Montreal Canadiens

**Montreal Canadiens** (francúzsky: *Canadiens de Montréal*, doslova „Kanaďania z Montrealu“), oficiálne ***Club de hockey Canadien*** (doslova „Kanadský hokejový klub“) a neoficiálne známy ako **Habs**, je profesionálny hokejový tím so sídlom v Montreale. Canadiens súťažia v National Hockey League (NHL) ako člen Atlantickej divízie vo Východnej konferencii. Od roku 1996 hrá tím svoje domáce zápasy v Bell Centre, pôvodne známom ako Molson Centre. Canadiens predtým hrali v Montreal Forum, ktoré bolo domovom tímu sedem desaťročí a kde vyhrali všetky svoje majstrovstvá Stanley Cupu okrem prvých dvoch.

Canadiens, založený v roku 1909, je najstarším nepretržite fungujúcim profesionálnym hokejovým tímom na svete a jediným existujúcim klubom NHL, ktorý predchádzal založeniu ligy. Canadiens, jeden z najstarších severoamerických profesionálnych športových klubov, má dlhšiu históriu ako všetky ostatné kanadské kluby okrem Toronto Argonauts z Canadian Football League, ako aj všetky americké kluby okrem baseballu a Arizona Cardinals z National Football League. Franšíza je jednou z „Original Six“, tímov, ktoré tvorili NHL od roku 1942 až do rozšírenia v roku 1967. Majstrovská sezóna tímu v rokoch 1992/1993 bola poslednou, v ktorej kanadský tím vyhral Stanley Cup.

Canadiens vyhrali Stanley Cup 24-krát, čo je viac ako akákoľvek iná franšíza, pričom od založenia NHL získali 23 víťazstiev a 22 od roku 1927, kedy sa tímy NHL stali jedinými, ktoré súťažili o Stanley Cup. Canadiens mali tiež najviac majstrovských titulov zo všetkých tímov hlavných severoamerických športových líg, až kým New York Yankees v roku 1999 nevyhrali svoj 25. titul vo World Series.

## Názvy
* oficiálny názov: **Le Club de Hockey Canadien** alebo **Club de hockey Canadien, Inc.**
* skratka: **CHC**
* známy aj ako: **Habs** alebo **Les Canadiens**
* logo klubu označuje začiatočné písmená názvu: „**C**lub de **H**ockey Canadien“ (názov používaný od roku 1917)
* 
* 

## História
Montreal Canadiens bol založený v roku 1909 (jeho predchodcom bol Haileybury Hockey Club). Vznikol ešte pred začiatkom NHL a bol súčasťou jej predchodcu, súťaže NHA. Zakladateľ ligy NHA Ambrose O'Brien bol presvedčený, že liga potrebuje popri Montreal Shamrocks a Montreal Wanderers aj ďalšieho rivala z Montrealu. Svoj prvý zápas odohrali Canadiens 5. januára 1910, trénerom bol Jack Laviolette. Prvýkrát vyhrali Stanley Cup v sezóne 1915/1916, keď zvíťazili nad Portlandom.

V roku 1924 klub získal Stanley Cup znova; dopomohla mu k tomu nová útočná formácia, tvorená nováčikom Howiem Morenzom, Aurelom Joliatom a Billym Boucherom. Zdolal Calgary Tigers a Vancouver Maroons v zmiešanom formáte play-off.

Od sezóny 1926/1927 hrali Canadiens svoje domáce zápasy na štadióne Montreal Forum, presťahovali sa sem kvôli problémom s ľadom v Mount Royal Arena.

### 1932 – 1967: Koniec Morenza a Original Six
Hviezdy Canadiens (Morenz a Joliat) zhasli na začiatku 30. rokov, v sezóne 1935/1936 dosiahli najhorší výsledok a skončili na poslednom mieste. Dobrý výsledok sa klubu podaril v nasledujúcej sezóne 1936/1937, ale vzápätí prišiel šok v podobe smrti Morenza, ktorý mal iba 34 rokov. 

left|thumb|Tím z roku 1942
Nasledovali ďalšie nevýrazné sezóny; v sezóne 1939/1940 dosiahli Canadiens iba 10 víťazstiev, čo je najmenej počas celej histórie klubu. V roku 1940 sa stal novým trénerom Dick Irvin. V sezóne 1943/1944 získali Canadiens Stanley Cup; útočná formácia Maurice Richard, Toe Blake a Elmer Lach sa stala slávnou, keď v základnej časti sezóny Canadiens prehrali iba 5 zápasov. Maurice Richard prepisoval históriu NHL, keď sa mu ako prvému hráčovi podarilo streliť v roku 1945 50 gólov (v 50 zápasoch). Napriek sile Canadiens nakoniec prehrali vo semifinále play-off s Torontom.  V sezóne 1945/1946 opäť získali Stanley Cup, keď zdolali vo finále play-off Boston Bruins 4 : 1 na zápasy.

V roku 1957 kúpili klub bratia Molsonovci, vlastníci pivovaru Molson. 50. roky boli najslávnejšou érou Canadiens. Od roku 1951 až do roku 1960 sa každý rok prebojovali do finále play-off, pričom šesťkrát boli úspešní. Novým trénerom po Irvinovi sa stal v roku 1955 Toe Blake a klub bol doplnený o viacero výborných hráčov, akými boli Jean Beliveau, Bernie Geoffrion, či brankár Jacques Plante. Spolu s Mauricom Richardom a jeho mladším bratom Henrim patrili k najlepším hráčom tej doby.

### 1967 – 1986: Expanzia NHL
Ku koncu 60. rokov sa v USA nachádzalo viacero klubov, ktoré boli schopné konkurovať špičke vtedajšej NHL. V roku 1967 bolo do NHL pribraných šesť klubov (Philadelphia, St. Louis, Minnesota, Los Angeles, Oakland a Pittsburgh), ktoré vytvorili svoju vlastnú divíziu.  Nastal koniec slávnej éry NHL nazývanej Original Six (Pôvodná šestka).

V sezóne 1966/1967 sa Torontu podarilo prerušiť víťazné roky Montrealu, keď Maple Leafs zdolali Canadiens 4 : 2 na zápasy. Nasledujúce dve sezóny však boli Canadiens opäť úspešní.

V roku 1970 sa Montrealu ani Torontu nepodarilo dostať do play-off; bolo to prvýkrát v histórii, čo v play-off chýbali kanadské mužstvá. Ten rok Stanley Cup získal Boston Bruins, keď jeho súper St. Louis Blues skončil tretíkrát po sebe vo finále bez vyhratého zápasu.

V nasledujúcej sezóne 1970/1971 sa Montrealu podarilo zdolať favorizovaný Boston na čele s Philom Espositom a Bobbym Orrom v prvom kole play-off. Veľkou mierou sa o to zaslúžil brankár Canadiens Ken Dryden. Canadiens pokračovali až do finále, kde si poradili s dominantným klubom západnej divízie Chicago Blackhawks.

Canadiens sa tešili zo zisku Stanley Cupu štyrikrát po sebe v rokoch 1976 až 1979. Klub vtedy trénoval Scotty Bowman.

Väčšina slávnych hráčov Canadiens skončila s aktívnou činnosťou v 80. rokoch (okrem Lafluera, Robinsona, či Gaineyho). Klubu sa podarilo získať švédskeho útočníka Matsa Näslunda, Guya Carbonneaua a mladého obrancu Chrisa Cheliosa. Táto kombinácia spolu s brankárskym hrdinom Patrickom Royom doviedla Canadiens k zisku Stanley Cupu.

### Od roku 1986 – moderná NHL
V sezóne 1985/1986 získali hráči Canadiens Stanley Cup, keď vo finále zdolali Calgary Flames. Potom nasledovalo šesť sezón bez väčšieho úspechu, ale zmena prišla v sezóne 1992/1993. Canadiens sa prebojovali do finále play-off, kde nastúpili proti Los Angeles Kings. V prvom zápase prehrali 4 : 1. Väčšina fanúšikov predpokladala, že Los Angeles na čele s Waynom Grezkym privedie toto finále do úspešného konca. Canadiens ale v ďalších zápasoch zabojovali a diváci boli svedkami predĺžení. V nich rozhodli hráči Canadiens; obranca Eric Desjardins a dvakrát John LeClair. Piaty zápas sa hral v Montreale, Canadiens vyhrali 4 : 1 a získali svoj zatiaľ posledný Stanley Cup.

V roku 1995 sa Canadiens nedostali do play-off prvýkrát za posledných 25 rokov, v decembri toho roku prehrali doma zahanbujúco s Detroitom 1 : 11. Krátko po zápase klub vymenil brankára Patricka Roya do Colorado Avalanche.

[right|thumb|Interiér [Bell Centre]]
11. marca 1996 odohrali Canadiens svoj posledný zápas na štadióne Montreal Forum, na ktorom hrali domáce zápasy od roku 1926). V tomto zápase vyhrali nad Dallas Stars 4 : 1 a víťazný gól strelil ruský útočník Andrej Kovalenko. Novým štadiónom sa stalo Molson Centre (v roku 2003 premenované na Bell Centre).  

Canadiens chýbali v play-off v troch po sebe nasledujúcich sezónach - od 1999 do roku 2001. V tom čase sa dokonca uvažovalo o presune klubu do amerického mesta. Americký investor nakoniec sľúbil, že klub zostane v Montreale.

Na jeseň 2001 sa ukázalo, že klub možno nebude môcť rátať so Saku Koivom, ktorý v ňom hral už od roku 1995. Bola mu diagnostikovaná rakovina a jeho ďalšie účinkovanie bolo otázne. Našťastie sa uzdravil, vrátil sa už nasledujúcu sezónu a získal Bill Masterton Memorial Trophy. V roku 2002 sa Canadiens prebojovali do play-off, aj vďaka kvalitným výkonom brankára Josého Theodora. Dostali sa do druhého kola, kde podľahli Caroline Hurricanes.

### Posledné sezóny
13. januára 2006 sa vedenie rozhodlo dať výpoveď trénerovi Claudovi Julienovi. Nahradil ho Bob Gainey, generálny manažér klubu. Neskôr sa počas tejto sezóny rozhodlo o výmene na poste brankára; José Theodore, ktorý odohral viacero nevydarených zápasov, prestúpil do Colorada a namiesto neho angažovali Švajčiara Davida Aebischera. V sezóne 2005/2006 skončili Canadiens na treťom mieste v Severovýchodnej divízii Východnej konferencie. Vo Východnej konferencii sa umiestnili na 7. mieste z 15. mužstiev a postúpili do play-off. Tu sa v prvom kole stretli s Carolina Hurricanes, aj napriek vedeniu 2 : 0 na zápasy nakoniec sériu prehrali 2 : 4 a nepostúpili. 

Montreal získal v sezóne 2006/2007 v základnej časti 90 bodov, najproduktívnejším hráčom bol kapitán Saku Koivu. Ku koncu sezóny 2006/2007 sa klub ocitol na hrane postupu do play-off. V posledných zápasoch bojoval o miesto v play-off s Torontom a NY Islanders. Do zostavy sa vrátil brankár Cristobal Huet, ktorý dostal príležitosť na rozhodujúci posledný zápas sezóny proti Torontu. Montreal tento napínavý zápas nakoniec prehral 5 : 6 a do play-off nepostúpil.

V sezóne 2007/2008 získal Montreal v základnej časti 104 bodov, vďaka čomu bol prvý vo Východnej konferencií. V prvom kole play-off zdolal Boston Bruins 4 : 3 na zápasy, ale v druhom kole prehral s Philadelphiou 1 : 4 na zápasy. 29. decembra 2008 sa Canadiens výhrou 5 : 2 nad Floridou stal prvým klubom NHL, ktorý dosiahol métu 3000 víťazstiev v základnej časti NHL.

## Symboly klubu
Klubové farby červená, modrá a biela sa používajú od roku 1914. Tradičné farby sú tiež farbami franko-kanadskej kultúry. Logo klubu, ktoré patrí k najstarším a najrozpoznávanejším športovým logám a ktoré pozostáva z písmen 'C' a 'H', sa používa od roku 1917. 

Domáci dres klubu je prevažne červenej farby a obsahuje štyri modré a biele pruhy. Dres používaný pre zápasy vonku pozostáva prevažne z bielej farby a obsahuje jeden červený a jeden modrý pruh na páse a hrubý červený pruh na ramenách. Tento dizajn je používaný s menšími obmenami od roku 1914 a dres býva označovaný ako 'La sainte flanelle'.

Od sezóny 2004/2005 má klub svojho maskota, je ním Youppi, ktorý býval maskotom bejzbalového klubu Montreal Expos.

## Súčasný káder
Aktualizované 28. decembra 2025.

## Sezóny a rekordy
### Výsledky
*Toto je čiastočný zoznam výsledkov Canadiens v posledných sezónach. Pre kompletný zoznam sezón pozri [[Sezóny Montrealu Canadiens]]*

***Vysvetlivky:''' Z = Zápasy, V = Výhry, P = Prehry, PvP = Prehry v predĺžení, B = Body, NG = Nastrieľané góly, IG = Inkasované góly, TM = Trestné minúty''


:<sup>1</sup> <small>Sezóna bola skrátená kvôli lockoutu.</small>
:2 <sub>Sezóna bola skrátená kvôli pandémii, neskôr dokončené play-off</sub>
:3 <sub>Sezóna bola skrátena kvôli dohraniu play-off minulej sezóny. Zmenené divízie kvôli pandémii.</sub>

=== Individuálne rekordy ===
==== Kariéra ====
* Najviac sezón: [[Henri Richard]], 20
* Najviac zápasov: Henri Richard, 1256
* Najviac gólov: [[Maurice Richard]], 544
* Najviac asistencií: [[Guy Lafleur]], 728
* Najviac bodov: Guy Lafleur, 1246 (518G, 728A)
* Najviac trestných minút: [[Chris Nilan]], 2248
* Najviac shutoutov: [[George Hainsworth]], 75

==== Lídri kanadského bodovania ====
***Poznámka:*' B/Z = body za zápas, V (min)/Z vylúčenia v minútach za zápas*

#### Sezóna
* Najviac gólov za sezónu: Steve Shutt (1976/1977) a Guy Lafleur (1977/1978), 60  
* Najviac presilovkových gólov za sezónu: Yvan Cournoyer (1966/1967), 20
* Najviac asistencií za sezónu: Pete Mahovlich (1974/1975), 82 
* Najviac bodov za sezónu: Guy Lafleur (1976/1977), 136 
* Najviac trestných minút za sezónu: Chris Nilan (1984/1985), 358
* Najviac bodov za sezónu, obranca: Larry Robinson (1976/1977), 85
* Najviac bodov za sezónu, nováčik: Mats Naslund (1982/1983) a Kjell Dahlin (1985/1986), 71  

* Najviac shutoutov za sezónu: George Hainsworth (1928/1929), 22 

## Vodcovia klubu v histórii
### Kapitáni
* Jack Laviolette, 1909 – 1910
* Newsy Lalonde, 1910 – 1911
* Jack Laviolette, 1911 – 1912
* Newsy Lalonde, 1912 – 1913
* Jimmy Gardner, 1913 – 1915
* Howard McNamara, 1915 – 1916
* Newsy Lalonde, 1916 – 1922
* Sprague Cleghorn, 1922 – 1925
* Billy Coutu, 1925 – 1926
* Sylvio Mantha, 1926 – 1932
* George Hainsworth, 1932 – 1933
* Sylvio Mantha, 1933 – 1936
* Albert "Babe" Siebert, 1936 – 1939
* Walter Buswell, 1939 – 1940
* Toe Blake, 1940 – 1948
* Bill Durnan, 1948  (január – apríl)
* Emile Bouchard, 1948 – 1956
* Maurice Richard, 1956 – 1960
* Doug Harvey, 1960 – 1961
* Jean Beliveau, 1961 – 1971
* Henri Richard, 1971 – 1975
* Yvan Cournoyer, 1975 – 1979
* Serge Savard, 1979 – 1981
* Bob Gainey, 1981 – 1989
* Guy Carbonneau & Chris Chelios, 1989 – 1990  (spolu-kapitáni)
* Guy Carbonneau, 1990 – 1994
* Kirk Muller, 1994 – 1995
* Mike Keane, 1995  (apríl – december)
* Pierre Turgeon, 1995 – 1996
* Vincent Damphousse, 1996 – 1999
* Saku Koivu, 1999 – 2009
* Brian Gionta, 2010 – 2014
* Max Pacioretty, 2015 – 2018
* Shea Weber, 2018 – 2022

### Tréneri

* Jean-Baptiste "Jack" Laviolette, 1909 – 1910
* Adolphe Lecours, 1910 – 1911
* Napoleon Dorva, 1911 – 1913
* James Henry "Jimmy" Gardner, 1913 – 1915
* Edouard "Newsy" Lalonde, 1915 – 1921
* Edouard "Newsy" Lalondea Leo Dandurand, 1921 – 1922
* Leo Dandurand, 1922 – 1926
* Cecil Hart, 1926 – 1932
* Edouard Lalonde, 1932 – 1934
* Edouard "Newsy" Lalondea Leo Dandurand, 1934 – 1935
* Sylvio Mantha, 1935 – 1936
* Cecil Hart, 1936 – 1938
* Cecil Hart a Jules Dugal, 1938 – 1939
* Albert "Babe" Siebert, 1939
* Alfred "Pit" Lepine, 1939 – 1940
* Dick Irvin, 1940 – 1955
* Hector "Toe" Blake, 1955 – 1968
* Claude Ruel, 1968 – 1971
* Al MacNeil, 1971
* Scotty Bowman, 1971 – 1979
* Bernie Geoffrion, 1979
* Claude Ruel, 1979 – 1981
* Bob Berry, 1981 – 1984
* Jacques Lemaire, 1984 – 1985
* Jean Perron, 1985 – 1988
* Pat Burns, 1988 – 1992
* Jacques Demers, 1992 – 1995
* Mario Tremblay, 1995 – 1997
* Alain Vigneault, 1997 – 2000
* Michel Therrien, 2000 – 2003
* Claude Julien, 2003 – 2006
* Bob Gainey, 2006  (január – máj) (medziobdobový tréner)
* Guy Carbonneau, 2006 – 2009
* Bob Gainey, 2009  (marec – jún) (medziobdobový tréner)
* Jacques Martin, 2009 – 2011
* Randy Cunneyworth, 2011 – 2012
* Michel Therrien, 2012 – 2017
* Claude Julien, 2017 - 2021
* Dominique Ducharme, 2021 - 2022
* Martin St. Louis, 2022 - súčasnosť

### Výber v prvom kole draftu

*1963: Garry Mohanan (1. celkovo)
* 1964: Claude Chagnon (6. celkovo)
* 1965: Pierre Bouchard (5. celkovo)
* 1966: Phil Myre (5. celkovo)
* 1967: Elgin McCann (8. celkovo)
* 1968: Michel Plasse (1. celkovo), Roger Belisie (2. celkovo) a Jim Pritchard (3. celkovo)
* 1969: Rejean Houle (1. celkovo) a Marc Tardif (2. celkovo)
* 1970: Ray Martyniuk (5. celkovo) a Chuck Lefley (6. celkovo)
* 1971: Guy Lafleur (1. celkovo), Chuck Arnason (7. celkovo) a Murray Wilson (11. celkovo)
* 1972: Steve Shutt (4. celkovo), Michel Larocque (6. celkovo), Dave Gardner (8. celkovo) a John Van Boxmeer (14. celkovo)
* 1973: Bob Gainey (8. celkovo)
* 1974: Cam Connor (5. celkovo), Roug Risebrough (7. celkovo), Rick Chartraw (10. celkovo), Mario Tremblay (12. celkovo) a Gord McTavish (15. celkovo)
* 1975: Robin Sadler (9. celkovo) a Pierre Mondou (15. celkovo)
* 1976: Peter Lee (12. celkovo), Rod Schutt (13. celkovo) a Bruce Baker (18. celkovo)
* 1977: Mark Napier (10. celkovo) a Norm Dupont (18. celkovo)
* 1978: Danny Geoffrion (8. celkovo) a Dave Hunter (17. celkovo)
* 1980: Doug Wickenheiser (1. celkovo)
* 1981: Mark Hunter (7. celkovo), Gilbert Delorme (18. celkovo) a Jan Ingman (19. celkovo)
* 1982: Alain Heroux (19. celkovo)
* 1983: Alfie Turcotte (17. celkovo)
* 1984: Petr Svoboda (5. celkovo) a Shayne Corson (8. celkovo)
* 1985: Jose Charbonneeau (12. celkovo) a Tom Chorske (16. celkovo)
* 1986: Mark Pederson (15. celkovo)
* 1987: Andrew Cassels (17. celkovo)
* 1988: Eric Charron (20. celkovo)
* 1989: Lindsay Vallis (13. celkovo)
* 1990: Turner Stevenson (12. celkovo)

*1991: Brent Bilodeau (17. celkovo)
* 1992: David Wilkie (20. celkovo)
* 1993: Saku Koivu (21. celkovo)
* 1994: Brad Brown (18. celkovo)
* 1995: Tery Ryan (8. celkovo)
* 1996: Matt Higgins (18. celkovo)
* 1997: Jason Ward (11. celkovo)
* 1998: Eric Chouinard (16. celkovo)
* 2000: Ron Hainsey (13. celkovo) a Marcel Hossa (16. celkovo)
* 2001. Mike Komisarek (7. celkovo) a Alexander Perezhogin (25. celkovo)
* 2002: Chris Higgins (14. celkovo)
* 2003: Andrei Kostitsyn (10. celkovo)
* 2004: Kyle Chipchura (18. celkovo)
* 2005: Carey Price (5. celkovo)
* 2006: David Fisher (20. celkovo)
* 2007: Ryan McDonagh (12. celkovo) a Max Pacioretty (22. celkovo)
* 2009: Louis Leblanc (18. celkovo)
* 2010: Jarred Tinordi (22. celkovo)
* 2011: Nathan Beaulieu (17. celkovo)
* 2012: Alex Galchenyuk (3. celkovo)
* 2013: Michael McCarron (25. celkovo)
* 2014: Nikita Scherbak (26. celkovo)
* 2015: Noah Juulsen (26. celkovo)
* 2016: Mikhail Sergachev (9. celkovo)
* 2017: Ryan Poehling (25. celkovo)
* 2018: Jesperi Kotkaniemi (3. celkovo)
* 2019: Cole Caufield (15. celkovo)
* 2020: Kaiden Guhle (16. celkovo)
* 2021: Logan Mailloux (31. celkovo)
* 2022: Juraj Slafkovský (1. celkovo) a Filip Mešár (26. celkovo)
* 2023: David Reinbacher (5. celkovo)
* 2024: Ivan Demidov (5. celkovo) a Michael Hage (21. celkovo)

## Iné projekty

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Montreal Canadiens
* Montreal Canadiens výsledky


Kategória:Hokejové kluby NHL