open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Futbalista roka 1998 (Slovensko)

**Futbalista roka 1998** bol 6. ročník ankety denníka Pravda o najlepšieho futbalistu roka na Slovensku. Výsledky ankety boli slávnostne vyhlásené 23. decembra 1998 v hoteli Forum v Bratislave. 

Futbalistom roka 1998 sa stal Jozef Majoroš, na jar hráč Petry Drnovice, finalista Českého pohára, od jesene hráč Slovana Bratislava.

## Výsledky ankety

## Referencie

Kategória:1998 na Slovensku
Kategória:Futbalista roka na Slovensku
Futbalista roka 1999 (Slovensko)

**Futbalista roka 1999** bol 7. ročník ankety denníka Pravda o najlepšieho futbalistu roka na Slovensku. Výsledky ankety boli slávnostne vyhlásené 23. decembra 1999 v divadle West v Bratislave.

Futbalistom roka 1999 sa stal Vladimír Labant, na jar víťaz Českého pohára so Slaviou Praha, v jesennej časti hráč a opora Sparty Praha. V Lige majstrov odohral na jeseň šesť zápasov, strelil tri góly. Stal sa prvým slovenským futbalistom, ktorý skóroval v prestížnej súťaži. Víťaza ankety dekoroval  futbalista Christian Karembeu, majster sveta 1998 v spoločnosti svojej manželky slovenskej topmodelky Adriany Sklenaříkovej.

## Výsledky ankety

## Referencie

Kategória:1999 na Slovensku
Kategória:Futbalista roka na Slovensku
Športovec roka 1996 (Slovensko)

**Športovec roka 1996** bol 4. ročník ankety Klubu športových redaktorov o najlepšieho športovca Slovenska. Výsledky ankety boli slávnostne vyhlásené 21. decembra 1996 v Dome armády v Trenčíne.

## Výsledky ankety
Prvé tri miesta v ankete obsadili medailisti z OH 1996 v Atlante. Športovcom roka sa stal Michal Martikán, olympijský víťaz vo vodnom slalome v C1, druhé a tretie miesto obsadili Slavomír Kňazovický, strieborný kanoista v kategórii C1 na 500 m a športový strelec Jozef Gönci, bronzový v streľbe z ľubovolnej malokalibrovky. 

Najlepším kolektívom sa stali basketbalistky SCP Ružomberok, ktoré obsadili tretie miesto na turnaji Final Four v Eurolige. 

## Referencie

Kategória:Športovec roka na Slovensku
Kategória:Šport na Slovensku v 1996
City TV (Slovensko)

**City TV** (štylizované ako **CITY TV** alebo **CITY**) bola mestská televízna stanica vysielajúca na území Bratislavy. Majiteľ stanice Ľubo Belák podal žiadosť o licenciu v roku 1995. Dňa 1. apríla 1996 stanica získala licenciu na vysielanie a podľa Beláka bola do registra zapísaná už 25. mája 1996. Jeho tvrdenie vyvrátila Rada SR pre televízne a rozhlasové vysielanie, ktorá ako dátum zapísania uvádza 3. september 1997. Pre neplatnosť licencie rada stanici odňala licenciu 27. októbra 1997 a Slovenské telekomunikácie stanicu prestali vysielať 28. októbra 1997.

## Pozri aj
* TV Bratislava

## Zdroje
* 
* 
* 

Kategória:Regionálne televízne stanice na Slovensku
Kategória:Zaniknuté televízne stanice na Slovensku
Euboulos (komický básnik)

**Euboulos** () bol významný aténsky komický básnik, činný približne v rokoch 380 až 335 pred Kr. Bol považovaný za jedného z najpoprednejších predstaviteľov strednej atickej komédie (mese). Jeho tvorba predstavuje kľúčové vývojové štádium gréckej drámy, v ktorom dochádza k odklonu od politickej satiry k mytologickej paródii a zobrazeniu spoločenských typov.

O živote Euboula sa zachovalo len málo priamych svedectiev. Podľa byzantskej encyklopédie Suda dosiahla jeho kariéra vrchol v období 101. olympiády (376 pred Kr. – 373 pred Kr.). Časovo sa jeho pôsobenie prekrývalo s rozkvetom moci macedónskeho kráľa Filipa II.. Hoci pôsobil v období významných politických zmien, vo svojej tvorbe sa vyhýbal priamej politickej angažovanosti. Tento postoj predstavuje charakteristický znak vývojového prechodu od politicky orientovanej starej komédie (reprezentovanej Aristofanom) k civilnej novej komédii (reprezentovanej Menandrom).

Euboulos bol mimoriadne plodným autorom; antické pramene mu pripisujú autorstvo 104 komédií. Do súčasnosti sa nezachovala žiadna hra v úplnosti, z jeho diela je známych približne 60 titulov a viac než 150 fragmentov, ktoré sa zachovali v citáciách neskorších autorov (predovšetkým u Athénaia v diele *Deipnosofistai*)

Jeho tvorbu možno rozdeliť do troch hlavných oblastí:
* Mytologická travestia: Parodovanie klasických mýtov a tragédií (najmä Euripidových). Bohovia a hrdinovia sú v jeho hrách desakralizovaní a vystavení triviálnym, každodenným situáciám (napr. hry *Bellerofontés*, *Dionýsos*, *Semelé*).
* Sociálna a typová komédia: Rozvíjal postavy, ktoré sa neskôr stali kánonom novej komédie – postavy kuchárov, príživníkov, hetér a predajcov. Často sa zameriaval na život v Aténach a trhové prostredie.
* Gastronomické motívy: Významná časť dochovaných fragmentov sa venuje detailným opisom jedál, stolovania a účinkov vína Známy je fragment o desiatich čašiach vína, v ktorom Euboulos systematicky graduje účinky alkoholu od zdravia až po súdne žaloby a šialenstvo.

Pre Euboulov štýl je charakteristická čistota atického dialektu a elegancia výrazu. Z hľadiska dramatickej štruktúry u neho dochádza k redukcii úlohy chóru, ktorý prestáva byť integrálnou súčasťou deja a jeho výstupy nadobúdajú charakter hudobných medzihier (*embolima*). Euboulos zohral dôležitú úlohu v literárnej histórii tým, že transformoval agresívnu komédiu 5. storočia pred Kr. na jemnejšiu formu komédie mravov. Jeho vplyv je badateľný nielen u autorov neskoršej novej komédie, ale prostredníctvom nich ovplyvnil aj rímskych autorov (napr. Plauta).

Názvy jeho hier:

## Referencie

Kategória:Dramatici starovekého Grécka
John Ternus

**John Ternus** (* 1975) je americký obchodný manažér, ktorý od roku 2021 pôsobí ako senior viceprezident pre hardvérové inžinierstvo v spoločnosti Apple a podlieha generálnemu riaditeľovi Timovi Cookovi. Vedie hardvérové inžinierske tímy spoločnosti.

## Mladosť a vzdelanie
Ternus získal v roku 1997 bakalársky titul Bachelor of Science in Engineering so zameraním na strojné inžinierstvo na University of Pennsylvania. Počas štúdia na Penn pôsobil v mužskom plaveckom tíme. V rámci svojej záverečnej práce vyvinul mechanické kŕmiace rameno ovládateľné osobami s tetraplégiou pomocou pohybov hlavy.

## Kariéra
Ternus začal svoju kariéru ako strojársky inžinier navrhujúci náhlavné súpravy virtuálnej reality v spoločnosti Virtual Research Systems. V roku 2001 nastúpil do Apple ako člen tímu produktového dizajnu, kde najprv pracoval na Apple Cinema Display. V roku 2013 bol vymenovaný za viceprezidenta hardvérového inžinierstva pod vedením Dana Riccia, pričom dohliadal na vývoj AirPods, Macu a iPadu.

V roku 2020 mu bola zverená aj zodpovednosť za hardvér iPhonu, ktorý dovtedy priamo zastrešoval Riccio. V roku 2021 bol povýšený na senior viceprezidenta hardvérového inžinierstva, keď nahradil Riccia, a koncom roka 2022 prevzal zodpovednosť aj za hardvér Apple Watch. *[[Bloomberg News]]* uviedli, že Ternus bol „najmladším členom výkonného tímu Apple“ a opísali ho ako „charizmatického a obľúbeného“. Médiá ho široko označujú za potenciálneho nástupcu Tima Cooka na poste ďalšieho generálneho riaditeľa spoločnosti.

Ternus predstavil nový hardvér na viacerých podujatiach WWDC, kde odhalil aktualizácie iMacu a MacBooku Pro, nové iPady Pro z roku 2018, iMac Pro a úplne prepracovaný Mac Pro z roku 2019. Následne sa stal pravidelným prezentujúcim na podujatiach Apple.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Strojní inžinieri USA
Kategória:Manažéri USA
Kategória:Apple
Kategória:Absolventi University of Pennsylvania
Matúš Mahút

Mgr. **Matúš Mahút** (* 16. jún 1997, Trstená) je slovenský spisovateľ, influencer a učiteľ.

## Životopis a diela
Matúš Mahút sa narodil na Orave, v meste Trstená, Vyštudoval učiteľstvo anglického a slovenského jazyka na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Jeho prvé dielo *Tam hore* mu vyšlo v roku 2021 vo vydavateľstve Tatran. V knihe *Tam hore* znázorňuje komplikovanú históriu ľudstva a neľútostný boj o moc, ktorý prebieha už od samého zrodu akéhokoľvek živého organizmu. V mnohom kniha pripomína Zvieraciu farmu Georgea Orwella. V roku 2022 mu vo vydavateľstve Tatran vyšla knižná séria *Kvapky*. *Kvapky* sú o pestrom vysokoškolskom živote v Mlynskej doline a ten je plný prekvapení. V roku 2023 pribudol 2. diel série a ten sa nazýva *Dážď*. Do tretice pribudol v roku 2024 posledný 3. diel trilógie s názvom *Búrka*. V roku 2025 Mahútovi vyšla jeho prvá zbierka básní o láske *Adastra: Ľúbiť ťa ešte raz*.

Okrem písania, Matúš Mahút vydáva ako influencer krátke vtipné videá na sociálnych sieťach. Pôsobí aj ako učiteľ slovenského jazyka a literatúry a anglického jazyka na Gymnáziu Bilíkova v Bratislave.

## Knižná tvorba

### Próza
* 
* 
* 
* 

### Poézia
* 

## Referencie

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kira Mária Kapustíková

**Kira Mária Kapustíková** (* 13. apríl 2009) je slovenská skokanka na lyžiach a pretekárka v severskej kombinácii, účastníčka Zimných olympijských hier 2026.

## Životopis
Je mladšia sestra skokana Hektora Kapustíka.

## Športová kariéra
Rodina pomáhala pri skokanských mostíkoch na Žltých Pieskoch v Banskej Bystrici.

V auguste 2024 sa predstavila na FIS International Cup v Hinterzarten v Nemecku, kde zo 47 účastníčok získala 22. miesto, čím splnila kvalifikáciu na Zimné olympijské hry 2026.

V januári 2026 bola v svetovom pohári v skokoch na lyžiach na 49. mieste.

26. januára 2026 získala olympijskú miestenku na Zimné olympijské hry 2026. Bude prvou slovenskou reprezentantkou v skokoch na lyžiach na olympiáde.
Len 22. januára 2026 bolo oznámené, že Kapustíková sa olympiády nezúčastní. Medzinárodná lyžiarska a snoubordová federácia (FIS) a Medzinárodný olympijský výbor napokon Slovensku jednu miestenku udelili. Zväz slovenského lyžovania za reprezentantku určil Kapustíkovú.

Na strednom mostíku získala v 1. kole 100,9 bodu a 41. miesto. Nedostala sa tak medzi postupujúcu tridsiatku. *„Skok mi nevyšiel tak, ako som čakala. Hneď, ako som vyletela, tak ma to tam pootáčalo, ten vietor bol podľa mňa nestabilný. No bolo tam viac vecí, ktoré nešli podľa predstáv. Musím si to s trénerom rozobrať. Nevyšlo to, viem, že môžem podať aj lepší výkon. Ale premiéru na olympiáde som si užila,“* vyhlásila. 15. februára 2026 súťažila aj na veľkom mostíku, kde sa umiestnila na 44. mieste.

Je členkou Klubu priateľov skoku na lyžiach a severskej kombinácie.

## Referencie

## Externé odkazy
* Kira Mária Kapustíková v databáze FIS (skoky na lyžiach)
* Kira Mária Kapustíková v databáze FIS (severská kombinácia)

Kategória:Slovenské skokanky na lyžiach
Kategória:Skokani na lyžiach na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Slovenskí olympionici
Tout Just

***Tout Just*** alebo ***Tout Just: Souvenir*** je autobiografická kniha, ktorú napísal Just Jaeckin vo francúzštine. Knihu publikovalo vydavateľstvo Éditions du Rocher začiatkom roku 2006. Dielo je písané chronologicky a využíva sadu čiernobielych fotografii. Autobiografia predstavuje komplexnú retrospektívu Jaeckinovho plodného života a kariéry. Predslov knihe napísal filmár Philippe Labro.

S nápadom na názov knihy prišiel Jean Feldman. Elizabeth Glowinski dbala na to, aby sa kniha sústredila len na to najdôležitejšie.

## Spolupracovníci
Spolupracovníci v Éditions du Rocher / Groupe Privat:

* Jean-Paul Bertrand
* Pascal Galodé
* Xavier Patier
* Stéphanie Loisy

## Parametre
* Strany: 325
* Rozmery: 14.1 x 2.2 x 22 cm
* Hmotnosť: 615 g
* Formát: mäkká väzba
* Vytlačené vo Francúzsku

## Poznámky

## Referencie

## Literatúra
* 

## Pozri aj
* 40 ans de polaroïds (kniha)

## Externé odkazy
* Livre-rare-book

Kategória:Knihy z 2006
Kategória:Autobiografie
Kategória:Just Jaeckin
Kategória:Literatúra vo francúzskom jazyku
Kategória:Francúzske knihy
Veľký Grapeľ

**Veľký Grapeľ** je potok v regióne Horehronie, na území obcí Predajná a Podbrezová v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Horehronské podolie a ústi do Hrona. Má dĺžku  a je tokom III. rádu. 
## Prameň
Veľký Grapeľ pramení v  v severnej časti územia obce Predajná, v poľnohospodárskom extraviláne, západne od samoty a pasienka Pod Bôrovím, v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji.
## Opis toku
Veľký Grapeľ tečie od prameňa juhovýchodojužným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Predajná, pravým brehom obteká lúku Hanková, v  priteká na obecnú hranicu medzi Predajnou a Podbrezovou, tečie po obecnej hranici, ľavým brehom obteká úpätie pasienka Na Bôrovie, v  opúšťa obecnú hranicu a bez zmeny smeru tečie územím obce Podbrezová, v  priberá pravostranný bezmenný prítok,  tečie okrajom intravilánu, v  podteká cestu z Lopeja, časti obce Podbrezová, do Dolnej Lehoty, pri ulici Jozefa Murgaša mení smer postupne na juhozápad a na západ, tečie v napriamenom kanalizovanom koryte, v pravom uhle mení smer na juh, v  podteká cestu I/66 Banská Bystrica - Brezno, v  ústi do Hrona ako jeho pravostranný prítok. Hron ďalej ústi do Dunaja. Veľký Grapeľ patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení a preteká na území obce Predajná, ďalej tečie a ústi do rieky Hron na území obce Podbrezová. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Horehronské podolie v jej geomorfologickom podcelku Lopejská kotlina. Veľký Grapeľ má jeden bezmenný prítok. 

## Pôvod názvu
Názov vodného toku Veľký Grapeľ nemá celkom zreteľný a jasný pôvod. Podľa J. Krška názov vznikol z apelatíva veľký a zo slova grapeľ a slovo grapeľ má pôvod v apelatíve gápeľ s významom mechanizmus na poháňanie strojov a zariadení pomocou ťažnej sily zvierat, aj vrátok na šachte. Porovnaj ale tiež jedinečný názov vrchu Veľký Gápeľ, ktorý je ale umiestený vo vzdialenosti  severozápadne od prameňa Veľkého Grapľa na území mesta Brezno na južnom bočnom chrbáte Nízkych Tatier; je potrebný ďalší výskum. Dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe Veľký Grapeľ sa zaradilo do veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku Veľký Grapeľ bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Veľký Grapeľ je jedinečným hydronymom (január 2026).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Horehronskom podolí 
Kategória:Predajná
Kategória:Podbrezová
Kategória:Povodie Hrona
Šťastie príde v nedeľu

thumb|Renáta Dočolomanská vo filme Šťastie príde v nedeľu
***Šťastie príde v nedeľu*** je slovenský film režiséra Jána Lacka z roku 1958. Hrajú v ňom Marián Kleis st., Ivan Mistrík, Anton Mrvečka, Renáta Kazíková (ako Renáta Dočolomanská), a František Dibarbora.

## Obsah
Emil, Števko alias "Vrabec" a Miško sú traja nerozluční kamaráti, ktorých najväčšou vášňou je podávať športku. Každú nedeľu očakávajú výsledky a dúfajú, že raz sa im podarí vyhrať slušný obnos peňazí. Každý z nich má svoj sen – Emil túži po „Jave 250“, Vrabcovi by stačil aj „Pionier“ a Miško dúfa, že sa raz vyberie na svoju veľkú cestu okolo sveta. Ani jeden z nich však doteraz nemal šťastie v hre. Tento stav sa rozhodnú radikálne vyriešiť. Každý z nich vynaloží maximálne úsilie na to, aby získal čo najviac peňazí na podanie športky – pravdepodobnosť výhry sa tým automaticky zvýši. Ale to nie je tak jednoduché, ako by sa na prvý pohľad zdalo. Situácia medzi priateľmi sa ešte viac vyhrotí po tom, ako sa v televíznej estráde zoznámia s atraktívnou Evou Dvorčíkovou. Tá je už dlhší čas platonickou láskou Miška, ale ten dosiaľ nenabral odvahu, aby sa jej prihovoril. A keďže v láske je povolené všetko, chlapci sa rozhodnú losovať. Ten, ktorý vyhrá, získa právo bojovať o Evinu lásku...

## Herecké obsadenie
* Marián Kleis st.Emil
* Ivan MistríkMiško
* Anton MrvečkaŠtevko alias "Vrabec" 
* Renáta Kazíková (ako Renáta Dočolomanská)Eva Dvorčíková
* František Dibarborakonferencier a rozprávač

## Zaujímavosti
V snímke môžeme vidieť a počuť spievať speváka Jozefa Kuchára a tiež filmovanie komédie Statočný zlodej s Jozefom Kronerom, ktorú natočil režisér Ján Lacko v tom istom roku ako film „Šťastie príde v nedeľu“. Vo filme možno vidieť dnes už neexistujúcu Neologickú synagógu v Bratislave, ktorá stála na Rybnom námestí. V postave čašníka sa objavil jazzový hudobník Juraj Lehotský. Film sa nakrúcal od 15.7.1958 do 7.11.1958 a celkový rozpočet filmu dosiahol 3.083.000 Kčs. K divákom sa film dostal vo februári roku 1959.

## Filmové miesta
* Bratislava
* Senec (Slnečné jazerá)

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Česko-slovenské filmy
Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1958
Futbalista roka 2000 (Slovensko)

**Futbalista roka 2000** bol 8. ročník ankety denníka Pravda o najlepšieho futbalistu roka na Slovensku. Výsledky ankety boli slávnostne vyhlásené 20. decembra 2000 v Štúdiu L+S v Bratislave za účasti prezidenta Slovenskej republiky Rudolfa Schustera. Súčasťou slávnostného večera bolo aj vyhlásenie ankiet Futbalista storočia (Slovensko) a Tréner storočia. 

Futbalistom roka 2000 sa stal Szilárd Németh, ktorý v sezóne 1999/2000 získal s Interom Bratislava „double“ – majstrovský titul aj víťazstvo v Slovenskom pohári, stal sa kráľom strelcov. Bol členom družstva Slovenska do 21 rokov, ktoré obsadilo štvrté miesto na ME 2000 a vybojovalo si postup na olympijský futbalový turnaj 2000. Németha vyhlásili aj za Osobnosť roka v ankete denníka Šport a relácie Tango STV.

## Výsledky ankety

## Referencie

Kategória:2000 na Slovensku
Kategória:Futbalista roka na Slovensku
Športovec roka 1999 (Slovensko)

**Športovec roka 1999** bol 7. ročník ankety Klubu športových redaktorov o najlepšieho športovca Slovenska. Výsledky ankety boli slávnostne vyhlásené 18. decembra 1999 na Umeleckej scéne SĽUK-u v Bratislave - Rusovciach.  

## Výsledky ankety
Športovcom roka 1999 sa stal športový strelec Jozef Gönci, majster Európy v ľubovoľnej malokalibrovke 3 × 40 a vo vzduchovej puške 60, v obidvoch disciplínach vyhral aj finále Svetového pohára. Druhé miesto obsadila plavkyňa Martina Moravcová, trikrát zlatá na majstrovstvách sveta v krátkom bazéne v Hongkongu a dvojnásobná európska šampiónka z ME v krátkom bazéne v Lisabone. Na tretej priečke sa umiestnili kanoisti Michal Riszdorfer a Juraj Bača, majstri sveta a majstri Európy v K2 na 1 000 m. 

Najlepším kolektívom sa stali basketbalistky SCP Ružomberok, víťazky Európskej ligy. 

## Referencie

Kategória:Športovec roka na Slovensku
Kategória:Šport na Slovensku v 1999
Campeonato Nacional Feminino

**Campeonato Nacional Feminino** (podľa sponzora **Liga BPI**) je najvyššia futbalová ženská liga v Portugalsku. 

## Zoznam majsteriek

### Taça Nacional

### Campeonato Nacional

Zdroj.

#### Poradie podľa počtu víťazstiev

Zdroj.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženské futbalové súťaže
Športovec roka 2000 (Slovensko)

**Športovec roka 2000** bol 8. ročník ankety Klubu športových redaktorov o najlepšieho športovca Slovenska. Výsledky ankety boli slávnostne vyhlásené 18. decembra 2000 v koncertnej sieni Slovenského rozhlasu v Bratislave za účasti prezidenta Slovenskej republiky Rudolfa Schustera. Súčasťou slávnostného večera bolo aj vyhlásenie ankety Slovenský športovec storočia.

## Výsledky ankety
V olympijskom roku obsadili prvé priečky medailisti z olympijských hier v Sydney. Najlepšou športovkyňou sa stala štvrtý raz plavkyňa Martina Moravcová. Na OH v Sydney získala dve strieborné medaily, stala sa majsterkou sveta v krátkom bazéne na 100 m polohové preteky, majsterkou Európy na 100 m motýlik v Helsinkách a trojnásobnou európskou šampiónkou v krátkom bazéne vo Valencii. Druhé miesto obsadili bratia Peter Hochschorner a Pavol Hochschorner, olympijskí víťazi a majstri Európy vo vodnom slalome v kategórii C2, tretí v ankete bol Michal Martikán, strieborný vo vodnom slalome v C1 na OH v Sydney.

Najlepším kolektívom sa stali , ktorí získali na majstrovstvách sveta v Petrohrade strieborné medaily, prvý cenný kov pre slovenský hokej v kategórii mužov. 

## Referencie

Kategória:Športovec roka na Slovensku
Kategória:Šport na Slovensku v 2000
8 Ball

„**8 Ball**“ alebo aj „**Eight Ball**“ je pieseň amerického trubkára a hudobníka Herb Alperta, ktorá bola vydaná v roku 1985. Ide o inštrumentálnu skladbu, ktorá bola súčasťou Alpertovho albumu *Wild Romance*. Song napísali a produkovali Herb Alpert a Romeo Williams. Skladba bola vydaná americkým vydavateľstvom A&M Record.

Ide prevažne o džezové trubkové sólo doplnené o syntetizátory 80. rokov. Skladba sa umiestnila na 73 mieste počas roka 1985 v Hot R&B/Hip-Hop Songs.

## Videoklip
Videoklip odohrávajúci sa v rôznych zákutiach New Yorku režíroval Just Jaeckin. Vo vyše štvor minútovom klipe hrá samotný Herb Alpert a Lani Hall.

## Parametre
* PublikáciaElectrosound Group Midwest, Inc.
* NahrávanéHauppauge Record Manufacturing Ltd.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 8 Ball na Discogs
* Oficiálne video

Kategória:Piesne z 1985
Kategória:Single z 1985
Kategória:Hudobné videá režírované Justom Jaeckinom
Lea Popovičová

**Lea Popovičová** (* 23. december 2007, Prešov) je slovenská rýchlokorčuliarka, súťažiaca v disciplíne šortrek. Zúčastnila sa Zimných olympijských hier 2026.

## Životopis

### Športová kariéra
Jej tímom je ŠKM Akademik Prešov.

V roku 2023 sa zúčastnila Európskeho olympijskeho festivalu mládeže, kde získala 6. miesta v šortreku na 500 a na 1500 m ako aj v mix štafete. V roku 2024 na Olympijských hrách mládeže získala 15. miesto na 1500 m a 20. na 500 a 1000 metrov.

21. januára 2026 získala olympijskú miestenku na Zimné olympijské hry 2026. Na základe predošlých výsledkov ju vybral Slovenský zväz rýchlokorčuľovania. V porovnaní s kolegyňou Tamarou Tokárovou „mala vyšší počet lepších umiestnení (9:3), celkový bodový zisk (1021:632) a aj lepší dosiahnutý čas na 500 m trati (44,79 : 45,46)“. K olympijskej nominácii Popovičová uviedla „Nemám ambície o konkrétnom umiestnení. Uvedomujem si, že v silnej konkurencii bude na úspech treba aj trochu šťastia. Pokúsim sa o čo najlepší výkon a uvidíme, ako to dopadne.“

V súťaži na 500 metrov nepostúpila do štvrťfinále. Vo svojej kvalifikačnej jazde získala 4. priečku časom 46,101 s.

## Referencie

## Externé odkazy
* Lea Popovičová na webe Slovenského olympijského a športového výboru
* Lea Popovičová na webe ShorttrackOnLine.info

Kategória:Osobnosti z Prešova
Kategória:Slovenské rýchlokorčuliarky
Kategória:Slovenskí olympionici
Kategória:Rýchlokorčuliari na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Slovenskí šortrekári
Piačkov potok

**Piačkov potok** je vodný tok vo Zvolenskej kotline na území okresu Banská Bystrica. Je to ľavostranný prítok Zolnej v povodí Slatiny, má dĺžku približne 3,4 km a je tokom V. rádu. Na hornom toku vedie územím Chránenej krajinnej oblasti Poľana.

## Priebeh toku
Potok pramení v severozápadnej časti Poľany, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana, na severozápadných svahoch vrchu Bukovina (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v súvislom lesnom poraste v závere Piačkovej doliny, pod chatou Horalka, tečie severozápadným smerom. Zakrátko opúšťa územie Chránenej krajinnej oblasti Poľana a bez významnejších prítokov pokračuje dolinou popod Žiakovú (). Pod Piačkovom sa postupne stáča severným smerom, opúšťa súvislý les a s ním aj Poľanu. Prechádza do Zvolenskej kotliny a jej geomorfologického podcelku Povraznícka brázda a lemovaný pásom vyššej vegetácie pokračuje podhorskými lúkami. Pod Jaseňovým vrchom () vteká do Martinovej doliny, kde sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do riečky Zolná v povodí Slatiny. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Hron. 

Piačkov potok pramení a preteká iba katastrom obce Poniky v okrese Banská Bystrica v Banskobystrickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Slatiny
* Poľana, Vysoká Poľana 
* Zvolenská kotlina, Povraznícka brázda

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Zvolenskej kotline
Kategória:Vodné toky na Poľane
Kategória:Povodie Slatiny
Kategória:Vodné toky v okrese Banská Bystrica
Kategória:Poniky
Minstrel

[náhľad|Vyobrazenie minstrelov na miniatúre z [13. storočie|13. storočia.]]

**Minstrel** (žakér) bol stredoveký európsky bard, ktorý spieval piesne, ktoré rozprávali príbehy o vzdialených miestach a o skutočných či vymyslených historických udalostiach.

Hoci minstrelovia vytvárali vlastné príbehy, často si vypožičiavali a vylepšovali aj piesne svojich kolegov. Zvyčajne si ich na svojom dvore držali panovníci či príslušníci vyššej spoločnosti. Ako však rástla kultivovanosť šľachtických a panovníckych dvorov, minstrelovia boli postupne nahradzovaní trubadúrmi. Z mnohých sa potom stávali potulní speváci, ktorí svoje umenie predvádzali na verejných priestranstvách a v krčmách. Ich obľuba prevládala až do 15. storočia, kedy začala pôsobením renesančných vplyvov klesať.Na tradíciu minstrelov neskôr nadviazali šumári a kočovní umelci, ktorí šírili kultúru po vidieku až do počiatkov 20. storočia. Ich novodobými pokračovateľmi sú do istej miery súčasní buskeri, teda pouliční umelci.

## História
Minstrelovci boli pôvodne dvornými služobníkmi, ktorých úlohou bolo baviť pána a jeho dvoranov spevom rytierskych eposov (francúzky *chansons de geste*) či ich miestnou obdobou. Výraz *minstrel* je odvodený zo starofrancúzskeho slova *ménestrel* (či *menesterel* alebo *menestral*), ktoré pochádza z talianskeho *ministrello* (tiež *menestrello*), ktoré vzniklo zo stredovekého latinského označenia pre poddaného *ministralis*.

V Paríži vznikol minstrelský cech už v roku 1321, zatiaľ čo v Anglicku boli kráľovskí minstrelovia organizovaní do cechu až v roku 1469.

## Pozri aj
* Minnesang

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''Stella Fortuna: Medieval Minstrels (1370)'' 
* ''Terry Jones' Medieval Lives (2004)'', Season 1, Episode 6. 

## Zdroj

Kategória:Poézia
Kategória:Hudobné povolania
Kategória:Stredoveká literatúra
Kategória:Stredoveká hudba
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1950

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1950** bol 1. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži, ktorá bola dobovo označovaná ako *Majstrovstvo republiky* (česky Celostátní mistrovství), učinkovalo 12 družstiev. Titul majstra získal ATK Praha. 

Okrem sedmičkovej hádzanej sa v tejto sezóne hral aj 1. ročník ligovej súťaže (Majstrovstvo republiky) v 11-kovej hádzanej (handballe) mužov, súťaž vtedy hrali ale iba výbery krajov, nie kluby. Klubová súťaž začína o rok neskôr.

Po vzniku spoločného ústredia pre národnú hádzanú, handball a hádzanú vo februári 1951 došlo v ČSSR k zákazu hrania hádzanej v letnom období. Hádzaná sa mala naďalej hrať v zime v halách ako doplnková hra. Keďže jediná hala bola vtedy iba v Prahe, celoštátna súťaž bola zrušená a oddiely mohli prihlásiť svoje družstvá iba do súťaží v národnej hádzanej. Ustanovenie platilo do roku 1952. Vznik Ústrednej sekcie hádzanej (a teda opätovné rozdelenie na 2 hádzanárske sekcie) koncom roku 1952 umožnil ďalší nerušený vývoj tohoto športu a od roku 1953 sa opäť začala hrať ligová súťaž.

## Systém súťaže
Súťaž tvorila iba dlhodobá časť, hraná na jar a potom na jeseň. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej stretol dvojkolovo doma a vonku. V súťažiach ešte neexistovali zostupy a postupy, preto žiadny tím nezostupoval do nižších súťaží.

## Účastníci

## Výsledky

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Sezóna 1950 na stránke Národní házenkářský archiv 
* Denník Rudé právo

Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Kategória:Hádzaná v 1950
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1950
Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2027

**Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2027** sú 10. ročníkom Majstrovstiev sveta vo futbale žien, ktoré sa uskutočnia od 24. júna do 25. júla 2027 v Brazílii. Tento ročník bude druhým od rozšírenia súťaže na 32 tímov a posledným, keďže v roku 2031 bude súťažiť 48 tímov. Obhajkyňami titulu budú Španielky. 

17. mája 2024 FIFA oznámila, že Brazília usporiada tento ročník, budú to prvé ženské Majstrovstvá sveta konajúce sa v Južnej Amerike. Brazília bude šiestou krajinou, ktorá usporiada ženské aj mužské majstrovstvá sveta a prvou krajinou, ktorá usporiada 8 rôznych súťaží FIFA, hostili tiež: Futbal na Letných olympijských hrách 2016, Majstrovstvá klubov FIFA 2000, Pohár konfederácií FIFA 2013, Majstrovstvá sveta mužov do 17 rokov 2019, Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2008, Majstrovstvá sveta v plážovom futbale 2005, 2006 a 2007.

## Formát
Skupinová fáza bude mať 8 skupín po 4 tímy. Hrá každý s každým a prvé dva tímy z každej skupiny postupujú do vyraďovacej fázy. Spolu sa bude hrať 64 zápasov.

## Dejiská
Turnaj sa bude hrať na 8 štadiónoch, na všetkých sa hrali aj zápasy Majstrovstiev sveta mužov 2014.

## Tímy

### Kvalifikácia
 

Konfederácie usporadúvajú svoje kvalifikácie cez kontinentálne majstrovstvá, s výnimkou CONMEBOL, OFC a UEFA, ktoré organizujú kvalifikačné súťaže. Brazília sa kvalifikovala automaticky ako usporiadateľ. Rusko je kvôli invázii na Ukrajinu suspendované zo súťaží FIFA. 

Pridelenie miest konfederácii oznámili 10. decembra 2024. Miesto usporiadateľskej krajiny sa zarátava do miest jej konfederácie. 

* AFC: 6 miest
* CAF: 4 miesta
* CONCACAF: 4 miesta
* CONMEBOL: 3 miesta (aj s Brazíliou)
* OFC: 1 miesta
* UEFA: 11 miest
* Interkontinentálna play-off: 3 miesta

10 tímov bude súťažiť v play-off o posledné 3 miesta na Majstrovstvá sveta. Miesta v play-off pre konfederácie:

* AFC: 2 miesta
* CAF: 2 miesta
* CONCACAF: 2 miesta
* CONMEBOL: 2 miesta
* OFC: 1 miesta
* UEFA: 1 miesta

### Kvalifikované tímy

*Ázijská futbalová konfederácia (AFC)
**Austrália
**Čína
**Južná Kórea
**Japonsko
**Filipíny
**KĽDR
*Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL)
** Brazília

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá sveta vo futbale žien
Kategória:Futbal v 2027
Richtárov potok

**Richtárov potok** je potok v regióne Horehronie, na území obce Horná Lehota v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Horehronské podolie a ústi do Hnusného. Má dĺžku  a je tokom IV. rádu. 
## Prameň
Richtárov potok pramení v  vo východnej časti územia obce Horná Lehota, v lesnom extraviláne, v lese Richtárovo, vo vzdialenosti  severozápadne od vrchu Horný diel s , v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji.
## Opis toku
Richtárov potok tečie od prameňa juhozápadným smerom cez lesný extravilán obce Horná Lehota, pravým brehom obteká les Richtárovo, ľavým brehom obteká úpätie vrchu Horný diel, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, tečie dolinou Richtárovo, v  pri hájenke s hospodárskou budovou ústi do Hnusného v prietočnej vodnej nádrži Horná Lehota ako jeho ľavostranný prítok. Hnusné ďalej ústi do Hrona. Richtárov potok patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení, preteká a ústi do vodného toku Hnusné na území obce Horná Lehota. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Horehronské podolie v jeho geomorfologickom podcelku Bystrianske podhorie. Richtárov potok má jeden bezmenný prítok. Vodný tok leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku Richtárov potok (pred štandardizáciou, čiže pred 2020, aj Richtárovo) má pôvod v názve doliny i v rovnakom názve lesa Richtárovo, cez ktoré preteká. Zo slovného základu richtár s významom zástupca vrchnosti v správe obce po rozšírení o formant -ov a po kombinácii so slovom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe Richtárov potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku Richtárov potok bol štandardizovaný v roku 2020. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Richtárov potok je jedinečným hydronymom (január 2026).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Horehronskom podolí 
Kategória:Horná Lehota (okres Brezno)
Kategória:Povodie Hrona
Pavel Károly

**Pavel Károly** (* 24. máj 1951, Šumiac) je slovenský rytec a medailér.

## Kariéra
Pavel Károly študoval v rokoch 19661970 na Škole úžitkového výtvarníctva v Kremnici so špecializáciou na plošné a plastické rytie kovov. Učiteľom ústavu sa stal v roku 1970. Károly navrhol množstvo mincí pre Slovenskú Mincovňu Kremnica. Ako umelec v slobodnom povolaní navrhol aj množstvo medailí. Pavel Károly žije a tvorí v Kremnici.

## Výber z diela
* Zlatá minca v hodnote 5000 slovenských korún, Spišský hrad a okolie, svetové dedičstvo UNESCO (1998)
* Strieborná minca v hodnote 200 slovenských korún, svetové dedičstvo Vlkolínec (2001)
* Strieborná minca v hodnote 200 slovenských korún, 200. výročie Bratislavského mieru (2005)
* Motívy slovenských euromincí v hodnote 10 centov, 20 centov a 50 centov (s Jánom Černajom, od roku 2009)
* Pamätná 2-eurová minca k 20. výročiu Nežnej revolúcie (2009)
* Strieborná zberateľská minca v hodnote 10 eur, pripomínajúca 150 rokov memoranda slovenského národa (2011)
* Strieborná zberateľská minca v hodnote 10 eur, pripomínajúca 250. výročie narodenia Chatama Sofera (2012)
* Strieborná zberateľská minca v hodnote 10 eur, pripomínajúca 250. výročie narodenia Antona Bernoláka (2012)
* Strieborná zberateľská minca v hodnote 20 eur, Levoča, lokalita svetového dedičstva (2017)
* Pamätná 2-eurová minca pripomínajúca 25. výročie založenia Slovenskej republiky (2018)

## Referencie

## Externé odkazy
* Pavel Károly
* Pavel Károly

## Zdroj

Kategória:Osobnosti zo Šumiaca
Kategória:Slovenskí rytci
Kategória:Slovenskí medailéri
Kategória:Absolventi Súkromnej školy umeleckého priemyslu (Kremnica)
Kategória:Návrhári mincí
Difilos zo Sinópy

**Difilos** () bol významný grécky básnik a dramatik tzv. novej aténskej komédie. Spolu s Menandrom a Filémónom patril k trojici najuznávanejších autorov tohto žánru.
 
Difilos sa narodil v Sinope (dnešné Turecko) približne medzi rokmi 360 – 350 pred Kr. Hoci väčšinu svojho života prežil v Aténach, kde sa presadil ako autor, zomrel v Smyrne pravdepodobne začiatkom 3. storočia pred Kr. Jeho pozostatky boli prenesené a pochované v Aténach. Podľa dobových svedectiev mal blízky vzťah so slávnou hetérou Gnathainou a vo svojich hrách niekedy aj sám účinkoval ako herec.
 
Difilos bol mimoriadne plodným autorom; antické pramene mu pripisujú autorstvo približne 100 komédií. Do dnešných čias sa zachovalo 137 fragmentov a názvy asi 60 hier. Na rozdiel od čisto meštianskej novej komédie Difilos častejšie čerpal námety aj z mytológie, ktorú spracovával formou burlesky. Jeho hry vynikali majstrovskou stavbou zápletky a využívaním typizovaných postáv, ako sú vychvaľovační vojaci, príživníci, hetéry či výreční kuchári.

Známe hry Difila zo Sinópy:
* *Adelfoi* (Bratia): Komédia o charakterných rozdieloch medzi súrodencami. Stala sa hlavnou predlohou pre rovnomennú hru rímskeho dramatika Terentia (*Adelphoe*).
* *Emporos* (Kupec): Príbeh o mladom kupcovi a jeho milostných peripetiách na cestách. Toto dielo adaptoval rímsky klasik Plautus pod názvom *Mercator*.
* *Kleroumenoi* (Tí, čo žrebujú): Dynamická zápletka založená na losovaní o právo na manželstvo. Hra poslúžila ako priamy vzor pre Plautovu populárnu komédiu *Casina*.
* *Onagros* (Divý osol): Fraška zameraná na prefíkanosť otrokov a finančné intrigy. Do latinskej literatúry ju prevzal Plautus ako Asinaria.
* *Parasitos* (Parazit): Štúdia typizovanej postavy príživníka, ktorý si vtipom a pätolizačstvom zabezpečuje miesto pri stole bohatých.
* *Herakles*: Reprezentant Difilovho špecifického štýlu – mytologickej burlesky. Hrdinu Herakla tu autor paroduje a zobrazuje v komických civilných situáciách.

Difilos dosiahol počas svojho života najmenej tri víťazstvá na slávnosti Lénaia. Jeho literárny odkaz mal zásadný vplyv na formovanie rímskej komédie, najmä na tvorbu Plauta a Terentia. Difilos vynikal výraznou metrickou pestrosťou, ktorou prekračoval dobové štandardy *novej komédie*. Jeho inovatívne narábanie s rozmanitými rytmami sa považuje za kľúčový inšpiračný zdroj pre rímskych autorov, ktorým tento štýl umožnil rozvinúť formálnu a hudobnú štruktúru latinských komédií.

Názvy jeho hier:

## Referencie

Kategória:Dramatici starovekého Grécka
C’est pour elle

„**C’est pour elle**“ je pieseň francúzskeho speváka Pierra Bacheleta, ktorá bola vydaná v roku 1987. Ide o popovú skladbu, ktorá bola súčasťou Bacheletovho siedmeho albumu *[[Vingt ans]]*. Song napísali a zložili Pierre Bachelet a Jean-Pierre Lang. Skladba bola vydaná francúzskym vydavateľstvom RCA a distribuovaná prostredníctvom Bertelsmann Music Group.

Skladba bola aj súčasťou rovnomenného singlu spoločne s piesňou „L'argument Du Séducteur“. Fotografie albumu zabezpečil filmár Just Jaeckin.

V roku 1993 odohral Bachelet skladbu počas živého koncertu v Bataclane, počas ktorého odznelo 14 jeho songov.

## Videoklip
Videoklip odohrávajúci sa v rôznych zákutiach mesta režíroval Just Jaeckin. Vo vyše štvor minútovom klipe hrá samotný Pierre Bachelet a Just Jaeckin.

## Parametre
* Nahrávacia spoločnosťBertelsmann Music Group
* Distribuované spoločnosťouBMG France
* Autorské práva ℗ fonografickéAVREP, Ariola France
* Autorské práva ©Editions Avrep
* TlačSNA
* Vydané spoločnosťouAvrep Editions

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* ''C’est pour elle'' na Discogs
* Oficiálne video
* Oficiálne video

Kategória:Piesne z 1987
Kategória:Single z 1987
Kategória:Hudobné videá režírované Justom Jaeckinom
Kategória:Piesne Pierra Bacheleta
Kategória:Francúzske piesne
Bümpliz-Oberbottigen

náhľad|Oberbottigen s Bümplizom v pozadí
**Bümpliz-Oberbottigen** je mestská časť (*Stadtteil*) VI švajčiarskeho mesta Bern. Ide o jednu zo šiestich mestských častí. Nachádza sa na západe mesta a je najväčším okresom z hľadiska rozlohy aj počtu obyvateľov. Nachádzajú sa tu štatistické obvody (*Statistische Bezirke*) Bethlehem, Bümpliz a Stöckacker (tieto tri najľudnatejšie oblasti mesta sa súhrnne označujú ako **Bern-West**) ako aj vidiecky obvod Oberbottigen, kde stále žijú farmári na plný úväzok.

## Štatistické obvody
* Bümpliz (*Statistiche Bezirk* 29)
* Oberbottigen (*Statistiche Bezirk* 30)
* Stöckacker (*Statistiche Bezirk* 31)
* Bethlehem (*Statistiche Bezirk* 32)
## Referencie

## Zdroj

Kategória:Bern
Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Berne

náhľad|Vlajka Slovenskej republiky
**Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Berne** (, ) sa nachádza na Thunstrasse 63 v Muri bei Bern. Od 22. augusta 2025 je veľvyslankyňou Slovenska vo Švajčiarsku a Lichtenštajnsku Soňa Budayová.

Okrem veľvyslanectva v Berne má Slovensko vo Švajčiarsku konzuláty v Bazileji, Lausanne a Zürichu.

## Služby
Slovenský konzulát v Berne ponúka širokú škálu konzulárnych služieb pre svojich občanov a zahraničných návštevníkov. Medzi najdôležitejšie služby patria:

* Žiadosti o víza na cestu do Slovenska
* Vydávanie a obnova pasov
* Konzulárna pomoc v núdzových situáciách
* Matričné ​​registrácie narodení, sobášov a úmrtí
* Notárske služby vrátane splnomocnení a overovania podpisov
Na väčšinu týchto služieb je potrebné si vopred rezervovať termín.

## Referencie

## Pozri aj
* Slováci vo Švajčiarsku

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Berne
* Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Berne na botschaften-bern.ch

## Zdroj

Kategória:Veľvyslanectvá Slovenska
Kategória:Bern
Chappal Waddi

**Chappal Waddi** () je najvyšší vrch Nigérie. Je súčasťou pohoria Gotel Mountains. Prominencia vrchu je 5 m.

## Názov
V jazyku fulfulde je vrch zvaný *Gangirwal*, čiže Vrch smrti alebo *Mountain of Death*. Vrch smrtí sa volá kvôli nezdolateľnému útvaru v južnej časti vrchu, inak je Chappal Waddi ľahko zdolateľný.

## Poloha
Nachádza sa v juhovýchodnej časti štátu, pri hraniciach s Kamerunom. Je súčasťou Národného parku Gashaka-Gumti, najväčšieho v Nigérii, založeného v roku 1991.

## Galéria

Súbor:Sunset on the mountain.jpg|Západ slnka
Súbor:Boundary Marker.jpg|Hraničný kameň neďaleko vrchu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Dvojtisícovky v Nigérii
Kategória:Najvyššie vrchy štátov
Sebastian Francis

Mons. **Sebastian** kardinál **Francis** (* 11. november 1951, Johor Bahru, Johor, Malajzia) je malajzijský rímskokatolícky kňaz, biskup, ktorý od roku 2011 pôsobí ako diecézny biskup diecézy Penang. Pápež František ho 30. septembra 2023 povýšil na kardinála. Je druhým kardinálom z Malajzie po Anthonym Soterovi Fernandezovi.

## Životopis
Narodil sa 11. novembra 1951 v Johor Bahru, ktoré bolo vtedy súčasťou Malajskej federácie. Jeho starí rodičia emigrovali z indického okresu Thrissur v Kerale do Malajzie v 90. rokoch 19. storočia počas britskej nadvlády. Jeho rodina patrila do rodiny Mecheryovcov z Olluru v Thrissure. Vyrastal v Malajzii, kde jeho rodina zahŕňala piatich bratov a štyri sestry, ktorí sa všetci stali malajzijskými občanmi.

V rokoch 1958 až 1963 získal základné vzdelanie na Základnej škole sv. Jozefa v Johor Bahru, ktorú viedli Bratia sv. Gabriela. V rokoch 1964 až 1967 navštevoval Strednú školu Montfort v Singapure, ktorú tiež viedli Bratia sv. Gabriela, kde ukončil stredoškolské vzdelanie až po úroveň Senior Cambridge. V rokoch 1964 až 1966 sa pripojil k Juniorátu Bratov sv. Gabriela v Singapure a žil v komunite s bratmi. V roku 1967 úspešne zložil skúšku Senior Cambridge v Singapure.

## Kňaz
V roku 1967 vstúpil do menšieho seminára svätého Františka Xaverského v Singapure a o tri roky neskôr sa zapísal do College General, hlavného seminára v Penangu, kde študoval teológiu. Vo veku 25 rokov bol 28. júla 1977 vysvätený za kňaza pre diecézu Melaka-Johor.

V rokoch 1977 až 1981 bol farským vikárom kostola sv. Františka Xaverského v Malacce a potom krátko farským vikárom Nepoškvrneného počatia Panny Márie v Johor Bahru. Následne sa presťahoval do Ríma a v roku 1983 získal licenciát z dogmatickej teológie na Pápežskej univerzite sv. Tomáša Akvinského. V rokoch 2003 až 2012 bol generálnym vikárom Malacca-Johor.

## Biskup
Dňa 7. júla 2012 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za 7 diecézneho biskupa diecézy Penang. Biskupské svätenie prijal 20. augusta 2012. Hlavným svätiteľom bol arcibiskup z Kuala Lumpuru Murphy Nicholas Xavier Pakiam. Spolusvätiteľmi boli emeritný biskup Penangu Antony Selvanayagam a biskup z Melaka-Johoru Paul Tan Chee Ing SJ.

## Kardinál
Dňa 9. júla 2023 pápež František oznámil, že na konzistóriu naplánovanom na 30. septembra vymenuje 21 nových kardinálov, z ktorých 18 bude dostatočne mladých na to, aby sa stali kardinálmi voličmi.

Na tomto konzistóriu na Námestí sv. Petra bol vymenovaný za kardinála – kňaza s titulárnym kostolom *Santa Maria Causa Nostrae Laetitiae*. Svoj titulárny kostol prevzal 12. mája nasledujúceho roka.

Pápež František ho 4. októbra 2023 vymenoval za člena Dikastéria pre podporu integrálneho ľudského rozvoja. Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2025 po smrti pápeža Františka 21. apríla na ktorom bol zvolený pápež Lev XIV. vlastným menom Robert Francis Prevost.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Malajzijskí kardináli
Kategória:Malajzijskí rímskokatolícki biskupi
Gnathaina

**Gnathaina** (; 4. storočie pred Kr., Atény) bola popredná aténska hetéra, známa svojou vzdelanosťou a prínosom k dobovej spoločenskej kultúre. V hierarchii starovekých Atén patrila k úzkej skupine žien, ktoré vďaka svojmu intelektu a rétorickým schopnostiam udržiavali kontakt s poprednými osobnosťami verejného života.

Postavenie Gnathainy v aténskej spoločnosti bolo výsledkom jej nevšedného vtipu, vzdelania a schopnosti nadväzovať dôležité kontakty. Vtedajší systém jej umožnil vymaniť sa z tradičných pravidiel, ktoré vtedajšie ženy obmedzovali. Na rozdiel od bežných vydatých žien, ktorých život sa sústredil na súkromnú sféru a správu domácnosti, Gnathaina premenila svoje postavenie na platformu pre verejné pôsobenie a kultúrnu tvorbu.

Gnathaina ako slobodná žena spravovala vlastný majetok a domov, v ktorom hostila najvýznamnejšie postavy Atén. Jej sídlo fungovalo ako dôležitý spoločenský salón. Pôsobila v ňom nielen ako hostiteľka, ale aj ako duchovná mentorka intelektuálnych debát a kritička dramatickej tvorby, najmä diel svojho dlhoročného partnera, dramatika Difila. Svojím pôsobením vytvorila model vzdelávania pre ďalšie generácie žien (napr. svoju vnučku Gnathainion), pričom kládla dôraz na rétoriku, hudbu a umenie konverzácie.

Gnathaina je historicky významná predovšetkým ako autorka spisu *Nomos syssitikos* (Zákon o spoločnom stolovaní). Podľa svedectva Athénaia z Naukratidy išlo o formálny kódex, ktorý kodifikoval pravidlá správania na hostinách. Tento dokument obsahoval pravidlá týkajúce sa poradia prípitkov, kvality konverzácie a eliminácie nevhodného správania hostí. Za porušenie týchto „zákonov“ Gnathaina vyžadovala pokuty, čím v patriarchálnom prostredí upevňovala svoju autoritu a dohliadala na dodržiavanie civilizovaného dekóra. Svojou písomnou prácou povýšila bežné spoločenské stretnutie na disciplinovanú kultúrnu udalosť, čím sa zaradila medzi uznávaných arbitrov vkusu svojej doby.

Jej povesť bola postavená na pohotovom vtipe a irónii, ktoré sa zachovali v zbierkach antických anekdot (chreiai). Jej výroky ilustrujú vysokú úroveň jej intelektuálneho prejavu:
* O kvalite vína: Keď jej jeden z hostí podal malé množstvo vína so slovami, že je „šestnásťročné“, Gnathaina trefne poznamenala: „Na svoj vek je naozaj maličké.“ 
* O literárnej kritike: Svojmu druhovi Difilovi po neúspešnej premiére jeho hry poskytla útechu spojenú s ostrou pointou o kvalite jeho tvorby, čo demonštrovalo jej schopnosť nezaujatej reflexie.
* O morálke hostí: Svojím humorom dokázala elegantne odzbrojiť nevhodných návštevníkov, čím si v intelektuálnych kruhoch udržiavala vysoký kredit a rešpekt.

Gnathaina je v dejinách vnímaná ako žena, ktorá transformovala svoje spoločenské postavenie na nástroj vplyvu. Jej prínos nespočíval len v osobnom šarme, ale v schopnosti inštitucionalizovať pravidlá správania a vytvoriť literárne dielo, ktoré ovplyvnilo kultúru aténskych symposií. Jej život je príkladom toho, ako vzdelanie a rétorická zdatnosť umožnili žene dosiahnuť verejnú autoritu v silne hierarchickej spoločnosti.
 
## Referencie

Kategória:Staroveké Grécko
Kategória:Hetéry
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1992/93

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1992/93** bol 41. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Po 22 rokoch získal titul TJ Tatran Prešov, pre ktorý to bol 3. titul v histórii.

Bol to posledný ročník česko-slovenskej ligy, po rozdelení federácie sa od sezóny 1993/94 hrali na Slovensku a v Česku už samostatné súťaže. Kompetencie riadenia súťaží zaniknutej Česko-slovenskej federácii hádzanej (ČSFH) po roku 1993 prevzali Slovenský zväz hádzanej a Český svaz házené. Namiesto Česko-slovenského pohára sa v oboch nových republikách odohrali samostatné pohárové súťaže.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Pôvodne sa malo po základnej časti odohrať aj play-off, v priebehu sezóny (november 1992) však z toho vzišlo, keď Rada ČSFH odsúhlasila ukončenie súťaže dlhodobou časťou. Kvôli rozdeleniu federálnej ligy žiadne družstvo do nižších súťaží nevypadlo. Na českej i slovenskej strane boli najvyššie súťaže doplnené družstvami z nižších národných súťaží (ČNL, resp. SNL).

## Účastníci

Pozn.: V priebehu sezóny došlo v prípade klubu z Plzne k premenovaniu na Jatas Plzeň.

## Výsledky
### Základná časť

## Najlepší strelci

5 234 gólov strelilo celkovo 186 strelcov.

## Diváci

Najvyššia návšteva bola na zápase PrešovBratislava: 3 000 divákov.

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1992/93

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
*  
* Denník Šport

Kategória:Hádzaná v 1992
Kategória:Hádzaná v 1993
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov