Mnémosyné

alt=Antická mozaika Mnemosyné, Národné archeologické múzeum v Tarragone|náhľad|Antická mozaika Mnemosyné, Národné archeologické múzeum v Tarragone
**Mnémosyné** (iné názvy: **Mnémosyna**, **Mnemosyne**, **Mnemosyna**;  ) je v gréckej mytológii personifikácia pamäte. Je dcérou Gaie a Urana, jedna z dvanástich Titaniek.

Mnemosyné je matkou Múz. Ich otcom bol sám najvyšší boh Zeus.

## Mytológia
V Hésiodovej *[[Teogónia|Teogónii]]* králi a básnici získavajú svoju autoritatívnu reč vďaka vlastníctvu Mnémosyné a osobitnému vzťahu s Múzami. Zeus a Mnémosyné spolu spali deväť po sebe idúcich nocí, čím počali deväť múz. Mnemosyné mala jazierko v Háde, obdobu rieky Léthé, podľa série gréckych pohrebných nápisov zo 4. storočia pred Kr. v daktylskom hexametri. Mŕtve duše pili z tejto rieky, aby si po reinkarnácii nepamätali svoje minulé životy. V orfizme sa zasvätené osoby učili, aby namiesto toho pili z Mnemosyné, rieky pamäti, čo by zastavilo premiestňovanie duše.

### Výskyt v ústnej literatúre
Hoci bola v *Teogónii* zaradená medzi Titanov, Mnemosyné tomuto rozlíšeniu celkom nezodpovedala. Titani sa v starovekom Grécku takmer neuctievali a boli považovaní za natoľko archaických, že patrili do dávnej minulosti. Pripomínali skôr historické postavy. Na druhej strane Mnemosyné sa tradične objavovala v prvých veršoch mnohých ústnych epických básní, okrem iného sa objavuje v *[[Iliada|Iliade]]* aj *[[Odysea (Homér)|Odysei]]*, keď ju rečník privoláva na pomoc pri presnom zapamätaní a prednese básne. Predpokladá sa, že Mnemosyné dostala prívlastok „Titán", pretože pamäť bola pre ústnu kultúru Grékov taká dôležitá a základná, že ju vo svojom mýte o stvorení sveta považovali za jeden zo základných stavebných kameňov civilizácie.

Neskôr, keď písaná literatúra nahradila ústne prednášanie eposov, Platón sa vo svojom *Euthydemovi* odvolával na staršiu tradíciu vzývania Mnemosyné. Postava Sokrata sa pripravuje na prerozprávanie príbehu a hovorí: „Následne, podobne ako básnici, musím svoje rozprávanie začať vzývaním múz a Pamäti." Na túto tradíciu sa odvoláva aj Aristofanes vo svojej hre *Lysistrata*, keď opitý spartský veľvyslanec vzýva jej meno, pričom sa pretvaruje, že je básnikom z dávnych čias.
[alt=Mnemosyné (známa aj ako Lamp of Memory alebo Ricordanza) od Danteho Gabriela Rossettiho (asi 1876 až 1881).|náhľad|''Mnemosyné'' (známa aj ako ''Lamp of Memory'' alebo ''Ricordanza''), olej od [Dante Gabriel Rossetti|Danteho Gabriela Rossettiho v Delaware Art Museum (asi 1876 až 1881).]]

## Kult
Hoci Mnemosyné nepatrila medzi najpopulárnejšie božstvá, v starovekom Grécku sa jej vzdávali menšie pocty. Jej sochy sa spomínajú vo svätyniach iných bohov a často bola zobrazovaná spolu so svojimi dcérami múzami. Uctievala sa aj v Livadii v Boiótii, na vrchu Helikón v Boéótii a v kulte Asklépia.

V Dionýzovej svätyni v Aténach sa nachádzala socha Mnemosyné pri sochách Múz, Dia a Apollóna, ako aj socha s jej dcérami Múzami v chráme *Atény Aley*. Pausanias opísal uctievanie Mnemosyné v Lebadei v Boetii, kde hrala dôležitú úlohu vo vešteckej svätyni Trofónia.

Mnemosyné sa tiež niekedy nepovažovala za matku múz, ale za jednu z nich, a ako taká bola uctievaná vo svätyni múz na vrchu Helikón v Boiótii.

### Kult Asklépia
Mnemosyné bolo jedným z božstiev uctievaných v rámci Asklépiovho kultu, ktorý sa sformoval v starovekom Grécku okolo 5. storočia pred Kr. Asklépius, grécky hrdina a boh medicíny, vraj dokázal liečiť choroby a do tohto kultu sa zapojilo množstvo ďalších gréckych hrdinov a bohov. Presné poradie obetí a modlitieb sa líšilo podľa lokality a prosebník často obetoval piramo Mnemosyné. Dúfalo sa, že modlitba k nej pomôže prosebníkovi spomenúť si na všetky vízie, ktoré mal počas spánku.

## Rodostrom

## Referencie

## Literatúra

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. 5. doplnené vydanie. Bratislava: Perfekt, 2015. ISBN 978-80-8046-717-3.

## Zdroj

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Kategória:Titani