Karol Strmeň

**Karol Strmeň** (vl. menom **Karol Adam Bekényi**) (* 9. apríl 1921, Palárikovo – † 16. október 1994, Cleveland, USA), bol slovenský básnik katolíckej moderny, prekladateľ, novinár, pedagóg, literárny kritik, vysokoškolský profesor a osobnosť slovenského exilu.

## Životopis
Vzdelanie získaval v Nových Zámkoch a Šuranoch, kde aj zmaturoval. Dva roky študoval teológiu v Ostrihome, odkiaľ však musel v roku 1942 kvôli národnému cíteniu odísť do Bratislavy na Filozofickú fakultu Slovenskej univerzity v Bratislave (kombinácia slovenčina – filozofia). Spolu s prozaikom Milom Urbanom riadil kultúrnu rubriku týždenníka Gardista. V roku 1945 pred postupujúcou Červenou armádou emigroval na Západ. Počas úteku jeho vlak neďaleko Plzne zasiahol letecký útok. Strmeň utrpel zlomeninu nohy a zhoreli mu viaceré básne a preklady.  

Po zastávkach v Nemecku a Taliansku v roku 1949 s manželkou Oľgou (rodenou Sidorovou) emigrovali do USA a definitívne sa usadili v americkom Clevelande. Spočiatku žili vo veľmi skromných podmienkach, spolu s rodinou mali prenajatú jedinú izbu. Strmeň postupne doštudoval a stal sa profesorom na Clevelandskej univerzite. Plne sa začal venovať jazykom (ovládal francúzštinu, taliančinu, nemčinu, angličtinu, maďarčinu, slovanské jazyky), literatúre, pedagogike, organizovaniu exilového života a redaktorskej práci v krajanských periodikách Ave Maria (od roku 1957), Most (v roku 1954 inicioval jeho vznik), Slovák v Amerike či Slovenské noviny. Významne prispel k založeniu Slovenského ústavu v Clevelande. 

Po Nežnej revolúcii a páde komunizmu sa na Slovensko vracal, naposledy v roku 1993. Zomrel v Clevelande na následky autonehody, keď za volantom automobilu sedela Strmeňova dcéra. 

Jeho meno nesie základná škola v Palárikove, v ktorej je tiež zriadená stála expozícia jeho literárneho diela.

## Tvorba
Prvé literárne diela publikoval v študentskom časopise Rozvoj, neskôr prispieval i do časopisov Slovenské pohľady, Elán, Kultúra, Smer a ďalšie. Súčasťou jeho básnického diela (vydal osem zbierok reflexie, lyriky a duchovnej poézie) je jeho prekladateľská tvorba. Venoval sa prekladom z francúzštiny (Paul Claudel, Rainer Maria Rilke), angličtiny (Edgar Allan Poe), taliančiny (Dante Alighieri), ale tiež prekladal staršiu poľskú poéziu (Jan Kochanowski, Adam Mickiewicz, Juliusz Słowacki, Cyprian Kamia Norwid) a mladšiu poľskú poéziu (Leopold Staff, Kazimierz Wierzyński, Julian Tuwim, Janusz Minkiewicz, Tymoteusz Karpowicz, Tadeusz Różewicz, Bogdan Czaykowski). Asi jedenásť jeho diel ostalo len v rukopisnej podobe.

## Ocenenia
Na Slovensku získal tieto vyznamenania:

* Rad Bieleho dvojkríža (1996)
* Medaila Spolku slovenských spisovateľov
* Medaila Matice slovenskej

Za prínos do svetového kultúrneho dedičstva ho vyznamenalo Francúzsko aj USA.

## Dielo

### Poézia
* 1943 – *Výžinok života*
* 1945 – *Testament*
* 1950 – *Putovné piesne*, prvá exilová kniha (spoluautor Mikuláš Šprinc)
* 1963 – *Čakajú nivy jar* (Cleveland)
* 1963 – *Žalm cyrilometodský* (Cleveland)
* 1969 – *Znamenie Ryby* (Rím)
* 1977 – *Preblahoslavená*, zbierka lyricko-reflexívnych básní (Rím); druhé vydanie vyšlo v edícii **rew**ind (vedie Ján Gavura) - Fintice: FACE, 2021. ISBN 978-80-89763-70-2 (Na knihe spolupracoval a doslov napísal Matúš Marcinčin)
* 1991 – *Sfinga spieva pri jasličkách*, výber z celoživotnej tvorby

### Preklady
* Nového zákona
* Rímsky misál
* Dante Alighieri: Nový život
* Dante Alighieri: Peklo (časť Božskej komédie)
* 1972 – *Návštevy I-II. Antológia svetovej poézie*, výber zo svetovej lyriky od najstarších čias po súčasnosť, (Rím)

## Poznámky


## Referencie

## Literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Katolícka moderna
Kategória:Osobnosti z Palárikova
Kategória:Laureáti Radu Bieleho dvojkríža II. triedy
Kategória:Obete cestných dopravných nehôd