Gymnopaidia

náhľad|Reliéf s tancujúcimi bojovníkmi, prvá polovica 1. storočia pred Kr., z originálu z polovice 4. storočia pred Kr., Musei Vaticani, Museo Pio Clementino, Sala delle Muse. Inv. 321.
**Gymnopaidia** (*Gymnopaidia*) bola spartská slávnosť, podľa tradície založená v roku 669 pred Kr., zahŕňajúca tance a cvičenia mužov a nahých mladíkov.

Gymnopaidia, „*Slávnosť nahých mladíkov“* v Sparte, možno s významom „*Slávnosť tanca bez zbraní“*, bola zavedená ako každoročná slávnosť, ktorá pripomínala porážku Sparty susedným mestským štátom Argos v bitke pri *Hysiai* v roku 669 pred Kr. a jej cieľom bolo rozvíjať bojové zručnosti. Po víťazstve Sparty nad Argosom v roku 550 pred Kr. v bitke pri *Thyreai* bola venovaná tým, ktorí zomreli v bitke. Podľa Pausania bola do značnej miery slávnosťou tanca: „*Sparťania majú na svojej agore sochy Apolóna, Artemis a Léty. Celý tento priestor sa nazýva miestom tanca (Choros), pretože na Gymnopaidiai ... je to sviatok, ktorý Lakedaimonci berú rovnako vážne ako ktorýkoľvek iný ... efébi predvádzajú tance na počesť Apolóna.“*

Oslavy trvali niekoľko, možno aj desať dní. Bolo to obdobie, keď boli návštevníci, ktorí boli v Sparte zvyčajne odmietaní, vítaní. Hlavnou črtou osláv boli tance v podaní troch zborov: chlapcov, dospelých občanov a starcov. Zbory vystupovali na spartskej agore pred zrakmi nielen svojich spoluobčanov, ale aj sochami Apolóna, Artemidy a Léty, pričom chlapci vždy vystupovali v strede, dospelí po ich ľavici a starci po ich pravici. Vedúci každého zboru *prostatés* alebo *choropoios* mal na hlave veniec nazývaný *stefanos thyreatikos* (bol to veniec z palmových listov, jednej z Apolónových posvätných rastlín), ktorý mal pripomínať víťazstvo Sparťanov pri Thyreai. Tance chlapcov napodobňovali najmä cvičenia z palaistry (chlapci napodobňovali box a zápasenie v tanečnej forme). Účelom týchto tancov bolo pravdepodobne osláviť zručnosti tréningu, tímovej práce, kondície a vytrvalosti, na ktorých pracovali chlapci aj muži, aby sa predišlo budúcim porážkam. Počas osláv sa tiež spievali Thalétove a Alkmanove a Dionysodotove chválospevy. Adresátom týchto chválospevov bol najmä *Apolón Karneios*, „najdórskejší“ Apolón a najvýznamnejší boh v Sparte (boli to tiež hymny k pocte bohov a spartských héroov.). Už len tanec v letných horúčavách sa dal považovať za skúšku vytrvalosti všetkých spartských mužov: zatiaľ čo chlapci tancovali nahí, dospelí a starí muži mali na sebe plnú zbroj. Ďalšie súťaže, tentoraz obmedzené len na dospievajúcich, sa týkali boxu, hrania loptových hier a rituálnych bitiek.
 
Plutarchos odhaľuje, ako samotní Sparťania vnímali účel a význam tejto slávnosti, keďže cituje niektoré verše, ktoré zbory spievali. Tri zbory, jeden starých mužov, jeden mužov v najlepších rokoch a jeden chlapcov, spievali slová, ktoré slúžili ako akýsi scenár pre celý život občana hoplitu. Zbor starých mužov spieval: „Kedysi sme boli statoční mladí muži.“ Potom zbor mužov v najlepších rokoch odpovedal slovami: „Ale teraz sme statoční my; vyskúšajte nás, ak chcete.“ Potom tretí zbor, zbor chlapcov, spieval: „Ale budeme oveľa mocnejší.“ Platón vnímal gymnopaidiai ako akýsi verejný test vytrvalosti.

## Referencie

 
Kategória:Starogrécke sviatky
Kategória:Gymnastika
Kategória:Nahota