open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Garcia Martinez

Blahoslavený **Garcia Martinez** (* neznámy – † 1286) bol portugalský šľachtic a rytier Rádu svätého Jána z Jeruzalema. Patrí medzi blahoslavených Maltézskeho rádu.

O jeho živote nie je veľa informácií, vie sa len, že bol portugalskej národnosti, bol španielskym kráľovským veliteľom a jeho život bol svätý. Pochovaný je v kláštore v baskickom Laza, v domove konventuálnych kaplánov Rádu. Po jeho smrti v 1286 sa sem chodili ľudia modliť a hovorili o viacerých zázrakoch, dva však sú pamätné.

Keď Doña Leonora, sestra portugalského kráľa Jána, vykonala púť do Santiaga de Compostela, zastavila sa v baskickom meste Leza so sprievodom, v ktorom boli najmenej traja biskupi - z Viseu, Coimbry a Porta. Princezná tri dni uctievala relikvie svätého rytiera. Na jeho počesť rozdávala štedré almužny; potom, keď bola jej oddanosť uspokojená, pokračovala v spiatočnej ceste s celým svojím sprievodom. Keď opustila mesto, muž, ktorého nohy boli len kosť a koža, sa dotiahol k hrobu blahoslaveného rytiera, vrúcne sa modlil a zaspal. Keď sa prebudil z letargie, bol uzdravený; jeho nohy sa vrátili do normálu. Šialený radosťou sa rozbehol na planinu a s výkrikmi rozprával o veľkom zázraku, na veľké úžas pánov. Všetci sa vrátili späť do kláštora. Deväť dní sa Doña Leonora modlila, slúžila omše a vykonávala bohoslužby na poďakovanie. Na potvrdenie zázraku bol spísaný dokument, ktorý podpísali princezná, biskupi a páni zo sprievodu.

Inokedy kováč z Lezy, ktorý načúval klebetám ​​a rozprávaniu zlých jazykov, začal podozrievať mladú a krásnu manželku, že porušila manželský sľub. Po hrubých poznámkach nasledovali výčitky, po výčitkách krik a po plači prichádzali vyhrážky. Žena vzývala blahoslaveného Garciu a ako dôkaz svojej neviny vzala do ruky žeravý radlicový pluh z plameňov kováčskej pece a pokojne ho položila na hrob svätca. Manžel priznal chybu.

V 17. storočí bolo možné vidieť visieť pri hrobke blahoslaveného rytiera barle mrzáka a radlicový pluh, ktoré stále svedčili o moci, chápavej dobrote a zdvorilosti cnostného rytiera k ženám.

## Referencie


## Pozri aj

* Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Portugalskí katolícki svätci
Kategória:Úmrtia v 1286
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 3. januára
Dekan kardinálskeho kolégia

**Dekan kardinálskeho kolégia** je ten z kardinálov - biskupov, ktorý je predsedom kardinálskeho kolégia. Podľa súčasných predpisov je kardinál-dekan volený z radu kardinálov - biskupov na päť rokov, s možnosťou byť raz zvolený znova. Súčasným dekanom kardinálskeho kolégia je kardinál Giovanni Battista Re, ktorý je vo funkcii od 18. januára 2020; pápež František ho vo februári 2025 znovu potvrdil vo funkcii. Dekana kardinálskeho kolégia zastupuje vicedekan, ktorým je kardinál Leonardo Sandri.

## História funkcie
Pápež Eugen III. ustanovil roku 1150, že dekanom kardinálskeho kolégia je kardinál-biskup suburbikálnej diecézy Ostie, ktorá bola zároveň spojená s diecézou Velletri (spojenie trvalo až do roku 1914). Po stáročia býval dekanom služobne najstarší kardinál-biskup; tak to stanovil ešte Kódex kanonického práva z roku 1917. Pápež Pavol VI. vydal 26. februára 1965 motu proprio Sacro Cardinalium Consilio, v ktorom ustanovil, že dekan (a jeho zástupca vicedekan) budú volení kardinálmi-biskupmi z radov kardinálov-biskupov suburbikálnych diecéz (vylúčení teda boli patriarchovia východných). Voľbu následne potvrdzuje pápež. V roku 2019 pápež František rozhodol, že dekan bude volený na päť rokov (s možnosťou byť raz zvolený znova), a potom sa stane emeritným dekanom kardinálskeho kolégia.

## Úlohy a výsady kardinála-dekana
Kardinál-dekan predsedá kardinálskemu kolégiu, nemá však žiadnu právomoc nad ostatnými kardinálmi, je iba primus inter pares. Je povinný rezidovať v Ríme, rovnako ako vicedekan. Dekan vedie kardinálsky zbor počas konzistória. Oznamuje pápežovu smrť členom diplomatického zboru akreditovaným pri Svätej stolici, spoluorganizuje pápežský pohreb a liturgicky ho vedie, zvoláva a predsedá konkláve. Ak je starší ako 80 rokov, nepredsedá konkláve, zastupuje ho kardinál-vicedekan, a pokiaľ ani tento nie je voličom, služobne najstarší z radov kardinálov-biskupov. Po zvolení pápeža sa ho pýta, či voľbu prijíma, a aké meno si zvolil. Pokiaľ zvolený pápež nie je biskupom, udeľuje mu ešte v konkláve biskupské svätenie. Pri slávnostnej inaugurácii novozvoleného pápeža mu odovzdáva rybársky prsteň. Obvykle tiež predsedá pohrebu kardinála alebo zádušnú omšu za neho. Kardinál-biskup je podľa kán. 350 CIC titulárnym ostijským biskupom, pričom si ponecháva predchádzajúce tituly. Podľa starobylej tradície po svojom vymenovaní prijíma pálium ad personam, hoci nie je metropolitom (táto výsada je odvodená od skutočnosti, že môže novozvolenému pápežovi udeľovať biskupské svätenie).

## Referencie

## Pozri aj
* Kardinál-diakon
* Kardinál-kňaz
* Kardinál-biskup
* Hierarchia katolíckej cirkvi

## Zdroj

Kategória:Kardináli
Kategória:Cirkevné tituly
Zákon o zásluhách Milana Rastislava Štefánika o Slovensko

[náhľad|[Mohyla Milana Rastislava Štefánika (Bradlo)|Mohyla M. R. Štefánika na Bradle]]
**Zákon o zásluhách Milana Rastislava Štefánika o Slovensko** (zákon č. 402/2000 Z. z.) je slovenským zákonom. Národná rada Slovenskej republiky ho prijala 30. októbra 2000 na uctenie si pamiatky spoluzakladateľa Česko-Slovenska generála Milana Rastislava Štefánika.

Veľmi podobný zákon bol prijatý v roku 1990 ako zákon č. 117/1990 Zb. o zásluhách M. R. Štefánika. Nadväzuje na československú tradíciu zákonov o zásluhách (jako zákon o zásluhách Andreja Hlinku, zákon o zásluhách T. G. Masaryka a i.).

## Obsah zákona
V zákone sa uvádza, že Milan Rastislav Štefánik sa mimoriadne zaslúžil o to, aby sa slovenský národ stal štátotvorným národom samostatného česko-slovenského štátu (§ 1). Za jeho zásluhy sa v budove Národnej rady Slovenskej republiky umiestňuje busta Milana Rastislava Štefánika a pamätná tabuľa s jeho krédom *„Veriť, milovať, pracovať“* a faksimile jeho podpisu (§ 2). Ďalej zákon upravuje mohylu Milana Rastislava Štefánika na Bradle ako pietne miesto (podľa ktorého sa tam musí uchovávať tak, aby nerušila jeho pokoj), jej umiestnenie a dotáciu.

## Referencie


## Externé odkazy

* Zákon č. 402/2000 Z. z.Zákon o zásluhách Milana Rastislava Štefánika o Slovensko

## Zdroj

Kategória:Právne predpisy na Slovensku
Kategória:Milan Rastislav Štefánik
Hugo Canefri

Svätý **Hugo Canefri** (tal.: *Ugo Canefri*, * 1148, Gamondio† 8. október 1233, Janov), tiež známy ako *Ugo da Genova*, bol taliansky šľachtic, rytier – špitálnik Rádu svätého Jána z Jeruzalema.

Narodil sa pravdepodobne v roku 1148 v obci Gamondio (dnes Castellazzo Bormida) v provincii Alessandria v regióne Piemont v rodine grófov z Canefri – Arnoldovi a Valentine Fieschiovcom. Ako dvadsaťročný sa vydal z Janova na tretiu križiacku výpravu. Keďže na vlastné oči videl hrôzy vojny, rozhodol sa vstúpiť do Rádu svätého Jána v Jeruzaleme. Na konci križiackej výpravy bol pridelený do nemocnice Commenda di San Giovanni di Pré v Janove ako kaplán, magister hospitalis alebo preceptor, kde sa venoval starostlivosti o chorých a pútnikov.

Ako muž hlbokej viery sa rád uchyľoval k modlitbám v jaskyni na kopci s výhľadom na hospic, neďaleko potoka, ktorý tiekol medzi štvrťou Oregina a vrchom San Barnaba. Zomrel 8. októbra 1233 a bol pochovaný v Kostole San Giovanni di Prè. Krátko po smrti bol blahorečený a neskôr kanonizovaný za svätca rímskokatolíckej cirkvi. Uctievaný je aj pod menom svätý Hugo Janovský v Janove, ale aj v meste Alessandria, ktoré vzniklo v roku 1168. Je považovaný za svätého Zvrchovaného vojenského maltézskeho rádu. Sviatok má 8. októbra.

Pripisuje sa mu niekoľko zázrakov súvisiacich s vodným živlom. Najznámejší je „zázrak svätého Huga“, keď nechal vyvŕtať vodu zo skaly v údolí nad komendou, aby ušetril nemocničným pračkám dlhú a únavnú cestu, keď prali oblečenie chorých. Podľa ľudovej tradície sa tiež hovorí, že premenil vodu na víno, zachránil loď, ktorá sa potápala, a uzdravil mrzáka po tom, čo päť nocí bdel nad jeho hrobom.

## Referencie

## Pozri aj
* Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

## Iné projekty

Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Kresťania tretej križiackej výpravy
Kategória:Talianski katolícki svätci
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 8. októbra
Kategória:Osobnosti z Piemontu
Sirény z kabaretu

[náhľad|Zľava: [Michalina Olszańska (Zlatá), Marta Mazureková (Strieborná) a Agnieszka Smoczyńska (režisérka filmu) na festivale Sundance Film Festival 2016]]
***Sirény z kabaretu***, festivalovým názvom ***Vábenie sirén*** (orig. *Córki dancingu*, doslovne „Dcéry tanca“), je poľský muzikálový horor z roku 2015, ktorý režírovala Agnieszka Smoczyńska a napísal ho Robert Bolesto. Rozpráva príbeh dvoch sirén, ktoré vyjdú z vody a vystupujú v nočnom klube. Jedna sa zamiluje do muža a vzdá sa svojho chvosta, no pritom stratí hlas. Príbeh je prepracovaním rozprávky *[[Malá morská víla]]* (1837) od Hansa Christiana Andersena, ktorá je inšpirovaná skúsenosťami Smoczyńskej. Po poľskej premiére bol film premietaný na festivaloch Sundance Film Festival 2016 a Fantasia Film Festival a zožal tu pozitívne hodnotenie.

## Synopsa
Zlatá a Strieborná sú morské panny, ktoré na sklonku osemdesiatych rokov doplávali do nočného klubu vo Varšave, kde vďaka svojim ľúbivým hlasom a jedinečným telesným proporciám roztočili žiarnu kariéru tanečníc a speváčok. V bizarnom prostredí týchto podnikov skúšajú prvú cigaretu, štamperlík, bozk, spoznávajú lásku aj sklamanie, aby čoskoro zistili, že v živote nie je nič také krásne, ako to na prvý pohľad vyzerá.  Príbeh o láske, dospievaní, nadobúdaní skúseností a strácaní ilúzií je intímnou spoveďou režisérky aj autoriek pôvodnej hudby (sester Barbary a Zuzanny Wrońských), ktorých detstvo je tesne spojené so životom nočných klubov, v ktorých vystupovali ich rodičia. Práve ich podmanivo dekadentnú atmosféru sa vo svojom žánrovo rozpínavom debute pokúsila Agnieszka Smoczyńská evokovať. Temnú povahu Zlatej tu Michalina Olszańska sprítomnila rovnako presvedčivo ako svoj sociopatický part v snímke *Ja, Olga Hepnarová* (2016), len namiesto jazdy nákladiakom tu prichádza k reči krvilačné chúťky.

## Obsadenie
* Marta Mazureková ako Strieborná
* Michalina Olszańska ako Zlatá
* Kinga Preisová ako Krysia, speváčka nočného klubu
* Andrzej Konopka ako bubeník 
* Jakub Gierszał ako basgitarista
* Zygmunt Malanowicz ako správca domu
* Magdalena Cielecka ako Divine Furs (striptízová tanečnica)
* Katarzyna Hermanová ako policajtka (poručíčka milície)
* Marcin Kowalczyk ako Triton / Daedalus
* Kaya Kołodziejczyková ako Crystal

## Referencie

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Filmy z 2015
Kategória:Filmy podľa názvu
Gerard Mecatti

Blahoslavený **Gerard Mecatti** alebo **Gerard de Villamagna** (* okolo 1174, Villamagna, Florentská republika – † asi 1245, Villamagna) bol taliansky mních a pustovník z 13. storočia. Jeho životopis je málo známy a jeho hagiografia bola napísaná v 16. storočí. Bol členom Rádu svätého Jána z Jeruzalema, blahorečil ho pápež Gregor XVI. 18. marca 1833.

Do Rádu svätého Jána z Jeruzalema vstúpil ako sluha po príchode do Svätej zeme. Po návrate do Talianska žil ako pustovník v pokání a modlitbe, napodobňujúc svätého Františka z Assisi. Keď ochorel, starali sa oňho johanitské mníšky z Florencie. Jedného januárového večera, keď sa ho mníška spýtala, či by si niečo dal, s úsmevom odpovedal: „Áno, chcel by som jesť čerešne.“ Mníška si spočiatku myslela, že blúzni, ale keďže brat Gerard trval na svojom, nechala sa presvedčiť, aby išla von. Na neďalekom poli uvidela čerešňu plnú krásnych červených a veľmi zrelých plodov, čerstvých ako v júni. Preto je blahoslavený Gerard Mecatti často zobrazovaný s konárom naloženým červenými čerešňami.

Zomrel okolo roku 1245. Jeho telo je uložené v Oratóriu blahoslaveného Gerarda vo Villamagna. Jeho pamiatka sa pripomína 18. mája.

## Referencie

## Pozri aj
* Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

## Iné projekty

Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Talianski katolícki blahoslavení
Kategória:Pustovníci
Kategória:Talianski františkáni
Kategória:Blahorečení Gregorom XVI.
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 18. mája
Na život a na smrť

**Na život a na smrť** môže byť:

* americký film z roku 1981, pozri Na život a na smrť (film z roku 1981)
* americký film z roku 2008, pozri Na život a na smrť (film z roku 2008)
* americký film z roku 2013, pozri Na život a na smrť (film z roku 2013)
* slovenský televízny film z roku 2018, pozri Na život a na smrť (televízny film z roku 2018)
Felarya

náhľad|Ralma aj Magnus majú vzhľad typických felaryanských dobrodruhov-bojovníkov (postavy navrhol používateľ magnusfaustus)
náhľad|Ľadová nága Rin spolu s ľudskou Caidance – rané kanonické priateľstvo medzi prototypickým predátorom a korisťou (postavy vytvorené a pomenované používateľom randomdude678)
**Felarya** je nezávisle vydaná OEL manga distribuovaná prostredníctvom Lulu a zároveň nebezpečný svet, kde ľudia sotva dosahujú vrchol a sú často lovení dravou faunou a flórou, ako aj oveľa väčšími vnímajúcimi humanoidnými druhmi. Dejová línia mangy prominentne obsahuje obrovskú Nágu Crisis a jej známych.

Okrem toho, že Felarya je OEL manga, je aktívna komunita zameraná na budovanie svetov, kde vznikajú príbehy vytvorené fanúšikmi, nie úplne nepodobné fan fikcii, a sú podporované nápady na rozšírenie a prepracovanie štruktúry sveta. Svet je výhradným vlastníctvom tvorcu, Karba, a tí, ktorí píšu alebo kreslia veci súvisiace so svetom Felarya, musia dodržiavať jeho špecifikácie a pravidlá na jeho fóre.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Fiktívne vesmíry
Villamagna (Florencia)

**Villamagna** je osada v talianskej obci Bagno a Ripoli, ktorá sa nachádza v metropolitnom meste Florencia v regióne Toskánsko. Leží vo výške 326 metrov nad morov a má 205 obyvateľov.

Obec Villamagna sa prvýkrát spomína v roku 1067. Mníšky zo Sant'Ellero di Vallombrosa mali v tejto oblasti jurisdikciu, čo potvrdilo privilégium cisára Henricha VI. podpísané v Pise 26. februára 1191. Bolo to miesto, kde stál hrad.

Na hlavnom námestí mesta sa nachádza farský kostol San Donnino, ktorý pochádza z 8. storočia. Na miestnom cintoríne sa nachádza Oratóriu blahoslaveného Gerarda z konca 14. storočia, kde sú uchované pozostatky Gerarda Mecatti. Bol to taliansky mních, pustovník a člen Rádu svätého Jána z Jeruzalema, ktorý sa narodil vo Villamagne okolo roku 1174.

## Referencia

## Iné projekty

Kategória:Obce v Taliansku
Kategória:Toskánsko
Kategória:Florencia
Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

**Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu** zahŕňajú členov Zvrchovaného vojenského maltézskeho rádu (do roku 1798 Rádu svätého Jána z Jeruzalema), ktorí boli po smrti blahorečení či kanonizovaní. 

* Blahoslavený Garcia Martinez (3. január)
* Blahoslavený Clemens August von Galen (22. marec)
* Blahoslavený Gerard Mecatti (18. máj)
* Blahoslavený Vilmos Apor (23. máj)
* Svätá Ubaldesca (28. máj)
* Svätá Flóra z Beaulieu (12. jún)
* Blahoslavený Gerland (19. jún)
* Svätý Nicasius (1. júl)
* Blahoslavený Adrian Fortescue (8. júl)
* Blahoslavený David Gonson (12. júl)
* Svätá Toscana (14. júl)
* Blahoslavený Alfredo Ildefonso Schuster (30. august)
* Blahoslavený Pietro Pattarini z Imoly (5. október)
* Svätý Hugo Canefri (8. október)
* Svätý Ján XXIII., pápež (11. október)
* Blahoslavený Gerard (13. október)
* Blahoslavený Karol I. Rakúsky (21. október)
* Blahoslavený Raymond du Puy (19. november)

## Sviatky spojené s Maltézskym rádom

* Sviatok výročia posviacky Kláštorného kostola svätého Jána vo Vallete (20. február)
* Sviatok svätého Nuno Alvares Pereira (1. apríl)
* Sviatok narodenia svätého Jána Krstiteľa (24. jún)
* Sviatok smrti svätého Jána Krstiteľa (29. august)
* Sviatok Panny Márie z Philermos (8. september)
* Sviatok svätého Zachariáša a svätej Alžbety (23. september)
* Sviatok svätej Alžbety Uhorskej (17. november)
* Sviatok všetkých svätých z Maltézskeho rádu (19. november)
* Sviatok Panny Márie z Liesse (2. december)

## Referencie

Kategória:Rád maltézskych rytierov
Kategória:Rytieri
Perlový potok (prítok Hnilca)

**Perlový potok**, staršie aj **Tokáreň** je vodný tok vo Volovských vrchoch na území okresu Gelnica. Je to pravostranný prítok Hnilca s dĺžkou približne 12 km a je tokom VI. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení vo východnej polovici Volovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Kojšovská hoľa, na západnom úbočí vrchu Kojšovská hoľa (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v závere Hlbokej doliny nazývanej aj Tokáreň tečie krátko severozápadným, následne západným smerom. Priberá ľavostranný prítok z lokality Zágrund na úbočí Zlatoidskej hory () a postupne sa stáča severným smerom. Na krátko sa stáča na severozápad a vteká do Perlovej dolinky, kde priberá významnejší prítok spod Hrubej jedle (). V strednej časti priberá viacero menších prítokov a postupne mení smer na severovýchod. Priberá významnejší pravostranný prítok z lokality Zdubisko a pokračuje už sčasti osídleným údolím na severozápad. Vteká do Hnileckej doliny, kde podteká cestu II/546 a na okraji podcelku Kojšovská hoľa sa na území mesta Gelnica v nadmorskej výške približne  vlieva ako pravostranný prítok do rieky Hnilec. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a na hornom toku preteká katastrálnym územím obce Kojšov, následne pokračuje územím mesta Gelnica v rovnomennom okrese v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
* Volovské vrchy, Kojšovská hoľa (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Volovských vrchoch
Kategória:Povodie Hnilca
Kategória:Vodné toky v okrese Gelnica
Kategória:Gelnica
Kategória:Kojšov
Banský potok (prítok Oľšavy)

**Banský potok** je potok v regióne Horný Zemplín, na území obce Banské v okrese Vranov nad Topľou v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Slanské vrchy. Ústi do Oľšavy. Má dĺžku .  

## Prameň
Pramení v  v lesnom extraviláne na území obce Banské, neďaleko obecnej hranice s obcou Herľany v okrese Košice-okolie v Košickom kraji, v západnej časti územia obce Banské, v katastrálnom území *Banské*, v lese *Mláčky*, juhovýchodovýchodne od Herlianskeho sedla so  v hlavnom hrebeni centrálnej časti Slanských vrchov, v okrese Vranov nad Topľou v Prešovskom kraji, v regióne Horný Zemplín. 

## Opis toku
Od prameňa tečie severným smerom územím obce Banské cez lesný extravilán, v  sa priblíži k ceste II/576 spájajúcej Košice s Vranovom nad Topľou na úseku medzi obcami Herľany a Banské, ľavým brehom obteká úpätie lesa *Dubová*, veľkým oblúkom sa esovite skrúca do východného smeru a opäť do severného smeru, preteká cez les premiešaný s trvalým trávnym porastom. Približuje sa z juhozápadnej strany k intravilánu, v  priberá bezmenný pravostranný prítok a ľavým brehom obmýva športové zariadenie, pokračuje severovýchodným smerom a v  v centrálnej časti územia obce Banské na hranici medzi extravilánom a intravilánom ústi do Oľšavy ako jej ľavostranný prítok. Oľšava je prítokom Tople. *Banský potok* patrí do okresu Vranov nad Topľou v Prešovskom kraji. Patrí do geomorfologického celku Slanské vrchy na pomedzí geomorfologických podcelkov Makovica a Mošník. *Banský potok* má jeden bezmenný prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Banský potok* má pôvod v názve obce Banské, v ktorej potok pramení a ktorou preteká; doložené písomné záznamy názvu obce: 1397 *Banyapathaka alias Wyuagas* → 1773 *Banské*. Motivácia pomenovania vychádza z  apelatíva baňa vo význame *zvislá jama vyhĺbená do zeme s rozšírenou dolnou časťou alebo podzemná chodba na ťaženie úžitkových nerastov, prípadne povrchová baňa, kameňolom*. Zo slova  baňa bolo po rozšírení o formant *-ský* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Banský potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Banský potok* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Banský potok* nie je jedinečným hydronymom; máme 15 vodných tokov s týmto štandardizovaným názvom (máj 2025).

## Referencie

 

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v okrese Vranov nad Topľou    
Kategória:Vodné toky v Slanských vrchoch
Kategória:Banské
Kategória:Povodie Tople
Marek Rozkoš

Mgr. art. **Marek Rozkoš** (* 24. máj 1991, Košice) je slovenský divadelný a televízny herec. Je známy zo seriálu *[[Dunaj, k vašim službám]]*.

## Život
Narodil sa v Košiciach, vyrastal v dedine Fulianka pri Prešove. Jeho otec je gréckokatolícky kňaz. Vyštudoval gymnázium v Prešove, ktoré reprezentoval v športe i v umení.

Po gymnáziu nastúpil na Filozofickú fakultu na Prešovskej univerzite, kde sa stal členom Študentského divadla. Po roku si dal prihlášku na Akadémiu umení v Banskej Bystrici, ktorú absolvoval v roku 2016 a v roku 2021 ukončil aj doktorandské štúdium. Už ako študent hosťoval v DJGT vo Zvolene, kde stvárnil postavu Ľudovíta Štúra v inscenácii *Orol tatranský*. Členom súboru je od roku 2015.

Pôsobí aj ako pedagóg na Akadémii umení v Banskej Bystrici, kde vyučuje javiskovú reč, koordináciu reči a pohybu v priestore a dabing.

V roku 2023 začal účinkovať v úspešnom seriáli *[[Dunaj, k vašim službám]]*, kde si zahral postavu Petra Kučeru, syna majiteľov obchodného domu Dunaj. Aktuálne hrá v seriáli ''Sľub'', kde stvárňuje postavu Jozefa Kollára.

V desiatej sérii *[[Let’s Dance (slovenský televízny program)|Let's dance]]* bol jedným zo súťažiacich. Skončil na 6. mieste.

Je ženatý s herečkou Katarínou Rozkošovou, spolu vychovávajú dcéru Hanu a syna Marka.

## Referencie
Gerland z Caltagirone

Blahoslavený **Gerland z Caltagirone** (známy ako *Gerland z Alemagny* alebo *Gerland z Apolónie*, * 13. storočie - † okolo 1271, Caltagirone, Sicília) bol rytierom Rádu svätého Jána z Jeruzalema. V čase vlády Fridricha II. slúžil v malom kostole v Caltagirone na Sicílii, kde sa staral o vdovy a siroty.

## Život
Najstarší autori uvádzajú, že pochádzal z Nemecka alebo Poľska, zatiaľ čo podľa novších štúdií bol Sicílčan, rodák z Piazza Armerina, kde existujú písomné dôkazy o prítomnosti rodiny Alemanov v 13. storočí, ktorá sa tam usadila z Bologne.

Gerland strávil veľkú časť svojho života ako rehoľný rytier v Caltagirone, stal sa ochrancom vdov a sirôt a zároveň sa venoval prísnym kajúcim praktikám.  Traduje sa, že Gerland nosil pod uniformou košeľu vyrobenú z kozej srsti ako prejav umŕtvovania a pokánia známe ako cilicium a v samote svojej izby sa rytier sám seba bolestivo bičoval. Jeho pôst a abstinencia boli časté a dlhé. Jeho svätosť sa však jasne prejavovala v jeho štedrých almužnách, v pomoci a úteche, ktorú poskytoval biednym a všetkým, ktorí jeho lásku potrebovali.

Zomrel okolo roku 1271 a okamžite sa stal predmetom zbožného ľudového kultu. 19. júna 1327 boli jeho pozostatky identifikované a prenesené do Baziliky svätého Jakuba (tal. *Basilica di San Giacomo*) v Caltagirone. Jeho lebka je tam dodnes uložená v striebornej schránke, ktorá je pri rôznych príležitostiach vystavená na verejné uctievanie, zatiaľ čo zvyšok jeho tela je v relikviári baziliky.

## Uctievanie
Katolícka cirkev si tohto blahoslaveného pripomína podľa Rímskeho martyrológia 19. júna.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi
* Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 19. júna
Flóra z Beaulieu

Svätá **Flóra z Beaulieu** (franc.: Sainte Fleur, * okolo 1300, Maurs - † 1347, Issendolus) bola francúzska mníška, členka Rádu svätého Jána z Jeruzalema. Je označovaná ako Panna Maltézskeho rádu a jej pamiatka sa pripomína 12. júna.

Narodila sa v obci Maurs v diecéze Saint-Flour v regióne Auvergne, ako trinásťročná vstúpila do Rádu svätého Jána z Jeruzalema a kláštora Beaulieu v meste v Issendolus v diecéze Cahors (severne od Toulouse), kde sa venovala starostlivosti o chudobných a chorých v nemocnici spojenej s kláštorom.

Obzvlášť uctievala ukrižovaného Krista, ​​svätého Jána Krstiteľa a Matku Božiu. Hovorí sa tiež, že mala mystické zážitky (extázy, vízie) a prorocké poznania, Kristove rany (stigmy) a trpela. Počas svojho života vykonala niekoľko zázrakov.

## Referencie

## Pozri aj
* Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

## Iné projekty

## Externé odkazy
* biografia na stránke *Životopisy svätých*

Kategória:Úmrtia v 1347
Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Francúzski katolícki svätci
Kategória:Osobnosti z Auvergne-Rhône-Alpes
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 12. júna
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 5. októbra
David Gonson

Blahoslavený **David Gonson** (*1510, Deptford, Kent, Anglické kráľovstvo†12. júl 1541, Southwark, Anglické kráľovstvo) tiež známy ako **David Gunston** bol anglický šľachtic, rytier Rádu svätého Jána z Jeruzalema. Odmietol uznať kráľa Henricha VIII. za hlavu cirkvi a bol popravený. Ako mučeníka katolíckej cirkvi ho Pius XI. vyhlásil za blahoslaveného.

Do Rádu bol prijatý v anglickom dome na Malte 20. októbra 1533. Slúžil na rádových lodiach v Stredozemnom mori až do roku 1540, keď sa vrátil do Anglicka. 

Kráľ Henrich VIII. v túžbe po dedičovi trónu odpadol od viery a Ríma, zákonom o supremácii z roku 1534 sám seba vyhlásil za hlavu národnej cirkvi, potlačoval a rušil v Anglicku rehoľné rády, ktoré zostali verné Svätému otcovi. Do prvej fázy rušenia rehoľných rádov neboli maltézski rytieri zahrnutí, lebo ich chcel využiť k armádnej službe, napríklad chrániť Calais a okolie. Proti tomu opakovane protestoval veľmajster Philippe Villiers de L’Isle-Adam. Keďže maltézski rytieri neuznávali zákon u supremácii, dal kráľ 10. mája 1540 odhlasovať osobitný zákon, ktorým bol rád v Anglicku zrušený a jeho majetok bol skonfiškovaný. 

David Gonson bol v tom istom roku uväznený v londýnskom Toweri a v roku 1541 zákonom parlamentu odsúdený na smrť za "popretie autority kráľa v duchovných záležitostiach". Bol 12. júla 1541 obesený a rozštvrtený na St Thomas' Waterings v Southwarku. Pápež Pius XI. ho 15. decembra 1929 vyhlásil za blahoslaveného. Pamiatka na neho je 12. júla.

## Referencie

## Pozri aj
* Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Popravení sťatím
Alexandra Holdenová

**Alexandra Paige Holdenová** (* 30. apríl 1977, Northfield, Minnesota, USA) je americká herečka, známa z filmov ako *Krása na zabitie* (1999), *Sugar & Spice* (2001), *[[Sexi kosť]]* (2002), *Smrť prichádza v bielom* (2003), *Lovely Molly* (2011) a z televíznych seriálov ako  ''Priatelia'' (2000), *[[Ally McBealová]]* (2001) a *[[Bostonské vraždy]]* (2012–2013).

## Detstvo a mladosť

Holdenová sa narodila v meste Northfield v štáte Minnesota rodičom Kristi a Barrymu Holdenovým. Pochádza zo škandinávskej rodiny. Po dovŕšení osemnástich rokov sa presťahovala do Los Angeles, kde najprv pracovala ako čašníčka, kým sa jej nepodarilo získať prvé herecké úlohy.

## Kariéra

Holdenová debutovala vo filme *The Last Time I Committed Suicide* z roku 1997, kde si zahrala po boku Thomasa Janea a Keanu Reevesa. V tom istom roku sa objavila aj v populárnej komédii *In & Out*, ktorá pomohla upevniť jej postavenie ako vychádzajúcej hviezdy.

V roku 1999 si zahrala menšiu, no podstatnú úlohu pre dej, v satirickej komédii *Krása na zabitie*, kde si zahrala po boku Kirsten Dunst a Denise Richards. O rok neskôr, stvárnila úlohu Elizabeth Stevens, v televíznom seriáli *[[Priatelia (seriál)|Priatelia]]*, kde jej postava mala krátky romantický vzťah s Rossom Gellerom, ktorého stvárnil David Schwimmer. 

V roku 2002 si zahrala v romantickej komédii *Sexi kosť*. O rok neskôr, Holdenová hrala po boku Lin Shaye vo filme *Smrť prichádza v bielom*, kde stvárnili matku a dcéru uviaznuté s rodinou na desivej, nekonečnej ceste počas Štedrého večera. Ich herecké výkony prispeli k silnej psychologickej atmosfére tohto kultového hororu.

Neskôr sa objavila vo viacerých televíznych seriáloch vrátane *Odpočívaj v pokoji* (2002), *Friday Night Lights* (2007), *[[Odložený prípad]]* (2009) či ** (2012). 

## Súkromný život

V roku 1997 sa Holdenová vydala za herca a hudobníka Johnnyho Stronga, ich manželstvo sa neskôr skončilo rozvodom. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Toscana z Verony

Svätá **Toscana z Verony** (*okolo 1280, Zevio - †14. júl 1343, Verona) bola talianska šľachtičná, bola mníškou v Ráde svätého Jána z Jeruzalema, kde zasvätila svoj život modlitbe a starostlivosti o chorých. Zomrela 14. júla 1343.

Toscana sa narodila do šľachtickej rodiny Crescenti. Už v mladom veku mala úctu k cudnosti a panenstvu, odmietla všetkých nápadníkov. Napriek tomu jej rodina trvala na vydaji a napokon si vzala šľachtica Alberta z rodu Occhi di Cape. Odišla s ním žiť do Verony. Hoci žila v najrozkvitnutejšom období Verony, nezabúdala na ľudí na okraji spoločnosti a plne sa im venovala. Každý deň zo San Zeno di Montagna chodila do johanitskej nemocnice pri Kostole Božieho hrobu, neďaleko súčasnej Porta Vescovo. Nemali potomstvo a keď jej manžel predčasne zomrel, zložila sľub čistoty, hoci bola ešte mladá a dosť krásna, vstúpila do Rádu svätého Jána z Jeruzalema ako laická sestra a presťahovala sa do malej cely priamo v kostole. Zomrela v roku 1343 a okamžite bola vyhlásená za svätú. Kostol Božieho hrobu dnes nesie jej meno - Chiesa di Santa Toscana.

O niekoľko rokov neskôr v deň spomienky na smrť Toscany sa uskutočnilo pozdvihnutie tela (lat. *elevatio corporis*), teda premiestnenie tela z hrobky na ulicu a do kostola Božieho hrobu. V stredoveku to znamenalo kanonizáciu osoby, ktorá bola jednomyseľným rozhodnutím ľudu považovaná za svätú, a preto hodná pocty oltára. V súčasnosti je telo svätej Toscany uložené v červenej veronskej mramorovej arche ozdobenej maltézskym krížom v bočnej kaplnke Kostola svätej Toscany.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 14. júla
Nága

**Nága** je sanskritský a pálijský termín pôvodne v indickej mytológii označujúce polobožské bytosti s tvárou človeka, avšak s telom, respektíve chvostom, a kápi okolo krku ako indická kobra. Výraz nemá v slovenčine ekvivalent, často je nevhodne prekladaný ako „had“ alebo „drak“.

## Budhizmus
[náhľad|[Mučalinda ochraňujúca Budhu, štýl obdobia Sukhotai, Thajsko]]
V budhistických textoch sú ako nágové označované podivné polobožské bytosti, ktoré podľa popisu majú vyzerať ako obrovští hadi (kobry) väčšinou s jednou hlavou, aj keď sú občas popisovaní aj ako viachlaví tvorovia. Dožívajú sa vysokého veku niekoľkých tisíc rokov ako dévovia a sú nadaní nadprirodzenými schopnosťami. Podľa najstaršej tradície sú nágovia sluhami nebeského kráľa Virúpakkhu (páli, v sanskrite Virúpákṣa), jedného zo štyroch nebeských kráľov, ktorý chráni západnú stranu. Nágovia slúžia ako strážcovia hory Suméru a chránia tak dévy z nebo tridsaťtri pred útokom démonov.

Podľa théravádových textov je ich zvieracia stránka natoľko silná (t. j. prílišné zahltenie myslí nečistotami ako hnev, nevedomosť a chtivosť), že nie sú schopní dosiahnuť osvietenie. Naopak vo vadžrajánovej tradícii vystupuje množstvo osvietených nágov.

Už od raného budhizmu vystupujú v budhistických legendách ako ochrancovia Buddhovy náuky.  Jedna z najstarších legiend sa mala odohrať už šiesty týždeň po Budhovom osvietení, kedy Budha v sede prežíval blaho oslobodenia. Nečakane sa spustil prudký dážď, potom zo svojho úkrytu vyliezol kráľ nágov Mučalinda, obtočil sedemkrát telo Budhu a roztiahol svoju veľkú hadiu kapucňu nad Buddhovou hlavou, aby ho tak ochránil pred dažďom. Texty vinaji dokonca obsahujú príbeh o nágovi, ktorý na seba vzal ľudskú podobu a nejaký čas žil ako budhistický mních. Nágovia majú tiež kľúčové postavenie v neskoršej forme budhizmu – mahájáne. Mahájánové texty mali byť údajne schované v ríši nágov, kým ich odtiaľ v príhodný čas nepriniesol späť na zem budhistický mudrc Nágárdžuna
 
Nágovia však v budhistických legendách nevystupujú len ako dobrotivé bytosti.  Druhý najväčší Budhov žiak Mahá Mógallána ([páli]], v sanskrite Mahá Maudgaljájana) musel pomocou svojich nadprirodzených schopností poraziť obrovského nágu, ktorý mal údajne Budhovi a jeho žiakom brániť v ceste do neba tridsiatich troch.

Termín *nága* alebo *mahánága* (*„velký nága“*) je v budhizme tiež používaný ako synonymum označujúci *veľkú bytosť* pre pomenovanie Budhu a ďalších mudrcov, ktorí došli vyslobodení z neustáleho kolobehu.

## Referencie

## Externé odkazy
* iEncyklopedie: Nága (po česky)
* Nágové na khandro.net (po anglicky)

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Indická mytológia
Kategória:Budhizmus
Ishuzoku Reviewers

***Ishuzoku Reviewers*** (, ) je japonská fantastická sex comedy manga séria napísaná umelcom Amahara () a ilustrovaná mashou. Bolo vydané na pokračovanie prostredníctvom manga webstránku komunity Nico Nico Seiga *Dragon Dragon Age* (); V decembri 2018 Kadokawa premenovala službu na *Dora Dora Sharp#* (). od augusta 2016 a bola zozbieraná do jedenástich tankóbonových zväzkov vydavateľstvom Fudžimi Šobó. Prvá kapitola bola pôvodne vydaná 7. júla 2016 ako špeciálny one-shot v šónen manga časopise vydavateľstva Fudžimi Šobó s názvom *[[Gekkan Dragon Age]]*. Sériu v angličtine licencovalo vydavateľstvo Yen Press. Od januára do marca 2020 sa vysielala dvanásťdielna televízna anime adaptácia produkovaná spoločnosťou Passione.

## Dej

V rozmanitom fantasy svete, ktorý je domovom ľudí, elfov, víl, monštier, beštií, duchov, anjelov i démonov, žijú dvaja veľmi zvláštni dobrodruhovia – elf Zel a muž v najlepších rokoch Stunk. Títo dvaja hrdinovia majú ten najvznešenejší cieľ zo všetkých v tomto rozmanitom svete – zistiť pre seba, ale aj pre ostatných mužov, aké to je mať sex so všetkými tunajšími rasami. Našťastie pre nich je tu prostitúcia plne legálna a množstvo tunajších služobníc má v sebe krv sukuby, teda sex potrebujú na nabitie životnou energiou. Ktorý druh je najviac sexi? Ktorý to naopak vôbec nevie? Aký fetiš je ten najlepší?  Kde na tele sú tie správne citlivé miesta? Všetky otázky budú zodpovedané, všetky dievčatá náležite preverené a o všetkom nám títo dvaja páni prinesú podrobné správy vrátane bodových hodnotení. Keď navyše na jednej zo svojich ciest stretnú aj anjela Crimvaela a ihneď ho priberú do svojho tímu, tak je skupina „medzidruhových recenzentov“ skoro kompletná. Prečo skoro? Pretože páni predsa vedia, že len 3 odborníci nestačia, a tak si k svojim prieskumom vždy priberú ešte niekoho štvrtého z ostatných druhov. Je na čase, aby všetky erotické tabu padli!

## Postavy
* Stunk ()
:Seijú: Džundži Madžima Dabing v slovenčine Antonio Giovinazzi
* Zel ()
:Seijú: Júsuke Kobajaši
* Crimvael ()
:Seijú: Miju Tomitová Dabing v slovenčine Marina Čarnogurská
* Meidri ()
:Seijú: M.A.O, Brittany Laudová Dabing v slovenčine Valentina Anatolievna Ševčenková
* Mitsue ()
:Seijú: Kjó Jaojová
* Kanchal ()
:Seijú: Kaede Juasa
* Bruise (
:Seijú: Kenji Hamada Dabing v slovenčine Diego Giovanni Ravelli
* Narugami ()
:Seijú: Kengo Kawanišiová
* Samtahn ()
:Seijú: Juuki Inoueová
* Lulu ()
:Seijú: Ajaka Nanaseová
* Gróf Delivel (vjz|jpn|デリベル|*Deriberu*}})
:Seijú: Jódži Ueda
* Demia Duodectet ()
:Seijú: Hibiku Jamamurová
* Elma ()
:Seijú: Momojo Kojamová
* Mii ()
:Seijú: Karin Isobeová}}
* Okpa ()
:Seijú: Mari Hinová
* Eldry ()
:Seijú: Rei Matsuzakiová
* Aloe ()
:Seijú: Yōko Hikasa
* Milky ()
:Seijú: Juri Katóová
* Ginny ()
:Seijú: Juka Nukuiová
* Elza ()
:Seijú: Makoto Koičiová
* Piltia ()
:Seijú: Šiori Izawová
* Roana ()
:Seijú: Takako Tanaková
* Tiaplate ()
:Seijú: Natsumi Takamoriová
* Incubus ()
:Seijú: Rjóta Ósaková
* Spirette ()
:Seijú: Džuri Nagatsuma

## Referencie

## Externé odkazy
*

## Zdroj

Kategória:Manga
Kategória:Anime
Kategória:Hentai
Kategória:Televízne seriály z roku 2020
Kategória:Japonské televízne seriály
Pietro Pattarini z Imoly

Blahoslavený **Pietro Pattarini** (* okolo 1250, Imola - † 5. október 1320, Florencia) bol taliansky právnik a sudca a rytier Rádu svätého Jána z Jeruzalema.

Pochádzal zo šľachtickej rodiny ghibellínov z rodu Pattarmi, pánov z Linasia (tal.: *segnori di Linasio*). Ako vynikajúci právnik, v roku 1289 bol menovaný za sudcu. V roku 1297 sprostredkoval spory medzi znepriatelenými guelfmi a ghibellínmi v Emilia-Romagne. V roku 1311, keď boli ghibellíni vyhnaní z Emilia-Romagna, Pietro našiel útočisko vo Florencii, kde sa venoval charitatívnej práci v nemocniciach. 

V roku 1310 vstúpil do Rádu svätého Jána z Jeruzalema a o niekoľko rokov neskôr sa stal veľkopriorom Ríma. To však netrvalo dlho. Vrátil sa do Florencie, kde viedol rádový Dom svätého Jakuba (tal.: *Commenda di San Giacomo*) v Campo Corbellini, kde sa dnes nachádza malý kostol na ulici Via Faenza a je venovaný charitatívnym dielam a pomoci chorým.

Veľa energie venoval starostlivosti o chorých vo Florencii, kde zomrel 5. októbra 1320. Je pochovaný v kostole svätého Jakuba na Campo Corbolini. Na jeho náhrobku je vytesaný nápis: *Tu leží / Fra´ Pietro z Imoly / [[Rehoľný rád|profes]] a ctihodný prior / rádu sv. Jána / spočinul v Pánu / 5. októbra 1320*. Bol blahoslavený, sviatok má 5. októbra.

## Referencie

## Pozri aj
* Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu

Kategória:Blahoslavení a svätí Maltézskeho rádu
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Talianski katolícki blahoslavení
Kojšovský potok

**Kojšovský potok** je vodný tok vo Volovských vrchoch a v Čiernej hore na území okresu Gelnica. Je to pravostranný prítok Hnilca s dĺžkou približne 16,5 km a je tokom VI. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení vo východnej polovici Volovských vrchov, v centre geomorfologického podcelku Kojšovská hoľa, na juhozápadnom úbočí vrchu Kojšovská hoľa (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v riedkom poraste v oblasti hornej hranice lesa tečie juhovýchodným až východným smerom, obtekajúc mohutný masív Kojšovskej hole. Stáča sa severným smerom a pod Okrúhlou () priberá krátky a následne významnejší ľavostranný prítok. Oblúkom sa stáča severozápadným smerom a pred Kojšovom priberá významný ľavostranný Poľovnícky potok. Na území obce priberá ďalší krátky potok z lokality Jedlinka a významný Jedlinský potok. Stáča sa na severovýchod a pokračuje údolím popod Folkmarskú skalu (), priberajúc menšie potoky. Preteká obcou Veľký Folkmar, kde podteká cestu II/547 a mierne sa stáča na severozápad. Odtiaľto už Kojšovský potok tvorí hranicu Volovských vrchov a Čiernej hory, ktorou tečie až po svoj zánik. Oddeľuje zároveň podcelky Kojšovská hoľa a Bujanovské vrchy. Pod Veľkým Folkmarom potok napája menšiu vodnú nádrž a súbežne s hlavnou cestou pokračuje do Jakloviec. Tu, už v Hnileckej doline opäť križuje hlavnú cestu, následne aj železničnú trať Červená Skala – Margecany a v nadmorskej výške približne  sa vlieva ako pravostranný prítok do rieky Hnilec. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a na hornom toku preteká katastrálnym územím obce Kojšov, následne pokračuje územím obce Veľký Folkmar a napokon Jaklovce v okrese Gelnica v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
* Volovské vrchy, Kojšovská hoľa (geomorfologický podcelok)
* Čierna hora, Bujanovské vrchy

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Volovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Čiernej hore
Kategória:Povodie Hnilca
Kategória:Vodné toky v okrese Gelnica
Kategória:Jaklovce
Kategória:Veľký Folkmar
Kategória:Kojšov
Veľmajstrov palác

**Veľmajstrov palác** (malt.: Il-Palazz tal-Granmastru), oficiálne známy ako **Palác** (malt.: Il-Palazz), je palác vo Vallette na Malte. Bol postavený medzi 16. a 18. storočím ako palác veľmajstra rytierskeho Rádu svätého Jána z Jeruzalema, ktorí vládli Malte v rokoch 1530 až 1798, a bol tiež známy ako **Magisteriálny palác** (malt.: Palazz Maġisterjali). Keď boli rytieri vyhnaní napoleonským Francúzskom v roku 1798, stal sa Národným palácom. Počas obdobia britskej nadvlády, ktoré sa začalo v roku 1800, bol **Guvernérsky palác** (malt.: Palazz tal-Gvernatur). V roku 1921 bol sídlom prvého parlamentu Malty, v súčasnosti je palác sídlom prezidenta Malty.

Palác bol postavený medzi rokmi 1571 a 1580. V priebehu rokov palác zväčšovali a rozvíjali veľmajstri, aby slúžil ako ich oficiálne sídlo. Strohú fasádu skrášlili dve barokové brány, pričom obidva klenuté vstupné portály lemovali pásové kamenné stĺpy a nad nimi sa nachádzalo dórske kladie, ktoré podopieralo otvorený kovaný železný balkón. Medzi ďalšie zásahy patril druhý hlavný vstup na nádvorie paláca zo starej Divadelnej ulice a pôsobivé uzavreté drevené balkóny, ktoré obklopujú fasády paláca. Balkóny sú podopreté kamennými konzolami, ktoré sú zdobené štukovou prácou a erbami veľmajstrov.

Palác je postavený okolo dvoch nádvorí, z ktorých jednému dominuje socha Neptúna. V prednej časti sú dva vchody a jeden vchod z Piazza Regina (Námestie Republiky) západne od Národnej knižnice. Vstup do štátnych miestností je z Neptúnovho nádvoria po točitom schodisku. Strop tohto vchodu namaľoval Nicolau Nasoni v roku 1724. Zbrojnica, v ktorej sa nachádza jedna z najkrajších zbierok zbraní z obdobia Maltézskych rytierov, sa tiahne pozdĺž celej zadnej časti paláca. Vystavené sú oštepy, meče, štíty, ťažké brnenie a ďalšie zbrane vrátane Dragutovho meča.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby na Malte
Kategória:Paláce
Kategória:Vládne budovy
Kategória:Architektúra z 1574
Kategória:Prezidentské sídla
Kategória:Parlamentné budovy
Kategória:Barokové stavby na Malte
GEJMR

**GEJMR** (* 1992) je český YouTuber a internetový tvorca, známy najmä vďaka svojim videám z hry *[[Minecraft]]*. Patrí medzi najpopulárnejších tvorcov herného obsahu v Česku a na Slovensku.

## Život
O jeho súkromí je známe len veľmi málo. Narodil sa v roku 1992 a pochádza z Česka. Napriek svojej obrovskej popularite si starostlivo chráni svoju identitu – *nikdy verejne neodhalil svoju tvár* a vystupuje výlučne pod prezývkou GEJMR.

V minulosti pracoval v spoločnosti Alza, kde si šetril na svoj prvý kvalitný počítač, aby mohol natáčať videá vo vyššej kvalite. Medzi jeho záľuby patrí zberateľstvo figúrok a známok.

## YouTube kariéra
Svoj kanál GEJMR založil 27. novembra 2011. Spočiatku natáčal hlavne Minecraft videá, čo ostalo hlavným pilierom jeho tvorby dodnes. Špecializuje sa najmä na herné videá, pričom dominantnou témou jeho kanála je *[[Minecraft]]*. V rámci tejto hry vytvára rôzne série, ako sú *Build Battle*, *Minihry*, *FutureCraft* či *Survival série*. Okrem Minecraftu sa v minulosti venoval aj iným hrám, ako napríklad ''GTA V'', *[[Among Us]]*, *[[Fortnite]]* alebo *[[Roblox]]*, avšak tie tvoria menšiu časť jeho tvorby.

Jeho štýl je charakteristický prívetivým komentovaním, hravosťou, ale aj dôslednosťou pri budovaní herných svetov. Svojich divákov oslovuje neformálne a buduje si s nimi blízky vzťah, vďaka čomu má vernú komunitu fanúšikov.

GEJMR sa zameriava aj na multiplayerové hry so spoluhráčmi, čím rozvíja spolupráce s inými YouTubermi. Jeho videá často obsahujú súťaživé prvky, staviteľské výzvy a dobrodružné mapy v Minecrafte, pričom kladie dôraz na zábavu a kreativitu.

V máji 2025 mal kanál viac než 1,29 milióna odberateľov a cez 719 miliónov zhliadnutí. V roku 2018 sa stal tretím českým YouTuberom, ktorý prekročil hranicu 1 milión odberateľov.

## Spolupráce
Často spolupracuje s inými známymi českými a slovenskými YouTubermi ako GoGoManTV, MenT, Kelo a Jawo. Spolu s Kelom a Jawom vytvára skupinu s názvom KJG Crew.

Jeho štýl je založený na humore, komentovaní diania v hre a udržiavaní silnej komunity. Svojich divákov oslovuje ako „lidi“ a v komunikácii často používa frázu „pitíčko“ na označenie piva alebo iného nápoja.

## Minecraft server
GEJMR je prevádzkovateľom vlastného Minecraft servera, ktorý sa zameriava najmä na herný režim Survival Games.

## Charitatívna činnosť
Okrem tvorby obsahu sa zapája aj do charitatívnych projektov. Počas streamu organizovaného Jirkom Králom prispel sumou 13 233 Kč na detské oddelenie nemocnice v Brne.

## Referencie

Kategória:Českí youtuberi
Gabrielle Anwarová

**Gabrielle Anwarová** (neprechýlene Gabrielle Anwar; * 4. február 1970, Laleham, Surrey, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka žijúca v USA.

## Herecká kariéra
Vyštudovala londýnsku Italia Conti Academy of Theatre Arts a debutovala v roku 1988 menšou rolou vo filme Dušana Makavejeva *Manifesto*. Na začiatku  deväťdesiatych rokov odišla svojím partnerom Craigom Shefferom do Hollywoodu. Popularitu jej priniesli roly Donny vo filme Martina Bresta *[[Vôňa ženy]]* a kráľovnej Anny v *[[Tři mušketýři (film z roku 1993)|Troch mušketieroch]]* Stephena Hereka. V roku 1994 ju časopis *[[People (časopis)|People]]* zaradil do zoznamu päťdesiatich najkrásnejších ľudí sveta. Hrala Margarétu Tudorovú v seriáli **, Fionu v seriáli *[[Agent (seriál)|Agent]]* a Lady Tremaine v seriálu *[[Kde bolo, tam bolo]]*.

## Osobný život
Jej otcom je Tariq Anwar, filmový strihač a producent s indickými a rakúsko–židovskými koreňmi. Jej matkou je herečka Shirley Hillsová. Má tri deti, jej manželom je od roku 2015 Shareef Malnik. V roku 2008 získala americké občianstvo.

## Filmografia
* 1988 *Manifesto*
* 1991 *Wild Hearts Can't Be Broken*
* 1991 *Prísne tajné prázdniny*
* 1992 *[[Vôňa ženy]]*
* 1993 *[[Lupiči tiel (film z roku 1993)|Lupiči tiel]]*
* 1993 *Z lásky alebo pre peniaze*
* 1993 *Traja mušketieri*
* 1995 *Čo robiť v Denveri, keď je človek mŕtvy*
* 1995 *Nevinné klamstvá*
* 1996 *Poklad*
* 1997 *Sub Down*
* 1997 *Nevada*
* 1998 *Plážoví králi*
* 1999 *The Manor*
* 1999 *Kimberly*
* 2000 *Obvinený*
* 2001 *Panika*
* 2006 *The Marsh*
* 2006 *Crazy Eights*
* 2011 *The Family Tree*
* 2019 *[[The Last Summer]]*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické filmové herečky
Kategória:Anglické osobnosti indického pôvodu
Melanie Scrofanová

**Melanie Neige Scrofanová** (; * 20. december 1981, Ottawa, Ontário, Kanada), je kanadská herečka, známa z televízneho seriálu *Wynonna Earp* (20162021).

## Detstvo a mladosť
Scrofanová pochádza z Ottawy v kanadskej provincii Ontário. Jej mama pracovala vo verejnej správe a otec bol inžinier. Má francúzsko-kanadské a talianske korene. Už ako trinásťročná začala s modelingom a neskôr sa dostala k herectvu, keď jej agent začal posielať prihlášky na rôzne herecké príležitosti.

## Kariéra
Svoju hereckú kariéru započala vedľajšími rolami v televíznych seriáloch. V roku 2009 stvárnila vedľajšiu úlohu vo filme *[[Saw VI|Saw 6]]* a vo filme *Manson*. O rok neskôr, sa objavila v desiatich epizódach televízneho seriálu *Pure Pwnage*.

V rokoch 2012 až 2014 účinkovala v televíznom seriáli *The Listener*. V roku 2014 si zahrala menšiu úlohu po boku hercov ako Gary Oldman, Michael Keaton a Jennifer Ehle vo filme *Robocop*.

V roku 2016 bola obsadená do hlavnej úlohy v televíznom seriáli *Wynonna Earp*, ktorá ju zviditeľnila v medzinárodnom meradle. Scrofanová účinkovala v hlavnej úlohe Wynonny Earp počas celého trvania seriálu až do jeho poslednej epizódy v roku 2021. V roku 2024 účinkovala aj vo filme *Wynonna Earp: Vengeance*.

V roku 2020 si zahrala po boku hercov ako Nikolaj Coster-Waldau a Annabelle Wallis v trileri *Smrtiace ticho*. V roku 2022 začala hosťovať v televíznom seriáli *Star Trek: Neznáme svety*, kde stvárnila postavu kapitánky Marie Batel.

V roku 2025 stvárnila hlavnú postavu v televíznom seriáli *Revival*, v ktorom účinkuje po boku Stevena Ogga.

## Súkromný život
Scrofanová a jej manžel Jeff majú spolu dvoch synov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Kanadské filmové herečky
Kategória:Kanadské televízne herečky
Kategória:Kanadské modelky
Kategória:Kanadské osobnosti francúzskeho pôvodu
Kategória:Kanadské osobnosti talianskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Ottawy