Raketoplán

[thumb|Raketoplán ''[Dream Chaser* vyvinutý spoločnosťou [[Sierra Space]], 2017]]

*'Raketoplán** alebo **kozmický raketoplán** je viacnásobne použiteľné atmosféricko-kozmické [[lietadlo]], ktoré vzlieta kolmo ako [[raketa]] (s pomocnými raketovými motormi), v kozmickom priestore sa pohybuje ako [[kozmická loď]] a klesá a pristáva v zemskej [[atmosféra|atmosfére]] ako lietadlo na bežnom letisku s dostatočne dlhou [[betón]]ovou dráhou.

== Space Shuttle ==

[[Súbor:STS120LaunchHiRes-edit1.jpg|thumb|[[Space Shuttle|Raketoplán]] [[Discovery (raketoplán)|''Discovery'']] pri štarte na misiu [[STS-120]], 2007]]

Space Shuttle bol americký raketoplán. Pri vzlete sa skladal z viacerých častí: z vlastného raketoplánu (presnejšie orbiter alebo [[družicový stupeň raketoplánu|družicový stupeň]]), poháňaný motormi RS-25 ([[Space Shuttle Main Engines|SSME]]), ďalej hlavnej nádrže ([[Space Shuttle External Tank|SSET]]) na kvapalné pohonné látky ([[vodík]] a [[kyslík]]) a dvoch pomocných rakiet ([[Solid Rocket Boosters|SRB]]) na tuhé palivá. Motory na kvapalné palivá boli umiestnené iba na družicovom stupni a boli zvyčajne použiteľné viacnásobne. Pomocné bočné rakety na tuhé palivá sa odpájali najskôr a pristáli do mora pomocou padákov, boli vylovené, dovlečené späť na pobrežie a potom dopravené do továrne, kde boli kompletne rozbrané, opravené a opätovne naplnené. Hlavná nádrž na kvapalné palivá bola odhodená tesne pred navedením na [[Obežná dráha|orbitálnu dráhu]], približne po 8,5 minúte a väčšinou zhorela ešte v [[atmosféra Zeme|atmosfére]].

Priestor pre posádku bol 7-miestny, v núdzových prípadoch až 10-miestny. Povrch raketoplánu bol pokrytý systémom [[Tepelný štít|tepelnej ochrany]], tvoreným najmä dlaždicami zo spečeného penového kremeňa. Pre pristátie bol raketoplán vybavený vysúvacím podvozkom a brzdiacim [[padák]]om, ktorý bol vystrelený po dosadnutí na pristávaciu dráhu.

V [[Spojené štáty|USA]] boli raketoplány známe ako ''Space Shuttle'' (zhruba „vesmírna kyvadlová doprava“). Pôvodný program [[National Aeronautics and Space Administration|NASA]] lietania raketoplánmi sa volá ''Space Transportation System'' („vesmírny prepravný systém“), preto boli lety raketoplánov označované skratkou **STS*' nasledovanou číslom. Program STS nasledoval po úspešných kozmických programoch [[Program Mercury|Mercury]], [[Program Gemini|Gemini]] a [[Program Apollo|Apollo]].

Raketoplánov bolo celkovo vyrobených 6 kusov, ich mená a sériové čísla sú:
* [[Enterprise (raketoplán)|*Enterprise*]] (OV-101)
* [[Columbia (raketoplán)|*Columbia*]] (OV-102)
* [[Challenger (raketoplán)|*Challenger*]] (OV-099)
* [[Discovery (raketoplán)|*Discovery*]] (OV-103)
* [[Atlantis (raketoplán)|*Atlantis*]] (OV-104)
* [[Endeavour (raketoplán)|*Endeavour*]] (OV-105)

Prvý raketoplán Enterprise bol testovaný vo veľkých výškach na chrbte obrieho lietadla [[Boeing 747]] (*Jumbo Jet*) a vo vesmíre nikdy nebol, aj keď sa s jeho prestavbou na plnohodnotný raketoplán pôvodne rátalo.

Raketoplány vykonali mnoho užitočnej práce – vyniesli na obežnú dráhu [[umelá družica|družice]] na vedecké a vojenské účely, viaceré [[Kozmická sonda|kozmické sondy]], [[Hubblov vesmírny teleskop]], posádky [[kozmická stanica|kozmických staníc]] a pod., boli schopné opravovať a modernizovať niektoré družice a zniesť ich na Zem.

== Raketoplán *Buran* ==
[[Súbor:Buran on An-225 (Le Bourget 1989) (cropped).JPEG|thumb|Raketoplán *Buran* na [[Salon international de l'aéronautique et de l'espace de Paris-Le Bourget|parížskom aerosalóne]], 1989]]

Program raketoplánov existoval aj v [[ZSSR|Sovietskom zväze]]. Uskutočnil sa však iba jeden bezpilotný kozmický let raketoplánu [[Buran (raketoplán)|*Buran*]] v roku [[1988]]. Potom bol projekt pre nedostatok prostriedkov a zložitú politickú situáciu zastavený. Raketoplán *Buran* mal niekoľko zaujímavých vlastností – napríklad dokázal vzlietnuť a pristáť v bezpilotnom režime na rozdiel od amerických raketoplánov. [[Nosná raketa]] [[Energija]] dokázala štartovať aj samostatne bez raketoplánu *Buran*.

== Katastrofy raketoplánov ==
* *Challenger* – 73 sekúnd po štarte, [[28. január]]a [[1986]] došlo k prehoreniu tesnenia na spoji SRB. Nasledovalo prehorenie spoja medzi SRB a ET a raketa SRB potom špičkou prerazila nádrž ET a došlo k výbuchu. Pre viac informácií pozri [[STS-51-L]].
* *Columbia* – [[1. február]]a [[2003]] pri návrate z kozmickej misie. Pri štarte došlo k uvoľneniu penovej izolácie z ET, uvoľnená izolácia narazila do nábežnej hrany krídla raketoplánu a vážne ju poškodila. Pri návrate raketoplánu do atmosféry došlo najskôr k deštrukcii krídla a potom k zničeniu celého raketoplánu. Pozri [[Havária raketoplánu Columbia|Havária raketoplánu *Columbia*]].

V obidvoch prípadoch došlo k úplnému zničeniu stroja a smrti všetkých [[astronaut]]ov na palube.

Po obidvoch katastrofách [[National Aeronautics and Space Administration|NASA]] program STS celkom na 2 roky pozastavila. Po havárii Columbie boli lety obnovené v júli roku [[2005]]. Po prehodnotení narastajúcich nákladov a pretrvávajúcich problémov s bezpečnosťou, a tiež v dôsledku zastaranosti systému a nemožnosti výroby nových dielov, došlo k ukončeniu [[Program Space Shuttle|programu]]. Posledným letom bola misia <u>[[STS-135]]</u> reketoplánom [[Atlantis (raketoplán)|*Atlantis'']], ktorá trvala od 8. do 21. júla 2011.

## Štatistika amerických raketoplánov
* Nalietaný čas vo vesmíre: 1320 dní, 1 hodina, 32 minút, 44 sekúnd (134 letov, misia STS-51-L skončila katastrofou pred dosiahnutím vesmírneho priestoru)
* Obletov Zeme: 20 952
* Nalietaná vzdialenosť: 864 401 219 kilometrov
* Štartov: 135
* Najdlhší let: 17 dní, 15 hodín 53 minút a 18 sekúnd (let STS-80)
* Celkom osôb ako posádka: 852 astronautov
* Počet spojení s Mirom: 9×
* Počet spojení s ISS: 36×

## Iné projekty

## Externé odkazy

* 


Kategória:Kozmonautika