open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Banská Bystrica (mestská časť)

**Banská Bystrica** je mestská časť Banskej Bystrice. Banská Bystrica je tiež názov katastrálneho územia. Podľa údajov z roku 2008 mala 34 691 obyvateľov.

## Polohopis
Mestská časť Banská Bystrica sa nachádza v centrálnej časti mesta. Južnú hranicu mestskej časti tvorí rieka Hron, západnú riečka Bystrica, na východe siaha k oblúku trati Zvolen – Vrútky východne od železničnej stanice.

## Samospráva
Banská Bystrica - centrum tvorí volebný obvod č. 1 a v mestskom zastupiteľstve má 6 poslancov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta


Kategória:Mestské časti Banskej Bystrice
Formula 2 v roku 2019

**Sezóna 2019 Formuly 2** je tretím ročníkom šampionátu FIA Formula 2. Šampionát prebiehal počas dvanástich pretekových víkendov ako sprievodná séria Formuly 1. Všetci jazdci pretekali v identických monopostoch so šasi Dallara F2 2018 a preplňovaným šesťvalcovým vidlicovým motorom od Mecachrome. Pneumatiky dodávalo Pirelli.

Sezónu zatienila smrť pretekára Anthoina Huberta, ktorý tragicky zahynul po nehode v hlavnom závode v Spa-Francorchamps 31. augusta 2019.

Šampionát jazdcov vyhral Nyck de Vries po skončení hlavných pretekov v Soči. Šampionát tímov vyhral francúzsky tím DAMS.

## Zloženie tímov

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie
### Výsledky

### Bodovací systém
#### Hlavné preteky

#### Šprint

### Majstrovstvá jazdcov

### Majstrovstvá tímov

## Referencie

2019
Kategória:Šport v 2019
Uhlisko (Banská Bystrica)

**Uhlisko** je mestská časť Banskej Bystrice.

## Názov
Názov Uhlisko pochádza zo 16. storočia a z uhliarskej činnosti vykonávanej na území mestskej časti. Latinský názov Uhliska je *Carbonaria*. Osídlenie tesne pod Urpínom sa nazývalo *Fabrika* podľa obydlí robotníkov.

## Polohopis
Severnú hranicu mestskej časti tvorí južné nábrežie Hrona. Na západe a juhu susedí s mestskými časťami Radvaň a Iliaš. Na území Uhliska sa nachádza väčšia časť vrchu Urpín, Železničná zastávka Banská Bystrica mesto a Kalvária.

## Dejiny
Územie mestskej časti patrí mestu Banská Bystrica od stredoveku. Základná osa osídlenia bola tvorená cestou z Hronskej brány von z mesta v smere na Hornú Mičinú. V 19. storočí v lokalite Žltý Piesok prebiehala ťažba tejto suroviny pre miestnu teheľnu.V prvej polovici 20. storočia sa začala výstavba tehlových domov a nájomných bytoviek a na prelome 20. a 30. rokov vilová štvrť.

## Samospráva
Uhlisko tvorí spolu s Majerom, Senicou a Šalkovou volebný obvod č. 2, ktorý má v mestskom zastupiteľstve 2 poslancov.

## Galéria

Súbor:Kalvária 3420.JPG|Kalvária
Súbor:UrpinskaAlejJanuar2017.jpg|Urpínska alej
Súbor:Golianova ulica-BB.jpg|Golianova ulica
Súbor:Banská Bystrica Mesto station.JPG|Železničná zastávka Banská Bystrica mesto


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta


Kategória:Mestské časti Banskej Bystrice
Pršianska Terasa

**Pršianska Terasa** je mestská časť Banskej Bystrice.

## Polohopis
Zo severu hraničí s mestskou časťou Fončorda, z východu s mestskou časťou Radvaň, z juhu s Kremničkou a zo západu s obcou Malachov.

## Samospráva
Pršianska Terasa tvorí spolu s Iliašom, Kráľovou, Kremničkou a Rakytovcami volebný obvod č. 7, ktorý má v mestskom zastupiteľstve 2 poslancov..

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta


Kategória:Mestské časti Banskej Bystrice
Podchočská brázda

**Podchočská brázda** je geomorfologická časť Oravskej vrchoviny. Rozprestiera sa v južnej časti vrchoviny, v okolí obcí Žaškov, Komjatná a Vyšný Kubín.

## Vymedzenie
Brázda zaberá pás územia na južnom okraji Oravskej vrchoviny, medzi Žaškovom na západnom okraji cez Vyšný Kubín, až po Osádku na východe. Severným smerom pokračuje Oravská vrchovina, na severozápade susedí geomorfologická časť Veličnianska kotlina. Juhozápadnú časť vymedzuje Šípska Fatra (podcelok Veľkej Fatry) a juhovýchodný okraj prechádza do podcelku Choč, zaberajúci západnú časť Chočských vrchov. V západnej časti brázdy leží údolie Žaškovského potoka, najjužnejšou časťou preteká potok Komjatná, centrálnou časťou Jasenovský potok a východnú časť zaberá údolie Leštinského potoka.

## Chránené územia
Západný okraj Podchočskej brázdy zasahuje do ochranného pásma Národného parku Malá Fatra, iné osobitne chránené územia (napr. Ostrá skala a Tupá skala, Kunovo či Choč) ležia už mimo tohto územia.

## Turizmus
Územie je v susedstve atraktívnych masívov Veľkého Choča a Šípa a patrí medzi turisticky menej navštevované oblasti. Vrchovinový terén s viacerými údoliami poskytuje vhodné podmienky na cykloturistiku a blízkosť spomínaných vrchov predurčuje tunajšie obce za východiskové miesta pre turistov.

### Turistické trasy
* po  červenej značke:
** z Jasenovej na Veľký Choč
** z Komjatnej na Radničnú 
** od Osádky cez Malatinú na Kopec
* po  zelenej značke:
** zo Žaškova cez Žaškovské sedlo s pokračovaním na Ostré alebo po  na Šíp
** z Komjatnej na Ostré
** z Vyšného Kubína na Veľký Choč

## Referencie

## Pozri aj
* Oravská vrchovina

Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Oravská vrchovina
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Veličnianska kotlina

**Veličnianska kotlina** je geomorfologická časť Oravskej vrchoviny. Rozprestiera sa v západnej časti vrchoviny, približne medzi Párnicou a Dolným Kubínom.

## Vymedzenie
Kotlina zaberá širšie okolie údolia rieky Orava v západnej časti Oravskej vrchoviny. Z veľkej časti ju na severe, východe i juhu ohraničuje Oravská vrchovina, na juhozápade susedí geomorfologická časť Podchočská brázda. V blízkosti rieky v juhozápadnej časti krátkym úsekom susedí Šípska Fatra (podcelok Veľkej Fatry) a západným smerom sa krajina dvíha do hornatej Osnice, časti Krivánskej Malej Fatry. Hlavnú os kotliny tvorí rieka Orava, v blízkosti ktorej ležia sídla, vrátane okresného mesta Dolný Kubín. Z údolia vybiehajú zväčša úzke doliny, ktorými prúdi z okolitých pohorí voda bystrými potokmi. Medzi väčšie patrí Zázrivka, Žaškovský potok, Istebnianka či Jasenovský potok.

## Chránené územia
Západný okraj kotliny zasahuje do ochranného pásma Národného parku Malá Fatra, iné osobitne chránené územia (napr. Ostrá skala a Tupá skala) ležia už mimo tohto územia.

## Osídlenie
Vo Veličnianskej kotline ležia proti prúdu Oravy obce Párnica, Žaškov, Istebné, Veličná, Oravská Poruba a mesto Dolný Kubín.

## Doprava
Údolím rieky Orava vedú hlavné komunikácie, obsluhujúce celý región. Od Kraľovian vedie nábrežím cesta I/70 do Dolného Kubína, kde sa pripája na cestu I/59 (Európska cesta 77). Popri rieke a hlavnej ceste vedie aj železničná trať Kraľovany – Trstená, pôvodne smerujúca z Kraľovian až do poľského Nowého Targu.

## Turizmus
Územie vytvára zázemie na turistické výlety do okolitých pohorí, kam z obcí vedú aj značkované chodníky. Významné stredisko najmä zimnej turistiky sa nachádza v neďalekom stredisku na svahoch Kubínskej hole, o niečo menšie je neďaleko Párnice v lokalite Lučivná. Veličnianska kotlina patrí medzi turisticky menej navštevované oblasti, no v okrajových častiach poskytuje vhodné podmienky aj na cykloturistiku.

## Referencie

## Pozri aj
* Oravská vrchovina

Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Oravská vrchovina
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Prosper Guéranger

**Prosper Louis Pascal Guéranger, O.S.B.** (* 4. apríl 1805, Sablé-sur-Sarthe, Francúzsko† 30. január 1875, Solesmes, Francúzsko) bol katolícky kňaz a benediktínsky mních.

Takmer 40 rokov pôsobil ako opát opátstva v Solesmes. Stal sa zakladateľom Francúzskej benediktínskej kongregácie, ktorá napomohla obnove mníšskeho života vo Francúzsku po tom, ako boli kláštory zakázané a zničené počas francúzskej revolúcie (výnosom z 13. januára 1790).

Bol taktiež iniciátorom obnovy rímskej liturgie vo Francúzsku a zostavil monumentálne dielo s názvom Liturgický rok, ktoré pozostávalo z 15 zväzkov. Toto dielo sa stalo impulzom pre liturgické hnutie.

## Vybrané diela
* *Origines de l'Eglise romaine* (Paríž, 1836)
* *Institutions liturgiques* (Paríž, I, 1840, II, 1841, III, 1851), 2nd edition, 4 vols. 8vo (Paríž, 1878-1885) 
* *Lettre a Mgr. l'archeveque de Reims sur le droit de la liturgie* (Le Mans, 1843)
* *Defense des Institutions liturgiques, lettre a Mgr. l'archeveque de Toulouse* (Le Mans, 1844)
* *Nouvelle defense des Institutions liturgiques* (Paríž, 1846-47)
* *L'Annee liturgique* (Paríž, 1841-1901), preklad SHEPHARD, Worcester, 1895-1903)
* *Memoire sur la question de l'Immaculee Conception de la tres sainte Vierge* (Paríž, 1850)
* *Essais sur le naturalisme contemporain*, 8vo (Paríž, 1858)
* *Essai sur l'origine, la signification et les privileges de la medaille ou croix de Saint Benoit*, 12mo (Poitiers, 1862)
* *L'Eglise romaine contre les accusations du P. Gratry* (Le Mans, 1870)
* *Deuxieme defense* (Paríž, 1870)
* *Troisieme defense*, ang. preklad, *Defence of the Roman Church against Father Gratry*, WOODS (Londýn, 1870)
* *De la Monarchie pontificale, a propos du livre de Mgr. l'eveque de Sura, 8vo* (Paríž, 1870)
* *Sainte Cecile et la Societe romaine aux deux premiers siecles, 4to* (Paríž, 1874), a *Reglements du noviciat pour les  Benedictins de la Congregation de France*, 16mo (Solesmes, 1885).

## Zdroj

Kategória:Francúzski opáti
Kategória:Francúzski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Francúzski benediktíni
Liturgické hnutie

**Liturgické hnutie** malo za cieľ predovšetkým dosiahnuť uvedomelú a činnú účasť veriacich na liturgii. Jeho počiatky siahajú do 19. storočia, vo väčšej miere sa však rozšírilo až počas prvej polovice 20. storočia a vyvrcholením jeho snáh bola uskutočnená liturgické reforma Druhého vatikánskeho koncilu podľa konštitúcie Sacrosanctum Concilium z roku 1963. Okrem rímskokatolíckej cirkvi zasiahlo hnutie tiež anglikánsku a niektoré protestantské cirkvi.

## Prvá fáza
Počiatky liturgického hnutia sú späté s opátstvom svätého Petra (Solesmes), obnoveného v roku 1833. Jeho opát Prosper Guéranger sa snažil vo Francúzsku, kde sa v tej dobe používal novogalský rítus, zaviesť rímsky rítus a obnoviť gregoriánsky chorál.

V roku 1848 vyšla kniha Antonia Rosminiho *Päť rán svätej Cirkvi* (taliansky *Le cinque piaghe della santa Chiesa*) z roku 1832, v ktorej sa jej autor pozastavuje nad priepasťou medzi kňazom sláviacim omšu a zhromaždeným ľudom. Neskôr začínajú byť vydávané misály pre ľud, ktoré okrem originálneho znenia liturgických textov v latinčine obsahujú tiež ich súbežný preklad do príslušného národného jazyka (napríklad Schottov misál v Nemecku).

## Druhá fáza
V roku 1903 vydal pápež Pius X. motu proprio Tra le sollecitudini, v ktorom prvýkrát použil pojem činná účasť. Cielené aktivity sa však začali rozvíjať až od roku 1909, keď Lambert Beauduin na katolíckom kongrese v belgickom Mechelen vystúpil s príhovorom, v ktorom označil účasť veriacich na bohoslužbách za základnú formu prejavu ich religiozity (tzv. Mechelenská udalosť).

Široko organizované liturgické hnutie sa ale zatiaľ rozvinulo len v Nemecku, v Rakúsku a v Belgicku, neskôr potom ešte vo Francúzsku, kde bolo roku 1943 založené Centrum pre liturgickú pastoráciu (francúzsky *Centre de pastorale liturgique*). Veľký význam pre liturgické hnutie mal najmä nemecký Opátstvo Maria Laach, kde sa od roku 1921 konali omše slúženej tvárou k ľudu a kde pôsobil významný liturgista Odo Casel, ako aj rakúsky kláštor Klosterneuburg a tamojší rehoľný kanonik Pius Parsch. Objavili sa však aj obavy, a to aj zo strany episkopátu a rímskej kúrie, aby aktivity hnutia neviedli k porušovaniu liturgických predpisov.

## Tretia fáza
Všetky reformné liturgické snahy boli uznané v encyklike Mediator Dei, ktorú vydal pápež Pius XII. v roku 1947. Po druhej svetovej vojne sa tiež začal presadzovať názor, že nestačí iba dosiahnuť aktívnu účasť na tridentskej omši, ale že samotná liturgia potrebuje reformu. Prvým krokom k jej vykonaniu sa roku 1951 stalo vydanie dekrétu u Dominicae resurrectionis vigiliam, ktorým bola obnovená veľkonočná vigília. Vyvrcholením tretej fázy sa stalo prerokovanie a vydanie konštitúcie Sacrosanctum Concilium, ktorú pápež Pavol VI. vyhlásil 4. decembra 1963.

## Štvrtá fáza
Ako štvrtá fáza liturgického hnutia sa označuje realizácia liturgickej reformy v praxi.

## Zdroj

Kategória:Katolícka liturgia
Kategória:Dejiny kresťanstva
Kategória:Hnutia
Lambert Beauduin

**Lambert Beauduin** (* 5. august 1873, Liége, Belgicko† 11. január 1960, Ciney, Belgicko) bol belgický mních, ktorý v roku 1925 založil opátstvo dnes známe ako opátstvo Chevetogne.

Predtým bol mníchom rádu sv. Benedikta v opátstve Mont César, a bol významným predstaviteľom liturgického hnutia v Belgicku.

## Zdroj

Kategória:Katolícki teológovia 20. storočia
Kategória:Osobnosti z Liège
Kategória:Belgickí benediktíni
Louis Bouyer

**Louis Bouyer** (* 17. február 1913, Paríž, Francúzsko† 22. október 2004, tamže) bol francúzsky luteránsky duchovný, neskôr prijatý do Katolíckej cirkvi v roku 1939. V rámci svojho teologického výskumu sa venoval témam, ktoré boli využité v rámci Druhého vatikánskeho koncilu.

Spolu s kardinálom Jozefom Ratzingerom a ďalšími, bol spoluzakladateľom medzinárodného časopisu *[[Communio]]*. V roku 1969 ho pápež vybral do tímu pre prípravu Medzinárodnej teologickej komisie.

## Biografia
Narodil sa do protestantskej rodiny Luisa Bouyera v Paríži, po získaní diplomu zo Sorbonny študoval teológiu na protestantských fakultách v Paríži a neskôr v Štrasburgu. V roku 1936 bol ordinovaný a do druhej svetovej vojny slúžil ako vikár luteránskej farnosti v Paríži. Štúdium kristológie a ekleziológie sv. Atanáza z Alexandrie viedlo Bouyera ku konverzii ku katolicizmu.

## Publikované práce
* *The Paschal Mystery. Meditations on the Last Three Days of Holy Week* (1951)
* *Life and Liturgy (Liturgical Piety)* (1955)
* *The Spirit and Forms of Protestantism* (1956)
* *Newman: His Life and Spirituality* (London: Burns & Oates, 1958)
* *Introduction to Spirituality* (1961)
* *The Word, Church  and Sacraments in Protestantism and Catholicism* (1961)
* *Liturgy and Architecture* (1967)
* *The Decomposition of Catholicism* (Chicago, 1969)
* *The Spirituality of the New Testament and the Fathers* (History of Christian Spirituality; v. 1) (1982)
* *The Spirituality of the Middle Ages* (History of Christian Spirituality; v. 2) (1982)
* *Eucharist: Theology and Spirituality of the Eucharistic Prayer* (1989)
* *The Church of God: Body of Christ and Temple of the Holy Spirit* (2011)
* *The Memoirs of Louis Bouyer: From Youth and Conversion to Vatican II, the Liturgical Reform, and After* (Angelico Press, August 2015)

## Zoznam literatúry
* *Le métier de théologien* - Interviews with Georges Daix, Éditions France-Empire, 1979.
* *Trois liturgistes. Héritage et actualité. Louis Bouyer, [[Pierre Jounel]], [[Pierre-Marie Gy]]*, review *La Maison-Dieu*, No. 246, 2006, 183 p.
* De Rémur, Guillaume Bruté. *La théologie trinitaire de Louis Bouyer*, Editrice Pontificia Università Gregoriana, Rome, 2010, 378 p.
* Duchesne, Jean. *Louis Bouyer*, ed. Artège, Perpignan, 2011, 127 p.
* Zordan, Davide. *Connaissance et mystère. L'itinéraire théologique de Louis Bouyer*, Paris: Editions du Cerf, 2008, 807 p.

Kategória:Francúzski kňazi
Kategória:Francúzski teológovia
Kategória:Katolícki teológovia 20. storočia
Kategória:Oratoriáni
Kategória:Osobnosti z Paríža
Patrologia latina

***Patrologia latina***, úplný názov ***Patrologiae latinae cursus completus***, skrátene **PL**, je najvýznamnejšia edícia patristických spisov 19. storočia, ktorá vyšla v 221 zväzkoch v rokoch 18441864 zásluhou francúzskeho kňaza Jacquese Paula Migneho.

## Tlačené vydanie
Táto edícia latinských cirkevných otcov obsahuje spisy od Tertulliána po Inocenta III. (tj. z rokov 2001216). Vzhľadom k rozsahu textov nemohol Migne a jeho spolupracovníci pracovať s rôznymi rukopismi a porovnať ich, ako by to zodpovedalo súčasnému chápaniu kritického vydania, ale prevzal niektoré z už existujúcich tlačených vydaní.

Migneho tlačiareň v roku 1868 vyhorela a prevzalo ju nakladateľstvo *Garnier frères*, ktoré realizovalo dotlač. Tieto dotlače však obsahovali podstatne viac chýb. Prvé vydanie sa však dodnes používa jednak preto, že je najrozsiahlejšie a tiež preto, že texty od viacerých menej významných autorov odvtedy neboli vydané.

## Elektronické vydanie
Migneho *Patrológia* je dostupná aj v elektronickej podobe. Nakladateľstvo Chadwyck and Healey celý text digitalizovalo spolu so zabezpečením prostriedkov pre vyhľadávanie. Databáza textov (viď. pld.chadwyck.co.uk ) je dostupná na CD, ako aj na webe, vyžaduje sa však zaplatenie licenčných poplatkov.

Úplné texty Migneho *Patrológie* a viacerých ďalších textov súvisiacich s dejinami kresťanstva a cirkvi v databáze *[[Documenta catholica omnia]]* (documentacatholicaomnia.eu). Úplné texty pôvodného Migneho vydania sú taktiež volne dostupné na Google Books (zoznam odkazov: latina.patristica.net).

## Pozri aj
* Jacques Paul Migne
* Patristika
* Documenta catholica omnia

## Externé odkazy
* Latinská patrológia - Kompletná on-line verzia voľne prístupná na Google Books, Gallica či Internet Archive.
* Documenta catholica omnia - Kompletný text Migneho Patrológie a mnohých ďalších prameňov k dejinám západného kresťanstva a cirkvi, latinsky aj v prekladoch do mnoho moderných jazykov.
* Patrologia Latina (html) vol. 1-221; ed. 1844-1855, 1862-1865; Jacques Paul Migne.
* Latinská patrológia  - Kompletná on-line databáza Migneho vydania latinskej patrológie; prístupné z vybraných serverov alebo po zaplatení licencie.

## Zdroj

Kategória:Dejiny kresťanstva
Kategória:Kresťanské spisy
Kategória:Patristika
Kategória:Literatúra v latinskom jazyku
Kategória:Cirkevní otcovia
Kategória:Knihy z 1844
Kategória:Knižné série
Drieňov (geomorfologická časť)

**Drieňov** je geomorfologickou časťou Nitrických vrchov. Zaberá najjužnejší výbežok Strážovských vrchov a najvyšším vrchom tejto časti je Drieňový vrch ().

## Vymedzenie
Územie zaberá južnú časť Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok Strážovských vrchov. Od zvyšku pohoria je oddelený na severe Vestenickou bránou, na západe susedí Podunajská pahorkatina s časťami Stredonitrianska niva (časť Nitrianskej nivy) a Drieňovské podhorie (časť Nitrianskej pahorkatiny). Na juhu susedí Oslianska a na východe Rudnianska kotlina, obe patriace Hornonitrianskej kotline.

## Ochrana územia
Táto časť pohoria leží mimo veľkoplošnej Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránenými lokalitami sú prírodná pamiatka Brložná diera a Nitrica a prírodná rezervácia Veľký vrch.

## Turizmus
Drieňov nepatrí medzi oblasti preplnené turistami, napriek tomu ponúka zaujímavé lokality. Sieť značených chodníkov umožňuje návštevu zaujímavých miest, vrátane najvyššieho vrchu. Viaceré lokality ponúkajú zaujímavé výhľady na blízke pahorkatiny, no i okolité pohoria.

## Referencie

## Pozri aj
* Strážovské vrchy
* Nitrické vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Nitrické vrchy
Kňazský seminár sv. Františka Xaverského

**Kňazský seminár sv. Františka Xaverského** bol kňazský seminár v Badíne, patriaci pod Banskobystrickú rímskokatolícku diecézu. Seminár bol súčasťou Univerzity Komenského v Bratislave.

## Dejiny seminára
Prvý seminár pre banskobystrickú diecézu vznikol kúpou budovy dnešného Diecézneho pastoračného centra sv. Jána Pavla II. v roku 1805 biskupom Gabrielom Zardahelym. Vyučovanie sa začalo 1. novembra 1807. Činnosť bola prerušená v rokoch 1919 až 1922. V marci 1950 boli zatknutí predstavení seminára a od 14. júla 1950 bol oficiálne zrušený a budova prepadla štátu. V rokoch 1950 až 1990 seminaristi študovali v Bratislave, v seminári pri Dóme sv. Martina. Seminár bol obnovený biskupom Rudolfom Balážom 15. júna 1990, od 1. júla toho roku sídlil dočasne na Ľupčianskom hrade Na jeseň 1990 sa rozhodlo o výstavbe seminára v Badíne, výstavba sa začala 1. mája 1991. Nová budova bola posvätená 4. októbra 1993, slúžila vtedy pre 80 bohoslovcov. V roku 2003 seminár navštívil pápež Ján Pavol II.

V marci 2019 bolo oznámené, že seminár svoju činnosť ukončí. Dôvodom je nízky počet bohoslovcov a vysoké náklady. Budovu s kapacitou 120 využívalo len približne dva tucty bohoslovcov. Študujúci prešli pod seminár v Nitre.

## Katedry
Seminár sa skladal z týchto katedier RKCMBF:
* I. Katedra filozofie
* II. Katedra biblických vied
* III. Katedra dogmatickej teológie
* IV. Katedra morálnej teológie
* V. Katedra kánonického práva
* VI. Katedra cirkevných dejín
* VII. Katedra pastorálnej teológie
* VIII. Katedra katechetiky a pedagogiky
* IX. Katedra liturgiky

## Vedenie
Rektorom seminára bol od roku 2010 ThLic. Ján Viglaš.  Jeho predchodcami boli: Tomáš Galis (19901999) a Vojtech Nepšinský (19992010). Seminár má tiež prefekta a špirituála.

## Referencie

## Externé odkazy
*Oficiálne stránky seminára


Kategória:Rímskokatolícka cyrilometodská bohoslovecká fakulta Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Kňazské semináre
Kategória:Biskupstvo Banská Bystrica
Kategória:Badín
Carlo Rovelli

**Carlo Rovelli** (* 3. máj 1956, Verona, Taliansko) je taliansky teoretický fyzik a spisovateľ.

## Životopis
Narodil sa vo Verone. V 70. rokoch bol aktívny v študentských hnutiach na talianskych univerzitách. Spoluzaložil dve rozhlasové stanice veo Verone a v Bologni.

V roku 1981 promoval na Bolonskej univerzite a na doktorát odišiel na Padovskú univerzitu. Odmietal vojenskú službu a preto bol v roku 1987 krátko zadržiavaný. Zastával postdoktorandské pozície na univerzitách v Ríme, Terste a na Yale University. Od roku 1990 do roku 2000 pracoval na univerzite v Pittsburghu.

Od roku 2000 žije vo Francúzsku. Pôsobí na univerzitách v Marseille, v rokoch 2000 – 2011 na *Université de la Méditerranée Aix-Marseille II*, od roku 2012 na *[[Université d'Aix-Marseille]]*. Zastáva aj miesto pričleneného profesora na katedre histórie a filozofie vedy University of Pittsburgh.

Ťažisko jeho práce je v oblasti kvantovej gravitácie, kde patrí medzi zakladateľov teórie kvantovej gravitácie slučky.

Spolupracuje s viacerými talianskymi novinami, najmä s kultúrnymi prílohami *Corriere della Sera*, *Il Sole 24 Ore* a *La Repubblica*. Jeho populárna vedecká kniha *Sedem krátkych lekcií o fyzik*e bola preložená do 41 jazykov a predalo sa viac ako milión kusov po celom svete.

V roku 2019 ho zaradil časopis *[[Foreign Policy]]* na zoznam 100 najvplyvnejších globálnych mysliteľov.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Introduction to Loop Quantum Gravity 
* Carlo Rovelli: ''A Dialog on Quantum Gravity''
* ''Loop Quantum Gravity'' by Carlo Rovelli
* Quantum Gravity
* ''Curriculum Vitae et Studiorum'' 

## Zdroj

Kategória:Talianski fyzici
Kategória:Teoretickí fyzici
Kategória:Talianski spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Verony
Kategória:Absolventi Padovskej univerzity
Skuteckého ulica (Banská Bystrica)

**Skuteckého ulica** je ulica v centrálnej časti Banskej Bystrice. Spája sa s ulicami Figuša Bystrého, Rudlovská cesta, Kukučínova, Šoltésovej, Komenského a Horná. 

Ulica je pomenovaná po slovenskom maliarovi Dominikovi Skuteckom, ktorý od roku 1889 žil v Banskej Bystrici, z prostredia ktorej maľoval rôzne diela a pričiňoval sa na miestnom kultúrnom živote.

## Budovy, inštitúcie a miesta
* Skuteckého 4 - Dom Slovenského misijného hnutia
* Skuteckého 5 - Evanjelické gymnázium
* Skuteckého 7 - Krajský súd v Banskej Bystrici
* Skuteckého 10 - Pobočka Špecializovaného trestného súdu
* Skuteckého 14 - Bábkové divadlo na rázcestí
* Skuteckého 20 - Pobočka Všeobecnej zdravotnej poisťovne
* Skuteckého 27 - Konzervatórium Jána Levoslava Bellu
* Skuteckého 28 - Okresný súd Banská Bystrica

## Galéria

Súbor:Kino Hviezda Banská Bystrica 2020.jpg|Bývalé Kino Hviezda č. 3
Súbor:Krajský súd v Banskej Bystrici July 2020.jpg|Krajský súd v Banskej Bystrici, č. 7
Súbor:Špecializovaný trestný súd, pobočka Banská Bystrica.jpg|pobočka špecializovaného trestného súdu č. 10
Súbor:Konzervatórium Jána Levoslava Bellu 2020.jpg|Konzervatórium Jána Levoslava Bellu č. 27


## Referencie

Kategória:Ulice v Banskej Bystrici
Kategória:Banská Bystrica (mestská časť)
Rokoš (geomorfologická časť)

**Rokoš** je geomorfologickou časťou Nitrických vrchov. Zaberá centrálnu časť tohto podcelku Strážovských vrchov a najvyšším vrchom je rovnomenný vrch Rokoš ().

## Vymedzenie
Územie zaberá východnú polovicu centrálnej časti Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok na juhu Strážovských vrchov. Severným okrajom Rokoš susedí s časťou Suchý, západný okraj nadväzuje na Rokošské predhorie a v južnej časti leží Vestenická brána, všetko časti Nitrických vrchov. Východným smerom susedí Rudnianska kotlina, patriaca Hornonitrianskej kotline.

## Ochrana územia
Táto časť pohoria leží mimo veľkoplošnej Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránenými lokalitami sú národná prírodná rezervácia Rokoš, prírodná rezervácia Jedlie, prírodná pamiatka Čerešňová jaskyňa, Hradná jaskyňa, Žernovská jaskyňa a Košútova jaskyňa.

## Turizmus
Rokoš patrí v rámci regiónu medzi atraktívne oblasti, vyhľadávané v zimnej i letnej sezóne. Z Uhrovca cez Jankov vŕšok vedie hlavným hrebeňom Nitrických vrchov  červeno značená trasa, ktorá prechádza vrcholom Rokoša () a Košútova () a severným smerom pokračuje na Suchý vrch (). Na túto magistrálu sa pripájajú značené trasy z okolitých obcí, čím vzniká hustá sieť, umožňujúca množstvo alternatív pre turistiku. Viaceré lokality ponúkajú vďaka značnej nadmorskej výške zaujímavé výhľady na okolité kotliny i pohoria.

## Referencie

## Pozri aj
* Nitrické vrchy
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Nitrické vrchy
Béžová

[náhľad|Automobil [Z 5 s béžovou karosériou]]

**Béžová** je označenie farby, ktorá je svetlo sivá so žltými a hnedými tónmi. Pochádza z výrazu *beige*, ktorý znamená vo francúzštine surovú ovčiu vlnu. Ako pomenovanie farby toto slovo pravdepodobne prvýkrát použil Edmond de Goncourt v románe *La Fille Elisa* (1877). Pôvodne bola béžová synonymom k ecru, neskôr sa začali obe farby rozlišovať. Béžová je farba púštneho piesku, ťavej srsti, kávy s mliekom alebo tmelu. Je vnímaná ako upokojujúca farba, používaná často v interiéroch, v béžových odtieňoch sa vyrába rad elektronických zariadení, preto v angličtine udomácnil výraz *beige box* ako označenie pre osobné počítač. Ako neutrálna farba ponúka v odievaní množstvo kombinácií. V&nbsp;angloamerickom slangu symbolizuje béžová farba nudu, priemernosť a konformitu.

* Podľa astronómov Karla Blazebrooka a Ivana Baldryho z americkej Univerzity Johnsa Hopkinsa je základnou farbou vesmíru svetlo béžová, tzv. *Cosmic latte*.
* Duke Ellington nazval svoju skladbu z roku 1943, inšpirovanú históriou Afroameričanov, *Black, brown and beige* (*Čierna, hnedá a béžová*).
* Vlajka amerického štátu Delaware je azúrovo modrá s béžovým kosoštvorcom nesúcim štátny znak.
* Druh žraloka *[[Parmaturus bigus|Parmaturus Bigus]]* bol pomenovaný podľa svojho béžového sfarbenia.
* Pravidelná bilančná správa amerického Federálneho rezervného systému je známa ako *Béžová kniha*.

## Odtiene béžovej
* Khaki
* Taupe
* Široneri, japonský výraz pre farbu prírodného hodvábu
* Buff (farba nevyčistenej byvolej kože), béžová prechádzajúca do okrovej
* Krémová
* Slonovinová
* Vanilková

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Farby
Rokošské predhorie

**Rokošské predhorie** je geomorfologickou časťou Nitrických vrchov.

## Vymedzenie
Územie zaberá západnú polovicu centrálnej časti Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok na juhu Strážovských vrchov. Severným smerom nadväzuje pohorie Kšinianskou kotlinou a časťou Suchý, východným smerom pokračuje hornatý Rokoš a južný okraj vymedzuje Vestenická brána. Západný okraj Rokošského predhoria plynule nadväzuje na Bánovskú pahorkatinu, ktorá je severným výbežkom Podunajskej pahorkatiny.  

## Ochrana územia
Táto časť pohoria leží mimo veľkoplošnej Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránenými lokalitami sú prírodná rezervácia Jankov vŕšok a na okraji ležiace prírodné pamiatky Čerešňová a Hradná jaskyňa.

## Turizmus
Rokošské predhorie patrí medzi pokojnejšie horské oblasti, výnimku tvoria atraktívne lokality chránených jaskýň, ruina Uhroveckého hradu či Jankov vŕšok. Z Uhrovca vedie práve cez Jankov vŕšok na hlavný hrebeň Nitrických vrchov  červeno značená trasa, ktorou sa dá prísť na vrchol Rokoša (). Zo Žitnej-Radiše je  modrou značkou prístupný Uhrovecký hrad, z obce Miezgovce vedie  zelená trasa na Jankov vŕšok.

## Referencie

## Pozri aj
* Nitrické vrchy
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Nitrické vrchy
Kšinianska kotlina

**Kšinianska kotlina** je geomorfologickou časťou Nitrických vrchov. 

## Vymedzenie
Územie zaberá severozápadný okraj Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok na juhu Strážovských vrchov. Západným smerom pokračujú Strážovské vrchy časťou Kňaží stôl (podcelok Zliechovská hornatina), Nitrické vrchy nadväzujú časťou Suchý na severe a východe a Rokošské predhorie na juhu. Juhozápadným okrajom susedí s Bánovskou pahorkatinou, ktorá je výbežkom Podunajskej pahorkatiny.  

## Osídlenie
V centrálnej časti kotliny leží obec Kšinná, ktorá dala meno aj tejto časti Strážovských vrchov. Severnejšie sa nachádza bývalá samostatná obec, dnes miestna časť Závada pod Čiernym vrchom, juhovýchodne od Kšinnej je malá osada *Rakovec*. Prístup do kotliny vedie cestou III/1831 z Uhrovca.

## Ochrana územia
Táto časť pohoria leží mimo veľkoplošnej Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy a neleží tu ani žiadna osobitne chránená lokalita.

## Turizmus
Kotlina a obec Kšinná je východiskovým miestom turistických trás na okolité pohoria. Západným smerom k rázcestiu Dráhy vedie  žltá značka,  modrá vedie severným smerom do lokality *Kajtárové*, kde je okrem chaty aj lyžiarsky vlek.  Zelenou trasou vedie prístup z Kšinnej východným smerom na hlavný hrebeň Nitrických vrchov na Kšiniansku poľanu, zo Závady je rovnakou farbou značený chodník na rázcestie pod Capárkou.

## Referencie

## Pozri aj
* Nitrické vrchy
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Nitrické vrchy
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geografia okresu Bánovce nad Bebravou
Grigorij Alexejevič Javlinskij

**Grigorij Alexejevič Javlinskij** (; * 10. apríl 1952, Ľvov, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz) je ruský liberálny ekonóm a politik ukrajinského pôvodu, bývalý predseda liberálneho opozičného politického hnutia Jabloko. Ide o prozápadne orientovaného liberálneho politika.

## Život
V roku 1992 vtedajší ruský prezident Boris Jeľcin zvažoval možnosť ponúknuť Grigorijovi funkciu predsedu vlády Ruskej federácie, ale nakoniec sa predsedom vlády stal Jegor Gajdar.

V roku 1996 neúspešne kandidoval na funkciu prezidenta Ruskej federácie, vtedy získal celkovo 7,3% hlasov, čo znamenalo 5,5 mil. voličov, znova potom v roku 2000, kedy dostal 5,8% hlasov, čo je presne 4 351 450 voličov. V roku 2018 kandidoval znovu na post prezidenta a podľa oficiálnych výsledkov získal okolo 1% hlasov.

V rokoch 19932008 bol predsedom politickej strany Jabloko. Niekoľkokrát vystúpil aj na pražskej konferencii Forum 2000.

## Referencie


## Iné proejkty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Grogorija Javlinského 
* Anglická verzia oficiálneho webu 
*  Grigorij Javlinskij: Ropa a plyn pomáhají propagandě 

Kategória:Ruskí ekonómovia
Kategória:Ruskí politici
Kategória:Osobnosti z Ľvova
Ildefons Herwegen

**Ildefons Herwegen** OSB (27. novembra 1874 Köln-Junkersdorf, ako *Peter Herwegen* – 2. septembra 1946 kláštor Maria Laach) bol nemecký benediktínsky kňaz, historik a liturgista, ktorý v rokoch 1913-1946 zastával funkciu opáta kláštora Maria Laach.

Zaoberal se predovšetkým dejinami rehoľného života, životom svätých rehoľníkov a liturgikou.

## Diela
* *Das Kunstprinzip in der Liturgie* Paderborn 1912
* *Germanische Rechtssymbolik in der Römischen Liturgie* 1913
* *Die heilige Hildegard von Bingen und Guibert von Gembloux* Düsseldorf 1920 
* *Alte Quellen neuer Kraft* Schwann Verlag Düsseldorf 1920
* *Der heilige Benedikt* Schwann Verlag Düsseldorf 1926, Neuauflage: Patmos Verlag Düsseldorf 1980 ISBN 3-491-77347-4 (česky *Svatý Benedikt: Obraz osobnosti* 1940)
* *Sinn und Geist der Benediktinerregel* Benziger Verlag Einsiedeln 1944 (česky *Smysl a duch Benediktovy řehole* 2008)

## Referencie


Kategória:Nemeckí opáti
Kategória:Nemeckí benediktíni
Suchý (geomorfologická časť)

**Suchý** je geomorfologickou časťou Nitrických vrchov. 

## Vymedzenie
Územie zaberá severnú časť Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok na juhu Strážovských vrchov. Východným smerom susedí Rudnianska kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny), zvyšok územia obklopujú už len časti pohoria. Na juhu pokračujú Nitrické vrchy časťou Rokoš a Rokošské predhorie, juhozápadným smerom leží Kšinianska kotlina. Západným smerom sa rozkladá už podcelok Zliechovská hornatina s časťami Kňaží stôl a Slatinská brázda a severne leží Belianska kotlina a Temešská vrchovina.  

## Ochrana územia
Táto časť pohoria leží mimo veľkoplošnej Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy a leží tu osobitne chránená prírodná rezervácia Rysia.

## Turizmus
Hlavnou magistrálou je hrebeňom vedúci  červeno značený chodník, ktorý z Rokoša vedie cez Čierny vrch, Suchý vrch a Demovec do sedla pod Homôľkou. Z rázcestí vedú chodníky do obcí v podhorí, napr.  modrá z Demovca a  zelená z lokality pod Capárkou do Závady pod Čiernym vrchom,  zelená zo Závadskej poľany do Valaskej Belej,  modrá zo Suchého vrchu do Liešťan a ďalšie. Atraktívne sú najmä najvyššie vrchy, poskytujúce zaujímavé výhľady.

## Referencie

## Pozri aj
* Nitrické vrchy
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Nitrické vrchy
Medzinárodná metlobalová asociácia

**Medzinárodná metlobalová asociácia** je združenie národných metlobalových tímov, ktorá bola založená vo Vermonte v USA.

## Členovia
*  Argentínska metlobalová asociácia (AAQ)
*  Metlobal Austrália (QAI)
*  Metlobal Rakúsko (QAT)
*  Belgická metlobalová federácia (BQF)
*  Metlobal Kanada (QC)
*  Katalánska metlobalová asociácia (AQC)
*  Francúzska metlobalová federácia (FQF)
*  Nemecká metlobalová federácia (DQB)
*  Talianska metlobalová asociácia (AIQ)
*  Metlobal Mexiko (QMX)
*  Metlobal Holandsko (QNL)
*  Nórska metlobalová asociácia (NRF)
*  Poľská metlobalová liga (PLQ)
*  Španielska metlobalová asociácia (AQE)
*  Metlobalová asociácia (Turecko) (QD)
*  Metlobal UK (QUK)
*  US Metlobal (USQ)

## Členovia vo vývoji

* Brazilská metlobalová asociácia (ABRQ)
* Česká metlobalová asociácia (CQA)
* Metlobal Írsko (QIRE)
* Peruviánska metlobalová športová federácia (FDPQ)
* Slovenská metlovalová asociácia (SQA)
* Švédska metlobalová frderácia (SvQF)
* Švajšiarska metlobalová asociácia (SQV)
* Metlobal Uganda

## Zdroj
* Oficiálna stránka 

Kategória:Metlobal
Kategória:Medzinárodné športové organizácie
FC Šerif Tiraspoľ

**FC Sheriff Tiraspol** je moldavský futbalový klub sídliaci v meste Tiraspol. Klub bol založený v roku 1996 ako *FC Tiras Tiraspol*. Štadión Sheriff má kapacitu 12 746 divákov.

## História
Klub bol založený v roku 1996 ako FC Tiras Tiraspol a prvý krát sa predstavil v moldavskej „B“ divízii. Následne postúpil do moldavskej „A“ divízie a pod vedením Ahmada Alaskarova zvíťazil v moldavskej Divizia Națională.

## Úspechy
* 21× víťaz Divizia Națională (2000/01, 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2009/10, 2011/12, 2012/13, 2013/14, 2015/16, 2016/17, 2017, 2018, 2019, 2020/21, 2021/22, 2022/23)
* 10× víťaz Cupa Moldovei (1998/99, 2000/01, 2001/02, 2005/06, 2007/08, 2008/09, 2009/10, 2014/15, 2016/17, 2018/19)
* 7× víťaz Moldavského Superpoháru (2003, 2004, 2005, 2007, 2013, 2015, 2016)
Je najúspešnejším moldavským futbalovým tímom (vo svojej histórií získal 20 ligových titulov).

## Referencie


## Zdroj
* Oficiálna stránka

Kategória:Moldavské futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 1997
Kňaží stôl

**Kňaží stôl** môže byť:

* vrch v Strážovských vrchoch, pozri Kňaží stôl (vrch)
* chránené územie, pozri Kňaží stôl (prírodná rezervácia)
* geomorfologická časť, pozri Kňaží stôl (geomorfologická časť)
Vichren (chata)

**Chata Vichren** () je celoročne otvorená horská chata, ktorá leží v pohorí Pirin v juhozápadnom Bulharsku.

## Poloha
Chata sa nachádza v severnej časti pohoria Pirin v nadmorskej výške  na skalnom prahu v doline rieky Bănderica na jej ľavom brehu. Chata leží medzi vrchmi Vichren a Todorin vrăh.

## Dostupnosť
Priamo ku chate vedie 16 km dlhá asfaltová cesta z mesta Bansko. Cesta pešo z Banska po turistickej trase trvá zhruba 4,5 hodny. Ku chate premáva niekoľkokrát za deň aj pravidelná minibusová linka z autobusovej stanice v meste Bansko.

## Charakteristika a dejiny
Chata Vichren bola postavená Bulharským turistickým zväzom v rokoch 1939 – 1941. Jej prvé meno bolo chata Eltepe, podľa starého názvu vrchu Vichren. V chate je zavedená voda aj elektrická energia a pri objekte sa nachádza aj parkovisko. Celý komplex pozostáva z dvoch masívnych dvojposchodových budov a niekoľkých bungalovov. Celkovo dokáže komplex ubytovať až 196 hostí. V chate sa nachádza reštaurácia s teplou kuchyňou a bufet. Vykuruje sa pevným palivom a kemping v okolí chaty je zakázaný.

## Okolie
V blízkosti chaty vedie niekoľko turistických trás. Najbližšie prírodné zaujímavosti sú Bănderické jazerá, z ktorých najdostupnejšie a najbližšie sú jazero Okoto a Ribnoto jazero. Chata tiež slúži ako východiskový bod k výstupom na vrch Vichren, najvyšší vrch pohoria Pirin a druhý najvyšší vrch Bulharska.

## Referencie

Kategória:Pirin
Kategória:Architektúra z 1941
Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Horské chaty v Bulharsku
Stob

**Stob** () je dedina na úpätí pohoria Rila v okrese Kočerinovo v oblasti Kiustendil v západnom Bulharsku.

## Charakteristika
Dedina Stob leží v západnom Bulharsku v okrese Kočerinovo v južnej časti Kiustendilskej oblasti pri hraniciach s Blagoevgradskou oblasťou. Leží v kotline, ktorú miestni nazývajú Rilsko korito () na úpätí západnej časti pohoria Rila, blízko Rilského monastiera.

## Dejiny
Prvé osídlenie miesta siaha ešte do tráckych čias, kedy na mieste dnešnej dediny Stob stálo trácke opevnené mesto, ktoré nieslo názov Stobi.

Kedy presne bola založená dnešná dedina Stob, nie je jasné, ale je spomenutá už v cirkevných listinách z rokov 1019 a 1190 ako aj oficiálnom liste od cára Ivana Šišmana do Rilského monastiera z  21. septembra 1378.

## Pamiatky
V tesnej blízkosti dediny sa nachádza unikátna prírodná pamiatka - zoskupenie skalných útvarov Stobské pyramídy. Blízko dediny leží aj Rilský monastier, ktorý je najvýznamnejším bulharským pravoslávnym kláštorom. Ďalšie blízko ležiace prírodné pamiatky sú Prírodný park Rilský monastier a prírodná rezervácia Rilomanastirska gora. Všetky tieto prírodné pamiatky ležia v hraniciach Národného parku Rila.

Okrem prírodných pamiatok sa v okolí dediny nachádzajú zvyšky budov z čias antickej Rímskej ríše a v blízkosti neďalekej dediny Kraševo sú zase ruiny bulharskej stredovekej pevnosti.

## Zaujímavosť
Podľa miestnej legendy, v tráckych časoch, keď bola dedina Stob mestom, ktoré sa volalo Stobi, bolo toto mesto zničené pri obrovskej povodni, ktorá zničila mesto, ale boli ňou vykúpené ťažké hriechy miestnych tráckych osadníkov.

## Galéria

StobskiPiramidi01.jpg|Pohľad k dedine Stob z areálu prírodnej pamiatky Stobské pyramídy
StobskiPiramidi03.jpg|Skalné útvary - prírodná pamiatka Stobské pyramídy


## Iné projekty

## Referencie

Kategória:Dediny v Bulharsku
Kategória:Kiustendil (oblasť)
Kategória:Rila
Čifte chamam

**Čifte chamam** môže byť:

* budova bývalých osmanských kúpeľov v meste Plovdiv v Bulharsku, pozri Čifte chamam (Plovdiv)
* budova bývalých osmanských kúpeľov v meste Skopje v Severnom Macedónsku, pozri Čifte chamam (Skopje)
Toy Story 4

náhľad|Logo filmu
***Toy Story 4*** je americký animovaný film z roku 2019 režiséra Josha Cooleya, produkovaný spoločnosťami Walt Disney Pictures a Pixar Animation Studios.

## Dabing
* Rastislav Sokol – Tom Hanks *(Woody)*
* Miroslav Noga – Tim Allen *(Buzz Lightyear)*
* Szidi Tobias – Annie Potts *(Bo Peep)*
* Monika Hilmerová – Christina Hendricks *(Gabby Gabby)*
* Karol Čálik – Don Rickles *(pán Krumplihlava)*
* Magdaléna Košická – Estelle Harris *(pani Krumpihlavová)*
* Henrich Plátek – Wallace Shawn *(dinosaurus Rex)*
* Peter Krajčovič – Tony Hale *(Vidlík)*
* Diana Mórová – Joan Cusack *(Jessie)*
* Marián Labuda ml. – Keegan-Michael Key *(Kačo)*
* Marián Miezga – Jordan Peele *(Zajo)*
* Michal Klučka – Keanu Reeves *(Duke Kabúm)*
* Andrea Somorovská – Ally Maki *(Chichotavka)*
* Dušan Kaprálik – Blake Clark *(Slinky)*

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka na Disney.com
* Oficiálna stránka na Pixar.com
* 
* 

Kategória:Kreslené filmy USA
Kategória:Filmy z 2019
Kategória:Filmy štúdia Pixar
Kategória:Kreslené filmy Disney
Kategória:Filmy podľa názvu
Aktívne riadenie portfólia

**Aktívne riadenie portfólia** (iné názvy: **aktívny manažment portfólia**, **aktívny portfóliový manažment**, **aktívne manažérstvo portfólia**, **aktívna správa portfólia** - angl. *active portfolio management*; **aktívne riadenie**, **aktívny manažment**, **aktívne manažérstvo**, **aktívna správa** - angl. *active management*; **aktívne investovanie** - angl. *active investing*) je stratégia manažmentu portfólia, kde správca či správcovia robia konkrétne rozhodnutia kam a ako investovať. Správcovia sa pri tomto riadení spoliehajú najmä na ich analytické štúdie, predpovede a ich vlastné uváženie, ktoré aktíva nakúpiť, predať, či naďalej držať.

Aktívne riadenie portfólia je jeden z dvoch hlavných prístupom k riadeniu investičného portfólia. Na rozdiel od pasívneho riadenia sa pokúša dosiahnuť lepšie výsledky ako konkrétne indexy, ktoré majú štandardný rast (ako napríklad S&P 500 či Russell 1000 index). Úspešnosť takýchto portfólií je založená na komplexnom študovaní trhu a konzistentne správnych predpokladoch ako sa trh bude správať a reagovať na rôzne globálne trendy, ako napríklad politické zmeny, kroky konkrétnych firiem, či novú legislatívu. Následne sa tieto predpovede využijú pri načasovaní kúpy/predaja akcií alebo dlhopisov, za pokusom využiť tieto výchylky od pôvodne predpokladaného vývoja. V dnešných dňoch používajú rôzni manažéri kombináciu pasívne a aktívne riadeného portfólia, čo znamená, že niektoré časti trhu sa snažia pasívne kopírovať vývoj daného segmentu a niektoré sú aktívne riadené.

## Pozri aj
* Investičný manažment
* Indexový fond
*Pasívne riadenie portfólia

## Referencie

## Externé odkazy
* Aktívne verzus pasívne investovanie, indexfunds.sk
* Vráti sa aktívna správa portfólia opäť do módy?, investujeme.sk
* To najlepšie z oboch svetov, Michal Májek, ass.sk 

Kategória:Investovanie
Kategória:Financie
Eminencia

**Eminencia** (lat. eminentia) je titul a oslovenie kardinálov a veľmajstra rádu Maltézskych rytierov.

História tohoto titulu spadá do obdobia tridsaťročnej vojny, kedy jeho zavedením pápež Urban VIII. zdôraznil spoločenské a politické postavenie kardinálov. Význam tohoto kroku spočíval predovšetkým v zaradení tohoto titulu ihneď za titul panovníka, čo dlhodobo posilnilo spoločenské postavenie kardinálov, čo spolu s ďalšími opatreniami zvýšilo politický vplyv cirkvi.

Roku 1630 tento titul pridelil pápež Urban VIII. veľmajstrom rádu Maltézskych rytierov, čím sa snažil posilniť svoj (pápežov) vplyv na tento rád.

Titul sa používa s predsunutým privlastňovacím zámenom "Jeho" a obe časti titulu sa majú písať s veľkým začiatočným písmenom, napríklad Jeho Eminencia, kardinál... alebo v oslovení Vaša Eminencia, veľmajster rádu Maltézskych rytierov...

## Slovenskí držitelia titulu

*
* J. Em. Mons. Jozef kardinál Tomko, kardinál Svätej rímskej cirkvi, emeritný prefekt Kongregácie pre evanjelizáciu národov
* J. Em. Mons. Ján Chryzostom kardinál Korec, kardinál Svätej rímskej cirkvi, biskup nitriansky
* J. Em. Mons. ThDr. Ján kardinál Černoch, kardinál Svätej rímskej cirkvi, arcibiskup ostrihomský
* J. Em. Mons. Alexander Štefan kardinál Rudnay, kardinál Svätej rímskej cirkvi, arcibiskup ostrihomský, prímas uhorský
* J. Em. Mons. Ján Krstiteľ kardinál Scitovský, kardinál Svätej rímskej cirkvi, arcibiskup ostrihomský, prímas uhorský

## Zdroj

* Milan Buben in Encyklopedie heraldiky, ISBN 80-7277-135-3; heslo eminence str. 127-8

## Pozri aj

* Excelencia

Kategória:Cirkevné tituly
Vichren (rozlišovacia stránka)

**Vichren** () môže byť:

*vrch v Bulharsku, pozri Vichren
*krasová priepasť v pohorí Pirin v Bulharsku, pozri Vichren (priepasť)
*horská chata v Bulharsku, pozri Vichren (chata)
*dedina v Bulharsku, pozri Vichren (dedina)
Kňaží stôl (geomorfologická časť)

**Kňaží stôl** je geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny. Najvyšším vrchom je  vysoký Javorník.

## Vymedzenie
Územie zaberá juhozápadnú časť Zliechovskej hornatiny, podcelku Strážovských vrchov, približne  severne od mesta Bánovce nad Bebravou. Južný a západný okraj nadväzuje na Bánovskú pahorkatinu (časť Podunajskej pahorkatiny). Severný okraj vymedzuje Slatinská brázda s údolím Bebravy, východným smerom nadväzujú Nitrické vrchy s časťou Suchý a Kšinianska kotlina.  

## Ochrana územia
Táto časť pohoria nie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy, no pomerne rozsiahla oblasť je osobitne chránená. Leží tu národná prírodná rezervácia Bradlo, prírodná rezervácia Kňaží stôl, Ľutovský Drieňovec, Smradľavý vrch a Udrina.

## Turizmus
Okrajová časť Strážovských vrchov je vybavená sieťou značených turistických chodníkov, vedúcich z okolitých obcí.

* po  modrej značke:
** z obce Dubnička cez Trebichavské sedlo do Krásnej Vsi
** zo Závady pod Čiernym vrchom na Kajtárové
** zo Žitnej-Radiše k rázcestiu Vozore
* po  zelenej značke z Podlužian cez Trebichavské sedlo na Kajtárové

## Referencie

## Pozri aj
* Zliechovská hornatina
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Zliechovská hornatina
Excelencia

**Excelencia** (z lat. *excellentia* – prevaha, priorita, lahodnosť) je čestný titul používaný niektorými vyššími štátnymi úradníkmi, členmi kráľovských rodín a cirkevnými hierarchami. Medzi uživateľov tohoto titulu patrí hlava štátu, premiér, veľvyslanec, minister zahraničných vecí, arcibiskup a biskup.

Titul by mal byť písaný veľkými písmenami s pridaním "Jeho", "Jej" alebo "Vaša" pred titulom. Vzor: *Jeho Excelencia XY*, alebo *Vaša Excelencia XY*. Vynechanie zámena môže znamenať vysoký stupeň oboznámenia sa s osobnou titulatúrou. Často sa používa aj skratka J.E., prípadne v angličtine H.E.

## Referencie


## Pozri aj

* Eminencia

Kategória:Tituly
Kategória:Cirkevné tituly
Kategória:Diplomacia
Rebrík

náhľad|Rebrík pripravený na oberanie
**Rebrík** je pomôcka, ktorá umožňuje prekonávať veľký výškový rozdiel – umožňuje stúpať alebo zostupovať. Sú to dve dlhé zvislo postavené stojany, medzi ktorými sú po celej ich dĺžke v pravidelných vzdialenostiach umiestnené vodorovné priečky. Pri šplhaní po rebríku lezec pokladá nohy na dolné priečky a po jednotlivých priečkach stúpa nahor. Rovnováhu udržuje tým, že sa môže držať buď priečok nad sebou, alebo sa môže držať zvislých stojanov.

Rebrík sa oprie o stenu či iný predmet pod ostrým uhlom, čím vzniká naklonená rovina, po ktorej sa dá šplhať nahor. Často sa používajú pre oberanie ovocia zo stromov, pre natieranie alebo pri záchrane ľudí z budov.

Oproti skladacím rebríkom je pri rebríku potreba, aby sa oprel o pevný predmet. Skôr sa rebríky vyrábali prevažne z dreva, ale v súčasnosti sa používajú ľahšie materiály, napríklad hliníkové zliatiny.

V niektorých častiach sveta sa verí, že prejsť pod rebríkom prináša smolu.

## Materiály rebríkov
* hliníkové – ponúka veľký výber druhov, majú vysokú odolnosť, bezpečnosť, ale aj tak sú ľahké a majú dlhú životnosť
* plastové – využívajú sa na miestach, kde sa pracuje s elektrinou, ale aj v chemickom a farmaceutickom priemysle
* drevené – materiál, ktorý postupne ustupuje, stále sa z neho vyrábajú skladacie rebríky

## Pozri aj
* Skladací rebrík
* Výsuvný rebrík
* Lešenie
* Rebríček
* Rebriňák
* Rebrinový rám

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Rebríky