open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kostol Krista Kráľa (Košice)

**Kostol Krista Kráľa** je dominikánsky kostol v areáli Gymnázia sv. Tomáša Akvinského, v mestskej časti Staré Mesto v Košiciach.

## História
Kostol bol postavený na konci existencie prvej Československej republiky na nádvorí areálu objektov z 19. storočia. V rokoch 1936 až 1938 prebehla samotná výstavba, ktorú realizoval firma Ing. Aloisa Nováka podľa projektu českého architekta Rudolfa Brebtu.

Je konštruovaný v jednoduchej architektúre a v triezvych funkcionalistických tvaroch s jednou loďou obdĺžnikového pôdorysu orientovanou východo-západ. Samotná svätyňa je pomerne krátka s pravouhlým uzáverom, na severe je prepojená s východným dvorným krídlom objektu na Mojzesovej 8, oratóriom na prízemí a galériou na poschodí. Južná časť kostola obsahuje na oboch podlažiach do pôdorysu včlenenú sakristiu. Poschodie sakristie, z ktorého sa vystupuje na kazateľnicu, je sprístupňuné pomocou dvojramenného pravotočivého schodiska.

Objekt patrí sestrám III. rádu sv. Dominika. Vysvätenie kostola bolo v roku 1938 ihneď po jeho dokončení. V tých časoch tu bolo prevádzkované aj nové cirkevné dievčenské reálne gymnázium sestier dominikánok (teraz *Gymnázium sv. Tomáša Akvinského*). Celý roh Moyzesovej a Zbrojničnej ulice bol súvislým dominikánskym areálom, ktorý sa nachádzal v severozápadnej časti košickej mestskej pamiatkovej rezervácie, hneď za stredovekým jadrom mesta.

## Referencie

Kategória:Architektúra z 1938
Kategória:Národné kultúrne pamiatky na Slovensku pred rokom 2002
Kategória:Kaplnky na Slovensku
Kategória:Kultúrne pamiatky v okrese Košice I
Kategória:Kostoly v Košiciach
Kategória:Košice - Staré Mesto

Košice
Ivan Moody

**Ivan L. Moody**, rodným menom **Ivan Lewis Greening** (* 7. január 1980, Denver, Colorado, USA) je americký spevák pôsobiaci v rockovo-metalovej skupine Five Finger Death Punch. Známy je tiež svojím pôsobením v skupine Motograter. Ako herec hral v hororových filmoch, akými sú napríklad *Bled* alebo *The Devil's Carnival* v role klauna Hoba.

## Kariéra
Ivan sa v roku 2001 presťahoval zo svojho rodného Denveru do Los Angeles, aby sa následne pripojil ku svojej prvej skupine s názvom Toiz. So skupinou v roku 2002 obišiel pár koncertov v okolí Los Angeles a dokonca vytvorili demonahrávku, ktorú však nikdy nevydali. V následujúcom roku sa Ivan rozlúčil so skupinou Toiz a pridáva sa k nu-metalovej skupine Motograter. V rovnakom roku vydávajú prvý album, ktorý niesol názov skupiny. Ešte v roku 2003 sa stihli zúčastniť legendárneho Ozzfestu, na ktorom hrali napríklad so skupinami ako Korn, Disturbed, Marilyn Manson, Slipknot alebo Killswitch Engage. V roku 2006 sa odohrali veľké zmeny v zostave skupiny a Ivan odchádza do skupiny Five Finger Death Punch, s ktorou zatiaľ vydal 6 albumov.

## Alkoholizmus
V roku 2012 Ivan odtajnil, že jeho problémy s alkoholom mali takmer za následok jeho vyhodenie zo skupiny. Ostatní členovia skupiny Five Finger Death Punch prestali odpovedať na jeho telefonáty a strácali často manažérov. Ivan dokonca vystupoval opitý a tvrdil, že si druhý deň na nič nespomína. Začal znižovať konzumáciu alkoholu, kým s tým prestal úplne. Povedal, že sa cítil ako narkoman a prestať s tým stojí veľké úsilie.

## Diskografia
### So skupinou Motograter
* 2003: *Motograter*

### So skupinou Ghost Machine
* 2005: *Ghost Machine*
* 2006: *Hypersensitive*

### So skupinou Five Finger Death Punch
* 2007: *The Way of the Fist*
* 2009: *War Is the Answer*
* 2011: *American Capitalist*
* 2013: *The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 1*
* 2013: *The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 2*
* 2015: *Got Your Six*
* 2018: *And Justice for None*
* 2020: *F8*
* 2022: AfterLife

## Filmografia
* 2009: *Bled*
* 2012: *The Devil's Carnival*

## Zdroj

Kategória:Speváci USA
Kategória:Heavymetaloví speváci USA
Kategória:Osobnosti z Denveru
Všeobecný encyklopedický slovník

**Všeobecný encyklopedický slovník** je slovenská štvorzväzková všeobecná encyklopédia zostavená kolektívom autorov pod vedením Ing. Ivana Pauličku a spracovaná redakčným kolektívom pod vedením PhDr. Kláry Koškovej. Slovník vydalo Ottovo nakladatelství v Prahe "v divízii CESTY" v roku 2002.

## Referencie

Kategória:Slovenské encyklopédie
Železničná stanica Východná

**Železničná stanica Východná** je železničná stanica v Východnej, v miestnej časti Východná - železničná stanica, vzdialenej od obce približne 3,5km. Leží na trati Žilina – Košice. Je elektrifikovaná jednosmernou sústavou 3 kV.

## Doprava
V stanici zastavujú iba osobné vlaky, ale počas folklórneho festivalu v roku 2017 aj rýchliky a EN. Na stanici nie je možný nákup lístkov ZSSK.

## Modernizácia
Podľa správ z roku 2015 sa má modernizácia trate 180 mezi Liptovským Mikulášom a Popradom rozdeliť na päť etáp: Poprad – Lučivná, Lučivná – Štrba, Štrba – Východná, Východná – Liptovský Hrádok a Liptovský Hrádok – Paludza.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Východná
Kategória:Východná (obec)
Kategória:Doprava v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Stavby v okrese Liptovský Mikuláš
Mestské opevnenie

**Mestské opevnenie** môže byť:

*Mestské opevnenie (Bardejov)
*Mestské opevnenia (Bratislava)
*Košické mestské opevnenie
*Mestské opevnenie (Pezinok)
Zoznam predsedov Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky

Toto je **zoznam predsedov [[Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky|Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky]]** od jej vzniku 1. januára 1993. 

## Poznámky


## Zdroj
* 

Kategória:Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky
Kategória:České zoznamy
Kostol Krista Kráľa

**Kostol Krista Kráľa** môže byť:

* dominikánsky kostol v Košiciach, pozri Kostol Krista Kráľa (Košice)
* farský kostol v Prešove-Sekčove, pozri Kostol Krista Kráľa (Prešov)
* farský kostol v Hlohovci-Šulekove, pozri Kostol Krista Kráľa (Hlohovec)
* farský kostol v Chorvátskom Grobe, pozri Kostol Krista Kráľa (Chorvátsky Grob)
* farský kostol v Lučenci-Rúbanisku, pozri Kostol Krista Kráľa (Lučenec)
* farský kostol v Ladomerskej Vieske, pozri Kostol Krista Kráľa (Ladomerská Vieska)
* farský kostol v Obyciach, pozri Kostol Krista Kráľa (Obyce)
* farský kostol v Suchej hore, pozri Kostol Krista Kráľa (Suchá Hora)
* filiálny kostol v Chminianskych Jakubovanoch, pozri Kostol Krista Kráľa (Chminianske Jakubovany)
* filiálny kostol v Malom Šariši, pozri Kostol Krista Kráľa (Malý Šariš)
* filiálny kostol v Suchohrade, pozri Kostol Krista Kráľa (Suchohrad)
* filiálny kostol v Šarišskej Trstenej, pozri Kostol Krista Kráľa (Šarišská Trstená)

Kristus Kráľ
VoiceXML

**VoiceXML** (**VXML**) je digitálny štandard dokumentov na špecifikáciu interaktívnych médií a hlasových dialógov medzi počítačmi a používateľmi. Využíva sa na tvorbu aplikácií s hlasovou odozvou, napríklad bankových systémov a automatizovaných služieb technickej podpory zákazníkov. VoiceXML aplikácie sú vyvíjané a nasadené porovnateľným spôsobom, akým webový prehliadač interpretuje a zobrazí Hypertext Markup Language, ktoré dostáva zoservera. Dokumenty VoiceXML sú interpretované prostredníctvom hlasového prehliadača, v niektorých architektúrach používatelia komunikujú s hlasovým prehliadačom prostredníctvom verejnej telefónnej siete.

Formát dokumentov VoiceXML je založený na XML. Je to štandard, ktorý vyvíja World Wide Web Consortium (W3C).

## Použitie
Aplikácie VoiceXML sú bežne používané v mnohých priemyselných odvetviach a komerčných segmentoch. Tieto aplikácie zahŕňajú objednávanie, sledovanie pozície balíkov, navigácie, núdzové oznámenia, sledovanie letov, hlasový prístup k e-mailom, manažérstvo vzťahov so zákazníkmi, audio verzie časopisov, hlasová voľba, informácie o nehnuteľnostiach a pod.

VoiceXML obsahuje značky, ktoré inštruujú hlasový prehliadač aby poskytol hlasový syntetizátor, automatické rozpoznávanie reči, riadenie dialógov a prehrávanie zvuku. Príklad dokumentu VoiceXML:

```xml
<vxml version="2.0" xmlns="http://www.w3.org/2001/vxml">
  <form>
    <block>
      <prompt>
        Ahoj, Svet!
      </prompt>
    </block>
  </form>
</vxml>
```

Po interpretácii interpreterom VoiceXML zaznie syntetizovaným hlasom "Ahoj, Svet!".

Zvyčajne ako prenosový protokol pre prijímanie VoiceXML stránky slúži HTTP. Niektoré aplikácie môžu využívať statické VoiceXML stránky, zatiaľ čo iné sa spoliehajú na dynamické generovanie VoiceXML pomocou aplikačných serverov ako Tomcat, Weblogic, IIS alebo WebSphere.

V minulosti tvorcovia VoiceXML platform implementovali štandard rôznymi spôsobmi a pridávali ďalšie funkcie. Štandard VoiceXML 2.0, ktorý sa 16. marca 2004 stal odporúčaním W3C, objasnil väčšinu rozdielov. Na Fóre VoiceXML, skupiny podporujúcej používanie štandardu, je poskytnuté testovanie zhôd, proces, ktorý potvrdzuje správnosť implementácie.

## História
Spoločnosti AT&T, IBM, Lucent a Motorola vytvorili Fórum VoiceXML v marci 1999 s cieľom vytvoriť štandardný značkovací jazyk na špecifikáciu hlasových dialógov. V marci roku 2000 bol publikovaný VoiceXML 1.0. Krátko potom prenechalo Fórum kontrolu nad štandardom W3C. W3C vytvorila niekoľko skúšobných verzií VoiceXML 2.0, ktoré sa stalo odporúčaním W3C v marci 2004.

Vo VoiceXML 2.1 bola pridaná relatívne malá skupina ďalších funkcií na základe spätnej väzby štandardu 2.0. Verzia 2.1 je spätne kompatibilná s VoiceXML 2.0 a stala sa odporúčaním W3C v júni 2007.
Rozhranie na rozpoznávanie reči od W3C taktiež definuje ďalšie štandardy úzko spojené s VoiceXML. 

## Pozri aj
* ECMAScript - skriptovací jazyk používaný vo VoiceXML 
* OpenVXI - open source interpret VoiceXML 
* SCXML

## Zdroj

Kategória:Značkovacie jazyky
Kategória:VoIP protokoly
Kategória:W3C štandardy
Kategória:Štandardy založené na XML
SCS Software

**SCS Software s.r.o.** je česká spoločnosť zameraná na vývoj videohier so sídlom v Prahe. Vyrába predovšetkým simulačné hry pre Microsoft Windows, OS X a Linux, vrátane sérií *18 Wheels of Steel* a *Truck Simulator*. SCS Software vyvinul svoj vlastný herný engine *Prism3D*, ktorý je využívaný v drvivej väčšine ich hier.

## Publikované hry

## Externé odkazy
* Oficiálna web stránka

## Zdroje

Kategória:Vývojárske a vydavateľské spoločnosti počítačových hier a videohier
Kategória:Výrobcovia počítačových hier
Kostol svätého Václava (Pacov)

**Kláštorný kostol svätého Václava** je budova bývalého barokového rímskokatolíckeho a neskôr husitského kostola nachádzajúca sa na námestí Slobody v historickej mestskej pamiatkovej zóne mesta Pacov v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky. 

## Dejiny a charakteristika
Kostol bol postavený v roku 1719 karmelitánskym rádovým architektom Martinom Wittwerom.

Kostol stojí na námestí vedľa pacovského zámku. Na mieste zámku kedysi stával hrad, ktorý bol neskôr prestavaný na barokový zámok, ktorý bol v roku 1666 upravený na kláštor bosých karmelitánov. V roku 1719 bol kláštor rozšírený a v jeho juhozápadnej časti bol postavený barokový kláštorný kostol svätého Václava. 

Kostol postihol v roku 1727 spolu s väčšinou mesta veľký požiar a tak bol 1727 - 1732 renovovaný rádovým staviteľom Calaberom de Mante Carmelo. 

Samotný kláštor bol zrušený v roku 1787 a stavba slúžila opäť ako zámok. Samotný kostol po zrušení kláštora už nefungoval ako kostol, ale bol využívaný ako reprezentatívna miestnosť a skladisko. 

V období medzi dvoma svetovými vojnami sa v kostole slúžili bohoslužby Československej cirkvi husitskej. Po druhej svetovej vojne sa do kostola Československá cirkvev husitská vrátila a pôsobila tam medzi rokmi 1947 - 1974.

3. 5. 1958 bola budova zapísaná ako kultúrna pamiatka.

Medzi rokmi 1979 - 1994 prešiel kostol kompletnou reštauráciou.

V súčasnej dobe budova nefunguje ako kostol, inventár je dávno vysťahovaný. Budova patrí mestu Pacov a a využíva sa ako výstavná sieň a galéria.

Kostol je barokový s bohato zdobeným priečelím, ktoré je obrátené k juhu smerom k námestiu Slobody. Veža je hranolového tvaru s cibuľovitým zakončením strechy. V interiéri kostola sa nachádzajú po stranách štyri oválne kaplnky a pravoúhle presbytérium. Pôdorys tohto kostola z obdobia vrcholového baroka je oválny.

## Zaujímavosti
* Na priečelí kostola sa nachádza niekoľko barokových sôch. Ide o sochy svätej Terézie, svätého Jána z Kríža, svätého Václava, svätej Anny, svätého Jáchyma a Panny Márie s Ježiškom a anjelmi, ktorí ich obkolesujú. Okrem týchto sôch sa na priečelí chrámu nachádza aj znak Myslíka z Hyršova. 

## Galéria

PAC-2013-VaclavZamek06.jpg|Pohľad na prednú fasádu kostola s priečelím
PAC-2013-VaclavZamek04.jpg|Detailný pohľad na priečelie kostola
PAC-2013-VaclavZamek01.jpg|Pohľad na kostol z východu s priliehajúcou južnou fasádou pacovského zámku
PAC-2013-VaclavZamek02.jpg|Pohľad na vežu kostola z juhovýchodu


## Referencie

Kategória:Stavby v Pacove
Pacov
Pacov
Kategória:Galérie v Česku
Pacov
Pacov
Kategória:Kostoly v okrese Pelhřimov
Pacov (zámok)

**Zámok v Pacove**  je budova bývalého hradu, neskôr zámku, kláštora a nakoniec opäť zámku z 13. storočia nachádzajúca sa v historickej zóne mesta Pacov v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Dejiny a charakteristika
Na mieste dnešnej budovy zámku sa nachádzal pôvodne hrad postavený pravdepodobne niekedy v 13. storočí, pričom prvá zmienka o hrade pochádza z roku 1316. V 14. storočí vlastnil hrad a celé panstvo Pacov kráľ Ján Luxemburský, ktorý ho dal v roku 1345 do zálohy Petrovi z Rožmberku. Po vyplatení panstvo zmenilo niekolko majiteľov až bolo v roku 1401 predané rodu Malovcov z Pacova. Počas ich vlastníctva bol hrad prestavaný, ale presný dátum tejto prestavby nie je známy.

Rod Malovcov za Pacova vymrel v roku 1515 po meči a dve posledné dcéry Malovcov predali hrad s panstvom v roku 1528 Václavovi Robmhápovi zo Suchej. Syn Václava Robmhápa zo Suchej, Žigmund predal v roku 1550 hrad Oldřichovi Španovskému z Lisova a po jeho smrti keď sa majetok delil medzi jeho päť synov, pripadlo pacovské panstvo synovi Michalovi. Tento zastával významné funkcie v zemskej správe, bol horlivým stúpencom evanjelickej cirkvi a predpokladá sa, že práve v období jeho pôsobenia bol hrad prestavaný na zámok. Jeho syn Mikuláš predal pacovské panstvo následne v rokz 1616 Anastázii Vítovej zo Rzavého. Panstvo užíval jej syn ktorému, ale bolo zkonfiškované z dôvodu jeho účasti na stavovskom povstaní v rokoch 1618 - 1620. Panstvo mu bolo zkonfiškované v roku 1622 a v roku 1623 ho získala jeho švagriná Anna Markéta Šléglová. 

V roku 1630 kúpili panstvo Ján starší Černín z Chudeníc a jeho manželka Zuzana. Tá po ovdovení predala panstvo svojmu zaťovi, cisárskému generálovi Žigmundovi Myslíkovi z Hyršova. Po jeho úmrtí spravovala panstvo až do svojej smrti v roku 1666 jeho druhá manželka Johanka Eusebie Barbora, rodená grófka zo Žďáru. Podla generálovej poslednej vôle pripadlo panstvo po jej smrti do vlastníctva kláštora karmelitánov na pražskej Malej Strane.

Karmelitáni začiatkom 18. storočia prestavali zámok na kláštor a v roku 1708 sa do Pacova prisťahovali. V roku 1719 bol pri kláštore pristavaný kostol svätého Václava. V roku 1787 bol kláštor zrušený a pripadol náboženskému fondu.
Pacov, zámek 2.jpg|Pohľad na nádvorie zámku
PAC-2013-VaclavZamek08.jpg|Južné krídlo zámku a parčík, ktorý oddeluje zámocký areál od námestia Slobody
Pacov, torzo opevnění hradu.jpg|Zvyšky opevnenia bývalého hradu


## Referencie

Kategória:Stavby v Pacove
Kategória:Kultúrne pamiatky v Kraji Vysočina
Kategória:Hrady a zámky v Kraji Vysočina
Kategória:Múzeá v Česku
Kostol svätého Václava

**Kostol svätého Václava** môže byť:

*Kostol svätého Václava (Pacov)
*Kostol svätého Václava (Smíchov)
*Katedrála svätého Václava

Václav
Imrich Michnovič

Doc. PhDr. **Imrich Michnovič**, CSc. (* 1940, Vranov nad Topľou) je slovenský historik a bývalý univerzitný pedagóg. Vo svojej vedecko-výskumnej činnosti sa zaoberá sa regionálnymi dejinami východného Slovenska, najmä agrárnou otázkou a dejinami mesta Vranov nad Topľou.

V roku 1973 nastúpil ako odborný asistent na Pedagogickú fakultu v Prešove Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (dnes Pedagogická fakulta Prešovskej univerzity v Prešove). Pôsobil ako zostavovateľ pri 16 ročníkoch spoločenskovedného zborníka *Nové obzory* a od roku 2001 ako hlavný garant *Ročenky Katedry dejín Fakulty humanitných a prírodných vied Prešovskej univerzity* (dnes *Annales historici Presovienses*). Po konštituovaní redakčnej rady sa stal jej prvým predsedom. V roku 2005 odišiel do penzie.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1940
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Vyučujúci na Fakulte humanitných a prírodných vied Prešovskej univerzity v Prešove
Kategória:Vyučujúci na Filozofickej fakulte Prešovskej univerzity v Prešove
Kategória:Osobnosti z Vranova nad Topľou
Kaplnka svätej Anny (Pacov)

**Kaplnka svätej Anny** je budova barokovej kaplnky nachádzajúca sa blízko historickej mestskej pamiatkovej zóny v juhovýchodnej časti mesta Pacov v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Dejiny a charakteristika
Kaplnka bola postavená v rokoch 1701 - 1703 na mieste, kde vyviera prameň údajne liečivej vody. Údajne sa na mieste v tomto období nachádzali aj kúpele.

V  polovici 18. storočia bola prestavaná do dnešnej podoby.

V roku 1989 prebehla renovácia omietky a strechy kaplnky.

Kaplnka bola postavená na vtedajšom juhovýchodnom kraji mesta. Má zvonku pôdorys rovnostranného osemuholníka, interiér má kruhovitý pôdorys. Vchod je polkruhovitý a zabezpečený barokovými kovanými železnými dverami. Nad vchodom sa nachádzajú slnečné hodiny s nápisom „Hora Ruit“, ktoré na omietku namaľoval maliar Petr Hampl. Vchod do kaplnky sa nachádza na východnej strane. Strecha kaplnky je ihlanovitého tvaru, pokrytá plechmi. Na vrchole je zakončená cibuľovitou kupolou s dvojramenným krížom a veterníkom. V interiéri je strecha kupolovitého tvaru vymaľovaná freskami.

V interiéri sa nachádza rokokový oltár z 18. storočia.

Budova je pamiatkovo chránená od 3. 5. 1958.

## Zaujímavosti
* V interiéri kaplnky sa nachádza freska znázorňujúca mesto Pacov a pražské Hradčany v 18. storočí.

## Referencie

Kategória:Stavby v Pacove
Pacov
Kategória:Kultúrne pamiatky v Kraji Vysočina
Pacov
Pacov
Kategória:Barokové kostoly v Česku
Kategória:Architektúra z 1703
Kategória:Kostoly v okrese Pelhřimov
Kategória:Barokové stavby v Česku
Zlé banky

***Zlé banky*** () je nemecko-luxembursko-francúzsky dramatický televízny seriál, ktorého tvorcom je Oliver Kienle. Seriál mal v Nemecku premiéru 21. februára 2018. V marci 2018 bol seriál obnovený pre druhú sériu.

Na Slovensku mal seriál premiéru 21. mája 2019 na Jednotke.

## Obsadenie

* Paula Beer ako Jana Liekamová
* Barry Atsma ako Gabriel Fenger
* Désirée Nosbuschová ako Christelle Leblancová
* Albrecht Schuch ako Adam Pohl
* Mai Duong Kieu ako Thao Hoangová
* Tobias Moretti ako Quirin Sydow
* Jeff Wilbusch ako Noah Weisz
* Jean-Marc Barr ako Robert Khano
* Marc Limpach ako Luc Jacoby
* Germain Wagner ako Ties Jacoby
* Jörg Schüttauf ako Peter Schultheiß

## Série

## Časti

### 1. séria (2018)

### 2. séria

## Vysielanie

Prvé dve časti mali premiéru 21. februára 2018 na Berlínskom medzinárodnom festivale 2018 v Zoo Palast. O deň neskôr, teda 22. februára 2018, bolo všetkých 6 epizód zverejnených na webe staníc ZDF a Arte. Za prvý týždeň si seriál pozrelo 1,3 milióna ľudí. 1. marca 2018 televízia Arte odvysielala prvé 4 epizódy seriálu a ďalšie 2 časti boli vysielané 2. marca 2018. Od 3. do 5. marca 2018 seriál vysielala stanica ZDF. 3. marca 2018 bol seriál vydaný na DVD.

## Referencie



## Externé odkazy

* 
* 
* 
* *[https://www.serialzone.cz/serial/zaprodani-bance/ Zlé banky]* na SerialZone
* 
* *[https://www.rottentomatoes.com/tv/bad_banks Zlé banky]* v recenznom agregátore Rotten Tomatoes (po anglicky)

Kategória:Nemecké televízne seriály
Kategória:Luxemburské televízne seriály
Kategória:Francúzske televízne seriály
Kategória:Dramatické televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2018
Battle Royale

**Battle Royale** môže byť:

* žáner videohier, pozri Battle Royale (žáner)
* film z roku 2000, pozri Battle Royale (film)
Vysoký Tribeč

**Vysoký Tribeč** je geomorfologickou časťou Veľkého Tribča, podcelku pohoria Tribeč. Leží v strednej časti podcelku, severozápadne od Zlatých Moraviec.

## Polohopis
Územie sa nachádza v strednej, najvyššej časti pohoria Tribeč a zaberá centrálnu časť podcelku Veľký Tribeč. Vytvára oválny pás územia, pretiahnutý v západo-východnom smere, severozápadne od Zlatých Moraviec. Vysoký Tribeč obklopujú len časti pohoria Tribeč, menovite na severe a severozápade nadväzuje Hornonitrianske predhorie, juhozápadným a južným smerom leží Zlatnianske predhorie, obe časti podcelku Veľký Tribeč. Na východe susedí Skýcovská vrchovina, ktorá tvorí geomorfologickú časť podcelku Rázdiel. 

Západné a severné úbočia Vysokého Tribča patria do povodia Nitry, kde smerujú aj najvýznamnejšie prítoky tejto časti, Dršňa, Hradský potok a Vyčoma. Vodné toky z južnej časti tečú južným smerom do riečky Žitava, medzi nimi Čerešňový potok a Stránka.

## Chránené územia
Celá stredná časť pohoria, vrátane Vysokého Tribča, patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie. Osobitne chránené územia sa tu nenachádzajú, v blízkosti však leží chránený areál Topoľčianska zubria zvernica na juhu, národná prírodná rezervácia Hrdovická, prírodná rezervácia Kovarská hôrka a Solčiansky háj západným smerom.

## Turizmus
Turisticky atraktívne územie je prístupné značenými chodníkmi z okolitých obcí v podhorí. Najnavštevovanejší je hlavný hrebeň v úseku Veľký Tribeč – Malý Tribeč – Medvedí vrch, s pokračovaním na Javorový vrch. Obľúbené lokality sú tiež ruiny Čierneho hradu v blízkosti obce Zlatno a okolité chránené územia.

### Vybrané vrcholy
* Veľký Tribeč ()
* Malý Tribeč ()
* Javorový vrch ()
* Medvedí vrch ()

### Turistické trasy
* po  červeno značenej Ponitrianskej magistrále z Kostolian pod Tribečom cez Veľký Tribeč do Zlatna
* po  modro značenom chodníku:
** z Kovariec na Veľký Tribeč 
** zo Solčian cez Medvedí vrch a Malý Tribeč na rázc. *Pustovníkova studňa*
** zo Zlatna do sedla *Rakyta*
* po  zeleno značenom chodníku zo Skýcova cez sedlo *Rakyta* na Medvedí vrch ()
* po  žltej trase:
** zo Zlatna na Javorový vrch () s odbočením na Čierny hrad 
** z Klátovej Novej Vsi na Javorový vrch ()

## Referencie

## Pozri aj
* Veľký Tribeč
* Tribeč
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Tribeč
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Hornonitrianske predhorie

**Hornonitrianske predhorie** alebo **Hornianske predhorie** je geomorfologickou časťou Veľkého Tribča, podcelku pohoria Tribeč. Leží v severozápadnej časti podcelku, juhovýchodne od Topoľčian.

## Polohopis
Územie sa nachádza v strednej časti pohoria Tribeč a zaberá severozápadnú časť podcelku Veľký Tribeč. Vytvára pás územia, lemujúci túto časť pohoria, približne od Ješkovej Vsi na severe, po Kovarce na západe. Hornonitrianske predhorie obklopuje v rámci pohoria na východe Skýcovská vrchovina, geomorfologická časť podcelku Rázdiel, južným smerom nadväzuje podcelok Veľký Tribeč s časťami Vysoký Tribeč a Zlatnianske predhorie. Severný a západný smer vymedzuje Tribečské podhorie, ktoré je súčasťou Podunajskej pahorkatiny. 

Západné a severné úbočia Veľkého Tribča patria do povodia Nitry, kde smerujú aj všetky vodné toky z Hornonitrianskeho predhoria. Najvýznamnejšie potoky tejto časti pohoria sú Dršňa, Lišna, Vyčoma a Hradský potok.

## Chránené územia
Prakticky celá stredná časť pohoria, vrátane Hornonitrianskeho podhoria, patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie. Osobitne chránenými územiami sú národná prírodná rezervácia Hrdovická, prírodná rezervácia Kovarská hôrka a Solčiansky háj.

## Turizmus
Turisticky atraktívne lokality sú najmä v chránených oblastiach na západnom okraji územia. Značené chodníky z okolitých obcí vedú na dominantné vrchy pohoria. Najnavštevovanejší je hlavný hrebeň v úseku Veľký Tribeč – Malý Tribeč – Medvedí vrch, s pokračovaním na Javorový vrch.

### Turistické trasy
* po  modro značenom chodníku:
** z Kovariec na Veľký Tribeč (napojenie na  červeno značenú Ponitriansku magistrálu)
** zo Solčian cez Medvedí vrch a Malý Tribeč na rázc. *Pustovníkova studňa*
* po  žltej trase z Klátovej Novej Vsi na Javorový vrch ()

## Referencie

## Pozri aj
* Veľký Tribeč
* Tribeč
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Tribeč
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Jaroslav Taraba

**Jaroslav Taraba** (* 18. január 1932, Leopoldov – † 30. apríl 2020, Lednické Rovne) bol slovenský sklársky dizajnér a výtvarník, spolu s Karolom Hološkom jeden zo zakladateľov moderného sklárskeho dizajnu na Slovensku.

## Životopis
Jaroslav Taraba sa narodil sa na Dolnom Považí v meste Leopoldov. Navštevoval súkromné štúdium kresby a maľby v Prahe (19561959). Študoval na Vyššej priemyselnej škole sklárskej v Lednických Rovniach (19601965). V sklárniach na Lednických Rovniach nastúpil v roku 1948. Kde pracoval ako asistent u sklárskeho dizajnéra Karola Hološku. Spoločne s Hološkom a technikom Ing. Vojtechom Chmelíkom sa im podarilo uskutočniť prevratný krok vo výrobe ručne fúkaného skla. Technológia tzv. ťahanej nôžky, ktorá umožňovala výrobu kalicha a stopky pohára z jedného kusa skloviny, bola patentovaná v roku 1956. Od roku 1972 sa stal vedúcim dizajnérskeho oddelenia Tatrasklo, v súčasnosti RONA. Na tomto mieste posobil až do roku 1992. Spolu s Karolom Hološkom patrili k prvým dizajnérom sklárskeho priemyslu na Slovensku.
Bol taktiež jedeným z iniciátorov založenia Slovenského múzea sklárstva v Lednických Rovniach a podieľal sa aj na výrobe historického skla pre expozície múzea.

## Tvorba
Tarabova tvorba bola spočiatku ovplyvnená princípmi navrhovania nápojového skla Karola Hološku. Postupne sa prepracoval k vlastnému tvarosloviu, využívajúc geometrický dekor vytváraný pantografom. Neskôr pracoval viac s čistým geometrickým tvarovaním skla bez dekorovaný doplnkov. Okrem nápojového skla sa venoval aj hutnícky tvarovaným úžitkovým predmetom z farebného skla. Ďalším prínosom je Tarabove rozšírenie nápojových súprav o ďalšie typy nádob – misky, karafy, vázy – ako súčasti kompletov stolových súprav.
Bol aktívnym účastníkom medzinárodných sklárskych sympózií v Lednických Rovniach.

## Ocenenia (výber)
* Exempla, Strieborná medaila 1972 Mníchov 
* Medzinárodná výstava skla, Hlavná cena, 1975, 1979 Jablonec nad Nisou
* Medzinárodnom veľtrhu spotrebného tovaru, Zlatá medaila,1975, 1977, 1979, 1980, 1981, 1983, 1989 Brno
* Cenu SFVU, 1981
* Cenu ministra kultúry SR v rámci súťaže NCD za celoživotné dielo, 2009 Bratislava 

## Zastúpenie v zbierkach (výber)
* Umeleckopriemyslové múzeum, Praha
* Slovenská národná galéria, Bratislava
* Slovenské sklárske múzeum, Lednické Rovne
* Slovenské múzeum dizajnu , Bratislava

## Referencie


## Externé odkazy
* Jaroslav Taraba  na webe Slovenského centra dizajnu
* 

Kategória:Slovenskí dizajnéri
Kategória:Slovenskí výtvarníci
Kategória:Osobnosti z Leopoldova
Apex Legends

* 
* 

**Apex Legends** je počítačová free-to-play hra typu Battle Royale, vyvinutá spoločnosťou Respawn Entertainment a publikovaná Electronic Arts. Hra bola vydaná pre Microsoft Windows, PlayStation 4 a Xbox One 4. februára 2019, bez predchádzajúceho oznámenia alebo marketingu

## Hodnotenie

*Apex Legends* získala veľmi pozitívne recenzie od kritikov, ktorí chválili hrateľnosť, progresívny systém a fúziu prvkov rôznych žánrov. Niektorí ju považovali za konkurenta * [[Fortnite Battle Royale]]*, podobnej hry, ktorá získala v predchádzajúcom roku obrovskú popularitu. 

## Hranie hry
Hra *Apex Legends* spája prvky rôznych videohier, vrátane vlastných prvkov zo série *[[Titanfall]]* a žánru Battle Royale. Približne šesťdesiat hráčov v trojčlenných skupinách je postavených proti sebe na ostrove, pričom jeden hráč kontroluje, kde ich družstvo pristane. Jednotky potom musia získať zbrane a iné zdroje na boj proti ostatným skupinám, počas ktorého sa hracia plocha postupne zmenšuje. Súboj sa končí, keď zostane jediné družstvo.  Komunikácia s členmi tímu je možná prostredníctvom hlasového chatu alebo tzv. "ping systému", ktorý umožňuje spoluhráčom ľahko označiť zdroje, miesta a nepriateľov.

Hra obsahuje na výber dvadsať legend (hoci štrnásť z nich je štandardne zamknutých) a obsahuje mikrotransakčný systém pre kozmetické výrobky.

## Zdroje a externé odkazy
Oficiálna stránka hry

Kategória:Videohry
Kategória:Počítačové hry z 2019
Kategória:Hry pre Windows
Kategória:Hry pre PlayStation 4
Kategória:Hry pre Xbox One
Kategória:Battle Royale
Battle Royale (žáner)

**Battle royale** je videoherný žáner, ktorý kombinuje prežitie, prieskum a bitky, pri ktorých víťazí ten, kto prežije ako posledný (anglicky "Last Standing Wins") . Hry tohto typu hrá naraz veľké množstvo hráčov, ktorí obyčajne začínajú s minimálnym vybavením, musia hľadať zbrane a vybavenie a eliminovať ostatných hráčov. Víťazom sa stáva posledný hráč alebo tím v hre.Herná plocha sa postupom času neustále zmenšuje: hráči sú nútení sa zdržovať na čoraz menšom priestore (bezpečnej zóne), mimo neho ich postavy strácajú zdravie. Meno žánru je prevzaté z japonského filmu Battle Royale z roku 2000, ktorý predstavuje podobnú koncepciu zápasu v postupne sa zmenšujúcej zóne.

Žáner vznikol z modov pre rozsiahle hry o prežitie, ako napríklad Minecraft a ARMA 2 na začiatku roka 2010. Od roku 2017 sa stal kultúrnym fenoménom. V marci 2017 vyšla prvá hra tohto žánru: PlayerUnknown's Battlegrounds. V septembri 2017 vyšla hra Fortnite Battle Royale, ktorá sa stala kultúrnym fenoménom na viac ako rok a pol.  Vo februári 2019 vyšla hra Apex Legends. V súčasnosti je tento žáner najhranejším na svete. 
## Zdroje
* 

Kategória:Žánre počítačových hier
Zoznam častí seriálu Oteckovia

**[[Oteckovia]]** je slovenský denný seriál vysielaný na TV Markíza. Ide o adaptáciu argentínskej telenovely *Señores Papis* z roku 2014 vysielanej v televízii telefe. Seriál sa vysiela od 1. januára 2018 do 10. júna 2022 v podvečernom slote o cca 17:55 od pondelka do piatka. Seriál sa po druhej sérii dočkal 24. decembra 2019 špeciálu - Vianočný zázrak. V súvislosti s SARS-CoV-2 Markíza dočasne v marci 2020 pozastavila výrobu seriálu Oteckovia až do odvolania. Od 13. marca došlo k zrušeniu piatkových epizód, od 17. marca dokonca televízia obmedzila vysielanie iba na tri dni od pondelka do stredy, dočasne poslednú časť Markíza naplánovala na 1. apríla. Natáčať sa začalo znova 1. júna 2020 a vysielať 31. augusta 2020.

## Série
Série sú zoradené podľa oficiálneho zdroja televízie Markíza.

## Časti
Série sú zoradené podľa oficiálneho zdroja televízie Markíza.
### 1. séria (2018)

### Vianoce s Oteckami (24.12.2018)

### 2. séria (2019)

### Vianočný zázrak (24.12.2019)

### 3. séria (2020)

### Vianočný špeciál (18.12.2020)

### 4. séria (2021)

### Vianočné prekvapenie (24.12.2021)

### 5. séria (2022)

### FINÁLE (2022)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Oteckovia - Facebook Official Page
* Oteckovia - Instagram

Oteckovia
Jaroslav Kubera

**Jaroslav Kubera** (* 16. február 1947, Louny† 20. január 2020, Ústí nad Labem) bol český politik, od 14. novembra 2018 až do svojej smrti 20. januára 2020 bol predsedom Senátu Parlamentu Českej republiky, hornej komory českého parlamentu. Medzi rokmi 1994 až 2018 stál nepretržite v čele mesta Teplice, najskôr ako starosta, potom od roku 2001 už ako primátor. Od roku 2000 bol senátorom za obvod číslo 32 - Teplice. Bol predsedom Ústavno-právneho výboru Senátu a od roku 2016 až do roku 2018 bol podpredsedom hornej komory. Od roku 2016 bol zastupiteľom Úsťanského kraja.

Ako politik vystupoval veľmi aktívne, bol známy pre svoje žartovné a často kontroverzné výroky, aj pre ne bol často radený medzi najzaujímavejších členov českého parlamentu. Mediálne bol známy aj ako náruživý fajčiar.

V rokoch 1967 až 1968 bol členom Komunistickej strany Československa. Do politického sveta sa vrátil po Nežnej revolúcii, keď vstúpil do Občianskeho hnutia. Z neho odišiel v roku 1992, aby vstúpil do Občianskej demokratickej strany, ktorej členom bol až do smrti.

V roku 2018 stvárnil rolu Edvarda Beneša vo filme Toman. Film získal trinásť nominácií na filmové ocenenie Český lev, no ani jednu z nominácií nepremenil.

## Biografia
Jaroslav Kubera sa narodil 16. februára 1947 v českom meste Louny v Úsťanskom kraji. Potom čo úspešne odmaturoval, začal študovať matematiku na *Universite Jana Evangelisty Purkyně* *v Brně*, dnes Masarykovej univerzite, a zahraničný obchod na Vysokej škole ekonomickej v Prahe. Vysokoškolské štúdium však nedokončil. Medzi rokmi 1967 až 1969 pracoval v podniku Sklo Union Teplice, v rokoch 1969 až 1990 v podniku Elektrosvit Teplice a v rokoch 1990 až 1994 bol tajomníkom Mestského úradu v Tepliciach. Od roku 1994 bol profesionálny politik. 

Jaroslav Kubera zomrel v pondelok 20. januára 2020, po náhlej nevoľnosti v jeho kancelárii. Najprv bol prevezený do Nemocnice v Tepliciach, odtiaľ potom do Kardiocentra v Ústí nad Labem, kde aj zomrel. Príčinou smrti bol určený ťažký infarkt myokardu.

Bol ženatý a mal dve dospelé dcéry a dve vnúčatá.

## Politické funkcie

* 1994 – 1998; 1998 – 2001: starosta mesta Teplice
* 2001 – 2002; 2002 – 2006; 2006 – 2010; 2010 – 2014; 2014 – 2018: primátor štatutárneho mesta Teplice
* 19. november 2000 – 20. január 2020: senátor Senátu Parlamentu Českej republiky za volebný obvod Teplice
* 8. október 2016 – 20. január 2020: zastupiteľ Úsťanského kraja
* 16. november 2016 – 20. október 2018: podpredseda Senátu Parlamentu Českej republiky
* 14. november 2018 – 20. január 2020: predseda Senátu Parlamentu Českej republiky

## Poznámky


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Jaroslav Kubera , osobný web
* Jaroslav Kubera, osobný blog na Aktuálně.cz
* Jaroslav Kubera v Česko-Slovenskej filmovej databáze

## Zdroj

Kategória:Predsedovia Senátu Parlamentu Českej republiky
Kategória:Senátori Parlamentu Českej republiky
Kategória:Českí filmoví herci
Kategória:Politici KSČ
Kategória:Členovia KSČ/KSS
Kategória:Politici ODS
Kategória:Českí komunálni politici
Kategória:Českí politici
Kategória:Osobnosti z Loun
Kategória:Úmrtia na infarkt myokardu
Základné zákony Izraela

**Základné zákony Izraela** () sú kapitoly nepísanej ústavy Izraela.

Izraelský štát nemá klasickú písanú ústavu. Napriek tomu deklarácia nezávislosti sľubuje, že ústava bude schválená do 1. októbra 1948, rozdielmi medzi sekulárnymi a náboženskými predstaviteľmi vznikol rozpor, ktorí znemožnil prijatie jednotného dokumentu. David Ben Gurion neskôr vyhlásil, že Izrael by mal počkať na návrat väčšiny Židov do Izraela. Veriaci Židia odmietali predstavu, že ich národ bude mať dokument, ktorý bude mať väčšiu autoritu než náboženské texty akými sú Tóra, Tanach, Talmud a Šulchan aruch.

Kompromisné riešenie navrhol člen Knesetu poslanec Hariri a táto rezolúcia nesúca jeho meno bola prijatá Knesetom 13. júna 1950. Kompromis fakticky znamená, že budú jednotlivé kapitoly prijímané postupne prostredníctvom tzv. *Základných zákonov*. Tie by mali byť v budúcnosti spojené a spolu utvoriť budúcu Izraelskú ústavu. Prvý Základný zákon, Kneset, bol prijatý Tretím Knesetom v roku 1958. Ostatné základné zákony boli schvaľované v nepravidelných intervaloch. Ich pozícia v Izraelskom právnom systéme je do značnej miery špecifická. Pre ich zmenu je potrebná absolútna väčšina poslancov, minimálne 60, v určitých situáciach i takzvaná zvláštna väčšina. Pri posudzovaní rozporu čiastkových zákonov so Základnými zákonmi u Najvyššieho súdu je také posudzovanie prioritné. Právnou váhou sa teda riadi skôr medzi rovinu ústavnú, napriek tomu ústava v Izraeli doteraz nie je. Doteraz bolo prijatých celkovo dvanásť Základných zákonov, ale v súčasnosti je v platnosti jedenásť Základných zákonov.

Základnými zákonmi Izraela sú: Kneset 1958, Izraelské nehnuteľnosti 1960, Prezident štátu 1964, Vláda 1968, 1992, 2001, Štátne hospodárstvo 1975, Armáda 1976, Jeruzalem 1980, Súdnictvo 1984, Štátny kontrolór 1988, Ľudská dôstojnosť a sloboda 1992, Sloboda zamestnania 1994 a Referendum 2014.

## Referencie

*

## Literatúra
* Cohen, Asher and Bernard Susser. *Israel and the Politics of Jewish Identity: The Secular-Religious Impasse.* Johns Hopkins University Press, 2000
* Jacobsohn, Gary J. *Apple of Gold: Constitutionalism in Israel and the United States.* Princeton University Press, 1994.
* Mazie, Steven V. *Israel's Higher Law: Religion and Liberal Democracy in the Jewish State.* Lexington Books, 2006.

Kategória:Politika v Izraeli
Scudetto

náhľad|''Scudetto''
**Scudetto** (dosl. „malý štít“) je dekorácia nosená na dresoch talianskych klubov, ktoré zvíťazili v poslednej hranej sezóne najvyššej súťaže v danom športovom odvetví. Scudetto bolo vytvorené v 20. rokoch 20. storočia na počesť víťaza národnej talianskej futbalovej ligy. Prvým klubom, ktorý scudetto nosil na svojich dresoch bol v roku 1924 Janov CFC. Postupom času si tento zvyk osvojili aj niektoré iné športové odvetvia. Neskôr sa zvyk nosiť znak *scudetto* na dresoch rozšíril aj do ostatných športov.

## Pôvod
Vynálezcom *Scudetto* bol pravdepodobne taliansky básnik a autor divadelných hier Gabriele D'Annunzio. V mladosti bol D'Annunzio nadšeným priaznivcom futbalu a v roku 1887 si kúpil v Londýne koženú loptu od rovnakého výrobcu, ktorý zásoboval English Football League (EFL) .

Neskôr, v roku 1920, bolo anektované vtedajšie rakúsko-uhorské mesto Fiume (dnešná Rijeka v Chorvátsku) a pripojené k Taliansku. D'Annunzio navrhol, aby miestny klub na svojom drese nosil malý štít s talianskou trikolórou ako symbol talianskej zvrchovanosti nad mestom .

V roku 1924 Talianska futbalová federácia (FIGC) schválila rozhodnutie oceniť víťaza ligy tým, že mu umožní nosiť znak *Scudetto* na svojich dresoch. Od tej doby sa *scudetto* stalo symbolom úradujúceho šampióna ktorejkoľvek talianskej ligovej súťaže.

## Referencie


## Zdroj

## Iné projekty

Kategória:Šport v Taliansku
Kategória:Športové ocenenia
Kategória:Športová terminológia
Kapitalizácia úrokov

**Kapitalizácia úrokov** môže byť:
*vo financiách: pripočítavanie úrokov k istine ako základ zloženého úročenia , pozri pod zložené úročenie
*v účtovníctve: aktivácia úrokov 

## Zdroje
Kostol Ružencovej Panny Márie (Kranj)

**Kostol Ružencovej Panny Márie** (), známy aj ako **Ružencový kostol** () je budova stredovekého kostola zo začiatku 16. storočia nachádzajúca sa v historickom centre mesta Kranj nazývanom Pungert v občine Kranj v historickom tradičnom regióne Gorenjska v Slovinsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Dejiny a charakteristika
Kostol bol postavený v prvej dekáde 16. storočia nad bývalou mestskou bránou, ktorá sa nachádzala v mestských hradbách. Bol postavený v neskorogotickom slohu.

Okolo kostola býval cintorín, kde sa pochovávali najchudobnejší obyvatelia mesta. V krypte kostola sa naopak pochovávali až do konca 18. storočia príslušníci šľachty (predovšetkým z hradu Khieslstein) a duchovenstvo.

V období reformácie bol kostol odňatý rímskokatolíckej cirkvi a slúžil nejaký čas ako protestantský kostol.

Prvýkrát bol kostol renovovaný v 17. storočí.

Ku koncu 19. storočia bol kostol druhýkrát renovovaný a čiastočne stratil svoj stredoveký vzhľad. Interiér kostola bol v roku 1889 vymaľovaný maľbami v podobe ružencov a výjavmi z bitky pri Lepante medzi habsburskými a osmanskými vojskami, kde údajne Ružencová Panna Mária dopomohla víťazstvu katolíckych vojsk. Autorkou malieb je Matija Bradaška. 

Po druhej svetovej vojne bolo okolie kostola reštaurované svetoznámym slovinským architektom Jože Plečnikom. Pri kostole tak pribudli napríklad kamenné schodisko, fontána, alebo arkády.

V roku 2008 prebehla zatiaľ posledná reštaurácia kostola v cene približne 100 000 eur.

Chrámové sviatky sú dva, 7. október na sviatok Ružencovej Panny Márie a 26. júl pri príležitosti sviatku Joachima a Anny, rodičov Panny Márie.

V dnešnej dobe je kostol majetkom rímskokatolíckej cirkvi, slávia sa tu chrámové sviatky, ale je prepožičaný do užívania aj veriacim macedónskej pravoslávnej cirkvi.

## Zaujímavosť
* Kostol bol spočiatku zasvätený Zvestovaniu Panne Márii, až neskôr bol zasvätený Ružencovej Panne Márii.

## Galéria

KRNJ-RoznovenskaCerkev02.jpg|Pohľad ku kostolu od hradieb
KRNJ-RoznovenskaCerkev01.jpg|Detailný pohľad na vrchnú časť veže kostola


## Referencie

Kategória:Stavby v Kranji
Kategória:Rímskokatolícke kostoly v Slovinsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Slovinsku
Kategória:Kostoly zasvätené Panne Márii Ružencovej
Kategória:Gotické kostoly v Slovinsku
Mezivrata

**Mezivrata** () je najvyšší vrch Miličínskej vrchoviny, geomorfologického okrsku Vlašimskej pahorkatiny. Leží približne  juhovýchodne od mestečka Votice v okrese Benešov a cca  severne od mesta Tábor. Zalesnený vrchol je z diaľky ľahko identifikovateľný podľa 101 m vysokého vysielača.

## Polohopis
Najvyšší, hoci výškovo málo výrazný vrch sa nachádza na južnom okraji Stredočeského kraja, juhovýchodne od mesta Votice v okrese Benešov. Najbližšími sídlami sú západne ležiaci *Oldřichovec*, miestna časť obce Smilkov a východne ležiace *Podlesí*, patriace k obci Neustupov. Patrí do Miličínskej vrchoviny, ktorá je okrskom podcelku Votická vrchovina, patriacej do geomorfologického celku Vlašimská pahorkatina. Juhozápadne od vrchu je vybudovaný Oldřichovický rybník.

## Stavby na vrchole
Vrchol Mezivrat je najvyšším bodom v širokom okolí a napriek neveľkej efektívnej výške umožňuje zaujímavé výhľady. Už v roku 1919 tu bola vybudovaná drevená rozhľadňa, na ktorú 15. augusta 1919 vystúpil pri návšteve blízkeho *Hostišova* československý prezident Tomáš Garrigue Masaryk. Po zrútení prvej veže bola v roku 1938 vybudovaná nová, tzv. triangulačná veža šesťbokého pôdorysu, slúžiaca geodetom, no i verejnosti ako vyhliadková veža. Betónová stavba vysoká cca 17 metrov stojí dodnes, hoci pre zlý technický stav je (v roku 2019) uzavretá.

## Vysielač Mezivrata
Na vrchole masívu stojí 83 metrov vysoká konštrukcia vysielača, vybudovaného v rokoch 1986 až 89. Celková výška vysielača dosahuje po inštalácii nových antén výšku 101 metrov. Šíri signál rozhlasového i televízneho vysielania pre južnú časť Stredočeského kraja a nadväzuje na vysielače Cukrák, Žižkov (Praha), Krásné (Pardubice), Kleť (České Budějovice) a Javořice (Jihlava). V súčasnej dobe (2023) je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

### Digitálne rozhlasové vysielanie (DAB+)
Multiplex vysiela na frekvencii 12C s výkonom 10 kW, vďaka čomu pokrýva široké okolie.

### Digitálna televízia (DVB-T)

## Najbližšie vysielače

Najbližšie významné okolité vysielače a vzdialenosť k nim:

## Prístup
Vrchol je vďaka vysielaču dostupný odbočkou z cesty *Oldřichovec* (Smilkov) – *Podlesí* (Neustupov). Západným úpätím vedú značené turistické chodníky:

* po  červenej značke z obce Miličín cez rázcestia *Oldřichovec – rybník* a *Mezivrata – rozcestí* s pokračovaním do osady *Buchov* (Votice)
* po  modrej značke zo Smilkova cez *Oldřichovec* a rázcestia *Oldřichovec – rybník* a *Mezivrata – rozcestí* do Neustupova

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku
* Miličínská vrchovina

Kategória:Vrchy v okrese Benešov
Mezivrata
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Česku
Karolína Muchová

**Karolína Muchová** (* 21. august 1996, Olomouc) je česká tenistka. Vo svojej doterajšej kariére vyhrala dva turnaje na okruhu WTA Tour, a to Korea Open 2019 a turnaj WTA 1000 v Katare (február 2026). V rámci okruhu ITF získala do mája 2019 dva tituly v dvojhre a jeden v štvorhre. 

V rebríčku WTA bola zatiaľ najlepšie klasifikovaná v dvojhre 11. septembera 2023 na **8. mieste**, v štvorhre v januári 2026 na **156. mieste**. Trénuje ju Slovák Emil Miške. Tenisom zarobila do 16. februára 2026 11,483 milióna amerických dolárov.

Jej otec je bývalý ligový hráč futbalovej Sigmy Olomouc, Josef Mucha.

## Finále na okruhu WTA Tour

### Dvojhra: 1 (0–1)

## Finále na okruhu ITF

náhľad|Karolína Muchová a Ash Bartyová

### Dvojhra: 10 (2–8)

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Českí tenisti
Kategória:Osobnosti z Olomouca
Zoznam predsedov Senátu Parlamentu Českej republiky

Toto je **zoznam predsedov [[Senát Parlamentu Českej republiky|Senátu Parlamentu Českej republiky]]** od roku 1996, kedy prebehli prvé voľby do Senátu, po ktorých bolo zvolené prvé vedenie.

## Pozri aj
* Senát Parlamentu Českej republiky
* Parlament Českej republiky
* Poslanecká snemovnňa Parlamentu Českej republiky
* Zoznam predsedov Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky

Kategória:České zoznamy
Kategória:Senát Parlamentu Českej republiky
Malý Tribeč

**Malý Tribeč** () je tretí najvyšší vrch pohoria Tribeč. Nachádza sa v strednej časti pohoria, na hranici chotárov obcí Nitrianska Streda, Kovarce a Velčice, na hranici okresov Topoľčany a Zlaté Moravce.

## Polohopis
Nachádza sa v západnej polovici geomorfologickej časti Vysoký Tribeč, v centrálnej oblasti podcelku Veľký Tribeč i celého pohoria. Leží približne  severovýchodne od Veľkého Tribča () a najbližším sídlom je Zlatno ( východne) a Súlovce ( západne). Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie. 

Severozápadné svahy vrchu patria do povodia Nitry, kam smerujú prítoky potoka Lišna, juhovýchodné svahy patria do povodia Žitavy. Južným smerom odvádzajú nadbytočnú vodu prítoky Čerešňového potoka. Pod plytkým sedlom juhozápadným smerom je vodný zdroj *Pustovníkova studňa*, neďaleko značeného chodníka je *prameň Jelšiny*.

## Prístup
Vrcholom Malého Tribča vedie  modro značená trasa zo Solčian cez susedný Medvedí vrch (), ktorá sa v sedle na rázcestí pri *Pustovníkovej studni* pripája na  červeno značenú Ponitriansku magistrálu. Tá vedie z Kostolian pod Tribečom cez Veľký Tribeč do Zlatna. Sedlom zo Zlatna vedie zároveň najmenej náročná výstupová cesta na Malý Tribeč.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vrcholov v Tribeči

Kategória:Vrchy v Tribeči
Kategória:Vrchy v okrese Topoľčany
Kategória:Vrchy v okrese Zlaté Moravce
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Velčice (okres Zlaté Moravce)
Kategória:Kovarce
Kategória:Nitrianska Streda
Formiskos

[náhľad|Terakotový formiskos, helenistické obdobie, [Musée du Louvre]]
**Formiskos** () je typ starogréckej keramiky.
 
Formiskos (mn. č. *formiskoi*), uzavretá keramická nádoba zväčša v tvare hrušky alebo vrecúška (rôznej veľkosti a dekorácie) s malým otvorom na užšom krku (zrejme pre šnúrku na nosenie) a na jeho konci, slúžil možno ako rituálna nádobka na kropenie vodou alebo olejom (podľa väčšiny vedcov nemohla byť naplnená kvapalinou), alebo rituálna hrkálka pri pohrebných či náboženských obradoch. 

Vedci na otázku o ich úlohe a pôvode ešte nemajú jednoznačnú odpoveď. Snažia sa ale na ňu odpovedať prostredníctvom výskumu archeologických, ikonografických a literárnych zdrojov. Staroveké písomné pramene rozprávajú o kockových hrách zvaných *astragalismos*. Samotné kocky tejto hry sa nazývali *astragaly* (), čo znamená *„kĺby z kostí“* (zvieracie kostičky). Tieto kocky boli uložené vo vrecúšku z kože alebo látky zvanom formiskos. Je zjavné, že sa tvar i názov týchto vrecúšok premietol aj na keramické „formiskoi“ (dôkazom toho je 6 keramických formiskoi, z ktorých 2 zobrazujú aj astragaly).
 
Ich výskyt je veľmi zriedkavý, o čom svedčí aj malý počet zachovaných exemplárov (asi 90 kusov, vrátane niekoľkých kovových, ktoré možno opísať ako formiskoi, t. j. tohto tvaru). Niekoľko z nich malo zrejme súvis s pohrebnou sférou, čo dokazujú aj ich dekoratívne zobrazenia. Napr. atický čiernofigúrový formiskos (cca 550 – 530 pred Kr.) objavený v roku 1879 zobrazuje zosnulého na posteli obklopeného príbuznými, ktorí spievajú pohrebné piesne (formikos na pohreboch možno slúžil ako hudobný nástroj alebo sa ním vyháňali zlí duchovia).
Aj keď nemáme žiadne staroveké svedectvo o existencii podobného gréckeho hudobného nástroja alebo hrkálky, ich tvar je celkom podobný zobrazeniam hrkálok na kamenných pohrebných stélach alebo vyobrazeniach (malých) hrkálok na keramických vázach, ktoré zvyčajne držia deti a menej často dospelí. S výnimkou niekoľkých starších podobných formiskoi z Itálie a niektorých nálezov zo 4. stor. pred Kr. a z helenistickej doby, väčšinu z nich datujú do 6. a 5. stor. pred Kr. (v severnom Grécku sa nenašli žiadne). 
       
## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby