open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Železničná stanica Bratislava východ

**Železničná stanica Bratislava východ** (do roku 1961 *Bratislava-Východné nádražie*, od roku 1951 *Bratislava-zriaďovacie nádražie*; často nazývaná aj Bratislava – Východné, podľa časti Rače v ktorej sa nachádza) je nákladná zriaďovacia železničná stanica na trati Vajnory – Rača. 

Stanica bola 26. marca 1945 cieĺom posledného amerického náletu na Bratislavu, počas ktorého bolo zničené koľajisko a množstvo vagónov. Osobná doprava na stanici bola zrušená cca v roku 1994, po tom, ako tu v pracovných dňoch prestal zastavovať osobný vlak z Galanty. Počas dlhej rekonštrukcie železničného priecestia na Vinohradskom záhlaví ŽST Rača v roku 2006, ktorá znemožnila jeho využívanie autobusmi MHD, bola zriadená ako náhrada linka MHD číslo 155 zo ŽST Predmestie. Táto zostala zachovaná do apríla 2007, teda istý čas aj po ukončení prác na priecestí a o jej obnovení sa uvažuje v rámci inovovanej Bratislavskej integrovanej dopravy. Pre nákladné vlaky z odchodovej skupiny juh vedie koľaj na odbočku Vinohrady nadjazdom nad traťou 120.

Stanica niesla počas Rakúsko-Uhorskej monarchie názov (Pozsony ?-) Rendező (z  = zriaďovacia stanica), z čoho je odvodený aj zľudovelý názov stanice a priľahlej mestskej štvrte "Rendez".

## Dopravné spojenie

## Externé odkazy
* Článok o železničných staniciach v Bratislave
* Železničná stanica Bratislava východ na Rail.sk
* Galéria fotografií na vlaky.net
* Fotogaléria na Vlaky.net: Vajnory-zvyšok vodárenskej veže, Ba východ


Kategória:Rača (mestská časť)
Východ
Pokémon Yellow

**Pokémon Yellow Version: Special Pikachu Edition**, alebo skrátene **Pokémon Yellow**, je japonská videohra spoločnosti Nintendo pre konzolu Game Boy. Vyšla v septembri roku 1998 v Japonsku a v októbri 1999 v USA. Pokémon Yellow predstavuje upravenú verziu hier Pokémon Red a Blue. Hlavným tvorcom pôvodných verzií hier je Satoši Tadžiri.

Dej sa odohráva vo fiktívnom regióne Kanto v Japonsku. Tu namiesto zvierat žijú populárni Pokémoni. Niektorí ľudia ich majú ako domáce zvieratá, iní s nimi pracujú. Veľa ľudí ale Pokémonov trénujú na boj špeciálnych zápasoch. Tie sú vždy jeden Pokémon proti jednému. Po získaní ôsmich odznakov z rôznych štadiónov má tréner povolený vstup do ligy na *Indigo Pleteau*, kde môže bojovať o titul šampióna.

Hráč si na začiatku zvolí svoje meno a tiež meno rivala. Potom získa svojho štartovného pokémona, ktorým je Pikachu. V hre bude ďalej mať veľa možností získať ďalších Pokémonov, buď chytaním v divočine, alebo získavaním od rôznych darcov. Pikachu bol v hre veľmi jedinečný tým, že sa ich v hre nikde nedalo získať viac a tiež na rozdiel ostatných Pokémonov neprebýval v PokéBalli, ale chodil za hráčom. Dalo sa ho urobiť šťastným, čo sa tiež dalo hneď skontrolovať porozprávaním sa s Pikachuom.

## Zmeny
Pokémon Yellow vznikla predovšetkým ako hra podľa populárneho anime seriálu. Tvorcovia trochu prerobili hry Red a Blue, aby sa seriálu viac podobali. Medzi najväčšie zmeny patrí:
* Na začiatku hráč nemá na výber z troch štartovných Pokémonov (Bulbasaur, Charmander a Squirtle), ale získava od Profesora Oaka divokého Pikachua, ktorého nedávno chytil. Ani hráčov rival si nemôže žiadneho Pokémona vybrať, a namiesto toho obdrží Eeveeho.
* Pikachu sa odmieta vyvinúť na Raichua.
* Vzhľad rivala bol upravený tak, aby vyzeral ako Gary.
* Do hry boli pridané postavy, ktoré sa predtým vyskytovali iba v anime, ako napr. Jessie, James, sestrička Joy, a policajtka Jenny.
* V hre je možné získať všetkých troch štartovných Pokémonov z pôvodných hier.

## Ovládanie
Pokémon Yellow využíva všetkých 8 hracích tlačidiel na konzole Game Boy:
* Sústava šípok – Používa sa na pohybovanie sa s postavou. Taktiež ako pohyb v ponuke.
* Tlačidlo A – Hlavné tlačidlo. Používa sa celkovo na potvrdenie alebo spustenie. Vo voľnom pohybe sa ním dá začať rozprávanie.
* Tlačidlo B – Vedľajšie tlačidlo. Používa sa na rušenie a zastavovanie. Dá sa ním zastaviť vývin Pokémona.
* START – Malé tlačidlo sa používa na otvorenie menu.
* SELECT – Najmenej používané tlačidlo. Dá sa ním upraviť poradie vecí v inventári a poradie útokov Pokémonov.

Kategória:Videohry
Kategória:Pokémon
Chondrit

**Chondrity** sú najhojnejšie sa vyskytujúci typ meteoritov, tvoria asi 86 % meteoritov, ktoré dopadli na Zem, nie je však isté, či toto percento odráža ich hojnosť vo vesmíre. Po prvý raz ich analyzoval francúzsky chemik Antoine Lavoisier roku 1772.

Chondrity poskytli najstaršie a najpresnejšie údaje (4&nbsp;560&nbsp;miliónov rokov) o horninách slnečnej sústavy. Chondrity sú v podstate kozmické sedimenty. Nazvané sú podľa svojich hlavných súčastí-chondrúl. Sú to guľovité útvary, ktoré sa utvárali, keď roztavené kremičitany rýchlo tuhli v ranej slnečnej hmlovine. Chondruly obsahujú olivín, pyroxény a plagioklasy, okrem toho sú v chondritoch kovy a sírniky. Chondrity zaznamenali od svojho vzniku dlhú históriu. Táto história zahŕňa viac ako 60 miliónov rokov zohrievania v asteroidoch, následné dopady, ktoré zohriali časti asteroidov, fragmentáciu, ktorá vyslala chondrity smerom k zemi, a nakoniec dopad na našu planétu.

## Meteority z Marsu
Možnosť existencie života na Marse sa nedá nebrať do úvahy ani po spochybňovaní nedávnych tvrdení o tom, že v marťanskom meteorite ALH 84001 sa našli mikroorganizmy a zvyšky uhľovodíkov. Uhľovodíky mimozemského pôvodu sa zachovali v niektorých chondritoch. V uhličitanových mineráloch z ALH 84001 sa našli zrná magnetitu a rúrka podobná mikróbom. Predpokladalo sa, že táto rúrka je skamenelinou tyčinkovej baktérie. Niektorí kritici tejto hypotézy však hovoria, že ide o štruktúru, ktorá vznikla pri tvorbe minerálov pri vysokých teplotách a nemohla sa vyskytovať v bunkách baktérií. Zložité uhľovodíky mali uhľovodíkové izotopy  pochádzajúce zo Zeme, takže ide skôr o kontaminanty ako o materiál z Marsu.

## Iné projekty

Kategória:Meteority
Kategória:Geochémia
Zoofília (sexuálna porucha)

[náhľad|„Starogrécka sodomizácia kozy“, litografická doska XVII z antológie ''[De Figuris Veneris* od [[F. K. Forberg]]a, ilustrovaná [[Édouard-Henri Avril|Édouard-Henrim Avrilom]]]]
*'Zoofília** (iné názvy: **sodomia**, **bestiofília**, **zooerastia**, staršie právnicky aj **neprirodzené smilstvo so zvieraťom*') je sexuálny styk so zvieraťom. 
Podľa DSM-III (1987) patrí medzi bližšie nešpecifikované [[parafília|parafílie]], podľa MKCH-10 (F65.8) ide o "iné poruchy sexuálneho zamerania" (sexuálnej orientácie). 

Od zoofílie treba odlíšiť [[sexuálny fetišizmus|fetišizmus]], pri ktorom predmetem erotického záujmu či reakcie môžu byť aj napríklad [[srsť]], [[pazúr]]y alebo [[paroh]]y zvieraťa, niekedy len [[uzda]], [[sedlo]], [[bičík]] atď.

== Právo ==
V minulosti bola zoofília trestná, v krajinách ako [[Nemecko|Nemecku]], severoeurópske krajiny, [[Česko]], [[Slovensko]] a podobne od [[20. storočia]] už explicitná zmienka o trestnosti zoofílie ako takej bola vyňatá z trestných predpisov. V [[Spojené štáty|USA]] existujú rôzne ustanovenia pre jednotlivé štáty. V mnohých krajinách je dodnes trestná.

== Terminológia ==

Označenie pochádza z gréckych slov *zoon* (živočích) a *fília* (láska, náklonnosť). Termín zaviedol [[Krafft-Ebing|Richard von Krafft-Ebing]] najmä v spise *Psychopathia sexualis'' (1886). Allen v roku 1979 navrhol termín bestiosexualita, John Money v roku 1986 zas pre erotickú preferenciu malých živočíchov (slimák, žaba, hmyz) termín formikofília.

## Výskyt

Niektorí odborníci (Weiss) predpokladajú, že zoofilné správanie je výrazne rozšírenejšie než prípadná zoofilná orientácia. 

Kinseyove správy (1948, 1953) uvádzajú aspoň jednorazovú sexuálnu skúsenosť so zvieraťom u 8 % mužov a 5 % žien. Crepault a Couture (1980) zistili zoofilné sexuálne fantázie u 5 % zo vzorku skúmaných mužov. Medzi obyvateľmi vidieka (fariem) sa podľa Kinseyho (1953) sexuálne aktivity so zvieratami vyskytovali až u 40–50 % z nich.

Alvarez a Freinhar (1991) zistili výrazne vyšší podiel zoofilných fantázií a aktivít u psychiatrických pacientov než u porovnávacej vzorky.

## Pozri aj
* sodomia

## Iné projekty

Kategória:Sex
Kategória:Sexualita
Kategória:Sexuálne úchylky
Seventh Son of a Seventh Son

***Seventh Son of a Seventh Son*** je siedmy vydaný štúdiový album britskej heavy metalovej skupiny Iron Maiden. Tento album sa dá považovať za prvý konceptuálny, ktorý skupina doposiaľ vydala. Vybrané tri skladby („Seventh Son of a Seventh Son“, „The Prophercy“ a „The Clairvoyant“) totiž obsahujú dejovú líniu spojenú s príbehom novely Orson Scott Carda - Seventh Son. Autorom všetkých artworkov je Derek Riggs.

## Zoznam skladieb
# „Moonchild“ (Smith, Dickinson) - 5:41
# „Infinite Dreams“ (Harris) - 6:09
# „Can I Play With Madness?“ (Smith, Dickinson, Harris) - 3:31
# „The Evil That Men Do“ (Smith, Dickinson, Harris) - 4:34 
# „Seventh Son of a Seventh Son“ (Harris) - 9:53
# „The Prophercy“ (Murray, Harris) - 5:06
# „The Clairvoyant“ (Harris) - 4:27
# „Only the Good Die Young“ (Harris, Dickinson) - 4:42

## Single

## Zostava
* Steve Harris - basová gitara, synt. efekty na bassgitaru      
* Dave Murray - rytmická a sólová gitara, synt. efekty na gitaru
* Bruce Dickinson - spev 
* Nicko McBrain - bicie
* Adrian Smith - rytmická a sólová gitara

                                    

Kategória:Albumy Iron Maiden
Kategória:Hudobné albumy z 1988
Zoofília

**Zoofília** môže byť:
*láska k zvieratám, náklonnosť k zvieratám
*sexuálny styk so zvieraťom, sodomia, pozri zoofília (sexuálna porucha)
*zoogamia
Karel Nepraš

**Karel Nepraš** (* 2. apríl 1932, Praha† 5. apríl 2002, Praha) bol osobitý český výtvarník. Pri tvorbe využíval kovové diely, predovšetkým vlastné odliatky a inštalatérsky materiál. Patrí k autorom tzv. **Českej grotesky**, bol členom **Křižovnickej školy**, zoskupenia autorov hlásiacim čistý humor bez vtipu.

V sedemdesiatych a osemdesiatych rokoch nemohol vystavovať, a teda jeho tvorba bola obmedzená.
Obrat nastal až koncom osemdesiatych rokov. Po novembri 1989 sa stal znovu uznávaným umelcom a v roku 1991 nastúpil ako profesor na pražskú Akadémiu výtvarných umení. V roku 2002 mu prezident Václav Havel posmrtne udelil štátne vyznamenanie Medailu Za zásluhy I. stupňa za vynikajúce umelecké výsledky.

Posledným dielom Karla Nepraša, ktoré dokončila jeho dcéra a realizovala až v roku 2005, je pomník Jaroslava Haška na pražskom Žižkove, na Prokopovom námestí (busta, idúceho na polo koňovi - polo krčmovom stole).

thumb|Pomník Jaroslava Haška od Karla Nepraša

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Českí sochári
Kategória:Českí výtvarníci
Kategória:Českí grafici
Kategória:Nositelia Medaily Za zásluhy (Česko)
Železničná stanica Bratislava-Vajnory

**Železničná stanica Bratislava-Vajnory** (od roku 1948 do roku 1959 *Bratislava-Dvorník*) je železničná stanica vo Vajnoroch, mestskej časti Bratislavy v treťom bratislavskom okrese. Zo stanice vedie spojka na zoraďovaciu stanicu Bratislava východ a cca do r. 1995 i vlečka na Letisko Milana Rastislava Štefánika. Kedysi odtiaľto vychádzala agrárna úzkorozchodná trať cez Čiernu Vodu do Pálffyho majera vzdialeného .

## Dopravné spojenie

## Externé odkazy
* Článok o bratislavských železničných staniciach
* Fotogaléria na Vlaky.net: Vajnory-zvyšok vodárenskej veže, Ba-Východné

Kategória:Vajnory
Vajnory
Jan Štursa

**Jan Štursa** (* 15. máj 1880, Nové Město na Moravě – † 2. máj 1925, Praha) bol český sochár, jeden zo zakladateľov českého moderného sochárstva.

## Životopis
Štursa bol absolventom kamenárskej školy v Hořiciach a AVU v Prahe, kde bol jeho učiteľom Josef Václav Myslbek. V rokoch 1922 – 24 pôsobil ako rektor AVU. Zo začiatku bol ovplyvnený secesným symbolizmom – usiloval sa stvárniť poeticky vnútorný svet človeka (Z kúpeľa, Život uniká, Melancholické dievča). Po roku 1908 sa priklonil k zmyslovému uchopeniu plného tvaru zrelého ženského tela (Eva, Sulamit Rahu). Bol ovplyvnený aj kubizmom (reliéf Umenie, pre Mánesov most, Odpočívajúca tanečnica).
  
Reagoval na tragické zážitky z vojny a frontu (Pohreb v Karpatoch, Ranený). Povojnová plastika Hráč na organistrum predznamenávala estetiku civilizmu. V podstate neopúšťal základné východiska svojej zrelej tvorby – hľadanie duchovného poňatia zmyslového tvaru v bezprostrednom kontakte s videnou realitou, ktoré v povojnovom období dospelo do polohy harmonickej modelácie (Dar nebies a zeme, Víťazstvo).

Významné miesto v jeho tvorbe majú okrem portrétnej tvorby (E. Vojan, Matka umelcova, T. G. Masaryk, podobizeň M, Hübnerovej, podobizeň Maxa Švabinského) predovšetkým monumentálna realizácia (Humanita a Práca pre pylóny Hlávkovho mostu v Prahe, pomník S. Čecha a H. Kvapilovej v Prahe , B. Smetanu v Litomyšli).

## Galéria

Image:Jan Štursa - Před koupelí.jpg|Pred kúpeľom
File:HanaKvapilovaMonument.jpg|Pamätník českej divadelnej herečky Hany Kvapilovej (1860 – 1907), Kinského záhrada, Praha
Obrázok:Jan Stursa, Funeral in Carpathians.jpg|*Pohreb v Karpatoch*, Předměřice nad Jizerou


## Literatúra
* Jaroslav Kvapil: *O čem vím*, Orbis, Praha, 1932, str.&nbsp;576
* Jiří Mašín, Tibor Honty: *Jan Štursa*, Praha, 1981
* Václav Vilém Štech: *V zamlženém zrcadle*, díl.&nbsp;I., Praha, 1969, str.&nbsp;46–7, 107, 142, 144, 147, 149, 156, 186–7, 192–4, 196–7, 203, 207, 209, 232, 234, 239, 240

## Iné projekty

Kategória:Českí sochári
Kategória:Obete samovrážd
Kategória:Pochovaní v Prahe
Kategória:Osobnosti z Nového Města na Moravě
Trofejný výbor

**Trofejný výbor** bol výbor založený v Sovietskom zväze počas druhej svetovej vojny, na čele ktorého stál Kliment Jefremovič Vorošilov. Jeho hlavnou činnosťou bolo získavanie a kontrola vojnovej koristi, čo sa na dobytých nepriateľských (často aj spojeneckých) územiach realizovalo ako bezuzdné drancovanie.

Kategória:Druhá svetová vojna
Železničná zastávka Bratislava-Železná studienka

**Železničná zastávka Bratislava-Železná studienka** (do roku 1951 *Bratislava-Červený most*, do roku 1947 *[[Červený most]]*, resp. do roku 1918 po maďarsky *Vöröshíd*) je železničná zastávka na okraji mestskej časti Karlova Ves v štvrtom okrese v Bratislave pri rekreačnej lokalite Železná studnička. Nachádza sa pri východnom konci Červeného mosta, na kopci nad Cestou mládeže vedúcou do bratislavského lesoparku. V súčasnosti je málo frekventovaná, zastavujú tu len osobné vlaky linky  IDS BK a nenachádza sa tu ani predajňa cestovných lístkov. 

V súčasnosti je tvorená troma samostatnými stavbami - pri koľaji smerom do Bratislavy stojí samotná historická budova zastávky a pri koľaji smerom do Kútov historický strážny domček spolu s menším murovaným prístreškom pre cestujúcich. 

## História
Aj keď prvý vlak prešiel po trati z Viedne do Bratislavy 20. augusta 1848, zastávka bola na tomto mieste zriadená až v roku 1904 pod názvom *Červený most.* V roku 1947 bol názov upravený na *Bratislava-Červený most* a v roku 1951 dostala zastávka svoj dnešný názov podľa obľúbenej rekreačnej lokality Bratislavčanov. Postupne sa však začala osobná doprava utlmovať a zastávka začala chátrať. V roku 2002 boli budovy čakárne na nástupišti smer Lamač a výpravnej budovy na nástupišti smer Hlavná stanica zapísané do zoznamu národných kultúrnych pamiatok. V roku 2010 však úplne zhorela stará čakáreň na lamačskom nástupišti z roku 1904 po tom, ako v nej pravdepodobne založili oheň prespávajúci bezdomovci. Namiesto nej bol pre cestujúcich postavený malý murovaný prístrešok, no historická výpravná budova zastávky aj naďalej chátra.

## V populárnej kultúre
Slovenská hudobná skupina Elán nakrúcala na zastávke časť videoklipu k ich piesni *Človečina* z roku 1983, ktorá vyšla na albume *[[Elán 3]].* Na týchto záberoch je ešte možné vidieť aj čakáreň, ktorá vyhorela v roku 2010. 

## Vlaková doprava

## Dopravné spojenie

## Fotogaléria

Súbor:Železná studienka Bratislava.png
Súbor:Zeleznicna zastavka Zelezna studiemka.jpg
Súbor:Zeleznicna zastavka Bratislava Zelezna studiemka.jpg
Súbor:Zelezna Studienka.jpg|alt=


## Externé odkazy
* Článok o bratislavských železničných staniciach
* Galéria na Vlaky.net

## Referencie

Železná studienka
Bratislava-Železná studienka
Kategória:Architektúra z 1904
Magnetická susceptibilita

**Magnetická susceptibilita** je fyzikálna veličina, ktorá opisuje správanie materiálu vo vonkajšom magnetickom poli.

Podľa hodnoty magnetickej susceptibility je možné rozdeliť materiály na:
* diamagnetické (χm  1)

## Magnetická susceptibilita niektorých prvkov

Kategória:Elektrotechnika
Kategória:Fyzikálne veličiny
Kategória:Materiálové konštanty
Drieň obyčajný

**Drieň obyčajný** (iné názvy: **svíb drieň**, **[[svíb obyčajný]]**; staršie: **svíb drieňový**, **drieň svíb**; zastarano: *drieň obecný*, *dréň*, *dríň*; ľudovo alebo zastarano: **drieň**; ľudovo: **drienec**, **drienka**; lat. *Cornus mas*) je druh z rodu drieň (*Cornus*) z čeľade drieňovité (starší názov: svíbovité). Jeho plod sa volá **drienka**.

Drieň obyčajný vyrastá do výšky 2-6 metrovej. Korunka je široká, nepravidelná. Kôra je najskôr svetlohnedá, neskôr tmavohnedá, borka sivohnedá až černastá, pozdĺž sieťovito rozpukaná, okrajmi sa od kmeňa odkláňa.

Krík kvitne v marci, ešte pred rozvinutím listov. Plod je veľká kôstkovica, elipsovitá alebo súdkovitá kyslastá červená drienka, obsahuje veľkú kôstku. Dozrieva v septembri až v októbri.náhľad|vľavo|Plody drieňa obyčajného

Zo semien sa praží náhrada kávy. V ľudovom liečiteľstve sa používali plody, listy, ale najmä kôra. Jeho plody sa využívajú na výrobu alkoholického nápoja drienkovice. 

Rozšírený je v strednej a južnej Európe, na západnej Ukrajine, Moldavsku, Malej Ázii, na Kryme a Kaukaze. 

Rastie v lesostepiach, suchých a presvetlených lesoch a na skalnatých stráňach.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Drieňovité
Kategória:Ovocné kry
Kategória:Kôstkovice
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Železničná stanica Rusovce

**Železničná stanica Rusovce** (do roku 1947 *Oroszvár* v Maďarsku) je železničná stanica v bratislavskej mestskej časti Rusovce v piatom bratislavskom okrese. Mestská časť, ako aj stanica, sa stala súčasťou Bratislavy pri zatiaľ poslednom rozširovaní hraníc mesta v roku 1971, a tak ako aj ŽST Podunajské Biskupice, ŽST Devínska Nová Ves a ŽST Devínske Jazero nemajú v názve uvedenú príslušnosť k hlavnému mestu.

Je to posledná stanica na území Bratislavy a Slovenska pred maďarskou hranicou. Prechádzala tadiaľto miestna osobná doprava v rokoch 1948 až 1972 a od roku 1960 tu končili vlaky z Nív. Medzištátna prevádzka začala s obnovením osobnej dopravy v roku 1987. 

Medzi ŽST Rusovce a štátnou hranicou s Maďarskom bola počas krátkeho obdobia aj železničná zastávka Čunovo pri rázcestí hlavnej cesty s cestou vedúcou do neďalekej rovnomennej mestskej časti.

## Dopravné spojenie

## Externé odkazy
* Článok o železničných staniciach v Bratislave
* Žel. stanica Rusovce

Kategória:Rusovce
Rusovce
Železničná stanica Bratislava-Rača

**Železničná stanica Bratislava-Rača** je železničná stanica v mestskej časti Rača v treťom bratislavskom okrese. Zo stanice odbočuje spojka na zoraďovaciu stanicu ŽST Bratislava-Východ, po ktorej jazdili aj osobné vlaky do roku 1973. Dnes tu jazdia motorové vlaky, ktoré vozia železničiarov do smeny a naspäť. Trať na Hlavnú stanicu bola zdvojkoľajnená v roku 1894, trať do Leopoldova ostala dlho jednokoľajová. Počas druhej svetovej vojny sa začala výstavba druhej koľaje a po oslobodení mesta pokračovala. Trať bola rôzne upravená, z vlaku je dnes možné vidieť zvyšky starého jednokoľajového telesa.

V rokoch 2006 – 2007 prebehla jej rekonštrukcia.

## Dopravné spojenie

## Externé odkazy
* Článok o histórii železničných staníc v Bratislave
* Fotogaléria na Vlaky.net
* Železničná stanica Bratislava-Rača na Rail.sk

Kategória:Rača (mestská časť)
Rača
Kategória:Architektúra z 1840
Operácia Seelöwe

náhľad|vpravo|250px|Plán operácie
**Operácia Seelöwe** (tuleň, nem. „*morský lev*“) bol plán nacistického Nemecka na inváziu do Spojeného kráľovstva. Pôvodne sa mala uskutočniť v roku 1940, ale po neúspechu v bitke o Britániu bola najprv odložená, no nakoniec sa od nej celkom upustilo.

Dňa 16. júla 1940 bola vydaná Smernica OKW (Oberkommando der Wehrmacht - Vrchné veliteľstvo brannej moci) č. 16 o príprave vyloďovacej akcie proti Anglicku pod krycím názvom „Seelöwe“ (Morský lev), ktorá mala byť pripravená na 15. augusta.

19. júla zvolal Hitler zasadanie Ríšskeho snemu, na ktorom pred „výkvetom Tretej ríše“ vyhlásil,že: „naposledy apeluje na zdravý rozum britskej vlády a ponúka Anglicku mier.“ Zároveň sa začali intenzívne prípravy na vylodenie na britské ostrovy.

Invázie sa malo zúčastniť 38 divízií (z toho 6 tankových a 3 motorizované) a vylodenie mala podporovať 2. a 3. letecká armáda (2600 lietadiel).

Pôvodný plán invázie pre ťažkosti vyloďovacej operácie, nezhody medzi OKH (Oberkommando der Heere - Vrchné veliteľstvo pozemnej armády) a OKM (Oberkommando der Kriegsmarine - Vrchné veliteľstvo námorníctva) i prípravy vojny proti ZSSR si vynútili zrušenie plánovaného termínu invázie. Nový termín operácie bol stanovený na 15. septembra a v štyroch sledoch sa malo vylodiť 24 divízií (nie pôvodných 38) a sústavne sa začalo nacvičovať naloďovanie a vyloďovanie. Uskutočnenie operácie záviselo od získania nemeckej nadvlády vo vzduchu, neutralizácie britského loďstva, dostatočného množstva plavidiel, prekonania pobrežnej obrany Anglicka a odporu britských vojsk v hĺbke územia.

Velenie nemeckého námorníctva potrebovalo 155 transportných lodí, 1722 prámov, 471 remorkérov a 1161 veľkých motorových člnov. 

Spojené kráľovstvo podnikalo v septembri 1940 urýchlené kroky na svoju obranu, ale po strate veľkého množstva vojenského materiálu pri Dunkuerque, nebola dostatočne pripravená na odrazenie nemeckých pozemných vojsk. K dispozícii malo 27 peších divízií (avšak 15 z nich nemalo dostatok zbraní ani dopravných prostriedkov, slabá bola aj protivzdušná obrana vojsk.

Hoci malo Nemecko všetky možnosti vylodenia, proklamované plány neboli realizované. Podľa Smernice z 12. októbra sa operácia Seelöwe odložila na jar 1941. Ale OKW v skutočnosti už v prvých októbrových dňoch od vyloďovacej akcie celkom ustúpilo. 

Operácia sa stala pláštikom na zastrenie novej agresie - Plánu Barbarossa - a mala iba posilniť už rozšírený dojem,že sa chystá invázia do Anglicka, spolu s ďalšími zastieracími protiopatreniami tak Nemci vzbudili u Stalina presvedčenie, že na jeho krajinu nezaútočia. Prenesenie pozornosti nacistického Nemecka na východ najmä koncom roku 1941 odvrátilo od Veľkej Británie nebezpečenstvo invázie.

## Iné projekty

Kategória:Západný front druhej svetovej vojny
Železničná stanica Devínska Nová Ves

**Železničná stanica Devínska Nová Ves** je železničná stanica v bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves. Stanica ma vlečky do automobilovej fabriky Volkswagen a logistického parku CTPark Bratislava. Stanicu používajú osobné a nákladné vlaky.

## Dejiny
Stanica sa nachádza na prvej parnej železničnej trati na území súčasného Slovenska, ktorá bola otvorená 20. augusta 1848 a spájala Viedeň, Devínsku Novú Ves, Gänserndorf a Bratislavu. Od 27. septembra 1891 je trať pripojená cez Kúty do Skalice. Pred vojnou existovala úzkorozchodná trať s dĺžkou 4 km pozdĺž rieky Moravy na odvoz štrkopiesku.
Dňa 6. decembra 1944 podnikla 15. americká letecká armáda nálet na železničnú stanicu v Devínskej Novej Vsi ako príležitostný cieľ z dôvodu veľkej oblačnosti nad primárnym cieľom (železničná stanica Bratislava). Stanica bola poškodená len dočasne, bombardovanie ale prinieslo 14 civilných obetí, z toho 2 žiačky miestnej školy, a značné škody na budovách a majetku.

## Dopravné spojenie

## Galéria

Súbor:Železničná stanica Devínska Nová Ves 2025-07-06.jpg|Rekonštrukcia severného zhlavia: vpravo trať smer Rakúsko, v strede a vľavo (v rekonštrukcii) trať smer Kúty
Súbor:ŽST Devínska Nová Ves 01.jpg|Budova v roku 2016


## Externé odkazy

* Článok o bratislavských železničných staniciach
* Železničná stanica Devínska Nová Ves na Rail.sk
* Galéria fotografií na vlaky.net

Kategória:Devínska Nová Ves
Devínska Nová Ves
Kategória:Architektúra z 1848
Železničná stanica Bratislava ÚNS

**Železničná stanica Bratislava-ÚNS** alebo *Ústredná nákladná stanica* je železničná stanica v Bratislave určená predovšetkým pre nákladnú dopravu. Leží na trati č. 132 Bratislava – Hegyeshalom. V súčasnosti (2019) tu žiadne vlaky osobnej dopravy nezastavujú, nie je tu predaj cestovných lístkov, je to však najmladšia bratislavská stanica. Prvá etapa bola dokončená v roku 1973, vtedy slúžila ako náhrada za zrušenú trať v centre mesta sprevádzkovaním preložky cez ÚNS k Starému mostu. Osobné vlaky tu začali jazdiť v roku 1987, pomerne dlho po otvorení Prístavného mosta. Neskôr bola osobná doprava na trati 132 cez ÚNS postupne utlmovaná, až došlo v decembri roku 2011 k jej úplnemu zastaveniu. V lete roku 2018 bola osobná doprava obnovená, v pracovných dňoch jazdia v hodinovom takte osobné vlaky medzi stanicami Bratislava-Petržalka a Senec, už ale bez zastavenia v ÚNS. Zo stanice vedie vlečka na kontajnerový terminál a do spoločnosti Slovnaft, ako aj 1,9 km spojka do prístavnej stanice Pálenisko/Juh.

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Článok o bratislavských železničných staniciach
* Galéria fotografií na vlaky.net

ÚNS
Kategória:Ružinov
Kategória:Architektúra z 1973
Železničná zastávka Devínske Jazero

thumb|Lokalizácia odbočky (železničnej zastávky) v Bratislave

**Železničná zastávka Devínske Jazero** je železničná zastávka na železničnej trati Bratislava – Břeclav.

Je posledná zastávka na území mesta Bratislava v smere na Kúty. Bola na nej odbočka do Stupavy, na ktorej bola v máji 1979 zastavená osobná doprava a v marci 2008 bola administratívne zrušená. V blízkosti sa nenachádza žiadna obec, ale iba chaty a bunkre z predvojnového opevnenia. Jeden bunker sa nachádza na telese zrušenej spojky do rakúskej obce Marchegg (trať 408). Kedysi sa tu nachádzala stanica, ktorej význam poklesol po tom, ako bola v roku 1921 zdvojkoľajnená trať do českého mesta Břeclav. V roku 1927 bola odnesená vlečka do štrkovne a tiež aj prvé výhybky. V 30. rokoch 20. storočia sa koľajisko ďalej redukovalo, v roku 1935 tu ostala dvojkoľajná trať a odbočka. Mestská časť ako i zastávka sa stala súčasťou pri poslednom rozširovaní Bratislavy v roku 1971. Tak ako žst. Podunajské Biskupice, žst. Devínska Nová Ves a žst. Rusovce nemá v názve uvedenú príslušnosť k hlavnému mestu.

Zastávka je začlenená do tarifnej zóny 101 Integrovaného dopravného systému v Bratislavskom kraji (IDS BK). Nachádza sa na nej označovač cestovných lístkov IDS BK.

## Dopravné spojenie

## Externé odkazy
* Článok o železničných staniciach v Bratislave
* odbočka Devínske Jazero na Rail.sk

Devínske Jazero
Devínske Jazero
Župné námestie (Bratislava)

**Župné námestie** (v rokoch 1946 – 1991 *Októbrové námestie*) je námestie v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto.
Nachádza sa v blízkosti Kapucínskej ulice, Námestia SNP a Obchodnej ulice. V roku 2006 bolo kompletne zrekonštruované spolu s ostatnými ulicami v historickom centre a pri tejto príležitosti tu bola objavená stará studňa, ktorá bola tiež zrekonštruovaná a nasvietená. Na námestí sa nachádza známy kostol Trinitárov.

Popri námestí vedie hlavná električková trať spájajúca okrajové časti mesta, inak sa námestie nachádza v tzv. mäkkej pešej zóne. Na Župnom námestí stojí aj druhá, staršia budova Národnej rady SR.

## Dopravné spojenie

## Galéria

Obrázok:Trinitárov Bratislava October 2006 002.jpg|Historické budovy pri námestí a kostole
Obrázok:Bratislava studna zupne namestie.jpg|Studňa, ktorá bola objavená počas rekonštrukcie námestia


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Župné námestie na mape Bratislavy

Kategória:Námestia v Starom Meste v Bratislave
Kapucínska ulica

**Kapucínska ulica** je ulica v Bratislave v historickom centre Starého Mesta. Názov  dostala podľa blízkeho kláštora kapucínov. Kapucínska vznikla postupne zástavbou v priestore medzi vnútorným a vonkajším opevnením stredovekého mesta v priebehu 17. a 18. storočia. Nachádza sa hneď vedľa Župného námestia a cez jej stred vedie električková trať po nadjazde nad Staromestskou ulicou smerom pod Hradný vrch smerom do Karlovej Vsi a Dúbravky. Ulica sa mimoúrovňovo križuje s Klariskou ulicou. 

Južná strana ulice s domami prevažne z 18. storočia si zachovala svoj pôvodný charakter. Dnes v nich sídlia napríklad Taliansky kultúrny inštitút v Bratislave a Mestská knižnica v Bratislave. Rožný pavlačový dom, na križovatke so Židovskou ulicou bol asanovaný v 20. storočí pri príležitosti výstavby komunikácie Staromestská. 

Na severnej strane ulice stojí Kostol sv. Štefana s budovou kapucínskeho kláštora a záhrady. Po obvode záhrady bol v polovici 19. storočia podľa projektu Ignáca Feiglera ml. postavený rad jednoposchodových domov, súhrnne nazývaných neskôr ako Kapucínsky bazár. Prízemie domov tvorili židovské obchodíky, na poschodí boli obytné miestnosti majiteľov. Domy Kapucínskeho bazára boli asanované po roku 1965 v súvislosti s výstavbou nadjazdu nad Staromestskou ulicou a rozširovaním Kapucínskej ulice. 

V hornej časti ulice, na mieste terajšieho nadjazdu, v minulosti stála policajná strážnica, ktorá na noc uzamykala vchod do Židovského geta - Zámockej a Židovskej ulice. Stál tu aj známy hostinec K zlatému krížu (Kapucínska 12). 

V dolnej časti ulica ústila na Uhoľný trh, dnešné Suché mýto, kde sa nachádza Kostol svätého Jána z Mathy.

## Dopravné spojenie

## Galéria

Obrázok:Bratislava franciscan church.jpg|Nasvietený Kapucínsky kostol v noci
Obrázok:Kapucínska.JPG|Kapucínska ulica s električkou T6A5 stojacou na zastávke
File:Kapucínska ulica, Bratislava (Pressburg, Pozsony) - old street sign.JPG|Stará tabuľka


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kapucínska na mape Bratislavy

## Zdroj
* 
* 

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Rázsochy

**Rázsochy** sú miestna časť bratislavskej mestskej časti Lamač v Malých Karpatoch.

Táto miestna časť je známa tým, že asi 2 desaťročia sa tu nachádza rozostavaná veľká nemocnica, ktorá stále nie je dokončená a ktorá po dokončení mala slúžiť aj ako sídlo lekárskej fakulty a malo tu byť aj študentské mesto. V roku 2019 sa začalo s búraním existujúcich konštrukcií.

Kategória:Lamač
Železničná doprava v pražskej aglomerácii

right|thumb|Vozeň mestskej železničnej linky v stanici Praha-Holešovice

**Praha** je najvýznamnejší uzol osobnej železničnej dopravy v Česku. Je prirodzeným centrom nielen diaľkovej dopravy, ale aj prímestskej, na hlavných tratiach intervalovej. Do budúcnosti sa pripravuje významné zvýšenie úlohy železnice v mestskej a prímestskej osobnej doprave. Nákladná železničná doprava bola z Prahy od prvej polovice 20. storočia postupne vytláčaná na okraj mesta a v dôsledku útlmu nákladnej železničnej dopravy je prevádzka a rozsah nákladných staníc obmedzovaný. Pražský železničný uzol prechádza prestavbou, ktorá má umožniť prepojenie najvýznamnejších pražských staníc a zvýšenie dopravnej kapacity tratí v centre Prahy.

Kategória:Doprava v Prahe
Úzkorozchodné dráhy na Ostravsku

**Úzkorozchodné dráhy na Ostravsku** niekedy označované aj ako električkové trate boli v Česku unikátnym systémom, ktorý je možné prirovnať k prímestským dráham v západnej Európe. Trate s rozchodom 760 mm a maximálnej dĺžke 63 kilometrov spájali niekoľko miest (Ostrava, Karviná, Bohumín a ďalšie) a omnoho viac menších obcí rozmiestnených medzi týmito mestami. Prvá trať vznikla v roku 1902 v Bohumíne, posledný úsek bol zrušený v roku 1973.

Kategória:Doprava v Česku
Kategória:Ostrava
Dwyane Wade

**Dwyane Tyrone Wade** (* 17. január 1982, Chicago, Illinois) je americký basketbalista a hráč tímu Miami Heat, hrá na poste krídelníka. Dwyane bol draftovaný v roku 2003 z piateho miesta, svoju prvú sezónu odohral v roku 2003/2004 v tíme Miami Heat. V roku 2004 do tímu prišiel bývalý hráč L.A. Lakers Shaquille O´neal. Spolupráca tohto pivota a centra priniesla v sezóne 2005/2006 vytúžený titul víťaza NBA. Zároveň dostal cenu MVP, za najlepšieho a najužitočnejšieho hráča daného finále. Počas svojej kariéry bol niekoľkokrát vyhlásený za hráča mesiaca východnej konferencie.
Dwyane je účastníkom olympijských hier v Aténach 2004, kde tím USA obsadil 3. miesto.
Je dvojnásobným účastníkom All Star Game z roku 2006 Houston a 2007 Las Vegas. Zároveň v roku 2006 sa stal športovcom roka podľa športového časopisu Sport Illustrated.

## Externé odkazy
* http://www.nba.com/heat/
* http://www.dwyanewade.com/ 

Kategória:Basketbalisti USA
Kategória:Hráči Miami Heat
Kategória:Olympijskí víťazi USA
Kategória:Basketbalisti afroamerického pôvodu
Kategória:Osobnosti USA afroamerického pôvodu
Kategória:Osobnosti zo Chicaga
Pinč (klobúk)

thumb|Muž v pinči.
[thumb|Pinče na [londýnskom trhu na Portobello Road.]]

: *Toto je článok o klobúku. Pre ďalšie použite, pozri [[pinč]].*

**Pinč** (angl.: **bowler hat**; nem.: **die Melone** alebo franc.: **chapeau melon**) je tvrdý pánsky klobúk s okrúhlym vrškom. Pinč bol prvýkrát navrhnutý v roku 1850 pre Thomasa Cokea, druhého grófa z Leicesteru.

## História
Pinč navrhli londýnski klobučníci James a George Lockovci z firmy Mr. Lock of St. James's Street a nazvali ho **iron hat** (slov.: *železný klobúk*). Lockovci poslali ich návrh Thomasovi a Williamovi Bowlerovi, ktorý vyrobili prvý prototyp klobúka pre Cokea. Neskôr sa pre železný klobúk osvedčilo meno bowler, odvodené od priezviska jeho výrobcov. Klobúk bol tvrdý v snahe ochrániť hlavu jeho prvého nositeľa pred konármi stromov, kým on jazdil na koňoch. Na konci 19. storočia bol pinč na vrchole svojej popularity a ponúkal zlatú strednú cestu medzi formálnosťou cylindra, ktorý bol spájaný s vyššou vrstvou a neformálnosťou mäkkých klobúkov a šiltoviek, ktoré nosila nižšia stredná vrstva. 

Pinč sa stal kultúrnym identifikátorom, a to ironicky v dvoch diametrálne odlišných významoch. Vo väčšine Anglicka sa pinč spája najmä so služobníctvom, keďže takýto klobúk nosili najmä komorníci. Ale v Londýne sa tento klobúk  väčšinou spája s ľuďmi pracujúcimi v City. Ľudia, ktorí mali na hlave takýto klobúk boli s najväčšou pravdepodobnosťou právnici, makléri, bankári alebo vládni úradníci. Pinč sa stal tradičnou pokrýkovou hlavy londýnskych džentlmenov a neskôr sa stal akousi anglickou kultúrnou ikonou. 

V Spojených štátoch amerických je pinč známy pod názvom **derby hat**, v Nemecku ho vďaka svojmu tvaru poznajú ako **Melone**.

## Významní nositelia
* Stan Laurel a Oliver Hardy, komická dvojica z nemých filmov z 20. a 30. rokov
* Charlie Chaplin, anglický komik
* Winston Churchill, britský politik a ministerský predseda
* Benito Mussolini, taliansky fašistický diktátor
* Henri de Toulouse-Lautrec, francúzsky maliar konca 19. storočia
* Jack White, spevák a hudobník z americkej skupiny The White Stripes
* Neil Tenant a Chris Lowe z anglickej hudobnej skupiny Pet Shop Boys nosili pinče počas koncertov svojho svetového turné *Performance*
* Hercule Poirot, fiktívny belgický detektív z románov anglickej spisovateľky Agathy Christie
* postava Alexa (Malcolm McDowell) z filmu Stanleyho Kubricka *[[Mechanický pomaranč]]*
* postava Oddjoba z filmu *[[James Bond: Goldfinger|Goldfinger]]* má pinč s nabrúseným ostrým, ktorý používa ako zbraň
* postavy z hry Samuela Becketta *[[Čakanie na Godota]]* majú pri popise kostýmov uvedené, že na hlavách majú pinče
* pinče sa nachádzajú na mnohých obrazoch francúzskeho surrealistického maliara Reného Magritta

## Referencie

## Externé odkazy
*  ; článok o pánskych klobúkoch (po anglicky)

Kategória:Móda
Kategória:Klobúky
Tlač z hĺbky

**Tlač z hĺbky** alebo **hĺbkotlač** je tlačiarenská metóda používaná hlavne v grafike. Tlač je charakteristická tým, že tlačové prvky sú zahĺbené pod úrovňou netlačiacich miest. Po nanesení a zotretí prebytočnej farby je táto v tlačovej forme nesená v priehlbinách. Vyvýšené miesta sú teda netlačiace a na podklade sa javia ako biele. Odtlačok sa získa priamym prenosom na podklad za účinku tlaku. Jej opakom je tlač z výšky.

Mechanické postupy tlače z hĺbky sú len o málo mladšie než tlač z výšky. Podstata tlače z hĺbky spočíva v tom, že línie alebo body kresby sú vyhĺbené pod úroveň povrchu tlačovej formy, obvykle hladkej kovovej dosky. Do týchto priehlbín vniká hlbokotlačová farba, ktorá sa potom z ostatného povrchu formy stiera. Pri tlači je veľkým tlakom tlačového stroja papier pri tlači vtlačený do rýh, odkiaľ prijíma farbu. Hlbokotlačová forma býva najčastejšie vyrobená z medenej, alebo zinkovej dosky, menej často sú používané aj iné materiály ako oceľ, železo, mosadz, hliník dnes hlavne plast. 

Techniky tlače z hĺbky sa delia na mechanické a chemické. 
*Mechanické techniky nazývané rytiny sú mediryt, oceľoryt, bodkovacia rytina, rytina s krejónovou manierou, suchá ihla a škriabaná rytina (mezzotinta). 
*Chemické techniky (lepty) sú čiarový lept (do pevného krytu), lept s bodkovacou manierou, lept s tužkovou manierou, čiarovaný lept so zrnom, lept do mäkkého krytu (vernis mou), zieglerografia, lept do krehkého krytu, zrnový lept (akvatinta), kriedový lept (na svetlocitlivom asfalte), vykrývaný lept (rezerváž), lavírovaný lept a heliogravúra. 

Tlač voľných grafických listov sa vykonáva na ručnom meditlačovom lise. Pre tlač z hĺbky je charakteristické, že po zložení papiera ostáva farba na jeho povrchu v miernom reliéfe. Do povrchu papiera je vtlačená tiež fazeta, čiže opracované okraje formy.

Hĺbkotlačové rytiny sú súbor všetkých techník tlače z hĺbky, v ktorých je obraz vyhĺbený mechanickým spôsobom. Jednotlivé postupy sa môžu uplatniť samostatne alebo sa navzájom dopĺňať či kombinovať s leptacími technikami. Nazývajú sa tiež „suché techniky“.

## Rozdelenie hĺbkotlačových rytín
* mediryt
* Oceľoryt
* Bodkovaná grafika
* Znaková rytina
* Suchá ihla
* Krejónová maniera
* Škriabaná rytina (mezzotinta)

Hlbokotlačové lepty sú rozsiahla skupina hlbokotlačových techník lineárnej aj tónovej kresby, pri ktorých je obraz do hladkého povrchu kovovej dosky vyhĺbený pomocou leptadla. Tieto postupy sa môžu súhrnne nazývať tiež „mokré“. Techniky leptu sú pre svoju rozmanitosť označované za jedno z najvďačnejších a najpôsobivejších odvetví grafického umenia. Okrem samostatného uplatnenia sa jednotlivé postupy môžu aj kombinovať.

## Pozri aj
*Tlač z výšky
*Tlač z plochy
*Ofset
*Prietlač

Kategória:Grafika
Kategória:Tlač
Kategória:Grafické techniky
Mezzotinta

**Mezzotinta** alebbo **škriabaná rytina** je grafická technika patriaca pod tlač z hĺbky. V medzinárodnom označení má symbol C7.

Pri mezzotinte sa vytvára modelovacia kresba vyškrabávaním, čiže zosvetľovaním tmavej plochy medenej alebo mosadznej husto ozrnenej dosky. Na túto techniku sa najlepšie hodí medená doska hrúbky 1,5 až 2 mm, na ktorej sa vytvorí potrebná zrnitosť pomocou kolísky alebo skobliny. Je to oceľový polkruhový nôž s ostrím vybrúseným do jedného či viac radov zubov. Kolískou sa najprv rozbrázdi celá plocha dosky v štyroch základných smeroch a v brázdení sa pokračuje dovtedy, kým sa celý povrch dosky nejaví ako rovnomerne tmavý. Táto práca je pomerne namáhavá a zdĺhavá. Na urýchlenie práce možno použiť tzv. kotúčový zrnič. Ozrnený povrch sa potom pretrie slabým nánosom riedkej farby a to buď čiernej tempery, alebo tlačovej černe zmiešanej s lojom. Vybudovanie mezzitintovej kresby prebieha opačne ako pri ostatných hlbokotlačových technikách – začína sa od tmavej cez poltóny k svetlejším partiám. Praktizujeme to väčšinou zoškrabovaním a vyhladzovaním zrna v miestach, ktoré sa majú tlačiť svetlejšie. Čím nižšie je zrno, tým menej farby udrží. Zrno sa zoškrabáva trojhrannou oceľovou škrabkou, ktorú držíme naplocho, takmer vodorovne, aby sa príliš nezarezávala do hĺbky. Opravy chybných miest sa robia opätovným rozdrvením skoblinou.

Kategória:Tlač
Kategória:Grafika
Kategória:Grafické techniky
Rock in Rio (album)

***Rock in Rio*** je v piaty album s nahrávkou z koncertu britskej heavy metalovej skupiny Iron Maiden, ktorý bol nahratý počas *Brave New World Tour '00 - '01*. Záznam koncertu bol tiež vydaný ako DVD s rovnomenným názvom *[[Rock in Rio (DVD)|Rock in Rio]]*. 

## Zoznam skladieb

## Zostava
* Steve Harris (basgitara) 
* Dave Murray (gitara)
* Bruce Dickinson (spev) 
* Nicko McBrain (bicie) 
* Adrian Smith (gitara)
* Janick Gers (gitara)

## Zaujímavosti
* Na kapelu sa na tento festival prišlo pozrieť cez 250 000 ľudí
* Intro bolo pôvodne skomponované pre film Prvý Rytier (First Knight) z roku 1995. 

Rock in Rio (album)
Kategória:Koncertné albumy z 2002
Pinč

**Pinč** môže byť:
* tvrdý mužský klobúk, pozri pinč (klobúk)
* plemeno menších psov, pozri:
** nemecký pinč
** trpasličí pinč (nazývaný aj ratlík)
** opičí pinč 
** rakúsky krátkosrstý pinč
** doberman
Účtová osnova

**Účtová osnova** je zoznam všetkých syntetických účtov so záväzným číselným a slovným označením, usporiadaných podľa ich ekonomického obsahu, ktoré môže podnik (organizácia) v rámci svojho účtovníctva používať. 

Účtová osnova môže byť uzavretým alebo otvoreným zoznamom syntetických účtov. V prípade otvoreného zoznamu, ho môže účtovná jednotka dopĺňať o potrebné účty. V takom prípade hovoríme o **rámcovej účtovej osnove**. Finančné účtovníctvo riadi Ministerstvo financií Slovenskej republiky, ktoré vydáva rámcové účtové osnovy a podrobnosti o postupoch účtovania.

Jednotlivé syntetické účty sa v rámcovej účtovej osnove delia do **účtových tried**, triedy sa ďalej členia do **účtových skupín** a skupiny sa delia na jednotlivé účty. Podstatou rozdelenia je desiatková sústava. Rámcová účtová osnova obsahuje desať tried po desať skupín a v každej skupine sa nachádza desať účtov. 

## Referencie


Kategória:Účtovníctvo
Vojtěch Sucharda

**Vojtěch Sucharda** (* 6. január 1884 Nová Paka – † 31. október 1968 Praha) bol český sochár, reštaurátor, rezbár a bábkar. 

## Biografia
Pochádzal z umeleckého rodu Suchardov z Novej Paky, v ktorom sa umelecké nadanie dedilo z generácie na generáciu už od jeho pradeda Jana. Bábkarstvu sa vyučil v závode svojho otca a v roku 1899 presídlil do Prahy. V roku 1905 absolvoval pražskú Umelecko priemyslovú školu. 
  
Po absolutóriu spolupracoval na sochárskych dielach svojho brata Stanislava, napríklad na pomníku Františka Palackého. Od roku 1907 spolupracoval s architektom Kamilom Hilbertom na dostavbe katedrály sv. Víta na Pražskom hrade. Pre katedrálu vytvoril cez 250 novogotických hlavíc stĺpov, vyrezávanú truhlu, niekoľko kamenných plastík a dva vysoké reliéfy znázorňujúce staviteľov dómu na priečelí stavby. Vojtěch Sucharda pracoval aj na výzdobe niekoľkých kostolov a stavieb po celých Čechách. Od roku 1913 sa podieľal okrem iného aj na sochárskej výzdobe pražského paláca Koruna.

Počas 1. svetovej vojny padol do ruského zajatia. 

V roku 1908 sa oženil so svojou spolužiačkou z Umeleckopriemyslovej školy Annou Brichovou, s ktorou v roku 1920 založil divadlo Říše loutek. V tomto divadle potom pôsobil štyridsať rokov.

V rokoch 1912, 1936 a 1948 sa podieľal na rekonštrukciách Staromestského orloja v Prahe, pre ktorý vytvoril dvanásť nových sošiek apoštolov. V povojnovom období bol aj autorom návrhu na celkovú modernizáciu výtvarného riešenia Staromestského orloja, ktorý sa nikdy realizoval.

S manželkou Annou mal dve dcéry - Annu a Olgu. Po smrti svojej ženy v roku 1944, sa roku 1947 po druhý raz oženil s pražskou Nemkou Alžbětou Bálkovou.

## Dielo
thumb|Palác Koruna
* dostavba katedrály sv. Víta, Pražský hrad
* výzdoba chrámu sv. Jana Nepomuckého, Štěchovice
* výzdoba chrámu sv. Jiljí, Nymburk
* výzdoba chrámu sv. Petra a Pavla, Mělník
* výzdoba múzea, Hradec Králové
* 12 sošiek apoštolov na Staromestskom orloji 
* plastiky pre palác Koruna na Václavskom námestí
* pomníky padlým obetiam vojny
* výzdoba budovy Hlavnej stanice v Prahe
* pomník Františka Palackého v Prahe
* kópia barokovej studne v pražskej Lorete
* drevorezby pre pražský kapucínsky kláštor
* bábky divadla Říše loutek

## Externé odkazy
*ARTMUSEUM.CZ - Vojtěch Sucharda 
*KDO BYL KDO v našich dějinách ve 20. století 

Kategória:Narodenia v 1884
Kategória:Úmrtia v 1968
Kategória:Českí sochári
Kategória:Príslušníci česko-slovenských légií
Občianska spoločnosť

**Občianska spoločnosť** alebo **civilná spoločnosť** môže byť:
* vo filozofickom zmysle:
** od Aristotela po 18./19. storočie (gr. koinonia politike, lat. societas civilis, nem. bürgerliche Gesellschaft, angl. civil society): pozri občianska spoločnosť (filozofia)
** nepresne: buržoázna spoločnosť
*v modernom význame: pozri občianska spoločnosť (moderný význam)
Venusaur

**Venusaur** (jap.: フシギバナ, *Fušigibana*) je Pokémon – fiktívna postava z hier, mangy, zbieracích kariet, anime a ďalších médií vytvorených Satoši Tadžirim s názvom *Poketto Monsutta* alebo skrátene *[[Pokémon]]*.

## Charakteristika
Oproti Ivysaurovi je oveľa väčší a ťažší. Fľaky mu z tela zmizli už skoro úplne a okrasné kvety sa zväčšili. Namiesto zatvorej cibuľky nosí Venusaur už veľkú rozkvitnutú kvetinu, vďaka ktorej sa môže naučiť používať najsilnejší raslinný útok. Je možné získať ho iba v regióne Kanto, ale prenosom sa môže dostať do akejkoľvek dosiaľ vydanej Pokémon hry. Voľne žijúci neexistujú, získať sa dá len vývojom od 32. úrovne z Ivysaura v hrách Pokémon Red, Blue a Yellow.

Venusaur sa učí najsilnejší rastlinný útok – *Slnečný lúč* (). Dvojnásobné zranenie Venusaurovi spôsobujú útoky ohnivého, ľadového, lietajúceho, psychického a chrobačieho typu. V hrách Pokémon Red, Blue a Yellow mu chrobačie útoky spôsobujú až štvornásobné zranenie.

## Venusaur v anime
### Pokémon
* **Epizóda 51**: Bulbasaurova Tajomná Záhrada () – Tu sa objavil Venusaur po prvýkrát ako veliteľ vývoja Bulbasaurov a Ivysaurov. Bol nahnevaný na Ashovho Bulbasaura, lebo ten sa nechcel vyvinúť.
* **Epizóda 111**: Nástup Dragonita () – Ash bojoval záverečný zápas Pomarančových ostrovov s Drakeom. Ten mal jedného Venusaura a použil ho proti Ashovmu Taurosovi.

### Pokémon Advanced
* **Epizóda 73**: *King of the Forbidden Forest! Venusaur!* – Venusaur panoval zakázanému lesu trávnatých pokémonov, kam May bola unesená. Venusaur potom musel bojovať proti Raketovému tímu.

### Pokémon filmy
* **Film 1**: Mewtwo vracia úder () – Pokémon Mewtwo si naklonoval tých najsilnejších pokémonov, medzi nimi aj jedného Venusaura.

## Externé odkazy
* Venusaur na [bulbapédii](http://bulbapedia.bulbagarden.net/wiki/Venusaur_(Pokémon)) 

Kategória:Pokémon
The Soundhouse Tapes

***The Soundhouse Tapes*** je prvá demo nahrávka britskej heavy metalovej skupiny Iron Maiden. Album vyšiel v náklade len 5000 kusov.

## Zoznam skladieb
# „Iron Maiden“ - Steve Harris
# „Invasion“ - Steve Harris
# „Prowler“ - Steve Harris

## Zostava
* Paul Di'Anno - spev 
* Dave Murray - rytmická a sólová gitara 
* Steve Harris - basová gitara 
* Doug Sampson - bicie 

## Zaujímavosti
* Pôvodne mala byť na nahrávke aj skladba „Strange World“ ale kvôli nízkej kvalite zvuku ju kapela na album nezaradila.

Soundhouse Tapes, The
Soundhouse Tapes, The
Okazakiho fragment

[thumb|'''Schéma replikácie DNA.'''<br />1. Vlákno 3'→5'<br />2. Vlákno 5'→3'<br />3. [DNA-polymeráza (Polα)4. DNA ligáza5. Primer6. DNA-primáza7. **Okazakiho fragment**8. DNA-polymeráza (Polδ)9. Helikáza10. Bielkovina11. Topoizomeráza]]

**Okazakiho fragment** je relatívne krátka časť reťazca deoxyribonukleovej kyseliny (DNA). Je pomenovaný po Reiji Okazakiovi a Tsuneko Okazakiovej, manželskom páre japonských molekulárnych biológov, ktorí ich v roku 1968 objavili pri skúmaní replikácie DNA.

Okazakiho fragmenty polydeoxiribonukleotidy, ktoré sú syntetizované pri replikácii deoxyribonukleovej kyseliny ako úseky oneskorujúceho sa reťazca (angl. *lagging strand*), aby boli neskôr spojené enzýmom DNA ligáza a vytvorili jedno vlákno. Každý úsek sa syntetizuje ako samostatná jednotka vrátane iniciácie pomocou enzýmu RNA-polymeráza.

Priemerná dĺžka Okazakiho fragmentov u prokaryotov je 1 000 až 2 000 deoxyribonukleotidov, u eukaryotov sú oveľa kratšie, približne iba 100 až 200 nukleotidov.

## Pozri aj

* Replikácia DNA

Kategória:Replikácia DNA
Kategória:DNA