Rue des Rosiers

**Rue des Rosiers** (doslova *ulica ružových krov*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode. Ide o hlavnú ulicu v tradičnej židovské štvrti Marais. Nachádza sa tu preto veľa obchodov a reštaurácii najmä sefardských Židov.

## Poloha
Ulica je orientovaná z východu na západ. Vedie od *Rue Malher* a končí pri Rue Vieille du Temple.

## Dejiny
Ulica pravdepodobne vznikla už v 13. storočí pozdĺž mestských hradieb postavených Filipom II. Augustom. Ruže, ktoré sa vinuli po stenách hradieb, dali ulici meno, ktoré je doložené v roku 1230. Zvyšky hradieb sú dodnes viditeľné vo dvore domov č. 10, 14 alebo 82.
thumb|left|Židovské pekárstvo v ulici
Pôvodne mala *Rue des Rosiers* inú trasu. Začínala pri Rue du Roi-de-Sicile, pokračovala dnešnou ulicou Rue Ferdinand-Duval a potom sa stočila doprava k *Rue Vieille-du-Temple*. Ulica na ľavú stranu (dnešnú východnú časť *Rue des Rosiers*) medzi *Rue Ferdinand-Duval* a Rue Pavée bola slepá ulička s rôznymi názvami: *Rue de la Quoquerée* (1292), *Cul-de-sac de la Lamproie* (1400), *Rue Coquerée* (1415), *Rue Coquerrie* (1540), *Cul-de-sac Coquerelle* aj. V rokoch 1848 – 1850 bola ulica postupne prerazená až k dnešnej *Rue Mahler* a 5. novembra 1850 bola pomenovaná po celej svojej dĺžke. Súčasná *Rue Ferdinand-Duval* sa oddelila od *Rue des Rosiers* už v 15. storočí a nazývala sa *Rue des Juifs* (Židovská ulica). V roku 1900 získala súčasný názov.

Židovská komunita sa tu vytvorila už v stredoveku a bola často ovplyvnená politickými udalosťami vo Francúzsku i v zahraničí, či už to bolo vyhnanie Židov Karolom VI. v roku 1394, alebo naopak v rokoch 1881 – 1914 veľký príliv obyvateľov, ktorí utekali pred perzekúciou v Rumunsku, Rakúsku, Maďarsku a Rusku. Táto imigrácia vysvetľuje dominanciu aškenázskych židov v prvej polovici 20. storočia.

*Rue des Rosiers* bola tiež miestom kresťanského kultu. Na rohu *Rue des Rosiers* a *Rue Ferdinand-Duval* stávala socha Panny Márie. Bola zničená v roku 1528 pri perzekúcii proti protestantom. Miesto nej dal kráľ František I. zhotoviť strieborný obraz, ktorý bol ukradnutý v roku 1545. Nahradila ho opäť kamenná socha Panny Márie, ktorá existovala do roku 1789, kedy bola za Francúzskej revolúcie odstránená.

Ulice rovnakého mena bola i na Montmartri. Po jeho pripojení k Paríži v roku 1860 bola táto ulica premenovaná na *Rue du Chevalier-de-la-Barre*.

V roku 2007 boli v ulici vykonané stavebné práce (nová dlažba, výsadba, osvetlenie), ktoré sú súčasťou programu na upokojenie ulíc vo štvrti Marais. Od roku 2006 je *Rue des Rosiers* každú nedeľu premenená na pešiu zónu.

## Zaujímavé stavby
* Dom č. 4: boli tu turecké kúpele (hammam) postavené v roku 1863.
* Dom č. 17: nachádza sa tu jedna z dvoch synagóg v ulici, druhá je v č. 25. Obidve synagógy sú ortodoxné a nezávislé na centrálnom konzistore. Táto synagóga patrí k hnutiu Chabad Ľubavič.
* Dom č. 23: mestský palác zo 17. storočia.

## Ulica v kultúre
Vo filme Maigret kladie pascu (1958) sa v *Rue des Rosiers* stane vražda, ktorú komisár Maigret vyšetruje.

Jedna zo scén vo filme Dobrodružstvá rabína Jákoba z roku 1973 sa odohráva na tejto ulici. I keď kamera zaberá ceduľu s nápisom ulice, exteriéry boli natočené v Saint-Denis a interiéry v synagóge v štúdiu.

Jeden z románov Léo Maleta, o detektívovi Nestorovi Burmovi s názvom *Du rébecca rue des Rosiers* sa odohráva v tejto štvrti. Román vyšiel v roku 1958 a v roku 1992 bol sfilmovaný v rámci televízneho seriálu.

Román *Le Schnorrer de la rue des Rosiers*, ktorý napísal Michèle Kahn, popisuje pravdivý príbeh muža, ktorý prežil väznenie v koncentračnom tábore.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža

## Zdroj
* 
* 

Rosiers
Kategória:Le Marais