen v Rakúsko-Uhorsku z r. 1889 - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

Kategória:Genealógia
Kategória:Rodina
Hanam

right|thumb|Hanam v provincii Kjonggi-do, susediaci s hlavným mestom Soul
right|thumb|Poloha provincie Kjonggi-do
**Hanam** (kórejsky 하남) je juhokórejské mesto. Nachádza sa v severozápadnej časti územia, v provincii Kjonggi-do (경기도). Na území s rozlohou 93 km² tu žije približne 134 000 obyvateľov (údaj z roku 2007). Hanam spolu s ďalšími okolitými mestami v provincii, s metropolitným mestom Inčchon (인천) a s hlavným mestom Soul (서울) tvorí tzv. Veľký Soul, čo je metropolitná oblasť s rozlohou 1 570 km² a s 23 miliónmi obyvateľov.

## História
Do roku 1989 bolo mesto Hanam súčasťou okresu Kwangdžu (광주, nesúvisí s metropolitným mestom Kwangdžu 광주 광역시).

## Administratívne rozdelenie
Mesto Hanam je rozdelené na 11 mestských obvodov nazývaných "dong" (동).

* Čchoi-dong (초이동)
* Čchonhjon-dong (천현동)
* Čchungung-dong (춘궁동)
* Kangbuk-dong (감북동)
* Kangi-dong (감이동)
* Pchungsan-dong (풍산동)
* Sindžang-dong 1 (신장1동)
* Sindžang-dong 2 (신장2동)
* Togpchung-dong 1 (덕풍1동)
* Togpchung-dong 2 (덕풍2동)
* Togpchung-dong 3 (덕풍3동)

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka mesta Hanam 

## Zdroj
* 

Kategória:Mestá v Kórejskej republike
William Cameron McCool

**William Cameron "Willie" McCool** (* 23. september 1961, San Diego, Kalifornia, USA – † 1. február 2003, nad Texasom) bol americký astronaut. Vo svojej jedinej misii Columbia STS-107 letel vo funkcii pilota a zahynul spolu s ostatnými šiestimi členmi posádky, keď sa raketoplán počas pristávania rozpadol. 

## Životopis
Narodil sa v San Diegu v Kalifornii. Jeho rodina sa odsťahovala do mesta Lubbock v štáte Texas, kde v roku 1979 absolvoval Coronado High School. Absolvoval celkove tri vysoké školy: U.S. Naval Academy ukončil v roku 1983, University of Maryland v roku 1986 a U.S. Naval Postgraduate School v roku 1992. 
Absolvoval pilotný výcvik, u námorníctva lietal na strojoch EA-6B a operoval okrem iného z paluby lietadlovej lode USS Coral Sea CV-43 v Stredozemnom mori. Začiatkom 90. rokov sa venoval tiež výskumnej práci v oblasti letúňov. Astronautom sa stal v roku 1996 na druhý pokus. V tom čase mal nalietaných 2 800 hodín na 24 rôznych typoch lietadiel. 

Po absolvovaní dvojročného výcviku bol v roku 2000 zaradený do posádky misie STS-107. Misia STS-107, ktorá odštartovala 16. januára 2003 skončila tragédiou, keď sa pri pristávaní kvôli narušenej tepelnej ochrane dostala do krídla orbitera plazma a spôsobila jeho deštrukciu. McCool bol pochovaný v meste Annapolis. Na jeho pamiatku bol jeho menom pomenovaný asteroid *[[51829 Williemccool]]* a tiež jeden z vrchov marťanského pohoria *[[Columbia Hills]]*.

Bol ženatý, otec troch synov.

## Zdroje
* Space-40: McCool, William C 
* Tomáš Přibyl: Den, kdy se nevrátila Columbia (JUNIOR, 2003)

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Osobnosti zo San Diega (Kalifornia)
Kategória:Obete kozmických katastrof
Kimpcho

right|thumb|Kimpho v provincii Kjonggi-do, susediacie s Inčhonom a Soulom
right|thumb|Poloha provincie Kjonggi-do
**Kimpcho** (kórejsky 김포) je juhokórejské mesto. Nachádza sa v severozápadnej časti územia pri pobreží Žltého mora, v provincii Kjonggi-do (경기도). Na území s rozlohou 276 km² tu žije približne 206 000 obyvateľov (údaj z roku 2007). Kimpcho spolu s ďalšími okolitými mestami v provincii, s metropolitným mestom Inčchon (인천) a s hlavným mestom Soul (서울) tvorí tzv. Veľký Soul, čo je metropolitná oblasť s rozlohou 1 570 km² a s 23 miliónmi obyvateľov. V meste sa nachádza Medzinárodné letisko Kimpcho, ktoré je súčasťou hlavného mesta.

## Administratívne rozdelenie
Kimpcho je rozdelené na 1 mesto nazývané "up" (읍), 5 obcí "mjon" (면) a 4 obvody "dong" (동).

* Thongdžin-üp (통진읍)
* Hasong-mjon (하성면)
* Jangčhon-mjon (양촌면)
* Kočhon-mjon (고촌면)
* Tägot-mjon (대곶면)
* Worgot-mjon (월곶면)
* Kimpho-dong 1 (김포1동)
* Kimpho-dong 2 (김포2동)
* Phungmu-dong (풍무동)
* Sau-dong (사우동)

## Školstvo
V meste Kimpcho sa nachádza 24 základných škôl, 11 stredných škôl a 6 vysokých škôl, vrátane Vysokej školy cudzích jazykov (Foreign Language High School, 김포외국어고등학교), ktorú otvorili v roku 2006.

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka mesta Kimpcho

## Zdroj
* 

Kategória:Mestá v Kórejskej republike
Sahel

thumb|Sahel zobrazený na mape
**Sahel** je krajinný typ v Afrike na južnom okraji Sahary. Zahrňuje pás stepí a saván tiahnúcich sa naprieč kontinentom od západu na východ, na území Mauritánie, Senegalu, Mali, Burkiny Faso, Nigeru, Čadu, Sudánu, Etiópie. Suché podnebie, ročné zrážky 100–500 mm napršia v pravidelných až trojmesačných obdobiach dažďov. Suchomilná vegetácia umožňuje pastevný chov dobytka. V dôsledku katastrofálneho sucha, ktoré v posledných rokoch zasiahlo Sahel, sa zhoršili životné podmienky v tejto oblasti. Pre Sahel bol vypracovaný dlhodobý plán rozvoja v spolupráci štátov Sahelu a medzinárodných organizácií (Africká únia, OSN).

O Saheli sa zmieňuje aj Al Gore vo svojom dokumente Nepríjemná pravda; hovorí v ňom, že pri ďalšom prejavovaní globálneho otepľovania hrozí jeho dezertifikácia.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  Záznamy o Saheli 
*  Zmenšovanie Sahelu v dôsledku dezertifikácie

Kategória:Geografia Afriky
Univerzálny vojak (film)

***Univerzálny vojak*** je americký akčný film s prvkami sci-fi režiséra Rolanda Emmericha z roku 1992. V hlavných úlohách sa predstavili Jean Claude Van Damme a Dolph Lundgren, ktorí sa vo Vietname ako vojaci navzájom zabili ale v tajnom armádnom projekte ich znovu oživili spolu so skupinou ďalších mŕtvych vojakov.

Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmy z 1992
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy s tematikou vietnamskej vojny
Živý terč (film)

***Živý terč*** (ang. *Hard Target*) je americký akčný film z roku 1993, s Jeanom Claude Van Dammem v hlavnej úlohe. Je to prvý americký film úspešného hongkonského režiséra akčných filmov, Johna Woo. Výkonným producentom bol Sam Raimi. 

Film sa nakrúcal v New Orleans, Louisiana, USA.

Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmy z 1993
Kategória:Filmy podľa názvu
Niet úniku (film)

***Niet úniku*** *(angl. Nowhere to run)* je americká akčná dráma z roku 1993 v réžii Roberta Harmona.

## Zápletka

Sam Gillen, väzeň na úteku, naďabí na malý domček, v ktorom žije mladá a sympatická vdova Clydie so svojimi dvoma deťmi - synom Mikom, prezývaným Mookie, a dcérou Bree. Dohodnú sa, že mu Clydie poskytne strechu nad hlavou. On jej za to pomáha na statku. Pritom objaví motorku, ktorá patrila jej manželovi. Rozhodne sa ju opraviť - spolu s Mookiem. Medzi nimi vznikne postupne nádherný vzťah, takmer podobný vzťahu otec-syn. Medzi Samom a Clydie zasa vzniká iný, rovnako hlboký vzťah.

Postupne však vychádza najavo, že o pozemok, ktorý patrí Clydie, má záujem bohatá a vplyvná banská spoločnosť. Na "vykupovanie" pozemkov v okolí používajú nie práve férové prostriedky. Sam sa im niekoľkokrát postaví. 

To spoločnosť presvedčí, že proti nim stojí silný a nebezpečný protivník. Párkrát sa pokúsia podplatiť Clydie či odstrániť Sama. Ako sa hovorí v mnohých filmoch, "to nemali robiť". Konečné vyúčtovanie medzi predstaviteľmi spoločnosti a Samom je bolestivé, krvavé, no spravodlivé. 

Sama nakoniec ako väzňa na úteku odvádza polícia. Policajt, ktorému pomohol, mu ale prezradí, že za jeho pomoc rodine Clydie sa zaňho prihovorí. Po srdceryvnej rozlúčke s Clydie i deťmi prichádza otvorený koniec - Sam nasadá do policajného auta a necháva sa odviezť.

Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmy z 1993
Kategória:Filmy podľa názvu
Spider-Man 3

**Spider-Man 3** je americký film z roku 2007 o superhrdinovi, ktorý napísal a režíroval Sam Raimi. 

## Obsadenie
* Tobey Maguire ako Peter Parker/Spider-Man
* Kirsten Dunst ako Mary Jane Watsonová
* James Franco ako Harry Osborn/New Goblin
* Thomas Haden Church ako Flint Marko/Sandman
* Topher Grace ako Eddie Brock/Venom
* Rosemary Harris ako May Parkerová
* Bryce Dallas Howard ako Gwen Stacyová
* J.K. Simmons ako J. Jonah Jameson
* James Cromwell ako Kapitán George Stacy
* Bill Nun ako Joseph "Robbie" Robertson
* Elizabeth Banks ako Betty Brantová
* Dylan Baker ako Dr. Curt Connors
* Elya Baskin ako Pán Ditkovitch
* Mageina Tovahová ako Uršula Ditkovichová
* Lucy Gordon ako Jennifer Duganová
* Perla Haney-Jardine ako Penny Marko
* Cliff Robertson ako Ben Parker
* Willem Dafoe ako Norman Osborn/Green Goblin
* Bruce Campbell ako Recepčný v reštaurácii (Quentin Beck)

## Pozri aj
* Spider-Man
* Spider-Man 2

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmy z 2007
Kategória:Filmy podľa názvu
Ansong

**Ansong** (kórejsky 안성) je juhokórejské mesto. Nachádza sa v severozápadnej časti územia, v provincii Kjonggi-do (경기도), asi 80 kilometrov južne od hlavného mesta Soul (서울). Na území s rozlohou 554 km² tu žije približne 196 000 obyvateľov (údaj z roku 2025).

## Administratívne členenie
Ansong je rozdelený na 1 mesto nazývané "up" (읍), 11 obcí "mjon" (면) a 3 obvody "dong" (동).

* Kongdo-up (공도읍)
* Čunsan-mjon (죽산면)
* Ildžuk-mjon (일죽면)
* Jangsong-mjon (양성면)
* Kosam-mjon (고삼면)
* Kumgwang-mjon (금광면)
* Mijang-mjong (미양면)
* Pogä-mjon (보개면)
* Samdžuk-mjon (삼죽면)
* Soun-mjon (서운면)
* Tädok-mjon (대덕면)
* Wongok-mjon (원곡면)
* Ansong-dong 1 (안성1동)
* Ansong-dong 2 (안성2동)
* Ansong-dong 3 (안성3동) 

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka mesta Ansong

## Zdroj
* 

Kategória:Mestá v Kórejskej republike
Élie Ducommun

**Élie Ducommun** (* 19. február 1833 – † 7. december 1906), bol švajčiarsky novinár a mierový aktivista. V roku 1902 získal Nobelovu cenu za mier (spolu s Ch. A. Gobatom).

Pracoval ako poradca, učiteľ jazykov, novinár a redaktor. V roku 1867 pomohol založiť Ligue de la paix et de la liberté (Liga pre mier a slobodu). V roku 1891 bol vymenovaný na čelo novo vzniknutej *[[International Peace Bureau|Bureau international de la paix]]*, čo bola prvá nevládna medzinárodná mierová organizácia so sídlom v Berne.

## Externé odkazy
* biografia na nobelprize.org 

Kategória:Švajčiarski novinári
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za mier
Kategória:Osobnosti zo Ženevy
Kobylia dolina

náhľad|Pohľad do Kobylej doliny z Kôprovského štítu
**Kobylia dolina** (, , ) je priestranný kotol, ktorý odbočuje z Kôprovej doliny smerom na sever. Leží medzi Kotolnicou v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier a vedľajším juhozápadný hrebeňom Hladkého štítu po Tichý vrch s jeho juhovýchodným ramenom. Leží v nej Kobylie pliesko, z ktorého vyteká Kobylí potok.

## Opis
Kotol bol vytvorený ľadovcom, ktorý zanechal po sebe morénový val, neďaleko ktorého je Kobylie pliesko. Okolo plieska je bohatá flóra.

## Názov
Dolina dostala názov podľa plesa, ktoré v nej leží. Nemeckí a maďarskí turisti nazývali toto pleso , , na počesť významného turistického pracovníka 19. storočia, organizátora meteorologických pozorovaní a meraní plies vo Vysokých Tatrách, levočského profesora gréčtiny a latinčiny Rarola Kolbenheyera (1841 – 1901). Podľa toho označovali aj dolinu.

Názov môže byť odvodený od nemeckého výrazu *kobil* – strmý skalný zráz. Jeho základom môže byť starogermánske slovo *kob* – lomiť sa. Tento zráz oddeľuje dolinu od nižšie položených Temných smrečín. Teda išlo o Kobilatal o dolinu ležiacu nad Temnými smrečinami – hustým a tmavým lesom.

## Prví návštevníci
* Poľka Marią Steczkowską s horským vodcom Jędrzejom Walom st. 5. augusta 1857.
* V zime Mieczysław Karłowicz, Roman Kordys a Mariusz Zaruski 27. februára 1908.

## Turistika
Prechádza ňou  zeleno značkovaný turistický chodník z Podbanského, resp. Troch studničiek do sedla Závory ().

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Temnosmrečinská dolina

náhľad|Temnosmrečinská dolina

**Temnosmrečinská dolina** (niekedy aj **Temnosmrečianska dolina**, **Temnosmrečinová dolina** a **Temnosmrečinovská dolina**, (, , ) je jedno z hlavných odvetví Kôprovej doliny, jej priamym horným pokračovaním medzi hlavným hrebeňom Vysokých Tatier od Liptovských múrov po Čubrinu, potom hlavnou osou krivánskej rázsochy od Čubriny po Kôprovský štít a Prostredný chrbát. Na prvej dolinnej terase je jeden z najkrajších tatranských vodopádov Vajanského vodopád, ktorý vytvára potok tečúci z Nižného Temnosmrečinského plesa. V doline je aj Vyšné Temnosmrečinské pleso. Najvyššiu časť doliny tvori Piargová dolinka.

## Názov
Pomenovanie prešlo z lesa, ktorý sa rozprestiera pod dolinným prahom Kobylej a Temnosmrečinskej doliny a volá sa Temné smrečiny. Temné smrečiny tvorí hustý, temný, tmavý smrekový porast s prímesou smrekovca, starší ako sto rokov.

## Prví v doline
Prvým známym, ktorý ju navštívil, bol Juraj Pongrátz. Okolo roku 1750 meral hĺbku Nižného Temnosmrečinského plesa. Nedosiahol presný výsledok. Dňa 26. augusta 1751 navštívil pleso Jakub Buchholtz s dvoma pomocníkmi. V zime dolinu prví navštívili Poliaci W. Skórczewski a Stanisław Gąsienica Byrcyn 7. januára 1914.

## Turistika
Odporúčané túry:
* po zelenej značke od rázcestia v Hlinskej doline cez Temné smrečiny a prah Kobylej doliny na sedlo Závory: 1:35 h, ↓ 1:15 h
* po červenej značke o rázcestia v Temných smrečinách nad Nižné Temnosmrečinské pleso: 1 h, ↓ 45 min.

Kobylia a Temnosmrečinská dolina sú prísnymi prírodnými rezerváciami TANAPu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Kôprová dolina

**Kôprová dolina** (, , ) je  dlhý dolinný komplex v najzápadnejšej časti Vysokých Tatier. Je široká  a má plochu .

## Charakteristika
Dolina je široký úval s ústím na východ od Podbanského. Severný uzáver doliny tvorí úsek hlavného hrebeňa Vysokých Tatier od Hladkého štítu po Čubrinu, na západe sú Liptovské kopy a na z východe mohutná rázsocha Kriváňa. Preteká ňou Kôprovský potok. Horná časť doliny sa volá Temné smrečiny. Dolinu odvodňuje Kôprovský potok. Jeho prítoky sú pomenované podľa bočných dolín, v ktorých vyvierajú. Nefcerský potok vytvára tri kaskády: Nižný nefcerský vodopád, Prostredný nefcerský vodopád a Vyšný nefcerský vodopád. Temnosmrečinský potok vytvára Vajanského vodopád. Vo vedľajších dolinách Kôprovej doliny je niekoľko plies. Najväčšie z nich je Nižné Temnosmrečinské pleso s rozlohou  a hĺbkou . Je to tretie najväčšie pleso vo Vysokých Tatrách. V Kobylej doline je Kobylie pleso a v Nefcerke Nižné, Vyšné a Malé Terianske pleso.

## Názov
Pôvodcom názvu doliny je kôprovníček bezobalný (*Ligusticum mutellina* L.). Nie je známe, kedy vznikol názov doliny. Pravdepodobne jeho tvorcami sú pastieri, ktorí spolu s baníkmi v stredoveku navštevovali dolinu. Prvý známy turista, ktorý bol v tejto a Temnosmrečinskej doline, bol Juraj Pongrácz. Bolo to v roku 1750. Vtedy sa pokúsil zmerať hĺbku Nižného Temnosmrečinského plesa. 

Je aj iné vysvetlenie názvu. Na úbočiach Kôprovského štítu  boli objavené ložiská  kupritu, ktoré  stredovekí haviari pomenovali  starogermánskym výrazom *koper*. Ťažbu tohto nerastu potvrdzujú viditeľné zvyšky povrchových baní. Boli to oni, ktorí objavili dolinu a nie botanici, ktorí tam našli byliny.  Hláska ô bola pridaná v neskorších rokoch a našlo sa aj vysvetlenie, ako vznikla Kôprová dolina.

## Zaujímavosti
Kôprová dolina v stredoveku bola často navštevovaná pastiermi a baníkmi. Baníci neboli veľmi úspešní a v roku 1788 dolinu opustili. Pastieri do doliny vyháňali nielen ovce, ale aj kone, čoho dôkazom je názov priľahlej Kobylej doliny. Veľa porastov vyrúbali uhliari. Hojnosť medveďov a kamzíkov do doliny lákali pytliakov. Následník habsburského trónu Rudolf si v doline nechal postaviť poľovnícku chatu. Nazvali ju Rudolfova chata. Keď Rudolf zomrel, začali ju využívať turisti. V roku 1909 vyhorela. V roku 1912 lesná správa postavila na sútoku Nefcerského a Kôprovského potoka drevenú horáreň. V roku 1924 ju prevzal Klub československých turistov. Slúžila ako turistická nocľaháreň. Počas druhej svetovej vojny v nej sídlil štáb partizánskeho oddielu Vysoké Tatry. Vojnou poškodenú chatu obnovili, ale neskôr zanikla.

## Turistika
Je prístupná modro značkovaným chodníkom z Podbanského, resp. Troch studničiek.

## Referencie
  

náhľad|Rázcestie pod Temnými smrečinami

## Pozri aj
*Kôprová dolina (národná prírodná rezervácia)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Furkotská dolina

[náhľad|[Furkotský štít vo Furkotskej doline]]
[náhľad|Furkotská dolina, [Sedielková kopa (vľavo), Ostrá (vpravo) a Kriváň (v strede)]]

**Furkotská dolina** (, , ) je asi  dlhá dolina na severozápad od Štrbského plesa, ktorá smeruje pod Furkotské veže a zo strán je ohraničená južným ramenom Ostrej a juhovýchodným ramenom Furkotského štítu. Ústí pri *Vyšnom podkrivánskom chodníku* vo Vysokých Tatrách.

## Charakteristika
Dolinu tvorí päť terás, ktoré vytvoril ľadovec. Minulosť doliny v dobe ľadovej dokladá výskyt žiabronožky severskej v jednom z tamojších plies. Preteká ňou Furkotský potok, ktorý v spojení so Zlomiskovým potokom tečúcim z Važeckej doliny vytvára Biely Váh. V doline sú Nižné a Vyšné Wahlenbergovo pleso, Nižné a Vyšné Furkotské pleso, Soliskové pliesko, pri Ceste Slobody Vyšné a Nižné rakytovské plieska.

## Názov
Pravdepodobne autormi názvu boli važeckí a štrbskí pastieri, ktorí pomenovali dolinu podľa frkotu vody (frkot = fŕkanie, striekanie, špliechanie), ktorá vo Furkotskom potoku preteká dolinou. Pravdepodobne chybnou transkripciou sa frkot zmenil na furkot.

Iné vysvetlenie spočíva v baníckej činnosti v doline.  Baníci kutali v hornej časti Važeckej doliny zvanej Zadný handel. Stará odborná banícka terminológia  pomenúvala horské sedlo výrazom *furka*, ktoré vychádzalo z latinčiny a udomácnilo sa v starej nemčine. Cez sedlo prechádzali haviari do doliny, ktorá dostala meno *Farkatál*, ktoré sa časom posunulo do  podoby *Furkota* – *Furkotatal*.

## Zaujímavosti
Od dávna bola dolina cieľom štrbských a važeckých pastierov, ale aj lovcov kamzíkov, pytliakov, ktorí ich lovili a rovnako aj svište. Prechádzali cez Bystré sedlo do Mlynickej doliny a cez Furkotské sedlo do Nefcerky. Imrich Kővi a Martin Róth boli prví turisti, ktorí spolu s hájnikom Petrom 5. augusta 1879 našli cestu cez dnešné Bystré sedlo. Aj potom turisti dlho chodili do doliny pastierskymi chodníkmi. Až, keď v rokoch 18851886 Uhorský karpatský spolok postavil chodník vedúci zo Štrbského Plesa do Važeckej doliny a na Kriváň sa turistom trochu uľavilo. Po odbočení z chodníka do doliny však naďalej kráčali len po trochu málo vylepšenom starom pastierskom chodníku. Keď v 30. rokoch minulého storočia postavili Tatranskú magistrálu Klub československých turistov vylepšil starý chodník a upravil trasu cez Bystré sedlo. V roku 1936 postavili v ústí doliny drevenú chatu, ktorá bola známa ako Lonekova chata. Furkotská dolina nie je tak často navštevovaná ako susedná Mlynická dolina. Väčšinou sa cez ňu vracajú turisti, ktorí robia okruh z Mlynickej doliny cez Bystré sedlo.

## Turistika
Zo Štrbského Plesa najprv po  červenej smerom k Jamskému plesu a potom  po žltej turistickej značke do doliny. Chodník pokračuje cez Bystré sedlo do Mlynickej doliny.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier

Kategória:Štrba
Kategória:Geografia okresu Poprad
Mlynická dolina

[thumb|[Vodopád Skok]]
[thumb|Najvyššie položené pleso Mlynickej doliny, [Okrúhle pleso s Hrubým vrchom v pozadí]]
**Mlynická dolina** (, , ) je približne 6 kilometrov dlhá dolina ľadovcového pôvodu s terasovitým tvarom a dominantnou pyramídou Štrbského štítu v jej závere. Dolina sa nachádza v západnej časti Vysokých Tatier medzi hrebeňmi Soliska a Hrebeňom bášt. Dolinou preteká potok Mlynica, prítok rieky Poprad, ktorá zároveň vytvára 25 metrov vysoký Vodopád Skok, ktorý padá cez prvý skalný prah. Dolina sa delí na tri časti: Zadná poľana, Stredná poľana a Predná poľana. 

## Názov
Názov je odvodený od potoka, ktorého početné kaskády vyvolali v ľudovej fantázii predstavu mlynských náhonov.*Mlynica je mlynský potok tečúci cez mlyn a poháňajúci mlynské koleso. Rovnako sa volá potok - [[Mlynica (rieka)|Mlynica]], ktorý preteká touto dolinou.

== Plesá ==
V Mlynickej doline sa nachádza niekoľko plies:
* [[Pliesko pod Skokom]] () a [[Pleso nad Skokom]], (), plesá položená v blízkosti vodopádu Skok
* Volie plieska: [[Nižné Volie pliesko|Nižné]] () a [[Vyšné Volie pliesko]] (),
* Kozie plesá – [[Malé Kozie pleso]] (*Malé Kozie pleso*), [[Nižné Kozie pleso]] (), [[Vyšné Kozie pleso]] (),
* [[Capie pleso]] () – má plochu 3,0 ha a hĺbku približne 17 m,
* [[Okrúhle pleso]] ().

== Národná prírodná rezervácia ==

Mlynická dolina je od roku 1991 taktiež [[národná prírodná rezervácia|národnou prírodnou rezerváciou]] s výmerou 704,29 ha, pre svoje jedinečné formy reliéfu.

== Letecká havária vrtuľníka ==
[[25. jún]]a [[1979]] sa rozbehla záchranná akcia smerom do Mlynickej doliny k [[Capie pleso|Capiemu plesu]], kde bola zranená turistka. Na pomoc vyšla šesťčlenná záchranná skupina aj s posádkou na vrtuľníku [[Mil Mi-8]]. Všetko prebiehalo bez problémov až do 15:35 hod., keď sa ozval z týchto miest vo výške  výbuch a bol viditeľný vychádzajúci dym. Pád vrtuľníka si vyžiadal 7 obetí, pričom šiesti zahynuli na mieste. Paradoxom tejto udalosti je, že zranená turistka nakoniec za pomoci priateľov sama zišla až do doliny. Dnes túto tragédiu pripomína pamätná tabuľa na mieste nešťastia a zopár trosiek z vrtuľníka.
Vo vrtuľníku zahynuli 49-ročný mjr. *Vladimír Bačák*, 42-ročný mechanik mjr. *Václav Dvořak* a päť pracovníkov Tatranskej horskej služby: 36-ročný *Bernard Jamnický*, 35-ročný *Pavol Huska*, 33-ročný *Martin Hudák*, 25-ročný *Štefan Eštočko* a o týždeň v popradskej nemocnici na následky zranenia zomrel aj 35-ročný *Milan Kriššák*.       
Druhý pilot *Svatopluk Nič* a *Ladislav Janiga'' z Horskej služby sa po vyliečení vrátili k svojim pôvodným povolaniam.

## Turistika
Dolinou prechádza  žltá turistická značka, ktorá začína na Štrbskom Plese a vedie cez Bystré sedlo do Furkotskej doliny.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

## Zdroj
* 


Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Kategória:Štrba
Batizovská dolina

**Batizovská dolina** (, , ) je situovaná na južnej strane Vysokých Tatier. Ohraničuje ju hlavná os od južného hrebeňa Popradského Ľadového štítu, hlavný hrebeň Vysokých Tatier od Popradského Ľadového až po Zadný Gerlachovský štít, úsek Gerlachovskej rázsochy až po Kotlový štít a jeho juhozápadné rameno. Od svojho uzáveru po prah Batizovského plesa meria približne .

## Názov
Pomenovanie je odvodené od majiteľa doliny komesa Batyza, ktorému v roku 1264 daroval Belo IV. toto územie. Jeho meno nesie obec Batizovce, ktorá leží pod touto dolinou. Názov doliny sa používa pre celé údolie od hlavného hrebeňa Vysokých Tatier po jej rozplynutie na hranici lesa.

## Polohopis
V hornej časti doliny (Vyšná batizovská roveň) je Kostolík výrazná kužeľovitá vyvýšenina. Na východ od neho, pod stenami Zadného Gerlachovského štítu, vo výške približne  je najvyššia terasa doliny Vyšná batizovská roveň () a nižšie od Batizovskej próby Nižná batizovská roveň (). Batizovská próba je jedna z ciest, ktorá sa používa na zostup z Gerlachu. Prostredná, najkratšia časť doliny vychádza spod kamenného valu Batizovského plesa a končí sa vysokým prahom Batizovských spádov, ktoré klesajú do *Batizovských dier*, ktoré boli v dávnej minulosti často navštevované hľadačmi zlata. Cez dolinu preteká Batizovský potok, ktorý vytvára Batizovské vodopády. V doline, okrem Batizovského plesa, na najvyššej severovýchodnej terase doliny, sú neveľké Batizovské oká (). Nachádzajú sa v nadmorskej výške asi . Batizovské oká patria medzi najvyššie položené zberače vody vo Vysokých Tatrách. V dolnej časti doliny nad Vyšnými Hágmi je Čierne pleso (), ktoré je najnižšie položené pleso Batizovskej doliny. Na juhozápad od Batizovského plesa je Malé Batizovské pliesko a pod Kostolíkom Pliesko pod Kostolíkom. Dolinou nevedie žiaden turistický chodník. Pod jej okrajom vedie Tatranská magistrála.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape


Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Kategória:Vysoké Tatry (mesto)
Prostredný hrebeň

**Prostredný hrebeň** leží vo Vysokých Tatrách a oddeľuje Malú a Veľkú Studenú dolinu. Začína sa v hlavnom tatranskom hrebeni ležiacou Širokou vežou (2 461 m n. m.), resp. Priečnym sedlom a končí sa Predným Malým oštepom. Jeho najvyšším bodom je Prostredný hrot (2 440 m n. m.).

## Vrcholy
* Prostredný hrot ()
* Veľký Kostol ()
* Malý Kostol ()
* Zadný Oštep ()

## Výhľady
Zo všetkých vyššie uvedených vrcholov je pekný výhľad na Malú a Veľkú Studenú dolinu, ako aj okolité hrebene.

## Prístup
* po  žltej turistickej značke do Priečneho sedla od Zbojníckej chaty vo Veľkej Studenej doline, resp. z rázc. Pod Sedielkom v závere Malej Studenej doliny 

## Referencie

Kategória:Vysoké Tatry
Hlinská dolina

**Hlinská dolina** (, , ) je najväčšie odvetvie Kôprovej doliny v jej severovýchodnom uzávere. Meria asi  a ohraničuje ju Prostredný chrbát Kôprovského štítu, hlavná os rázsochy Kriváňa od Kôprovského štítu po Hrubý vrch a od juhu Hrubé (vedľajšie rameno Hrubého vrchu) vo Vysokých Tatrách.

## Popis
Počas ľadovej doby dolinu pokrýval  hrubý ľadovec, ktorý bol dlhý asi . Divoký ráz doliny zvýrazňujú steny hrebeňa Hrubého vysoké takmer  spadajúce strmo do doliny. Sú jedny z najväčších vo Vysokých Tatrách. Hlinská dolina v dolnej časti je zarastená lesom. Pod svahmi Hrubého vrchu – Štrbského štítu sa nad dnom doliny rozkladajú dva rozľahlé skalné a väčšinou snehom vyplnené kotly, z ktorých západný sa volá Veľkou záhradou a východný Malou záhradou. Cez dolinu preteká Hlinský potok.

## Názov
Nie je odvodený od hliny. Pre dolinu nie je charakteristická. Matej Bel v roku 1723 v „Prodrome“ uvádza dolinu ako „Henska“. Albert Sydow spomína v roku 1830 dolinu ako „Hincov žleb“. V doline kutali baníci a hincovia boli v dávnej terminológii haviari, ktorí tu pracovali. Huntami dodnes označujeme banícke vozíky. Terajší názov doliny je pravdepodobne skomoleninou jeho pôvodného tvaru – Hincovej doliny.  Názov Hlinská dolina sa ujal. Nesprávny názov, ktorý sa z času na čas objavuje, je Hlina. Tento názov však zvádza k zámene s jedným zo západných odvetví Tichej doliny, už v Západných Tatrách.

## Turistika
Dolinou prechádza  modro značkovaný turistický chodník z Podbanského, resp. Troch studničiek cez Vyšné Kôprovské sedlo () do Mengusovskej doliny a ďalej až na Štrbské Pleso.

## Prví v doline
Prvými po mene známymi boli Edward Homolacs, Stanisław Homolacs, Władysław Koziebrodzki, Ernst Schauer, Józef Stolarczyk, Stanisław Władzicki a horskí vodcovia Krzeptowscy, Samek, Maciej Sieczka a Jędrzej Wala st. s piatimi druhmi. V zime boli prví E. Baur a Alfred Martin 18. marca 1906.

## Referencie

*

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

## Iné projekty

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Tri studničky (Vysoké Tatry)

**Tri studničky** sú turistické rázcestie a bývalá horáreň v doline Belianskeho potoka, pri Ceste slobody medzi Podbanským a Štrbským Plesom. Lokalita sa nachádza na juhozápadnom okraji Vysokých Tatier, na hranici s Tatranským podhorím, patriacim do Podtatranskej kotliny. 

Je východiskom pre túry do Kôprovej doliny a na Kriváň (2 494 m n. m.). So Štrbským Plesom je spojené Tatranskou magistrálou a zeleno značkovaným chodníkom vedúcim popri Ceste slobody. 

600 m južne od horárne stála v rokoch 19331944 a 19611999 Važecká chata (Chata kpt. Rašu). Chata stála približne na mieste, kde padol 26. septembra 1944 hrdina SNP kpt. Ján Rašo (19131944), ktorý bol pred povstaním veliteľom žandárskej stanice na Štrbskom Plese.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Vysoké Tatry
Važecká dolina

**Važecká dolina** (, , ) je dolina uzavretá ramenami Kriváňa a Krátkej na južnej strane Vysokých Tatier. Je dlhá okolo . Od Špáry sa zvažuje k juhu, kde sa nad Jamským plesom pomaly stráca.

## Okolie
Jej stredná časť má názov Zadný handel a niečo nižšie je Predný handel a Poľana po babou. Preteká ňou Zlomiskový potok, ktorý v spojení s Furkotským potokom tvorí Biely Váh. V dolnej časti doliny leží Jamské pleso, v hornej časti je Krivánske Zelené pleso a Malé pliesko. Dolina je rozdelená južným hrebeňom Malého Kriváňa na Krivánsky žľab a Krivánsky kotol. Hranicu Važeckej doliny na severe a severozápade tvorí záver krivánskej rázsochy a na východe Suchá dolina a Jamský hrebeň vychádzajúci z Krátkej.

## Názov
Pomenovanie bolo odvodené z dávnejšej materskej obce Važec, v ktorej chotári sa nachádzala. V dávnejšej slovenskej literatúre sa uvádzal názov Handelská dolina alebo spresnený názov pre jej dolnú časť - Predný handel a Zadný handel. Predný handel je poľana uprostred kosodreviny doliny a Zadný handel priestranná terasa v prostrednej časti Važeckej doliny. Tieto názvy pre Važeckú dolinu prevzala nemecká a maďarská literatúra.

## Turistika
Okrajom Važeckej doliny prechádzajú tri značkované turistické chodníky. Najnižšia  zeleno označená cesta ide ponad Cestu Slobody lesným porastom zo Štrbského Plesa k bývalej Chate kpt. Rašu a ďalej ku starej horárni Tri studničky. Potom vystupuje v serpentínach na Grúnik a popod juhozápadný hrebeň Kriváňa k Vyšnej priehybe. Odtiaľ šikmo vpravo pretína široký Krivánsky žľab a pod Daxnerovým sedlom sa napája na  modro značkovanú cestu od Jamského plesa. Druhou veľmi frekventovanou cestou je  červenou značená magistrála, ktorá pretína celé južné úbočie Vysokých Tatier. Z Podbanského ide okolo horárne na Troch studničkách ku bývalej Chate kpt. Rašu, odtiaľ miernym výstupom do Važeckej doliny. Treťou je  modro značená trasa, ktorá odbočuje z magistrály tesne pred Jamským plesom a vystupuje južným úbočím Malého Kriváňa cez Jamy a nad Krivánskymi baňami sa spája so  zelenou značkou od Grúnika do Daxnerového sedla a potom vystupuje na vrchol Kriváňa.

Samotná Važecká dolina je pre turistov uzavretá.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Važecká dolina - turistika

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Zlomiskový potok

**Zlomiskový potok** preteká Važeckou dolinou a v spojení s Furkotským potokom vytvára Biely Váh.

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky vo Vysokých Tatrách
Poľský hrebeň

**Poľský hrebeň** () je významné sedlo vo východnej polovici Tatier, medzi Východnou Vysokou () a Litvorovým štítom (). Cez sedlo vedie zeleno-značkovaný chodník z Tatranskej Polianky okolo Sliezskeho domu, z ktorého vedie odbočka na neďalekú Východnú Vysokú ().

## Poloha
Sedlo sa nachádza v centrálnej časti Vysokých Tatier, v hlavnom hrebeni, oddeľujúcom južne ležiacu Velickú dolinu a severne situovanú Litvorovú dolinu v hornej časti Bielovodskej doliny. Južným smerom voda odteká Velickým potokom do rieky Poprad, voda zo severných svahov odteká cez blízke Zamrznuté pleso Litvorovým potokom do Bielej vody v povodí Dunajca. Sedlo patrí do Tatranského národného parku a vedie ním hranica národnej prírodnej rezervácie Velická dolina a Bielovodská dolina.

Sedlom a hrebeňom vedie hranica katastrálneho územia mesta Vysoké Tatry a obce Tatranská Javorina v okrese Poprad v Prešovskom kraji.

## Prístup
Lokalita sa nachádza na území národných prírodných rezervácií a Tatranského národného parku, no vedie ním značený chodník od Velického plesa.

* po  zelenej turistickej značke:
** od juhu z Tatranskej Polianky okolo Sliezskeho domu
** od severu z rázc. Zamrznutý kotol
* po  žltej turistickej značke z vrcholu Východnej Vysokej
* po  modrej turistickej značke cez rázc. Zamrznutý kotol:
** od severu z Lysej Poľany
** od východu od Zbojníckej chaty cez Prielom

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Vysokých Tatier
Lysá Poľana

**Lysá Poľana** () je osada Tatranskej Javoriny na severnom okraji Vysokých Tatier.

Nachádza sa pri štátnej hranici s Poľskom a je tu hraničný priechod. Je východiskom túr do Bielovodskej doliny a na Morské oko.
náhľad|Lysá Poľana

## Referencie

## Pozri aj
* Tatranská Javorina

Kategória:Tatranská Javorina
Dolina siedmich prameňov

**Dolina siedmich prameňov** je najvýchodnejšou dolinou na južnej strane Tatier. Preteká ňou Čierna voda. V jej hornej časti je chata Plesnivec.

## Prístup
* po  modrej značke:
** z Tatranskej Kotliny
** z Kežmarských Žľabov
* po  žltej značke:
** z Čiernej vody
** z Chaty Plesnivec
* po  zelenej značke:
** z Veľkého Bieleho plesa

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Kategória:Doliny v Belianskych Tatrách
Kopské sedlo

**Kopské sedlo** () je výrazné trávnaté sedlo na konci hlavného hrebeňa Vysokých Tatier. Oddeľuje Vysoké a Belianske Tatry a leží nad osadou Tatranské Matliare, približne  severozápadne od Kežmarku.

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a na hranici častí Belianske Tatry a Vysoké Tatry. Sedlo tvoria svahy juhozápadne situovaného Jahňacieho štítu () a severne ležiaceho vrchu Hlúpy (). Pod sedlo vedie zo západu dolina Zadné Meďodoly, ktorým odteká voda Meďodolským potokom do Javorinky v povodí Dunajca. Od východu sem zasahuje údolie Predné Meďodoly, ktorým vodu odvádza Napájadlový potok do Kežmarskej Bielej vody v povodí Popradu. Sedlo patrí do Tatranského národného parku a vedie ním hranica národných prírodných rezervácii Javorová dolina a Belianske Tatry.

Sedlo leží v Prešovskom kraji, na území okresu Poprad a katastrálnom území mesta Vysoké Tatry. Sedlo a jeho okolie je porastené trávou a nesúvislými plochami kosodreviny. Je tu významná križovatka turistických chodníkov.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke:
** od severovýchodu zo Ždiaru cez Monkovu dolinu a Široké sedlo
** od juhu od Chaty pri Zelenom plese cez rázc. pri Veľkom Bielom plese
* po  modrej turistickej značke:
** od juhovýchodu z Tatranských Matliarov cez rázc. pri Veľkom Bielom plese 
** od severozápadu z Tatranskej Javoriny
* po  zelenej značke od chaty Plesnivec cez rázc. pri Veľkom Bielom plese

## Iné projekty

## Referencie

## Pozri aj
* Belianske Tatry
* Vysokých Tatier
* Belianske Tatry (národná prírodná rezervácia)
* Javorová dolina (národná prírodná rezervácia)
* Hlavný hrebeň Vysokých Tatier 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Vysokých Tatier
Kategória:Sedlá v Belianskych Tatrách
Kategória:Vysoké Tatry (mesto)
Flexibilita

**Flexibilita** lat. schopnosť pružne reagovať.

* vlastnosť materiálu po stlačení vrátiť sa do pôvodného stavu - pružnosť (mechanika)
* vlastnosť človeka ľahko sa prispôsobiť novým podmienkam - adaptabilita, prispôsobivosť
* biológia - schopnosť populácie tvoriť nové génové kombinácie flexibilita (biológia)
* adaptabilita (architektúra) prostriedok na stálu inováciu architektonických sústav a foriem
Technologická moderna

[thumb|[Terminál TWA]]
**Technologická moderna** je architektonický smer, ktorý sa začal vyvíjať v 60. rokoch 20. storočia v Anglicku.

## Definícia
Tento architektonický smer sa podrobne venuje technologickému budovaniu stavieb, vyjadrovaniu konštrukcie a pravdivej práci s materiálom. Nemá jedno základné východisko či typické charakteristické formy - je omnoho rôznorodejší ako vtedajšie architektonické smery. Viac sa vyznačuje hľadaním nových priestorových foriem a tvarov s bohatou štrukturálnosťou a väčšou výrazovosťou, pričom pre ne hľadá racionálnu konštrukciu.

Prvým charakteristickým typom takejto architektúry bola budova Inžinierskej fakulty Univerzity v Leicestri od architektov Jamesa Stirlinga a Jamesa Gowana.

## Stavby
* Paul Rudolph - Škola umenia a architektúry, Yaleská univerzita (1963)
* Eero Saarinen - Terminál TWA na letisku J.F.K., New York (1964)
* Kenzó Tange - Olympijské haly, Tokio (1964)
* Pier Luigi Nervi - Palác športu, Rím (1956 - 1957)
* Jørn Utzon - Budova opery v Sydney, (1956 - 1973)

## Literatúra
* Staňková J. a kol.: *Architektura v proměnách tisíciletí*, Praha, Sobolátes, 2005, ISBN 8086817105
* Hollingsworthová, M. *Architektura 20.století. 1.vyd.*, Praha, Columbus, 1993. 189 s. ISBN 80-7136-035-X

Kategória:Architektonické štýly
Kategória:Architektúra v Spojenom kráľovstve
Dezertifikácia

thumb|Púšť na mieste odkiaľ ustúpilo vysychajúce Aralské jazero

**Dezertifikácia** je proces degradácie územia na púštnu, polopúštnu alebo podobne vyzerajúcu, na vodu chudobnú oblasť. Spôsobená môže byť rôznymi globálnymi klimatickými javmi prirodzenými i človekom vyvolanými, ako i priamo ľudskou činnosťou v danej oblasti či v oblastiach tesne susediacich, napríklad:
* spásaním dobytkom a zverou
* likvidovaním zelene v oblasti, odlesňovaním a výrubom stromov
* nadmerným odberom vody pre závlahu poľnohospodárskej pôdy

Spoločným prvkom je preťažovanie miery, do ktorej sa spodné vody, pôda a zeleň dokážu obnovovať.

Príkladom dezertifikácie môže byť napríklad rozširovanie Sahary alebo vysychanie Aralského jazera. S dezertifikáciou bojuje aj Čínska ľudová republika, ktorá proti nej zahájila rozsiahly projekt - tzv. Veľký zelený múr.

## Referencie


## Pozri aj
* Sahel
* Erózia

Kategória:Ekológia
Kategória:Púšte
Galéria Ľudovíta Fullu

náhľad|Galéria Ľudovíta Fullu

**Galéria Ľudovíta Fullu** v Ružomberku je galéria moderného umenia a súčasť Slovenskej národnej galérie. Prezentuje najmä výtvarné diela, ktoré SNG daroval Ľudovít Fulla.

## Architektúra budovy
Galéria Ľ. Fullu bola prvou galériou postavenou na Slovensku po roku 1945. Martin Kusý vypracoval štúdiu v roku 1964, ktorú dva roky na to doviedol do vykonávacieho projektu Š. Hatala. Realizácia bola ukončená v roku 1969. Galériu tvoria dva na seba ležiace asymetricky usporiadane hranoly. Horný je umiestnený kolmo na dolný a jeho výrazný 15 metrový presah tvorí signifikantný charakter budovy. V hornej časti sú výstavné priestory, v dolnej je vstup, administratíva a dva byty. Jeden bol byt umelca, ktorý mal tvar átriového bývania. Druhý bol byt správcu s náväznosťou na prevádzku galérie. V súčasnosti sa byt umelca využíva na ubytovanie zahraničných umelcov a byt správcu na administratívne účely. Priečelie je členené úzkym horizontálnym pásom okien. Čelnú stenu zdobia umelecké mozaiky. Na fasádach je kombinovaný povrch z tmavého mramoru, brizolitom a bielymi hliníkovými lamelami. Konštrukcia je oceľová rámová. Strohé geometrické formy vonkajšej architektúry pravdivo vyjadrujú lineárnu náväznosť vnútorných priestorov.

V galérii sa konajú pravidelne výstavy a od roku 2013 aj cyklus komorných koncertov Hudba u Fullu, na ktorom špička slovenského interpretačného umenia uviedla diela významných slovenských skladateľov Vladimíra Godára, Petra Machajdíka, Ilju Zeljenku a ďalších.

Počas 50 rokov existencie budova postupne degradovala z dôvodu kolaudačných chýb a chýbajúcich zásadných rekonštrukcií. Výsledkom bola prasklina v stenách (ktorá sa medzičasom stala súčasťou výstavy ako samostatná expozícia) a narušená statika. Voda zatekajúca do budovy ohrozovala interiér a tak počas roku 2022 boli z galérie odinštalované Fullove diela. V roku 2023 začala rekonštrukcia galérie v hodnote 1,7 milióna eur.
 
## Literatúra
* Krivošová, J., Lukáčová, E.: *Premeny súčasnej architektúry Slovenska*, Bratislava, Alfa, 1990
* Dulla, M., Moravčíková, H. *Architektúra Slovenska v 20. storočí*, Vydavateľstvo Slovart, Bratislava, 2002
* Dulla, M., a kol.: *Majstri architektúry,* Perfekt, Bratislava 2005

## Referencie

## Externé odkazy
* SNG - Galéria Ludovíta Fullu Ružomberok na muzeum.sk
* SNG - Galéria Ludovíta Fullu Ružomberok  na sng.sk

Kategória:Architektúra z 1969
Kategória:Stavby v Ružomberku
Kategória:Kultúra v Ružomberku
Kategória:Galérie na Slovensku
Gosudarstvennyj gimn Rossijskoj Federacii

[náhľad|Hymna Ruskej federácie (vokálna verzia) s odbíjaním hodín na [Spasská veža|Spasskej veži a zábermi Moskovského kremľa]]

**Gosudarstvennyj gimn Rossijskoj Federacii** () je hymna Ruska. Prijali ju v roku 2000. Melódia zostala z pôvodnej hymny ZSSR , no text zmenil spoluautor sovietskej hymny Sergej Vladimirovič Michalkov.

## Text hymny

## Média

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Štátne symboly Ruska
Kategória:Štátne hymny
Kategória:Rusko
Internet Engineering Task Force

**IETF** (skratka z anglického Internet Engineering Task Force) vytvára a propaguje internetové štandardy v úzkej spolupráci s W3C a ISO/IEC týkajúcich sa prevažne TCP/IP. Oficiálne stránky môžete nájsť na adrese http://www.ietf.org/.

Kategória:Internetové štandardy
Veľký zelený múr

[thumb|Satelitná snímka zobrazujúca púštnu búrku na východe [Čína|Číny]]
thumb|Púštna búrka v Pekingu v roku 2006
**Veľký zelený múr**, tiež známy pod menom **Zelený čínsky múr** bude les s umelo vysadenými stromami v Číne na zabránenie rozširovania púšte Gobi. Plánuje sa, že by mal byť dokončený okolo roku 2074 a mal by mať dĺžku .

## Účinky púšte Gobi
Čína každoročne príde o  pastvín kvôli rozširovaniu sa púšte Gobi. Táto strata poľnohospodárskej pôdy spôsobuje každý rok stratu 50 miliárd USD pre čínsku ekonomiku. Púštne búrky, ktoré boli kedysi raritou, sa ťahajú celou Čínou a môžu spôsobiť ďalšie škody čínskej poľnohospodárskej ekonomike.

## Prerušenia
Erózia pôdy a prebytočné hospodárenie zastavilo na mnohých miestach projekt. Vzrastajúce znečisťovanie Číny tiež oslabilo pôdu tak, že už je nepoužiteľná.

Korupcia a nedostatok fondov plán tiež prerušili. Čínska ekonomika, ktorá je dosť nestabilná, stále dokáže dostatočne financovať túto operáciu.

## Referencie


## Externé odkazy
* Zelený čínsky múr

Kategória:Geografia Číny
Šivaizmus

**Šivaizmus** (veľmi zriedkavo *šaivizmus*) je najstarší hinduistický smer, kde boh Šiva je absolútnym Bohom. Šiva, v sanskrite 'Ten, kto je milý a priateľský', je Bohom absurdít a paradoxov, čo dosvedčuje fakt, že má na sebe ako časť odevu alebo ozdôb odevu (často je tak zobrazovaný) lebky, okolo krku hadov (čím sa zdôrazňuje jeho absolútne víťazstvo nad smrťou) – pre **šivaistov**, teda nasledovníkov tohto boha, je Pánom vesmíru a jeho fyzickým miestom tu na Zemi je svätý vrch Kailása (po hindsky Kailáš, po tibetsky Gangs rin-po-čhe) v Tibete – vrch hákového kríža, vysoký . Šivaisti robia k tomuto vrchu púte.

Šiva má dvoch synov, ktorí sa volajú Ganéša a Murugan. Symbolom šivaizmu je popol, keďže – ako hinduisti veria – Šiva predstavuje zničenie, pri ktorom ohňom všetko spáli až do tla. Hoci niektorí stúpenci hinduizmu zastávajú názor, že jeho ničiteľský atribút skôr prichádza zo Západu, nie je to celkom pravda, možno iba v chápaní absolútnej deštrukcie, v ktorej nevidieť nijaký zrod. Vibhúti je znak nasledovníkov tohto boha, teda šivaistov. Vibhúti sú tri horizontálne čiary nakreslené pod sebou popolom na čele; príslušníci hinduistických denominácií sa takto poznávajú – višnuisti majú pravdaže na čele iný symbol a šaktisti tiež.

## Dejiny a školy

Niektoré hinduistické stránky uvádzajú, že Kába (najdôležitejší objekt islamskej viery v Mekke) obsahuje písmená v sanskrite a hovorí sa, že je to dávnoveký chrám boha Šivu. Šivaizmus je monoteistické náboženstvo, kde Ganéša a Murugan (Šivovi synovia) sú uctievaní ako Šivova energia. Šivaizmus má veľa škôl – napr. kašmírsky šivaizmus, šivádvaita atď. Šivaizmus je dosť silne zameraný aj na tantry.

## Externé odkazy
* Zdroj, odkiaľ bol text čerpaný 

Kategória:Hinduizmus
Kategória:Indické náboženstvá
Kategória:Monoteizmus
Višnuizmus

**Višnuizmus** alebo **vaišnavizmus**  (prívrženec sa volá **višnuista** alebo **vaišnavista**) je jednou zo štyroch najväčších hinduistických tradícií, v ktorej je boh Višnu absolútnym a najvyšším bohom. Principálnou vierou višnuistov je chápanie tohto boha ako absolútneho. V tomto zmysle je višnuizmus skôr monoteistickým náboženstvom na rozdiel od ostatných odnoží hinduizmu, ktoré sú prevažne panteistické, zdieľa s nimi však pohľad na karmu a sansáru.

Višnu je boh zo svätej Trojice Trimúrti, ktorý sa zjavil na Zemi v podobe, pre ktorú sa zvykne používať výraz avatára (vtelenie) alebo inkarnácia. Väčšina višnuistov verí, že v aktuálnej dejinnej epoche sa Višnu zjaví desaťkrát, pričom deväť vtelení už prebehlo a posledným bol Kršna, nasledovať má Kalki.

Na Slovensku má višnuizmus približne dvestopäťdesiat stúpencov predovšetkým v podobe členov hnutia Hare Krišna, oficiálne štatistiky však nejestvujú.

## Referencie

## Externé odkazy
* Zdroj, odkiaľ bol tento text čerpaný 

Kategória:Hinduizmus
Kategória:Monoteizmus
Kategória:Indické náboženstvá