Ludvík Vaculík

**Ludvík Vaculík** (* 23. júl 1926, Brumov-Bylnice – † 6. jún 2015, Dobřichovice) bol český prozaik, fejtónista, publicista, autor manifestu *[[Dvetisíc slov|Dva tisíce slov]]* a zakladateľ samizdatovej edície Petlice (založená 1971).

## Životopis
Narodil sa v Brumove ako syn tesára. V rokoch 19411943 absolvoval dvojročný pracovný kurz firmy Baťa v Zlíne, kde potom až do roku 1946 pracoval. V roku 1946 však odmaturoval na obchodnej akadémii a odišiel do Prahy, kde v roku 1950 absolvoval Vysokú školu politickú a sociálnu. Vystriedal niekoľko profesií, či už robotníckych, vychovávateľských alebo redaktorských.

Jeho literárnu dráhu naštartovala v roku 1953 práca redaktora v oddelení politickej literatúry v nakladateľstve Rudé právo, kde pôsobil do roku 1957, neskôr v týždenníku *Beseda venkovské rodiny* a od roku 1959 vo vysielaní pre mládež v Česko-slovenskom rozhlase. Počas celých 60. rokov uputával pozornosť svojou sociálno kritickou publicistikou. Roku 1965 nastúpil do redakcie *Literárních listů* (neskôr premenované na *Listy*), najvýznamnejšieho periodika reformátorskej inteligencie, kde zostal až do ich zákazu v roku 1969. To už mal za sebou aj prozaické začiatky, ako napríklad novelu *Na farmě mládeže* a román *Rušný dům*. Dnes sa však za jeho skutočný vstup do literatúry považuje až nonkonformný román *Sekyra*, ktorý námetovo čerpá z osudov Vaculíkovho otca. 

Je aj uznávaným autorom celého radu fejtónov, v ktorých po svojom nadviazal na českú fejtonistickú tradíciu a žáner fejtónu pretvoril na útvar oveľa útočnejší a kritickejší.

Na IV. zjazde česko-slovenských spisovateľov v júni 1967 prehlásil, že „za dvadsať rokov nebola u nás vyriešená žiadna ľudská otázka“ (na tú dobu veľmi odvážny výrok), za čo bol vylúčený z KSČ. Okrem *Dvou tisíc slov* sa podpísal aj pod Chartu 77.

## Dielo
* *Na farmě mládeže*, 1958 – dobe poplatná 
* *Rušný dům*, 1963 – román z prostredia učňovského internátu (čerpá z jeho vychovávateľských skúseností)
* *Vidět svět novýma očima*, 1965
* *Sekyra*, 1966 – román, vystupujúci proti socialistickej predstave o idylickom živote na dedine, čerpá zo životných osudov autorovho otca; originalita, kritický pohľad, prvky valašského nárečia
* *Dva tisíce slov*, 1968 (uverejnené v Literárních novinách, Vaculík je autorom textu) – manifest za ľudská práva v socialistickom Česko-Slovensku, neskôr bol označený za vrchol kontrarevolúcie a Vaculík bol kvôli nemu prenasledovaný
* *Morčata*, 1970 – vyšiel v samizdate (a v roku 1977 v Toronte); až hororový román, kritický k súčasnosti, zobrazuje absurditu doby a odcudzenie ľudí
* *Český snář*, 1980 (vyšlo v roku 1983 v Toronte a v roku 1990 v Brne) – takzvaný kľúčový román, to znamená, že opisuje skutočné udalosti a skutočné osoby (len napríklad zmení ich mená), písaný formou denníkových záznamov – otvorená výpoveď o vedúcich predstaviteľoch neoficiálnej kultúry v 70.rokoch vrátane milostných pletiek samotného Vaculíka
* *Hlasy nad rukopisem Vaculíkova Českého snáře* – zborník statí zhromaždených z kontroverzných ohlasov na jeho knihu Český snář
* *Sólo pro psací stroj*, 1984 v Kolíne nad Rýnom – výber z Vaculíkovej fejtónovej tvorby 1976 – 1979
* *Jaro je tady: fejtóny z rokov [[1981]] – [[1987]]*, 1988 – výber z fejtónov
* *Srpnový rok*, 1989 – výber z fejtónov
* *Stará dáma se baví*, 1991 – výber z fejtónov
* *Jak se dělá chlapec*, 1993 – motív nevery a žiarlivosti, autorova spoveď o vlastnom milostnom živote (rozoberá svoje manželstvo); ako „odvetu“ vydala jeho žena Madla (vlastným menom Marie) Vaculíková knihu rozhovorov s Pavlem Kosatíkem Já jsem oves
* *Poco rubato*, 1994
* *Milí spolužáci*, 1995 – román založený na denníkových záznamoch z mladosti
* *Nad jezerem škaredě hrát*, 1996 – výber z publicistických diel z rokov 1990 – 1995
* *Nepaměti*, 1998 – formou denníkových záznamov z rokov 1969 – 1972
* *Cesta na Praděd*, 2001 – opisuje cestu redaktora Literárních novin Špičky koňmo z Čiech na horu Praded a zase naspäť – je to však skôr zámienka pre celý rad úvah a postrehov autora
* *Loučení k panně*, 2002 – výpoveď o milostnej afére Františka a mladej Kristýny, ktorá neskôr odchádza do kláštora; možno chápať aj ako voľné pokračovanie knihy Jak se dělá chlapec
* *Poslední slovo*, 2002 – výber z fejtónov pre Lidové noviny z rokov 1989 – 2001
* *Hodiny klavíru*, 2007 – s podtitulem Komponovaný deník 2004 – 2005

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Neoficiálne stránky

Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Českí novinári
Kategória:Signatári Charty 77
Kategória:Osobnosti z okresu Zlín
Kategória:Vylúčení z KSČ do roku 1989
Kategória:Laureáti Ceny Ferdinanda Peroutku