open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
International Designator

**International Designator** (iné názvy: **označenie COSPAR**, **COSPAR ID**, v Spojených štátoch **NSSDC ID**) je medzinárodná konvencia pre označovanie satelitov. Skladá sa z roku štartu, trojciferného prírastkového čísla od začiatku daného roka a až troj-písmenového kódu predstavujúceho sekvenčný identifikátor kusu v štarte. 

Napríklad  je raketoplán Discovery na misii STS-31, ktorá niesla Hubbleov kozmický ďalekohľad () do vesmíru. Tento štart bol 37. v poradí v roku 1990. Kozmické lode, ktoré nedokončia obežnú dráhu Zeme, napríklad po štarte nedosiahli obežnú dráhu, nemajú zvyčajne pridelené ID.  

Systém označovania je všeobecne známy ako COSPAR ID, podľa Výboru pre vesmírny výskum (, COSPAR) Medzinárodnej rady pre vedu. Zahŕňa prvý označovací systém, navrhnutý na Harvardovej univerzite v roku 1958. Tento systém používal písmená gréckej abecedy na označenie umelých satelitov. Sputnik 1 bol napríklad označený ako „1957 Alpha 2“. Systém označovania z Harvardu sa používal pre satelity vypustené až do konca roku 1962, kedy bol nahradený COSPAR ID. Prvý satelit, ktorý dostal označenie nového formátu, bola Luna E-6 č. 2, 1963-001B.

Katalóg spravuje v Spojených štátoch National Space Science Data Center (NSSDC), súčasť NASA.

## Príklad

## Pozri aj
* Katalógové číslo satelitu USSPACECOM

## Referencie

## Externé odkazy

* NSSDC Master Catalog 
* COSPAR of the International Council for Science
* Space-Track
* Heavens-Above
* Gunter's Space Page

Kategória:Umelé družice
Kategória:Kozmonautika
Okoto (Pirin)

**Okoto** () je vysokohorské jazero v pohorí Pirin v južnom Bulharsku, jedno z Bănderických jazier.

## Geografia a opis
Jazero Okoto, známe tiež ako **Ravnaškoto ezero** (, doslova *Ravnacké jazero*) je jedným zo 16 Bănderických jazier (skupina vysokohorských jazier v severnom Pirine, v ktorých pramení rieka Bănderica) a jedným z 5, ktoré sú pomenované. Leží v nadmorskej výške  a je tak najnižšie položeným zo všetkých Bănderických jazier. Je malé a kruhovité, na dĺžku má len 65 a na šírku 57 metrov. Na najhlbšom mieste je hlboké 5,4 metra. Nachádza sa len okolo 30 minút chôdze od horskej chaty Vichren na skalnom prahu nad ňou. Vytvorené je na mieste, kde rieka Bănderica preteká miestom známym po názvom *Ravnako* a podľa tohto miesta jazero získalo jeden zo svojich názvov. Vyššie proti prúdu rieky Bănderice sa nachádzajú aj Ribnoto ezero (), Žabie jazero () a Dlhé jazero ().

## Galéria

D70-EzeroOkoto01.jpg|Pohľad na jazero Okoto


## Referencie

Kategória:Jazerá v Bulharsku
Kategória:Bănderické jazerá
Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Horské jazerá v Bulharsku
Kategória:Jazerá v Pirine
Železničná stanica Čachtice

**Železničná stanica Čachtice** je železničná stanica v Čachticiach.

Železničná stanica Čachtice leží na jednokoľajnej neelektrifikovanej železničnej trati Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce.

## Trať a doprava
* Železničná trať Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce (trať č. 121)

## Zdroj
* Železničná stanica Čachtice na vlaky.net

Čachtice
Kategória:Čachtice
Čachtice
Irén Sárközy

Ing. JUDr. **Irén Sárközy** (* 2. marec 1970) je politička, bývalá poslankyňa Národnej rady Slovenskej republiky za stranu MOST – HÍD.

## Politička
V parlamentných voľbách v roku 2016 kandidovala na 15. mieste kandidátky MOST - HÍD. So ziskom 2 116 hlasov získala 16. miesto a stala sa náhradníčkou.

### Parlamentné pôsobenie
Do parlamentu vstúpila 24. marca 2016 rozhodnutím predsedu NR SR č. 11 ako náhradníčka po tom ako sa László Sólymos stal členom vlády. V Národnej rade pôsobila ako vedúca Stálej delegácie NR SR v Stredoeurópskej iniciatíve a jej parlamentnej dimenzii, členka Ústavnoprávneho výboru NR SR a Stálej delegácie NR SR v Parlamentnom zhromaždení OBSE ako aj overovateľka Výboru NR SR pre európske záležitosti.

V januári 2019 Peter Kresák, stranícky kolega Sárközy, kandidoval na funkciu sudcu Ústavného súdu. Kresák výbor opustil, lebo nechcel rozhodovať o spolukandidátoch. Sárközy prijala Kresákovo miesto v Ústavnoprávnom výbore a Kresák zasadol na jej doterajšie miesto vo Výbore pre financie a rozpočet. 
Tesne pred voľbou kandidátov na ústavných sudcov Sárközy jednoznačne nepovedala či Robert Fico spĺňa podmienky na funkciu alebo nie a či svojim hlasovaním vo výbore prelomí patovú situáciu. Povedala však, že v pléne za Fica hlasovať nebude.

## Referencie

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici MOST-HÍD
Kategória:Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Citrónovník pravý

::*Citrónovník pravý alebo citrónovník môže byť aj zastaraný názov druhu citrónovník citronátový (Citrus medica), pozri [[citrónovník citronátový]].*

**Citrónovník pravý** (iné názvy: **citrónovník** [resp. zastarano: *citron(n)ík*], **citrón**; staršie: **citrónovník limonový** [alebo **limónový**], **citrónovník kyslý**, **citrónovník médsky limónový**; zriedkavo: **limón**; lat. *Citrus limon*; staršie: *Citrus limonia*, *Citrus limonum*, *Citrus medica* var. *limon*) je druh z rodu citrónovník z čeľade rutovité. Jeho presný rozsah je sporný (napríklad často zahŕňa aj sladké limetky) - porov. systematiku v článku citrónovník (rod).

Je to malý subtropický vždyzelený strom. Jeho plod sa nazýva citrón (alebo zriedkavo limón), obyčajne je žltý. 

Citrónovník pravý má jednoduché vajcovité listy (dlhé 8 až 14 cm), ktoré obsahujú aromatické oleje. Kvitne od apríla do mája. Malé, obojpohlavné biele kvety sú vo zväzkoch a sú veľmi voňavé. Plod je bobuľa s kožovitou šupkou (hesperídium). Dorastá do výšky 3 až 6 m a má ostré tŕne.

Pôvodom je pravdepodobne zo severozápadnej Indie, rastie v Stredomorí, Juhozápadnej Ázii a na juhu Severnej Ameriky. Ide o kríženca medzi druhmi *[[Citrus aurantium]]* a *[[Citrus medica]]*. Bol introdukovaný do Talianska v 2. storočí pred Kr. a v Iraku a Egypte sa pestoval v 7. storočí pred Kr. 

O plode pozri článok citrón. 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kry
Kategória:Okrasné rastliny
Kategória:Citrónovník
Okoto

**Okoto** () môže byť:

* vysokohorské jazero v pohorí Pirin v Bulharsku, pozri Okoto (Pirin)
* vysokohorské jazero v pohorí Rila v Bulharsku, pozri Okoto (Rila)
Llyn Celyn

**Llyn Celyn** (doslova *jazero Celyn*) je priehrada postavená v doline rieky Tryweryn v Gwynedde v severnom Walese.

## Geografia a opis
Llyn Celyn leží na území severného Walesu v grófstve Gwynedd v doline rieky Tryweryn (ktorej tok začina jej vyústením z jazera Tryweryn, ležiacom na území národného parku Snowdonia a po 19 km toku sa v jazere Bala spája s riekou Dee a stáva sa tak jedným z jej hlavných prítokov), ktorá bola za účelom výstavby priehrady čiastočne zatopená. Dolina bola intenzívne využívaná na poľnohospodárstvo a tak výstavbe priehrady nepadla za obeť len dolina samotná, ale aj v nej ležiaca dedina Capel Celyn, ktorá pozostávala z 12 farmárskych usadlostí, školy, pošty a kaplnky s cintorínom.

## Výstavba a súvislosti
O začatí výstavby sa začalo uvažovať už v roku 1955, keď spoločnosť Liverpool Corporation hľadala dodatočné zdroje vody, ktorá bola potrebná pre stále rastúci výrobný proces v meste Liverpool a dolina rieky Tryweryn bola zvolená ako vhodná lokalita. Výber lokality prebehol bez akejkoľvek vedomosti miestnej komunity, ktorá sa o nadchádzajúcich plánoch pre výstavbu dozvedela z novín. Toto všetko spôsobilo v dedine Capel Celyn (ktorá bola etnicky waleská a bola známa zachovávaním waleských, predovšetkým hudobných tradícií) veľkú vlnu odporu a nasledovalo niekoľko rokov protestných akcií do ktorých sa zapojili aj waleské polovojenské oddiely usilujúce o nezávislosť na Spojenom kráľovstve. Za týmto účelom bola dokonca vytvorená v roku 1956 organizácia po názvom Trywerynský obranný výbor (angl. Tryweryn Defence Committee) s pobočkami na mnohých miestach Walesu. Akcie však v konečnom dôsledku neboli úspešné a požiadavky výboru neboli vypočuté. O rozhodnutí o začatí o výstavbe hlasovala Dolná snemovňa Spojeného kráľovstva 3. júla 1957 a napriek dlhej a náročnej debate bola nakoniec výstavba schválená pri prvom čítaní a následne začiatkom augusta toho istého roku prešlo rozhodnutie aj čítaním druhým. Výstavba sa začala v roku 1960 a po piatich rokoch bola priehrada oficiálne otvorená dňa 28. októbra 1965. Protesty však neutíchli a objavovali sa (vrátane násilných akcií) nielen počas výstavby, ale aj po nej a až do dnešných dní je pamiatka bývalej obce Capel Celyn miestnymi komunitami rôzne pripomínaná. V októbri roku 2005 sa Liverpoolska radnica oficiálne ospravedlnila za spôsob s akým sa vtedy k výstavbe priehrady pristúpilo. 

## Využitie
Okrem výroby elektrickej energie a fungovania ako zásobáreň vody pod správou spoločnosti Dŵr Cymru Cyf sa priehrada využíva aj na rybolov, pričom sa lovia najmä pstruhy, ktoré sú do nádrže pravidelne nasadzované.

## Galéria

KdkPF100-LlynCelyn02.jpg|Pohľad na priehradu z hrádze
KdkPF100-LlynCelyn03.jpg|Pohľad na hrádzu
KdkPF100-LlynCelyn04.jpg|Na brehu priehrady


## Referencie

Kategória:Vodné diela vo Walese
Kategória:Geografia Walesu
Kategória:Gwynedd
Železničná zastávka Báhoň

**Železničná zastávka Báhoň** je železničná zastávka v obci Báhoň.

Železničná zastávka Báhoň leží na železničnej trati Bratislava – Žilina, v medzistaničnom úseku Pezinok – Cífer. V súvislosti s modernizáciou V. železničného koridoru prešla v roku 2006 celkovou rekonštrukciou. Poloha zastávky je orientovaná tak, že sa vystupuje sprava a v smere jazdy.

## Trať a doprava
* Železničná trať Bratislava – Žilina (trať č. 120)

## Zdroj
* Železničná zastávka Báhoň na vlaky.net

Báhoň
Kategória:Báhoň
Kategória:Doprava v okrese Pezinok
Alexandre José Maria dos Santos

**Alexandre José Maria dos Santos** OFM (* 18. marec 1924, Zavala, Mozambik – † 29. september 2021, Maputo, Mozambik) bol mozambický kardinál, emeritný arcibiskup Maputa.

## Životopis
Študoval teológiu a filozofiu najprv v Mozambiku a neskôr v Portugalsku. Mozambik bol totiž až do roku 1975 portugalskou kolóniou. Vstúpil do rádu františkánov, večné sľuby zložil v roku 1951. Kňazskú vysviacku mu udelil 25. júna 1953 v Lisabone vtedajší lisabonský patriarcha, kardinál Manuel Gonçalves Cerejeira. Po vysviacke pastoračne pôsobil vo františkánskej misii v Mozambiku a tiež pri výchove budúcich kňazov ako rektor kňazského seminára.

V roku 1974 ho pápež Pavol VI. vymenoval za maputského arcibiskupa. Svätenie mu udelil dňa 9. marca 1975 prefekt Kongregácie pre evanjelizáciu národov kardinál Angelo Rossi. Spolusvätiteľmi boli arcibiskup Dar es Salaamu kardinál Laurean Rugambwa a biskup z Malanje Eduardo André Muaca. Pápež Ján Pavol II. ho menoval za kardinála s titulárnym kostolom San Frumenzio ai Prati Fiscali 28. júna 1988. Stal sa tak prvým kardinálom mozambického pôvodu. V roku 1999 požiadal o uvoľnenie z úradu, čomu však pápež vyhovel až 22. februára 2003.

## Referencie

Kategória:Mozambickí františkáni
Kategória:Mozambickí kardináli
Kategória:Mozambickí rímskokatolícki arcibiskupi
Železničná stanica Myjava

**Železničná stanica Myjava** je železničná stanica v Myjave.

Železničná stanica Myjava leží na neelektrifikovanej, jednokoľajnej železničnej trati Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce. V súčasnosti je v rekonštrukcii.

## Trať a doprava
* Železničná trať Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce

## Iné projekty

## Zdroj
* Železničná stanica Myjava na vlaky.net

Myjava
Kategória:Doprava v okrese Myjava
Kategória:Stavby v Myjave
Ján Ilavský

**Ján Ilavský** môže byť:
* slovenský ložiskový geológ (1922 - 1996), pozri Ján Ilavský (geológ)
* slovenský krajinár, vysokoškolský profesor, pozri Ján Ilavský (krajinár)
* slovenský futbalista, pozri Ján Ilavský (futbalista)
* slovenský maliar, pozri Ján Ilavský (maliar)

Ilavský, Ján
Železničná stanica Poriadie

**Železničná stanica Poriadie** je železničná stanica v obci Poriadie.

Železničná stanica Poriadie bola uvedená do prevádzky 1. septembra 1929. Nachádza sa v kilometri 30,130 na železničnej trati Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce, medzi výhybňou Papraď a železničnou stanicou Myjava.

V súčasnej dobe je stanica neobsadená. Napriek tomu sa používajú dve dopravné koľaje a jedna manipulačná. Stanica je vybavená samovratnými výhybkami, ktoré natrvalo určujú smer vjazdu do stanice. Vlaky prichádzajúce od Vrboviec vchádzajú do stanice odbočkou na 3. koľaj, vlaky od Starej Turej priamo na 1. koľaj. Traťová rýchlosť je v stanici obmedzená na 40 km/h.

Dopravné koľaje sú vybavené odchodovými trojznakovými návestidlami. Odchodové návestidlo do Vrboviec je umiestnené vpravo od 1. koľaje, odchodové návestidlo do Starej Turej vpravo od 3. koľaje. Vchod do stanice z oboch smerov je krytý vchodovými návestidlami. Návestidlá sú ovládané diaľkovo z Nového Mesta nad Váhom, odkiaľ je riadená celá doprava na trati č. 121.

## Trať a doprava
* Železničná trať Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce (trať č. 121)

## Iné projekty

## Zdroj
* Železničná stanica Poriadie na vlaky.net

Poriadie
Kategória:Poriadie
Kategória:Doprava v okrese Myjava
Kategória:Stavby v okrese Myjava
Železničná stanica Trenčianske Bohuslavice

**Železničná stanica Trenčianske Bohuslavice** je železničná stanica v obci Trenčianske Bohuslavice.

Železničná stanica Trenčianske Bohuslavice leží na hlavnej elektrifikovanej železničnej trati Bratislava – Žilina medzi železničnou stanicou Nové Mesto nad Váhom a železničnou stanicou Trenčín. Výpravná budova s dopravnou kanceláriou sa nachádza na pravej strane v smere na Melčice. V roku 2007 prešla rekonštrukciou.

## Trate a doprava
* Železničná trať Bratislava – Žilina (trať č. 120)

## Zdroj
* Železničná stanica Trenčianske Bohuslavice na vlaky.net

Trenčianske Bohuslavice
Kategória:Trenčianske Bohuslavice
Trenčianske Bohuslavice
Železničná zastávka Višňové

**Železničná zastávka Višňové** je železničná zastávka v obci Višňové.

Železničná zastávka Višňové leží na železničnej trati Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce. Zastávka nie je elektrifikovaná.

## Trať a doprava
* Železničná trať Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce (trať č. 121)

## Galéria

Súbor:Visnove train stop.jpg|Nástupište zastávky v roku 2015


## Zdroj
* Železničná zastávka Višnové na vlaky.net

Višňové
Kategória:Višňové (okres Nové Mesto nad Váhom)
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 5119
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 2437
Višňové
Informačné stredisko

**Informačné stredisko** môže byť:
* pracovisko, ktorého úlohou je zhromažďovať, spracovávať a&nbsp;sprístupňovať informácie potrebné na zabezpečenie činnosti podniku, spoločnosti a&nbsp;pod., pozri informačné stredisko (podnik)
* špeciálna organizačná zložka inštitúcie alebo organizácie, ktorá trvalo vyvíja informačnú činnosť pre vlastnú, vnútornú potrebu alebo v&nbsp;rámci širšej pôsobnosti, ktorá môže byť vymedzená tematicky, regionálne alebo administratívne, pozri napr. turisticko-informačné stredisko, študijno-informačné stredisko

## Zdroj
Hektoridas

**Hektoridas** (*Hektoridas*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.                       
 
Hektoridas, grécky sochár neznámeho pôvodu, bol činný v 1. polovici 4. storočia pred Kr.   Podieľal sa na výzdobe východného štítu Asklépiovho chrámu v Epidaure (námet mu zrejme spracoval Timotheos). Tento chrám, ktorého výstavba prebiehala zrejme v rokoch 375 až 370 pred Kr., bol najvýznamnejšou liečebnou svätyňou v starovekom Grécku (pútnici tu očakávali zázračný skutok boha Asklépia.).

Svedectvom Hektoridovej práce je jeho signatúra, ktorú našli medzi fragmentami sôch na východnej strane chrámu. Z týchto fragmentov je zrejmé, že v štíte bola znázornená scéna zničenia Tróje (Ἰλίου πέρσις - Iliou persis), potom ako si Trójania dotiahli za mestské hradby dreveného koňa Achájcov. Našla sa tu hlava (zrejme Priamova), ženská postava v skrčenej polohe, ktorú identifikovali ako Andromachu, časť sochy Palladionu (Palladion - posvätná socha bohyne Pallas Atény, uctievanej v jej chráme v Tróji) a ďalšie fragmenty týkajúce sa tejto mýtickej scény. Socha Andromachy je na rozdiel od postáv zo západného štítu majstrovským dielom. Je pôvabne a jemne spracovaná, podčiarknuť by sa tu mohol efekt priliehavosti chitónu na jej pekné nahé telo. Z účtov (nápis účtov bol objavený neďaleko chrámu) výstavby chrámu je známe, že Hektoridas za práce na východnom štíte dostal 1610 drachiem:
(keď sa vyjadrovali peniaze, rozumeli sa tým drachmy, pokiaľ nebol použitý žiadny iný symbol)

Dostal tiež 54 (==-::) drachiem za neidentifikovanú prácu, 16 (-:::) drachiem za model pre enkaustickú maľbu hlavy leva (výzdoba oboch štítov bola bohato polychrómovaná a postavy mali i kovové doplnky) a ďalších 1400 (ΧΗΗΗΗ) drachiem za práce na inej strane chrámu (západný štít chrámu bol zrejme pridelený inému neznámemu sochárovi). 
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Repka

**Repka** môže byť:
* malá repa
* kapusta repková (*Brassica napus*)
* staršie: kapusta repková pravá (Brassica napus subsp. napus)
* priezvisko, napr.:
** Peter Repka
** Attila Repka (* 1968), maďarský zápasník
** Ed Repka, americký umelec
** Johannes Repka (* 1978), nemecký hudobný skladateľ a producent

## Pozri aj
*repka olejná
*kvaka

## Zdroje
Železničná stanica Vaďovce

**Železničná stanica Vaďovce** je železničná stanica v obci Vaďovce.

Železničná stanica Vaďovce leží na železničnej trati Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce. Stanica nie je elektrifikovaná.

## Trať a doprava
* Železničná trať Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce

## Zdroj
* Železničná stanica Vaďovce na vlaky.net

Vaďovce
Kategória:Vaďovce
Vaďovce
Železničná stanica Trenčín-Zlatovce

**Železničná stanica Trenčín-Zlatovce** je železničná stanica v mestskej časti Zlatovce mesta Trenčín. 

Nachádza sa asi 2 kilometre juhozápadne od centra Trenčína, smerom na Bratislavu. Železničná stanica leží na elektrifikovanej železničnej trati Bratislava – Žilina. Od Bratislavy je vlakom obec vzdialená 121 km a od Žiliny 82 km.

## Trať a doprava
* Železničná trať Bratislava – Žilina (trať č. 120)

## Referencie

Trenčín-Zlatovce
Kategória:Doprava v Trenčíne
Kategória:Stavby v Trenčíne
Trenčín-Zlatovce
Jasper Cillessen

**Jacobus Antonius Peter Cillessen** známy ako **Jasper Cillessen**  (* 22. apríl 1989, Nijmegen) je profesionálny holandský futbalista hrajúci za španielsky klub Valencia CF ako brankár.

## Klubová kariéra

### NEC
Cillessen sa narodil v holandskom meste Nijmegen. Začal hrávať za miestny tím De Treffers. Následne sa vďaka skautom NEC dostal do ich akadémie. V roku 2008 podpísal s NEC profesionálny kontrakt a začal hrať za rezervný tím. V roku 2010 predĺžil zmluvu do roku 2012. Po zranení gólmana Gábora Babosa debutoval za áčko NECU 28. augusta 2010 pri domácej remíze s SC Heerenveen. Po skončení zápasu bol vyhlásený za najlepšieho hráča zápasu. Po Babosovom návrate zo zranenia si Cillessen udržal pozíciu jednotky a podpísal zmluvu do roku 2014.

### Ajax
27. augusta 2011 bol oficiálne oznámený prestup Cillessena z NEC do Ajaxu Amsterdam. Prestupová čiastka sa mala pohybovať okolo 3 miliónov eur. Cillessen podpísal zmluvu na 5 rokov, teda do roku 2016. Jeho debut za Ajax prišiel v septembri 2011 v zápase 2. kola holandského poháru proti VV Noordwijk. Ajax vyhral . Prvý ligový štart prišiel v októbri v zápase s Feyenoordom. Cillessenov štart bol vynútený, keď v 66. minúte dostal Kenneth Vermeer červenú kartu a Cillessen musel prísť na ihrisko namiesto Gregoryho van der Wiela. Zápas sa skončil remízou, keď Ajax zmazal jednogólové manko tesne pred koncom. V roku 2013 sa definitívne stal jednotkou Ajaxu.

### Barcelona
25. augusta 2016 podpísal Cillessen 5-ročný kontrakt s FC Barcelonou. Prestup stál Barcu 13 miliónov eur. Debut Cillessena za Barcelonu v La Lige prišiel v domácom zápase s Deportivom Alavés. Barcelona prehrala . Následne už v La Lige nastúpil len na jeden zápas. Zohral ale niekoľko duelov v Lige majstrov a bol kľúčovým hráčom Barcelony pre zisk španielskeho pohára v rokoch 2017 a 2018. V sezóne 2018/19 zohral kľúčovú rolu v dvojzápase štvrťfinále Copa del Rey proti Seville. Po vonkajšej prehre  vychytal doma penaltu a Barcelona po domácej výhre  postúpila ďalej v celkovom skóre .

### Valencia
25. júna 2019 Cillessen prestúpil z Barcelony do Valencie, kde podpísal 4-ročný kontrakt.

## Reprezentačná kariéra
Cillessen odohral s Holandskom celý turnaj majstrovstiev sveta 2014. Obsadil 3. miesto.

## Externé odkazy
*Jasper Cillessen - Profil na oficiálnej stránke FC Barcelona
*Jasper Cillessen - Transfermarkt
*Jasper Cillessen - Soccerway

## Zdroj

Kategória:Holandskí futbalisti
Kategória:Futbaloví brankári
Kategória:Hráči Ajax Amsterdam
Kategória:Hráči FC Barcelona
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2014
Kategória:Hráči Valencia CF
Clément Lenglet

**Clément Lenglet** (* 17. jún 1995, Beauvais, Francúzsko) je profesionálny francúzsky futbalista hrajúci za španielsky klub FC Barcelona ako obranca. Na drese nosí číslo 15.

## Klubová kariéra

### Nancy
Lenglet sa narodil vo francúzskom meste Beauvais. Do Nancy sa dostal cez mládežnícku akadémiu. Predtým pôsobil v juniorke AMS Montchevreuil a US Chantilly. Svoj prvý zápas za Nancy odohral Lenglet 27. septembra 2013 v zápase Ligue 2 proti AC Aries-Avignon, keď prišiel na ihrisko v 32. minúte. Duel skončil bez gólov. V sezóne 2015/16 bol Lenglet súčasťou pevnej obrany Nancy. Odohral 34 zápasov a zabezpečil tímu zisk druholigového titulu a postup do Ligue 1. Prvý gól za Nancy dal 29. januára 2016 v zápase proti Clermontu pri domácej výhre . V prvej polovici sezóny 2016/17 odohral Lenglet v Ligue 1 18 zápasov.

### Sevilla
4. januára 2017 sa Lenglet presunul do Španielska. So Sevillou podpísal kontrakt do roku 2021. Prestupová čiastka bola 5 miliónov eur. Prišiel ako náhrada za Timothéea Kolodziejczaka, ktorý odišiel do Borussie Mönchengladbach. Lenglet debutoval za Sevillu v zápase osemfinále španielskeho pohára proti Realu Madrid pri domácej remíze . Sevilla vypadla po celkovom skóre  v prospech Realu. 15. januára 2017 Lenglet debutoval v La Lige. Sevilla opäť čelila madridskému Realu. Tentokrát z toho ale bola domáca výhra , ktorou Sevilla prerušila sériu 40 zápasov Realu Madrid bez prehry vo všetkých súťažiach. V danej sezóne Lenglet odohral 17 zápasov. Prvý gól za Sevillu dal francúzsky obranca 19. augusta 2017 pri domácej remíze  s Espanyolom. So Sevillou sa dostal do štvrťfinále Ligy majstrov, keď v osemfinále dokázali vyradiť slávny Manchester United. ESPN zaradilo Lengleta do ich najlepšej zostavy Ligy majstrov za danú sezónu.

### Barcelona
12. júla 2018 prestúpil Lenglet do konkurenčnej Barcelony. Barca zaplatila výkupnú klauzulu vo výške 35 miliónov eur. Francúz debutoval proti svojmu bývalému tímu. Sevillu Barcelona zdolala vo finále španielskeho superpoháru . Prvý gól za Barcelonu dal 31. októbra 2018 v zápase šestnásťfinále španielskeho poháru proti Leonese. Lenglet rozhodol o vonkajšej výhre . Barca postúpila ďalej v celkovom skóre .

## Reprezentačná kariéra
Lenglet doposiaľ nenastúpil za reprezentačné áčko. Francúzov zatiaľ reprezentoval len v mládežníckych kategóriách.

## Externé odkazy
*Clément Lenglet - Profil na oficiálnej stránke FC Barcelona
*Clément Lenglet - Transfermarkt
*Clément Lenglet - Soccerway

## Zdroj

Kategória:Francúzski futbalisti
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Hráči AS Nancy
Kategória:Hráči Sevilla FC
Kategória:Hráči FC Barcelona
Kategória:Hráči Ligue 1
Kategória:Hráči v La Lige
Olejka

**Olejka** môže byť:
* kapusta repková pravá
* zastarano alebo nárečovo: (najmä banská) olejová lampa
* červenočierna pestrá šatka s kvetinovým ornamentom, pozri pod šatka

## Zdroje
Topoľ čierny v Topoľníkoch

**Topoľ čierny v Topoľníkoch** je stopäťdesiatročný topoľ čierny (*Populus nigra*), ktorý sa nachádza v katastri obce Topoľníky. Je chránený podľa *Všeobecne záväznej vyhlášky KÚ v Trnave, 1/1996, 12.12.1996* z hľadiska ekologického a krajinárskeho.
## Základné údaje

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Topoľ čierny v Topoľníkoch v databáze Štátnej ochrany prírody

Kategória:Chránené stromy na Slovensku
Kategória:Topoľníky
Kategória:Chránené stromy v Trnavskom kraji
Kategória:Chránené topole na Slovensku
Nil Sorskij

**Nil Sorskij** (vlastné meno: **Nikolaj Majkov** alebo **Nil**(?) **Fedorovič**(?) **Majkov**; * asi 1433† 7. máj 1508) bol ruský mních a hesychasta, editor a autor asketických spisov. Predstaviteľ nesťažateľov.

## Životopis
Presné okolnosti Nilovho živote nie sú známe. Nie je isté, či o ňom bola napísaná legenda. Podľa povestí zhorela počas tatárskeho vpádu do pustovní v roku 1538.

K pôvodu, ktorý siaha až k Nilovi sa hlásil ruský šľachtický rod Majkovových, ale táto skutočnosť nie je istá. Nil sám pochádzal z moskovskej šľachtickej rodiny. Pravdepodobne pôsobil v Moskve ako opisovač kníh. Mníchom sa stal v ranom veku v monastieri svätého Cyrila pri Belojom ozere, kde bol pod vedením starca Paisija Jaroslava.

V rokoch 1465-1468 podnikol cestu na Athos a iných stredísk pravoslávia (Svätá zem, konštantínopolské kláštory), ktorá v tých časoch nebola vzácnosťou a zoznámil sa tam s učením a praxou hesychazmu. Čerpal z hesychastických otcov ako: Ján Kassián, Ján Klimak, Izák Sýrsky, Gregor Sinaita, Symeón Nový Teológ či Nil Sinajský a Bazil Veľký.

Po návrate založil skit neďaleko (15 verst) monastiera svätého Cyrila pri rieka Sora. Nil sa hlásil k nesťažateľstvu. V rou 1490 a 1503 sa zúčastnil na snemoch ruskej cirkvi, ktoré sa zaoberali herézou židovstvujúcich a vlastníctvom majetku kláštorov. V prípade heretikov zastával umiernené postoje a hlásal rehoľnú chudobu, v sporoch o vplyv nad cirkvou bol proti zasahovaniu cára do cirkevných záležitostí.

## Dielo
* Устав (Ustav; dosl. Rukoväť)
* Предание (Predanije; dosl. Odkaz Nila)
* Молитва (Molitva)
* Завещание (Zaveščanije)
* listy 

## Vplyv
Spolu so Sergejom Radonežským formoval spiritualitu smerom k hesychazmu, jeho texty „predstavujú prekvapujúci príklad absolútnej vernosti byzantskej hesychastickej tradícii a zároveń pozoruhodnej duchovnej jednoduchosti“.

Georgij Vasilievič Florovskij: „Sv. Nil bol predovšetkým mlčanlivý, nemal potrebu hovoriť a učiť. Nebol ani mysliteľom, ani spisovateľom, ani teológom. Do dejín vstupuje hlavne ako *starec* alebo učiteľ, učiteľ mlčanlivosti, učiteľ a vodca v *konaní rozumu*, v duchovnom živote. U Nila nenájdeme nič nové - v porovnaní so všeobecnou kontempelatívnou tradíciou Grécka a Byzancie, v porovnaní s *Filokaliou*. Nie je vždy jednoduché rozpoznať a určiť jeho vlastné myšlienky v nepretržitom prúde citátov a odkazov.“ … „Nila Sorského môžeme úplne a celkom pochopiť jedine z pohľadu asketicko-kontempelatívnej starobylej tradície byzantskej cirkvi“.

Sprvu bol uctievaný ako miestny svätec, do oficiálneho kalendára svätcov bol pridaný až v moderných časoch (1903). V Rusku bolo jeho dielo cenené starcami z Optimskej pustovne v 19. storočí a za ich účasti (starec Makarij) bolo aj vydávané.

## Zoznam diel preložených do češtiny
*  (preklad diela Предание, dosl. Odkaz Nila)

## Zdroje

## Ďalšia literatúra
*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Pozri aj
* Josif Volockij
* nesťažateľstvo
* osifliáni
* Vassian Kosoj
* Filokalia

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1433
Kategória:Úmrtia 7. mája
Kategória:Úmrtia v 1508
Kategória:Ruskí pravoslávni svätci
Nélson Semedo

**Nélson Cabral Semedo** (* 16. november 1993, Lisabon, Portugalsko) je profesionálny portugalský futbalista hrajúci za anglický klub Wolverhampton Wanderers FC ako obranca. Na drese nosí číslo 22.

## Klubová kariéra

### Benfica
Semedo sa narodil v Lisabone. Svoju kariéru začal v mládežníckych kategóriách klubu Sintrense. Za A-tím debutoval, keď mal 17 rokov. 12. januára 2012 podpísal 5-ročný kontrakt s Benficou Lisabon. Počas pôsobenia v Benfice hosťoval v treťoligovom klube Fátima, a to v rokoch 2012 a 2013. Po odchode Maxiho Pereiru z A-tímu Benficy sa Semedo prepracoval z B-tímu do A-tímu. Následne predĺžil zmluvu do roku 2021. Za áčko Benficy debutoval v Supertaça Cândido de Oliveira, kde Benfica prehrala so Sportingom . Týždeň na to dal prvý ligový gól, odniesol si to Estoril a Benfica doma vyhrala . Po tom, ako sa Semedo stal členom základnej zostavy sa v októbri 2015 zranil a jeho pozíciu zaujal André Almeida. V sezóne 2016/17 sa Semedo vrátil naspäť do základu a získal štvrtý ligový titul v rade.

### Barcelona
13. júla 2017 Semedo prestúpil z Benficy do španielskeho celku FC Barcelona. Prestupová čiastka bola 30,5 milióna eur a ďalších 5 miliónov eur za každých ďalších 50 zápasov odohraných v novom klube. Semedo debutoval v zápase španielskeho superpohára proti Realu Madrid pri hosťujúcej prehre . V Lige majstrov debutoval 13. septembra 2017 v domácom zápase proti Juventusu. Barcelona vyhrala . Prvý gól za Barcelonu vstrelil až v ďalšej sezóne, 27. januára 2019 sa presadil v zápase 21. kola španielskej La Ligy, keď pri vonkajšej výhre  vstrelil víťazný gól.

## Reprezentačná kariéra
Semedo odohral za portugalskú reprezentáciu doposiaľ len 8 zápasov, zúčastnil sa Pohára konfederácií 2017 a obsadil tretie miesto.

## Externé odkazy
*Nélson Semedo - Profil na oficiálnej stránke FC Barcelona
*Nélson Semedo - Transfermarkt
*Nélson Semedo - Soccerway

## Zdroj

Kategória:Portugalskí futbalisti
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Hráči SL Benfica Lisabon
Kategória:Hráči FC Barcelona
Kategória:Hráči v La Lige
Kategória:Osobnosti z Lisabonu
Jeison Murillo

**Jeison Fabián Murillo Cerón** (* 27. máj 1992, Cali, Kolumbia) je profesionálny kolumbijský futbalista hrajúci za španielsky klub FC Barcelona ako obranca, kde je na hosťovaní zo španielskeho klubu Valencia CF. Na drese nosí číslo 17.

## Externé odkazy
* Jeison Murillo na stránke FC Barcelona 
* Jeison Murillo na Transfermarkt 
* Jeison Murillo na Soccerway

## Zdroj

Kategória:Kolumbijskí futbalisti
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Hráči Udinese Calcio
Kategória:Hráči Cádiz CF
Kategória:Hráči FC Internazionale Miláno
Kategória:Hráči Valencia CF
Kategória:Hráči FC Barcelona
Kategória:Hráči Serie A
Kategória:Hráči v La Lige
Pezinčan

**Pezinčan** môže byť:
* obyvateľ mesta Pezinok, pozri Pezinok
* mesačník mesta Pezinok, pozri ''Pezinčan'' (noviny)
Pezinčan (noviny)

***Pezinčan*** sú mestské noviny mesta Pezinok, ktoré vydáva Mestský úrad v Pezinku s mesačnou periodicitou v náklade 10 200 kusov, v rozsahu 12 až 16 strán, čo je vo formáte tabloit. Súčasťou novín je inzercia.

Noviny obsahujú príspevky o dôležitých udalostiach, aktivitách orgánov miestnej územnej samosprávy a iných inštitúcií v meste, programy kultúrnych, športových, spoločenských a iných zariadení v meste, názory a podnety obyvateľov mesta.

## História
Prvé číslo bolo publikované v roku 1966, neskôr sa vydávanie prerušilo. V roku 1971 začalo periodikum znovu vychádzať, významne sa o to zaslúžil Miroslav Stojkovič. Od roku 1972 vychádzalo viacfarebne a od roku 1979 vychádzal vo formáte A4. Dovtedy ho vydávali formáte A5. V roku 1984 periodikum predstavilo novú hlavičku, ktorej autorkou bola výtvarníčka Svetluša Noskovičová, vychádzalo s jednou doplnkovou farbou a v auguste 1989 vyšlo jeho posledné číslo. Vtedy ho tlačili Západoslovenské tlačiarne v Bratislave a Piešťanoch. V roku 1991 bola obnovená jeho tlač, vydavateľom sa stal Mestský úrad v Pezinku, ktorý ho do apríla 1992 vydával prostredníctvom Praktik-Vako. Odvtedy ho vydával len mestský úrad.

V januári 2022 boli noviny zmodernizované a logo z roku 1984 nahradil názov v bezpätkovom písme.

## Šéfredaktori a zodpovední/vedúci redaktori
* Miloslav Strojkovič (1971 – 1982)
* Darina Demková (1982 – 1983)
* Milan Oravec (1983 – 1989, 1999 – 2012)
* Oliver Solga (1991 – 1999)
* Peter Brunovský (2012 – 2019)
* Nina Bednáriková (2020 – súčasnosť)

## Referencie

## Externé odkazy
* oficiálny web

Kategória:Kultúra v Pezinku
Kategória:Mesačníky na Slovensku
Menekrates

**Menekrates** (*Menekratés*) môže byť:
 
* grécky lekár v 4. stor. pred Kr., pozri Menekrates zo Syrakúz
* aténsky archón v roku 220/219 pred Kr., pozri Menekrates (archón)
* grécky básnik z prelomu 4. a 3. stor. pred Kr., pozri Menekrates z Efezu
* grécky sochár v 2. stor. pred Kr., pozri Menekrates (syn Menekrata)
* grécky sochár v 2. stor. pred Kr., pozri Menekrates (syn Sópatra)
* grécky lekár v 1. stor. pred Kr., pozri Menekrates z Trallu
Igor Hianik

Ing. arch. **Igor Hianik** (* 17. júl 1984, Bratislava) je slovenský architekt a urbanista, v rokoch 20182022 primátor mesta Pezinok.

Igor Hianik študoval na Gymnáziu v Pezinku a pokračoval v štúdiu architektúry a urbanistiky na
Fakulte architektúry Slovenskej technickej univerzity v Bratislave a architektúry na Florentskej univerzite.

Spolu so svojou priateľkou vyvinuli technológiu Interactive Tool for Urban Design (ITUD), spájajúcu do rozšírenej reality fyzický model, virtuálny model, ručnú skicu a odborné analýzy, pričom podobnú technológiu využíva v súčasnosti (2018) len niekoľko miest na svete.

Ako kandidát koalície politických strán OĽANO, PS, SaS a SPOLU v komunálnych voľbách 2018 zvíťazil s počtom 5 268 (53,98 %) platných hlasov.

Po komunálnych voľbách 2022 nastúpil na pozíciu prednostu miestneho úradu Bratislava-Nové Mesto, ktorú zastával do 17. februára 2023.

V roku 2023 vyhral výberové konanie na funkciu riaditeľa Fondu na podporu vzdelávania. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Stránka Igora Hianika na sociálnej sieti *[[Facebook]]*

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí architekti
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Primátori Pezinka
Kategória:Absolventi Fakulty architektúry Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Pezinské vinobranie

thumb|Kolotoče na vinobraní v roku 2014
**Pezinské vinobranie** alebo **Vinobranie Pezinok** je každoročný festival mesta Pezinok, ktorý sa koná v uliciach centra mesta a vždy v tretí septembrový predĺžený víkend, čiže od piatku do nedele.

## História
[náhľad|[Dionýzos|Bakchus, boh vína, na voze počas alegorického sprievodu v roku 2017]]
Prvé správy o pezinských slávnostiach oberačiek pochádzajú z 13. storočia. Počas hospodárskej recesie na prelome 19. a 20. storočia sa začiatky oberačiek slávili iba vo viechach. V roku 1934 mestská rada rozhodla o obnovení pezinských vinobraní. Tesne pred 2. svetovou vojnou sa táto tradícia prerušila a až v roku 1958 sa začali organizovať nové malokarpatské vinobrania.
Do roku 2004 sa v ich zabezpečovaní striedali mesto Pezinok s mestom Modra. Od uvedeného roku sa usporadúvajú v Pezinku každoročne.

## Referencie

Kategória:Kultúra v Pezinku
Kategória:Vinobranie
Mačiko Kjó

**Jamo Motoko** (; * 25. marec 1924, Osaka, Japonsko† 12. máj 2019, Tokio), známa pod umeleckým menom **Mačiko Kjó** () alebo **Mačiko Kyo**, bola japonská divadelná, filmová a televízna herečka, ktorá bola vo filmovom herectve aktívna najmä v 50. a 60. rokoch. Ako herečka vynikala v náročných dramatických úlohách. Patrí medzi najvýznamnejšie charakterové herečky japonskej kinematografie. Vďaka účinkovaniu vo filme *[[Rašómon]]* (1950) sa stala známou aj medzinárodne.

## Život
Navštevovala základnú školu *Azuma šougakkó*. V divadle debutovala v roku 1936, kedy začala pôsobiť ako tanečníčka v dievčenskej divadelnej skupine *Osaka šočiku kageki-dan*. Vo filme debutovala ešte v roku 1944, v snímku *Tengu-daoši* režiséra Kintara Inoueho. V roku 1949 začala pôsobiť vo filmovom štúdiu *Daiei eiga [[kabušiki gaiša]]*. Kjó bola zrejme prvou japonskou herečkou, ktorú prezentovali ako sexsymbol, podobne ako to bolo u herečiek v západných kinematografiách, na čom mal podiel jej producent Masaiči Nagata. Ako uvádzajú filmoví teoretici Joseph L. Anderson a Donald Richie:

## Filmografia

## Poznámky


## Referencie

## Použitá literatúra
* 
* 
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Japonské divadelné herečky
Kategória:Japonské filmové herečky
Kategória:Japonské televízne herečky
Kategória:Osobnosti z Osaky
Kinematografia (rozlišovacia stránka)

**Kinematografia** môže byť:
* súhrn všetkých zložiek filmového diania a jeho organizácie, pozri kinematografia
* zobrazovanie pohybu jeho rozložením na jednotlivé za sebou idúce obrázky (filmové okienka na filmovom páse), ktoré pri rýchlom premietaní vyvolávajú vnem plynulého pohybu, pozri filmový pás, kinematografický pás a premietanie (film)
* historicky, etnicky alebo teritoriálne zjednotená skupina filmových diel, synonymum: film, pozri kategóriu filmy podľa štátu
* filmové umenie
* v medicíne: v röntgenológii metóda vyšetrenia srdca zaznamenávajúca jeho činnosť na filmový pás, pozri skiagrafia § špeciálne skiagrafické metódy

## Pozri aj
* film

## Referencie
Chrám svätej Trojice (Bansko)

**Chrám svätej Trojice** () je pravoslávny chrám z obdobia bulharského národného obrodenia nachádzajúci sa v starej časti mesta Bansko v Blagoevgradskej oblasti v južnom Bulharsku. Pred postavením chrámu Svätého Alexandra Nevského v Sofii sa jednalo o najväčší pravoslávny chrám na území Bulharska.

## Charakteristika a dejiny
Chrám svätej Trojice sa nachádza v centrálnej historickej časti mesta Bansko a patrí k jedným z jeho symbolov. Je jednou z najnavštevovanejších pamiatok v meste a pred postavením chrámu Svätého Alexandra Nevského v Sofii sa jednalo o najväčší pravoslávny chrám na území Bulharska. Chrámový komplex pozostáva zo samotnej budovy chrámu, oddelenej hodinovej veže so zvonicou a kamenného múru, ktorý je postavený okolo chrámového komplexu. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky. Budova je postavená ako trojloďová bez kupole s dĺžkou 44, šírkou 22 a výškou 12 metrov. Steny sú hrubé viac než 1 meter.

So stavbou sa začalo v roku 1833 na iniciatívu miestneho kupca Lazara Germana a chrám je postavený svojpomocne miestnymi obyvateľmi. Celkovo na výstavbu chrámu prispelo 270 rodín a 1081 jednotlivcov. Budova bola dokončená v roku 1835 a chrám bol vysvätený o dva roky neskôr v roku 1837. Zvonica bola ku chrámu pristavaná o niečo neskôr a to v roku 1850 pod vedením majstra Gligora Dujova. Je vysoká okolo 30 metrov a je typickým symbolom mesta Bansko. V roku 1866 boli na vežu pridané hodiny zhotovené miestnym majstrom Todorom Chadžiradonovom. Vo zvonici sa nachádzajú štyri zvony. Celý chrámový komplex je jedným z najukážkovejších príkladov bulharskej obrodeneckej architektúry.

## Galéria

D70-2014-Bansko-svTroica02.jpg|Zvonica chrámu svätej Trojice
D70-2014-Bansko-svTroica03.jpg|Vo dvore chrámového komplexu
D70-2014-Bansko-svTroica04.jpg|Zvonica chrámu svätej Trojice
D70-2014-Bansko-svTroica05.jpg|Vchod do chrámu
D70-2014-Bansko-svTroica06.jpg|Vchod do chrámového komplexu
D70-2014-Bansko-svTroica07.jpg|Pohľad na chrámový komplex zvonku 


## Referencie

Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Kostoly z obdobia bulharského národného obrodenia
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Bansko
Kategória:Architektúra z 1835
Carles Aleñá

**Carles Aleñá Castillo** (* 5. január 1998, Mataró, Španielsko) je profesionálny španielsky futbalista hrajúci za španielsky klub FC Barcelona (momentálne hosťovanie v Getafe CF) ako záložník. Na drese nosí číslo 19.

## Klubová kariéra

### Barcelona
Aleñá sa narodil v Mataré, v mestskej časti Barcelony. Futbal začal hrávať ako 7-ročný, a to v mládežníckych kategóriách FC Barcelona. Po tom, ako postupne prešiel mládežou, začal hrať za FC Barcelonu B. Debutoval 29. augusta 2015 v zápase proti CF Pobla de Mafumet. Zápas sa skončil . Do konca roka 2015 dal Aleñá gól v UEFA Youth League, teda mládežníckej Lige majstrov. V decembri dal svoj prvý gól za Barcelonu B. Skóroval pri vonkajšej prehre  s CD Eldense. Debut za A-tím Barcelony prišiel 30. novembra 2016, a to v zápase Copa del Rey proti Hércules CF. V La Lige Aleñá debutoval 2. apríla 2017 ako náhradník za Ivana Rakitića pri vonkajšej výhre  nad Granadou. 28. júna 2017 podpísal profesionálny kontrakt s Barcelonou, ktorý zahŕňal výstupnú klauzulu 75 miliónov eur. V júli 2018 bol nominovaný na prestížnu cenu Golden Boy. 4. decembra 2018 bol oficiálne predstavený ako hráč A-tímu. 3 dni predtým dal svoj prvý gól v La Lige, a to proti Villarrealu. Barcelona doma vyhrala . V sezóne 2020/21 ho barcelonský veľkoklub poslal na hosťovanie do španielskeho klubu Getafe CF.

## Externé odkazy
*Carles Aleñá - Profil na oficiálnej stránke FC Barcelona
*Carles Aleñá - Transfermarkt
*Carles Aleñá - Soccerway

## Zdroj

Kategória:Španielski futbalisti
Kategória:Katalánski futbalisti
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Kategória:Hráči FC Barcelona
Kategória:Hráči FC Barcelona B
Kategória:Hráči v La Lige
Grumpynators

**Grumpynators** je dánska hudobná skupina, ktorá hrá hard rock inšpirovaný heavy metalom a rockabilly. Zmes metalu a staromódnych žánrov vytvára špeciálny zvuk a vystúpenia, pretože využívajú akustický kontrabas namiesto tradičnejšej elektrickej basgitary, ktorá sa používa v hard rockových žánroch.

## História
Skupina Grumpynators bola založená vo februári 2011 Christianom Nørgaardom (gitara) a Emilom Øelundom (gitara, hlavné vokály). Čoskoro na to sa pridali Jakob Øelund (kontrabas) a Kasper Jensen (bicie). Christian prvýkrát spoznal Emila, Jakoba a Kaspera, keď bol na turné so skupinou Volbeat ako akustický gitarista a Emil, Kasper a Jakob podporovali skupinu Volbeat s neo rockabilly skupinou Taggy Tones. V novembri 2012 ukončil Kasper Jensen svoje pôsobenie ako bubeník skupiny Grumpynators a Per Fisker, ktorý bol bývalým bubeníkom heavy metalovej skupiny Jackal, sa pridal do skupiny.

### Vystúpenia
Prvé vystúpenie odohrali na Barnyard Rumble Festivale (Dánsko) v auguste 2011. Toto vystúpenie bolo nasledované malými klubovými vystúpeniami v Kodani. V marci 2012 podporovali slávnu dánsku rockovú skupinu Magtens Korridorer na prvej časti jej jarného turné. Oznámili to v najväčšom dánskom hudobnom časopise *[[Gaffa]]* a webstránke spoločnosti Universal Music v Dánsku. V auguste 2012 hrala skupina Grumpynators po druhýkrát na Barnyard Rumble Festivale.

Skupinu Grumpynators vybrali ako podpornú skupinu na turné skupiny Volbeat s názvom *The First 5* v Dánsku počas 19. až 24. februára 2013. Skupina Volbeat to oznámila na svojej stránke na sociálnej sieti Facebook.

## Členovia
### Súčasní členovia
* Christian Nørgaard– gitara, sprievodné vokály
* Emil Øelund – gitara, spev
* Jakob Øelund – kontrabas
* Per Fisker – bicie
### Bývalí členovia
* Kasper Jensen – bicie (2011–2012)

## Diskografia
*2011: *Grumpynators* (EP)
*2013: *666 RPM* (EP)
*2015: *Wonderland* (debutový album)
*2017: *City of Sin*
*2020: *Still Alive*

## Referencie

## Externé odkazy
* grumpynators.dk 
* bandcamp.grumpynators.dk

## Zdroj
*

Kategória:Dánske hudobné skupiny
Kategória:Hardrockové hudobné skupiny
Urbár

**Urbár** môže byť:
* súpis pôdy a poddanských povinností, pozri urbár (písomnosť)
* poddanská pôda, ktorú vlastnil zemepán, pozri urbárska pôda
* podielové spoluvlastníctvo lesov a pasienkov, pozri urbariát

## Zdroje

## Pozri aj
* tereziánsky urbár
Historické múzeum

**Historické múzeum** môže byť:

v Bulharsku:
* Historické múzeum (Asenovgrad)
* Historické múzeum (Batak)
* Historické múzeum (Charmanli)
* Historické múzeum (Karlovo)
* Historické múzeum (Peštera)
Malá encyklopédia filmu

***Malá encyklopédia filmu : zahraničná tvorba*** je jednozväzková špecializovaná encyklopédia zaoberajúca sa svetovou kinematografiou (okrem českej a slovenskej kinematografie), ktorá bola vytvorená kolektívom autorov pod vedením Richarda Blecha a publikovaná Vydavateľstvom Obzor v roku 1974 ako súčasť populárnonáučnej edície *[[Malé encyklopédie]]*. S výnimkou *Malého filmového slovníka* (1948) od Františka Gürtlera ide o prvú česko-slovenskú encyklopédiu o filmovom umení.

Encyklopédiu autorsky pripravili Richard Blech, Jaroslav Brož, Myrtil Frida, Ivo Hepner, Marián Jurík, Zdeněk Šmejkal a Štefan Vraštiak, recenzovali ju Ladislav Lajcha, Peter Mihálik a Ernest Štric. Vzhľadom na to, že vznikala v období komunistického režimu a najmä počas normalizácie, autori kládli *„dôraz predovšetkým na históriu socialistických kinematografií“* a texty sa nezaobišli bez niektorých interpretácií cez prizmu ideologizovaného marxizmu-leninizmu. Cenzúra režimu sa prejavila aj počas procesu vydávania knihy, keď *„bolo už počas tlače násilne vyňatých vyše 100 strán textu o českej a slovenskej kinematografii,“* čo bolo v predslove maskované argumentom, že *„ešte chýba dôkladný výskum histórie českej a slovenskej kinematografie, jej parciálne i súhrnné spracovanie“*.

Encyklopédia obsahuje heslá osobností (režisérov, scenáristov, hercov, kameramanov, skladateľov, tvorcov animovaných filmov, vynálezcov filmovej techniky), jednotlivých kinematografií (napr. americký film, arabský film, sovietsky film) so stručným historickým prehľadom od vzniku po rok 1972, najdôležitejších pojmov z oblasti teórie filmu a tiež heslá 200 vybraných filmových diel, ktoré reprezentujú rôzne filmové žánre a smery svetovej kinematografie. Heslár je doplnený čiernobielymi fotografiami. Prílohu tvorí prehľad významných medzinárodných filmových festivalov (Benátky, Cannes, Karlove Vary, Locarno, Moskva, San Sebastian) s uvedením víťazných filmov, zoznam držiteľov Cien Akadémie (Oscarov) za vybrané kategórie (osobitná cena, najlepší cudzojazyčný film, mužské a ženské herecké výkony, najlepší anglo-americký film, epizódne úlohy, réžia), vybraných filmových adaptácií literárnych diel a zoznam filmových škôl. Na konci publikácie sa nachádza register filmových diel.

## Referencie

## Použitá literatúra
* 
* 

## Pozri aj
* Encyklopédia filmu

Kategória:Slovenské encyklopédie
Kategória:Knihy z 1974
Kategória:Filmové encyklopédie
Historické múzeum (Batak)

**Historické múzeum v Bataku** () je budova múzea venujúcemu sa dejinám Bataku a okolia v centrálnej časti mesta Batak v Pazardžickej oblasti v južnom Bulharsku. Nachádza sa na námestí, kde stoja aj dva najvýznamnejšie z batackých chrámov a to chrám-kostnica svätej Nedele a chrám Zosnutia Bohorodičky.

## Charakteristika
Múzeum otvorené v roku 1956 sa venuje histórii Bataku od staroveku, cez stredovek, epochu Bulharského národného obrodenia a udalosti Aprílového povstania v roku 1876 až po najnovšie bulharské dejiny. Expozičné priestory zaberajú 900m². Múzeum venuje najviac pozornosti najmä udalostiam Aprílového povstania, rozsiahle sú však všetky expozície a múzeum disponuje veľkým množstvom výstavného materiálu. Najvzácnejšími exponátmi múzea sú predovšetkým autentické predmety z obdobia Aprílového povstania a Rusko-tureckej vojny (1877 - 1878) ako aj rôzne archeologické nálezy.

Dôležitou súčasťou múzea sú dve veľké pamätné dosky, jedna s menami obetí Batackého masakru, ktorý nasledoval po potlačení Aprílového povstania v roku 1876 a druhá s menami obyvateľov Bataku, ktorí zahynuli počas vojen v prvej polovici 20. storočia. V múzeu sa nachádza aj podzemná krypta, ktorá je pamätným miestom venovaným Batačanom, ktorí zahynuli v partizánskych protifašistických bojoch v rokoch 1941 - 1944.

Pod správu múzea patria aj Balinovov dom (), ktorý slúži ako etnografické múzeum, Šarovov dom () slúžiaci ako umelecká galéria a historický chrám-kostnica svätej Nedele.

## Galéria

Batak 102.jpg|Krypta v historickom múzeu v Bataku


## Referencie

Kategória:Stavby v Bataku
Kategória:Múzeá v Bulharsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Historické múzeá
Holubyho ulica (Pezinok)

**Holubyho ulica** (staršie názvy pozri nižšie) je ulica v historickom centre mesta Pezinok. Je pomenovaná podľa botanika a etnografa Jozefa Ľudovíta Holubyho. Vznikla spojením troch ulíc, ktoré sa na jej mieste nachádzali v 1. polovici 20. storočia.

Na čísle 1 sa v minulosti nachádzala konská železničná stanica, ale neskôr bola nahradená novou a dnes tu sídli tlačiareň Gomini.

Na čísle 2 sa nachádza budova železničnej stanice.

Na čísle 5 sa nachádza Malokarpatská knižnica.

Na čísle 12 sa nachádza reštaurácia a penzión Slimáčka.

Na čísle 14 sa do roku 2007 nachádzala základná škola, ale dnes tu sídli depozitár Slovenského národného múzea.

Na čísle 25 sa nachádza Hotel Jeleň.

Na čísle 47 sa nachádza dom, v ktorom pôsobil Dr. Jozef Ľudovít Holuby.

Na čísle 28 sa nachádza Obchodné centrum Plus.

Na čísle 42 sa nachádza Pezinské kultúrne centrum.

Na čísle 71 sa nachádza Malá pasáž.

Na čísle 91 sa nachádza Kostol Najsvätejšej Trojice a Kláštor kapucínov.

## Doložené historické názvy
náhľad|Ulica v roku 1914
Celá ulica: *Prešporská ulica* (, , 1601), *Uhorská ulica* (, 1785)

Časť ulice od Kostola Najsvätejšej Trojice po námestie: *Uhorská ulica* (1437), *Ulica grófa Szechényiho* (1904), *Kláštorská ulica* (1919)

Stredná časť ulice: *Ulica Ľudovíta Holubyho* (1. pol. 20. storočia)

Časť ulice od námestia po železničnú stanicu: *Garbiarska ulica* (1425, 1437), *Ulica L. Kossutha* (1904), *Ulica Komenského* (1919), *Ulica A. Hitlera* (1939)

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Ulice v Pezinku