open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kanderka

**Kanderka** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Štiavnické Bane, približne  (juho)západne od centra Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Banská Štiavnica a Žarnovica a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnické Bane a Hodruša-Hámre. Najbližším sídlom je na východnom úpätí ležiaca obec Štiavnické Bane, severovýchodne sa nachádza mesto Banská Štiavnica a západným smerom Hodruša-Hámre. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Kanderka leží v hrebeni, ktorý tvorí západný okraj silne zvetranej kaldery stratovulkánu. Hrebeň vedie od vrchu Paradajs () juhozápadným smerom na Ostrý vrch (). Severným smerom sa nachádza Kamenný závoz (), Hadová () a Končiar (), západným Jaseňová () a Ostrý vrch, južným dominuje Sitno () a východným Tanád () a Vtáčnik (). Hrebeňom vedie rozvodie Hrona a Ipľa; voda zo severných a západných svahov odteká Hodrušským potokom západným smerom do údolia Hrona, južné a východné svahy odvodňuje rieka Štiavnica, smerujúca južným smerom k rieke Ipeľ. Na južnom úpätí je vybudované Vindšachtské jazero a Bakoniho rybník. Na vrchol nevedie značený chodník, no juhovýchodným smerom vedie traverzom chodník na Tanád.

### Výhľady
Riedky, nesúvislý porast vrcholovej časti umožňuje takmer kruhový rozhľad. Viditeľné sú najmä okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach možno pozorovať tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Javorie.

## Prístup
Vrcholovou časťou vedie značený chodník, ktorý však samotný vrchol Kanderky obchádza. 

* po  červenej značke:
** od severovýchodu z vrchu Tanád cez Sedlo pod Kanderkou
** od západu z osady Kopanice cez sedlo Pleso
* po  modrej značke od východu z Banskej Štiavnice cez Štiavnické Bane a Farárovú hôrku

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Vrchy v okrese Žarnovica
Kategória:Banská Štiavnica
Kategória:Hodruša-Hámre
Mukyňa

**Mukyňa** môže byť v botanike:
*rod *Aria* (v niektorých systémoch klasifikovaný ako podrod či sekcia *Aria* rodu *Sorbus* [jarabina] v širšom zmysle), pozri mukyňa (rod)
*staršie: u niektorých autorov slovenské rodové meno druhov *Sorbus aria* (mukyňa obyčajná/jarabina mukyňová; v minulosti vrátane taxónu *Sorbus cretica* - mukyňa obyčajná krétska, dnes zaraďovaného ako súčasť jarabiny gréckej), *Sorbus austriaca* (mukyňa rakúska/jarabina rakúska; v minulosti vrátane taxónu *Sorbus hazslinszkyana* - mukyňa rakúska Hazslinszkého, dnes zaraďovaného ako samostatný druh) a *Sorbus intermedia* (mukyňa prostredná/jarabina prostredná), pozri jarabina mukyňová, jarabina grécka, jarabina rakúska, jarabina Hazslinszkého a jarabina prostredná
*jarabina mukyňová (=mukyňa obyčajná; lat. *Sorbus aria*/*Aria edulis*/*Aria nivea*)

## Zdroje
Kyselina dihydrolistová

**Kyselina dihydrolistová** je derivát kyseliny listovej. Jej konjugovanou zásadou je **dihydrofolát** (**DHF**).

Dihydrofolát vzniká z kyseliny listovej pôsobením dihydrofolátreduktázy. Kyselina dihydrolistová sa premieňa na kyselinu tetrahydrolistovú (tetrahydrofolát) ďalším pôsobením dihydrofolátreduktázy. Keďže tetrahydrofolát je nutný pre syntézu purínov i pyrimidínov, teda stavebných kameňov RNA a DNA, dihydrofolátrefuktáza je cieľom niekoľkých liečiv, pomocou ktorých sa zabraňuje syntéze nukleových kyselín u mikroorganizmov. Jedným z inhibítorov tohto enzýmu je napríklad metotrexát.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kofaktory
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1996

**Majstrovstvá Ázie vo futbale 1996** bol 11. ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Ázijskej futbalovej konfederácie (AFC). Turnaj sa hral v Spojených arabských emirátoch od 4. do 21. decembra 1996. Obhajcom titulu bolo .

Víťazom turnaja sa stala , ktorá vo finále zdolala  po penaltách. Na treťom mieste skončil .

Spojené arabské emiráty sa ako vicemajster kvalifikovali na Pohár konfederácií FIFA 1997 ktorý sa hral v Saudskej Arábii.

## Kvalifikácia
Predbežného turnaja sa zúčastnilo 33 tímov. Turnaj bol rozdelený do 10 skupín a prvý tím z každej skupiny sa tak kvalifikoval.

Kvalifikovali sa tieto tímy:

## Štadióny

## Skupinová fáza

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Tabuľka tretích tímov

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o tretie miesto

### Finále

Víťazom turnaja sa stala Saudská Arábia.

## Externé odkazy
* Asian Football Confederation

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá Ázie vo futbale
Kategória:Futbal v 1996
Kategória:Futbal v Spojených arabských emirátoch
Metylénová skupina

náhľad|Hexametyléndiamín obsahuje šesť metylénových skupín.
**Metylénová skupina** alebo **metylén** je akákoľvek súčasť molekuly, ktorá pozostáva z dvoch vodíkových atómov viazaných na uhlíkový atóm, ktorý je pripojený k zvyšku molekuly dvomi jednoduchými väzbami. Túto skupinu je možné zapísať ako CH2&#x3C;, kde '2−.

Túto skupinu je možné ju pomenovať ako metylénový mostík, čím je možné ju odlíšiť od metylidénovej skupiny. Metylidén je skupina, kde je jeden atóm uhlíka viazaný na zvyšok molekuly pomocou dvojitej väzby. Je teda možné zaznačiť ho ako CH2=. Kedysi sa označenie „metylén“ používalo pre obidva izoméry. Z chemického hľadiska je rozdiel medzi dvomi jednoduchými väzbami a jednou dvojitou väzbou, takže označenie „metylénový mostík“ je presnejšie.

Metylénová skupina by zároveň nemala byť zamieňaná s CH2 radikálom, nazývaným karbén, ktorý sa tiež niekedy označuje alebo označoval ako metylidén alebo metylén.

## Aktivovaný metylén
náhľad|Kyslosť dietylmalonátu, príkladu 1,3-dikarbonylovej zlúčeniny
Stredný uhlíkový atóm v 1,3-dikarbonylových zlúčeninách sa niekedy označuje ako aktivovaná metylénová skupina. Tento uhlík je obzvlášť kyslý a schopný deprotonácie, pretože tým vzniká delokalizovaná štruktúra.

## Referencie

## Pozri aj
* Metylidénová skupina
* Metylidínová skupina
* Karbén
* Karbény
* Metylová skupina
* Metínová skupina

## Zdroj

Kategória:Funkčné skupiny
Skokidae

**Skokidae** je čeľaď z nadčeľade Corydioidea (=Polyphagoidea) z radu švábov. Zahŕňa jediný rod ***Skok***, ktorý zahŕňa jediný druh ***Skok svaba***. Je to vyhynutý skáčuci šváb, ktorý žil počas vrchnej jury na území dnešného Kazachstanu.

Bol opísaný paleontológom Petrom Vršanským, z Geologického ústavu SAV v Bratislave, z rozsiahlych zbierok Paleontologického ústav RAN v Moskve, zo sedimentov starých približne 150 milión rokov z lokality Karatau v Kazachstane. Spomedzi viac ako 3 000 fosílnych prevažne úplne zachovalých švábov z tejto lokality sa našli len štyri exempláre druhu *Skok svaba*. Napriek tomu nemuselo ísť o vzácneho živočícha, keďže jedným zo zachovaných jedincov je mláďa a tých je na lokalite len zopár desiatok (larvy sú všeobecne veľmi vzácne, lebo nelietajú a tak sa nemajú ako dostať na vodnú plochu a potom sa zachovať v sedimentoch dna).

## Etymológia
Vedecký názov *Skok svaba* (doslova "skok švába") je odvodený zo slovenských slov "skok" a "šváb". Vzťahuje sa to na schopnosť skákať u tohto druhu, čo je medzi švábmi unikátne (neskôr bol však v JAR objavený prvý žijúci skáčuci druh *[[Saltoblattella montistabularis]]*)*.*

## Opis
Išlo o malého švába s veľkosťou asi 1 centimeter, s polopriehľadnými vrchnými krídlami a priehľadnými zadnými krídlami. Mal oválnu hlavu so zreteľným vonkajším sfarbením a veľkými očami, nemajúcimi u tejto skupiny obdobu, a redukované predné a stredné končatiny. Zadné nohy boli nadmerne vyvinuté - 1,5 násobne dlhšie ako dĺžka tela. Zadné nohy boli uložené pod telom a tak prispôsobené na skákanie. Adaptácia na skákanie bola potrebná ako stratégia úniku a chytania koristi. Druh bol zaujímavý aj pokročilou rozmnožovacou sústavou, malou hlavou a ústnymi príveskami prispôsobenými na konzumáciu peľu, ktorý sa zachoval v pažeráku fosílií. Pravdepodobne patril medzi opeľovače.

## Referencie


Kategória:Šváby
Kategória:Vyhynuté živočíchy
Kategória:Prehistorický hmyz
Sósis (sochár)

**Sósis** () bol starogrécky sochár.

Sochár Sósis, pochádzajúci zrejme z Boiótie, bol činný v 3. stor. pred Kr. Jeho meno je známe z niekoľkých signovaných podstavcov zo sôch, objavených väčšinou v archeologickej lokalite starovekého boiótskeho mesta *Thespiai*. 

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Manipulatoridae

**Manipulatoridae** je čeľaď z nadčeľade Corydioidea (=Polyphagoidea) z radu šváby. 

## Systém
čeľaď Manipulatoridae Vršanský et Bechly, 2015: 
* rod *[[Manipulator (rod)|Manipulator]]* Vršanský et Bechly, 2015 
** *Manipulator modificaputis* Vršanský et Bechly, 2015 - toto je typový druh, opis pozri nižšie
** *[[Manipulator olim]]* Vršanský, 2024
* rod *[[Manipulatoides]]* Li and Huang, 2022
** *[[Manipulatoides obscura]]*  Li and Huang, 2022

## Druh Manipulator modificaputis
*Manipulator modificaputis* je vyhynutý dravý šváb, ktorý žil počas vrchnej kriedy. 

Typový jedinec je fosilizovaný v 100 miliónov rokov starom kúsku mjanmarského jantáru - v skamenelej živici araukárie, ktorý bol nájdený vo vulkanoklastickom sedimente v lokalite Noije Bum v údolí Hukawng v Mjanmarsku. Druh bol popísaný Petrom Vršanským z Geologického ústavu SAV v Bratislave a Günterom Bechlym zo Štátneho prírodovedného múzea v Stuttgarte.

Tento šváb mal dlhý krk, veľkú pohyblivú hlavu, parazólovité ochranné štíty nad každým prídavným očkom, ústne prívesky a extrémne dlhé končatiny, čo naznačuje, že bol predátor. Telo bolo dlhé 4.5 milimetra a široké 2 milimetre. Bol to rýchly bežec, ktorý korisť prenasledoval, čo vieme podľa redukovanej pasívnej obrany. Živil sa malým hmyzom, ktorý lovil počas noci.

Autori po preskúmaní švába zistili veľa jedinečných a výrazne odlišných znakov, vďaka ktorým pre tento druh vytvorili novú čeľaď Manipulatoridae. Nájdený jedinec mal aj početné rany, zlomené časti panciera, odtrhnuté zmyslové orgány a aj parazity. Na mjanmarskom nálezisku jantáru objavili aj štyri ďalšie exempláre, medzi nimi aj mladého jedinca.

Tento druh bol nájdený spolu s ďalšími desiatkami vyhynutých druhov hmyzu, plne zachovaných v jantári, čo z lokality Noije Bum v údolí Hukawng robí jedno z najvýznamnejších nálezísk jantárových fosílií s plne zachovaným hmyzom. *Manipulator modificaputis* dokumentuje pestrosť foriem, ktoré sa zo švábov vyvinuli na hranici jury a kriedy, ale ktoré napokon po zhruba 45 miliónoch rokoch vyhynuli.

## Referencie


## Zdroj
 - týka sa len kapitoly Druh Manipulator modificaputis

Kategória:Šváby
Kategória:Vyhynuté živočíchy
Kategória:Prehistorický hmyz
Hírek

***Hírek*** () je maďarská spravodajská relácia RTVS, ktorá sa vysiela od 10. septembra 2007 na televíznej stanici Dvojka a od roku 2022 aj na :24. Moderátormi relácie sú Gasparik B. Krisztina a Récsei Noémi.

## Moderátori

## Externé odkazy
* https://telkac.zoznam.sk/tv-program-stanice/11/dvojka
* https://www.archivtv.cz/spravy-hirek/hirek-piatok-9-04-2021-17-10

## Referencie

Kategória:Televízne relácie Slovenskej televízie
Murray B. Bornstein

**Murray B. Bornstein**, M.D. (* 22. november 1917, Paterson, New Jersey† 31. august 1995, Gainesville, Florida) bol americký lekár neurológ a neurofyziológ.

Bakalárske štúdium absolvoval na Dartmouth College (1939), magisterské štúdium fyziológie na McGillovej univerzite v kanadskom Montreale a lekárstvo na Univerzite v Ženeve (1952). Počas dvojročného postgraduálneho výskumného pobytu Columbijskej univerzite (19561958) sa pod vedením Margaret Murrayovej a Edith Petersonovej zoznámil s organotypickými bunkovými kultúrami CNS a PNS. Nadobudnuté znalosti využil pri výskume porúch myelinizácie, zameriavajúc sa na sklerózu multiplex. V rámci svojho dlhoročného pôsobenia na Albert Einstein College of Medicine v New Yorku (19661993) viedol klinický vývoj liečiva Copolymer 1, ktorého vývoj, učinený v spolupráci s Weizmannovym inštitútom pre vedu a izraelskou farmaceutickou spoločnosťou Teva Pharmaceutical Industries, znamenal prielom v liečbe sklerózy multiplex.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Patersonu (New Jersey)
Kategória:Neurológovia USA
Ostrý vrch (vrch v Štiavnických vrchoch)

**Ostrý vrch** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Štiavnické Bane, približne  juhozápadne od centra Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Banská Štiavnica a Žarnovica a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnické Bane a Hodruša-Hámre. Najbližším sídlom je na východe ležiaca obec Štiavnické Bane, severne sa nachádza Banská Hodruša a juhozápadne osada Kopanice (Hodruša-Hámre). Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Ostrý vrch leží v bočnom hrebeni, ktorý vedie od sedla Pleso západným smerom na Kohútov (). Severným smerom susedí Jaseňová () a Kamenný závoz (), východným Kanderka () a Buková hora (), južným Šípová () a Haviarsky vrch () a západným Hrb (). Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádzajú prítoky Hodrušského potoka. Na vrchol nevedie značený chodník.

### Výhľady
Vrchol Ostrého vrchu pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou je vidieť najmä okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach zriedkavo tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Javorie.

## Prístup
Na vrch nevedie žiadny značený chodník, preto prístup je možný lesnými cestami. V neďalekom sedle Pleso je križovatka značených chodníkov, odkiaľ sa dá prejsť hrebeňom aj na Ostrý vrch.

* po  červenej značke východne ležiacim hrebeňom:
** od severovýchodu z vrchu Tanád cez Kanderku a sedlo Pleso
** od západu z rázc. Havránkova lúka cez osadu Kopanice 
* po  modrej značke od juhovýchodu od Richnavských jazier

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Vrchy v okrese Žarnovica
Kategória:Banská Štiavnica
Kategória:Hodruša-Hámre
Ľuľkovité

**Ľuľkovité** ( *Solanaceae*) je čeľaď z radu ľuľkotvaré (Solanales) patriaceho medzi pravé dvojklíčnolistové rastliny.

Typický je pre ňu obsah alkaloidov, ktorý spôsobuje jedovatosť takmer všetkých druhov.

## Staršie zaradenie v systéme
V minulosti sa táto čeľaď v závislosti od autora daného textu niekedy zaraďovala do niektorého z týchto radov:
* krtičníkotvaré/krtičníkokveté (Scrophulariales);
* pupencotvaré/pupencokveté (Convolulales);
* vojnovkotvaré/vojnovkokveté (Polemoniales);
* rúrkokveté/trúbkokveté/cievokvetné (Tubiflorae).

## Stavba tela
Do tejto čeľade patria byliny, kry a stromy s prevažne jednoduchými listami a kvetmi päťpočetnými, jednotlivými alebo zostavenými do rôznych okolíkatých súkvetí, so zrastenými korunnými lupienkami a najčastejším kvetným vzorcom ☿ * K(5) C(5) A5 G(2). Plodom je bobuľa alebo tobolka.

## Zástupcovia
### Divorastúce na Slovensku
V slovenskej prírode sú najvýznamnejšími druhmi čeľade ľuľok čierny (*Solanum nigrum*), ľuľok sladkohorký (*Solanum dulcamara*), blen čierny (*Hyoscyamus niger*), durman obyčajný (*Datura stramonium*), ľuľkovec zlomocný (*Atropa belladonna*) a skopólia kranská (*Scopolia carniolica*). Inváznym druhom je kustovnica cudzia. Všetky tieto druhy sú viac alebo menej jedovaté, patria sem dokonca niektoré z najjedovatejších rastlín u nás (ľuľkovec).

### Hospodársky významné
Medzi ľuľkovité patrí mnoho hospodársky významných rastlín, predovšetkým pre potravinársky a farmaceutický priemysel. Alkaloidy ľuľkovitých (atropín, hyoscyamín, skopolamín...) sa používajú ako súčasť viacerých významných liečiv. V potravinárstve majú význam predovšetkým paprika ročná, rajčiak jedlý, ľuľok zemiakový, tabak virgínsky, machovka čerešňová a ľuľok baklažánový. Pre okrasu sa pestuje petúnka hybridná.

## Zoznam rodov

## Referencie


## Iné projekty
Vtákopysk

**Vtákopysk** (lat. *Ornithorhynchus*) je rod z čeľade vtákopyskovité. Jediný recentný druh (a podľa niektorých názorov aj celkovo jediný druh) tohto rodu je vtákopysk divný.

## Vedecký názov
Názov *Ornithorhynchus* zaviedol Blumenbach v roku 1800. Pôvodný vedecký názov rodu síce znel *Platypus* (Shaw 1799), ale tento názov bol už v čase svojho vzniku neplatný, pretože už v roku 1793 ním bol pomenovaný jeden rod chrobákov, ktorý sa tak dodnes volá. Názvom *Platypus* boli neskôr (t.j. v 19. storočí) omylom pomenované aj niektoré ďalšie taxóny živočíchov (konkrétne hmyzu a kačíc). V angličtine sa názov platypus dodnes používa ako vernakulárny názov vtákopyska divného.

## Systematika
rod vtákopysk (*Ornithorhynchus*): 
*†*[[Ornithorhynchus agilis]]* - podľa niektorých názorov je tento taxón súčasťou druhu *Ornithorhynchus anatinus*
*vtákopysk divný/ vtákopysk podivný (*Ornithorhynchus anatinus*)

Niekedy sa do rodu zaraďuje aj vyhynutý druh *[[Ornithorhynchus maximus]]*, ktorý sa ale dnes už väčšinou považuje za súčasť druhu *[[Megalibgwilia robusta]]* (resp. staršie druhu *[[Zaglossus robustus]]*) z čeľade ježurovité.

## Zdroje

Kategória:Vtákopyskovité
Litostroj

[náhľad|[Kaplanova turbína v areáli Litostroju, ktorá v rokoch 19622004 slúžila vo vodnej elektrárni Ožbalt v Slovinsku.]]
**Litostroj**, plný názov **Litostroj Power D.o.o.** je slovinský výrobca v ťažkom priemysle, sídliaci v Ľubľane. Firma vznikla v roku 1946 ako *Titove závody Litostroj*, v súčasnej podobe funguje od roku 1991. Jej produkty zahŕňajú najmä vodné turbíny pre vodné elektrárne. Väčšina z výroby je určená na export. Celosvetovo Litostroj dodal viac než 8 000 MW inštalovaného výkonu. Vyrobil okolo 150 turbín pre prečerpávacie vodné elektrárne. Firma vyrobila tiež okolo 1200 veľkých žeriavov, rovnako vyrába metalurgické stroje na kovanie a lisovanie.

Základy továrne v Ľubľane boli položené tesne po druhej svetovej vojne, využitím nútenej práce politických väzňov z táborov. Továreň v roku 1947 slávnostne otváral (po roku prevádzky) Josip Broz Tito, po ktorom podnik zakladateľ Franc Leskošek-Luka pomenoval. Okolo továrne vyrástla aj obytná štvrť s vybavenosťou pre 6 500 ľudí, z ktorých 80 % pracovalo v Litostroji. Po rozpade Juhoslávie podnik smeroval do konkurzu a transformoval sa na súčasnú podobu.

Názov Litostroj je skratkou pôvodného názvu , v preklade zo slovinčiny "Zlievareň a továreň strojov".  Továreň sídli v Ľubľane v štvrti Šiška na Litostrojskej ceste, ktorá je pomenovaná po firme.

Pod koncern Litostroj patria aj ďalšie továrne v Česku, Kanade a Turecku.

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka firmy 
* Litostroj-pts 
* Litostroj Power

Kategória:Strojárske podniky v Slovinsku
Kategória:Energetické podniky v Slovinsku
Kategória:Ľubľana
Kategória:Podniky založené v 1946
Fernando Filoni

**Fernando Filoni** (* 15. apríl 1946, Manduria, Taliansko) je rímskokatolícky arcibiskup, kardinál a  veľmajster Rytierskeho rádu Božieho hrobu jeruzalemského.

## Život
Kňazské svätenie prijal roku 1970, začal sa venovať pôsobeniu v pápežskej diplomacii. V roku 2001 bol pápežom sv. Jánom Pavlom II. vo veku 54 rokov vymenovaný za titulárneho arcibiskupa volturnského a nuncia v Iraku a Jordánsku. Biskupské svätenie mu udelil 19. marca 2001 sv. Ján Pavol II. Rozhodnutím pápeža Benedikta XVI. bol 13. mája 2011 menovaný za prefekta Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Dňa 18. februára 2012 bol pápežom Benediktom XVI. v Bazilike sv. Petra vo Vatikáne kreovaný za kardinála-kňaza.

Dňa 8. decembra 2019 ho Pápež František dňa 8. decembra 2019 menoval za veľmajstra Rádu Božieho hrobu jeruzalemského. Pápež František ho 26. júna 2018 menoval za kardinála-biskupa bez suburbikálnej diecézy.

## Publikácie
* *Dio e l'alterità nel pensiero di Emmanuel Levinas*, 1979
* *La morale come filosofia della vita in Socrate*, (1981
* *Dalla Diocesi di Babilonia dei Latini e Delegazione Apostolica di Mesopotamia, Kurdistan e Armenia Minore alla Nunziatura Apostolica in Iraq*, Libreria Editrice Vaticana 2006
* *La Chiesa nella terra d'Abramo. Dalla diocesi di Babilonia dei latini alla nunziatura apostolica in Iraq*, BUR Biblioteca Univ. Rizzoli (SAGGI) 2008
* *La Chiesa in Iraq – Storia, sviluppo e missione, dagli inizi ai nostri giorni*, Libreria Editrice Vaticana 2015
* ''“E tutta la casa si riempì del profumo dell’unguento.” Per una spiritualità dell’Ordine del Santo Sepolcro'', Città del Vaticano: Libreria Editrice Vaticana – Ordine Equestre del Santo Sepolcro di Gerusalemme 2020, ISBN 978-88-266-0524-1.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom XVI.

## Iné projekty

 
Kategória:Talianski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Talianski kardináli
Kategória:Prefekti Kongregácie pre evanjelizáciu národov
Kategória:Rád Božieho hrobu
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu za zásluhy Talianskej republiky
Temple Bar (Dublin)

náhľad|Temple Bar Square
náhľad|Nápis ulice v Temple Bari
náhľad|The Temple Bar na ulici Temple Lane
**Temple Bar** () je štvrť na južnom brehu rieky Liffey v centre Dublinu. Oblasť je ohraničená Liffey na severe, ulicou Dame Street na juhu, ulicou Westmoreland Street na východe a ulicou Fishamble Street na západe. Je propagovaná ako tzv. „kultúrna štvrť“ Dublinu a ako centrum nočného života v centre Dublinu je turistickou destináciou.

Temple Bar je v poštovom obvode Dublin 2.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mestské štvrte Dublinu
Temple Bar

**Temple Bar** môže byť:

* štvrť v Dubline, pozri Temple Bar (Dublin)
** pub v Dubline, pozri The Temple Bar
* pamätník v Londýne, pozri Temple Bar (Londýn)
* bývalé literárne periodikum, pozri Temple Bar (časopis)
* album hudobníka Johna Waiteho, pozri Temple Bar (album)
Tioaldehyd

**Tioaldehyd** je funkčná skupina v organickej chémii, ktorá sa podobá na aldehydovú skupinu, RC(O)H, ale namiesto kyslíkového atómu (O) má atóm síry (S). *R* značí uhľovodíkový zvyšok (alkylovú alebo arylovú skupinu). Tioaldehydy sú ešte reaktívnejšie, než tioketóny. Nechránené tioaldehydy sú zvyčajne príliš reaktívne na to, aby bolo možné ich izolovať - napríklad tioformaldehyd, H2C=S, kondenzuje za tvorby cyklického triméru, 1,3,5-tritiánu. Tioakroleín, H2C=CHCH=S, ktorý vzniká rozkladom alicínu z cesnaku, podstupuje Diels-Alderovu reakciu sám so sebou a tvorí izomérne vinylditiíny. Aj keď tioformaldehyd je veľmi reaktívny, je možné ho nájsť v medzihviezdnom priestore spolu s jeho mono- a dideuterovanými izotopológmi. S dostatočným stérickým bránením niektorých skupín je možné stabilné tioaldehydy izolovať.

V prvých prácach na tému tioaldehydov bola ich existencia predpokladaná na základe niektorých druhov reakcií. Napríklad sa prepokladalo, že reakciou Fc2P2S4 s benzaldehydom vzniká tiobenzaldehyd, ktorý spolu s ditiofosfínovými ylidmi tvorí cykloadukt v podobe C2PS3 kruhu.

## Referencie

## Pozri aj
* Tioketón
* Tioenol

## Zdroj

Kategória:Funkčné skupiny
Africký pohár národov 2008

**Africký pohár národov 2008** bol 26. ročníkom Afrického pohára národov, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Konfederácie afrického futbalu. Turnaj hostila Ghana a hralo sa od 20. januára do 10. februára 2008. Obhajcom titulu bol Egypt.

Víťazom turnaja sa stal po druhýkrát po sebe a po šiesty krát v histórii Egypt, ktorý vo finále zdolal Kamerun 1:0. Na treťom mieste skončila domáca Ghana.

Egypt sa ako víťaz kvalifikoval na Pohár konfederácií FIFA 2009.

## Kvalifikácia

## Štadióny

## Skupinová fáza

### Skupina A

|}

### Skupina B

|}

### Skupina C

|}

### Skupina D

|}

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o tretie miesto

### Finále

## Externé odkazy
* CAF online

## Zdroj

Kategória:Africký pohár národov
Kategória:Futbal v Ghane
Kategória:Futbal v 2008
Uhorskí jakobíni

náhľad|Ignác Martinovič
náhľad|Poprava Ignáca Martinoviča a ďalších na Krvavom poli. Maľba pochádza od očitého svedka, 20. mája 1795, Budín
**Uhorskí jakobíni** je pomenovanie pre hnutie revolucionárov v Uhorsku, u ktorých sa uchytili myšlienky Francúzskej revolúcie. Hnutie zorganizoval Ignác Martinovič, ktorý vytvoril dve tajné spoločnosti. Spoločnosť reformátorov bola zložená zo strednej šľachty, ktorá chcela obmedziť moc panovníka a mala spustiť revolúciu. Spoločnosť slobody a rovnosti mala po prvej fáze odstrániť nadvládu šľachty a chcela pretvoriť Uhorsko na federáciu. Uhorskí jakobíni boli odhalení a 7 ich členov bolo popravených. 

## Zdroje

## Ďalšia literatúra
* 

## Iné projekty

Kategória:Dejiny Uhorska
Jozef Kot

**Jozef Kot**, pseudonym: **Jakub Bond** (* 1. september 1936, Bratislava – † 22. máj 2022, Bratislava) bol slovenský spisovateľ – prozaik, autor Generácie 56, editor a významný prekladateľ z anglického jazyka.

## Životopis
V rokoch 19531958 absolvoval štúdium angličtiny a slovenčiny na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Po absolvovaní povinnej vojenskej služby sa stal redaktorom v časopise Slovenské pohľady a neskôr šéfredaktorom tamže. V období 19661968 pôsobil ako zástupca šéfredaktora Revue svetovej literatúry. V rokoch 19681971 bol menovaný do funkcie šéfredaktora vydavateľstva Tatran. V dlhšom období 19711990 pracoval vo funkcii riaditeľa odboru umenia na Ministerstve kultúry SR. Jeden rok 19901991 pracoval na Ústave umeleckej kritiky a divadelnej dokumentácie, od r. 1991 učil na Štátnej jazykovej škole v Bratislave.

Jeho dcéra, novinárka a spisovateľka Denisa Fulmeková vydala v roku 2023 knihu rozhovorov s Jozefom Kotom *Pohyb v uzavretom kruhu*.

## Dielo
Jozef Kot písal poviedky, literárne kritiky a preklady. Ako člen Generácie 56 publikoval v Mladej tvorbe a hlavne v Slovenských pohľadoch. V roku 1963 mu vydali cyklus próz *Poslední*, v roku 1965 zbierku poviedok *Nanebevstúpenie stredného útočníka* a v roku 1968 *Vítanie jari*. Kot napísal angažované novely *Horúčka* (1973), *Narodeniny* (1978) a *Kolkáreň* (1983, s. J. Kocianovou v roku 1988 upravil pre divadlo). V roku 1986 mu vydali výber z próz *Beh bez konca*. Je autorom mnohých prekladov, napríklad diel od W. S. Maugham, W. Faulkner, J. D. Salinger, A. Sillitoe, J. Updike, W. Golding, E. Hemingway, I. Fleming, B. Stoker, H. Miller, J. Joyce, Ch. Dickens, H. Robbins, B. Freemantle, J. Higgins, P. James, F. Forsyth, J. Galsworthy, J. Barnes, B. Bickmorová, E. Segal, L. J. Braunová, S. Sheldon, T. Cortland, E. Heronová, Carl Sandburg. Tiež prekladal drámy (hlavne od Williama Shakespeara) a zostavil antológiu *Americká poézia 20. storočia*  (1959). Uverejnil viacero esejí a úvah o teórii prekladov z anglického jazyka, hlavne čo sa týka americkej a anglickej literatúry. 

Citát Jozefa Kota: „*Všetko v príbehu je pravdivé, iba príbeh nie je pravdivý.“ Tento paradox, ktorý vyslovil takmer pred polstoročím Wilson Follet, môžeme ešte vyhrotiť: čím je príbeh pravdivejší, tým je vymyslenejší*.

## Referencie

## Literatúra
* 
* BARANOVÁ, Barbora: Labyrint zvaný angličtina (Jozef Kot: What's What alebo prečo je to v angličtine tak? In: *Knižná revue*, roč. XI, 12. 12. 2001, č. 2526, s. 15.
* 

## Pozri aj
* Slovenská literatúra

## Externé odkazy
* 
* Zoznam diel Jozefa Kota v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí literárni kritici
Kategória:Laureáti Ceny Jána Hollého
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Veľký Žiar (vrch v Štiavnických vrchoch)

**Veľký Žiar** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Uhliská, približne  južne od Žarnovice. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Žarnovica a zasahuje na katastrálne územie obcí Rudno nad Hronom a Voznica. Najbližším sídlom je južne ležiaca obec Uhliská a východe ležiaca Vysoká, severne sa nachádza Hodruša-Hámre a západne Rudno nad Hronom. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Veľký Žiar leží v bočnom hrebeni, ktorý vedie od Bukovej hory () západným smerom cez Šariansky vrch () na Vavrišovú (). Severným smerom susedí vrch Sedlo () a Kojatín (), východným Muráň () a Solisko (), južným Drienov vrch () a Veľký Veterník () a západným Drastavica (). Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu z východných a severných svahov odvádzajú prítoky Richnavy, z južných prítoky Rudnianskeho potoka. Na vrchol nevedie značený chodník.

### Výhľady
Vrchol Veľkého Žiaru pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou je vidieť najmä okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach zriedkavo tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Nízke Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, no južným úbočím vedie chodník z Uhlísk.

* po  červenej značke:
** od juhovýchodu z obce Uhliská
** od západu z Rudna nad Hronom cez Sedlo na Plese
* po  modrej značke od severu z Hodruše-Hámrov cez Uhliská

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Žarnovica
Kategória:Voznica
Kategória:Rudno nad Hronom
Uhliskový potok (prítok Šambronky)

**Uhliskový potok** je potok v regióne Zamagurie na území obce Šambron v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Levočské vrchy v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Je ľavostranným prítokom Šambronky a má dĺžku . Je vodným tokom V. rádu.

## Prameň
Pramení v západnej časti územia obce Šambron v  lesnom extraviláne v blízkosti lesa *Hájnik*.

## Opis toku
Od prameňa tečie severovýchodným smerom cez lesný a nižšie i cez poľnohospodársky extravilán, tento smer si zachová až do svojho ústia, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  priberá ďalší pravostranný bezmenný prítok, pravým brehom obmýva pole *Uhliská*, ľavým brehom obmýva pasienok *Ždiar*, ľavým brehom obmýva pole *Dlhé lazy*, v  ústi do Šambronky ako jej ľavostranný prítok v povodí Popradu. Vodný tok *Uhliskový potok* má dva významnejšie bezmenné prítoky.

## Pôvod názvu
Motivantom názvu vodného toku *Uhliskový potok* na území obce Šambron v období pomenovacieho procesu bolo pole *Uhliská*, cez ktoré Uhliskový potok pretekal, ako pôvodná lokalita využívaná na tvorbu drevného uhlia. Produkcia drevného uhlia ako *jedného z produktov rozkladu dreva za vysokých teplôt bez prístupu alebo s obmedzeným prístupom vzduchu* mala na Slovensku tradíciu od stredoveku až do druhej polovice 19. storočia s hlavným odberateľom hutníctvom, keď bola nahradená výrobou v kovových peciach*. Z toponyma *Uhliská* rozšírením o formant *-ový* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z [[prídavné meno|prídavného mena]] a z [[podstatné meno|podstatného mena]] v podobe Uhliskový potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.

Názov vodného toku *Uhliskový potok* bol štandardizovaný v roku 2007. V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum *Uhliskový potok'' nie je jedinečným hydronymom (marec 2022); existuje niekoľko takýchto homonymných názvov potokov.

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Levočských vrchoch
Zoznam zvolených poslancov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929

náhľad|Zasadací poriadok Poslaneckej snemovne v januári 1930
Vo voľbách do Národného zhromaždenia republiky Československej v roku 1929, ktoré sa konali 27. októbra 1929, bolo za územie Slovenskej krajiny zvolených 54 poslancov v siedmich volebných obvodoch (XV. volebný kraj Trnava, XVI. volebný kraj Nové Zámky, XVII. volebný kraj Turčiansky Svätý Martin, XVIII. volebný kraj Banská Bystrica, XIX. volebný kraj Liptovský Svätý Mikuláš, XX. volebný kraj Košice a XXI. volebný kraj Prešov). Podobne, ako vo všetkých predchádzajúcich voľbách (1920 a 1925), aj v týchto sa v slovenských volebných obvodoch neobsadilo zákonom predpísaných 61 mandátov, ale len 54. Zvyšných sedem mandátov vzhľadom na komplikovaný volebný systém, založený na systéme troch skrutínií, prepadlo v prospech českých volebných krajov. Išlo o najnižší počet zvolených poslancov za územie Slovenska v histórii medzivojnového Česko-Slovenska.

## Zvolení poslanci
Stranícke zloženie poslancov:

* Hlinkova slovenská ľudová strana - 18
* agrárna strana (RSZML) - 12
* koalícia maďarských a nemeckých strán - 8
** Krajinská kresťansko-socialistická strana (KK-SS) - 4
** Maďarská národná strana (MNS)- 3
** Spišská nemecká strana (Zipscher deutsche Partei - ZdP) - 1
* Komunistická strana Česko-Slovenska (KSČ) - 5
* Československá sociálnodemokratická strana robotnícka (ČSSD) - 4
* Čs. národná demokracia (ČND) + Slovenská národná strana (SNS) - 2
** ČND - 1
** SNS - 1
* Česko-slovenská strana národno-socialistická (ČNS) - 2
* Československá živnostensko-obchodnícka strana stredostavovská (ČSŽOSS) - 1
* Československá strana ľudová (ČSL) - 1
* Židovská strana (ŽS) - 1

## Zmeny v zložení poslancov v priebehu volebného obdobia
*27. január 1931zložil sľub poslanec Jozef Galovič (HSĽS) po tom, čo sa poslanec Pavol Macháček (HSĽS) vzdal mandátu
*15. december 1931zomrel poslanec Andrej Rjevaj (KSČ); 4. februára 1932 na jeho mandát nastúpil poslanec Ján Mravec, ktorý však vstúpil do klubu ČSSD
*29. február 1932bol poslanec Štefan Major (KSČ) na základe nálezu volebného súdu zbavený mandátu
*17. marec 1932zložil sľub poslanec Štefan Bazala, ktorý nastúpil po Štefanovi Majorovi; stal sa čelnom klubu ČNS
*19. október 1933zložil sľub poslanec Fedor Ruppeldt (RSZML), ktorý nastúpil po smrti poslanca Jána Jančeka (RSZML)
*19. september 1934na svoj mandát abdikoval poslanec Milan Ivanka (ČND); 25. októbra 1934 zložil sľub poslanec Theodor Eisenhamr (ČND)

## Pozri aj
*Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929

## Referencie

Kategória:Zoznamy poslancov

Kategória:1929 v Česko-Slovensku
Zlatý pohár CONCACAF 2009

**Zlatý pohár CONCACAF 2009** bol 10. ročníkom Zlatého pohára CONCACAF a 20. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou CONCACAF. Turnaj hostili  a hralo sa od 3. do 26. júla 2009.

Víťazom turnaja sa stalo , ktoré vo finále zdolalo  5:0.

## Kvalifikované tímy
Na turnaji sa predstavilo 12 tímov. Nikaragua a Grenada zažili debut na turnaji.

## Štadióny

## Skupinová fáza

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Tabuľka tretích tímov

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Finále

## Externé odkazy
* concacaf.com

## Zdroj

Kategória:Zlatý pohár CONCACAF
Kategória:Futbal v 2009
Kategória:Futbal v USA
Severské jazyky

**Severské jazyky** alebo **nordické jazyky** môžu byť:
*severogermánske jazyky
*severogermánske jazyky, fínčina, grónčina, sámčina a v širšom zmysle aj litovčina, lotyština a estónčina, pozri severogermánske jazyky, fínčina, grónčina, sámčina, litovčina, lotyština, estónčina

## Zdroje
Manipulator

**Manipulator** môže byť:
* rod švábov z čeľade Manipulatoridae, pozri Manipulator (rod) (alebo pozri pod Manipulatoridae)
* v hudbe:
** album skupiny The Fall of Troy, pozri Manipulator (The Fall of Troy)
** album Tya Segalla, pozri Manipulator (Ty Segall)
** extended play skupiny Arsenal, pozri pod Arsenal

## Pozri aj
* manipulátor
Optický kanál

**Optický kanál** môže byť:
*v anatómii: pozri optický kanál (anatómia)
*v technike optických vlákien: pozri optický kanál (optické vlákna)
Škandinávske jazyky

**Škandinávske jazyky** môžu byť:
*severogermánske jazyky
*kontinentálne severogermánske jazyky (t.j. najmä nórčina, švédčina a dánčina), pozri pod severogermánske jazyky
*jazyky (akokoľvek definovanej) Škandinávie, t.j. najmä severogermánske jazyky, fínčina, sámčina a grónčina, pozri severogermánske jazyky, fínčina, sámčina, grónčina

## Pozri aj
*severské jazyky

## Zdroje
Petrov vrch (vrch v Štiavnických vrchoch)

**Petrov vrch** () je druhý najvyšší vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Štiavnické Bane, približne  južne od centra Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Sitnianska vrchovina a časti Sitno. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a v katastrálnom území mesta Banská Štiavnica. Najbližšími sídlami sú na východe ležiaca obec Ilija a severne situované Štiavnické Bane, západne leží Dekýš a južne obec Počúvadlo. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Petrov vrch leží v srdci pohoria, v severozápadnej časti masívu dominantného Sitna (). Vrcholy oddeľuje sedlo Tatarská lúka, kde sa spájajú značené chodníky, vedúce na najvyšší vrch Štiavnických vrchov. Severným smerom sa nachádza Buková hora (), západným Lipovie () a Haviarsky vrch (), južným Holík () a východným Sitno a Sitience (). Severné svahy odvodňujú prítoky Jabloňovky v povodí Hrona, z južných voda odteká Klastavským potokom a z východných Šigruntským potokom, smerujúcimi do rieky Štiavnica v povodí Ipľa. Na vrchol nevedie značený chodník. Juhovýchodná časť patrí do národnej prírodnej rezervácie Sitno.

### Výhľady
Vrchol Petrovho vrchu pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou a horskej lúky na juhovýchodných svahoch je vidieť najmä okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Nízke Tatry, Poľanu a Javorie.

## Prístup
Na vrchol nevedie žiadny značený chodník, no v sedle na rázcestí Tatarská lúka sa križujú chodníky, smerujúce na Sitno. Hrebeňom je tak možný prístup aj na Petrov vrch.

* po  modrej značke zo sedla Krížna na Tatarskú lúku
* po  zelenej značke od Počúvadlianskeho jazera na Tatarskú lúku

## Referencie

## Pozri aj
* Sitnianska vrchovina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Banská Štiavnica
Priateľ (rozlišovacia stránka)

**Priateľ** (žen. rod **priateľka**, zastarano: *priateľkyňa*) môže byť:
*duchovne a podobne blízka osoba (prenesene aj zviera alebo vec), synonymum: kamarát, pozri priateľ
*priaznivec, stúpenec, podporovateľ; milovník 
*milenec
*dôverné oslovenie
*zastarano: (blízky alebo vzdialený) pokrvný príbuzný, pozri pokrvné príbuzenstvo

## Zdroje
* 
* 
* ; ; ; 
* 
*
Fotogram

[náhľad|[William Henry Fox Talbot|William Fox Talbot: Fotogenická kresba, cca 1839]]
[náhľad|[Hippolyte Bayard: *Čipková rukavica*, 1839 - 1840]]
**Fotogram** je umelecká fotografická technika bez fotografického optického prístroja – fotoaparátu. Ide o tieňový obraz vytvorený tak, že autor v temnej komore umiestni pod zväčšovací prístroj alebo iný zdroj svetla neexponovaný fotopapier (resp. akýkoľvek svetlocitlivý materiál), na ktorom vytvorí kompozíciu z rôzne priesvitných predmetov. Po osvietení papiera, jeho vyvolaní a ustálení vznikne obraz, kde na čiernom pozadí vystupujú biele, prípadne šedé predmety – podľa dĺžky expozície a priehľadnosti predmetov.

Najznámejším svetovým tvorcom fotogramov bol americký umelec Man Ray (preto niekedy pomenovanie *rayogramy*). Na Slovensku spracoval metodiku tvorby fotogramov Ladislav Noel.

## História
William Henry Fox Talbot okolo roku 18381840 experimentoval s fotogramami rastlín. Ešte pred ním však s fotogramami pracoval Hippolyte Bayard – roku 1837 sa mu podarilo zaobstarať prvé fotogramy na citlivé papiere, ktoré radil chronologicky v albume.

Anna Atkinsová (17991871) bola anglická botanička a fotografka považovaná za prvú osobu, ktorá vydala knihu ilustrovanú fotografickými obrázkami. Niektoré zdroje ju označujú za prvú ženu, ktorá zhotovila fotografiu. Sir John Herschel, priateľ Atkinsa a Childrena, vynašiel fotografický proces kyanotypie v roku 1842. Počas jedného roka Atkinsová tento proces aplikovala na riasy (konkrétne morské riasy) a zhotovovala kyanotypické fotogramy kontaktných kópií „*umiestňovaním sušených rias priamo na kyanotypický papier*“.

Atkinsová vydala vo vlastnom náklade svoje fotogramy v prvom diele *Photographs of British Algae: Cyanotype Impressions* v októbri 1843. Jednalo sa o súkromné vydanie v obmedzenom počte kusov a ručne písaným textom *Photographs of British Algae: Cyanotype Impressions* a jedná sa o prvú knihu ilustrovanú fotografiami.
[náhľad|Anna Atkins: Kyanotypický fotogram zhotovený pre knihu ''Photographs of British Algae: Cyanotype Impressions'', [1843]]

## Galéria

Súbor:Bayard Arrangement of Specimens.jpg|Hippolyte Bayard : *Aranžované predmety*, cca 1842, priama pozitívna tlač
Súbor:Fotogramm.jpg|Fotogram inšpirovaný dielom Man Raye
Súbor:Lemons photogram.jpg|Pokročilejší druh fotogramu, pri tvorbe ktorého autor pracoval s poltónmi a farebnou podložkou


## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Výtvarné umenie
Kategória:Technika fotografie
Basso profondo

náhľad|500x500bod|Približný hlasový rozsah hlasu basso profondo až po F<sub>1</sub>
**Basso profondo** (z tal. „basso“ – bas, „profondo“ – hlboký), niekedy nepresne nazývaný aj **kontrabas**, je typ basového mužského hlasu, o oktávu nižší než bežný bas. Je to najhlbší hlas, aký existuje. Basso profondo má americký spevák Tim Storms, držiteľ Guinnessovho rekordu za najnižší tón, aký bol kedy človekom vytvorený. Ľudské ucho ho nevníma, pretože ide o infrazvuk. Dokáže ho počuť iba slon a iné zvieratá, ktoré sa dorozumievajú na nízkych frekvenciách, okrem nich ho vedia zachytiť iba špeciálne prístroje určené na vedecké merania. Ani sám Storms svoj najnižší tón nepočuje, fyzicky však cíti jeho fonáciu v hrtane.

V opere zvykne basso profondo spievať staršie, záporné postavy, kráľov a podobné autority, príkladom je postava kňaza Sarastra v Mozartovej opere *[[Čarovná flauta]]* či kráľ Marke vo Wagnerovej opere *[[Tristan a Izolda (opera)|Tristan a Izolda]]*. V populárnej hudbe je basso profondo zriedkavý, zo slovenských spevákov je ním ADONXS, ktorý má však rozsah až po tenor, majiteľom tohto hlasu je aj Avi Kaplan z a cappella skupiny Pentatonix. Najznámejším basso profondo vo filme je americký herec James Earl Jones, ktorý prepožičal svoj hlas napr. postave Dartha Vadera v *[[Hviezdne vojny (kult)|Star Wars]]*.

Speváci, ktorí v spodnom registri dosahujú až po F1, o celú oktávu nižšie než bas, sa nazývajú oktávisti. Vyskytujú sa najmä v ruských ortodoxných zboroch.

## Referencie

Kategória:Spev
Kategória:Hudobná terminológia
Kategória:Hudobné výhonky
Góly – body – sekundy

***Góly – body – sekundy*** (od 1. januára 1993 do 31. decembra 2003 **Šport STV**, od 1. januára 2004 do 9. októbra 2004 **Športové správy STV**) je spravodajská relácia STVR, ktorá sa vysiela od 11. marca 1956 na televíznej stanici Jednotka. Moderátormi relácie sú Ján Hudok, Ľuboš Hlavena a Patrik Mitas.

## Moderátori

### Súčasní

### Bývalí

## Referencie

Kategória:Televízne relácie Slovenskej televízie
Skalka (vrch v Štiavnických vrchoch; 882 m n. m.)

**Skalka** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Banský Studenec, približne  východne od centra Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Masív sa nachádza vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Skalka. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a v katastrálnom území obce Banský Studenec. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiaci Banský Studenec a západne situovaná Banská Belá a Banská Štiavnica. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Skalka dominuje východnej časti pohoria, pričom je súčasťou hrebeňa, vedúceho od Banskej Štiavnice východným smerom a pokračujúcim na sever k vrchu Strela (). Západným smerom susedí Anderloch (), južným Diely () a Buzalkov vrch (), východným smerom leží vrch Fiľakovo () a Holý vrch () a severným Tri kamene () a Strela. Oblasť patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádzajú zo severných, západných i južných svahov prítoky Jasenice a z východných prítoky Bystrého potoka. Na vrchol nevedie značený chodník. 

### Výhľady
Hustý porast vrchu neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach tiež Vtáčnik, Kremnické vrchy, Nízke Tatry, Poľanu a Javorie.

## Prístup
Na vrchol nevedie žiadny značený chodník, no sedlom na západnom úbočí vedie  zeleno značený chodník z Banského Studenca do sedla Volárska.

## Referencie

## Pozri aj
* Skalka (podcelok)
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Banský Studenec
Ladislav Noel

**Ladislav Noel** (* 21. jún 1922, Teplička nad Váhom† 29. september 1996, Bratislava) bol slovenský fotograf, pôsobiaci v Bratislave.

## Život
Narodil sa v sklárskej rodine a po búrlivej mladosti zakotvil v roku 1938 v Bratislave, kde si obľúbil fotografiu. Tvoril fotografiu vedeckú, propagačnú a reportážnu. Rozpracoval metodiky tvorby fotografických výstav, je autorom mnohých kníh o fotografii. Od roku 1953 pracoval ako vedúci metodik pre fotografiu v SÚĽUTe pri Slovenskom výbore pre veci umenia v Bratislave, kde zotrval 30 rokov. Napísal 46 publikácií, je autorom viac než 1000 odborných článkov. Pracoval aj ako osvetový pracovník, 7 rokov prednášal metodiku fotografie na FAMU v Prahe. Jeho cieľom bolo skúmať fotografiu z celospoločenského hľadiska - sociálneho, didaktického, výchovného, metodického. Zomrel v Bratislave v roku 1996. Jeho početnú zbierku fotografií odovzdala po jeho smrti v roku 1996 jeho manželka do Archívu národného trustu pre historické miesta a krajinu Slovenska.

## Výber z tvorby
* cyklus fotografií *Socialistický realizmus*

## Výber z bibliografie
* *Škola fotografie pre začiatočníkov* (1957, viacero reedícií)
* *Práca fotografických krúžkov ĽUT* (1958)
* *Fotografujeme v prírode* (1958)
* *Ako fotografovať* (1959)
* *Fotografia v názornej agitácii a propagácii* (1961)
* *Od diapozitívu po diafilm* (1965)
* *O fotografickom emotívnom obraze* (1969)
* *Robíme [[fotogram]]* (1972)
* *Fotografia činnosti : práca, kultúra a šport* (1973)
* *Dva póly fotografie* (1976)
* *Fotografická tematika, motív a obraz* (1976)
* *Diaľková škola fotografie* (1980)
* *Fotografické videnie a zobrazovanie* (1983)
* *K práci s farebným diapozitívom a diafilmom* (1984)
* *Zájmové útvary fotografické pro žáky středních škol* (1985)
* *Mladý fotograf* (1987)
* *Rozvoj amatérskej fotografie na Slovensku* (1988)

## Ocenenia
* Cena ministra kultúry za rozvoj fotografie
* Pamätná medaila Karola Plicku
* Verejné uznanie za zásluhy o rozvoj Lamača a pamätná plaketa za jeho celoživotné dielo

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Slovenskí fotografi
Kategória:Vyučujúci na Filmovej a televíznej fakulte Akadémie múzických umení v Prahe
Kategória:Osobnosti z Tepličky nad Váhom