open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Iniciála (polygrafia)

**Iniciála** (z latinčiny initium – začiatok) je zväčšené zdôraznené začiatočné písmeno v rukopisných a tlačených textoch.

## Charakteristika iniciál
Veľkosti iniciál sú rôzne, môžu pokrývať i celú stranu. V rukopisných textoch, v kódexoch či listinách, sa iniciála objavuje v 5. storočí. Vo výzdobe iniciál zo začiatku prevládali ornamentálne, abstraktné, rastlinné a zvieracie motívy. V období gotiky sa do voľných plôch písmen vkladali figúry a scény malého formátu. Iniciály sa v rukopisoch odlišovali od textu i farebne. V tlačených knihách sa od roku 1472, teda v inkunábulách, odtláčali z drevených štočkov a často nadväzovali na rukopisné vzory s ornamentálnymi motívni, vpletenými zvieracími a ľudskými figúrami. Od konca 15. storočia mnohí majstri  a veľkí maliari navrhovali ceé série abecied používaných ako iniciály v tlačenej knihe. Iniciála je jedným z najvýznamnejších výzdobných prvkov rukopisnej a tlačenej knihy. V jej forme i obsahu sa odráža umelecký štýl epochy, v ktorej vznikla.

## Galéria

Iniciala 3.jpg|Typická ukážka zdobenej iniciály "O" v stredovekom kódexe z 15. storočia z fondu Lyceálnej knižnice evanjelického lýcea v Kežmarku.
Iniciala 4.jpg|Tlačená iniciála "H" v inkunábule z roku 1489 z Lyceálnej knižnice evanjelického lýcea v Kežmarku. Bez farebného odlíšenia či ornamentálneho zdobenia.


## Referencie

## Zdroj
* KATUŠČÁK, Dušan. *Informačná výchova : terminologický a výkladový slovník, odbor knižničná a informačná veda.* 1. vydanie. vyd. Bratislava : SPN, 1998. 375 s. Názov edície zväzku 5: Pedagogická encyklopédia Slovenska a terminologických výkladových slovníkov.

Kategória:Typografia
Kategória:Kaligrafia
Kategória:Grafémy
Kategória:Ornamenty
Kategória:Knihy
Kategória:Knižničná a informačná veda
Kategória:Výtvarné umenie
Patrick Karhan

**Patrick Karhan** (* 19. júna 2003) je slovenský futbalista, ktorý hrá za Spartak Trnava ako stredopoliar.

## Klubová kariéra

### Spartak Trnava
Karhan debutoval vo Fortuna Lige za Spartak Trnava v domácom zápase na Štadióne Antona Malatinského 2. mája 2021 v tradičnom derby proti ŠK Slovan Bratislava. Nastúpil v 86. minúte, aby nahradil Martin Bukata za stavu 3:0, po dvoch góloch z penalty Milan Ristovski a strele Bamidele Yusuf v druhom polčase. Necelé dve minúty po začiatku svojho debutu sa Karhan zaplietol do incidentu počas hry s bulharským reprezentantom Vasil Božikov pri pokuse o hlavičkovanie. Karhan trafil Bozhikov , ktorý sa zranil a musel byť vyvedený z ihriska. Následne Erik Gemzický udelil Karhanovi červenú kartu. Tento faul bol médiami po zápase posúdený ako prehnaná mladícka motivácia alebo neskúsenosť. Výsledok znamenal, že Slovan stratil možnosť osláviť obhajobu titulu.

V júni 2022 podpísal Karhan svoju prvú profesionálnu zmluvu so Spartakom spolu s Marekom Ujlakym, ktorého otec Marek odohral za Spartak viac ako 400 zápasov a zbieral reprezentačné štarty za Slovensko. Obaja hráči mali podľa prezidenta klubu Petra Macha nastúpiť v kariére po svojich otcoch a slúžiť ako motivácia pre ostatných hráčov akadémie Spartaka Trnava.

31. júla 2024 strelil Patrick Karhan svoj prvý gól za Spartak pri výhre 3:0 nad FK Sarajevo v druhom kole kvalifikácie Konferenčnej ligy, keď nastúpil ako náhradník za Romana Procházku.

## Referencie

Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
1. slovenská národná futbalová liga žien 1971/1972

**Slovenská národná futbalová liga žien 1971/1972** bol 4. ročník slovenskej národnej futbalovej ligy. Majsterkami Slovenska sa štvrtýkrát po sebe stali futbalistky z Dukla ZPA Prešov. Zápas posledného kola medzi Prešovom a Markušovcami sa neodohral, keďže futbalistky z Markušoviec odmietli nastúpiť, aj keď na zápas pricestovali.

Najlepšou strelkyňou sezóny sa stala Dernerová so 14 gólmi z Prešova. Prvé dva tímy sa kvalifikovali na 4. ročník celonárodného turnaja o Srdce Mladého světa.

## Konečná tabuľka

## Referencie

Kategória:Slovenská národná futbalová liga
Kategória:Ženský futbal na Slovensku
Kategória:Futbal v 1971
Kategória:Futbal v 1972
Edgar de Wahl

**Edgar von Wahl** (interlingue: *Edgar de Wahl*, narodený ako **Edgar Alexis Robert von Wahl**; 23. august 1867 – 9. marec 1948) bol baltsko-nemecký učiteľ matematiky a fyziky, ktorý žil v Tallinne v Estónsku. Používal aj pseudonym Julian Prorók a je najznámejší ako tvorca jazyka Interlingue, medzinárodného pomocného jazyka, ktorý bol počas jeho života známy pod názvom Occidental.

Narodil sa do baltsko-nemeckej šľachtickej rodiny von Wahl vtedajšej Ruského impéria a väčšinu detstva prežil v Tallinne (Reval) a v hlavnom meste Petrohrade. Študoval na Petrohradskej univerzite a na Petrohradskej akadémii umení. Počas a po ukončení štúdia slúžil v námorníctve. Po skončení vojenskej služby v roku 1894 žil trvalo v Tallinne a pracoval ako učiteľ. Počas druhej svetovej vojny, keď väčšina baltských Nemcov opustila Estónsko v rokoch 1939 – 1941, sa rozhodol zostať. V roku 1943 ho zatkli nemecké nacistické okupačné úrady a umiestnili ho do psychiatrickej kliniky kvôli údajnej demencii. Zostal tam až do svojej smrti v roku 1948.

Wahl sa zaoberal interlingvistikou už od mladého veku. S jazykom Volapük sa prvýkrát stretol cez kolegu svojho otca Waldemara Rosenbergera a dokonca začal zostavovať lexikón námornej terminológie pre tento jazyk, no v roku 1888 prešiel k esperantu. Po neúspechu reformovaného esperanta v roku 1894, ktorého bol Wahl zástancom, začal pracovať na hľadaní ideálnej formy medzinárodného jazyka. V roku 1922 zverejnil „kľúč“ k novému jazyku Occidental a prvé číslo časopisu *Kosmoglott* (neskôr Cosmoglotta). Wahl jazyk vyvíjal počas niekoľkých desaťročí s pomocou jeho hovoriacich, no po roku 1939, po začiatku druhej svetovej vojny, sa od hnutia (vtedy sústredeného vo Švajčiarsku) izoloval.

Kategória:Jazykoveda
Kategória:Interlingue
Kategória:Estónski jazykovedci
Alphonse Matejka

**Alphonse Matejka** (9. január 1902 – 27. október 1999) bol švajčiarsky odborník na export a zástanca medzinárodného pomocného jazyka. Narodil sa v St. Gallene českému otcovi a švajčiarskej matke, pracoval v textilnom a hodinárskom priemysle a väčšinu svojho života prežil v La Chaux-de-Fonds. Matejka je najznámejší svojou prácou v hnutí za medzinárodný jazyk; najskôr podporoval Ido, neskôr Occidental, viedol viaceré organizácie v tejto oblasti a napísal niekoľko učebníc týchto jazykov. Matejka sa tiež podieľal na založení Centra pre dokumentáciu a štúdium o medzinárodnom jazyku.

## Iné projekty

Kategória:Jazykoveda
Kategória:Interlingue
Biela voda (prítok Hnilca)

**Biela voda** je vodný tok vo Volovských vrchoch na území okresu Spišská Nová Ves. Je to ľavostranný prítok Hnilca s dĺžkou približne 3,8 km a je tokom VI. rádu. Pramení a preteká ochranným pásmom Národného parku Slovenský raj.

## Priebeh toku
Potok pramení na severozápadnom okraji Volovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Havranie vrchy, na západných svahoch Kráľovej hory (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v riedkom nesúvislom poraste pod vrcholom masívu na západnom okraji pohoria tečie severným až severozápadným smerom, v údolí sa však stáča až na juhozápad, lemujúc okraj planiny Geravy. Odtiaľto až po Biele Vody vedie údolím hranica Národného parku Slovenský raj, no tiež hranica Spišsko-gemerského krasu a jeho podcelku Slovenský raj. Z Geráv Biela voda priberá pravostranný menší, následne významnejší prítok a pred osadou Biele Vody aj prítok zo Zejmarskej rokliny. V miestnej časti Mlyniek sa potok stáča na juh a odkláňa od hranice Volovských vrchov. Na dolnom toku tečie údolím pomedzi Kráľovu horu () a Hájik () a následne vteká do Hnileckej doliny. Križuje cestu II/535 a západne od osady Prostredný Hámor sa v nadmorskej výške približne  vlieva ako ľavostranný prítok do rieky Hnilec. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Mlynky v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
* Volovské vrchy, Havranie vrchy
* Národný park Slovenský raj

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Volovských vrchoch
Kategória:Povodie Hnilca
Kategória:Vodné toky v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Mlynky (okres Spišská Nová Ves)
Ján z Dalyathy

**Ján z Dalyathy** (iné mená: *Yōḥannān d-Dālyāṯā*, **Ján Saba**, **Ján Starec**; * približne 690† približne 780) bol mních, pustovník a mystik Cirkvi Východu. Ján bol plodným spisovateľom v sýrčine. Zachovalo sa veľké množstvo jeho kázní, traktátov, maxím a listov.

## Život
Ján z Dalyathy sa narodil v dedine Ardamut (dnes Al-Kawaša), v Beit Nuhadra neďaleko hôr Kurdistanu okolo roku 690. Vyrastal v etnickej skupine, ktorú nazývame kresťania Cirkvi Východu. Už ako študent navštevoval kláštor Mar Afnimaran. Nakoniec však vstúpil do iného kláštora, ďalej od svojho domova, Mar Yōzadak, v horách Qardu, východne od Tigrisu neďaleko Turecka. Po siedmich rokoch života v komunite, dostal povolenie usadiť sa ako pustovník a odišiel do hôr Beit Dalyātha „miesto viníc“ v sýrčine, v trojtisícovej nadmorskej výške. Tam prežil väčšinu svojho života. Neskôr prišiel žiť do pohoria Qardu, okolo dediny Argul. Zhromaždili sa okolo neho bratia a postavili kláštor. Keďže Ján patril do mníšskeho kruhu obvineného, ​​pravdepodobne neprávom, z heréz mesalianizmu a sabelianizmu,  jeho diela boli po jeho smrti zakázané patriarchom Timotejom I. na synode konanej v rokoch 786/787 alebo 790. Jozef Ḥazzāyā (Vizionár) a Ján z Apamey bol odsúdený na tej istej synode. Jána z Dalyathy neskôr rehabilitoval patriarcha Īšoʻbar Nūn (pôsobil v rokoch 823828). 

## Spisy
Spisy Jána z Daljaty podľa duchovného obsahu, formy a kompozície by sme mohli rozdeliť do štyroch skupín:
# Mystické homílie; 
# Listy o mníšskom živote; 
# Kolekcia sentencií (Kapitoly o poznaní); 
# Rozmanité spisy s rozličnými témami (madraše). 

Dnešné vedecké skúmanie spočíva na skutočnosti, že Jánovo dielo obsahuje 27 homílií a najmenej 50 skutočných listov. (Kapitoly poznania, syr. rēšē d-īḏāʻṯā). Tento druhý zväzok sa čiastočne dostal aj k nám a v súčasnom stave zahŕňa osem stoviek, z ktorých niektoré sú neúplné. Podľa Roberta Beulaya, však iba Centuria I, prvá polovica Centurie II (sentencie 1 až 51) a Centurie VII (ale iba päť sentencií) sú od Jána z Dalyathy.

## Referencie

Kategória:Sýrske kresťanské osobnosti
Kategória:Kresťanskí mnísi
Kategória:Kresťanskí mystici
Kategória:Kresťanskí spisovatelia
Kategória:Opáti
Kategória:Spisovatelia píšuci po sýrsky
Kategória:Cirkev Východu
Kategória:Narodenia v 7. storočí
Kategória:Úmrtia v 8. storočí
Krčmársky potok

**Krčmársky potok** môže byť:

* prítok Hnilca v Slovenskom raji, pozri Krčmársky potok (prítok Hnilca)
* prítok rieky Poprad v Spišsko-šarišskom medzihorí
1. slovenská národná futbalová liga žien 1975/1976

**Slovenská národná futbalová liga žien 1975/1976** bol 8. ročník slovenskej národnej futbalovej ligy. Majsterkami Slovenska sa stali futbalistky z TJ Skloplast Trnava.

## Konečná tabuľka

Zdroj.

## Referencie

Kategória:Slovenská národná futbalová liga
Kategória:Ženský futbal na Slovensku
Kategória:Futbal v 1975
Kategória:Futbal v 1976
Lyon (rozlišovacia stránka)

**Lyon** môže byť:

* tretie najväčšie mesto Francúzska, pozri Lyon
* obvod v departemente Rhône a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku, pozri Lyon (obvod)
* mesto v okrese Coahoma v štáte Mississippi v Spojených štátoch, pozri Lyon (Mississippi)
* stanica metra v Ottawe v Kanade, pozri Lyon (stanica)
* priezvisko, pozri Lyon (priezvisko)

## Pozri aj
* Lion

## Iné projekty
Turistická značkovaná trasa číslo 8120

**Turistická značkovaná trasa číslo 8120** je žltá trasa v Strážovských vrchoch. Vedie z Kubrej do Horných Motešíc a je dlhá 11,5 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8120
8120
Ladislav Macho

**Ladislav Macho** môže byť:
* slovenský vedec, endokrinológ a kozmický fyziológ (* 1930† 2024), pozri Ladislav Macho (vedec)
* český futbalista (* 1962), pozri Ladislav Macho (futbalista)

Macho, Ladislav
Tím Európa (ľadový hokej)

**Tím Európa** bol medzinárodný hokejový tím vytvorený pre Svetový pohár v ľadovom hokeji 2016. Spoločne ho spravovali IIHF a NHL a reprezentoval európske krajiny, ktoré nemali vlastný národný tím, vrátane Rakúska, Dánska, Francúzska, Nemecka, Nórska, Slovenska, Slovinska a Švajčiarska. Hráči tímu Európy nosili na dresoch odznaky s vlajkami svojich príslušných krajín.

## Svetový pohár v ľadovom hokeji 2016
Tím Európy odohral svoj prvý predturnajový zápas 8. septembra 2016. Vo Videotron Centre v Quebecu ich porazil tím Severnej Ameriky 4:0.

Tím odohral 3 zápasy skupinovej fázy; vyhral 3:0 nad Spojenými štátmi, vyhral 3:2 po predĺžení nad Českom a prehral 4:1 s Kanadou. Tím Európy skončil v skupine druhý za Kanadou a postúpil do vyraďovacej fázy.

Európa sa v semifinále stretla so Švédskom, kde vyhrala 3:2 v predĺžení gólom Tomáša Tatara. Vo finále na tri víťazstvá proti Kanade bola Európa porazená, keď v dvoch zápasoch prehrala 3:1 a 2:1.

Tím Európy skončil turnaj ako druhý s celkovou bilanciou 3:3:0, strelila 11 gólov a inkasovala 14 v šiestich zápasoch.

## Tím

### Súpiska
Súpiska pre Svetový pohár v ľadovom hokeji 2016.

Hlavný tréner: Ralph Krueger

Frederik Andersen bol pôvodne vybraný, ale pre zranenie sa nemohol zúčastniť. Nahradil ho Philipp Grubauer.

## Historický rekord proti národom

## Referencie

Kategória:Hokejové kluby v Európe
Kategória:Zaniknuté kluby ľadového hokeja
Cannon Group

**Cannon Group**, nazývaná aj **Cannon Films** alebo **Golan-Globus**, bola pôvodne americká filmová produkčná spoločnosť. V roku 1979 ju kúpili dvaja producenti izraelského pôvodu Menahem Golan a Yoram Globus, ktorí v nej fungovali do roku 1989. Cannon Group patrí od roku 1993 pod spoločnosť Metro-Goldwyn-Mayer.

## História
Producenti Menahem Golan a Yoram Globus založili začiatkom 60. rokov vlastnú produkčnú spoločnosť s názvom Noah Films. V roku 1979 kúpili spoločnosť Cannon Group a usadili sa v Hollywoode. Veľmi rýchlo sa etablovali v Európe kúpou kín v Anglicku, Taliansku, Holandsku a Nemecku. Kúpili aj londýnske filmové a televízne štúdio Elstree Studios. V roku 1985 sa etablovali vo Francúzsku a založili spoločnosť Cannon France. Následne kúpou spoločnosti Thorn Emi Screen Entertainment (ktorá potom zanikla) ​​sa stali vydavateľmi videa so spoločnosťou Cannon Vidéo SA. Spoločnosť vyprodukovala okolo 100 filmov.

## Často obsadzovaní herci
* Charles Bronson
* Richard Chamberlain
* Sho Kosugi
* Michael Dudikoff
* Chuck Norris
* Sylvester Stallone
* Dolph Lundgren
* Jean-Claude Van Damme

## Filmografia (výber)

## Referencie

## Pozri aj
* *[[Elektrické boogaloo: Divoký, nevypovedaný príbeh štúdia Cannon Films]]* – dokument

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* Unifrance

## Zdroj

Kategória:Filmové distribučné podniky v USA
Kategória:Filmové produkčné podniky v USA
Kategória:Podniky založené v 1967
Krčmársky potok (prítok Hnilca)

**Krčmársky potok** je vodný tok v Slovenskom raji na území okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Hnilca s dĺžkou približne 4 km a je tokom VI. rádu. Pramení a preteká územím Národného parku Slovenský raj.

## Priebeh toku
Potok pramení v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj, na juhovýchodných svahoch vrchu Cigánka (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste pod vrcholom masívu v centrálnej časti Slovenského raja tečie južným, následne východným smerom. Priberá trojicu menších ľavostranných potokov z lokality Valentová a výrazne sa stáča na juh, sledujúc dolinu Veľké Zajfy. V strednej časti preteká východným úpätím Havranej skaly () a následne sa esovito stáča. Tu priberá menší pravostranný a následne svoj najvýznamnejší, ľavostranný Vrábľovský potok z doliny Malé Zajfy. Obteká východné výbežky Marčekovej () a pokračuje dolinou južným smerom. Priberá významnejší ľavostranný prítok zo svahov Gačovskej skaly () a napokon vteká do Hnileckej doliny. V lokalite Stratenská píla sa v nadmorskej výške približne  vlieva do vodnej nádrže Palcmanská Maša ako ľavostranný prítok rieky Hnilec. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Slaná. Popri potoku vedú značené turistické i náučný chodník.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Stratená v okrese Rožňava v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
* Spišsko-gemerský kras, Slovenský raj
* Národný park Slovenský raj

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Povodie Hnilca
Kategória:Vodné toky v okrese Rožňava
Kategória:Stratená
Vrábľovský potok

**Vrábľovský potok** môže byť:

* prítok Krčmárskeho potoka v Slovenskom raji, pozri Vrábľovský potok (prítok Krčmárskeho potoka)
* potok v Strážovských vrchoch v povodí Pružinky
Hotely a rezorty Wyndham

**Wyndham Hotels & Resorts, Inc.** je americká spoločnosť so sídlom v Parsippany v štáte New Jersey v Spojených štátoch. Považuje sa za najväčšieho poskytovateľa hotelovej franšízy na svete s 9 100 pobočkami.

Spoločnosť bola založená 1. júna 2018 odštiepením od spoločnosti Wyndham Worldwide. V roku 2024 mala portfólio 25 hotelových značiek, medzi ktorými sú Days Inn, Howard Johnson's, Ramada, Super 8 a Travelodge.

## Značky
[náhľad|Wyndham v [Las Vegas]]
náhľad|Ramada v meste Čedžu
[náhľad|Wyndham Garden vo [Fresno (Kalifornia)|Fresne]]
V roku 2024 spoločnosť Wyndham Hotels & Resorts združovala 25 značiek:

* AmericInn by Wyndham
* Baymont by Wyndham
* Days Inn by Wyndham
* Dazzler by Wyndham
* Dolce Hotels and Resorts by Wyndham
* Echo Suites Extended Stay by Wyndham
* Butikové hotely v Esplendore
* Hawthorn Extended Stay
* Howard Johnson by Wyndham
* La Quinta by Wyndham
* Microtel by Wyndham
* Ramada by Wyndham
* Ramada Encore by Wyndham
* Hotely v meste Registry Collection
* Super 8 by Wyndham
* Zbierka ochranných známok od Wyndhamu
* Travelodge
* TRYP by Wyndham
* Vienna House by Wyndham
* Waterwalk by Wyndham
* Wingate by Wyndham
* Wyndham
* Wyndham Alltra
* Wyndham Garden
* Wyndham Grand

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Podniky v USA
Kategória:Hotely v USA
Kategória:Podniky obchodované na Newyorskej burze
Kategória:Podniky založené v 1981
Juan Luis Cipriani Thorne

Mons. **Juan Luis [[kardinál]] Cipriani Thorne** (* 28. december 1943, Lima, Peru) je peruánsky rímskokatolícky duchovný kňaz, biskup, kardinál, ktorý v rokoch 1999 až 2019 pôsobil limský arcibiskup. Biskupom je od roku 1988 a v roku 2001 bol vymenovaný za kardinál.

## Životopis
### Raný život
Navštevoval katolícku školu Colegio Santa Maria Marianistas a ako mladý muž bol šesť rokov členom peruánskeho národného basketbalového tímu. Študoval priemyselné inžinierstvo na Universidad Nacional de Ingeniería v Lime v Peru a pracoval ako inžinier.

### Kňazstvo
Neskôr sa pridal k Opus Dei a 21. augusta 1977 bol vysvätený za kňaza. Získal doktorát z teológie na Univerzite v Navarre. Pôsobil pastoračne v Lime, vyučoval na Pápežskej teologickej fakulte a bol regionálnym vikárom pre Peru a prorektorom Univerzity v Piure.

## Biskup
Dňa 23. mája 1988 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za titulárneho biskupa Turuzi a pomocného biskupa Ayacucha. 3. júla prijal biskupské svätenie. Hlavným celebrantom bol kardinál Juan Landázuri Ricketts, ktorý bol limský arcibiskup. Za apoštolského administrátora arcidiecézy bol menovaný po odchode arcibiskupa Frederica Richtera Fernandeza-Pradu do dôchodku 23. mája 1991. Za arcibiskupa Ayacucha bol menovaný 13. mája 1995. V rokoch 1990 až 1999 zastával funkciu konzultora Kongregácie pre klérus v Rímskej kúrií.

### Limsky arcibiskup
Pápež Ján Pavol II. ho v roku 1999 vymenoval za limského arcibiskupa. V januári 2000 bol zvolený za druhého podpredsedu Peruánskej biskupskej konferencie a predsedu jej Komisie pre vzdelávanie.

## Kardinál
Pápež Ján Pavol II. ho 21. februára 2001 na konzistóriu vymenoval za kardinála kňaza s titulárnym chrámom San Camillo de Lellis. Bol prvým kňazom inkardinovaný do Opus Dei, ktorý sa stal kardinálom. 15. mája 2001 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za člena dvoch orgánov Rímskej kúrie, Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí a Kongregácie pre kauzy svätých.

Bol jedným z kardinálov voličov, ktorí sa zúčastnili pápežského konkláve v roku 2005, na ktorom bol zvolený pápež Benedikt XVI..

Dňa 19. júla 2011 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za člena Pápežskej komisie pre Latinskú Ameriku.

Bol jedným z kardinálov voličov, ktorí sa zúčastnili pápežského konkláve v roku 2013, na ktorom bol zvolený pápež František. V tom čase sa o ňom hovorilo ako o možnom kandidátovi na pápežský stolec, hoci nepatril medzi najpravdepodobnejších.

Pápež František prijal jeho rezignáciu na funkciu limského arcibiskupa 25. januára 2019. Hoci bol štyrikrát nominovaný, nikdy nebol zvolený za predsedu Peruánskej biskupskej konferencie. Bol tiež veľkým kancelárom Pápežskej katolíckej univerzity v Peru.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom Pavlom II.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Peruánski kardináli
Kategória:Peruánski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Osobnosti z Limy
Caltagirone

**Caltagirone** (tal.: [kaltadʒiˈroːne]; sicíl.: *Cartaggiruni* [kaɾtaddʒɪˈɾuːnɪ, katta-]) je mesto na Sicílii v provincii Catania, je súčasťou metropolitného mesta Catania. Nachádza sa vo výške 50 metrov nad morom, žije tu 38 123 obyvateľov. Mesto je súčasťou lokality Svetového dedičstva UNESCO ôsmich Neskorobarokových miest Val di Noto.

Mesto je známe výrobou keramiky. Obyvatelia Caltagirone vyrábali terakotu už desať storočí pred Kristom; atický kráter z 5. storočia, ktorý sa zachoval v Regionálnom múzeu keramiky, zobrazuje scénu hrnčiara na hrnčiarskom kruhu. Remeselníci z Caltagirone čerpali surovinu na svoju prácu z hlinených lomov a palivové drevo z neďalekého Bosco di Santo Pietro, čím sa etablovali ako najdôležitejší producenti keramiky na ostrove. Zlatý vek zažilo „Mesto keramiky“ v 15. – 17. storočí, keď tu boli bolo postavené kostoly, inštitúty, vysoké školy a kláštory. S jezuitmi prišla univerzita, kde sa učilo právo, filozofia a medicína, ako aj nemocnica, ktorá patrila medzi najlepšie na ostrove.

Zemetrasenie v roku 1693 zrovnalo Caltagirone so zemou a spolu s ním ďalšie mestá v údolí Val di Noto. S rekonštrukciou prekvitalo aj keramické umenie v nových umeleckých smeroch. V peciach vyrábali vázy s reliéfnou a maľovanou výzdobou, nádoby na svätenú vodu, umývadlá, oltárne čela, sošky, architektonické dekorácie pre fasády kostolov, zvonice a domy a dlaždice s veľkými vzormi. Začiatkom 19. storočia prišiel rozkvet tvorby figurín: Giacomo Bongiovanni zobrazoval na hline tváre a gestá mešťanov, roľníkov, pastierov, hudobníkov a zbojníkov, často používaných v charakteristických betlehemoch, doslova prišívajúc veľmi tenké vrstvy terakoty na nahé figúrky.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mestá na Sicílii
1. slovenská národná futbalová liga žien 1969

**Slovenská národná futbalová liga žien 1969** bol 1. ročník slovenskej národnej futbalovej ligy a hral sa jednokolovo. Futbalová sekcia SV ČSZTV dala do novín inzeráty, aby sa družstvá prihlasovali do 20. marca 1969. Prihlásilo sa 8 tímov: Dukla Prešov, ŽFK Komárno, Lokomotíva Markušovce, Juventus Nováky, Vetex Trnava, Slávia Holíč, Rapid Bratislava a Elektrosvit Nové Zámky. Po 5. kole boli Nováky vylúčené, keďže nenastúpili už na tretí zápas a ich výsledky boli anulované.

Vyžrebovanie zápasov:

1. kolo 2. kolo  

3. kolo 4. kolo
5. kolo 6. kolo
7. kolo 
## Referencie

Kategória:Slovenská národná futbalová liga
Kategória:Ženský futbal na Slovensku
Kategória:Futbal v 1969
Sicílčina

**Sicílčina** (sicíl.: *Sicialianu*) je románsky jazyk, ktorým sa hovorí na Sicílii a k nej priľahlých ostrovoch. Hovorí sa ňou aj v južnej a strednej Kalábrii, v južnej časti Apúlie a v severnej časti Sardínie. Etnológia uvádza sicílčinu ako samostatný jazyk s približne piatimi miliónmi hovoriacich. Sicílčina má najstaršiu literárnu tradíciu spomedzi románskych jazykov.

Sicílčinu považuje UNESCO za „zraniteľný“ jazyk. Čelí rastúcemu tlaku zo strany spisovnej taliančiny, hoci zostáva silnejšou, ako takmer všetky ostatné jazykové varianty taliančiny. Odhaduje sa, že 72 % populácie samotnej Sicílie hovorí po sicílsky, ale väčšina hovoriacich je dnes starších ľudí. Na základe súčasných trendov bude na konci 21. storočia hovoriť po sicílsky iba tretina populácie. Okrem toho je oficiálne používanie a prítomnosť v médiách minimálna, pričom v týchto dvoch oblastiach dominuje spisovná taliančina, čo spôsobuje, že sicílčina sa javí pre niektorých mladších Sicílčanov menej relevantná.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Románske jazyky
Kategória:Jazyky v Taliansku
Kategória:Sicília
Piazza Armerina

**Piazza Armerina** (gal.: *Ciazza*, sicíl.: *Chiazza*) je talianske mesto, ktoré sa nachádza v provincii Enna na Sicílii. Mesto leží na kopci v južných Ereiských horách, v nadmorskej výške 697 m. Žije tu 22 196 obyvateľov. Je sídlom katolíckej diecézy Piazza Armerina. V okolí sa nachádzajú sírne bane a v meste sa vyrába nugát.

Pred rokom 1862 sa nazývalo len Piazza. Založenie mesta v 11. storočí je spájané s normanským grófom Rogerom, ktorý údajne dostal od pápeža Mikuláša II. byzantskú sochu *Madonna delle Vittorie* (Panna Mária Víťazná), ktorá sa nachádza v Katedrále Panny Márie Víťaznej (tal.: *Cattedrale di Maria Santissima delle Vittorie*) a nosia ju ulicami na Slávnosť Nanebovzatia Panny Márie. Medzi mnohé historické pamiatky v meste patrí spomínaná katedrála zo 17. storočia so zvonicou zo 14. storočia, barokový palác Trigona della Floresta, kostol San Rocco (1613), Mestské múzeum, hrad zo 14. storočia. Na jeho území sa nachádza rímska Villa Romana del Casale so slávnymi mozaikami, ktorá je od roku 1997 zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mestá na Sicílii
Baudolino

**Baudolino** môže označovať:

* pustovníka z 8. storočia, pozri Baudolino (svätec),
* román od Umberta Eca, pozri Baudolino (román).
Mier v Rijswijcku

[náhľad|Uzavretie mieru v Rijswijku roku [1697 na maľbe Barenda Wijnvelda.]]
**Mier v Rijswijcku** bola mierová zmluva, ktorá bola uzavretá dňa 20. septembra roku 1697 v meste Rijswijk na území Spojených nizozemských provinicií (dnešné Holandsko) medzi diplomatmi Francúzskeho kráľovstva pod korunou kráľa Ľudovíta XIV. na jednej strane a štátnymi predstaviteľmi Anglického kráľovstva, Nizozemska ako aj cisárom Leopoldom I. Habsburským na strane druhej. Uzavretím tohto mieru sa oficiálne skončila Vojna o falcké dedičstvo.

## Ustanovenia zmluvy
Od mája roku 1697 prebiehali v meste Rijswijk diplomatické stretnutia a rokovania, ktorých cieľom bolo ukončenie Deväťročnej vojny. Výsledkom bolo napokon uzavretie niekoľkých mierových zmlúv a to dňa 20. septembra roku 1697, pričom cisár Leopold I. Habsburský ako panovník Svätej ríše rímskej ich oficiálne ratifikoval až dňa 30. septembra toho istého roku.

Podľa mierových bodov sa Anglické a Francúzske kráľovstvo dohodli diplomaticky takým spôsobom, podľa ktorého došlo k vzájomnému navráteniu území obsadených ešte počas vojny. Francúzsky kráľ Ľudovít XIV. zároveň uznal Viliama III. Oranžského za kráľa Anglicka. Francúzske kráľovstvo a Nizozemsko sa zriekli vzájomných nárokov a uzavreli zmluvy obchodné dohody. Zároveň to boli Nizozemci, ktorí vrátili Francúzskemu kráľovstvu územie Pondichéry v Indii, ktoré obsadili ich armády v čase vojny.

Francúzsky kráľ Ľudovít XIV. sa rozhodol vrátiť územie Barcelony späť Španielskemu kráľovstvu a západnú časť ostrova Santo Domingo.

Podľa mierovej zmluvy s cisárom Leopoldom I. Habsburským došlo k diplomatickému aktu, podľa ktorého bolo Francúzske kráľovstvo povinné vrátiť územie Alsaska a mesto Štrasburg. Obyvatelia mesta Štrasburg, ktorí odmietli byť francúzskymi poddanými, mali možnosť sa do roka vysťahovať preč. Zároveň to bol vojvoda Lotrinska, ktorý dostal späť pod svoju vládu územie v rozsahu z roku 1670. Navyše francúzsky kráľ Ľudovít XIV. vyhlásil, že na územiach na pravom brehu rieky Rýn, ktoré boli navrátené Svätej ríši rímskej, nebudú vedené žiadne zásahy voči katolíkom.
[náhľad|[Európa|Európsky svetadiel a hranice jeho štátov po uzavretí mierovej zmluvy, približne rok 1700.]]

## Referencie

## Literatúra
* BEIER, Brigitte et al*.* (2004). *Kronika svetových dejín*. Bratislava: Fortuna Print. ISBN 80-89144-31-4.
* SKŘIVAN, Aleš. (2002). *Lexikon světových dějin 1492–1914*. Praha: Nakladatelství Aleš Skřivan ml. ISBN 80-86493-06-7.
* TEEPLE, Bliss John. (2004). *Kronika svetových dejín*. Bratislava: Ikar, a.s. .

## Pozri aj
* Vojna o falcké dedičstvo

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mierové zmluvy
Kategória:Dejiny Holandska
Kategória:Dejiny Anglicka
Kategória:Dejiny Francúzska
Kategória:1697
Les Aventures d'une mouche

***Les Aventures d'une mouche*** je francúzsko-kanadský animovaný televízny seriál z roku 1999. Obsahuje 65 epizód po 5 minútach, ktoré vytvorili Lewis Trondheim a Samuel Kaminka. Seriál je založený na komikse *La Mouche* od Lewisa Trondheima a vo Francúzsku bol vysielaný od 3. septembra 2000 na France 3 a Télétoon a v Quebecu na Télétoon.

Hlavnou postavou seriálu je mucha, ktorá zažíva rôzne dobrodružstvá v rozličných prostrediach. Dialógy sú zredukované na niekoľko občasných koktavých viet. Francúzsky hlas muchy prepožičala herečka Brigitte Lecordier.

## Epizódy

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Francúzske televízne seriály
Kategória:Kanadské televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 1999
Vrábľovský potok (prítok Krčmárskeho potoka)

**Vrábľovský potok** je vodný tok v Slovenskom raji na území okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Krčmárskeho potoka s dĺžkou približne 3 km a je tokom VII. rádu. Pramení a preteká územím Národného parku Slovenský raj.

## Priebeh toku
Potok pramení v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj, v severozápadnej časti planiny Geravy, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v závere doliny Malé Zajfy tečie severozápadným, dočasne až západným smerom. Priberá pravostranný prítok z lokality Bránka, onedlho i ľavostranný z Geráv. Pokračuje na severozápad, lemujúc prírodnú rezerváciu Malé Zajfy, vytvárajúc veľký, na sever prehnutý oblúk. Preteká úpätím Vrábľovej (), z ktorej svahov priberá niekoľko menších pravostranných potokov. Na dolnom toku už bez významnejších prítokov smeruje do doliny Veľké Zajfy, kde sa v meandri pod Marčekovou (), v nadmorskej výške približne  vlieva do ako ľavostranný prítok do Krčmárskeho potoka v povodí rieky Hnilec. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Slaná. Popri potoku vedie značený náučný chodník.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Stratená v okrese Rožňava v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
* Spišsko-gemerský kras, Slovenský raj
* Národný park Slovenský raj, Malé Zajfy

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Povodie Hnilca
Kategória:Vodné toky v okrese Rožňava
Kategória:Stratená
Veľká cena Kanady 2025

**Veľká cena Kanady 2025** (oficiálne angl. **Formula 1 Pirelli Grand Prix du Canada 2025**), ktorá sa uskutočnila 15. júna 2025 na pretekárskom okruhu Circuit Gilles Villeneuve v Montreale. Preteky sa konali ako desiate v poradí, v sezóne 2025 šampionátu Formuly 1.

## Hlavné preteky

### Kvalifikácia
Kvalifikácia na hlavné preteky sa uskutočnila 14. júna 2025 o 16:00 miestneho času (UTC-05:00).

### Hlavné preteky
Hlavné preteky sa uskutočnili 15. júna 2025 o 14:00 miestneho času (UTC-05:00).

## Priebežné poradie šampionátu

**Poradie šampionátu jazdcov**

**Poradie šampionátu konštruktérov**

## Poznámky

* — Lando Norris dostal päťsekundový trest za spôsobenie kolízie s Oscarom Piastrim. 

## Referencie

2025
Kategória:Formula 1 v roku 2025
Kategória:2025 v Kanade
Let Air India 171

thumb|Trosky chvostovej časti lietadla zakliesnené v bloku ubytovne
thumb|Mapa dráhy letu a dopadu lietadla

**Let Air India 171** bol pravidelný medzinárodný osobný let z Ahmadábádu v Indii do Londýna v Spojenom kráľovstve. Lietadlo sa 12. júna 2025 zrútilo krátko po vzlete z letiska v Ahmadábáde.

Na palube sa nachádzalo 242 osôb – 230 cestujúcich a 12 členov posádky. Medzi pasažiermi boli občania Indie, Spojeného kráľovstva, Portugalska a Kanady. Zo všetkých osôb na palube prežil iba jeden cestujúci; zahynuli aj ľudia na zemi, keď lietadlo narazilo do zdravotníckeho ubytovacieho zariadenia.

Lietadlo Boeing 787-8 Dreamliner malo registráciu VT-ANB. Prvý let vykonalo 14. decembra 2013. Posledná nehoda spoločnosti Air India sa odohrala v roku 2020, keď lietadlo zišlo z pristávacej dráhy a zahynulo 18 ľudí na palube.

## Letisko
Letisko sa nachádza v oblasti Hansol, približne 9 km severne od centra mesta. Má dva hlavné terminály – Terminál 1 pre vnútroštátne lety a Terminál 2 pre medzinárodné aj niektoré vnútroštátne lety (Air India využíva Terminál 2 ako hlavný prevádzkovateľ).

V októbri 1988 sa v blízkosti letiska v Ahmadábáde zrútil Boeing 737-200. Zahynulo 133 zo 135 osôb na palube.

## Posádka
Let viedol kapitán Sumeet Sabharwal, druhým pilotom bol Clive Kundar. V lietadle sa nachádzalo aj desať členov palubného personálu.

## Cestujúci
Nešťastie zázračne prežil štyridsaťročný britský občan Vishwash Kumar Ramesh, ktorý sa vracal do Spojeného kráľovstva z návštevy príbuzných. Cestoval spolu so svojím starším bratom Ajayom. Sedel na sedadle 11A. Pri incidente utrpel zranenia očí, hrudníka a nôh, no podľa lekárov neboli jeho zranenia život ohrozujúce.

## Linka
Linka AI 171 bola od marca 2023 prevádzkovaná pravidelne niekoľkokrát týždenne. Let bol súčasťou väčšej expanzie spoločnosti Air India smerom do Spojeného kráľovstva, ako reakcia na dopyt medzi indickou diaspórou a cestujúcimi medzi Gudžarátom a Londýnom.

Lety boli operované z Medzinárodného letiska Sardára Vallabhbháího Patéla v Ahmadábáde na letisko Londýn–Gatwick. Typické časy odletu z Ahmadábádu boli v ranných hodinách (okolo 07:40 IST) s príletom do Londýna približne o 17:25 britského času.

## Lietadlo
Let bol operovaný lietadlom Boeing 787-8 Dreamliner, ktoré nieslo registráciu VT-ANB. Išlo o moderné diaľkové dvojmotorové lietadlo vybavené pre 256 cestujúcich (18 v biznis triede a 238 v ekonomickej). Lietadlo uskutočnilo svoj prvý let 14. decembra 2013.

## Reakcie
Akcie spoločnosti Boeing po nehode oslabili najmenej o osem percent.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Letecké nehody
Kategória:2025 v Indii
Zuzana Čížková

**Zuzana Čížková**, (* 10. december 1982, Praha) je česká maliarka a sochárka.

## Život
Hoci sa Zuzana Čížková narodila v Prahe, vyrastala v Brandýse nad Labem. V detstve ju inšpiroval jej starý otec, ktorý bol reštaurátorom umenia.

Študovala na Strednej škole sochárstva a kamenárstva v Hořiciach. Neskôr pokračovala v štúdiu na Vysokej škole umeleckopriemyselnej v Prahe, na oddelení výtvarných umení v ateliéri sochárstva pod vedením profesora Kurta Gebauera. Od roku 2010 žije a pracuje v Dobřichoviciach.

Počas a krátko po stredoškolskom štúdiu sa Zuzana Čížková špecializovala na tradičné technológie a materiály (kameň a sadrovec). Neskôr začala experimentovať s materiálmi, ktoré už predtým používala vo svojom vzdelávaní. Objavovala nové a netradičné betóny (zmesi cementu a malty), čo dosiahla v spolupráci s Výskumným ústavom cementu a malty v Prahe-Radotíne.

Zaujala pozornosť publika nielen v Česku, ale aj vo Francúzsku. V Paríži sa zúčastnila *Salon des Artistes Independants* (2005) ako zástupkyňa mladých českých umelcov. Zuzana Čížková sa tiež zúčastnila dvoch stáží v Bazileji vo Švajčiarsku a v Carrar Quarry v Taliansku. V roku 2009 získala cenu Winton Train Award – „Inspiration by Goodness Prague – London“ za dielo inšpirované posunkovou rečou.

Vytvorila monumentálnych sôch pre verejné priestranstvá v Česku (napríklad v Brandýse nad Labem, Poděbradoch, Prahe-Proseku a Prahe-Smíchove).

Maľby a sochárske diela Zuzany Čížkovej sa prelínajú s témami komunikácie a ľudského bytia v súlade s prírodou a duchovnou vierou. Vytvorila aj diela založené na motívoch posunkovej reči. Na tieto témy vzniklo mnoho objektov a najmä obrazov. Napríklad cykly diel Nie sme roboti, Elektroviera, Romantická krajina 21. storočia a Horizonty udalostí.

V posledných rokoch umelkyňa maľuje prevažne olejom a akrylom na plátna v impastóznom štýle, vrstvami vo veľmi jasných, až krikľavých farbách. Jej obrazy tak dávajú divákovi pocity energie a odhodlania, ale aj možnosť reflektovať realitu a kontemplovať.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Osobná stránka  v češtine/angličtine
* Nehasit, hořím - Zuzana Čížková Česká televize, 2006
* Televizní klub neslyšících Česká televize, 2011
* Ještě hořím - Zuzana Čížková Česká televize, 2021

Kategória:Českí maliari
Kategória:Českí výtvarníci
Kategória:Českí sochári
Kategória:Absolventi Vysokej školy umeleckopriemyselnej v Prahe
Kategória:Osobnosti z Prahy
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov 2027

**Kvalifikácia na [[Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov 2027]]** bude futbalová súťaž, ktorá bude prebiehať od 5. júna 2025 do 6. októbra 2026. Kvalifikácie sa zúčastni 51 z 55 tímov členských krajín UEFA, pričom na ME 2027 postúpilo Albánsko a Srbsko, ktoré sa kvalifikovali automaticky ako usporiadatelia. Zo skupinovej fázy kvalifikácie postúpi 10 tímov, ďalšie 4 tímy vzídu z play-off. Kvalifikácie sa zúčastnili hráči narodení 1. januára 2004 a neskôr.

## Formát
Kvalifikačná súťaž pozostávala z dvoch kôl:

* **Skupinová fáza:**

Zo skupinovej fázy kvalifikácie postúpi 10 tímov. 51 účastníkov bude rozdelených do deviatich skupín; v šiestich skupinách bude po šesť tímov a v troch skupinách po päť tímov. Žreb skupinovej fázy kvalifikácie sa uskutočnilo 6. februára 2025. Skupinová fáza kvalifikácie sa bude hrať systémom každý s každým doma a vonku. Víťazi skupiny a najlepší tím z druhého miesta sa kvalifikujú priamo na ME 2027.

* **Play-off:**

Po skončení skupinovej fázy kvalifikácie sa o zostávajúcich štyroch postupujúcich tímoch rozhodne v play-off, ktoré sa uskutoční v novembri 2026 a zúčastni sa ho osem horších tímov z druhých miest skupinovej fázy. Štyria víťazi sa pridajú k 10 tímom, ktoré postúpili na ME 2027 zo skupinovej fázy kvalifikácie.

## Program

## Žreb

### Nasadenie
Tímy boli nasadené na základe koeficientu utvoreného z výsledkov v posledných dvoch kvalifikačných cykloch Majstrovstiev Európy vo futbale hráčov do 21 rokov.

}
|-
|
|}
|}

## Skupinová fáza
Zápasy sú na programe od 7. júna 2025 do 6. októbra 2026.

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

### Skupina E

### Skupina F

### Skupina G

### Skupina H

### Skupina I

## Play-off

## Kvalifikované tímy

## Referencie

Kategória:Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov
Kategória:Futbal v 2025
Kategória:Futbal v 2026
Švábska vojna

**Švábska vojna** bol ozbrojený konflikt roku 1499 medzi tzv. Večným spolkom na jednej strane a nemeckým kráľom Maximiliánom I. Habsburským na strane druhej.

Počiatky tohto ozbrojeného konfliktu siahali do čias, keď Švajčiari vyjadrili odpor voči znášaniu finančných nákladom ríšskej reformy. Zároveň dali najavo svoje odmietnutie uznať zásady ríšskeho komorného súdu. Nasledovalo zasadnutie ríšskeho snemu vo Wormse, na ktorom sa stretol sám panovník spolu s predstaviteľmi ríšskych stavov. Dňa 7. augusta roku 1495 došlo k vyhláseniu takpovediac „večného mieru v ríši“ zásluhou nemeckého kráľa Maximiliána I. Habsburského. Toto diplomatické vyhlásenie znamenalo, že došlo k platnosti zákona o zákaze organizovania sporov všetkým obyvateľom na území Svätej ríše rímskej. Zároveň toto vyhlásenie deklarovalo, aby sa obyvatelia Svätej ríše rímskej domáhali práva pokojnou cestou. Dozor nad platnosťou týchto zákonov mal viesť ríšsky komorný súd. Jeho financovanie malo byť dané zo všeobecných ríšskych daní. Švajčiari sa však postavili proti tomuto nariadeniu.

Vojna sa začala miestnymi šarvátkami na pomedzí neskoršieho kantónu Graubünden. Dňa 22. apríla roku 1499 vyhlásil nemecký kráľ Maximilián I. Habsburský ríšsku vojnu voči Švajčiarom. Po kratšom čase, presnejšie dňa 22. mája roku 1499 sa podarilo vojakom z Graubündenu zvíťaziť na bojovom poli pri Calvene. Nasledovala ďalšia vojenská potýčka, ku ktorej došlo dňa 22. júla roku 1499 pri meste Dornach. Tá sa skončila v prospech Švajčiarskych vojenských zborov. Po tejto ozbrojenej zrážke sa otvorila cesta mierových dohôd.

Dňa 22. septembra roku 1499 bola uzatvorená mierová zmluva v meste Bazilej. Táto mierová zmluva deklarovala faktickú nezávislosť švajčiarskeho Večného spolku od územia Svätej ríše rímskej. Zároveň bolo jasne stanovené to, že Švajčiari boli zbavení povinnosti platiť ríšske dane a takisto už neboli viazaní rozhodnutiami ríšskeho komorného súdu.

## Referencie

## Literatúra
* BEIER, Brigitte et al*.* (2004). *Kronika svetových dejín*. Bratislava: Fortuna Print. ISBN 80-89144-31-4.
* SKŘIVAN, Aleš. (2002). *Lexikon světových dějin 1492–1914*. Praha: Nakladatelství Aleš Skřivan ml. ISBN 80-86493-06-7.
* TEEPLE, Bliss John. (2004). *Kronika svetových dejín*. Bratislava: Ikar, a.s. .

## Pozri aj
* Habsburgovci
* Svätá ríša rímska

## Iné projekty

## Zdroj
La Seine Musicale

**La Seine Musicale** je hudobné a umelecké centrum nachádzajúce sa na ostrove Île Seguin na rieke Seina medzi mestami Boulogne-Billancourt a Sèvres, v západnom predmestí Paríža vo Francúzsku. Seine Musicale bolo postavené na mieste bývalej továrne Renault. Architektmi stavby sú Shigeru Ban a Jean de Gastines.

Projekt sa rozprestiera na takmer 280 metroch pozdĺž Seiny a kopíruje kontúry ostrova. Areál sa nachádza na ploche od 33 000 do 38 000 metrov štvorcových. Výstavba trvala tri roky a náklady boli 170 miliónov eur.

## História
V roku 2005, počas demontáže ikonickej továrne Renault, nadišla otázka prestavby ostrova Seguin. Department Hauts-de-Seine plánoval vybaviť ho kvalitným a významným kultúrnym zariadením. Čím sa začali práce s mestom Boulogne-Billancourt, ktoré ponúklo pozemok departmentu za symbolickú sumu. Ministerstvo následne spustilo verejno-súkromné partnerstvo (PPP) na výstavbu zariadenia. Prvý komplex budov na ostrove bol otvorený v apríli 2017.

## Technické parametre
* 1 150 kapacita auditória
* 4000 až 6000 kapacita hlavnej haly
* 45 metrov vysoká, 200-tonová konštrukcia, na ktorej je 1 000 m² fotovoltaických panelov

## Galéria

Súbor:Auditorium de la Seine musicale.jpg|Interiérová podoba
Súbor:Ile Seguin - Jan 2016 - Cité Musicale en construction vue de Meudon.jpg|La Seine Musicale počas výstavby v roku 2016.
Súbor:La Seine musicale at night.jpg


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web

Kategória:Architektúra z 2017
Kategória:Koncertné siene vo Francúzsku
Kategória:Boulogne-Billancourt (mesto)
Maliar z Oxfordu 529

[náhľad|Atický [červenofigúrová keramika|červenofigúrový zvoncový kratér, odpočívajúci bojovníci, 430 - 410 pred Kr., Ashmolean Museum 1896.40 / V 529, Oxford]]
**Maliar z Oxfordu 529** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, pôsobiaceho okolo rokov 440/430 pred Kr.
 
Maliara z Oxfordu 529, atického neskorého manieristu, britský historik umenia John Beazley pomenoval podľa oxfordského (Ashmolean Museum 529https://www.carc.ox.ac.uk/XDB/ASP/missingPageHandler.asp?404;https://www.carc.ox.ac.uk:443/record/EE03C232-4473-4AA3-8523-3A3544E79D1A) jeho rukou zdobeného zvoncového kratéra, objaveného v sicílskej Kamarine, ktorý na strane A zobrazuje piatich odpočívajúcich bojovníkov a na strane B troch mladíkov a muža. 

Ako väčšina manieristov vo svojej dielni zdobil väčšie vázy (zvoncovité, stĺpikové kratéry a pelikai). Pripisuje sa mu iba päť váz, maľovaných slávnostným a pokojným štýlom, ktorý pripomína maliarsky štýl Polygnótovej skupiny. V jeho maľbách možno nájsť mnoho štylistických podobností s Maliarom z Dómu (napr. väčšina postáv v himatiónoch je zobrazených veľmi podobne) a preto je pravdepodobné, že bol jeho žiak. Diela oboch umelcov tvoria neskorú fázu atickej manieristickej školy.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Tmavá (prítok Nitry)

**Tmavá** je vodný tok v Malej Fatre, Žiari a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to ľavostranný prítok Nitry s dĺžkou približne 6,5 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na južnom okraji Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kľak, v oblasti Vríckeho sedla, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v závere Bazovej doliny na juhovýchodných svahoch vrchu Baran () tečie južným smerom. Zakrátko opúšťa Malú Fatru a vteká na územie pohoria Žiar, kde načas tvorí hranicu podcelkov Sokol a Vyšehrad. Priberá krátky ľavostranný prítok a stáča sa na juhozápad, následne priberá významnejší prítok z lokality Fakanová a krátky zo svahov Závozov (). Pokračuje údolím na juhozápad, pričom priberá významný ľavostranný Biely potok a následne, pod Havraním vrchom (), aj pravostranný potok z oblasti vrchu Baran. V strednej časti preteká Tmavou dolinou, kde priberá krátky bezmenný a následne Pínerovský potok. Na dolnom toku vteká do obce Kľačno, kde opúšťa pohorie Žiar a vteká do Hornonitrianskej kotliny. Priberá významný pravostranný Kľačniansky potok, ľavostranný Vápenný potok a prítok z Jagelkovej doliny. Pokračuje obcou južným smerom a onedlho sa v nadmorskej výške približne  vlieva ako ľavostranný prítok do rieky Nitry. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Kľačno v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Malá Fatra, Lúčanská Fatra
* Žiar, Hornonitrianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Malej Fatre
Kategória:Vodné toky v Žiari
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Kľačno
Cesta do stredu Zeme (rozlišovacia stránka)

**Cesta do stredu Zeme** môže byť:

* kniha Julesa Verna z roku 1864, pozri Cesta do stredu Zeme
* americký film z roku 2008, pozri Cesta do stredu Zeme (film z roku 2008)
* americký televízny film z roku 2008, pozri Cesta do stredu Zeme (televízny film z roku 2008)
* americký televízny film z roku 1999, pozri Cesta do stredu Zeme (televízny film z roku 1999)
* americký film z roku 1959, pozri Cesta do stredu Zeme (film z roku 1959)
Zlatá lopta 2025

**[[Zlatá lopta France Football|Zlatá lopta]]** je cena pre najlepšieho futbalistu sveta hrajúceho v Európe. O víťazovi hlasujú športoví novinári. Cena za rok 2025 sa udelila 22. septembra 2025 a jej víťazom sa stal Ousmané Dembélé.

Štvrtýkrát v histórii ocenenia sa cena udelila na základe výsledkov sezóny namiesto kalendárneho roka, pričom obdobie sezóny je od 1. augusta 2024 do 31. júla 2025.

## Zlatá lopta

## Ženská Zlatá lopa

## Kopa Trophy

## Yashin Trophy

## Gerd Müller Trophy

## Cena Sócrates

## Mužský klub roka

## Ženský klub roka

## Mužsky tréner roka
Na cenu najlepšieho trénera roka bolo nominovaných 5 trénerov

## Ženský tréner roka

## Referencie

Kategória:Športové ocenenia