open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Španielska socialistická robotnícka strana

**Španielska socialistická robotnícka strana** () je španielska stredoľavicová sociálnodemokratická politická strana. Od 18. júna 2017 stranu vedie generálny tajomník Pedro Sánchez, predsedníčkou strany je Cristina Narbonová.

Strana bola založená v roku 1879 Pablom Iglesiasom Possem, čím je najstaršou funkčnou španielskou politickou stranou. Počas prvých sto rokov fungovania sa definovala ako marxistická a socialistická strana zastupujúca záujmy robotníckej triedy, od mimoriadneho kongresu v roku 1979 opustila myšlienky ideológie marxizmu. Po páde režimu Francisca Franca sa spoločne s Ľudovou stranou vypracovala na hlavnú politickú stranu v krajine. PSOE je najdlhšie vládnucou stranou v krajine od roku 1978. Úrad premiéra za ňu zastávali postupne Felipe González (1982-1996), José Luis Rodríguez Zapatero (2004-2011) a Pedro Sánchez (od roku 2018).

Od 1. júna 2018 po vyslovení nedôvery vláde Mariana Rajoya je PSOE vládnou stranou s úradom premiéra. Vo voľbách do Generálnych kortesov v apríli 2019 získala strana relatívnu väčšinu mandátov v Kongrese poslancov a absolútnu väčšinu v Senáte Generálnych kortesov. Po voľbách do Generálnych kortesov v novembri 2019 utvorilo PSOE vládnu koalíciu so stranou Unidas Podemos. V roku 2020 vládlo PSOE v 9 z 19 španielskych autonómnych spoločenstiev (Aragónsko, Astúria, Baleárske ostrovy, Extremadura, Kanárske ostrovy, Kastília-La Mancha, La Rioja, Navarra a Valencia). Menšinovým partnerom v koalícii je PSOE tiež v Baskicku, Kantábrii a v Melille. PSOE má mládežnícku organizáciu Socialistická mládež Španieska, na európskej úrovni je členom Strany európskych socialistov a jeho poslanci v Európskom parlamente sú členmi frakcie Progresívna aliancia socialistov a demokratov. Strana je tiež členom Socialistickej internacionály.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka strany

Kategória:Politické strany v Španielsku
Kategória:Organizácie založené v 1879
Kategória:Sociálnodemokratické strany
Kategória:Socialistické strany
Generálne kortesy

**Generálne kortesy** (španielsky **Cortes Generales**) sú španielsky dvojkomorový parlament, ktorý funguje na základe Ústavy z roku 1978. Vychádza z kortesov, ktoré v Španielsku a Portugalsku fungovali už od stredoveku. Generálne kortesy zastupujú španielsky ľud a predstavujú asymetrický bikameralizmus. Skladajú sa z Hornej komory, **[[Senát (Španielsko)|Senátu]]** a Dolnej komory, **[[Kongres poslancov (Španielsko)|Kongresu poslancov]]**.

Generálne kortesy predstavujú legislatívnu časť štátnej moci v krajine, majú legislatívnu iniciatívu, kontrolujú konanie španielskej vlády a vykonávajú ďalšie funkcie, ktoré im vyplývajú z Ústavy.

## Právomoci
Španielska ústava na základe princípu trojitej deľby moci, tak ako ju stanovil Charles de Montesquieu, definuje a reguluje tri základné piliere moci v štáte: legislatívnu, výkonnú a súdnu. Prvý pilier je zverený Generálnym kortesom, druhý národnej vláde a tretí súdom.

Podľa konfigurácie odvodenej z ústavy sú Generálne kortesy komplexným orgánom reprezentatívnej, zámernej, nedotknuteľnej a nepretržitej povahy.

## Referencie


## Pozri aj
* Senát (Španielsko)
* Kongres poslancov (Španielsko)

Kategória:Dvojkomorové parlamenty
Kategória:Politika v Španielsku
Tommaso Morosini

**Tommaso Morosini** (iné mená: **Thomasso Morosini**, **Thomas Morosini**, **Tomáš Morosini**; * pred 1175† jún/júl 1211) bol prvý latinský konštantínopolský patriarcha v rokoch 12041211. Pochádzal z talianskych Benátok. Svojou politikou znížil rešpekt Latinskej cirkvi na Východe. Podľa dobových správ (Niketas Choniates) bol veľmi tučným vyholeným klerikom v tesnom odeve.

## Životopis
Morosini sa narodil do bohatej benátskej rodiny. V mladosti sa stal subdiakonom pápeža Inocenta III. a odišiel študoval do Ravenny. Po páde Konštantínopola do rúk križiakom IV. križiackej výpravy v roku 1204 bol novou (benátskou) kapitulou chrámu Hagia Sofia zvolený za patriarchu. Výber patriarchu bol v rukách Benátčanov vďaka pred tým spísanej dohode *[[Partitio Romaniae]]*. Proti nekánonickému sväteniu protestoval vtedajší pápež Inocent III., no nakoniec Morosiniho uznal a v marci 1205 mu boli udelené potrebné svätenia. V lete roku 1205 prišiel do Konštantínopola a ujal sa úradu. Postupne si svojimi aktivitami znepriatelil už pred tým nepriateľsky naladený pôvodný grécky klér. Po tom, čo miestny klér odmietol uvádzať jeho meno v modlitbách zakázal slúženie bohoslužieb v gréčtine, čo sa však nedodržiavalo. Nepriateľsky sa voči nemu chovali aj západní feudáli na čele s latinským cisárom Henrichom Flámskym, ktorí sa na území bývalej Byzantskej ríše usídlili. Nakoniec bol dokonca západnými pánmi obžalovaný z defraudácie chrámového pokladu Hagie Sofie (v cene asi 100 000 mariek). Zomrel v roku 1211. Po jeho smrti zostal post patriarchu uvoľnený (sede vacante) až do roku 1215, keď sa patriarchom stal Gervasios.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 1211
Kategória:Latinskí konštantínopolskí patriarchovia
Kategória:Osobnosti z Benátok
Štiav

**Štiav** (iné názvy: nárečovo a do roku 1954 oficiálne: *šťav*; skôr ľudovo [ale nepoužíva sa v nižšie uvedenom 2. význame]: **šťaveľ**):
*slovenské meno rastlinného rodu *Rumex* v širšom zmysle, pričom u niektorých (najmä slovenských) autorov je tento rod rozdelený na tri samostatné rodové mená (prípadne podrody či rody): štiavec (lat. *Rumex* v užšom zmysle + *Platypodium*), štiav v užšom zmysle (lat. *Acetosa* - pozri nižšie) a štiavička (lat. *Acetosella*), pozri štiav (Rumex)
*slovenské rodové meno len časti druhov z rastlinného rodu *Rumex* v širšom zmysle, pričom u niektorých autorov tieto druhy zároveň tvoria podrod *Acetosa* (z rodu Rumex) alebo tvoria samostatný rod *Acetosa*, pozri štiav (Acetosa) (alebo pozri pod štiav (Rumex))
*ľudovo alebo zastarano: štiav kyslý (dnešné [nie nevyhnutne aj historické] synonymum: štiav lúčny; lat. *Rumex acetosa*, dnešné synonymum: *Acetosa pratensis*), pozri štiav lúčny
*ľudovo alebo zastarano: slovenské meno rastlinného rodu *Oxalis* v širšom zmysle (po slovensky dnes odborne: kyslička + kysličkovec), najmä druh kyslička obyčajná (lat. *Oxalis acetosella*), pozri kyslička, kysličkovec, kyslička obyčajná

## Zdroje
John Garcia (spevák)

**John Garcia** (* 4. september 1970, San Manuel, Arizona, USA) je americký spevák a skladateľ. Bol spevákom a spoluzakladateľom skupín Kyuss, Slo Burn, Unida a Hermano. V roku 2005 sa zúčastnil koncertu Queens of the Stone Age a spieval v skladbách „Thumb“, „Hurricane“ a „Supa Scoopa and Mighty Scoop“. Bolo to už dávno, čo sa on a Josh Homme stretli. V roku 2010 začal spolu s niektorými z bývalých členov skupiny Kyuss projekt Kyuss Lives! V roku 2012 po dlhom turné pod týmto názvom oznámili, že vydajú nový album. Po súdnom konaní, ktoré utrpeli Josh Homme a Scott Reader (bývalí členovia Kyuss), ale nezúčastnili sa na projekte, však museli zmeniť meno kapely, pretože im bolo zakázané používať pri nahrávkach názov Kyuss Lives! Skupina sa premenovala na Vista Chino a vydala svoj prvý album v roku 2013 s názvom *Peace*.

## Diskografia
### Kyuss
* *[[Sons of Kyuss]]* (1990)
* *[[Wretch]]* (1991)
* *[[Blues for the Red Sun]]* (1992)
* *[[Welcome to Sky Valley]]* (1994)
* *[[...And the Circus Leaves Town]]* (1995)
* *[[Kyuss/Queens of the Stone Age]] Split* (1998)

### Slo Burn
* *Amusing the Amazing* (EP/1997)

### Unida
* *The Best of Wayne-Gro* (split EP/1999)
* *[[Coping With The Urban Coyote]]* (1999)
* *[[The Great Divide]]* (neoficiálne)

### Hermano
* *Only a Suggestion* (2002)
* *Dare I Say...* (2004)
* *Live at W2* (2005)

### Vista Chino
* *Peace* (2013)

### Ako hosťujúci umelec
* Orange Goblin - *Coup De Grace* (2002)
* The Crystal Method - *Legion of Boom* (2004)
* Danko Jones - „Invisible“ z albumu *[[Sleep Is the Enemy]]* (2006)

## Externé odkazy
* Unida na Metal Archives 
* Slo Burn na Metal Archives 
* Kyuss na Metal Archives 
* Oficiálna webstránka skupiny Hermano 

## Zdroj

Kategória:Speváci USA
Kategória:Rockoví speváci USA
Kategória:Osobnosti USA mexického pôvodu
Kategória:Osobnosti z Arizony
Štiav záhradný

**Štiav záhradný** alebo zriedkavo **šťaveľ záhradný** môže byť:
**Rumex rugosus* (synonymá: *Acetosa rugosa*, *Rumex acetosa* ssp. *ambiguus*, *Rumex acetosa* var. *hortensis*) , pozri štiav záhradný (Rumex rugosus) alebo pozri pod štiav lúčny
*štiavec špenátový (synonymá: štiav špenátový, anglický špenát; lat. *Rumex patientia*) 

## Zdroje
Ľavicová strana (Švédsko)

**Ľavicová strana** (, skratka - V) je švédska ľavicová politická strana, ktorá vznikla v roku 1921 rozštiepením Švédskej sociálnodemokratickej strany. V rokoch 1967 – 1990 niesla názov Ľavicová komunistická strana. Strana je proti privatizácii a nesúhlasí s členstvom Švédska v Európskej únii, profiluje sa ako socialistická a od roku 1996 aj ako feministická. Predsedom strany je od roku 2012 Jonas Sjöstedt.

## Vedenie strany

* Zeth Höglund: 1921 – 1924
* Karl Kilbom: 1921 – 1923
* Nils Flyg: 1924 – 1929
* Sven Linderot: 1929 – 1951
* Hilding Hagberg 1951 – 1964
* Carl-Henrik Hermansson: 1964 – 1975
* Lars Werner: 1975 – 1993
* Gudrun Schyman: 1993 – 2003
* Ulla Hoffman: 2003 – 2004
* Lars Ohly: 2004 – 2012
* Jonas Sjöstedt: od 2012

## Volebné výsledky

### Parlamentné voľby

### Európske voľby

## História volebných výsledkov parlamentných volieb
stred|800x800bod

### Výsledky v regiónoch

Súbor:Riksdagsval_Sverige_1973_-_v.svg|1973
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1976_-_v.svg|1976
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1979_-_v.svg|1979
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1982_-_v.svg|1982
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1985_-_v.svg|1985
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1988_-_v.svg|1988
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1991_-_v.svg|1991
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1994_-_v.svg|1994
Súbor:Riksdagsval_Sverige_1998_-_v.svg|1998
Súbor:Riksdagsval_Sverige_2002_-_v.svg|2002
Súbor:Riksdagsval_Sverige_2006_-_v.svg|2006


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky

## Zdroj

Kategória:Politické strany vo Švédsku
Kategória:Euroskeptické strany
Kategória:Socialistické strany
Book of Bad Decisions

***Book of Bad Decisions*** je dvanásty štúdiový album americkej hudobnej skupiny Clutch, ktorý vyšiel 7. septembra 2018.

## Zoznam skladieb
#„Gimme the Keys“ – 3:32
#„Spirit of '76“ – 3:38
#„Book of Bad Decisions“ – 3:23
#„How to Shake Hands“ – 3:52
#„In Walks Barbarella“ – 3:49
#„Vision Quest“ – 3:18
#„Weird Times“ – 3:09
#„Emily Dickinson“ – 5:05
#„Sonic Counselor“ – 3:27
#„A Goof Fire“ – 3:43
#„Ghoul Wrangler“ – 4:27
#„H.B. Is in Control“ – 3:01
#„Hot Bottom Feeder“ – 3:34
#„Paper & Strife“ – 3:01
#„Lorelei“ – 5:48

## Obsadenie
*Neil Fallon – spev, gitara
*Tim Sult – gitara
*Dan Maines – basgitara
*Jean-Paul Gaster – bicie, perkusie

## Referencie

*

## Externé odkazy
* ''Book of Bad Decisions'' na Discogs

Kategória:Hudobné albumy z 2019
Kategória:Albumy skupiny Clutch
Naxos (radarový detektor)

**Naxos** bol systém pre zameranie signálu britského radaru H2S ktorý vyvinula Luftwaffe ako protiopatrenie. Existoval vo variante pre pozemné radarové stanice (označenie *Naxburg*) a pre nočné stíhačky (označenie *Naxos-Z*). Systém vyhľadával signál s frekvenciou 3 000 MHz, s ktorým pracoval radar H2S.

## Vznik
Počas náletu Royal Air Force na Kolín z 2. na 3. februára 1943, bolo neďaleko Rotterdamu zostrelené lietadlo s novým britským radarom H2S pre presné navádzanie. Išlo len o druhé operačné použitie nového radaru. Z trosiek sa podarilo získať časti nového zariadenia. Po jeho prehliadke bolo Nemcom jasné, že radar pracuje na oveľa vyšších frekvenciách, ako bolo dovtedy bežné, neboli si však istí jeho účelom. 22. februára bola vytvorená komisia s úlohou navrhnúť protiopatrenia. O niekoľko týždňov neskôr spoločnosť Telefunken navrhla vyrobiť zariadenie, ktoré by detegovalo tzv. "centimetrové" vlny s vysokou frekvenciou, ktorú radar využíval. Toto bol počiatok prístroja *Naxos*.

## Naxburg
Luftwaffe používala štandardne pre protivzdušnú obranu dvojicu pozemných radarov Würzburg a Freya. Spoločnosť Telefunken upravila niektoré radary Würzburg tak, aby bolo do ich taniera možné zabudovať prístroj Naxos. Operátori RAF zapínali radar H2S hneď po opustení britského pobrežia a keďže ich vysokofrekvenčný signál kvalitatívne vyčnieval z rádiového spektra, bolo možné prilietavajúce bombardéry sledovať a včas aktivovať či posilniť obranu predpokladaného cieľa. Takto upravené prijímače dostali označenie *Naxburg* (*Naxos + Würzburg*). Prvé zariadenie bolo úspešne otestované 22. septembra 1943 pri Essene a zaznamenalo signály z prilietavajúcich lietadiel na vzdialenosť okolo 250 km. Na základe testov boli objednané ďalšie radary *Naxburg* a vytvorená organizácia na sledovanie prilietavajúcich bombardovacích skupín.

## Naxos-Z
Na jeseň 1943 sa vykonali aj prvé skúšky s prístrojom Naxos zabudovaným do nočného stíhacieho lietadla. Prístroj dostal označenie *Naxos-Z* a mal oveľa menší dosah, asi 16 km. Plán výroby bol v tom čase 5 prístrojov mesačne. Vo februári 1944 bolo výroba schopná dodať už 28 prístrojov.

## Referencie


## Zdroje
*

Kategória:Elektronický boj
Kategória:Luftwaffe
Kategória:Detekcia radarového signálu
Can’t Fight the Moonlight

„**Can’t Fight the Moonlight**“ je skladba napísaná Diane Warrenovou, nahraná a spievaná LeAnn Rimesovou. Bola titulnou skladbou filmu *[[Divoké kočky]]*. Vyšla ako Rimesovej singel 22. august 2000, umiestnila sa v top 10 pätnástich európskych krajín, Austrálie, Kanady a Nového Zélandu a v roku 2001 sa stala najpredávanejším austrálskym singlom v Austrálii. V USA dosiahla v roku 2002 odlišná mixáž skladby 11. miesto v *[[Billboard Hot 100]]*.

Skladba sa objavila na kompilácii *[[I Need You (album)|I Need You]]* (2002) a *[[The Best of LeAnn Rimes]]* (2004) s radio edit verziou skladby od Grahama Stacka (známej medzinárodne ako „Latino Mix“) zahrnutá ako bonusová skladba albumu *I Need You*, ako aj následného soundtracku pre film s názvom *[[More Music From Coyote Ugly|More Music from Coyote Ugly]]* (2003). Remix je taktiež zahrnutý v albume *[[Greatest Hits (LeAnn Rimes)|Greatest Hits]]* (2003), ako aj remixovej edícii albumu *Best of* od LeAnn Rimesovej.

Videoklip vyšiel v roku 2000 vrátane záberov z filmu *Coyote Ugly* s Rimesovou vystupujúcou v bare „Coyote Ugly“.

## Zoznam skladieb
;Australian CD single
# „Can’t Fight the Moonlight“ — 3:35
# „But I Do Love You“ — 3:20
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Graham Stack Radio Edit) — 3:35
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Thunderpuss Club Mix) — 8:46
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Sharp Club Vocal Mix) — 7:35
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Almighty Mix) — 7:52

;European CD single
# „Can’t Fight the Moonlight“ — 3:35
# „But I Do Love You“ — 3:20
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Graham Stack Radio Edit) — 3:35

;European CD maxi single
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Latino Mix) — 3:32
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Thunderpuss Club Mix) — 8:45
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Almighty Radio Edit) — 3:58
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Sharp Radio Edit) — 3:38

;European 12" maxi - Promo
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Latino Mix) — 3:32
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Almighty Mix) — 7:52
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Sharp Radio Edit) — 3:38
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Original Version) — 3:36

;Japanese 12" maxi - Promo
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Graham Stack Radio Edit) — 3:35
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Original Version) — 3:35
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Thunderpuss Radio Edit) — 3:36
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Almighty Mix) — 7:52

;US CD/Cassette tape single
# „Can’t Fight the Moonlight“ — 3:35
# „But I Do Love You“ — 3:20

;US CD Maxi single/US/UK digital download
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Graham Stack Radio Edit) — 3:35
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Thunderpuss Radio Edit) — 3:36
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Plasmic Honey Radio Edit) — 3:22
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Almighty Mix) — 7:49
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Sharp Club Vocal Edit) — 5:40
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Thunderpuss Club Mix) — 8:46
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Plasmic Honey Club Mix Edit) — 6:37
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Sharp Pistol Dub) — 5:46

;US Promo CD single
# „Can’t Fight the Moonlight“ — 3:35

;Ďalšie verzie
# „Can’t Fight the Moonlight“ (Alias Remix) - 4:58

## Referencie

* 

Kategória:Single z 2000
Slovenská akadémia vied a umení

[náhľad|Pamätná tabuľa Slovenskej akadémie vied a umení spolu s pamätnou tabuľou jej predsedu [Ladislav Novomeský|Ladislava Novomeského (1950–51) pri vstupe do budovy]]
náhľad|Budova na Štúrovej ulici číslo 9 v roku 2022
**Slovenská akadémia vied a umení** (skrátene **SAVU**) bola vedecká inštitúcia sídliaca v rokoch 1943 až 1953 v budove na Štúrovej ulici číslo 9 v Bratislave. Vznikla odhlasovaním zákona č. 135 Snemu Slovenskej republiky z 2. júla 1942 a jeho vyhlásením o 19 dní neskôr, čím vyvrcholili dlhoročné snahy o inštitucionalizáciu a profesionalizáciu vedy na Slovensku. V roku 1946 bola degradovaná na vedeckú spoločnosť. V rokoch 1950 až 1951 bol jej predsedom básnik a esejista Ladislav Novomeský.

Základom pre vznik Slovenskej akadémie vied a umení bola Slovenská učená spoločnosť konštituovaná v roku 1939 z pôvodnej Učenej spoločnosti Šafárikovej založenej v roku 1926. Organizácia pôvodne fungovala pod patronátom Univerzity Komenského.

V roku 1953 sa pretransformovala na Slovenskú akadémiu vied sídliacu na Štefánikovej ulici s pobočkami po celej Bratislave. Zakladajúce valné zhromaždenie SAV sa konalo 26. júna 1953.

V budove na Štúrovej ulici v súčasnosti sídlia katedry Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (Katedra žurnalistiky, Katedra marketingovej komunikácie, Katedra kulturológie a Katedra porovnávacej religionistiky) a kníhkupectvo Academia.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Pozri aj
* Slovenská akadémia vied
* Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave
* Katedra žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
* Katedra marketingovej komunikácie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave

Kategória:Slovenská akadémia vied
Kategória:Zaniknuté organizácie na Slovensku
Kategória:Inštitúcie na Slovensku
Kategória:Veda a technika na Slovensku
Kategória:Vedecké organizácie
Kategória:Organizácie založené v 1943
Kategória:Akadémie vied podľa štátov
Kategória:Národné inštitúcie
Kategória:Veda a technika v 1943
Sviatok obetovania

[náhľad|Obetovanie zvieraťa počas Sviatku obetovania v [Malajzia|Malajzii]]
[náhľad|Rozdávanie mäsa obetovaného zvieraťa chudobným v [Pakistane]]
**Sviatok obetovania**, **Sviatok obete** alebo **Veľký sviatok** (, *Íd al-adhá*, , , *Eid-e Gorbán*), je náboženský sviatok, ktorý slávia moslimovia a drúzi. Prebieha formou obete ako pripomienky na akt, ktorý sa objavuje aj v Starom zákone Biblie. Ibrahím (u kresťanov a židov v podobe mena Abrahám) chcel obetovať svojho jediného syna Ismaíla (u kresťanov a židov Izáka) Bohu, no Boh mu v tom zabránil, syna ušetril a Ibrahím miesto toho Bohu obetoval barana. Pri sviatku sa ľudia modlia k Bohu a obetúvajú rôzne zvieratá, väčšinou ovce alebo kozy.

Sviatok obetovania je jedným z dvoch oficiálnych sviatkov islamu (druhým je Sviatok prerušenia pôstu, po arabsky *Íd al-fitr*, nasledujúci po konci mesiacu ramadán). Sviatok obetovania sa slávi v desiaty deň mesiaca  dhú'l-hidždža islamského kalendára. Tento deň je obetným dňom tiež v Mekke, kde piatym dňom vrcholí púť hadždž.

## Dátumy slávenia
Vzhľadom na to, že islamský kalendár je lunárny, zatiaľ čo gregoriánsky solárny, pripadá dátum 10. dhú'l-hidždža vždy na iné dni gregoriánskeho kalendára. V praxi to znamená, že sviatok sa každý rok posunie o 10-11 dní dozadu. Nasledujúci zoznam ukazuje, na aké dni sviatok pripadá:

## Referencie


Kategória:Islamské sviatky
JL aréna

**JL aréna** je štadión v Liptovskom Mikuláši, na ktorom hráva zápasy hokejový klub MHk 32 Liptovský Mikuláš. 

## Dejiny
Na mieste dnešného zimného štadióna sa v minulosti nachádzalo bývalé kúpalisko, ktoré mohli hokejisti v zimných mesiacoch v závislosti od počasia využívať na hokejové zápasy. V roku 1932 po jeho zasypaní vzniklo ihrisko s nízkymi drevenými mantinelmi. Ako šatne hráčom slúžili drevené búdky, ktoré boli predtým šatňami pre kúpajúcich.

V roku 1949 bola vybudovaná umelá ľadová plocha, k zastrešeniu zimného štadióna došlo v roku 1967. Československá seniorská reprezentácia sa na Liptove predstavila iba raz, a to v januári 1988 v exhibičnom zápase proti výberu domácich odchovancov. Slovenská reprezentácia odohrala štyri prípravné zápasy. Po prvýkrát hrala v apríli 1999, keď zdolala českú reprezentáciu 4:2, pričom išlo o historicky prvé víťazstvo nad týmto súperom. Neskôr si reprezentácia v Liptovskom Mikuláši pripísala výhry aj proti kanadskej (3:2) a lotyšskej (3:0, 2:1) reprezentácii.

Vlastníkom štadióna je mesto Liptovský Mikuláš, pričom jeho rozsiahla rekonštrukcia začatá v roku 2018 bola rozdelená do niekoľkých etáp. Počas úvodnej etapy rekonštrukcie v sezóne 2018/2019 prešla kompletnou prestavbou severná časť štadióna a zároveň došlo aj k rekonštrukcii strechy. Na práce tejto etapy, ktoré sa výrazným spôsobom dotkli aj hokejovej sezóny, bolo vyčlenených 1,95 milióna eur, prevažná časť z nich z rezervy predsedu vlády.

## Referencie

Kategória:Šport v Liptovskom Mikuláši
Kategória:Stavby v Liptovskom Mikuláši
Liptovský Mikuláš
Enrico Dandolo (rozlišovacia stránka)

**Enrico Dandolo** môže byť:

* benátsky dóža v rokoch 11921205, pozri Enrico Dandolo
* patriarcha v talianskom meste Grado približne v rokoch 11341188, strýko rovnomenného benátskeho dóžu, pozri Enrico Dandolo (patriarcha)
* taliansky vlastenec, bojovník za zjednotenie, pozri Enrico Dandolo (taliansky vlastenec)
* talianska obrnená loď, pozri Enrico Dandolo (loď)

## Referencie
Bonanza

**Bonanza** môže byť:

* sídlo v USA, pozri:
** Bonanza (Arkansas)
** Bonanza (Colorado)
** Bonanza (Georgia)
** Bonanza (Idaho)
** Bonanza (Kentucky)
** Bonanza (Missouri)
** Bonanza (Oregon)
** Bonanza (Utah)

* sídlo v Kanade, pozri Bonanza (Kanada)
* mesto v Nikarague, pozri Bonanza (Nikaragua)

* americký seriál, pozri Bonanza (seriál) 

**bonanza** môže byť:

* ložisko vzácnych drahokamov alebo kovov, poprípade iné bohaté ložisko
* šťastný nález, najmä striebornej, či zlatej rudy, alebo iného bohatého ložiska
* zdroj ľahkého zisku

## Referencie

## Pozri aj
* Bonanza Lake
* Bonanza Range
* Bonanza Creek
* Beechcraft Bonanza
Imelda Stauntonová

**Imelda Stauntonová** CBE (; * 9. január 1956, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka. Patrí k najuniverzálnejším herečkám, známa je z filmov ako *Zamilovaný Shakespeare* (1998), *Dve tváre Very Drake* (2004), *Dievča* (2012) či z filmovej adaptácie Harryho Pottera, kde stvárnila postavu Dolores Umbridge.

## Detstvo a mladosť
Jej matka bola kaderníčkou a otec sa živil ako pomocník pri stavaní ciest. Stautonová od malička navštevovala katolícku školu La Sainte Union Convent School. Herectvo študovala na Royal Academy of Dramatic Art.

## Kariéra
Od roku 1976 pôsobila v divadle Birmingham Repertory Theatre. Jej prvá herecká skúsenosť vo filme prišla v roku 1982, v televíznom seriály *Playhouse*. Jej prvá väčšia rola prišla v roku 1992. V roku 1995 si zahrala rolu Charlotte v dráme *Rozum a cit*. Menšiu úlohu mala aj v zamilovanom filme *Zamilovaný Shakespeare*, kde stvárnila opatrovateľku Gwyneth Paltrow.

V roku 2004 prijala úlohu v dramatickom filme *Vera Drake*, kde stvárnila hlavnú postavu s rovnakým mennom. Za túto rolu získala hneď niekoľko prestížnych filmových ocenení. Bola nominovaná aj na Academy Awards a Zlatý glóbus, lenže tieto ceny zostali len pri nominácií. Za to získala cenu BAFTA, ocenenie Volpi Cup a rôzne ceny filmových kritikov. Od roku 2007 stvárnila postavu Dolores Umbridge, najprv v piatom a neskôr v siedmom dieli filmovej verzie *[[Harry Potter a Fénixov rád (film)|Harryho Pottera]]*. Hoci stvárnila zápornú postavu, získala obrovské herecké uznanie.

V roku 2010 prepožičala svoj hlas hovoriacim kvetinám vo filme *[[Alica v krajine zázrakov (film z roku 2010)|Alica v krajine zázrakov]]*, ktorý režíroval Tim Burton. O rok neskôr hrala po boku herečky Rebeccy Hall v mysterióznom filme *Prebudenie*. V roku 2014 hrala vo filme *Vládkyňa zla* a od rovnakého roku tiež pôsobí v televíznom seriáli *Pride*.

V roku 2020 hrala v seriáli *[[Koruna (seriál)|Koruna]]*, kde stvárnila Kráľovnú Alžbetu II.

## Súkromný život
Imelda Stauntonová je od roku 1983 vydatá za anglického herca Jima Cartera. Má s ním dcéru Bessie, narodenú v roku 1993.

Od roku 2006 je držiteľkou Radu britského impéria.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Anglické divadelné herečky
Kategória:Anglické filmové herečky
Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické shakespearovské herečky
Kategória:Držitelia Radu britského impéria
Kategória:Osobnosti z Londýna
Kategória:Rozprávači audiokníh
Kategória:Držitelia ceny Laurenca Oliviera
Chrám Zosnutia Bohorodičky (Dobrinište)

**Chrám Zosnutia Bohorodičky** (), alebo **Chrám Zosnutia Presvätej Bohorodičky** () je pravoslávny chrám pôvodne zo 17. storočia nachádzajúci sa v meste Dobrinište v okrese Bansko v Blagoevgradskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku. 

## Charakteristika a dejiny
Budova sa nachádza niekoľko stoviek metrov juhozápadne od chrámu svätých Petra a Pavla.

Chrám bol postavený v období neskorého stredoveku v roku 1684 a v priebehu histórie bol dvakrát zničený a následne obnovovaný. Prvýkrát bol zničený Turkami v období tureckej nadvlády a následne bol opravený ku koncu 18. storočia. Druhýkrát bol chrám zničený v priebehu Prvej balkánskej vojny v roku 1912, alebo 1913, kedy budovu zničili grécki vojaci. Následná reštaurácia prebehla v rokoch 1915 – 1916. V roku 1980 sa budova chrámu čiastočne zrútila a v rekonštruovaná bola v roku 1985. Posledná reštaurácia chrámu prebiehala v roku 2018. V rámci tejto reštaurácie bol kostol vyzdobený novými stenomaľbami, ikonami a ikonostasom.

Chrám Zosnutia Bohorodičky je najstarším chrámom v Dobriništi a okolí. Budova chrámu je nízka s hrubými stenami čiastočne vkopaná do zeme. Chrám má dva vchody.  Budova bola postavená na základoch ešte staršieho stredovekého chrámu. Z tohoto staršieho chrámu bola pri výzkumoch odkrytá časť až 1,2 metra hrubej steny.

## Zaujímavosť
* Z vnútornej výzdoby sa z pôvodnej budovy dochovalo len 5 ikon z tojo jedna kamenná s nápisom z prvej polovice 19. storočia.

## Galéria

Dobrinishte-2020-SvBogoroditsa05.jpg|Pohľad na chrám zo severozápadu
Dobrinishte-2020-SvBogoroditsa03.jpg|Severná fasáda chrámu
Dobrinishte-2020-SvBogoroditsa01.jpg|Pohľad na východnú fasádu budovy
Dobrinishte-2020-SvBogoroditsa02.jpg|Detail z apsidy
Dobrinishte-2020-SvBogoroditsa04.jpg|Detailný pohľad na portál
Dobrinishte-2020-SvBogoroditsa07.jpg|Pohľad na južnú fasádu budovy
Dobrinishte-2020-SvBogoroditsa09.jpg|Detailný pohľad na zvonicu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Stavby v Dobriništi
Kategória:Chrámy zasvätené Zosnutiu presvätej Bohorodičky
Kategória:Architektúra z 1684
Kategória:Stredoveké kostoly v Bulharsku
Ethel Barrymorová

**Ethel Barrymorová** (* 15. august 1879, Philadelphia, Pensylvánia, USA † 18. jún 1959, Beverly Hills, Kalifornia, USA) bola americká herečka. Pochádzala z hereckej rodiny Barrymoreových a je považovaná za „Prvú dámu amerického divadla“.

## Životopis
Barrymorová sa narodila vo Philadelphii, ako druhé dieťa hercov Maurice Barrymore a Georgie Drewa. Mala dvoch bratov, Johna a Lionela. Tiež bola tetou herečky Drew Barrymorovej.

Detstvo strávila vo Philadelphii, kde navštevovala rímskokatolícke školy.

## Kariéra
Po celú svoju hereckú kariéru sa venovala predovšetkým divadlu. V roku 1914 si prvý krát zahrala v divadle, vo filme *The Nightingale*. Neskôr sa objavila aj v iných filmoch. V roku 1919 si zahrala vo filme *The Divorcee*, po ktorom si dala „filmovú pauzu“ aby sa mohla znovu naplno venovať divadlu.

Od roku 1928 je otvorené Divadlo Ethel Barrymore, ktoré pod týmto menom funguje dodnes.

V roku 1944 získala Barrymorová ocenenie Academy Awards, za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe za svoju rolu vo filme *None But the Lonely Heart*.

V roku 1947 spolupracovala s Alfredom Hitchcockom, na filme *The Case Paradine*. Za svoju rolu bola znovu nominovaná na Academy Awards. V roku 1949 získala tretiu nomináciu za film *Pinky*. Jej posledný film bol *Johnny Trouble* z roku 1957.

V roku 1960 získala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.

## Súkromný život
V roku 1909 sa vydala za Russella Griswolda Colta, s ktorým mala tri deti. Ich vzťah skončil rozvodom v roku 1923.

## Úmrtie
Ethel Barrymorová zomrela na kardiovaskulárne problémy, dňa 18. júna 1959 vo svojom dome v Hollywoode. Pochovaná je na Calvary Cementery.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Divadelné herečky USA
Kategória:Rozhlasové herečky USA
Kategória:Hollywoodsky chodník slávy
Kategória:Držitelia Oscara za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Kategória:Osobnosti z Philadelphie
Nové Nivy

**Nové Nivy** sú komplex prevažne kancelárskych a obchodných developerských projektov v Bratislave, ktoré realizuje spoločnosť HB Reavis. Komplex sa nachádza na pomedzí Nív (súčasť Ružinova) a Starého Mesta, sčasti v oblasti novej štvrte výškových budov. Koncentrovaný je okolo ulíc Mlynské nivy, Karadžičova a Prievozská. Zahŕňa projekty Twin City s výškovou budovou Twin City Tower (89 m), City Business Center s výškovou budovou City Business Center I (95 m), multifunkčný komplex Nivy s výškovou budovou Nivy Tower (125 m), Mlynské Nivy Košická (114 m), Nové Apollo a dočasnú autobusovú stanicu na Bottovej.

## Kritika
Komplex získal anticenu *BRUTUS 2021* za najhorší architektonický počin: *„Aký smelý počin v roku 2021 otvoriť dom o veľkosti mestského bloku bez jediného okna a prevádzky v úrovni parteru. Pardon, jediným oknom je Drive-in žltého “M”. Tak jedno “Flurry” v aute namiesto pohára vína na terase, s prípitkom za lepší a zdravší život v meste! Sen o mestskom bulvári Mlynské Nivy ostal len mokrým snom o mestskej triede plnej života.“*

## Galéria

Súbor:Twin City - Bratislava Slovakia.jpg|Twin City bez Twin City Tower
Súbor:CBC 008.jpg|City Business Center z Karadžičovej ulice
Súbor:CBC 06.jpg|City Business Center I v roku 2007
Súbor:Bratislava má stanicu, ktorá sa vyrovná európskym metropolám. Nazrite do Nivy centra (51536059094).jpg|Multifunkčné centrum Nivy s autobusovou stanicou
Súbor:Nivy Tower.jpg|Nivy Tower z Košickej ulice
Súbor:Apollobc.jpg|Apollo Business Center, ktoré je zbúrané a má byť nahradené projektom Nové Apollo 


## Referencie

## Pozri aj

* Eurovea City
* Sky Park

## Externé odkazy

* Oficiálne stránky projektu

Kategória:Staré Mesto (Bratislava)
Kategória:Ružinov
Kategória:Stavby v Bratislave
Lev Ochridský

**Lev Ochridský** (; * ?, Paflagónia† 1056) bol byzantský polemik, chartofylax Chrámu Hagia Sofia, autokefálny arcibiskup ochridský v rokoch 10371056 a blízky spolupracovník konštantínopolského patriarchu Michaela I. Kerularia, patriarchov zástupca v náboženských polemikách so Západom. Nechal prestavať Baziliku svätej Sofie v Ochride a pozval byzantských umelcov, aby ju vymaľovali. Podľa dobových prameňov bol značne vzdelaný.

Vo svojom liste (1053) spísanom zrejme na patriarchov popud, odoslanom juho-talianskemu biskupovi Jánovi z Trani, (bol však adresovaný „*všetkým franským biskupom a najrešpektovanejšiemu pápežovi*“) prvýkrát posunul otázku odcudzenia Východnej a Západnej cirkvi do pozície liturgických a disciplinárnych rozdielov. Svoje výtky voči Západnej cirkvi staval buď na základe Svätého písma, alebo disciplinárnych kánonov Trulánskeho koncilu (napr. držanie pôstu  sobotu). Západná cirkev však tento koncil nepokladala za ekumenický a jeho závery neuznávala. Jeho hlavným argumentom bolo, že Západná cirkev používa pri bohoslužbe nekvasený chlieb (*[[azymos]]*). List vyvolal ostrú reakciu kardinála Humbert de Silva Candida a následne i sériu názorových výmen, ktoré prispeli k odcudzeniu Západu a Východu, a k neúspechu misie kardinála Humberta v Konštantínopole v roku 1054 (pozri Východná schizma).

## Referencie

Kategória:Úmrtia v 1056
Kategória:Narodenia v 10. storočí
Kategória:Arcibiskupi Ochridskej arcidiecézy
Kategória:Byzantskí teológovia
Kategória:Byzantskí spisovatelia
Voľba prezidenta Poľskej republiky v roku 1995

V **poľských prezidentských voľbách** bol 19. novembra 1995 zvolený predseda Zväzu sociálnej demokracie Aleksander Kwaśniewski. V prvom kole sa 5. novembra o funkciu prezidenta uchádzalo 13 kandidátov, z ktorých najviac hlasov získal Aleksander Kwaśniewski (35,11 %), doterajší prezident Lech Wałęsa (33,11 %), bývalý disident Jacek Kuroń (9,22 %) a bývalý premiér Jan Olszewski (6,86 %). Prvé dva kandidáti sa 19. novembra stretli v druhom kole. Aleksander Kwaśniewski získal 51,72 % a Lech Wałęsa 48,28 % hlasov. Volebná účasť bola 64,7 % v prvom kole a 68,23 % v druhom kole. Od roku 1990 to boli druhé priame prezidentské voľby.

## Kandidáti

## Výsledky volieb
### Prvé kolo
náhľad|Výsledky prvého kola volieb podľa vojvodstiev. V červených zvíťazil Kwaśniewski, v zelených Wałęsa.
Na prvom kole volieb prezidenta dňa 5. novembra 1995 sa zúčastnilo 64,7 % zapísaných voličov. Do druhého kola postúpili prví dvaja najúspešnejší kandidáti – Aleksander Kwaśniewski a Lech Wałęsa. Poradie podľa získaných hlasov bolo nasledovné:

### Druhé kolo
náhľad|Výsledky druhého kola volieb podľa vojvodstiev. V červených zvíťazil Kwaśniewski, v zelených Wałęsa.
Na druhom kole volieb prezidenta dňa 4. júla 2010 sa zúčastnilo 68,23 % voličov. Poradie podľa získaných hlasov bolo nasledovné:

## Referencie

*

## Iné projekty

Kategória:Prezidentské voľby v Poľsku
Kategória:Voľby 1995
Kategória:1995 v Poľsku
Archón (rozlišovacia stránka)

**Archón** (pri skloňovaní je v slovenčine tvar *archont-*, napr. genitív j. č. je archonta, nominatív mn. č. je archonti atď.) alebo staršie **archont** môže byť:
*typ vládnuceho úradníka v starovekých Aténach, pozri archón
*osoba riadiaca v starovekom Grécku slávnosti na počesť boha Dionýza , pozri archón (Dionýzos)
*výraz s rôznymi významami používaný v Byzantskej ríši (okrem iného aj ako byzantské označenie určitých vládcov území susediacich s Byzantskou ríšou) , pozri archón (Byzantská ríša)
*vyznamenanie udeľované ekumenickým carihradským patriarchom, pozri archón (vyznamenanie)
*podľa Platóna jeden z desiatich vládcov, z ktorých každý vládol jednej časti hlavného územia bájnej Atlantídy, pozri archón (Atlantída)
*v gnostickej kozmológii: jeden z bohov či duchov ovládajúcich kozmos, pozri archón (gnosticizmus)

## Pozri aj
*Archonta (veľký taxón cicavcov, pozostávajúci z primátov, letúch, tán a netopierov, novšie bez netopierov; v tomto novšom zmysle je zhodný s taxónom Euarchonta) 

## Zdroje
Kostol svätého Jozefa (Plovdiv)

**Kostol svätého Jozefa** () je rímskokatolícky kostol z konca 19. storočia nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v okrese Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Lokalita
Kostol leží v centrálnej časti mesta na ulici „G. M. Dimitrov“ () č. 116 v susedstve budovy penziónu bývalého dievčenského katolíckeho kolégia.

## Charakteristika a dejiny
História budovy sa začala v roku 1898, kedy sofijsko-plovdivský arcibiskup Roberto Menini ohlásil vo Vatikáne plán vybudovať v Plovdive kostol zasvätený svätému Jozefovi v blízkosti už existujúceho ženského kolégia svätého Jozefa. Základný kameň bol položený a posvätený 30. marca 1899, budova bola v priebehu toho istého roku dokončená a 5. novembra aj vysvätená. Kostol slúžil najmä pre sestry ubytované v susediacom kolégiu, ale aj pre bežných veriacich pričom slúžil ako pomocný kostol pri katedrále svätého Ľudovíta. Kostol takto fungoval do roku 1945, ked bolo po nástupe komunistickej mocu kolégium zrušené a sestry, ktoré ho obývali boli vyhnané z územia Bulharska. V priebehu roku 2008 prebehla reštaurácia budovy.

Kostolný sviatok sa slávi 19. marca. Kostol ani dnes nie je farský, ale stále slúži ako pomocný kostol pri katedrále svätého Ľudovíta.

## Galéria

Pld-2020-08-KatKostSvJosif-03.jpg|Pohľad na západnú fasádu budovy
Pld-2020-08-KatKostSvJosif-04.jpg|Severná fasáda budovy
Pld-2020-08-KatKostSvJosif-05.jpg|Detail zo severnej steny kostola
Pld-2020-08-KatKostSvJosif-07.jpg|Vstupná brána do areálu
Pld-2020-08-KatKostSvJosif-02.jpg|Detailný pohľad na vstupný portál v západnej fasáde budovy
Pld-2020-08-KatKostSvJosif-06.jpg|Detail z vrchnej časti východnej fasády kostola
Pld-2020-08-KatKostSvJosif-09.jpg|Pohľad na vrchnú časť západnej fasády kostola
Plovdiv, St. Joseph College and Church.png|Kostol svätého Jozefa a Francúzske kolégium svätého Jozefa na dobovej fotografii z pred roka 1928


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rímskokatolícke kostoly v Bulharsku
Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Kostoly zasvätené svätému Jozefovi
Kategória:Kostoly postavené po oslobodení Bulharska
Kategória:Architektúra z 1899
Šúr (Slovenský Grob)

**Šúr** je miestna časť obce Slovenský Grob v okrese Pezinok, skladajúca sa z lokalít **Malý Raj** a **Zátišie** (nazývanej aj **Manor**). Má rozlohu 0,681773 km² (68 ha) a je zložená z novostavieb.

Nachádza sa na juhozápade obce vedľa cesty cesty III. triedy 1082 (Čierna voda – Slovenský Grob) neďaleko prírodnej rezervácie Šúr a tečie popri nej Slováčkov potok, ktorý sa vlieva do neďalekého potoku Čierna voda.

Je tu základná občianska vybavenosť a súčasťou lokality Malý Raj je aj malé jazierko.

## Pozri aj
* Slovenský Grob

## Referencie

Kategória:Slovenský Grob
Kategória:Miestne časti na Slovensku
Chrám svätých Konštantína a Heleny (Branipole)

**Chrám svätých Konštantína a Heleny** () je pravoslávny chrám z prvej tretiny 20. storočia nachádzajúci sa v dedine Branipole v okrese Rodopi v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Charakteristika a dejiny
V 19. storočí vlastnili časť pozemkov v Branipoli aj bohatí katolícki obchodníci z Plovdivu, ktorí si už v polovici 19. storočia postavili v blízkosti dediny svätostánok, ktorý sa neskôr rozšíril. To inšpirovalo v prvej tretine 20. storočia k výstavbe chrámu pravoslávnych obyvateľov dediny, ktorí začali zháňať prostriedky na výstavbu. Výstavba pravoslávneho chrámu svätých Konštantína a Heleny prebiehala v rokoch 1927 – 1928, pričom väčšina použitých prostriedkov boli dary od obyvateľov dediny Branipole. Budova chrámu bola vysvätená v roku 1929. Na vysviacke sa zhromaždilo celé obyvateľstvo dediny, ale aj veľa návštevníkov z okolitých dedín ako aj duchovných z plovdivskej eparchie.

Chrám sa nachádza v strede dediny oproti budove radnice.

Chrámový sviatok sa slávi 21. mája a je spojeným s oslavami obce.

## Galéria

Branipole-2020-SvSvKonstantinElena01.jpg|Východná fasáda chrámu
Branipole-2020-SvSvKonstantinElena04.jpg|Detailný pohľad na vrchnú časť východnej fasády budovy
Branipole-2020-SvSvKonstantinElena03.jpg|Detailný pohľad na kostolnú vežu
Branipole-2020-SvSvKonstantinElena02.jpg|Pohľad na časť severnej a západnej fasády budovy


## Referencie

Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Branipole
Kategória:Kostoly zasvätené svätým Konštantínovi a Helene
Kategória:Kostoly postavené po oslobodení Bulharska
Kategória:Architektúra z 1928
Furkamotors

**Furkamotors**  je slovenský výrobca motorizovaných bicyklov. Výroba bola založená v roku 2012 bratmi - Daniel Furka a Samuel Furka.

Furkamotors sídli na Slovensku v Bratislave. Podľa údajov spoločnosti je ročne vyrobených okolo 30 kusov motobicyklov. Motobicykle sú vyrábané ako malosériová zákazková výroba. Dizajn je v štýle tridsiatych rokov.

Furkamotors sú nezvyčajné najmä z dôvodu použitia spaľovacieho motora ako aditívneho pomocného motora v  oceľovom ráme. Okrem tejto spoločnosti v Európe neexistuje žiaden iný sériový výrobca bicyklov s prídavným spaľovacím motorom. Emblém Furkamotors obsahuje ozubené koleso s vpísným písmenom f.

## Referencie

Kategória:Podniky na Slovensku
Kategória:Podniky v Bratislave
ZKH

**ZKH** môže byť:
* kód ISO 639-3 pre chórezmskú turkičtinu, pozri chórezmská turkičtina
* časť označenia hviezdy v katalógu hviezd Vladimira Anatoljeviča Zakhozhaja, pozri pod Zakhozhajov katalóg
* iniciálová skratka mena slovenskej novinárky Zuzany Kovačič Hanzelovej, pozri Zuzana Kovačič Hanzelová

## Referencie
Ria Gehrerová

Mgr. **Ria Gehrerová** (* 16. október 1992, Bánovce nad Bebravou) je slovenská novinárka, ktorá pôsobí v redakcii *[[Denník N|Denníka N]]*.

Vysokoškolské štúdium absolvovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde v roku 2015 získala bakalársky a v roku 2017 magisterský titul v študijnom odbore žurnalistika. Pracovala ako editorka pre spravodajské portály Tlačovej agentúry Slovenskej republiky *Teraz.sk* a *Skolskyservis.sk*. Prispievala tiež do *[[QYS magazín]]u*, časopisu určeného pre LGBTI ľudí a širokú verejnosť. Od vzniku *Denníka N* v roku 2015 pôsobí v redakcii tohto média, kde sa venuje domácim témam, právam žien a menšín.

Získala cenu Štúrovo pero za články o sexuálnej asistencii pre ľudí s hendikepom, o menštruácii a o dievčati zneužívanom farárom. V roku 2019 jej Iniciatíva Inakosť udelila Cenu pre médiá *„za sériu článkov v Denníku N, v ktorých dlhodobo a systematicky sleduje vývoj v oblasti práv LGBTI ľudí. Zároveň kriticky spracováva aktivity tzv. antigender hnutia a jeho negatívne dopady na život LGBTI ľudí na Slovensku.“*

## Referencie

Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bánoviec nad Bebravou
Slávnosť (liturgický deň)

**Slávnosť** je typ liturgického dňa v rímskokatolíckom liturgickom kalendári. Slávnosťami sú zvlášť význačné dni, v ktoré sa slávia udalosti spásy, alebo zvlášť významní svätci. Narozdiel od ostatných liturgických dní, ktoré sa začínajú a končia polnocou, slávnosti (spolu s nedeľami) sa začínajú už na večer predchádzajúceho dňa.

## Odlišnosti slávenia
Do svätej omše, ktorá je slúžená v deň alebo predvečer slávnosti, je vsúvaná Glória a po homílli je povinné vyznanie viery, tzv. Krédo. Sú vždy tri čítania (prvé zo Starého zákona, druhé z listov apoštolov z Nového zákona a tretie evanjelium). Keďže ide o najvyšší stupeň slávenia, spevy a hudobný doprovod počas slávení majú byť bohatšie. Na zdôraznenie slávnosti môže celebrant aj incenzovať.

## Zoznam slávností
Do zoznamu slávností, ktoré slávi celá univerzálna cirkev, sa zaraďujú – so súhlasom Apoštolskej stolice – aj sviatky, ktoré sú významné pre miestnu cirkev. Na Slovensku je to napríklad slávnosť Sedembolestnej Panny Márie. Zároveň každá farnosť a filiálka slávi slávnosť v deň titulu chrámu (tzv. hody).

Desať slávností je charakterizovaných ako prikázaný sviatok, čo znamená, že veriaci sa majú povinne zúčastniť slávenia Eucharistie a vyhýbať sa ťažkým prácam.

### Pohyblivé slávnosti

### Nepohyblivé slávnosti

## Referencie

## Pozri aj

* Hierarchia liturgických dní
* Liturgický rok rímskokatolíckej cirkvi

## Externé odkazy
* Všeobecné smernice o liturgickom roku a o kalendári
* Aktuálny liturgický kalendár

Kategória:Rímskokatolícka cirkev
Kategória:Liturgia
Kategória:Liturgický rok
2 na 1

***2 na 1*** **(Dvaja na jedného)** je relácia súkromnej televíznej stanice TV Markíza, vysielaná od roku 2018. Svoju premiéru mala 11. februára 2018, kedy ju sledovalo celkom 11,9 % divákov s trhovým podielom až 30,5 %.

Je zábavnou reláciou, v ktorej si dvaja moderátori – Adela Vinczeová a Dano Dangl – „podajú“ vždy jedného zaujímavého hosťa. Ten bude musieť absolvovať sériu rôznych úloh, skúšok alebo výziev, ktoré ho dostanú do neštandardných a nie celkom komfortných situácií.

## Série

## Časti
### 1. séria (2018)

### 2. séria (2019)

### 3. séria (2020)

### 4. séria (2021)

### 5. séria (2022)

### 6. séria (2023)

### 7. séria (2024)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Televízne relácie na Slovensku
Kategória:Televízne relácie TV Markíza
Kategória:Zábavné televízne programy
Kategória:Televízne relácie z roku 2018
Chrám svätých Konštantína a Heleny

**Chrám svätých Konštantína a Heleny** môže byť:

v Bulharsku:
*Chrám svätých Konštantína a Heleny (Branipole)
*Chrám svätých Konštantína a Heleny (Plovdiv)
Nedkovičov dom

**Nedkovičov dom** (), alebo () je meštiansky dom z obdobia bulharského národného obrodenia nachádzajúci sa v blízkosti chrámu svätej Nedele v architektonickej rezervácii Starý Plovdiv v centre mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Má štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika
Dom bol postavený v období bulharského národného obrodenia v roku 1863 v slohu európskeho klasicizmu. Majiteľom domu bol významný obrodenecký verejný činiteľ a obchodník Nikola Nedkovič z Karlova.

Vonkajšia fasáda budovy je bohato zdobená a pred vstupným vchodom sa nachádza ozdobné stĺporadie tvorené štyrmi stĺpmi, ktoré vytvárajú arkády. Hodnotný je interiér budovy, kde sa nachádzajú symetricky delené bohato maľované izby so stropmi s geometrickým ornamentálnym zdobením. Obytné izby sú farebne rozdelené - tzv. *zelená izba* () bola určená pre ženy, *červená izba* () bola určená pre hostí, *fialová izba* () slúžila ako jedáleň a *oranžová izba* () bola využívaná ako obývačka. Nedkovičov dom je považovaný za budovu s najbohatšie zdobeným interiérom v Plovdive.

Dnes budova slúži ako múzejná expozícia pod názvom "Starý mestský štýl" () a predstavuje typické interiérové usporiadanie bohatých meštianskych domov 19. storočia, pričom vystavený nábytok a predmety sú pôvodným vlastníctvom rodiny Nikolu Nedkoviča.

Nedkovičov dom sa nachádza v historickom centre mesta na ulici Canka Lavrenova 3. 

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.221 z roku 1927 ako "národná starožitnosť", štatút kultúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995 – ako dôvody ochrany boli pridané aj architektonická a umelecká hodnota budovy. Celý názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je *Kăštata na Nikola Nedkovič săs stopanska postrojka* (, doslova *Dom Nikolu Nedkoviča s hospodárskou prístavbou*).

## Galéria

PLD-04-2019-NedkovicHouse03.jpg|Detailný pohľad na vrchné poschodie budovy
Casa Nedkovich - 1 (5640619087).jpg|Celkový pohľad na dom zvnútra areálu
PLD-04-2019-NedkovicHouse04.jpg|Pohľad na ohradenie areálu
PLD-04-2019-NedkovicHouse01.jpg|Detail z vonkajšej časti budovy
Detail from The Old Town of Plovdiv - Tzanko Lavrenov Street (1).jpg|Pohľad na vstupný portál do vnútorného areálu budovy


## Referencie

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Múzeá v Bulharsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Architektúra z 1863