open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zázrivské lazy

náhľad|Pohľad na obec Zázrivá a Zázrivské lazy
**Zázrivské lazy** je lokalita patriaca do sústavy chránených území Natura 2000. Rozloha územia je  a nachádza sa v katastrálnom území obce Zázrivá (obklopuje samotnú obec). Krajinu tvorí vidiecka poľnohospodárska oblasť s roztrúsenými obydliami. Okrem lúk, lesov a pasienkov sa tu nachádzajú aj prechodné rašeliniská, prameniská a slatiny. 

Územie je súčasťou NP Malá Fatra, ktorý toto územie spravuje. Do územia Zázrivských lazov patrí aj Prírodná rezervácia Dubovské lúky a Prírodná pamiatka Bôrická mláka.

Medzi druhy európskeho významu nachádzajúce sa v Zázrivských lazoch patrí: zvonček hrubokoreňový, črievičník papučkový, fuzáč alpský, kunka žltobruchá, mlok hrebenatý, mlok karpatský, netopier obyčajný, vlk dravý, rys ostrovid a vydra riečna.

## Zdroj
* Lokality Natura 2000 - mapa, zoznam chránených biotopov a druhov
* Zázrivské lazy - informačná brožúra

Kategória:Územia európskeho významu na Slovensku
Kategória:Zázrivá (okres Dolný Kubín)
Kategória:Kysucká vrchovina
Zoznam Botticelliho diel

**Zoznam Botticelliho diel** obsahuje súborný prehľad prác tohto talianskeho renesančného maliara. Botticelli sa vo svojej tvorbe inšpiroval rôznymi námetmi; prevažujú však obrazy s náboženskou tematikou. I keď sa jeho prácami môžu pochváliť viaceré svetové obrazárne, najväčšiu kolekciu Botticelliho prác vlastní florentská galéria Uffizi.

Kategória:Sandro Botticelli
Botticelli
Botticelli
Ferrari 360

thumb|270px|Ferrari 360 Modena zozadu
**Ferrari 360** je stredne veľký dvojsedadlový športový automobil s motorom v strede, ktorý v rokoch 1999 až 2005 vyrábala automobilka Ferrari. 360 nahradil v roku 1999 model F355 a sám bol nahradený podobným F430. Pre model 360 Ferrari spolupracovalo s firmou Alcoa kvôli výrobe priestorovému podvozku rámu, ktorý bol o 40% pevnejší ako v F355 a o 28% ľahší a to aj napriek 10% nárastu celkových rozmerov. Spolu s novým rámom bola navrhnutá aj karoséria od Pininfariny. Nový motor V8 so zdvihovým objemom 3,6 L je spoločný pre všetky verzie a je mierne výkonnejší a aj väčší ako v modeli F355. Poskytuje výkon 300 kW/400 koní, ale ľahší rám a tuhosť zlepšili výkony; zrýchlenie z 0 na 100 km/h sa zlepšilo z 4,6 na 4,4 sekundy.

## Verzie
Bolo vyrobených deväť verzií základného modelu 360, z ktorých šesť sú cestné modely:
* **360 Modena** - dvojdverové s luxusné športové kupé s pevnou strechou, dostupné so 6-rýchlostnou manuálnou alebo 'F1' elektrohydraulickou manuálnou prevodovkou.
* **360 Spider** - kabriolet, variant Modeny.
* **Challenge Stradale** - s 'F1' elektrohydraulickou prevodovkou 360 Challenge inšpirovaný modelom 360 Modena.
* **360 Modena F1**
* **360 Spider F1**
Tri modely boli továrenské pretekárske automobily:
* **360 Challenge** - s 'F1' elektrohydraulickou prevodovkou pretekársky okruhový variant modelu 360 Modena.
* **360 GT** - GT pretekársky variant 360 Challenge modelu viac extrémnejší ako Challenge.
* **360 GT-C** - založený na 360 GT s dielmi modelu 360 Challenge Stradale.

Deviata verzia - **360 Barchetta** bol jednorazový svadobný dar od Ferrari prezidentovi Ferrari - Luca di Montezemolovi.

## Špecifikácie

thumb|Ferrari 360 Spider
thumb|Ferrari 360 Challenge Stradale
thumb|Ferrari 360 Challenge

## Referencie

## Iné projekty

360
Kategória:Športové automobily
2. hokejová liga (Slovensko) 1999/2000

**2. hokejová liga (Slovensko) 1999/2000** bola siedmou sezónou 2. hokejovej ligy. Súťaž bola rozdelená do troch skupín. Prví dvaja z každej skupiny postúpili do nadstavby o postup, o umiestnenie sa nehralo. Víťazom sa stalo družstvo HK Wagon Slovakia Trebišov, ktoré postúpilo do 1. hokejovej ligy.

## Základná časť

### Skupina západ

### Skupina východ

## Skupina o postup

## Externé odkazy
* Denník Šport, príloha pred štartom extraligy, 2000

Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 1999
Kategória:Ľadový hokej v 2000
Quartier Saint-Germain-des-Prés

thumb|upright=1.1|Saint-Germain-des-Prés

**Quartier Saint-Germain-des-Prés** (*štvrť Svätého Hermana v Lúkach*) je 24. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 6. obvodu.

Má rozlohu 28,2 ha a ohraničujú ju ulice Rue de Seine na východe, Rue du Four na juhu, Rue des Saints-Pères na západe a rieka Seina na severe.

Štvrť bola pomenovaná podľa opátstva Saint-Germain-des-Prés.

## Dejiny
Opátstvo benediktínov s chrámem v roku 558 vysvätil parížsky biskup Germain. Stavebný komplex bol drevený a okolo roku 1000 bol nahradený kamennými stavbami. Kostol bol prestavaný v románskom slohu na trojloďovú baziliku s hranolovou západnou vežou. Chrám sv. Petra slúžil až do 12. storočia ako farský. Okolo roku 1180 prevzal funkciu farského kostola novo vysvätený kostol sv. Sulpicia.

Opátstvo bolo zásadne prestavané v románskom slohu a ďalej upravované v 13. - 14. storočí. Počas revolúcie po roku 1789 boli stavby zbúrané a kostol využívaný ako pracháreň. Zo stredovekých stavieb sa dochoval kostol, časť krížovej chodby a bývalý opátsky palác, prestavaný v 19. storočí.

Okolo kláštora vznikla malá osada už v ranom stredoveku. Dlho však stála mimo parížskych hradieb.

Štvrť bola obľúbeným miestom stretávania intelektuálov už od polovice 17. storočia. Býval tu aj matematik a filozof René Descartes, ktorého ostatky sú od roku 1819 uložené v miestnom kostole v kaplnke sv. Benedikta a v stene ho označuje čierna mramorová doska epitafu.
V kaviarni Café Landelle sa schádzali encyklopedisti Denis, Diderot,  a neskorší reolucionári Marat, Danton a Guillotin. Vznikali tu prvé tlačiarne, antikvariáty a prvé kaviarne, Café Procope existuje dodnes.

Od roku 1921 sa okolo nakladateľstva *Le Divan* a rovnomennej literárnej revue, ktorú viedol Henri Martneau, schádzali literáti a výtvarníci. Ďalšia skupina pribudla po druhej svetovej vojne.
Celá štvrť preslávila ako parížske centrum intelektuálneho a kultúrneho života. V miestnych kaviarňach, baroch a nočných kluboch sa schádzali filozofi, spisovatelia, básnici a hudobníci, čo vo svojej knihe zaznamenal jeden z účastníkov - Boris Vian. K ďalším známym menám patria Jean-Paul Sartre a Simone de Beauvoir, Jean-Luc Godard, François Truffaut, Juliette Gréco alebo Jacques Prévert. Aj keď tento charakter štvrť pomaly stratila, stále existujú kaviarne Les Deux Magots alebo Café de Flore a pivnica *U Lippa*, ktoré patril k najobľúbenejším u umelcov.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Literatúra
* Jean-Paul Caracalla: *Saint-Germain-des-Prés*, Table ronde, 2007.
* Boris Vian: *Manuel de Saint-Germain-des-Prés*.
* Gabriel Matzneff: *Boulevard Saint-Germain*, 1998.
* Gérard Mulot: *Pâtissier à Saint-Germain-des-Prés*, de la Martinière, 2007.
* Nicolas Grenier: *Quant à Saint-Germain-des-Prés, trente et un tanka sur la main d'après*, Tanka Francophone, 2011.

## Referencie


## Externé odkazy
* Štatistika o 6. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:6. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Houyet

**Houyet** je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko. 

## Obyvateľstvo
Obec má približne 4 566 obyvateľov (2010).

## Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Houyet pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
*Houyet
*Ciergnon
*Finnevaux
*Hulsonniaux
*Mesnil-Église
*Mesnil-Saint-Blaise
*Celles
*Custinne
*Hour
*Wanlin
 
## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky obci

Kategória:Obce v Namursku
Quartier de Grenelle

[thumb|upright=1.2|Pohľad na štvrť z [Tour Montparnasse]]
thumb|upright=1.2|Výškové budovy na nábreží

**Quartier de Grenelle** (*štvrť Grenelle*) je 59. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 15. obvodu. 

Má rozlohu 147,8 ha a jej hranice tvoria rieka Seina na severozápade (vrátane ostrova Cygnes), ulice Avenue de Suffren na severovýchode, Avenue de Lowendal a Rue de la Croix-Nivert na juhovýchode a Rue des Entrepreneurs a Rue Linois na juhozápade.

## Dejiny
Čtvrť nesie meno bývalej obce Grenelle, ktorá sa v roku 1830 osamostatnila od obce Vaugirard, avšak v roku 1860 bola pripojená k Parížu.

Oblasť rozkladajúca sa na ľavom brehu rieky Seiny od dnešnej Invalidovne až k mestu Issy-les-Moulineaux bola dlho neobývaná. Na začiatku 19. storočia podnikateľ Jean-Léonard Violet rozdelil pozemky a vytvoril dedinu Beaugrenelle, ktorá sa stala základom neskoršej obce a dnešnej štvrte.

V 70. rokoch 20. storočia bol pozdĺž Seiny postavený súbor výškových budov, vedľa Tour Montparnasse jediných na území Paríža.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 15. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:15. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Satjagraha

**Satjagraha** (Sanskrit: सत्याग्रह *satjāgraha*), voľne preložiteľná ako "Duševná sila", "sila pravdy" alebo "pridržiavanie sa pravdy" je filozofia a aplikácia nenásilného odporu vytvorená a rozvíjaná Móhandásom Karamčandom Gándhím (tiež známym ako "Mahátma" Gándhí). Gándhí rozširoval satjagrahu počas boja za nezávislosť Indie a tiež počas svojich predchádzajúcich bojov v Južnej Afrike. Teória satjagrahy ovplyvnila boj Nelsona Mandela v Južnej Afrike počas apartheidu, kampaň Martina Luthera Kinga, Ml. počas boja za občianske slobody v Spojených štátoch a veľa iných hnutí za rovnoprávnosť. Praktikant satjagrahy je **satjagrah**.

## Význam pojmu

Satjagraha je spojením sanskritských slov *[[satja]]* (znamenajúci "pravda") a *Agraha* ("nástojčivosť" alebo "pevne sa držať"). Pre Gándhího sa satjagraha stala niečím oveľa viac než "pasívnym odporom". Stala sa silou pri uvádzaní nenásilných spôsobov jednania do života. Podľa jeho slov: 
Pravda (satja) implikuje lásku, a pevnosť (agraha) plodí, a teda slúži ako synonymum pre silu. Tak som začal nazývať Indické hnutie Satjagraha, presnejšie sila ktorá sa rodí z pravdy a lásky alebo nenásilia, a vzdal som sa v tejto súvislosti použitia frázy “pasívny odpor” do takej miery, že aj v anglických textoch sme sa jej často vyhýbali a používali sme namiesto toho slovo “satjagraha”....
 

## Referencie


## Externé odkazy
* 'Satyagraha 100 Years Later', a retrospective with Arun Gandhi from **[[Democracy Now!]]**
* The Story of Satyagraha by Dr. Jyotsna Kamat
* GandhiPoetics.com  A site that analyzes and previews the poetry associated with Gandhi's Satyagraha movement.

Kategória:Aktivizmus
Kategória:Pacifizmus
Quartier de Bercy

thumb|Rue de Charenton

**Quartier de Bercy** (*štvrť Bercy*) je 47. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 12. obvodu. 

Má rozlohu , z ktorých však takmer 40% zaberá železnica. Hranice štvrti tvoria Boulevard périphérique na juhu, rieka Seina na západe, ulice Rue Villiot a Rue de Rambouillet na severe a Rue de Charenton na východe. V 80. rokoch 20. storočia prešla štvrť rozsiahlou modernizáciou a prestavbou, ktorej symbolom sú Palais omnisports de Paris-Bercy (1984) a budova Ministerstva hospodárstva, financií a priemyslu (1990).

## Dejiny
Pri stavebných prácach tu boli objavené na ľavom brehu bývalého ramena Seiny zvyšky dediny zo 4. až 3. tisícročia pred Kr. Našli sa tu monoxyl, šíp, luk a nástroje z kostí a kameňa. Sú to najstaršie stopy ľudského osídlenia na území dnešného Paríža. 

Meno štvrte sa po prvýkrát objavuje v 12. storočí. Panstvo patrilo rodine de Montmorency a od nich prešlo do rúk rodiny Malons, ktorá tu v spolupráci s architektom Louisom Le Vau (1612 - 1670) dala v 17. storočí vybudovať z tvrdze rozsiahly zámok. V tej dobe bola husto osídlená oblasť pozdĺž Seiny. Dedina Bercy bola až do roku 1860 samostatná a potom bola rozdelená medzi mestá Paríž a Charenton-le-Pont.

V 19. storočí tu bola vybudovaná železnica do Lyonu spolu s rozsiahlou lyonskou železničnou stanicou (jej budova sa však nachádza už na území susednej štvrte Quinze-Vingts). Spolu s ňou sa rozšírili sklady obchodníkov s vínom. Tie tu stáli už od 18. storočia a skladovali v nich víno, ktoré sa do Paríža prepravovalo po Seine, neskôr i po železnici. Tento obchod trval až do polovice 20. storočia.

Tieto staré sklady boli na konci 20. storočia zbúrané a na ich mieste vznikol Parc de Bercy (v rokoch 1993-1997) a obchodná štvrť *Bercy Village*, pod ktorou je stanica metra Cour Saint-Emilion novej linky 14. Tým bola zavŕšená prestavba celej štvrte trvajúcej od začiatku 80. rokov.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Štatistika o 12. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:12. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Švihovská vrchovina

**Švihovská vrchovina** je geomorfologický celok, tvoriaci južnú časť Plzeňskej pahorkatiny.

## Poloha
Rozkladá sa na juhozápade Čiech, kde zaujíma väčšiu časť okresu Plzeň-juh a priľahlé oblasti okolitých okresov (juhozápad okresu Rokycany, juhovýchodnú polovicu okresu Plzeň-mesto, severozápad okresu Klatovy a východný okraj okresu Domažlice). Najvyšší vrchol tvorí hora Koráb pri meste Kdyně.

Na území Švihovskej vrchoviny ležia dve stredne veľké mestá, Klatovy a Rokycany, z ďalších menších sídel napr. Přeštice (pri hranici s Plaskou pahorkatinou), Holýšov, Nýrsko, Janovice nad Úhlavou, Starý Plzenec, Blovice, Spálené Poříčí, Mirošov a Hrádek.

Švihovská vrchovina ako celok spadá do povodia rieky Berounky, ktorá však sama preteká mimo popisovaného územia. V rámci celku sa vodné toky všeobecne zbiehajú k jeho severnému okraju, za ktorým leží Plzeňská kotlina; vyčleňujú sa tak tri významnejšie čiastkové povodia: Najväčšie v juhozápadnej a centrálnej časti Švihovskej vrchoviny vytvára rieka Radbuza so svojimi pravými prítokmi Merklínkou a Úhlavou. Z juhovýchodu územia zbiera vody rieka Úslava a severovýchodný okraj Švihovskej vrchoviny odvodňuje riečka Klabava.

## Členenie
Švihovská vrchovina sa z hľadiska českého geomorfologického členenia delí na päť podcelkov a štrnásť okrskov:
* VB3-A Chudenická vrchovina
** VB3-A-a Korábská vrchovina
** VB3-A-b Poleňská pahorkatina
* VB3-B Merklínská pahorkatina
** VB3-B-a Roupovská pahorkatina
** VB3-B-b Líšinská pahorkatina
** VB3-B-c Merklínská brázda
** VB3-B-d Vytůňská pahorkatina
* VB3-C Klatovská kotlina
** VB3-C-a Janovický úval
** VB3-C-b Bolešinská kotlina
* VB3-D Radyňská vrchovina
** VB3-D-a Kamýcká vrchovina
** VB3-D-b Štěnovická vrchovina
** VB3-D-c Blovická pahorkatina
** VB3-D-d Bukovohorská vrchovina
* VB3-E Rokycanská pahorkatina
** VB3-E-a Klabavská pahorkatina
** VB3-E-b Rokycanská kotlina

## Literatúra
* 

## Pozri aj
* Geomorfologické členenie Česka

## Iné projekty

## Zdroj


Kategória:Pohoria v Česku
Kategória:Geomorfologické celky v Česku
Kategória:Okres Domažlice
Kategória:Okres Klatovy
Kategória:Okres Plzeň-juh
Kategória:Okres Plzeň-mesto
Kategória:Okres Rokycany
Elektrická jednotka 425.95

**Elektrická jednotka 425.95** je elektrická jednotka, ktorú používa Železničná spoločnosť Slovensko v sieti Tatranských elektrických železníc od roku 2000. 

V roku 2023 prišli z rekonštrukcie prvé jednotky rady 425.95. Ktoré boli rekonštruovné v ŽOS Vrútky.

## Dejiny
left|thumb|200px|Elektrická jednotka 425.960 v stanici Štrbské Pleso
left|thumb|200px|Interiér elektrickej jednotky 425.95
Jednotky radu 425.95 mali nahradiť dosluhujúce jednotky 420.95 (predtým EMU 89.0), ktoré zaisťovali dopravu na Tatranských elektrických železniciach od roku 1968. Výberové konanie na dodávku 14 kusov vyhralo konzorcium *GTW Vysoké Tatry*, tvorené firmami ŽOS Vrútky, Stadler Fahrzeuge a Daimler-Chrysler Rail Systems. Súprava je postavená na báze jednotky Stadler GTW 2/6, ktorá je prevádzkovaná v Alpách. Prvá jednotka bola dodaná v októbri 2000. Po sérii testov bola schválená a uvedená do pravidelnej prevádzky. Počas rokov 2001 a 2002 bolo dodaných ešte 13 súprav a jeden náhradný motorový článok. K tomuto boli v roku 2006 dodané aj krajné články a bol skompletizovaný na 15. jednotku.

## Popis
Súprava sa skladá z troch článkov. Prostredný je oceľový, v ňom je po stranách spojovacej uličky uložený motor. Dva krajné sú vyrobené z hliníka, so stanovišťom pre rušňovodiča. Vozidlo je šesťnápravové, pod každou časťou sú umiestené dve nápravy. Jednotky sú vybavené vizuálnym a hlasovým informačným systémom.

## Referencie
*

## Iné projekty

## Pozri aj
* Tatranské elektrické železnice
* Elektrická jednotka 420.95

## Externé odkazy
* Elektrická jednotka 425.95 na stránkach firmy ŽOS Vrútky

425.95
Kategória:Doprava vo Vysokých Tatrách
Dažďový senzor

right|thumb|1 - LED dióda, 2 - fotodióda
right|thumb|Dažďový senzor pod čelným sklom

**Dažďový senzor** alebo **[[snímač]]** či **detektor dažďa** je spúšťacie zariadenie reagujúce na dážď a spúšťa alebo zastavuje chod pripojených systémov. Zariadenie sa používa predovšetkým v automobilovom priemysle a v zavlažovacích systémoch.

## Automobily
Dažďový senzor v daždi spúšťa stierače a tiež môže automaticky zavrieť okná, aby voda nepoškodila interiér vozidla.

Senzor sa v automobiloch montuje pod čelné sklo. Je tvorený LED diódou a fotodiódou. Lúč z LED diódy sa odráža od povrchu čelného skla a v prípade, že sú na skle kvapky vody sa časť lúča láme a intenzita lúča dopadajúceho na fotodiódu je nižšia. Frekvencia lúča môže byť vo viditeľnom spektre alebo ide o infračervené žiarenie. Snímač môže tiež automaticky meniť periódu, ktorou stierače stierajú.

## Zavlažovanie
V zavlažovacích systémoch dažďový senzor zabraňuje automatickému spusteniu zavlažovania v prípade, keď prší.

## Referencie

Kategória:Optoelektronika
Kategória:Časti automobilov
Kategória:Zavlažovanie
Kategória:Senzory
Kozie chrbty

**Kozie chrbty** sú pohorie v Západných Karpatoch na Slovensku. Pohorie sa člení na dva podcelky - Važecký chrbát a Dúbrava.

## Poloha a prírodné podmienky
Pohorie sa tiahne východozápadným smerom, od Jánoviec pri Poprade až po Kráľovu Lehotu pri sútoku Bieleho a Čierneho Váhu. Jeho severné svahy spadajú do Podtatranskej kotliny, južnú hranicu s Nízkymi Tatrami tvorí údolie Čierneho Váhu. Východnejšie je situovaná hlboká a výrazná Vikartovská priekopa, ktorou preteká horný tok rieky Hornád, patriaca Hornádskej kotline.

Hlavný hrebeň pohoria len málokde klesá pod hranicu 1 000 metrov nad morom. Svoj vrchol dosahuje na Kozom kameni (), ktorý má dva vrcholy spojené úzkym skalnatým hrebeňom. Potom mierne klesá cez Krížový vrch () a Krížovú () do hlbokého zárezu pri Kvetnici. Reliéf pohoria má prevažne charakter vrchoviny. Pohorie je sčasti tvorené Važeckým krasom, rozprestierajúcim sa južne od Važca na ploche približne 30 kilometrov štvorcových. Vyskytujú sa tu najmä podzemné krasové javy, najznámejším z nich je sprístupnená Važecká jaskyňa.

## Podnebie a flóra
Pohorie zaraďujeme do mierne teplej až chladnej klimatickej oblasti. Južné svahy pohoria sú pokryté prevažne reliktnými teplomilnými dubinami. Ďalšími drevinami, ktoré sa hojne vyskytujú na území Kozích chrbtov sú smrek, jedľa, borovica a smrekovec opadavý.

## Chránené oblasti
*Národná prírodná rezervácia Hranovnická dubinarozprestiera sa na takmer 67 hektároch na južnej strane pohoria medzi Kvetnicou a Hranovnicou. Jej úlohou je ochrana lesných spoločenstiev dubového a bukovo-dubového vegetačného stupňa . Je to najsevernejšia oblasť výskytu duba zimného na Slovensku. V lesnom podraste sú mnohé teplomilné druhy so severnou hranicou rozšírenia práve v tejto rezervácii.

*Prírodná rezervácia Babarozprestiera sa na výmere približne 201 hektárov. Je vyhlásená na ochranu reliktných teplomilných spoločenstiev vápencových a dolomitových skál Kozích chrbtov so vzácnymi a chránenými druhmi flóry a fauny.

## Galéria

P5104582Asmall.jpg|Tatry spod Kozieho kameňa
Popradska kotlina a Kozie chrbty.jpg|Kozie chrbty z Hrebienka, v pozadí Nízke Tatry


## Pozri aj
* Zoznam vrcholov v Kozích chrbtoch

## Iné projekty

## Referencie


Kategória:Geomorfologické celky na Slovensku
Kategória:Poprad
Ján Franek

**Ján Franek** (* 14. apríl 1960, Gbeľany), je bývalý reprezentant ČSSR v boxe, člen TJ ZŤS Martin, držiteľ bronzovej olympijskej medaily v kategórii do 71 kg na OH 1980 v Moskve, deväťnásobný majster SR. Jeho dcéra Barbora Franeková sa stala víťazkou súťaže ženskej krásy Miss Slovensko 2009.

## Referencie


Kategória:Narodenia v 1960
Kategória:Slovenskí boxeri
Kategória:Česko-slovenskí boxeri
Kategória:Česko-slovenskí bronzoví olympijskí medailisti
Kategória:Osobnosti z Gbelian
Bernoulliho diferenciálna rovnica

**Bernoulliho diferenciálna rovnica** patrí medzi nelineárne obyčajné diferenciálne rovnice, významné tým, že napriek ich nelinearite má známe explicitné riešenia. Ide o rovnicu pre neznámu funkciu  x\mapsto y(x)  

: y'+ P(x)y = Q(x)y^n\,

kde funkcie  P,Q  sú zadané a o čísle  n  predpokladáme, že je rôzne od 1 alebo 0 (to by boli lineárne prípady).

Bernoulliho rovnica sa substitúciou 

: u=\frac{1}{y^{n-1}}

transformuje na lineárnu diferenciálnu rovnicu prvého rádu 

: \frac{u'}{1-n} + P(x)u = Q(x)

ktorej riešenie vieme zapísať pomocou integrácie.

Kategória:Rovnice
Kategória:Diferenciálny počet
Kategória:Eponymické termíny v matematike
Lineárna diferenciálna rovnica prvého rádu (ODR)

**Lineárna diferenciálna rovnica prvého rádu** je obyčajná diferenciálna rovnica prvého rádu tvaru 

:  y'(x)+p(x)y(x)=q(x) ,   

kde  p,q  sú zadané funkcie. Takáto rovnica sa zvykne volať *nehomogénna* alebo aj *rovnica s pravou stranou*. V tomto prípade totiž nejde o ozajstnú **lineárnu** rovnicu v zmysle, že by lineárna kombinácia jej riešení bola znova riešením. Takú vlastnosť máme jedine ak pravá strana (zdrojový člen) je identicky rovná nule. V tom prípade hovoríme o *homogénnej* lineárnej diferenciálnej rovnici prvého rádu. 

## Riešenie homogénnej rovnice

:  y'(x)+p(x)y(x)=0 \ \Rightarrow \ \frac{{\rm d}y}{y}=-p(x){\rm d}x \ \Rightarrow \ y(x)=\exp\left(-\int p(x){\rm d}x\right) . 

## Riešenie nehomogénnej rovnice

Pôvodnú nehomogénnu rovnicu vyriešime tzv. metódou *variácie konštanty*, riešenie predpokladáme v tvare 

:  y(x)=z(x) \exp(-\int p(x){\rm d}x),  

čo po dosadení vedia na podmienku pre funkciu  z  (variovanú konštantu) v tvare 

:  z'(x)=q(x)\exp(\int p(x){\rm d}x) \ \Rightarrow \ z(x)=\int{\rm d}x\exp\left(\int p(x){\rm d}x\right) ,  

a teda pre riešenie pôvodnej rovnice máme 

:  y(x)=\frac{\int{\rm d}x\exp\left(\int p(x){\rm d}x\right)}{\exp(\int p(x){\rm d}x)} . \!

Kategória:Rovnice
Kategória:Diferenciálny počet
Conciergerie

**Conciergerie** je palác, ležiaci v severozápadnej časti ostrova Cité v Paríži. 

Patrí do komplexu budov bývalej kráľovskej rezidencie *Palais de la Cité* v 10. - 14. storočí. Po povstaní parížskych mešťanov proti dauphinovi Karolovi v roku 1358 kráľovská rodina komplex opustila z dôvodu nedostatočnej bezpečnosti. Časť dostal parížsky súdny dvor Parlement de Paris a táto budova slúžila správcovi kráľovského paláca, preto sa nazýva Conciergerie (čiže purkgrófstvo). 

Neskôr, hlavne počas francúzskej revolúcie slúžil ako väznica. Bolo tu väznených 1 200 väzňov, medzi nimi aj Mária Antoinetta. Od  roku 1914 je budova prístupná verejnosti.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Paláce v Paríži
Kategória:Väznice vo Francúzsku
Kategória:1. obvod (Paríž)
Kategória:Île de la Cité
Kategória:Kráľovské sídla vo Francúzsku
Kategória:Gotické stavby vo Francúzsku
Kategória:Historické pamiatky v Paríži
Setra

right|thumb|230px|Setra S431DT TopClass
[right|thumb|230px|[Setra S415HDH TopClass]]
right|thumb|230px|Setra S415GT-HD ComfortClass
**Setra** je nemecký výrobca komerčných a zájazdových autobusov sídliaci v meste Neu-Ulm. Od roku 1995 je firma začlenená ako samostatná značka v dcérskej spoločnosti EvoBus GmbH, vo vlastníctve Daimler AG.

Názov "Setra" vznikol z "Selbsttragend" (samonosný). To sa vzťahuje na integrálny charakter konštrukcie vozidiel v 50-tych rokoch, keď firma ešte vyrábala samostatné podvozky a karosérie (často vyrábané samostatnými spoločnosťami). 

## Produkty
### Súčasné
* **MultiClass**: S412UL, S415UL, S416UL, S417UL, S419UL, S415NF, S416NF
* **ComfortClass**: S415GT, S415GT-HD, S416GT, S416GT-HD, S416GT-HD/2, S417GT-HD, S419GT-HD
* **TopClass**: S411HD, S415HD, S415HDH, S416HDH, S417HDH, S431DT, S515HDH, S516HDH, S517HDH
left|thumb|230px|Autobus Setra radu S300 - Setra S319UL

## Iné projekty


Kategória:Nemecké automobilky
Kategória:Daimler AG
Kategória:Výrobcovia autobusov
Cestovanie

[náhľad|vpravo|Cestovania na [ťava|ťavách naprieč púšťou *Rub al-Chálí*, v Saudskej Arábii]]
**Cestovanie** (iné názvy: **cesta, putovanie, púť**)  je chôdza, jazda, plavba či let osoby či osôb (prípadne zvierat) za nejakým cieľom a obyčajne dlhšieho trvania. 

Účelom cestovania je poznávanie (turizmus, náboženské púte), rekreácia, návšteva (priateľov alebo rodinných príslušníkov) alebo obchod (práce).

Forma cestovania závisí od použitia dopravného prostriedku (napr. cestovanie vlakom, lietadlom a pod.). Výraz cestovanie sa používa najmä na pomenovanie prekonávania väčších vzdialeností.

## Iné projekty

*


Kategória:Doprava
Palais Brongniart

náhľad|Palais Brongniart

**Palais Brongniart**, starší názov **Palais de la Bourse** (*Burzový palác*) je palác v Paríži, v ktorom sídli Parížska burza. Je charakteristický svojou kolonádou z korintských stĺpov. Jeho autorom je architekt Alexandre Théodore Brongniart (17391813), po ktorom nesie meno. Nachádza sa v 2. obvode na námestí *Place de la Bourse*. Od roku 1987 je chránený ako historická pamiatka.

## Dejiny
Stavbu paláca nariadil v roku 1807 Napoleon Bonaparte a poveril architekta Brongniarta vypracovaním plánov. Architekt sa však dokončenia stavby nedožil, zomrel 6. júna 1813. Stavbu po ňom prevzal architekt Éloi Labarre (17641833) a budova bola dokončená v novembri 1825. Strop hlavnej sály vyzdobil maliar Alexandre Denis Abel de Pujol (17851861).

## Využitie
Palác je v majetku mesta a Parížska burza ho má dlhodobo prenajatý.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Prezentácia paláca Brongniart

## Zdroj

Brongniart
Kategória:Architektúra z 1825
Kategória:Neoklasicistické stavby vo Francúzsku
Palais Brongniart
Kategória:2. obvod (Paríž)
Monument historique

[thumb|Logo historickej pamiatky predstavuje [labyrint v katedrále v Reims]]

**Monument historique** (dosl. *historická pamiatka*) je vo Francúzsku označenie pre významné historické a kultúrne pamiatky podliehajúce ochrane. Označenie je tak ekvivalentom kultúrnej pamiatky či národnej kultúrnej pamiatky na Slovensku. 

Uznanie verejného zájmu sa týka najmä pamiatok spojených s históriou alebo umením. Tejto ochrane môžu podliehať i hnuteľné predmety, ktoré v určitom prostredí majú tiež historický význam, napr. nábytok, zvony, kalichy a pod. Dnes je vo Francúzsku viac ako 40 000 takto chránených pamiatok. Za ich evidenciu je zodpovedné francúzske ministerstvo kultúry.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kultúra vo Francúzsku
Mierka mapy

**Mierka mapy** udáva pomer zmenšenia dĺžky meranej na mape k dĺžke v skutočnosti (na elipsoidu).
Umožňuje tak vytvoriť si približnú predstavu o podrobnosti mapy. Mierka na rôznych miestach mapy sa líši. Zmeny mierky na mape závisí predovšetkým na diaľkovom skreslení príslušného mapového zobrazenia. Mierka bežných máp obvykle platí pre stred mapy (označuje sa ako *stredná mierka*). Mierka určitého miesta na mape, nezodpovedajúca uvedenej mierke, sa dá označiť za *lokálnu mierku*. 

Existuje niekoľko typov vyjadrenia mierok na mape, medzi najpoužívanejšiu z nich patrí mierka číselná a grafická. Mierku môžeme tiež členiť podľa podrobností zobrazenia na mierky:
* veľké 
* stredné 
* malé.

## Typy mierok podľa spôsobu zobrazenia vyjadrenia
### Číselná mierka
Číselná mierka udáva, koľkokrát je dĺžka odmeraná na mape zmenšená. Udáva sa pomerom **1 : M**, kde **M** je mierkové číslo. Platí teda, že mierka je otočená hodnota mierkového čísla a naopak. Pokiaľ vynásobíme dĺžku na mape mierkovým číslom, získame dĺžku v skutočnosti. Pokiaľ vynásobíme dĺžku v skutočnosti mierkou, dostávame dĺžku na mape.

#### Príklad číselnej mierky
* 1 : 1 500 000
znamená, že 1 cm na mape je 1 500 000 cm v skutočnosti. Pretože nás najčastejšie zaujíma skutočná vzdialenosť v kilometroch, stačí oddeliť päť posledných núl a dostaneme vzdialenosť v kilometroch. 1 cm na mape je 15 km.

### Grafická mierka
thumb|Príklad grafickej mierky
Na mape nájdeme veľmi často aj grafické znázornenie mierky. Pokiaľ si prenesieme toto grafické znázornenie na úzky prúžok papiera, môžeme podľa neho jednoduchým nanášaním na mape pomerne presne merať vzdialenosti.

## Typy mierok podľa podrobností
Podľa podrobností zobrazenia sa mapy rozdeľujú do troch skupín:
* mapy malej mierky
* mapy strednej mierky 
* mapy veľkej mierky
Toto rozdelenie je ale relatívne a závisí od účelu mapy. Napríklad:

### Z pohľadu geodetického mapovania
* mapy veľkej mierky – do mierky 1 : 5 000 vrátane
* mapy strednej mierky – 1 : 10 000  až 1 : 200 000
* mapy malej mierky – mierka menšia než 1 : 200 000

### Z pohľadu geografického
* mapy veľkej mierky –  1:10 000 do 1: 200 000 
* mapy strednej mierky – 1 :200 000 do 1:1 000 000
* mapy malej mierky – nad 1:1 000 000
* (mapy veľkej mierky do 1:10 000 sa označujú ako plány)

## Referencie


Kategória:Kartografia
Kategória:Meranie
Kategória:Technické výkresy
Setra S415HDH

left|thumb|180px|Setra S415HDH Eurolines
**Setra S415HDH** je diaľkový autobus z radu TopClass nemeckého výrobcu Setra. Názov HDH v názve S415HDH znamená **H**och **d**ecker-**H**och (vysokopodlažný autobus). S415HDH používa motor Mercedes-Benz, ktorý je k dispozícii v dvoch výkonových úrovniach - 428 alebo 503 koní.

Existuje aj špeciálna verzia tohto autobusu s 3 miestami v rade.

## Pozri aj
* Setra S416HDH - verzia pre 55 osôb
* Setra S417HDH - verzia s 59 sedadlami

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Setra
*EvoBus GmbH
*Oficiálne popisy autobusov Setra 

Kategória:Autobusy Setra
Novohradské podhůří

**Novohradské podhůří** alebo (po slovensky) **Novohradské podhorie** je geomorfologický celok na juhovýchode Šumavskej hornatiny. Ide o súbor zníženín, pahorkatín i členitých kryhových pohorí. Dosahuje strednú nadmorskú výšku , maximálna výška je  (Kohout). Vltava, Malše a ich prítoky vytvárajú hlboko zarezané, miestami až kaňonovité údolia.

## Geomorfologické podcelky a okrsky
* Kaplická brázda
** Kroclovská pahorkatina
** Velešínská pahorkatina
** Netřebický práh
** Stradovská kotlina
** Dolnodvořiššká sníženina
** Cetvinská kotlina
* Stropnická pahorkatina
** Strážkovická pahorkatina
** Rychnovská pahorkatina
* Soběnovská vrchovina
** Pořešínská pahorkatina
** Slepičí hory
** Ličovská kotlina
** Hodonický hřbet
** Malontská sníženina
** Bukovský hřbet
* Hornodvořišťská sníženina
* Klopanovská vrchovina

## Geologická stavba
Najväčšia časť Novohradského podhůří je tvorená kryštalinickými horninami (žuly moldanubického plutónu a cordieritické ruly jeho plášte, svorové ruly a svory). V Kaplickej brázde sa nachádzajú zvyšky neogénnych usadenín. 

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Česku
Kategória:Geomorfologické celky v Česku
Kategória:Okres Český Krumlov
Kategória:Okres České Budějovice
Lila Downsová

**Lila Downsová** (celým menom **Ana Lila Downs Sánchez**; * 9. septembra 1968, Tlaxiaco, Oaxaca, Mexiko) je mexická herečka, speváčka, skladateľka, podnikateľka a víťazka Latin Grammy. 

## Biografia
Lila Downsová je dcéra mexickej kabaretnej speváčky Anity Sánchezovej a amerického profesora umenia a kinematografie Allena Downsa. Lila študovala klasický spev v New Yorku a tiež získala titul v odbore antropológie na Minnesotskej univerzite.

## Diskografia
### Albumy

### Ostatné publikácie
;Kompilácie
* *Canciones pa' Todo el Año* (2012)
;Soundtracky
* *[[Frida]] Soundtrack* (2002)
* *Fados Soundtrack* (2006)

### DVD
* *Loteria Cantada* (2006) - DVD 
* *El Alma de Lila Downs* (2007) - DVD
* *En París, Live a FIP* (2010) - DVD

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Folk

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Lila Downs IMDB.com

Kategória:Mexické speváčky
Kategória:Mexické filmové herečky
Boubínská hornatina

**Boubínská hornatina** je geomorfologický podcelok na severovýchodnom okraji Šumavy. Rozprestiera sa na ploche  a má priemernú nadmorskú výšku , čo je najviac zo všetkých podcelkov Šumavy. Na juhu susedí s Vltavickou brázdou, na východe s Libínskou hornatinou a Husineckou vrchovinou, na severe s Bělečskou vrchovinou a na západe s Knížecími pláňami. Na okrajoch je tento vrásnozlomový masív rozčlenený hlbokými údoliami (Pravětínský potok, Cikánský potok, Boubínský potok, Milešický potok, Křemenný potok)

## Geologická stavba
Boubínská hornatina je tvorená z biotitických granitizovaných rúl moldanubika.

## Geomorfologické okrsky
Hornatina sa člení na dva geomorfologické okrsky:
* Boubínský chrbát - južná, hlavná časť
* Včelenská hornatina - severná nižšia časť

## Najvyššie vrcholy
* Boubín ()
* Basumský hrebeň ()
* Pažení ()
* Bobík ()
* Červený vrch ()
* Větřín ()
* Solovec ()
* Jedlová ()
* Včelenský vrch ()
* Kupa ()
* Malý Bobík ()
* Zátoňská hora ()
* V oboře ()

## Pozri aj
* Boubínský prales
* Prírodná pamiatka Poušť
* CHKO Šumava

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Česku
Kategória:Geomorfologické podcelky v Česku
Kategória:Šumava
Kategória:Okres Prachatice
Palmovka (stanica pražského metra)

**Palmovka** je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa vo štvrti Libeň a do prevádzky bola uvedená 22. novembra 1990.

## Charakteristika stanice
Stanica sa nachádza pozdĺžne pod ulicou *Na Žertvách*. Je hĺbená, založená v plytkej jame (12,4 m pod povrchom), 8,5 m pod hladinou podzemnej vody. Palmovka je dlhá 203 m a má 10 m široké nástupišťa bez stĺpov. Zo stanice vedú na povrch dva vestibuly spojené s nástupišťom eskalátormi. Prvý vestibul vedie na pešiu zónu ku križovatke Palmovka, kde je možný prestup na električkovú dopravu, druhý smeruje k miestnej autobusovej stanici. Stanica je obložená bielym perleťovým dekoratívnym sklom a obkladačkami. Vestibuly sú obložené mramorovými doskami. V stanici sú umiestnené informačné projektory. Stanica nemá bezbariérový prístup. 

## Povodeň v roku 2002
V roku 2002 došlo k zaplaveniu celej stanice vodou v dôsledku rozsiahlej povodne. Do prevádzky bola znovu uvedená až v roku 2003. Pri jazde po eskalátoroch je možné si všimnúť malú ceduľku, ktorá ukazuje, pokiaľ bola stanica zatopená.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Architektúra z 1990
Danubiana Meulensteen Art Museum

[náhľad|Stará časť budovy ([2007).]]

**Danubiana Meulensteen Art Museum**, alebo skrátene **Danubiana**, je múzeum a galéria moderného umenia nachádzajúce sa asi 15 km južne od Bratislavy blízko mestskej časti Čunovo. Múzeum sa nachádza na polostrove na toku rieky Dunaj. Bolo otvorené 5. septembra 2000. V roku 2014 prebehla rozsiahla rekonštrukcia areálu.

## Opis
Jeho zakladateľmi sú holandský podnikateľ, zberateľ a mecenáš umenia Gerard Meulensteen a Slovák Vincent Polakovič. Danubiana predstavila od svojho otvorenia diela popredných osobností domácej, európskej a svetovej výtvarnej scény. Zo zahraničných autorov sú to mená ako Magdalena Abakanowicz, Karel Appel, Sam Francis, Joan Miró, Walasse Ting, Hermann Nitsch, Robert Doisneau, Jan Kaplický, Jiří Georg Dokoupil, ktoré sú uznávané kultúrnym svetom. Zo slovenských umelcov v Danubiane vystavovali aj Peter Pollág, Milan Lukáč, Ivan Pavle, Svätozár Ilavský, Vladimír Kompánek, Jozef Jankovič, Rudolf Sikora, Ján Kelemen, Karol Kállay, Katarína Vavrová, Dorota Sadovská a mnohí ďalší.

Múzeum bolo po prvý raz otvorené v roku 2000 a v septembri roku 2014 bola otvorená aj jeho dostavba. Nová budova Danubiany ponúka návštevníkom permanentnú zbierku, ktorá obsahuje diela slovenských a medzinárodných umelcov.

V priľahlom sochárskom parku môžu návštevníci vidieť diela viacerých osobností sochárskej scény, akými sú napríklad Eľ Lisickij, Magdalena Abakanowicz, Jim Dine, Hans van de Bovenkamp, Jozef Jankovič, Arman, J. C. Farhi, Vladimír Kompánek, Rudolf Uher a pod. Výnimočnou je aj prechádzka po pochôdznej časti strechy múzea, kde najmä pohľad na Bratislavu, Malé Karpaty a majestátny tok Dunaja býva pri západe slnka vždy nezabudnuteľným zážitkom. Prehliadku múzea, ktoré sa po svojej veľkorysej dostavbe v roku 2014, podporenej vládou SR, stalo novým symbolom modernej Bratislavy, dnes odporúčajú najprestížnejšie svetové bedekre a sociálne portály.

## Galéria

Súbor:Danubiana - vstupní část.jpg|Vstupná časť múzea, v popredí inštalácia Eľ Lisickijho *Víťazstvo nad slnkom*.
Súbor:The works by Stepan Ryabchenko at the 3rd Danube Biennale at the Danubiana-Meulensteen Art Museum in Bratislava, Slovakia.jpg|Diela Stepana Riabčenka na 3. bienále Dunaja v Danubiana Meulensteen Art Museum, 2015.
Súbor:Danubiana.interier5.jpg|Časť interiéru.
Súbor:Interior 2876.jpg|Časť interiéru.
Súbor:Danubiana-Dunajská křídla (Peter Pollág).jpg|odkaz=|Socha dunajské krídla.
Súbor:Danubiana - pohled na hlavní budovu od přístavního mola.jpg|odkaz=|Exteriérna časť galérie.
Súbor:Danubiana-pohled od vstupní cesty.jpg|odkaz=|Exteriérna časť galérie.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Danubiana oficiálna stránka

Kategória:Múzeá v Bratislave
Kategória:Rusovce
Setra S417HDH

left|thumb|200px|Setra S417HDH
**Setra S417HDH** je diaľkový autobus z radu TopClass nemeckého výrobcu Setra. S417HDH je najdlhším autobusom tejto série. K dispozícii má dve výkonové úrovne motora - 428 a 503 koní.

## Podobné autobusy
* Setra S415HDH
* Setra S416HDH

## Externé odkazy
*Setra
*EvoBus GmbH
*Oficiálne popisy autobusov Setra

## Iné projekty

Kategória:Autobusy Setra
Ukrižovanie svätého Petra (Caravaggio)

**Ukrižovanie svätého Petra** () je názov obrazu talianskeho barokového maliara Caravaggia.

Po dokončení dvoch obrazov s výjavmi zo života svätého Matúša - *[[Povolanie svätého Matúša]]* a *[[Umučenie svätého Matúša]]* - Caravaggiova sláva začala rásť. Stal sa vyhľadávaným a žiadaným umelcom. Vzápätí po dohotovení týchto diel, v septembri 1600, podpísal zmluvu na namaľovanie dvoch postranných obrazov do bočnej kaplnky v bazilike Santa Maria del Popolo.

V deväťdesiatych rokoch 16. storočia Tiberio Cerasi, strážca pokladu pápeža Klementa VIII., získal od augustiniánskych mníchov úzku kaplnku v priečnej lodi baziliky. U dvoch významných rímskych maliarov, Annibale Carracciho a Caravaggia, si objednal jej výzdobu. Carracci mal namaľovať vysoký oltár s námetom Nanebovzatia Panny Márie a navrhnúť fresky na klenbu s výjavmi zo života svätých Petra a Pavla. Caravaggio mal podľa zmluvy namaľovať dva postranné obrazy zachytávajúce scény Mučenie svätého Petra a Obrátenie svätého Pavla. Mali byť namaľované na dvoch cyprusových doskách do ôsmich mesiacov.

Námety obrazov mali v čase prebiehajúceho Svätého roku 1600 symbolizovať prebúdzanie „večného mesta“ k novému životu, k znovuzrodenia kresťanstva, ktoré malo svoj základ v apoštoláte svätých Petra a Pavla.

Presne v duchu svojho výtvarného a ikonografického poňatia je príbeh obrazu *Ukrižovanie svätého Petra* zasadený do všedného sveta; napriek tomu symbolickým poňatím svetla a tmy vytvoril veľmi dojímavé, no zároveň veľmi sugestívne dielo. Svätý Peter, starý bradatý muž, pribíjaný na kríž na vlastnú žiadosť hlavou dolu, je prostý, jednoduchý človek, ktorého akoby vetrom ošľahaná tvár je tvárou niekdajšieho rybára z Betsaidy, vyrovnane prijímajúceho krutú smrť.

Realita súčasného sveta je zrejmá i z postáv popravcov; sú to rímski robotníci, špinaví a spotení, ktorí vypätými svalmi dokončujú svoju prácu. Ich tváre sú v tieni, postavy sú tak anonymné. Divák si pri pohľade na veľmi realisticky podanú scénu nevdojak uvedomuje krutú pravdu, vníma obraz nesmierneho utrpenia a fyzickej bolesti, ktorú musel umierajúci Peter podstúpiť. Napriek tejto skutočnosti sa apoštolova postava, pribitá na kríž veľkými klincami, vyznačuje úplným pokojom.

Veľmi dôležitými skutočnosťami sú spôsob a miesto umiestnenia obrazu a pohľad svätého Petra: zdalo by sa, že jeho zrak je upretý na svoju ľavú dlaň. Pri pozornejšom skúmaní je však evidentné, že pohľad pribitého Petra smeruje mimo rámca obrazu, no nie na diváka, ale na obraz visiaci na protiľahlej stene kaplnky - na *[[Obrátenie svätého Pavla]]*. Z toho vyplýva, že maliar mal už pri koncipovaní týchto dvoch diel jasnú predstavu o ich ideovej náplni: kým jedného (Pavla) zachytil v momente jeho spojenia s kresťanskou vierou, druhého (Petra) na konci jeho životnej i duchovnej púte.

## Zdroje

* G. Lambert, *Caravaggio*, Taschen/Nakladateľstvo Slovart, Praha, 2005, ISBN 80-7209-750-4
* H. Langdonová, *Caravaggio*, BB art, Praha, 2002, ISBN 80-7257-898-7
* Apoštoli Peter a Pavol vo výtvarnom umení

## Iné projekty

Kategória:Caravaggio
Kategória:Barokové výtvarné umenie
Jemeppe-sur-Sambre

**Jemeppe-sur-Sambre** je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko. 

## Obyvateľstvo
Obec má približne 18 143 obyvateľov (2010).

## Časti obce
Od 1. januára 1977 Jemeppe-sur-Sambre pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
* Jemeppe
* Balâtre
* Ham-sur-Sambre
* Mornimont
* Moustier-sur-Sambre
* Onoz
* Saint-Martin
* Spy
 
## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Obce v Namursku
Mettet

**Mettet** je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko. 

## Obyvateľstvo
Obec má približne 12 547 obyvateľov (2010).

## Časti obce
Od 1. januára 1977 Mettet pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
* Mettet
* Biesme
* Biesmerée
* Ermeton-sur-Biert
* Furnaux
* Graux
* Oret
* Saint-Gérard
* Stave
 
## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky obci

Kategória:Obce v Namursku
Odmerný valec

náhľad|upright|Odmerný valec s objemom 500 ml

**Odmerný valec** je plastová alebo sklenená dutá nádoba s ryskami, ktorá je určená na odmeriavanie objemu kvapalín alebo pevných látok. Najčastejšie sa využívajú v chemických laboratóriách na približné odmeriavanie objemov kvapalín alebo roztokov látok so známou koncentráciou pre chemické reakcie. Nie sú vhodné na meranie objemu horúcich kvapalín, na rozpúšťanie látok, riedenie roztokov, zahrievanie, ani vykonávanie chemických reakcií.

Odmerné valce sú zvyčajne kalibrované na odčítanie spodného okraja menisku (oblúkovitého prehnutia kvapaliny, vznikajúceho na rozhraní kvapaliny, steny nádoby a vzduchu v dôsledku povrchového napätia), pričom oko pozorovateľa by sa malo nachádzať v úrovni spodného okraja menisku, aby nedochádzalo k paralaxnej chybe. Pri nepriehľadných roztokoch sa zvykne odčítavať horný okraj menisku.

Povolené objemové odchýlky odmerných valcov predstavujú niekoľko desatín percenta ich celkového objemu.

Pomocou odmerného valca je možné určovať aj objemy pevných telies. Toto meranie sa vykonáva tak, že sa na začiatku zaznamená objem samotnej kvapaliny vo valci a následne sa dovnútra vloží pevné teleso tak, aby bolo úplne ponorené v kvapaline. Od celkového objemu po vložení telesa sa odpočíta zaznamenaný objem samotnej kvapaliny a výsledný rozdiel udáva objem pevného telesa.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Laboratórne sklo
Kategória:Zhmotnené miery
Českomoravská (stanica pražského metra)

**Českomoravská** je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa vo štvrti Libeň a do prevádzky bola uvedená 22. novembra 1990. Pôvodný plánovaný názov bol *Zápotockého*.

## Charakteristika stanice
Stanica je razená, pilierová, trojlodná so skrátenou strednou loďou. Celková jej dĺžka je . Z toho nástupištia tvoria zhruba , široká je . Nachádza sa  pod povrchom Drahobejlovej ulice.

Českomoravská má jeden výstup s jedným povrchovým vestibulom. Ten je železobetónový, zasklený, dvojpodlažnej konštrukcie. S nástupišťom ho spája trojramenný hlbinný eskalátor. Súčasťou povrchového vestibulu je tiež napojený terminál autobusovej dopravy, konkrétne dvoch mestských liniek obsluhujúcich severovýchod Prahy a jednej prímestskej linky do Brandýsa nad Labem-Staré Boleslavi. Do predĺženia linky B na Černý Most v roku 1998 a najmä linky C do Letňan v roku 2008 tu bolo ukončených oveľa viac autobusových liniek.

Obklad stanice tvoria biele glazované dlaždičky, na stenách za nástupišťami je pod nápisom stanice umiestnený podklad vo višňovo-červenej farbe. Na rozdiel od ostatných staníc metra pražského typu, v Českomoravskej je inak urobené obloženie pilierov. Svojím tvarom viac pripomínajú tvar skutočného ostenia, ktoré je zhruba v polovici boku piliera lomené. Vo väčšine staníc na linke B sú piliere z boku zaoblené.

Za stanicou, smerom na Černý Most sa nachádzajú dve odstavné koľaje, dlhé spolu  (umiestnené sú medzi tými bežne používanými), ktoré slúžia na dočasné obracanie vlakov (medzi rokmi 1990 a 1998 slúžili pre obracanie všetkých vlakov, medzi rokmi 1998 a 2008 k obracanie tu ukončených súprav). V prípade uzatvorenia úseku metra IV. B, ktorý za stanicou pokračuje východným smerom, teda môže Českomoravská slúžiť ako konečná stanica.

## Povodeň v roku 2002
V roku 2002 došlo k zaplaveniu celej stanice vodou v dôsledku rozsiahlej povodne. Do prevádzky bola znovu uvedená až v roku 2003.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

## Zdroj

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Architektúra z 1990
V sieti ťa mám

***V sieti ťa mám*** je druhý štúdiový album, ktorý v roku 2010 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music slovenskej popovej speváčke Kristíne.

## Zoznam skladieb
# „Zatváram oči objímam“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:51)
# „V sieti ťa mám“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:41)
# „Neber mi ľútosť“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) 3:48)
# „Pri oltári“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:45)
# „Horehronie“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:03)
# „Hotel Mama“ (Kristína Peláková / Kamil Peteraj) (3:38)
# „Tak si pustím svoj song“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:12)
# „To čo cítim“ (Kristína Peláková / Kamil Peteraj) (3:35)
# „Stonka“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:47)
# „Anjeli lietajú nízko“ (Martin Kavulič, Kristína Peláková / Kamil Peteraj) (3:54)
# „Raz sa nám vlaky rozídu“ (Martin Kavulič, Kristína Peláková / Kamil Peteraj) (3:29)
# „Krásny smútok ti dám“ (Martin Kavulič, Kristína Peláková / Kamil Peteraj) (3:40)
# „Tajná láska“ (Kristína Peláková / Kamil Peteraj) (3:05)
* Bonus
* 14. „Stonka“ /akustická verzia/ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:40)
* 15. „Vianočná nálada“ (Martin Kavulič / Kamil Peteraj) (3:03)

Limitovaná edícia obsahuje ešte dve skladby:
* 16. „Zblíženie“ 		
* 17. „Horehronie /akustická verzia/“

* Ďalšie informácie:
* Na piesne „V sieti ťa mám“, „Pri Oltári“, „Horehronie“ a „Tak si pustím svoj song“ boli nakrútené aj videoklipy.
* Produkcia: Martin Kavulič
* Co-Produkcia: Kamil Peteraj
* Booklet: Marián Kavulič

## Referencie

Kategória:Albumy Kristíny
Kategória:Hudobné albumy z 2010
Jiří Brabec

**Jiří Brabec** môže byť:

* český literárny historik, pozri Jiří Brabec (literárny historik)
* český klavirista a hudobný skladateľ (1940 – 2003), pozri Jiří Brabec (hudobník)
* český folkový hudobník, pozri Jiří Moravský Brabec

Brabec, Jiří
Jiří Brabec (hudobník)

**Jiří Brabec** (* 2. júl 1940, Praha, Česko – † 17. november 2003, Žár, Česko) bol český klavirista, skladateľ, muzikant country hudby. Založil skupinu Country Beat Jiřího Brabce a bol členom Country Music Asociation.

## Výber skladieb s autorským podielom Jiřího Brabce
* Své bendžo odhazuji v dál
* Po půlnoci
* Sto let
* Zatímco ty spíš
* Shane
* Kapka rosy
* Na startu
* Na větvi

## Pozri aj
* Šárka Rezková

Kategória:Českí klaviristi
Kategória:Českí skladatelia modernej hudby
Kategória:Obete samovrážd
Kategória:Osobnosti z Prahy
… ešte váham

***...ešte váham*** je prvý štúdiový album, ktorý v roku 2008 vydalo hudobné vydavateľstvo Home Production slovenskej popovej speváčke Kristine.

## Zoznam skladieb
# „Kým ťa mám“
# „Vráť mi tie hviezdy ´08“ (Robo Grigorov / Juraj Žák) pôvodne pieseň naspievala Beáta Dubasová
# „Zmrzlina“ ( / Kamil Peteraj)
# „Ešte váham“ ( / Kamil Peteraj)
# „Pošli mi SMS“
# „Sú dni“
# „Ja a ty“
# „Som tvoja“
# „Stále mi chýbaš“
# „Ja viem“
# „Krásny deň“
# „Vráť mi tie hviezdy“ (radio remix ´08)
# „Zmrzlina“ (radio remix)

Na piesne „Vráť mi tie hviezdy“, „Ešte váham“ a „Som tvoja“ boli nakrútené videoklipy. Na pieseň „Zmrzlina“ je tiež videoklip nakrútený v spolupráci Kristiny s českou speváčkou Victoriou. Tieto tri videoklipy obsahuje aj album.

## Referencie

Kategória:Albumy Kristíny
Kategória:Hudobné albumy z 2008