open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Filip I. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Filip I. [[Druget]]** (maď. *Drugeth Fülöp*) (* 1288 – † 1327) bol uhorský palatín.

V roku 1307 sa uhorským kráľom stal Karol Róbert z Anjou. Spolu s novým panovníkom prichádzajú do Uhorska viacerí šľachtici a rytieri, medzi nimi aj Filip I. Druget. Po bitke pri Rozhanovciach v roku 1312, keď panovníkové vojská pod vedením Filipa I. Drugeta a Petra Peteňa porazili vojská domácej šľachty vedenej Matúšom Čákom Trenčianskym sa Filip ujal významných funkcií po Omodejovcoch.

V roku 1316 bol menovaný za župana Spišskej župy so sídlom na Spišskom hrade a súčasne bol županom Abovskej stolice. V roku 1317 sa proti kráľovi postavil niekdajší jeho prívrženec Peter Peteň. Úlohou vyjednávača kráľ poveril Filipa. Vyjednávania však nepriniesli pozitívny výsledok a boj proti kráľovi vyvrcholil v máji pri Bačkove, v ktorom zvíťazili kráľovské vojská. Kráľ zradcov trestal, ale verných odmeňoval. Medzi ne patril predovšetkým Filip I. Druget. V nasledujúcom roku 1317 získal od kráľa Karola Róberta ďalšie majetky, ako to udáva aj kráľovská donačná listina: 
:*„Karol, kráľ Uhorska, Petra, syna Peteňa, ktorého jeho samého blízko pri Pataku, keď bol nemocný, chcel zabiť, tiž v Temešvári zdržujúceho sa usiloval sa mu siahnuť na život, zbavil všetkých hradov a majetkov, ktoré patria ku Zemplínu a k zásekom, a za Veke sa nachádzajúc, tieto majetky Filipovi, ktorý pochádza z Apúlie, županovi zo Spiša a Ujváru, konkrétne hrad Zemplín s príslušenstvom Jasenov, Ptičie, Kamenec, Snina, Turňa nad Bodvou, Zaktson, Zubné, Vadna, Papfalva, Tamkafalva, Jankovce, Hankovce, Ohradzany, Slovenská Kajňa, Kepla, Luka a Halatskafalva a v ich hraniciach a so všetkým čo k nim patrí, ktoré Peter, syn Pečeňa užíval, daroval.“*

Touto donáciou získal Filip I. Druget od kráľa Karola hrady Zemplín a Jasenov, s nimi dedinu Humenné s ďalšími 20 dedinami v Zemplínskej župe. Získal aj hrady v Ľubovni, Plavči, Brekove a Trebišove. V roku 1319 sa stal palatínom Uhorska a sudcom Kumánov. O jeho menovaní za palatína sa dozvedáme z donačných spisov. V rokoch 1322-1326 bol menovaný za kráľovského pokladníka. V tých istých rokoch bol aj gemerským županom.

V roku 1323 sa o Filipovi dozvedáme, že v mene kráľa žiada od Zemplínskej stolice, *"aby znova vyžadovali desiatky z vína, plodov, oviec, prasiat a žriebät a tiež poplatky pre jágerskú cirkev a aby ich odovzdala určeným: biskupovi a kapitule. Dané na hradišti Vyšehrad.*

V roku 1324 v listine uhorského kráľa Karola I. sa uvádza Filip I. už s titulom barón - „Magnificis baronibus palatino“. Za svoje verné služby kráľovi získal veľké majetky, spoločenské postavenie a veľkú priazeň kráľa. Jeho veľkými zásluhami sa neskôr generácie rodiny Drugetovcov veľmi pýšili a na ne odvolávali. Filip zomrel v roku 1327 a keďže nemal mužského potomka, celý jeho majetok zdedil jeho brat Ján I. Druget. Mal jedinú dcéru Kláru, ktorá sa vydala za Ákosa Mikosfiho.

Druget, Filip I.
Druget, Filip I.
Kategória:Drugetovci
Druget, Filip I.
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Potápanie

**Potápanie** je pobyt a pohyb človeka pod vodou za pomoci technického vybavenia alebo bez neho. Osoba, ktorá sa (pracovne, športovo či inak) potápa, sa volá **potápač**.

Rozlišujeme:
* nádychové potápanie – plávanie alebo pobyt pod vodou bez použitia prístrojov,
* prístrojové potápanie – plávanie alebo pobyt pod vodou s použitím potápačského výstroja.

## Potápačský šport
Potápačské športy patria medzi športy uznané Medzinárodným olympijským výborom. Medzinárodným strešným orgánom potápačských športov je Svetová konfederácia potápačských aktivít (franc. *Confédération Mondiale des Activités Subaquatiques*, CMAS).

Svetová konfederácia zahrnuje v sekcii športu nasledovné potápačské športy:
* apnea
* plutvové plávanie
* orientačné potápanie
* streľba harpúnou na nádych
** streľba na terč
** biatlon (streľba na terč, plávanie pod vodou)
** super biatlon
** kombinácia (streľba na terč, biatlon, super biatlon)
** súťaže družstiev
* hokej pod vodou
* ragby pod vodou
* rybolov harpúnou na nádych

## Iné projekty
1312

## Udalosti
* 15. jún – Bitka pri Rozhanovciach

## Narodenia
* 28. január – Jana II., navarrská kráľovná († 1349)
* 13. november – Eduard III., anglický kráľ († 1377)

## Úmrtia
* 7. september – Ferdinand IV., kráľ Kastílie a Leónu (* 1285)
* 9. november – Oto III., dolnobavorský vojvoda a uhorský kráľ (* 1261)


1312
Mikuláš I. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Mikuláš Druget(h) Horiansky** (maď. *Drugeth Miklós, de Gerény* * ? - † 1355) bol uhorský šľachtic, vychovávateľ kráľovho syna Ľudovíta. V neskorších rokoch bol županom viacerých uhorských stolíc a od roku 1354 krajinským sudcom. 

Podobne ako jeho otec Ján I., aj on bol v službe kráľa Karola Róberta. Kráľ ho poveril výchovou svojich dvoch synov. Kráľ Karol so svojou rodinou obedoval na hrade Vyšehrad 17. apríla 1330, keď v tom zaútočil na kráľa vražednou zbraňou Felicián Zach, ktorého nazývali aj Merc. Podarilo sa mu ľahko zraniť kráľa na chrbte a jeho manželke Alžbete odťali štyri prsty na ruke. V ďalšom násilí mu už zabránil kráľovský sluha Ján, syn Alexandra z Potockej stolice. Tento sluha ako prvý s veľkou odvahou postavil sa na obranu kráľa. Následne mu prišli na pomoc ostatní členovia kráľovskej stráže. Útočníka hneď usmrtili a rozsekali na kusy. Pri tomto násilníckom čine bol prítomný aj Mikuláš I. Druget, ktorý v kritickej situácii vlastným telom chránil kráľove deti. Kráľ chcel Feliciána Zacha potrestať a požiadal kráľovskú radu o veľmi tvrdý rozsudok. Za tento čin kráľovská rada, v ktorej boli aj Ján I. Druget a Mikulášov brat Viliam, vyniesla rozsudok nad príbuznými Feliciána Zacha až do tretieho pokolenia. Vyvolalo to v Uhorsku veľké pobúrenie.

Po smrti Karola Róberta 1342 Mikuláš zostáva v službách u jeho syna Ľudovíta I.. Ten sa osobne účastnil na neapolskom ťažení, Sicília sa dostáva pod nadvládu uhorského panovníka, ktorý za kapitána mesta Salermo menoval Mikuláša I. Túto funkciu zastával tri roky. V roku 1354 ho kráľ povýšil, dal mu úrad krajinského sudcu. Toto postavenie znamenalo veľkú moc, pretože po palatínovi to bol druhý najväčší post v krajine. Po smrti staršieho brata Viliama 1342 zdedil veľkú časť jeho majetkov. Začala ním horianska vetva drugetovského rodu. Tá si podľa dedinky Horiany (Geren) v Užskej župe, kde si v postavili Drugetovci kúriu a začala dávať prídomok z Horian (de Geren). 

Zomrel medzi 18.februárom a 14. júnom 1355. Mal syna Jána III. a Ladislava I.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Úmrtia v 1355
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Ján II. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Ján Druget (h) Humenský** (maď. *Drugeth János, de Homonna*) bol členom rodu Drugetovcov.

Nezohral nijakú dôležitú politickú úlohu. Zanechal však po sebe piatich synov a stal sa zakladateľom humenskej vetvy Drugetovcov. Roku 1380 za Jána II. Drugeta sa Humenské panstvo stalo dedičným panstvom rodu Drugetovcov, ktorí začali používať prímeno „Homonnai“. Drugetovci vybudovali v Humennom gotické castellum (spomína sa r. 1449) a rodina Drugetovcov sa zväčša zdržiavala v Humennom.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Narodenia v 14. storočí
Ján I. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Ján I. Druget(h)** (maď. *I. Drugeth János*) (* 1288 – † 1333) bol uhorský palatín a jeden zo zakladateľov uhorskej vetvy Drugetovcov.

Najprv pôsobil v službách sicílského kráľa Karola II. a neskôr u ára Filipa Tarantského. Podľa historika Leopolda Ováryho bol poverený neapolskou kráľovnou Máriou, ktorá mala maďarský pôvod, aby zaniesol posolstvo uhorskému panovníkovi Ladislavovi v roku 1291. V roku 1313 ho kráľ Róbert pozval s viacerými bojovníkmi do Kalábrie na obranu vlasti. Neskôr sa opäť dostal do služieb kráľa Karola Róberta na Sicílii. S Karolom Róbertom sa poznal od detstva a boli aj rovesníkmi. V roku 1324 sa natrvalo usadil v Uhorsku a bol k dispozícii kráľovi. Od roku 1329 prebral po svojom bratovi funkcie uhorského palatína a sudcu Kumánov. Stal sa zakladateľom uhorskej vetvy Drugetovcov. Ján I., ktorý zanechal domov a majetky, si získal srdce kráľa. Nebol až takým skvelým vojakom, ako jeho brat Filip I., ale bol viac poradcom kráľa, čomu nasvedčuje aj jeho jemnejšia povaha. Jeho vernú službu kráľ ocenil tým, že mu daroval všetky bratove majetky.

Zomrel v roku 1335. Ján Druget mal synov Viliama, Mikuláša a Jána. Vo veľkej miere zasiahol nielen do dejín územia východného Slovenska, ale aj celého Uhorska. Zaradil sa k najbohatším magnátom na východnom Slovensku, ktorému v 14. storočí patrilo okolo 300 dedín.

Kategória:Drugetovci
Druget, Ján I.
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Narodenia v 1288
Kategória:Úmrtia v 1333
Ján VII. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Ján VII. Druget(h)** (maď. *VII. Drugeth János*) (* 15. storočie – † 1526) bol členom humenskej vetvy Drugetovcov. 

Mal rodičov Šimona I. a Žofiu Bebekovú. Jeho manželka Kristína Zápoľská mu porodila sedem detí: František II., Juraj I., Gabriel I., Imrich I., Anton I., Štefan IV. a Katarína.

Do dejín rodu sa zapísal tým, že v roku 1492 napadol spolu so svojim bratom Gašparom I. kartuziánsky kláštor v Lechnici. Mníchov tohto kláštora prepadli a ukradli im kláštorné cennosti. Nevieme ako skončilo celé šetrenie tohto prípadu. Istú satisfakciu však vykonali v roku 1505, keď obaja darovali pavlínom v Užhorode jazero s názvom Horgastót. Okrem toho darovali kláštoru aj veľké cennosti po predkoch. Zomrel v roku 1526.

O jeho manželke Kristíne sa nám zachovala správa, podľa ktorej pavlíni z Budína, kde mali svoj kláštor zasvetený svätému Vavrincovi, dali všetky svoje cennosti z opatrnosti pred nájazdom Turkov (predovšetkým vzácne bohoslužobné predmety), odložiť grófke Kristíne, v tom čase už vdove. Keď už nebezpečenstvo pominulo, nevieme z akého dôvodu, ale Drugetovci uložené predmety nevracali. Preto boli pozvaní pred kráľovskú kúriu. Keď sa vzniknutý problém nevyriešil, poslal leleský prepošt Gregor v roku 1550 list kráľovi Ferdinandovi so žiadosťou, aby celú vec vyriešil on. Vec sa napriek tomu nejako neriešila. K vyriešeniu sa dospelo až v roku 1569, keď sa Drugetovci dohodli s prepoštom Michalom, že spor zrušia, a že budú počas piatich rokov splácať po 2000 uhorských florénov.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Narodenia v 15. storočí
Kategória:Úmrtia v 1526
Juraj I. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Juraj I. Druget** (staršie *Drugeth*, maď. *I. Drugeth György*) bol členom rodu Drugetovcov.

Mal za manželku Kristínu Serečeňovú a neskôr Annu Tarcajovú. V roku 1533 ho kráľ Ferdinand ustanovil za zemplínského župana. O dva roky neskôr 26. júna 1535 mu kráľ Ferdinand nariadil, aby vrátil desiatky Jágerskej kapitule, ktoré jej zobral z Užhorodského dištriktu. V tom istom roku z 30. júna daroval kráľ jemu a jeho dedičom z vlastného popudu (lat. *ad propriam comisionem*) všetky majetky Mikuláša de Gathal, ktorý sa pripojil k Jánovi Zápoľskému, a tým spôsobil verným kráľa Ferdinanda veľké škody.

Do zložitej situácie pri dvojvládí v Uhorsku sa z bratov Drugethovcov najmenej zapojil **Juraj I.**, ktorý v čase sporu vlastnil veľké majetky v Zemplínskej a Užskej župe. V listine z 10. augusta 1533, ktorú zaslal kráľ Ferdinand I. kapitánovi Gašparovi Šerédymu je uvedené, aby vzal pod svoju ochranu leleského prepošta Jána a aby vymohol naspäť majetok Veľké Kapušany spolu so striebornými predmetmi a posvätnými nádobami, ako aj listinami a s dobytkom. To všetko neprávom zobrali prepoštovi Jánovi páni z Humenného.

Jurajova manželka Anna mala brata Juraja Tarcaja, ktorému okrem iného patril aj hrad v Kamenici (okres Sabinov). Juraj Tarcaj sa dal na stranu kráľovnej Alžbety Zápoľskej, ale v bitke pri Nagysolosi v roku 1557 padol. Ešte pred jeho smrťou sa vlastníctva Kamenického hradu ujala jeho sestra Anna, ktorá bola posledná z tohoto rodu.  Spolu so svojim manželom Jurajom I. Drugetom sa sprisahala proti kráľovi Ferdinandovi I. Kráľ ich postoj potrestal vojenskou výpravou, ktorú viedol generál Šimon Forgáč. Hrad 12. júna 1556 vojská dobyli a zničili, napriek hrdinskému bráneniu grófky Anny Drugetovej. Grófka sa odsťahovala do kaštieľa v Mošurove, z ktorého ju v roku 1564 vyhnali a po týchto udalostiach o tri roky osamotená zomrela. 

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Gabriel I. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]

**Gabriel I. Druget(h)** († 1531) z rodu Drugetovcov bol županom Užskej stolice. 

## Životopis
Do rodinnej histórie sa zapísal razením falošných mincí. Svoj podiel na falšovaní mali aj jeho bratia Imrich I. a Anton I. Gabriel mal na svojom Jasenovskom hrade uložené svoje cennosti. Cennosti tam mali ukryté aj magnátske rodiny a cirkevné spoločenstvá, ktoré si ich tam uschovali pred prípadnými tureckými vpádmi. Hrad bol postavený na vysokom vrchu, obohnaný hradným múrom a neustále ho strážili pätnásti hajdúsi. 

Vtedajšia politická situácia bola poznačená bojom o získanie trónu medzi Ferdinandom I. a Jánom II. Zápoľským. Aj ekonomická situácia po Moháčskej bitke bola zlá. Drugetovci sa týchto konfliktov aktívne zúčastňovali a to si vyžadovalo značné peňažné výdavky. Najprv boli nútení dať svoje cennosti do zálohy, potom, aby sa ľahšie dostali k peniazom, začali z nich raziť mince. Začali ich raziť aj z pokladov a cenností, ktoré im boli dané do úschovy. Keď sa minuli zásoby, rozhodli sa postupne raziť mince z olova a iných lacných a nekvalitných kovov. Razili predovšetkým poľské groše, ktoré sa hodili pri obchode s Poľskom.

Po istom čase sa k panovníkovi Ferdinandovi začali dostávať z Poľska a Nemecka správy, že Drugetovci razia falošné mince. Kráľ sa však necítil natoľko silný, aby proti falšovateľom zasiahol priamo. 17. augusta roku 1531 vyzval leleský konvent, aby dal pochytať majstrov, ktorí falšujú Drugetovcom mince, a uväznil ich na Šarišskom hrade. Taký istý rozkaz dostal aj Ján Literát, ktorý bol vtedy tridsiatnikom, t. j. výbercom tridsiatkov v Humennom. Ján Literát splnil kráľov príkaz a uväznil v Humennom na tridsiatkovom úrade majstra Mikuláša, ktorý bol hlavným falšovateľom peňazí. Gabriel I. Druget však nariadil svojmu komorníkovi Ladislavovi Sentivánimu, aby majstra Mikuláša za každú cenu vyslobodil. Szentivánimu sa to podarilo a majstra Mikuláša ukryl na Jasenovskom hrade. Nakoniec musel priamo zasiahnuť kráľ, ktorý nariadil Gabrielovi, aby ho okamžite vydal, ak nechce on sám upadnúť do nemilosti. Druget musel poslúchnuť a falšovateľov vydal. Majstra Mikuláša potom popravili na rínku v Prešove. Trest by veľmi pravdepodobne postihol aj samého Gabriela I., ale ten náhle zomrel.

Jeho prvou manželkou bola Barbora Varkočová, druhou Eufrozína Ďulafiová. S prvou nemal žiadne deti, s druhou štyri - tri dcéry a syna Štefana V.

## Politika
Gabriel I. Druget bol počas dvojvládia spočiatku na strane Zápoľského. V roku 1536 bojoval na strane Zápoľského a podarilo sa mu zajať pod Braniskom Ulricha, kapitána Ferdinandovho vojska a uväzniť ho v Prešove. Z väzenia sa dostal až po zaplatení 1500 forintov. Neskôr však kvôli rodinným zväzkom a vplyvu svojich bratov prešiel aj on na stranu Ferdinanda. Spolu so svojimi troma bratmi sa zúčastnil v Šarišskom Potoku 14. februára 1542 na uzavretí „konfederácie“, ktorú zvolal Peter Perenyi.

Druget, Gabriel I.
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Úmrtia v 1531
Kategória:Narodenia v 15. storočí
Anton I. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Anton I. [[Druget]](h)** bol príslušník humenskej vetvy Drugetovcov..

Počítal, že po smrti svojho brata Štefana IV. dostane značnú časť jeho majetku, a preto sa viac prikláňal na stranu Ferdinanda, na ktorej bol aj Štefan IV. Antonovi I. sa nakoniec splnila túžba získať väčšiu časť bratovho majetku. Mal za manželku bohatú vdovu po Gašparovi Dragffim, Annu Bátoriovú. Dal hrad Brekov spolu s kúriou v Humennom aj s majetkami v Zemplínskej a Užskej župe, okrem čiastky, ktorá patrila jeho dcére Barbore, ako úpis za 5000 zlatých.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Úmrtia v 16. storočí
Štefan IV. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Štefan IV. [[Druget]](h)** (maď. *IV. Drugeth István* * ? - † 1555) bol príslušník humenskej vetvy Drugetovcov.

Od roku 1526 bol v službách kráľa Ľudovíta II. V bitke pri Moháči sa naďalej pridržiaval Jána Zápoľského. Roku 1527 sa stal užským a zemplínskym županom a roku 1538 košickým hlavným kapitánom. V tridsiatych rokoch Drugetovci prechádzajú na reformovanú vieru. Štefan Drugeth sa stáva patrónom kalvínskej cirkvi. 

Zomrel v roku 1555.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Úmrtia v 1555
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Zoznam slovenských obcí a vojenských obvodov

**Zoznam 2 890 [[obec (slovenská správna jednotka)|obcí]] na Slovensku** k 1. januáru 2016. Zoznam zahŕňa aj 140 obcí so štatútom mesta a 3 vojenské obvody. Najdlhší názov obce patrí obci Jastrabie pri Michalovciach (27 znakov). Najkratšie - trojznakové názvy obcí majú viaceré obce.

## Referencie

## Pozri aj
* Administratívne členenie Slovenska
* Zoznam krajov na Slovensku
* Zoznam okresov na Slovensku
* Zoznam miest na Slovensku
* Zoznam miestnych a mestských častí na Slovensku
* Zoznam zaniknutých obcí na Slovensku a :Kategória:Zaniknuté obce na Slovensku

## Externé odkazy
* Územné a správne usporiadanie Slovenskej republiky (MV SR)

Kategória:Obce na Slovensku
Obce
Obce
Mikuláš IV. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Mikuláš IV. [[Druget]](h)** (maď. *IV. Drugeth Miklós*) bol príslušník rodu Drugetovcov.

Matka Klára Bátoriová mu zomrela vo Viedni pri pôrode (1546), keď sprevádzala muža Štefana IV. na ceste za kráľom Ferdinandom. Ten sa mu stal krstným otcom a vymenoval svoje krstňa za zemplínskeho župana. Už ako 15-ročný mladík sa zúčastnil v Zemplíne na stoličnej kongregácii zemplínskych zemanov za účelom prípravy vojska pre kráľa Ferdinanda. Toto vojsko malo za cieľ zničiť odboj proti kráľovi, ktorý viedol veliteľ František Német. Po nešťastnej smrti svojho otca Štefana IV. (1555) sa ešte nemohol stať županom, preto panovník Ferdinand vymenoval Mikuláša z Perína ako zastupujúceho župana. V roku 1558 ho zastupoval Matej Wicmandi, ako je to určené v kráľovskej menovacej listine kráľa Ferdinanda: *„ Ustanovujem Ťa spolu s manželkou, deťmi a so vznešeným Mikulášom z Humenného, ktorému ty budeš patrónom a verným tútorom.“* Aby mohol vykonávať túto funkciu, musel zložiť pred zástupcami stolice predpísanú prísahu, ako je to aj zaznamenané: *„V pondelok pred sviatkom sv. Mikuláša biskupa, na majetku Trhovište, roku 1558. Pán Matej Wicmándy v prítomnosti vznešeného Mikuláša, syna Štefana Drugetha z Humenného, zvolený za zákonitého župana v zmysle zákonitých listov najjasnejšieho uhorského kráľa, jeho cisárskeho majestátu, zložil prísahu, Vivat!“* 
Na inaugurácii Maximiliána II. za uhorského kráľa sa zúčastňovali aj zástupcovia Zemplínskej župy a v análoch sa udáva: *„Gabriel z Perína prišiel so 118 jazdcami, Ján Alagi s 28, Mikuláš z Humenného, najvyšší župan s 30-timi jazdcami. Navyše Gabriel z Perína niesol pred kráľom meč v pošve sv. Štefana.“*

Matej Vicmandy odovzdal 2. januára v roku 1570 správu Zemplínskej stolice Mikulášovi IV. Do toho úradu bol uvedený čanádskym biskupom Baltazárom Melegom a leleským prepoštom. Pri tejto príležitosti bol zvolený aj nový podžupan Šimon Alpari z Boľu a notár Peter z Čičaroviec. Táto udalosť spôsobila veľkú radosť, o čom svedčí nasledujúci zápis: *„Radosť prítomných stavov bola taká veľká, že darovali z tisíc florénovej zbierky, určenú pre jeho cisársko-kráľovský majestát z titulu pôžičky pre vojnové potreby, sto zlatých na zaplatenie výkupného za Štefana Krušica, utrápeného nedôstojným zajatím u barbarov a na jeho návrat späť do vlasti, len aby urobili tento deň čo najviac pamätným v dejinách stolice.“* Kráľ Maximilián IV. na toto veľkodušné gesto Zemplínskej stolice reagoval tým, že slávnostne zveril županovi Mikulášovi IV. a jeho potomkom privilégium usporadúvať trhy v mestečku Zemplín.

V roku 1575 Mikuláš IV. Druget znova opravil hrad Brekov, o čom svedčí aj doklad, že Ján Zápoľský sa po prehratej bitke pri Tokaji uchýlil na tomto hrade.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Úmrtia v 16. storočí
Eufrozína Bátoriová

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Eufrozína Bátoriová/Báthoryová-Drugetová** (maď. *Báthory Fruzsina de Ecsed*) bola dcérou Františka III. Drugetha.

Vydala za grófa Štefana z Bátoru. Nemali spolu deti a smrťou jej manžela v roku 1605 vymrela mužská vetva Bátoriovcov z Ečedu. O Eufrozíne je známe, že vo Vranove sa stala veľkou podporovateľkou reformácie. V tomto mestečku dala postaviť v roku 1580 kostol pre kalvínov, resp. Maďarov. Zároveň sa tiež pričinila o vydanie Biblie v maďarčine s veľkými príspevkami na tlačiareň vo Visoli (Maďarsko). Jej manžel Štefan Bátori mal sestru Alžbetu (čachtická pani), ktorá sa vydala v roku 1575 vo Vranove za Františka Nádašdyho.

Kategória:Bátoriovci
Kategória:Drugetovci
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Úmrtia v 17. storočí
Juraj II. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Juraj II. [[Druget]](h)** (maď. *II. Drugeth György*) bol príslušník humenskej vetvy Drugetovcov.

V roku 1593 košický kapitán Krištof Tieffenbach posilnený východoslovenskou šľachtou a sedmohradským magnátom Žigmundom Rákoczim chcel napadnúť Turkov pri Fiľakove. Turecká posádka vo fiľakovskom hrade kapitulovala 27. novembra 1593 s podmienkou slobodného odchodu. Dobytie Fiľakova bolo prvým výraznejším úspechom cisárskej strany v tejto vojne. Po týchto úspechoch uvažovali cisárski velitelia aj o ďalších akciách. Tieffenbach sa rozhodol zaútočiť na Hatvan, ale akcia sa neuskutočnila, pretože sa dozvedel o zhromažďovaní početného tureckého vojska pri Sečanoch. Tieffenbach poslal proti nemu jazdu pod vedením Štefana Báthoryho a Juraja II. Drugeta z Humenného. Tieto oddiely sa stretli začiatkom decembra 1593 s tureckým predvojom a rozprášili ho. Záchranná akcia turkov na pomoc Fiľakovu tým stroskotala a turci rozpustili tábor na Ipli.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Ján X. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Ján X. [[Druget]](h)** (maď. X*. Drugeth János*) (* 1609 – † 22. november 1644) bol príslušník humenskej zemepánskej vetvy Drugetovcov.

Jediný syn Juraja III. Drugeta Ján, v drugetovskej dynastii desiaty, sa narodil roku 1609. Ako jeho predchodcovia, tak aj on sa stáva županom Zemplínskej stolice a v r. 1635 už ako 26 ročný je ustanovený za hlavného generála mesta Košíc a súčasne za kuriálneho sudcu mesta. Z jeho poverovacej listiny sa dozvedáme, že v kamennom hrade Jasenov bola vtedy komora (pokladnica) drugetovského rodu, ktorú  dňom i nocou strážilo 15 hajdúchov. 

Ján Druget bol viac vojakom, než diplomatom. Zápisy udávajú, že v roku 1627 zvíťazil nad presilou Turkov, ktorí prišli na pozvanie G. Bethlena. Bol prívržencom Habsburgovcov a presadzoval rekatolizáciu.

Jeho pôsobením došlo k uzavretiu cirkevnej únie na hrade Užhorod. Užhorodskou úniou došlo k začiatku zjednocovacieho procesu  gréckych katolíkov s Rímom.

Po roku 1644 rákociovské vojská konfiškujú jeho majetky a hrady Jasenov a Brekov búrajú. Ján Druget zomrel 22. novembra 1644.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Uhorské vojenské osobnosti
Kategória:Slovenské vojenské osobnosti
Kategória:Narodenia v 1609
Kategória:Úmrtia 22. novembra
Kategória:Úmrtia v 1644
Juraj IV. Druget

[náhľad|Rodový erb umiestnený na [Kaštieľ v Humennom|kaštieli v Humennom]]
**Juraj IV. [[Druget]](h)** (maď. *IV. Drugeth György*)  (* 8. jún 1633 - † 9. október 1661) bol príslušník humenskej zemepánskej vetvy Drugetovcov.

Jediný syn Jána X. Drugeta bol Juraj, ktorý sa narodil 8. júna 1633. Juraj IV. Druget sa  stal dedičným županom užským. V bojoch proti Turkom bol zvolený za najvyššieho veliteľa košickej šľachtickej domobrany a šľachtickej domobrany na Zemplíne. Zomrel 9. októbra 1661.

Jeho potomkovia, najstarší syn Valentín bol biskupom. Prostredný syn Ján zomrel ako dieťa a najmladší Mikuláš zomrel v Snine slobodný v roku 1682. Mal ešte jednu dcéru Kristínu. Najsľubnejší sa ale zdal jeho syn Žigmund II. Druget.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici

Kategória:Narodenia v 1633
Kategória:Narodenia 8. júna
Kategória:Úmrtia v 1661
Kategória:Úmrtia 9. októbra
Žigmund II. Druget

[náhľad|Erb Žigmunda II. Drugeta na fasáde [Kaštieľ v Humennom|kaštieľa v Humennom]]
**Žigmund II. [[Druget]](h)** (maď. *II. Drugeth Zsigmond*) - (* ? - † 1684) bol posledný z  humenskej zemepánskej vetvy Drugetovcov.

Vyštudoval na viedenskej univerzite, kde v roku 1676 získal doktorát. Zemplínskym županom sa stal v roku 1675, potom aj županom Užskej a Boršódskej stolice. Cisár Leopold ho poveril funkciou kráľovského komorníka. Bol zvolený tiež do komisie na úpravu práva slobôd, na vracanie kostolov evanjelikom a na úpravu hraníc s Poľskom. 

Keď vypuklo povstanie kežmarského šľachtica grófa Imricha Tököliho (1683) postavil sa Žigmund Druget proti povstalcom, osnoval kongregáciu na hrade Čičva. To sa mu stalo osudným. Tököli za pomoci tureckého vojska chcel zjednať poriadok v severovýchodných stoliciach a tiahol ta so svojim vojskom. Po ceste zabral hrady Užhorod, Čičvu a Trebišov. Humenné vtedy padlo bez boja. Tökoli zhabal všetok Drugetovský majetok, samotného Žigmunda zajal, odvliekol do Košíc, kde ho roku 1684 sťali. Žigmundom Drugetom končí dlhá éra Drugetovcov v Uhorsku i v Humennom.

Žigmund nemal syna, zanechal po sebe iba tri dcéry.

Drugetovský majetok sa členil na panstvá Oppidum Humenné s 32 dedinami, oppidum Snina s kúriou a 5 dedinami, oppidum Užhorod s 28 dedinami, oppidum a hrad Trebišov s 9 dedinami. Majetky Drugetovcov prešli donáciou (darovaním) Leopolda I. na jeho dcéry.

Sninské panstvo pripadlo jeho dcére Kláre, vydatej za grófa Petra Ziči (Zichyho). V tomto manželstve sa narodilo troje detí. František, neskorší biskup v Győri, Anna Maria, ktorá sa vydala za grófa Čákiho a Terézia, manželka grófa van Dernatha. Neskôr sninské panstvo zdedila grófka Anna Mária, a pretože jej manželstvo s grófom Čákim bolo bezdetné, pripadlo v roku 1770 grófke Terézii van Dernáthovej a jej piatim synom.

Kategória:Drugetovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Narodenia v 17. storočí
Kategória:Úmrtia v 17. storočí
Kategória:Úmrtia v 1684
Akvalung

**Akvalung** (pôvodne písané *Aqua-lung*, v Európe skôr *Aqualung*) alebo **vodné pľúca** je všeobecné označenie pre potápačský dýchací prístroj na stlačený vzduch, spravidla s automatickým regulátorom a otvoreným okruhom. 

*Aqua-lung* je pôvodne názov prvého potápačského dýchacieho prístroja s otvoreným okruhom, ktorý v roku 1943 zostrojili Jacques-Yves Cousteau a Emile Gagnan.

Aqua-lung pozostával z tlakovej fľaše so stlačeným vzduchom a z potápačského regulátora, ktorý dodával potápačovi dýchací plyn s potrebným tlakom. Už predtým existovali dýchacie prístroje so zásobou stlačeneho vzduchu, ale obsahovali iba regulátor s konštantným prietokom. Novinkou Aqua-lungu bola kombinácia regulátora konštantného tlaku s regulátorom variabilného tlaku a dýchacím ventilom.

Vo svete sa termín *aqualung* začal používať ako synonymum pre potápačský dýchací prístroj s otvoreným okruhom a v tomto tvare prenikol aj do iných jazykov.

Dnes sú názvy „Aqualung“ a „Aqua Lung“ registrovanými obchodnými známkami spoločnosti *[http://www.aqualung.com/ Aqua Lung Inc.]* Spoločnosť *Aqua Lung International* má vyše 700 zamestnancov v 12 dcérskych spoločnostiach na celom svete a dodáva potápačské vybavenie mnohých značiek:
* Aqua Lung
* Aqua Sphere
* Apeks
* Deep See
* Dräger
* Sea Quest
* Suunto
* U. S. Diver's

Kategória:Potápanie
Kategória:Prístroje
Dýchací plyn

**Dýchací plyn** je plyn, alebo zmes plynov určených na dýchanie. Ak nejde o čistý plyn (kyslík), nazýva sa aj *dýchacia zmes*.

Prirodzeným dýchacím plynom je vzduch. Iný dýchací plyn sa môže použivať z medicínskych dôvodov, alebo tam, kde je vzduch nedostupný alebo nevhodný na dýchanie. Väčšina umelých dýchacích plynov sa pripravuje zmiešavaním vzduchu s kyslíkom a/alebo inertnými plynmi.

Bezpečný dýchací plyn musí spĺňať tri základné podmienky:
# Musí obsahovať dostatočné množstvo kyslíka na podporu životných funkcií, udržiavanie vedomia a činnosti organizmu,
# nesmie obsahovať škodlivé zložky (najčastejšími neželanými prímesami dýchacích plynov sú oxid uhoľnatý a oxid uhličitý),
# nesmie sám o sebe nadobúdať škodlivé vlastnosti (napríklad kyslík je pri zvýšenom tlaku toxický).

## Potápačské dýchacie plyny
### Čisté plyny
* **[[Kyslík]]** (100% O2) je použiteľný len do hĺbky . Vo väčšej hĺbke (t. j. pri väčšom tlaku) sa prejavujú jeho toxické vlastnosti.

### Dýchacie zmesi
#### Štandardné zmesi
* **[[Vzduch]]** (21 % O2) je najčastejšie používaný potápačský dýchací plyn. Medzi jeho výhody patrí, že je lacný, všade dostupný, jednoducho sa používa a nevyžaduje si používanie špecializovaného výstroja. Nevýhodou vzduchu je, že pre väčšinu potápačov je použiteľný len do hĺbky 30–40&nbsp;metrov. Vo väčšej hĺbke sa prejavujú narkotické vlastnosti dusíka (dusíková narkóza).
* **Nitrox** je zmes vzduchu a kyslíka. Označuje sa skratkou EAN (*Enriched Air Nitrox*) s uvedením percentuálneho podielu kyslíka v zmesi. Používa sa namiesto vzduchu, pretože obsahuje menší podiel dusíka než vzduch a čiastočne tak eliminuje jeho narkotické vlastnosti. V závislosti od obsahu kyslíka je použitie konkrétnej nitroxovej zmesi obmedzené takzvanou maximálnou operačnou hĺbkou (*Maximum Operating Depth – MOD*). Najčastejšie sa používajú tzv. štandardné zmesi
** *EAN32* alebo *Nitrox I* (32 % O2),
** *EAN36* alebo *Nitrox II* (36 % O2).
* **Trimix** je zmes vzduchu, kyslíka a hélia (He). Používa sa na hĺbkové ponory namiesto vzduchu, pretože obsahuje menší podiel dusíka a kyslíka než vzduch.

#### Exotické zmesi
* **Heliox** je zmes hélia a kyslíka. Názov zmesi je odvodený z latinských názvov *<ins>heli</ins>um* a *<ins>ox</ins>ygenum*. Používa sa v komerčnom potápaní alebo na hĺbkové ponory.
* **Heliair** je zmes hélia a vzduchu ().
* **Neox** je zmes neónu a kyslíka. Používa sa veľmi zriedka, vzhľadom na vysokú cenu neónu.

## Medicinálne dýchacie plyny

V medicíne sa používa ako dýchací plyn
* čistý kyslík
* vzduch obohatený kyslíkom
* zmes kyslíka a hélia na podporu dýchania pri astme a chronickej obštrukčnej chorobe pľúc (CHOCHP)

Na anestetické účely sa používa zmes oxidu dusného (rajský plyn, N2O) s kyslíkom v pomere 1:2 alebo 1:3.

Kategória:Potápanie
Kategória:Medicína
Kategória:Fyziológia
Sokolce

**Sokolce** () sú obec na Slovensku v okrese Komárno (Nitriansky kraj).

## Polohopis
Obec sa nachádza 70 km juhovýchodne od Bratislavy. 

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Reformovaný kostol, jednoloďová gotická stavba s klinovitým záverom a predstavanou vežou, z druhej polovice 13. storočia. Pôvodné patrocínium bolo sv. Michala archanjela. Výraznou neskorogotickou úpravou, ktorá mu dala dnešnú podobu, prešiel v prvej polovici 16. storočia, keď bolo zbúrané staré presbytérium, kostol bol rozšírený východným smerom. Nové klinovito uknčené presbytérium bolo zaklenuté hodnotnou hviezdicovou rebrovou klenbou. V nepokojnom 17. storočí bol kostol obkolesený obranným múrom. V 18. storočí prešiel barokovou úpravou, ktorá však bola z veľkej časti odstránená v roku 1936. Vtedy bol kostol pod dohľadom pamiatkarov obnovený, došlo k reštaurovaniu gotických prvkov a doplneniu kamenných kružieb v oknách podľa najlepšie dochovaného gotického okna. Zariadenie kostola pochádza z tohto obdobia. V tejto etape bola vybudovaná veža. Obnovou prešiel v rokoch 1960 a 1982. Z prvej etapy stavby sa dochovali tri steny lode. Zneskorogotickej etapy presbytérium s jedným oknom s pôvodnou kružbou a klenbou. Klenba má dekoratívne konzoly, z ktorých má jedna tvar mužskej tváre, dve ďalšie majú charakter horšie čitateľných tvárí a zvyšné dve konzoly majú podobu ľalie a makovice. V presbytériu sa dochovalo vežové pastofórium. Priestoru dominuje centrálne orientovaná kazateľnica lemovaná schodiskami, z doby poslednej úpravy kostola. Fasády kostola sú členené opornými piliermi a oknami so záklenkom v tvare lomeného oblúka a kružbou. Veža je členená lizénami a ukončená trojuholníkovými štítmi a ihlancovou helmicou. 

* Rímskokatolícky kostol Povýšenia sv. Kríža, jednoloďová pôvodne klasicistická stavba s pravouhlým ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z prvej polovice 19. storočia. V rokoch 1989-1993 bol žiaľ necitlivo prestavaný, keď bola pôvodná loď zbúraná a postavená novostavba. Z pôvodnej stavby sa dochovala iba veža. Na fasáde kostola je sekundárne umiestnený klenák z brány kaštieľa s aliančným erbom Tadeáša Amadého a Angely Ňári z druhej polovice 18. storočia. Veža je členená lizénami a ukončená ihlancovou helmicou. V podveží je portál s kamenným profilovaným ostením. 

* Amadéovský kaštieľ, dvojpodlažná stavba na pôdoryse obdĺžnika s vyvýšeným stredným krídlom, z druhej polovice 18. storočia. Rod Amadé tu pravdopodobne nežil, išlo o objekt správy panstva. V prvej polovici 19. storočia bol klasicisticky upravený, keď už patril Ghicyovcom. Po roku 1945 bol znárodnený posledným vlastníkom z rodiny Nagy, v súčasnosti sa tu nachádzajú potraviny. Kaštieľ má po necitlivej úprave hladké fasády s profilovanou korunnou rímsou, iba stredné poschodové krídlo je členené lizénami. 

Sokolce1.JPG|Reforovaný a rímskokatolíckky kostol
Sokolce4.JPG|Kostol Povýšenia sv. Kríža
Lakszakállas02.JPG|Erb Tadeáša Amadé


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Apsida.sk- profil gotického kostola


Kategória:Obce okresu Komárno
Súťaže v robotike

**Súťaže v robotike**

Súťaže v robotike majú zvyčajne za cieľ podporiť rozvoj robotiky, umelej inteligencie a ďalších súvisiacich okruhov a pritiahnuť pozornosť laickej a odbornej verejnosti ako aj študentov. Existuje široká škála súťaží, od jednoduchých predvádzaní robotov, cez súťaže s definovanými pravidlami, ktoré vyžadujú od robotov splnenie určitých úloh, pričom sa hodnotí presnosť a rýchlosť, s akou sú úlohy splnené, ako je napríklad sledovanie čiary alebo prechod bludiskom. Existujú aj súťaže, ktoré sú analógiou klasických športov, ako je robotický futbal. Na pomedzí sú súťaže súvisiace so silovými športmi, ako je robotické sumo. Škálu uzatvárajú robotické súboje na rôzne spôsoby, ktoré sa môžu zdať trochu barbarskou zábavou.

Súťaže v robotike:
*RoboCup
*Robot Sumo
*Battlebots
Abeceda (teória automatov)

V teórii formálnych jazykov sa pojmom **abeceda** označuje je každá konečná množina symbolov (písmen). Keďže prázdna abeceda má len veľmi triviálne vlastnosti a nie je zaujímavé ju skúmať, väčšinou požadujeme, aby uvedená množina symbolov bola aj neprázdna.
Abecedy zvyčajne označujeme indexovaným veľkým gréckym písmenom Σ (sigma). 

Nasledujúce množiny sú príklady rôznych abecied:
* \Sigma_1=\{a,b,c\},
* \Sigma_2=\{0,1,2,3,4,5,6,7,8,9\},
* \Sigma_3=\{\alpha,\beta\,\gamma, \delta\},
* \Sigma_4=\{\clubsuit,\diamondsuit,\heartsuit,\spadesuit\}.

Kategória:Formálne jazyky
RoboCup

**RoboCup** je medzinárodná súťaž autonómnych robotov.

Súťaž je určená na podporu výskum a výučby umelej inteligencie, robotiky a ďalších príbuzných oblastí. Cieľom je dosiahnuť do roku 2050 takú úroveň v oblasti humanoidných robotov, aby tieto boli schopné vyhrať zápas so skutočnými ľudskými futbalovými šampiónmi.

## Externé odkazy
* **[http://www.robocup.org RoboCup]**

Kategória:Súťaže v robotike
Robot Sumo

**Robot Sumo** alebo tiež Robo Sumo je analógiou klasického Sumo zápasu, v ktorom proti sebe stoja roboty.

Robot zápasí so svojím protivníkom v kruhovej aréne, ktorej ohraničenie dokáže detegovať, spravidla využitím infračervených senzorov. Rovnakú  technológiu využívajú roboty aj na identifikovanie svojho protivníka. Cieľom robota je vytlačiť protivníka za hranicu kruhu, pričom sám nesmie tento kruh opustiť.

Zápasiace roboty sú zvyčajne rozdeľované do dvoch veľkých kategórií:

*Autonómne roboty
*Diaľkovo ovládané roboty

Ďalej sú delené do hmotnostných a rozmerových kategórií, s ktorými súvisí aj veľkosti arény, v ktorej bojujú:

*Hmotnosť do , musia sa zmestiť do škatule s rozmermi 20 x , pri akejkoľvek výške
*Mini-Sumo, max. 500g, 10 x , akákoľvek výška
*Mikro-Sumo, robot sa musí zmestiť do kocky s hranou 
*Nano-Sumo, max. 25g, 2.5 x 2.5 x 

Existujú aj ďalšie kategórie líšiace sa parametrami robotov a veľkosti arény.

Kategória:Súťaže v robotike
BattleBots

**BattleBots** je 1. názov americkej spoločnosti **BattleBots Inc.** so sídlom v Novato v Kalifornii,  ktorá sa zaoberá organizovaním 2. rovnomennej súťaže robotov ako aj 3. názov robotov, ktoré sa tejto súťaže zúčastňujú.

Súťaž BattleBots založili Trey Roski a Greg Munson v roku 1999. Súťaže sa zúčastňovali tímy so svojimi robotmi, ktoré sami skonštruovali a ktoré ovládali na diaľku. Cieľom bolo poraziť a/alebo znefunkčniť roboty ostatných tímov. Súťaž bola vysielaná televíznou káblovou sieťou Comedy Central od augusta 2000 do augusta 2002 celkovo 5-krát, potom bol kontrakt zrušený a BattleBots Inc. hľadá inú stanicu.

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka spoločnosti BattleBots Inc.  
* Informácie o udalostiach týkajúcich sa BattleBots a histórie tohto športu.  
* Školská verzia BattleBots

Kategória:Súťaže v robotike
BEAR

**Berkeley Aerial Robot (BEAR)** je projekt, ktorý vznikol v roku 1996.

Neskôr ho začala finančne podporovať agentúra Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA). Cieľom výskumu je vytvorenie robotickej helikoptéry, schopnej samostatného letu.

Projekt používa modely helikoptér, ktoré dokážu samostatne letieť, bez toho, aby boli riadené človekom. Vedcom sa podarilo úspešne realizovať testy, v rámci ktorých helikoptéry projektu BEAR dokázali letieť vedľa seba, navzájom kontrolovali svoje rozostupy a dodržiavali letový plán. uskutočnené boli aj pokusy, v rámci ktorých dokázali letieť podľa letového plánu a vyhýbať sa prekážkam zaznamenaným na mape, ako aj tým, ktoré sa neplánovane dostali do ich letovej dráhy. Helikoptéry dokázali vyhýbacie manévre samostatne naplánovať a vykonať.

Výsledky výskumu poslúžia armáde, ale aj civilnému sektoru, napríklad na prepravu pomoci do oblastí postihnutých prírodnými katastrofami, ťažko dostupných, nebezpečných apod.
Výsledky výskumu by rada využila armáda a tá podobné projekty štedro financuje, helikoptéra by sa však dala využiť aj v civilnom sektore, napríklad na prepravu pomoci do oblastí ťažko prístupných, postihnutých prírodnými katastrofami a pod.

Kategória:Robotika
Spišská Belá

**Spišská Belá** (, ) je mesto ležiace v Prešovskom kraji. Je známe tým, že má jedinú sprístupnenú vysokohorskú kvapľovú jaskyňu v Tatranskom národnom parku – Beliansku jaskyňu.

## Polohopis
Mesto leží v severnej časti Popradskej kotliny, na sútoku Popradu a Belianskeho potoka. Je križovatkou ciest I/66, I/77 a II/542 a prechádza ním železničná trať Poprad – Stará Ľubovňa. Spišská Belá je vzdialená  severne od Popradu,  rovnako severne od Kežmarku,  juhozápadne od Starej Ľubovne a  východne od Zakopaného v Poľsku.

## Obyvateľstvo
V tomto etnicky pôvodne nemeckom mestečku žili už pred 2. svetovou vojnouGorali. Po vysťahovaní Nemcov nasledovala ďalšia prisťahovalecká vlna z goralských obcí. Gorali dnes tvoria dôležitú vrstvu obyvateľstva.

V súčasnosti goralské nárečie aktívne ovláda 15% dospelého obyvateľstva. Medzi deťmi je to menej než 5%.

### Etnické zloženie
údaje: Štatistický úrad Slovenskej republiky

### Náboženské zloženie
údaje: Štatistický úrad Slovenskej republiky

## Kultúra a zaujímavosti
náhľad|Kostol v Špišskej Belej
[náhľad|Múzeum [Jozef Maximilián Petzval|Jozefa Maxmiliána Petzvala]]

Je tu rímskokatolícky kostol sv. Antona opáta z roku 1260, kaplnka Najsvätejšieho Spasiteľa z roku 1720 a sv. Kríža z roku 1760. V mestskej časti Strážky sa nachádza renesančný kaštieľ 

### Múzeá
* Múzeum Dr. Michala Greisigera
* Vysunutá expozícia Slovenského technického múzea v Košiciach - *Múzeum fotografie a optiky Jozefa Maximiliána Petzvala*
* Slovenská národná galéria - Kaštieľ Strážky

## Pravidelné podujatia
V meste sa koná Zemiakársky jarmok, Kaštieľne hry, Dni mesta, Majáles.

## Školstvo
* ZŠ Jozefa Maximiliána Petzvala
* ZŠ Milana Rastislava Štefánika
* Špeciálna ZŠ na Zimnej ulici
* ZUŠ Ladislava Mednyánského

## Osobnosti
* Jozef Maximilián Petzval (* 1807 – † 1891), fyzik, matematik a vynálezca
* Oto Petzval (* 1809 – † 1883), matematik, brat Jozefa Maximiliána Petzvala
* Samuel Weber (* 1835 – † 1908), evanjelický kňaz
* Michal Greisiger (* 1851 – † 1912), prírodovedec, lekár, amatérsky entomológ
* Filip Mešár (* 2004), hokejista

## Partnerské mestá
*  Brück, Nemecko
*  Ożarów, Poľsko
*  Szczawnica, Poľsko
*  Vysoké Mýto, Česko

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Spišskej Belej
* Kaštieľ v Strážkach

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* www.apsida.sk Profil stredovekého kostola


Kategória:Okres Kežmarok
Kategória:Mestá na Slovensku
Kategória:Goralské obce na Slovensku
Kľúčna kosť

thumb|Ľavá kľúčna kosť - pohľad zhora
thumb|Ľavá kľúčna kosť - pohľad zdola

**Kľúčna kosť** (lat. *clavicula*) patrí medzi kosti hornej končatiny. Je to stredne veľká kosť, dlhá 12 až 16 centimetrov. Je mierne dvakrát zahnutá do tvaru písmena *S*. Spája lopatku a hrudnú kosť. Spolu s lopatkou tvorí pletenec hornej končatiny.

## Anatómia
Rozlišujeme na nej telo, hrudný koniec a nadpažkový koniec. Telo (*corpus claviculae*) má na svojej spodnej strane pomerne veľký vyživovací otvor (*foramen nutricium*). Blízko hrudného konca je otlačok rebrovo-kľúčneho väzu (*impressio ligamenti costoclavicularis*). Pri nadpažkovom konci je zobákovitá drsnatina (*tuberositas coracoidea*), ktorú tvoria kužeľovitý hrbček (*tuberculum conoideum*) a lichobežníkovitá čiara (*linea trapezoidea*), ktorá je na zadnom obvode kosti. Na tieto miesta sa upína zobákovito-kľúčny väz (*ligamentum coracoclaviculare*) a snopce lichobežníkového svalu (*musculus trapezius*). Hrudný koniec (vnútorný, *extremitas sternalis*) je zosilnená časť kosti, na ktorej je kĺbová plôška (*facies articularis sternalis*) pre spojenie s rukoväťou hrudnej kosti (*manubrium sterni*). Nadpažkový koniec (vonkajší, *extremitas acromialis*) je zosilnená koncová časť, tenšia ako hrudný koniec, spája sa so zobákovitým výbežkom lopatky svojou kĺbnou plôškou (*facies articularis acromialis*).

## Choroby
Vrodené chýbanie kľúčnej kosti je často spojené s poruchou vývinu lebky a zubov. Táto vývinová porucha sa nazýva kleido-kraniálna dysplázia (lek. *dysplasis cleidocranialis* alebo *dysostosis cleidocranialis*). Je to komplexná dedičná osteochondrodysplázia, charakteristická jednostrannou alebo obojstrannou apláziou kľúčnych kostí. Postihnutý jedinec priblíži ramena pred hrudníkom až k strednej čiare. Do obrazu patrí rázštep symfýzy bez diastázy, *coxa vara*, brachydaktýlia na rukách a nohách, anomália osifikácie lebky (rozostup šípového švu). Abnormálny počet *ossa Wormiana* v švoch lebky dáva krytu lebky mapovitý vzhľad. Švy zostávajú do vysokého veku.

## Zdroj
* Čihák R.: Anatomie 1. Avicenum, 1987.
* Schumacher G. H.: Anatómia pre stomatológov. Osveta, 1992. ISBN 80-217-0429-2.

Kategória:Kosti hornej končatiny
Kostra hornej končatiny

**Kosti hornej končatiny** (lat. *ossa membri superioris*) sú:
* kosti pletenca ramena (lat. *cingulum membri superioris*)
** kľúčna kosť (lat. *clavicula*)
** lopatka (lat. *scapula*)
* kosti voľnej časti hornej končatiny (lat. *ossa membri superioris liberi*)
** ramenná kosť (lat. *humerus*)
* kosti predlaktia (lat. *ossa antebrachii*)
*** vretenná kosť (lat. *radius*)
*** lakťová kosť (lat. *ulna*)
** kosti ruky (lat. *ossa manus*)
Cibulák

**Cibulák** bol divadelný festival konajúci sa v Pezinku zvyčajne koncom júna.

## História

Festival vznikol v roku 1987 ako prehliadka neprofesionálnych súborov z blízkeho okolia. V roku 1993 sa zmenila koncepcia festivalu a prehliadka sa rozšírila o účasť profesionálnych divadelných súborov. Festival sa profiluje ako medzinárodný, s príklonom k netradičným žánrom - pouličné divadlo, bábkové divadlo nielen pre deti, ... V programovej štruktúre sa osvedčilo i zaradenie večerných koncertov, ktorými sa končia festivalové dni.

## Zaujímavosti
Na plagátoch k Cibulákovi bývala vždy fotka dedka alebo babky (vždy iných).

Kategória:Divadelné festivaly na Slovensku
Kategória:Kultúra v Pezinku
Karpatské chrbáty (hudobná skupina)

**Karpatské chrbáty** je slovenská rocková alternatívna hudobná skupina pochádzajúca z Vrbového. Typická je svojim humorným a recestickým vystupovaním, ktoré stelesňuje hlavne jej spoluzakladateľ a frontman Braňo Jobus.

## História
V roku 1982 spevák Braňo Jobus, jeho brat Andrej Jobus hrajúci na bicie, Roman Klčo hrajúci na basgitaru a Miro Kusý na gitaru, založili Harmasan, ktorá bola onedlho premenovaná na Veget. V roku 1986 však po výzve Miestneho kultúrneho strediska zmenili názov skupiny druhýkrát na Karpatské chrbáty. V roku 2000 založili bratia Jobusovci aj vlastnú podobne ladenú skupinu Vrbovskí víťazi, ktorá je typická najmä používaním neštandardných, podomácky vyrábaných, hudobných nástrojov.

V júli 2015 bol z postu primára Gynekologicko-pôrodníckej kliniky v Trenčíne odvolaný Peter Kaščák. Dôvodom malo byť natočenie videoklipu na operačnej sále, kde sa vtedy nenachádzal žiadny pacient.

## Diskografia
*1992, *Karpatské Chrbáty - 1* 
*1996, *Karpatské Chrbáty - 2* 
*1999, *Karpatské Chrbáty - 3* 
*2003, *Karpatské Chrbáty - 4* 
*2007, *Karpatské Chrbáty - 5* 
*2008, *Karpatské Chrbáty - Morbus/Mors Carpathicum* - výber s poniektorými nanovo nahratými pesničkami 
*2009, *Karpatské Chrbáty & Art Music Orchestra - Canis Carpathicus*
*2012, *Karpatské Chrbáty - Veget*
*2015, *Karpatské Chrbáty - Dekel*
*2019, *Karpatské Chrbáty - XXXXX* - výberovka s novonahratými skladbami

## Galéria

Branislav Jobus.jpg|Branislav Jobus
Andrej Jobus - 2015.jpg|Andrej Jobus



## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  - oficiálna stránka
*https://www.facebook.com/karpatskechrbaty - oficiálna Facebooková stránka kapely

Kategória:Alternatívnorockové hudobné skupiny
Kategória:Slovenské rockové hudobné skupiny