open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Južné Sporady

**Južné Sporady** (po grécky *Nóties Sporádes*) je súostrovie asi 50 ostrovov pri západnom pobreží Turecka. Celková rozloha . V rokoch 19111943 patrili všetky Južné Sporady okrem najsevernejších ostrovov (najmä Ikaria a Samos) Taliansku a volali sa **[[Dodekanéz]]**. Niektorí geografi do Južných Sporád zaraďujú aj všetky severnejšie Východoegejské ostrovy až po vrátane Lesbos.

Patria sem ostrovy:
*Agathonisi
*Arki (Arkoi)
*Astakida
*Astypalea (Astypalaia)
*Attavyros
*Furni Korseon (Fournoi Korseon)
*Ikaria
*Kalymnos
*Karpathos
*Kasos
*Kastelorizo/Megisti
*Chalki
*Kinaros
*Kos
*Lipsi (Leipsoi)
*Leros
*Levitha
*Nisyros
*Ofidussa (Ofidoussa)
*Patmos
*Rodos
*Samos
*Saria
*Symi
*Syrna
*Tilos
*Zafora

Kategória:Ostrovy Grécka
Kategória:Ostrovy Egejského mora
Východoegejské ostrovy

**Východoegejské ostrovy** sú všetky ostrovy pri pobreží Turecka od ostrova Gökçeada na severe po Rodos na juhu. 

Patria sem:
*Ajos Efstratios (Agios Efstratios)
*Andipsara (Adipsara, Antipsara)
*Chios
*Južné Sporady
*Lesbos (gr. Lesvos)
*Limnos 
*Psara
*Gökçeada
*Bozcaada

Kategória:Ostrovy Grécka
Kategória:Ostrovy Turecka
Severoegejské ostrovy

**Severoegejské ostrovy** (zastarano Trácke ostrovy) sú ostrovy na sever od Východegejských ostrovov, teda najmä ostrovy:
* Samothraki
* Thasos

Kategória:Ostrovy Grécka
Kategória:Ostrovy Egejského mora
Egejské ostrovy

**Egejské ostrovy** môžu byť:
*všetky ostrovy v Egejskom mori (pozri aj grécke ostrovy)
*len Severoegejské ostrovy a Východoegejské ostrovy
*región v Grécku (bývalý administratívny) zahŕňajúci zhruba všetky ostrovy v Egejskom mori okrem Eubóje a Kréty, pozri Egejské ostrovy (región)
Argosarónske ostrovy

**Argosarónske ostrovy** je označenie pre Sarónske ostrovy a Argolské ostrovy.

Kategória:Ostrovy Grécka
Petr Kanko

**Petr Kanko** (* 7. február 1984, Příbram) je český hokejista.

Petra Kanku draftoval klub NHL Los Angeles Kings v úvodnom drafte v roku 2002 v 3. kole ako 66. v poradí. Prvý zápas v NHL odohral 16. decembra 2005. V zápase Anaheim Mighty Ducks - Los Angeles Kings sa mu podarilo gólom prispieť k víťazstvu Los Angeles 4:3 po samostatných nájazdoch. 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Českí hokejisti
Kyklady

**Kyklady** () sú súostrovie na juhozápade Egejského mora pri juhovýchodnom pobreží Grécka. Pozostávajú z asi 220 ostrovov. Celková rozloha je . Ostrovy sú pozostatok pevniny Egeida, ktorá sa prepadla v treťohorách. Južné ostrovy sú čiastočne alebo úplne vulkanické (napr. Milos, Thira). Kyklady sú oblasť častých zemetrasení a početných minerálnych prameňov. 2/3 obyvateľov žijú na 5 najväčších ostrovoch Naxos, Andros, Tinos, Paros a Milos.

Hlavné ostrovy sú:
*Amorgos
*Anafi
*Andros
*Andiparos (Adiparos, Antiparos)
*Donusa (Donousa)
*Dilos
*Folegandros
*Jaros (Garos, Gyaros)
*Ios
*Iraklia (Irakleia)
*Kea
*Keros
*Kimolos
*Koufonisia
*Kythnos
*Makronisos
*Milos
*Mykonos
*Naxos
*Paros
*Polyegos (Polyaigos)
*Rinia (Rineia)
*Santorín (Thira, Sandorini, Santorin)
*Schinousa
*Serifos
*Sifnos
*Sikinos
*Syros
*Thirasia
*Tinos

## Iné projekty

Kategória:Ostrovy Grécka
Kategória:Ostrovy Egejského mora
Kategória:Súostrovia Stredozemného mora
Théra

**Théra** môže byť:

*skupina ostrovov v Grécku, pozri Santorin
* v budhizme starešina, starý mních, jeden z prvých 500 Budhových žiakov, pozri sthavira
Sarónske ostrovy

**Sarónske ostrovy** sú ostrovy v Aiginskom zálive (známy aj ako Sarónsky záliv): Ejina (Egina, Aigina), Salamina, Agkistri a Poros. Najmä Ejina je pre blízkosť k Aténam obľúbeným výletným cieľom Aténčanov.

V širšom zmysle je to označenie rovnocenné s označením Argosarónske ostrovy.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Saronische Inseln - Das Sprungbrett zur Inselwelt Griechenlands 

Kategória:Ostrovy Grécka
Argolské ostrovy

**Argolské ostrovy** sú ostrovy v Grécku pri Argolskom zálive: 
* Hydra (Ydra) 
* Dokos
* Spetses

## Pozri aj
* Argosarónske ostrovy

Kategória:Ostrovy Grécka
Lev Stepanovič Ďomin

**Lev Stepanovič Ďomin** (; * 11. január 1926, Moskva – † 18. december 1998, Hviezdne mestečko) bol sovietsky kozmonaut, ktorý letel v misii Sojuz 15.

Ďomin získal doktorát na Žukovského vojenskej letecko-inžinierskej akadémii (*Военно-воздушная инженерная академия имени профессора Н. Е. Жуковского*) a hodnosť plukovníka sovietskych leteckých síl. V roku 1982 odišiel od kozmického programu a venoval sa hlbokomorskému výskumu. Zomrel na rakovinu v roku 1998.

## Lety do vesmíru
* pilot-kozmonaut na lodi Sojuz 15, 26. august 1974 - 28. august 1974, posádka Sarafanov, Ďomin

Kategória:Sovietski kozmonauti
Kategória:Sovietski letci
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Reinhold Ewald

**Reinhold Ewald** (* 18. december 1956, Mönchengladbach, Nemecko) je nemecký fyzik a kozmonaut.

Narodil sa v Mönchengladbachu. V roku 1983 získal diplom z experimentálnej fyziky na Univerzite v Kolíne a v roku 1986 doktorát z filozofie a nižší stupeň z ľudskej psychológie. 

V roku 1990 bol vybratý do Nemeckého astronautického tímu, ktorý sa pripravoval pre '92 misiu na orbitálnu stanicu Mir. Bol náhradník kozmonauta Klausa-Dietricha Fladea pre let Sojuz TM-14. V roku 1995 začal trénovať pre druhú nemeckú misiu na Mir. Vo februári 1997 letel na Mir loďou Sojuz TM-25, kde strávil 19 dní a pristál loďou Sojuz TM-24. Pracoval na biomedicínskych a materiálno-technických experimentoch a vykonal operačné testy pre Medzinárodnú vesmírnu stanicu. Vo februári 1999 sa pripojil k výcviku kozmonautov ESA v Európskom astronautickom centre (EAC) v nemeckom Kolíne.

Je ženatý a má tri deti. Rád trávi voľné chvíle s rodinou a je členom amatérskeho divadla. Jeho najobľúbenejším športom je futbal a je  držiteľom čierneho opasku v karate.

## Lety do vesmíru
* vedec-kozmonaut na lodi Sojuz TM-25, 17. august 1996 – 2. marec 1997, posádka na štarte: Ciblijev, Lazutkin, Ewald; posádka pri pristátí: Ciblijev, Lazutkin
* pristátie s loďou Sojuz TM-24, 10. február 1997 – 14. august 1997, posádka na štarte: Korzun, Kaleri, André-Deshays; posádka pri pristátí: Korzun, Kaleri, Ewald

## Externé odkazy
*Biografia na stránkach ESA
*Fakty o vesmírnom pobyte Reinholda Ewalda

Kategória:Nemeckí kozmonauti
Kategória:Astronauti ESA
Kategória:Rádioamatéri
Sojuz 13

**Sojuz 13** () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Išlo o druhý skúšobný let prekonštruovanej lode Sojuz, ktorá prvýkrát letela ako Sojuz 12.

## Posádka
*  Valentin Lebedev (1), veliteľ
*  Piotr Klimuk (1), palubný inžinier

## Priebeh letu
Loď odštartovala s pomocou rovnomennej nosnej rakety z kozmodrómu Bajkonur 18. decembra 1973. Mala dvojčlennú posádku, kozmonautov Lebedeva a Klimuka. Najskôr bol preverený orientačný systém a zprevádzkované prístrojové vybavenie lode. Potom nasledovalo vyzlečenie skafandrov a korekcia dráhy. Táto kozmická loď bola špeciálne upravená tak, aby vyniesla veľký fotoaparát pre astrofyzikálne pozorovania. Použitím tohto prístroja Orion 2 obaja kozmonauti vyhotovili ultrafialové fotografie 3&nbsp;000 hviezd a spektroskopické fotografie Zeme. Naspäť na Zem priviezli viac ako 10&nbsp;000 snímok. Ďalej boli uskutočnené biologické experimenty v laboratóriu OAZIS 2 a kontrola zdravotného stavu kozmonautov. Ku koncu letu si obaja kozmonauti obliekli skafandre a po kontrole riadenia automaticky pristáli vo vlastnej kabíne za pomoci padákov. Pristáli po 188 hodinách letu, tj. takmer ôsmich dňoch na území Kazachstanu.

Nový variant Sojuzu počas testov palubných systémov obstál veľmi dobre.

## Zdroje
### Literatúra
*

### Externé odkazy
*  http://mek.kosmo.cz/pil_lety/rusko/sojuz/so-13/index.htm

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1973
Mikrovlnové pozadie

vpravo|509x509bod

**Mikrovlnové pozadie** (iné názvy: **CMB** (**C**osmic **m**icrowave **b**ackground)**, mikrovlnné pozadie, (kozmické/vesmírne) mikrovlnové/mikrovlnné žiarenie pozadia,  mikrovlnové/mikrovlnné žiarenie kozmického/vesmírneho pozadia, rádiové žiarenie kozmického pozadia, reliktové/reliktné (kozmické) žiarenie, zvyškové žiarenie, pozostatkové žiarenie**) je elektromagnetické žiarenie, ktoré prichádza z vesmíru zo všetkých smerov a je pozostatkom z obdobia krátko po veľkom tresku. V tom čase bol vesmír vyplnený hustou a horúcou plazmou, fotóny sa neustále zrážali s voľnými elektrónmi, hmota a žiarenie mali rovnakú teplotu. Vesmír sa ale ochladzoval a po dosiahnutí teploty okolo 3 000 kelvinov sa voľné elektróny spojili s jadrami a vytvorili stabilné atómy vodíka a hélia. Hmota sa tak stala pre žiarenie priehľadná a žiarenie sa ďalej vyvíjalo nezávisle. Dnes je najvýznamnejším zdrojom poznatkov o mladom vesmíre a predmetom intenzívneho výskumu.

V súčasnosti je toto žiarenie tak posunuté k červenej časti spektra, že sa nejaví ako svetlo ale ako mikrovlny.

Podľa teórie štandardného modelu vesmíru sa 379 tisíc rokov po veľkom tresku oddelilo žiarenie od hmoty s počiatočnou teplotu okolo 3 000 kelvinov a dnes by malo mať teplotu 5 až 10 kelvinov. George Gamow, Ralph Alpher a Robert Herman takto predpovedali reliktové žiarenie už v roku 1948.

Reliktové žiarenie objavili v roku 1965 Arno Penzias a Robert Wilson, v roku 1978 za tento objav boli ocenení Nobelovou cenou za fyziku. Reliktové žiarenie v súčasnosti svojimi charakteristikami zodpovedá žiareniu absolútne čierneho telesa s teplotou okolo 2,73 K a najväčšiu intenzitu má pri vlnovej dĺžke 2 – 3 milimetrov. Objav reliktového žiarenia bol silným dôkazom podporujúcim teóriu veľkého tresku.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Astronómia
Kategória:Kozmológia
Kategória:Rádioastronómia
Gravitačný kolaps (astronómia)

**Gravitačný kolaps** je proces, pri ktorom sa z hviezdy stáva čierna diera. Na stred hmotnejšej hviezdy pôsobia (hmotnosťou) všetky častice, ktoré na nej sú. Premeny častíc, vypúšťanie energie a ostatné deje v hviezde spôsobujú, že častice na jej povrchu sú "odtláčané" von, aj keď hviezdu vplyvom jej gravitácie nikdy neopustia. Keď sa minie "hviezdne" palivo, už častice padajú voľne k stredu hviezdy. Vzniká obrovská hustota s obrovskou hmotnosťou. V prípade, že je hviezda ťažká, v jej strede vzniká singularita - miesto s nekonečnou hmotnosťou a hustotou, lebo hviezda sa pod vplyvom vlastnej gravitácie zmršťuje viac a viac. V momente, keď jej gravitácia bude silná dosť na to, aby z nej neuniklo ani svetlo, vzniká čierna diera.

Kategória:Čierne diery
Priemer

**Priemer** môže byť:

* v matematike (všeobecne): vypočítaná veličina zo všetkých alebo len z časti prvkov množiny, pozri priemer (matematika)
* v geometrii: úsečka spájajúca dva body na kružnici resp. guli a prechádzajúca stredom kružnice resp. gule, pozri priemer (geometria)
* v štatistike: stredná hodnota počítaná zo všetkých jednotiek štatistického súboru, pozri priemer (štatistika)
* hovorovo: aritmetický priemer
*v astronómii: 
**skutočný priemer nebeského telesa vyjadrený jednotkou dĺžky
**uhol, pod ktorým vidíme skutočný priemer nebeského telesa, pozri zdanlivý priemer (uhlový priemer)
Kennedyho vesmírne stredisko

left|100px
[thumb|Zhora dole, zľava doprava: [Vehicle Assembly Building, štartovací komplex 39, Shuttle Landing Facility, KSC Headquarters Building, Launch Control Center a návštevnícke centrum]]
thumb|Kennedyho vesmírne stredisko (zobrazené bielou)

**Kennedyho vesmírne stredisko** (; skratka: *KSC*; alebo *John F. Kennedy Space Center*, pôvodne známe ako *NASA Launch Operations Center*) je kozmodróm NASA na ostrove Merritt na Floride v Spojených štátoch. Nachádza sa na pol ceste medzi Miami a Jacksonville. Je 55 km dlhé a 10 km široké a jeho celková rozloha je 567 km² a pracuje tam okolo 17&nbsp;000 ľudí. Vesmírne stredisko je obľúbenou turistickou destináciou a má aj vlastné centrum pre návštevníkov a verejné turistické trasy. Pretože na veľkej časti územia je obmedzený rozvoj infraštruktúry, stredisko zároveň slúži aj ako dôležitá prírodná rezervácia.

Štarty rakiet a raketoplánov sú v súčasnosti riadené zo štartovacieho komplexu 39, kde sa nachádza aj Vehicle Assembly Building. 6 km na východ sú dve štartovacie rampy. 8 km južne je priemyselná zóna vesmírneho strediska, kde sú umiestnené aj administratívne budovy a podporné zariadenia.

Najvýznamnejšou budovou je VAB (Vehicle Assembly Building), v ktorej sa uskutočňujú kontroly, opravy a úpravy raketoplánov pred každým štartom. Odtiaľ sa raketoplán prepraví na príslušnú odpaľovaciu rampu pomocou pásového transportéru ( *Crawler Transporter*) - zdolanie 5,5 km dlhej trasy trvá celý deň.

Pristávacia dráha pre raketoplány je široká 120 m a dlhá viac ako 5 km.

## Návštevnícke centrum
Návštevnícke centrum () obsahuje veľa rôznych expozícií, napr:
* História dobývania vesmíru
* Pamätník astronautom, ktorí zomreli pri dobývaní vesmíru
* Budúcnosť vesmírnych letov
* IMAX kino
* Maketa raketoplánu Explorer v skutočnej veľkosti

Okrem toho sú v cene vstupenky zahrnuté autobusové výpravy k niekoľkým vzdialenejším objektom:
* *LC 39 Observation Gantry* s výhľadom na odpaľovacie rampy
* *Apollo/Saturn V Center* s expozíciou lodí Apollo, rakiet Saturn a ich vybavenia
* *International Space Station Center*, kde je možné prejsť sa niekoľkými modulmi ISS

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kennedyho vesmírne stredisko na webe NASA 
* Návštevnícke centrum Kennedyho vesmírneho strediska na webe Delaware North 
* 


Kategória:Kozmodrómy
Kategória:NASA
Kategória:Florida
Teória

**Teória** je súbor tvrdení o predmete výskumu, ktoré v danej etape poznania považujeme za pravdivé. Vyžaduje sa, aby nebola v rozpore so súčasnými skúsenosťami a výsledkami experimentov a bola vnútorne konzistentná. Teória je zovšeobecnením skúseností z praxe. Teória často predpovedá vlastnosti a javy, ktoré v čase formulovania teórie ešte neboli prakticky pozorované. Ak sa takéto predpovede potvrdia, je to silný dôkaz o pravdivosti teórie, ak sa nepotvrdia, tak je daná teória falzifikovaná a musí sa preformulovať, alebo musí vzniknúť úplne nová teória. 

Pojem sa používa jednak v protiklade k čistej skúsenosti, ako aj k hypotéze. Po zistení faktov prostredníctvom skúsenosti a experimentu nasleduje jednotný, bezrozporný a — pokiaľ možno — matematický popis faktov a tiež ich vysvetlenie na základe zákonitostí a príčin. Ak je však také vysvetlenie možné, ale nie je vylúčené alternatívne vysvetlenie, zostáva viac-menej pravdepodobnou hypotézou. Až podaním dôkazu, že jedine dané vysvetlenie zodpovedá faktom, nadobúda hodnosť teórie.

Podľa Vladimíra Neffa je teória hypotéza, ktorá sa osvedčila vo vedeckej praxi.

## Kritériá vedeckej teórie
Pre to aby bola teória považovaná za vedeckú, musí:
* byť interne aj externe konzistentná
* skúmaný jav vysvetľovať čo najjednoduchším spôsobom (pravidlo occamovej britvy)
* byť vecná pri opise a vysvetľovaní skúmaného javu
* empiricky testovateľná a falzifikovateľná
* byť založená na kontrolovaných a opakovateľných experimentoch alebo pozorovaniach
* byť opraviteľná a dynamická (pozmeniteľná tak aby zodpovedala novoobjaveným informáciám)
* byť progresívna (vysvetľovať to isté alebo viac ako predošlé teórie)
* byť nezáväzná (mala by pripúšťať, že nemusí byť správna, viac ako presadzovať svoju neomylnosť)

Akákoľvek hypotéza alebo domnienka je považovaná za vedeckú iba ak spĺňa väčšinu alebo ideálne všetky prv uvedené kritériá. Čím menej kritérií jej vyhovuje, tým menej vedecká je. Ak vyhovuje napr. len dvom z uvedených kritérií, nemôže byť v žiadnom zmysle slova považovaná za vedeckú.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Veda
Kategória:Teórie
Singularita

**Singularita** môže byť:
* v matematike:
** všeobecne: miesto, v ktorom matematický objekt vykazuje veľkú zvláštnosť/nie je definovaný, pozri singularita (matematika)
** pri analytickej funkcii: singulárny bod (analytická funkcia)
** singulárny bod diferenciálnych rovníc v komplexnej oblasti, pozri singulárny bod (diferenciálne rovnice)
** pri vektorovom poli: singularita (vektorové pole)
* vo fyzike: 
** všeobecne: anomálne správanie fyzikálnej veličiny v určitom bode; nehomogenita bodového charakteru, pozri singularita (anomálne správanie)
** v astrofyzike: 
*** skrátene gravitačná singularita (miesto s nekonečným zakrivením (matematickou singularitou) časopriestorového kontinua, spravidla čierna diera, biela diera a červia diera)
*** skrátene začiatočná singularita (pri Veľkom tresku)
* v meteorológii: relatívne pravidelná odchýlka od celkového trendu počasia počas roka, vyskytujúca sa okolo nejakého dátumu, synonymum: poveternostná singularita, pozri singularita (počasie)
* v robotike: singularita (robotika) (Za bod singularity v robotike sa považuje možnosť, že by sa ľudské vedomie a ľudský mozog nahradil elektronickým systémom.)
* skrátene technologická singularita (teoretický bod vo vývoji vedeckej civilizácie, v ktorom sa technologický pokrok zrýchli do nekonečna a prevýši všetky predpovede) 

## Pozri aj
* singulárny bod
* Singularity
John Greenleaf Whittier

**John Greenleaf Whittier** (* 17. december 1807, Haverhill, Massachusetts, USA – † 7. september 1892, Hampton Falls, New Hampshire, USA) bol americký kvakerský básnik a abolicionista.

## Životopis
Narodil sa v rodine námezdného roľníka - kvakera. Už od detstva poznal, čo je to bieda a ťažká práca. 

Od roku 1828 sa zaoberal novinárskou a publicistickou činnosťou ako spolupracovník rôznych periodík. Do dejín americkej literatúry sa zapísal ako klasický básnik abolicionizmu. Jeho básne zasvätené boju za oslobodenie černochov z otroctva sú zobrané v knihe „Hlasy slobody“ (1846). 

Zúčastnil sa bezprostredne politického boja. V roku 1833 podpísal spolu s inými abolicionistami protiotrokársku deklaráciu; pripravoval verejné petície, vystupoval v tlači aj na verejných zhromaždeniach s propagandou abolicionistických ideí. Napriek kvakerskej dogme „neodporovať zlu“, ktorej sa básnik skôr pridržiaval, ospevoval v období občianskej vojny 1861 – 1865 vo svojich básňach zobraných do zbierky "V dobe vojnovej" (1864) spravodlivý boj proti otroctvu. 

Medzi najlepšími básnickými zbierkami napísanými na iné témy vyniká cyklus básní „Piesne práce“ (1850) v ktorých oslavuje ľudí Nového Anglicka. Zaslúženého uznania dosiahla aj autobiografická báseň „Zapadnutí snehom. Zimná idyla.“ (1866), ktorú napísal podľa živých spomienok z mladosti v ktorej opisuje prírodu rodného štátu Massachusetts.

## Pozri aj
* Zoznam spisovateľov USA

## Externé odkazy
* Claus Bernet, Whittier, John Greenleaf, in BBKL, 32, 2011, 1492-1500: http://www.kirchenlexikon.de/w/whittier_j_g.shtml

Kategória:Básnici USA
Kategória:Osobnosti z Massachusetts
Zoznam poslancov Banskobystrického samosprávneho kraja (2005 – 2009)

**Zoznam poslancov Banskobystrického samosprávneho kraja** zvolených vo volebnom období 2005 – 2009.

Kategória:Zoznamy poslancov Banskobystrického samosprávneho kraja
New Hampshire

**New Hampshire** je malý americký štát na severe Nového Anglicka. Leží východne od Vermontu, severne od Massachusetts, južne od Quebecu, Kanada, a západne od Maine jednu stranu omýva Atlantický oceán.

## Iné projekty


Image:New hampshire in autumn.jpg
Image:Nashua NH Main Street 50.JPG
Image:Dalton Covered Bridge, Warner New Hampshire.jpg
Aleksander Wolszczan

**Aleksander Wolszczan** [čítaj: aleksander volščan] (* 29. apríl 1946, Szczecinek, Poľská republika) je poľský astronóm, objaviteľ prvých planét mimo slnečnú sústavu.

## Životopis
V roku 1969 ukončil Univerzitu Mikuláša Kopernika v Toruni. V roku 1973 absolvoval stáž v Ústave Maxa Plancka v Bonne. V roku 1975 získal na materskej univerzite doktorát z fyziky za prácu venovanú pulzarom. Od roku 1982 je trvale v zahraničí.

V októbri 1991 s pomocou rádioteleskopu v Arecibo (Portoriko) objavil prvé tri planéty mimo slnečnú sústavu (tzv. extrasolárne planéty), ktoré krúžia okolo pulzaru PSR B1257+12 v súhvezdí Panny. Objav bol oficiálne oznámený na zjazde Americkej astronomickej spoločnosti v Atlante v januári 1992. Dňa 22. marca 1994 publikoval úplné výsledky svojho objavu. Vo februári 2005 na konferencii v Aspene v Colorade oznámil, že spolu s Maciejom Konackim objavil v tomto systéme ešte štvrtú planétu.

Od roku 1992 vedie výskum a prednáša ako profesor astronómie a astrofyziky na Štátnej univerzite v Pensylvánii (Penn State) a na svojej materskej univerzite. Bol ocenený časopisom *[[Nature]]* ako autor jedného z 15 základných objavov z fyziky, ktoré tento časopis publikoval. Je členom Poľskej akadémie vied.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Poľskí astronómovia
Kategória:Absolventi Univerzity Mikuláša Kopernika v Toruni
Kategória:Osobnosti zo Západopomoranského vojvodstava
Kategória:Členovia Poľskej akadémie vied
John Winthrop (astronóm)

**John Winthrop** (* 19. december 1714, Boston, Massachusetts, USA – † 3. máj 1779, Cambridge) bol americký astronóm.

## Životopis
Narodil sa v Bostone do významnej rodiny. Jeho pra-pra-pra-starým otcom bol John Winthrop, zakladateľ kolónie Massachusetts Bay.
Bol profesorom matematiky a prírodnej filozofie na Harvard College a viedol korešpondenciu s Kráľovskou spoločnosťou v Londýne — jeden z prvých amerických intelektuálov, ktorý bolv Európe braný vážne. Do dejín sa zapísal pokusom vysvetliť veľké zemetrasenie v Lisabone v 1755 ako vedecký (nie náboženský) fenomén a svojou cestou na Newfoundland v roku 1761, kde pozoroval prechod Venuše .

Ako zastupujúci prezident slúžil na Harvarde v roku 1769 a znova v roku 1773; ale v obidvoch prípadoch vzhľadom na svoj vek odmietol plnú funkciu. Počas deviatich mesiacov v rokoch 1775-1776, keď sa Harvard presťahoval do Concordu, Winthrop býval v dome, ktorý sa stal neskôr slávny ako *The Wayside*, domov Louisy Alcottovej a Nathaniela Hawthorna.

## Dielo
* *Lecture on Earthquakes* (1755)
* *Answer to Mr. Prince's Letter on Earthquakes* (1756)
* *Account of Some Fiery Meteors* (1755)
* *Two Lectures on the Parallax* (1769)

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Astronómovia USA
Kategória:Osobnosti z Bostonu (Massachusetts)
Josep Comas i Solà

**Josep Comas i Solà** (po katalánsky) alebo **José Comas y Solá** (po španielsky) (* 19. december 1868, Barcelona, Španielsko – † 2. december 1937, Barcelona, Španielsko) bol španielsky (katalánsky) astronóm.

Pozoroval planéty vrátane Marsu a Saturna, meral periódy ich rotácií. Napísal aj pár populárno-vedeckých kníh o astronómii a bol prvým prezidentom *Sociedad Astrónomica de España y América*. Objavil periodickú kométu 32P/Comas Sola a spoluobjavil neperiodickú kométu C/1925 F1 (Shajn-Comas Sola). Tiež objavil niekoľko planétok.

Planétka 1102 Pepita (z jeho prezývky Pepito) a 1655 Comas Sola sú pomenované po tomto astronómovi.

V roku 1907 tvrdil, že pozoroval tmavnutie okrajov Saturnovho mesiaca Titan, prvý dôkaz, že mesiac má atmosféru.

## Externé odkazy

* Josep Comas i Solà na astrogea.org 

Kategória:Španielski astronómovia
Kategória:Objavitelia asteroidov
Kategória:Objavitelia komét
Kategória:Objavitelia planétok
Kategória:Osobnosti z Barcelony
Biela diera

**Biela diera** je hypotetické kozmické teleso, ktoré bolo pôvodne pod svojím gravitačným polomerom (pod horizontom udalostí), ale explozívnym procesom rozširovania s dostatočnou energiou (procesom opačným ako gravitačný kolaps) sa dostalo nad gravitačný polomer, a zrazu sa stalo viditeľným pre pozorovateľa v okolitom priestore. Biela diera sa odlišuje od čiernej diery tým, že sa nachádza pod svojím gravitačným polomerom na začiatku explozívneho procesu, kým čierna diera je v ňom na konci gravitačného kolapsu. Z hľadiska pozorovaní účinky bielej diery nemožno odlíšiť od účinkov čiernej diery. Ak energia explozívneho procesu nie je dostatočná a prevládne nad ňou gravitačná sila telesa, len čo sa teleso dostane nad horizont udalostí, začne v ňom prebiehať gravitačný kolaps a teleso sa opäť dostane pod gravitačný polomer. Takéto teleso (sivú dieru) vzdialený pozorovateľ nemôže vidieť. Biela diera a sivá diera majú teoretický význam v kozmológii pri vysvetľovaní niektorých dôsledkov veľkého tresku. Existencia žiadnej bielej diery zatiaľ nebola potvrdená.

Kategória:Čierne diery
Kategória:Hypotetické astronomické objekty
Simon Marius

**Simon Marius** (* 10. január 1573 – † 26. december 1624) bol nemecký astronóm. Narodil sa v Gunzenhausene, ale takmer celý život prežil v meste Ansbach.

V roku 1614 publikoval Marius svoju prácu *Mundus Iovialis* popisujúcu planétu Jupiter a jej mesiace. V nej prehlásil, že objavil štyri mesiace planéty o niekoľko dní skôr ako Galileo. Rozpútal sa spor s Galileom, ktorý Maria obvinil nielen z klamstva, ale tiež z toho, že okopíroval jeho prácu a teda, že jeho *Mundus Iovialis* je obyčajným plagiátom. Dnes sa zdá byť možné, že Marius objavil mesiace nezávisle, ale prinajmenšom o niekoľko dní neskôr ako Galileo. Bez ohľadu na spor o prioritu faktom je, že mytologické mená týchto mesiacov, pod akými ich poznáme dodnes, im dal Marius. Io, Europa, Callisto sú pomenované podľa Diových mileniek a Ganymedes po Diovom obľúbencovi, ktorého vládca bohov spravil na svojom dvore čašníkom.

Simon Marius tiež prehlasoval, že je objaviteľom galaxie Andromeda, tá však bola známa už stredovekým arabským astronómom.

## Externé odkazy

* Portál Marius Matematik - lekár - astronóm

Kategória:Narodenia v 1573
Kategória:Úmrtia v 1624
Kategória:Nemeckí astronómovia
Kategória:Absolventi Padovskej univerzity
Zoznam poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja (2005 – 2009)

**Zoznam poslancov [[Nitriansky samosprávny kraj|Nitrianskeho samosprávneho kraja]]** zvolených vo volebnom období 2005-2009.

Kategória:Zoznamy poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja
NGC 604

**NGC 604** je hviezdna asociácia a oblasť ionizovaného vodíka v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. septembra 1784. Nachádza sa v severovýchodnej časti Galaxie Trojuholník.

Je to najväčšia oblasť ionizovaného vodíka v tejto galaxii, má priemer 1 500 ly a prevyšuje všetky hviezdotvorné oblasti v našej Galaxii. Plyn tejto emisnej hmloviny svieti preto, pretože je k tomu vybudený ultrafialovým žiarením z centrálnej hviezdokopy. Hviezdy tejto hviezdokopy sú natoľko hmotné a svietivé, že väčšinu svojho žiarenia už vyžarujú v ultrafialovej oblasti spektra a vo viditeľnom spektre sú menej výrazné.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
        
## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

## Zdroj
* 

## Iné projekty

Kategória:Súhvezdie Trojuholník
604
Kategória:Emisné hmloviny
Kategória:Hviezdotvorné oblasti
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1784
Zoznam poslancov Prešovského samosprávneho kraja (2005 – 2009)

**Zoznam poslancov Prešovského samosprávneho kraja** zvolených vo volebnom období 2005-2009.

Kategória:Zoznamy poslancov Prešovského samosprávneho kraja
Harold Elliot Varmus

**Harold Elliot Varmus** (* 18. december 1939, Oceanside, New York, USA) je americký biológ, držiteľ Nobelovej ceny. Spoločne s Johnom Michaelom Bishopom získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu v roku 1989 za objav bunkového pôvodu retrovírusových onkogénov.

Od januára 2000 bol prezidentom *Memorial Sloan-Kettering Cancer Center* v New Yorku. V rokoch 1993 až 2000 bol riaditeľom Národného inštitútu zdravia (NIH, USA). Pred rokom 1993 bol členom fakulty na Kalifornskej univerzite v San Franciscu. Je spoluzakladateľom a predsedom dozornej rady „Verejnej vedeckej knižnice“ (*[[Public Library of Science]]*, USA). Titul B.A. získal na Amherst College, titul M.A. na Harvardovej univerzite a titul M.D. na *[[Columbia University in the City of New York|Columbia University]]*.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* The Harold Varmus Papers – Profiles in Science, National Library of Medicine
* Access Excellence Biography
* Memorial Sloan-Kettering Cancer Center Biography
* Audio: Harold Varmus in conversation on the BBC World Service discussion show 
* Review: ''Michael A. Rogawski. "The Art and Politics of Science (book review)" Perspectives in Biology and Medicine 52.1 (2009): 637–642. 
* The Laboratory of Harold Varmus
* 

Kategória:Osobnosti USA v medicíne
Kategória:Biológovia USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Zahraniční členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Osobnosti zo štátu New York
NGC 1365

**NGC 1365** je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 2. septembra 1826. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,5.

Je to špirálová galaxia s priečkou. Jej uhlový priemer je 8,0 krát 3,5 oblúkových minút, skutočný priemer je približne 186 500 svetelných rokov. Hmotnosť galaxie sa rovná 170 miliárd hmotností Slnka, jej absolútna jasnosť je až -21,9 magnitúd. Táto galaxia je obrovským rodiskom hviezd, o čom svedčia masívne špirálové ramená plné mladých modrých hviezd a tmavých mrakov medzihviezdnej hmoty. 
       
## Zdroj
* 
 

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Pec
Kategória:Špirálové galaxie s priečkou
1365
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1826
0013179
022699
825
Kalifornia (hmlovina)

**Hmlovina Kalifornia** alebo **NGC 1499** je emisná hmlovina nachádzajúca sa v súhvezdí Perzeus. Objavil ju Edward Emerson Barnard v roku 1884.

Vo svojich obrysoch sa táto hmlovina nápadne podobá Kalifornii na západnom pobreží Spojených štátov. Napriek tomu, že leží v súhvezdí Perzeus, patrí táto hmlovina do ramena Orióna rovnako ako Slnko. Kalifornia je od nás vzdialená 1500 svetelných rokov a je dlhá zhruba 100 svetelných rokov. Je to typický príklad emisnej hmloviny, žiari totiž jasným červeným svetlom. K žiareniu ju pravdepodobne núti jasná, mladá, horúca modrastá hviezda zéta Persei (Menkib). Má však nízku plošnú jasnosť a opticky sa nedá zachytiť, ale možno ju zachytiť na snímkach s dlhou expozičnou dobou.

## Zdroj
* 

Kategória:Súhvezdie Perzeus
Kategória:Emisné hmloviny
Kategória:NGC objekty
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1884
Tarantula (hmlovina)

**Hmlovina Tarantula** alebo **NGC 2070**, prípadne **30 Doradus** je oblasť H II v súhvezdí Mečiar a v severovýchodnej časti Veľkého Magellanovho mraku, je to najjasnejší objekt v tejto galaxii. Názov dostala pre svoj vzhľad, pripomína pavúka tarantulu. Je taká rozsiahla, že keby sa nachádzala tak ďaleko ako známa hmlovina Orión, tak by pokrývala na nebeskej sfére plochu približne veľkosť 60 mesačných splnov.

Najskôr bola kategorizovaná ako hviezda, že ide o hmlovinu určil francúzsky astronóm Nicolas Louis de Lacaille. V tejto hmlovine sa nachádza, okrem iných, veľmi mladá hviezdokopa R136. V roku 1987 dorazilo na Zem z Tarantuly svetlo supernovy SN 1987A.

## Hviezdokopa R136
V hmlovine Tarantula sa okrem iného nachádza aj veľmi mladá hviezdokopa R136. V roku 2001 v nej objavili astronómovia Philip Massey, Laura R. Penny a Julia Vukovich hviezdu, ktorá bola v tej dobe považovaná za najväčšiu známu vo vesmíre. Táto hviezda spektrálnej triedy O3 je jedna zo zložiek spektroskopickej a zákrytovej dvojhviezdy R136-38. Pomocou spektrografu umiestenom na Hubbleovom vesmírnom ďalekohlade boli presne namerané parametre vzájomného obehu zložiek tejto dvojhviezdy a z nich následne bola presne určená aj ich hmotnosť. Hmotnosť väčšej hviezdy v tomto páru je 56,9 ± 0,6 M<sub>☉</sub>, jej priemer je asi 2x väčší ako priemer Slnka (t. j. asi 12,6×106 km), jej povrchová teplota 50 000 K. Slabšia zložka tejto dvojhviezdy je hviezda spektrálnej triedy O6 s priemerom 6,4 slnečných priemerov a teplotou 42 000 K. Obežná doba je tri dni a deväť hodín.

## Galéria

Súbor:Tarantula Nebula - Hubble.jpg|Centrálna časť hmloviny Taratula. Mozaika 15 snímok z Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu (NASA/ESA)
File:Tarantula Nebula by JWST.jpg|Hmlovina zachytená Vesmírnym ďalekohľadom Jamesa Webba

File:ESO-Tarantula Nebula-phot-14a-02-hires.jpg|Tarantula na snímke z Európskeho južného observatória. 
Súbor:Trantula Nebula fragment Hubble WikiSky.jpg|Fragment hmloviny Tarantula na zábere z Hubblovho vesmírneho teleskopu


## Iné projekty

Kategória:Súhvezdie Mečiar
Kategória:Oblasti H II
Kategória:NGC objekty
Kategória:Veľký Magellanov mrak

Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1751
Stredná hodnota (stred súboru)

**Stredná hodnota** je jednoduchá číselná charakteristika slúžiaca na meranie úrovne (polohy) štatistického rozdelenia hodnôt, pomocou ktorej možno nahradiť a zovšeobecniť hodnoty štatistického súboru. 

Počíta sa z absolútnych alebo z pomerných čísel.

Delí sa na dva druhy:
*stredná hodnota počítaná zo všetkých jednotiek štatistického súboru (tzv. priemery)
*stredná hodnota počítaná len z vybraných jednotiek štatistického súboru (napríklad medián, modus)

Kategória:Štatistika
Štatistický súbor

**Štatistický súbor** je súbor štatistických jednotiek so spoločnou vlastnosťou, neprázdna konečná množina N objektov štatistického skúmania. Vo fyzike napr. sústava častíc; v ekonomike: napr. sústava domácností.
Počet všetkých štatistických jednotiek v súbore sa nazýva *rozsah súboru*.

## Delenia
Podľa úplnosti:
* základný súbor (všetky štatistické jednotky daného štatistického súboru)
** konečný
** nekonečný
* výberový súbor (čiastkový súbor)(výber, spravidla náhodný, len niektorých jednotiek základného súboru)

Podľa hypotetickosti:
* reálny štatistický súbor (tak ako bol pozorovaný)
* hypotetický štatistický súbor (napr. množina výsledkov teoreticky nekonečných hodov kocky)

Kategória:Štatistika
Štatistická jednotka

**Štatistická jednotka** je elementárna jednotka, prvok štatistického pozorovania, prvok množiny M štatistického súboru. Spájajú sa do štatistických súborov. 

Môžu to byť napríklad osoby (zamestnanci podniku), organizácie, veci, udalosti, zvieratá a podobne. Musia byť presne vymedzené z vecného, priestorového aj časového hľadiska.

Spoločné vlastnosti štatistických jednotiek označujeme ako štatistické znaky (napr. pre zamestnancov sú to mzda, vek, platová trieda, vzdelanie, odpracované roky a podobne). 

## Referencie


Kategória:Štatistika
Priemer (štatistika)

**Priemer** v štatistike a matematike je označenie pre takú strednú hodnotu, ktorá je počítaná zo všetkých jednotiek štatistického súboru.

Hlavné príklady priemerov:
* aritmetický priemer 
* geometrický priemer 
* kvadratický priemer
* harmonický priemer
* kĺzavý priemer
* zovšeobecnený priemer

Delenie priemerov:
* jednoduchý priemer (napríklad jednoduchý aritmetický priemer, jednoduchý geometrický priemer atď.)
* vážený priemer (napríklad vážený aritmetický priemer, vážený geometrický priemer atď)

## Pozri aj
* medián
* modus

Kategória:Matematika
Kategória:Štatistika
Stredná hodnota

**Stredná hodnota** v štatistike môže byť:
*charakteristika náhodnej veličiny, pozri stredná hodnota (náhodná veličina)
*jednoduchá reprezentívna číselná charakteristika na meranie polohy štatistického rozdelenia, pozri stredná hodnota (stred súboru)
Map

**Map** (angl.) môže byť:
*v angličtine veľmi častý výraz pre (matematické a pod.) zobrazenie, priradenie a pod.
*v informatike:
** asociatívne pole
**v počítačových hrách: konkrétne prostredie hry alebo všeobecnejšie synonymum pre level, pozri map (hry)

**MAP** môže byť:
*vesmírna sonda, pozri MAP (sonda)
*skratka:
** manifold absolute pressure - absolútny tlak zberného potrubia (pozri napr. snímač plniaceho tlaku, synonymá: MAP snímač, snímač absolútneho tlaku zberného potrubia, snímač tlaku v nasávacom potrubí)
** Mediterranean Action Plan - Akčný plán pre Stredomorie
** Mesoscale Alpine Programme (výskumný projekt o počasí v Alpách)
** microtubule associated proteins - proteíny asociované s mikrotubulmi
** minimum advertised price - minimálna inzerovaná cena
** mitogen-activated protein kinase - mitogénom aktivovaná proteínová kináza (=MAP kináza)
** mobile application part (signalizačný protokol)
** modified atmosphere packaging - balenie v modifikovanej atmosfére
** Mycobacterium avium subsp. paratuberculosis

## Pozri aj
*mapa (rozlišovacia stránka)
3. storočie

**3. storočie** je storočie, ktoré trvalo od roku 201 do roku 300.

1. tisícročie | 2. tisícročie | 3. tisícročie

1. storočie | 2. storočie | **3. storočie** | 4. storočie | 5. storočie | 6. storočie


0. roky | 10. roky | 20. roky | 30. roky | 40. roky

50. roky | 60. roky | 70. roky | 80. roky | 90. roky





----
Sojuz 14

**Sojuz 14** () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Vyniesol kozmonautov Arťuchina a Popoviča na kozmickú stanicu Saľut 3. Misia bola súčasťou sovietskeho programu Almaz na vyhodnotenie vojenských možností pilotovaných letov. Samozrejme v čase letu nebola jeho vojenská povaha a vojenská povaha samotnej stanice sovietskymi oficiálnymi miestami oznámená.

## Posádka
*  Jurij Arťuchin (1), veliteľ
*  Pavel Popovič (2), palubný inžinier

## Priebeh letu
Kozmická loď s dvoma kozmonautmi na palube odštartovala pomocou rovnomennej rakety z kozmodrómu Bajkonur večer 3. júla 1974. Po dvoch dňoch letu sa loď podarilo pripojiť k sovietskej orbitálnej stanici Saľut 3 pomocou automatiky a na posledných 100 metroch ručne. Potom obaja členovia posádky prestúpili na stanicu.

Posádka testovala schopnosti orbitálnej stanice ako pilotovaného vojenského satelitu. Zároveň testovali systémy Almaz ako aj solárne panely. Boli uskutočnené aj lekárske vyšetrenia s aparatúrou Polynom 2M. Aby eliminovali pôsobenie beztiažového stavu, kozmonauti každý deň dve hodiny posilňovali. Vďaka tomu boli schopní samostatne vystúpiť z pristávacieho modulu ich kozmickej lode na konci celej misie. Počas letu kozmonauti vyhotovili spektrogramy horizontu Zeme a snímkovali povrch, najmä Áziu a Atlantický oceán. Súbežne boli do programu TROPEX 74 zapojené ďalšie sovietske družice Meteor. Počas ich dvojtýždňového pobytu na orbitálnej stanici kozmonauti vykonali všetky vojenské úlohy a rôzne medicínske experimenty. Podľa výslednej správy boli všetky ciele misie splnené.

Prípravy na pristátie sa uskutočnili počas predposledného dňa letu. Deň potom, 19. júla, sa posádka obliekla do skafandrov, prestúpila do Sojuzu a začala zostup. Počas neho sa odpojili a zhoreli časti Sojuzu okrem kabíny. Vo výške 7 km sa otvoril padák a nad zemou sa zapojili pristávacie motory. K pristátiu kabíny došlo 19. júla s odchýlkou iba 2 km v pristávacej oblasti 140 km juhovýchodne od Džezkazganu v Kazachstane. 

## Zdroje
### Literatúra
*

### Externé odkazy
*  http://mek.kosmo.cz/pil_lety/rusko/sojuz/so-14/index.htm

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1974
Mapa

[vpravo|náhľad|Mapa sveta vydaná v [Amsterdame v roku 1689]]

**Mapa** je zjednodušené zobrazenie priestoru, navigačná pomôcka, ktorá zdôrazňuje vzťahy medzi objektmi v priestore. Najčastejšie je mapa dvojrozmerné, geometricky presné zobrazenie trojrozmerného priestoru, ale existujú aj plastické mapy. Ak mapy zobrazujú zemský povrch (alebo jeho časť), označujú sa ako geografické mapy, ak zobrazujú napr. hviezdnu oblohu, označujú sa ako hviezdne mapy. Existuje veľké množstvo špeciálnych tematických máp.

Vedné odvetvie tvorby máp sa nazýva kartografia. Mapa je základným výrazovým prostriedkom geografie.

## Geografické mapy

Mapy tohto typu zachytávajú v zmenšenej forme základné črty zemského povrchu. Možno na nich sledovať polohu, orientáciu, vzťahy prírodných a ľudských výtvorov, vybraných a hodnotených v súlade s účelom mapy. Mapy však nie sú len obrazom zemského povrchu ale môžu vyjadrovať aj súvislosti medzi rôznymi prírodnými a socio-ekonomickými javmi. Možno pomocou nich sledovať napr. postupné zmeny krajiny v čase.

Pri konštrukcii geografických máp je významným faktorom kartografické zobrazenie, ktorého výber má vplyv na skreslenie (uhlov, plôch alebo dĺžok) a výber tvaru obrazu geografickej siete. Dôležitou súčasťou geografických máp je sú kartografické symboly, ktorých významy sú uvedené v legende. Podstatným znakom máp je mierka mapy, ktorá je hlavným ukazovateľom jej podrobnosti. Mapy zobrazujúce zemský povrch sa označujú topografické mapy. Podrobné mapy veľkých mierok sa označujú ako plány. Súbor viacerých máp sa označuje atlas.

## Hviezdne mapy

Hviezdna mapa zobrazuje hviezdnu oblohu alebo jej časť, takým spôsobom, že hviezdy a iné objekty sú znázornené podľa polohy a jasnosti. Mapy tohto typu slúžia na vyhľadávanie nebeských objektov, ktoré sú referenčnými objektami pri zakresľovaní polohy novoobjavených telies. Môžu slúžiť aj na navigáciu, najmä v námorníctve alebo letectve. Sú zhotovované pre rôzne odbodbia roka

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kartografia
Kategória:Mapy
Mapa (rozlišovacia stránka)

**Mapa** môže byť:
* zobrazenie prírodných a/alebo socioekonomických javov a objektov, ktoré je generalizované v zmenšenom pomere a realizované pomocou kartografického zobrazenia, a ktoré je spravidla (ale nie vždy) dvojrozmerné, pozri mapa
*v širšom zmysle: schéma, prehľad; tabuľka; napr.
**v biológii : chromozómová mapa, genetická mapa
**v informatike: mapa stránky, mapa znakov, logická mapa (Karnaughova mapa), hašovacia mapa a pozri aj map
**v teórii chaosu: logistická mapa
*obal z tvrdých dosák, pozri mapa (obal)
*významné nálezisko rodu Homo v Číne (pchin-jin: Maba), pozri Mapa (Čína)
*izraelské vydavateľstvo máp

## Pozri aj
*map
*cestovná mapa (road map)
Tropická cyklóna

[náhľad|Cyklón Catarina, zriedkavý [juhoatlantický tropický cyklón videný z Medzinárodnej vesmírnej stanice 26. marca 2004]]

**Tropická cyklóna** (zastarano: **tropický cyklón, cyklón, tropický [[orkán]]**, zriedkavo: **uragán**) je cyklóna (tlaková níž) nad tropickými oblasťami oceánov, najčastejšie v pásmach medzi 5 až 20 ° severnej a južnej zemepisnej šírky. Na rozdiel od mimotropickej cyklóny je tropická cyklóna (pri zemi) hlbšia a je menej široká. Posledné štádium tropickej cyklóny (alebo v širšom zmysle všetky štádiá tropickej cyklóny) má v závislosti od geografického umiestnenia rôzne špeciálne označenia, najmä tieto: cyklón (**tropická cyklóna** v užšom zmysle), tajfún, hurikán a willy willy.

## Opis
Priemer tropickej cyklóny je spravidla niekoľko sto kilometrov. Dosahujú rýchlosť viac ako 120 km/h.

Hoci môžu byť veľmi nebezpečné a ničivé, sú tropické cyklóny dôležitou časťou atmosférického obehového systému, ktorý presúva teplo z rovníkovej oblasti smerom k vyšším zemepisným šírkam.

## Štádiá
Tropická cyklóna sa podľa jej intenzity delí na tieto štádiá:
* tropická porucha - v niektorých geografických oblastiach odpadá resp. sa považuje za fázu, z ktorej vlastná tropická cyklóna vzniká
* tropická depresia
* tropická búrka
* úplne rozvinutá tropická cyklóna - v tomto štádiu (ktoré má vyššie uvedené rôzne názvy podľa geografickej oblasti) vzniká oko tropickej cyklóny 

Kategória:Nebezpečné prejavy počasia
Röntgen (rozlišovacia stránka)

**Röntgen** môže byť:
*už nepoužívaná fyzikálna jednotka, pozri Röntgen
*priezvisko nemeckého fyzika, objaviteľa röntgenového žiarenia, pozri Wilhelm Conrad Röntgen
*prístroj, ktorý pomocou röntgenového žiarenia, vytvára obraz, pozri rádiológia
*snímka, vytvorená pomocou röntgenového žiarenia, pozri rádiológia
*spektrum vlnových dĺžok elektromagnetického vlnenia, pozri Röntgenové žiarenie
Alois Alzheimer

**Alois Alzheimer** alebo **Aloysius Alzheimer** (* 14. jún 1864 – † 19. december 1915) bol nemecký psychiater a neuropatológ, spolupracovník Emila Kraepelina, ktorý prvý opísal symptómy ochorenia známeho ako Alzheimerova choroba.

Prvý raz pozoroval chorobu u pacientky v roku 1901 a po jej smrti uverejnil pitevný nález na jej mozgu v roku 1906. 

Narodil sa v malom meste Marktbreit v Bavorsku, kde jeho otec slúžil ako notár. Alzheimer navštevoval univerzity v Aschaffenburgu, Tübingene, Berlíne a Würzburgu. Lekársky titul získal v roku 1887 na Würzburgskej univerzite. Nasledujúci rok strávil 5 mesiacov pri duševne chorej žene. Potom nastúpil ako lekár do „Mestského ústavu pre bláznov a epileptikov“ vo Frankfurte (*Städtische Anstalt für Irre und Epileptiche*). Dekanom ústavu bol Emil Sioli (1852-1922). Spoznal sa tu s ďalším neurológom Franzom Nisslom (1860-1919). Na väčšinu Alzheimerovej neskoršej práce na patológii mozgu sa použila Nisslova metóda strieborného farbenia histologických rezov.

Alzheimer bol spoluzakladateľ a vydavateľ nemeckého časopisu *Zeitschrift für die gesamte Neurologie und Psychiatrie* (*Časopis všeobecnej neurológie a psychiatrie*). Nikdy nenapísal knihu, ktorej by dal sám meno. Ochorel vo vlaku do Vroclavu, cestou na univerzitu, kde mu bol udelený titul profesora psychiatrie (1912). Najpravdepodobnejšie dostal streptokokovú infekciu, následne reumatickú horúčku a zlyhali mu obličky. Zomrel na zlyhanie srdca vo veku 51 vo Vroclave v Poľsku.

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1864
Kategória:Úmrtia v 1915
Kategória:Nemeckí psychiatri
Kategória:Alzheimerova choroba
Richard Leakey

**Richard Erskine Frere Leakey** (* 19. december 1944, Nairobi, Keňa† 2. január 2022) bol kenský paleontológ, archeológ a politik, do marca 1994 predseda Kenského národného múzea.

## Životopis
Jeho rodičmi boli archeológovia a antropológovia Mary a Louis Leakey.

Strednú školu nedokončil a živil sa ako organizátor safari.

Preslávili ho výskumy na východnom brehu jazera Turkana, kde v roku 1984 našiel kostru asi deväťročného chlapca druhu Homo ergaster, známu ako KNM-WT 15000 alebo *turkanský chlapec*.

V roku 1993 utrpel leteckú nehodu, následkom ktorej mu museli amputovať obe nohy.

V roku 1995 patril k zakladateľom opozičnej strany *Safina* (Archa Noemova), v rokoch 1999 až 2001 zasadal v kenskej vláde. Od roku 2002 prednášal antropológiu na Stony Brook University v USA.

Roku 2004 sa stal riaditeľom programu na ochranu divokej prírody *WildlifeDirect*.

Od roku 2007 pôsobil v kenskej pobočke organizácie Transparency International. Angažoval sa v boji proti plánu tanzánskej vlády postaviť diaľnicu cez národný park Serengeti.

Označoval sa za ateistu a žiadal, aby sa vo všetkých školách učilo o evolúcii.

## Literatúra
Je autorom publikácií:
* General History of Africa, 1976
* Origins 1978
* People of the Lake, 1979 – česky *Lidé od jezera* (Edice Kolumbus 1984)
* The Making of Mankind, 1981
* The Origin of Humankind (Perseus Books Group, 1994) – česky *Původ lidstva* (Mistři věd 1996)
* The Sixth Extinction (with Roger Lewin) (Bantam Dell Pub Group, 1995)
* Wildlife Wars: My Fight to Save Africa's Natural Treasures (with Virginia Morell) (St. Martin's Press, 2001) – česky *Války v divočině* (BB art 2003)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Richard Leakey v pořadu Vstupte! – Český rozhlas Leonardo, 8. září 2009
* Web o rodině Leakeyových
* Encyclopaedia Britannica

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Nairobi
Kategória:Kenskí archeológovia
Kategória:Paleontológovia
Kategória:Antropológovia
Kategória:Ateisti
Kategória:Ochrancovia prírody
Kategória:Spisovatelia literatúry faktu
Kategória:Kenskí politici
Kategória:Evoluční biológovia
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
George Davis Snell

**George Davis Snell** (* 19. december 1903, Bradford, Massachusetts, USA – † 6. jún 1996, Bar Harbor, Maine) bol americký genetik. 

Spolu s Barujom Benacerrafom a Jeanom Daussetom získali v roku 1980 Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu, za objav génov hlavného histokompatibilného komplexu. Tieto gény kódujú molekuly na bunkovom povrchu, ktoré sú dôležité pre imunitný systém, aby rozlíšil vlastné bunky od cudzích.

## Životopis
Snell sa narodil v Bradford. Titul Ph.D. získal na Harvardovej univerzite v roku 1930. V roku 1935 sa dostal do *The Jackson Laboratory*.

V roku 1988 publikoval knihu *Search for a rational ethic*. 

## Referencie

Kategória:Genetici USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za medicínu
Kategória:Osobnosti z Massachusetts
Alan Lloyd Hodgkin

Sir **Alan Lloyd Hodgkin** (* 5. február 1914, Banbury, Spojené kráľovstvo – † 20. december 1998, Cambridge) bol britský fyziológ a biofyzik. 

V roku 1963 spolu s J. C. Ecclesom a A. F. Huxleyom) získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objav iónového mechanizmu membrány nervových buniek.

## Externé odkazy
*The Master of Trinity  
*Biografia na nobel.se

Kategória:Britskí fyziológovia
Kategória:Biofyzici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Prezidenti Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Držitelia Radu britského impéria
Kategória:Členovia Nemeckej akadémie prírodných vied Leopoldina
Kategória:Nositelia Radu za zásluhy (Spojené kráľovstvo)