Ílovnica (potok)

**Ílovnica** (staršie **Iľovnica**) je potok na severovýchodnom Slovensku, na rozhraní okresov Snina a Humenné. Je to ľavostranný prítok Udavy, meria 6,7 km a je tokom VII. rádu. Hydrologické poradie Ílovnice: 4-30-03-078.

## Prameň
Pramení na severnom svahu Patrie (532,7 m n. m.) v nadmorskej výške 365 m n. m. 

## Opis toku
Preteká južnou časťou Laboreckej vrchoviny, najprv tečie na západ, sprava priberá potok zo Stredného grúňa a stáča sa na juhozápad. Zľava potom priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Barvinkovho vrchu (392,0 m n. m.), na krátkom úseku pokračuje na západ, sprava priberá prítok z juhozápadného svahu Makovice (529,6 m n. m.) a z ľavej strany potok z Barvinkovej doliny. Ďalej sa stáča k severozápadu, preteká okrajom prírodnej rezervácie Iľovnica na oboch brehoch a postupne priberá niekoľko prítokov: zľava zo severného svahu Vysokého vrchu (465,3 m n. m.), sprava z juhozápadného svahu Makovice, prítok spod kóty 473,4 m a z juhovýchodného svahu Žiaru (456,4 m n. m.), zľava z oblasti Nad Črepovom, sprava z juhozápadného svahu Kalinovej (449,2 m n. m.) a opäť zľava zo severovýchodného svahu Črepova (426,0 m n. m.). Na krátkom úseku tečie potom na západ, menším oblúkom sa stáča k juhu a severovýchodne od obce Adidovce ústi v nadmorskej výške cca 207 m n. m. do Udavy. 

## Pôvod názvu
Názvoslovná autorita v roku 1975 štandardizovala názov potoka v podobe *Iľovnica* a túto podobu v roku 2007 nahradila štandardizáciou spresnenej podoby *Ílovnica*. Toponymum *Ílovnica* (pred rokom 2007 aj *Iľovnica*) má pôvod vo  všeobecnom podstatnom mene íl s významom *druh hliny, mastná nespevnená usadená nepriepustná hornina hnedastej alebo sivobielej farby*, ktoré bolo rozšírené toponymickým formantom so špecifickým príznakom miesta *-ov-n-ic-a*. Podobne boli utvorené slovenské hydronymá – názvy vodných tokov Kôprovnica (ľavostranný prítok Tichého potoka (zdrojnica Belej)) a Žiarovnica v okrese Sobrance, ale aj názvy iných geografických objektov napr. *Čakovnica* (lúka), Hranovnica (obec), *Jalovnica* (les), *Kočovnica* (les), *Kopovnica* (pole), *Ortovnica* (les), Rakovnica (obec), *Tisovnica* (les), *Trhovnica* (les). Íly sa od staroveku používali na výrobu keramiky, pálených aj nepálených tehiel a ako prísada do náterových hmôt na natieranie - omietanie vypletaných stien v chatrčiach najmä kvôli ich nehorľavosti. V pomenovacom procese vodného toku *Ílovnica* bol v období pomenovania motivačným prvkom *charakteristický druh ílovej hliny v koryte potoka, alebo v blízkosti koryta, ktorým potok pretekal*. Najstaršia písomná zmienka o obci Adidovce je v listine z roka 1568. Toponymum *Ílovnica* bolo prenesené na les v chotári Adidoviec s názvom *Malá Ílovnica*. 

Podobný pôvod názvu zo slovného základu íl má malý počet slovenských toponým napr. Ílovité (pole, Moldava nad Bodvou, okres Košice-okolie), Ilavské štvrte (pole, Kšinná, okres Bánovce nad Bebravou), Ílovisko (pole, Gemerské Dechtáre, okres Rimavská Sobota), Ilava (mesto), Iliavka (ľavostranný prítok Porubského potoka (prítok Podhradského potoka)), Ilavské (pole, Pruské, okres Ilava).

## Zaujímavosť
Do roku 1934 viedla údolím Ílovnice lesná železnica do Udavského, dodnes sú rozpoznateľné zvyšky pôvodných násypov.

## Referencie


Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Udavy
Kategória:Vodné toky v okrese Humenné
Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Vodné toky v Laboreckej vrchovine