open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stredná odborná škola technická (Košice, Kukučínova 23)

**Stredná odborná škola technická** je stredná škola v Košiciach na Kukučínovej ulici 23. Vznikla v roku 1949 ako učňovské zariadenie pod názvom *Stredisko pracujúceho dorastu pri n.p. Stavomontáže*. Zriaďovateľom školy je Košický samosprávny kraj.

## História
V počiatkoch školy existovali tri odborné učilištia. Prvým bolo *Odborné učilište č. 1* pri národnom podniku *Pozemné stavby* na Jesennej ulici v Košiciach. Toto učilište bolo zriadené v roku 1956 z učilišťa štátnych pracovných záloh, ktoré fungovalo od roku 1955. *Odborné učilište č. 2* existovalo od roku 1956 v mestskej časti Šaca. *Odborné učilište č. 3* (1957) bolo zriadené zo strediska pracujúceho dorastu pri národnom podniku *Stavomontáže Košice*.

Dňa 18. októbra 1961 *Pozemné stavby* začali s výstavbou nového učilištného komplexu, do ktorého chceli zlúčiť všetky tri odborné učilištia samotných Pozemných stavieb.

V rokoch 1963 a 1964 došlo k spojeniu týchto troch učilíšť a vzniklo *Odborné učilište pri Pozemných stavbách, n. p. Košice* na Kukučínovej ulici.

1. januára 1991, došlo na základe rozhodnutia vlády Slovenskej republiky k odlúčeniu od *Pozemných stavieb.* Škola takýmto spôsobom nadobudla právnu subjektivitu a stala sa štátnou príspevkovou organizáciou. Spočiatku bolo jej zriaďovateľom Ministerstvo výstavby a stavebníctva Slovenskej republiky. Neskôr Ministerstvo hospodárstva SR, potom Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR a od 1. júla 2001 Krajský úrad v Košiciach.

Košický samosprávny kraj sa stal zriaďovateľom na základe prijatej legislatívy od 1. júla 2002. Názov Stredná odborná škola technická, Kukučínova 23, Košice prišiel do platnosti 1. januára 2009.

## Odbory
Škola ponúka nasledujúce študijné odbory:

## Riaditelia
*1950 – 1952 Ondrej Sokol
*1952 – 1960 Július Novotný
*1960 – 1961 Michal Sedrovič
*1961 – 1963 Karol Levandovský
*1964 – 1970 Dr. Ondrej Palotai
*1970 – 1972 Štefan Mihaľov
*1972 – 1977 Karol Šandala
*1977 – 1989 Michal Gábor
*1989 – 1998 Mgr. Alexander Juraševský
*1998 – 2006 Ing. Michal Mitrík
*2006 – 2008 Ing. Katarína Bílá
*2008 – 2024 PhDr. Ján Pituch
*2024 - súčasnosť PaedDr. Zuzana Lenártová 

## Referencie

## Externé odkazy

*Oficiálna stránka strednej odbornej školy

Kategória:Stredné odborné školy na Slovensku
Kukučínova
Kategória:Organizácie v zriaďovateľskej pôsobnosti Košického samosprávneho kraja
Pienza

**Pienza** je malé mesto v provincii Siena v Toskánsku s približne dvoma tisícmi obyvateľov. 

Obec sa pôvodne volala Corsignano. Prvá písomná zmienka pochádza z 9. storočia. V 13. storočí sa tu usídlili Františkáni. O rozvoj mesta sa zaslúžil pápež Pius II. v 15. storočí.

Od roku 1996 je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO. Pienza leží v oblasti Val d’Orcia, ktorá je od roku 2004 tiež súčasťou svetového dedičstva.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Mestá v provincii Siena
Kategória:Mestá v Toskánsku
Crespi d’Adda

**Crespi d'Adda** je malé mesto v talianskom Lombardsku s asi sedemsto obyvateľmi.

Je to pôvodné robotnícke mesto s jedinečnou architektúrou, ktorého začiatky siahajú do konca 19. storočia.

Od roku 1995 je zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Lombardsko
Alberobello

**Alberobello** je malé mesto v talianskej Apúlii s 11 000 obyvateľmi. Mesto žije najmä z cestovného ruchu.

Je známe najmä vďaka svojej unikátnej architektúre, ktorú tvoria úzke uličky a miestne kamenné domčeky trullo s kužeľovitými strechami. Od roku 1996 je mestečko, pre túto architektúru, zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Mestá v Apúlii
Akvadukt Vanvitelli

**Akvadukt Vanvitelli** je akvadukt v Taliansku postavený pre dodávku vody do paláca Caserta a San Leucia. V roku 1997 bol spolu s kráľovským palácom Caserta a komplexom San Leucio zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Na poverenie Karola III. vytvoril akvadukt taliansky inžinier a architekt Luigi Vanvitelli. Akvadukt začali stavať v roku 1753 a dokončený bol v roku 1762. Akvadukt je dlhý  a je tvorený troma radmi klenieb a v najvyššou bode dosahuje výšku .

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Akvadukty
Kategória:Architektúra z 1762
San Leucio

**San Leucio** je malé mesto v južnom Taliansku v regióne Kampánia. V minulosti tu bola továreň na spracovanie hodvábu, po ktorej zostalo veľa architektonicky významných budov. Mesto sa nachádza v nadmorskej výške 145 m asi 3,5 km severozápadne od mesta Caserta.

V roku 1997 boli miestne pamiatky spolu s kráľovským palácom Caserta a akvaduktom Vanvitelli zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Photos and history of San Leucio 
*Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Mestá v Kampánii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Hodváb
Costiera amalfitana

**Costiera [[amalfi]]tana** (ľudovo *Amalfitánske pobrežie*) je dlhé pobrežie v talianskej Kampánii. Je známe pre svoje vysoké kopce po celej dĺžke, ktoré sa zvažujú až k pobrežiu, a z ktorých je panoramatický výhľad do všetkých smerov. Na nich sa nachádza rada miest so zachovalou architektúrou.

Od roku 1997 je pobrežie zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
## Galéria

File:Amalfi Coast 1.jpg
File:Amalfiküste.JPG
File:CapoDiConca.jpg
File:Salerno the baia beach.jpg


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Kampánia
Gold Dagger for Non-Fiction

**Gold Dagger for Non-Fiction** (doslova *Zlatá dýka pre literatúru faktu*) je britské literárne ocenenie ktoré udeľuje od roku 1978 Crime Writers' Association (*Asociácia autorov kriminálnych príbehov*). Najlepší autor literatúry faktu získava ako odmenu šek na 2000 libier a dekoratívnu dýku.

V rokoch 1995 až 2002 malo ocenenie v názve meno sponzora The Macallan (škotska whisky) a bolo známe ako *The Macallan Gold Dagger for Non-Fiction*. 

## Externé odkazy
*CWA Gold Dagger for Non-Fiction 

Kategória:Ceny za literatúru
Kategória:Literatúra faktu
Orbis Iuris Romani

**Orbis Iuris Romani. Journal of Ancient Law Studies** (doslova z lat. a angl. *Svet rímskeho práva. Časopis antickoprávnych štúdií*; skr. **OIR**) je medzinárodný právny vedecký časopis venujúci sa najmä rímskemu právu, jeho recepcii a reflexii v právnych systémoch. Časopis bol založený v roku 1995.

Myšlienka vydávania časopisu vznikla v novembri roku 1994 na prvej spoločnej konferencii českých a slovenských právnych romanistov. Zakladateľmi časopisu boli slovenský právny romanista Peter Blaho a česká právnička Michaela Židlická. Doteraz posledný XIII. ročník vyšiel v roku 2009, následne vydávanie časopisu ustalo.

Spočiatku bol časopis vydávaný raz ročne spoločne právnickými fakultami v Bratislave a v Brne (19951999). Neskôr ho spolu s Brnom vydávala Právnická fakulta Trnavskej univerzity (20002004), až nakoniec sídlom redakcie zostala Trnava, kde dodnes sídli jeho redakcia. Distribuovaný bol Vydavateľstvom Slovenskej akadémie vied. 

Do časopisu prispievali významní európski právni romanisti, pričom väčšina príspevkov bola písaná v nemčine, keďže práve nemecké jazykové prostredie patrí v oblasti právnej romanistiky k najvyspelejším, a teda aj k jazykovo preferovaným. Okrem toho boli akceptované príspevky v angličtine, francúzštine a taliančine. Okrem článkov publikoval aj recenzie a správy z právno-romanistického sveta. Časopis získal medzinárodnú odozvu a dodnes býva citovaný v zahraničných, prevažne právnických dielach.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Externé odkazy
* online archív časopisu na stránkach Masarykovej univerzity v Brne

Kategória:Právne časopisy
Kategória:Časopisy na Slovensku
Kategória:Vzniklo v 1995
Kategória:Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave
Palladiove vily v Benátsku

**Mesto Vicenza a Palladiove vily v Benátsku** (angl. „City of Vicenza and the Palladian Villas of the Veneto“) je názov kultúrnej pamiatky svetového dedičstva UNESCO (zapísaná v roku 1994), ktorá mimo Vicenzu obsahuje rad stavieb talianskeho architekta Andreu Palladia. Pravdepodobne najznámejšou stavbou tohto súboru je vila La Rotonda na okraji Vicenzy.

Názov tejto pamiatky bol pôvodne len „Vicenza, Palladiove mesto“ (angl. „Vicenza, City of Palladio“), pričom zahŕňala iba stavby z Vicenzy. V roku 1996 však boli ku svetovému dedičstvu začlenené i stavby mimo Vicenzu, a názov tak bol rozšírený na súčasný.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Benátsko
Základná škola (Považská Bystrica, Slovanská 1415/7)

**Základná škola Slovanská v Považskej Bystrici** je základnou školou so športovými triedami so zameraním na hádzanú a volejbal.

## História školy
História školy sa začala písať v septembri 1986 a jej prvým riaditeľom bol PhDR. Ján Kňažko.Od roku 1990 sa škola začala zameriavať na **šport** a zriadila sa prvá športová trieda pod vedením Mgr. Františka Blaška.

## Charakteristika školy
Škola sa nachádza na jednom z okrajových sídlisk v Považskej Bystrici. Jej kapacita je 474 žiakov. Škola má vynovenú telocvičňu, nové multifukčné ihrisko, dve multimediálne učebne, jazykovú učebňu a odbornú učebňu fyziky.

## Vedenie školy
* Riaditeľ: Mgr. Vladimír Šebeň
* Zástupca pre 1.stupeň: Mgr. Beata Bátorová
* Zástupca pre 2.stupeň: PaedDr. Ľubica Popelárová
* Vedúca školskej jedálne: Mgr. Ľubica Barošová

## Pravidelné podujatia
Každoročne sa vydajú štyri čísla školského časopisu **Veselá sedmička**. Organizujú sa každoročne literárne exkurzie, školské výlety, lyžiarsky výcvik, škola v prírode, pasovanie prvákov do cechu školského, valentínska pošta a valentínska diskotéka. Športovci pravidelne navštevujú domáce a medzinárodné hádzanárske súťaže v Česku, Maďarsku a Nemecku.

## Externé odkazy
*  oficiálna webová stránka školy

Kategória:Základné školy na Slovensku
Kategória:Školy v Považskej Bystrici
Lužiny (stanica pražského metra)

**Lužiny** je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa na sídlisku Lužiny v katastrálnom území Stodůlky. Bola otvorená 11. novembra 1994.

## Charakteristika stanice
Stanica je hĺbená, budovaná v otvorenej jame. Zastrešená je sklenenou strechou podopieranou piliermi, so svetlíkmi na úrovni povrchu. Výstup je len jeden, ktorý vedie východným smerom priamo na povrch do sídliska a ďalej k priľahlej autobusovej zastávke. S nástupišťom je spojený pevným schodiskom. Na nástupišti sú pod svetlíkmi v sklenených kopuliach umiestnené dekoratívne palmy. Steny sú obložené bielym dekoratívnym sklom, a čiastočne aj antikorovými prvkami.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Architektúra z 1994
Judita (Giorgione)

**Judita** je názov obrazu talianskeho renesančného umelca Giorgioneho, vytvoreného okolo roku 1504.

Giorgioneho dielo nie je veľmi obsiahle a problematické je i prisúdenie umelcovho autorstva. *Judita* patrí k tým prácam, u ktorých je Giorgioneho autorstvo nespochybniteľné. 

Námet obrazu odzrkadľuje ducha doby na prelome 15. a 16. storočia. Renesančné umenie s obľubou zobrazovalo biblické scény, oslavujúce heroické vlastnosti človeka.

Súčasne možno povedať, že obraz je svojím stvárnením typický pre tvorbu Giorgioneho, kladúceho vo svojich dielach veľký význam na krajinu, na pozadí ktorej sa odohráva príbeh. Téma obrazu je všeobecne známa z mnohých zobrazení viacerých maliarov: S. Botticelliho, Tiziana, P. Veroneseho, Caravaggia a ďalších.

Obraz predstavuje stojacu postavu biblickej hrdinky Judity stúpajúcu odhalenou ľavou nohou na odťatú hlavu Nabuchodonozorovho generála Holoferna. V pravej ruke drží rukoväť smrtiacej zbrane. Giorgioneho Judita stelesňuje na rozdiel od iných autorov nie abstraktný, ale veľmi životný ideál ženskej krásy, presne v duchu predstáv raného 16. storočia. Štíhla postava odetá v ľahkých šatách a obnažená noha tento fakt iba potvrdzuje. Tvár Judity v sebe skrýva niečo tajomné a neodhaliteľné.

Maľba kedysi zdobila skriňové dvere: pôvodná drevená doska, z ktorej bola v roku 1893 prenesená na plátno, niesla ešte stopy po pántoch a pri reštaurácii, uskutočnenej v rokoch 1967 - 1970 sa našlo miesto, kde bola pôvodne kľúčová dierka. 

O autorstve obrazu sa dlho viedli spory. Od roku 1772, kedy sa dostal do zbierok Ermitáže, bol pôvodne pripisovaný Raffaelovi, neskôr rôznym maliarom benátskej školy. Že ide nesporne o Giorgioneho dielo, bolo bezpečne dokázané až v roku 1866. 

## Zdroje

* kol. autorov, *Leningrad Ermitáž*, Lidové nakladatelství, Praha, 1982
* J. Šapiro, *Ermitaž i jego šedevry*, Izdateľstvo Iskusstvo, Leningrad, 1973

## Iné projekty

Kategória:Giorgione
Kategória:Renesančné výtvarné umenie
Kategória:Ermitáž
Hůrka (stanica pražského metra)

**Hůrka** je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa na sídlisku Lužiny v katastrálnom území Stodůlky. Bola otvorená 11. novembra 1994.

## Charakteristika stanice
Hůrka je povrchová stanica, začlenená do priľahlej pešej zóny na sídlisku. V priestore nástupišťa podopierajú strop dva rady stĺpov. Dostatok svetla cez deň zaisťuje jednak zasklená južná stena za nástupišťom, ako aj zasklené svetlíky vychádzajúce zo stropu nástupišťa. Obklad stien tvoria keramické dlaždice tmavej šedej farby, strop je obložený bielymi kovovými obkladačkami.

Stanica má jeden výstup. Vychádza zo západného konca nástupišťa po pevnom schodišti do preskleného vestibulu železobetónovej konštrukcie. Ten tvorí zároveň aj samotné centrum Slunečního náměstí. 

Smerom k stanici Lužiny sa nachádza zasklený mostný tubus prekonávajúci stodůlecký *Centrální park*. Na východ sa nachádza stanica Nové Butovice.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Architektúra z 1994
Sportivno-kuľturnyj komplex Neftechimik

**Sportivno-kuľturnyj komplex „Neftechimik“**, skrátene **SKK Neftechimik** (doslova „Športovo-kultúrny komplex Neftechimik/ŠKK Neftechimik“), známy aj ako **SKK „Ledovyj Dvorec“** (doslova „ŠKK Ľadový palác“) je moderná športová aréna, ktorá je domovským štadiónom hokejového klubu Neftechimik Nižnekamsk, účastnika (KHL). Kapacita je 5 500 miest na sedenie. Nachádza sa v ruskom meste Nižnekamsk.

## Iné projekty

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Šport v Nižnekamsku
Kategória:Architektúra z 2005
Kategória:Hokejové štadióny KHL
Kuľturno-razvlekateľnyj komplex Uralec

**Kuľturno-razvlekateľnyj komplex Uralec** (doslova *Kultúrno-zábavny komplex Uralec*) je hokejový štadión v Jekaterinburgu, v Rusku. Hráva tu účastník KHL Avtomobilist Jekaterinburg. Kapacita arény je 5 570 miest ku sedeniu. Štadión v roku 2006 prešiel rekonštrukciou z dôvodu, že Avtomobilist nahradil v (KHL) Chimik Voskresensk, ktorý odstúpil z finančných dôvodov zo súťaže. Štadión sa používa aj ako koncertná sieň alebo pre krasokorčuľovanie.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka  
* KRK Uralets na Hockeyarenas.net 

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Stavby v Jekaterinburgu
Kategória:Šport v Jekaterinburgu
Kategória:Architektúra z 1970
Kategória:Hokejové štadióny KHL
Stredná priemyselná škola stavebná (Žilina, Veľká okružná 25)

**Stredná priemyselná škola stavebná** v Žiline vznikla v roku 1960 ako stredná odborná škola SPŠ stavebná. Škola mala pri založení 78 žiakov a 2 triedy odboru pozemné stavby. Riaditeľom bol Ing. arch. Milan Hodoň. V školskom roku 2001/2002 sa stal riaditeľom Ing. Jozef Ďuriník. V školskom roku 2008/2009 mala škola 745 študentov a 26 tried.

## Možnosti štúdia
Ako jediná stredná odborná škola na Slovensku ponúka štúdium zamerané na požiarnu ochranu. Od 1. septembra 1998 sa opäť rozšírilo zaradenie odboru geodézia, kartografia a kataster.

Škola získala medzinárodný certifikát IES, ktorý vyjadruje kvalitu vzdelávacieho subjektu.

## Študijné odbory
* Staviteľstvo
* Technické a informatické služby
* Geodézia, kartografia a kataster

## Externé odkazy
* Oficiálna webová stránka školy 

Kategória:Stredné priemyselné školy na Slovensku
Kategória:Stredné školy v Žiline
Kategória:Organizácie založené v 1960
TCA Awards

***TCA Awards*** je ocenenie, ktoré udeľuje Television Critics Association, ktorého členmi je približne 220 novinárov píšucich o televízii pre printové média aj pre online denníky v USA a Kanade. Toto ocenenie sa udeľuje od roku 1984 za vynikajúci výkon v televízii a je predzvesťou hlavných favoritov na ostatné televízne ocenenia.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka  

Kategória:Televízne ocenenia
Kategória:Televízia v USA
Kategória:Televízia v Kanade
István Sándorfi

**István Sándorfi** () (* 12. jún 1948, Budapešť – † 26. december 2007, Paríž) bol maďarský maliar.

V roku 1970 začal používať seba samého ako model pretože nemal rád keď bol pozorovaný cudzími ľuďmi počas kreslenia. Jeho prvá výstava bola v malej galérii vo Francúzsku. Jeho prvá veľká výstava sa konala v roku 1973 v Parížskom múzeu Musée d'Art Moderne de la Ville de Paris. Po tejto udalosti bolo možné vidieť jeho obrazy vo viacerých múzeach ako napríklad v Kodani, Ríme, Mníchove, Bruseli, Bazileji, New Yorku, Los Angeles či San Franciscu.

Na maľbách zachytával neobvyklé objekty alebo veľmi zvláštne pohyby a polohy. V ére rokov sedemdesiatych až osemdesiatych používal modrú a fialovú (lilavú) farbu a ich chladné kombinácie.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ukážky diel Istvána Sándorfiho 

## Zdroj
* 

Kategória:Maďarskí maliari
Kategória:Osobnosti z Budapešti
Kategória:Francúzske osobnosti maďarského pôvodu
Kategória:Úmrtia na rakovinu
Kategória:Absolventi École nationale supérieure des beaux-arts
Balašicha-Arena

**Balašicha-Arena** () je zimný štadión v meste Balašicha (Moskovská oblasť) v štvrti obytných budov na mieste starého zimného štadióna "Rubin".

Hala má kapacitu 6 000 miest. Bola otvorená 9. septembra 2007. Celková plocha trojpodlažnej budovy je 30 687 m². Je určená na športové podujatia v ľadovom hokeji a krasokorčuľovanie. Balašicha-Arena je domovským štadiónom miestneho hokejového klubu HC MVD, jedného z účastníkov ruskej KHL.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Balašicha-Arena na Hockeyarenas.net 

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Hokejové štadióny KHL
Kategória:Architektúra z 2007
Ma’anyančina

**Ma’anyančina** (*Ma’anyan*) je austronézsky jazyk, ktorý patrí medzi východobaritské jazyky.

Hovorí ňou asi 150 000 domorodcov z dajackého kmeňa Ma’anyan, ktorí žijú na strednom Kalimantane v Indonézii. Ma’anyančina je príbuzná s malgaštinou, ktorou sa hovorí na Madagaskare. Ma’anyančina má podobnú slovnú zásobu s ostatnými východobaritskými jazykmi (paku (77%), Dusun Witu 75%).

## Slovná zásoba
Porovnanie slovnej zásoby medzi banjarčinou, ma’anyančinou a malajčinou.

## Referencie

Kategória:Západoaustronézske jazyky
Kategória:Indonézia
Gymnázium (Košice, Exnárova 10)

**Gymnázium Exnárova** bolo gymnázium, ktoré sa nachádzalo na Exnárovej ulici v Košiciach na sídlisku Dargovských hrdinov. Gymnázium vzniklo 26. februára 2001 na základe zaradenia školy Ministerstvom školstva SR do siete stredných škôl.

## História
V roku 2001 Ministerstvo školstva SR zaradilo gymnázium do siete stredných škôl a 3. septembra 2001 sa na ňom začalo vyučovanie v štyroch triedach 1. ročníka. Celkový počet študentov bol v tom čase 135 a pedagogický zbor tvorilo 8 zamestnancov. V roku 2002 sa rozšírilo študijné zameranie školy - okrem všeobecného zamerania škola vytvorila aj triedy so zameraním na matematiku a triedy s rozšíreným vyučovaním cudzích jazykov. Študenti začali s tvorbou školského časopisu *Gymex*.

Od roku 2005 na škole prebieha maturita podľa novej koncepcie Ministerstva školstva. Študenti sa aj v tomto roku zapájali do rôznych súťaží a projektov. V celoštátnej súťaži športových aktivít stredných škôl na Slovensku škola obsadila 4. miesto.

Gymnázium bolo zapojené aj do projektu *SOCRATES*. V rámci tohto projektu sa spolupracovalo so zahraničnými partnerskými školami v Nemecku a Taliansku.

Od roku 2008 sa v rámci projektu *Comenius* študenti zúčastňovali návštev v Taliansku a na škole sa začal realizovať projekt *ProVek*, ktorého cieľom bolo zaviesť vyučovanie formou videokonferencií.

V roku 2011 bolo gymnázium zrušené a presťahovalo sa do budovy Gymnázia Alejová.

## Vedenie školy
* Mgr. Vojtech Karpáty
* Mgr. Viola Tormová
* Mgr. Jaroslav Kaminský

## Referencie

Exnárova
Kategória:Zaniknuté školy na Slovensku
Vláda Slovenskej republiky od 24. júna 1992 do 15. marca 1994

**Vláda Slovenskej republiky od 24. júna 1992 do 15. marca 1994**, resp. **druhá vláda Vladimíra Mečiara** bola vláda Slovenskej republiky, ktorá vznikla po predčasných parlamentných voľbách, ktoré sa uskutočnili v dňoch 5. a 6. júna 1992. Jej predsedom sa stal Vladimír Mečiar, predseda Hnutia za demokratické Slovensko, ktoré s veľkým náskokom pred ostatnými stranami na Slovensku vyhralo voľby.

Dňa 23. júna 1992 na ustanovujúcej schôdzi Slovenskej národnej rady jej novozvolený predseda Ivan Gašparovič poveril Vladimíra Mečiara zostavením vlády a deň na to, 24. júna 1992, navrhovaných členov vlády vymenoval do funkcií.

Vláda bola poznačená sporom medzi predsedom vlády Vladimírom Mečiarom a prezidentom SR Michalom Kováčom, i keď Kováč bol nominantom HZDS. Za sporom stáli nezávislé a nestranícke rozhodnutia Kováča ako napr. zamestnanie politikov blízkych KDH v prezidentskej kancelárii alebo odmietnutie vymenovať Ivana Lexa za šéfa SIS.  Postupne sa v krajine zhoršovala ekonomická situácia a na vládu začal byť vyvíjaný politický tlak zo strany prezidenta aj opozície, ktorí volali na vytvorenie vlády širokej koalície. Mečiar toto odmietol a vzťahy sa naštrbili aj vo vnútri koalície.  Z poslaneckého klubu SNS vystúpilo osem poslancov, čím sa pomer kresiel v parlamente rozdelil presne na polovicu (75 a 75) medzi koalíciu a opozíciu. Štiepiť sa začalo aj HZDS – minister zahraničných vecí Jozef Moravčík vo februári 1994 vytvoril v rámci hnutia frakciu Alternatíva politického realizmu, do ktorej sa pridali aj iní členovia HZDS, čím sa počet poslancov koalície znížil na 65. 

9. marca 1994 predniesol prezident SR Michal Kováč správu o stave Slovenskej republiky, v ktorej vyslovil svoje dôrazné výhrady proti pôsobeniu vlády a jej predsedu, po čom Ladislav Pittner z KDH predložil v Národnej rade návrh na vyslovenie nedôvery vláde, za ktorý zahlasovalo 76 poslancov. Mečiar sa snažil o rekonštrukciu vlády, v ktorej by podľa jeho návrhu figurovala aj Strana demokratickej ľavice, no SDĽ návrh odmietla. Prezident Kováč 14. marca poveril zostavením novej vlády Jozefa Moravčíka, ktorá mala vládnuť dočasne do predčasných parlamentných volieb.

## Legitimita vlády od občanov SR a jej zloženie

## Zloženie vlády

## Referencie

Kategória:Vláda Slovenskej republiky
Kategória:1992 v Česko-Slovensku
Kategória:1993 na Slovensku
Kategória:1994 na Slovensku
Kategória:Vladimír Mečiar
Nové Butovice (stanica pražského metra)

**Nové Butovice** je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa medzi sídliskom Nové Butovice a Jinonicami v katastrálnom území Stodůlky. Bola otvorená 26. októbra 1988 pod názvom *Dukelská* na počesť 70. výročia založenia ČSR.

## Charakteristika stanice
Stanica je hĺbená, založená v stavebnej jame, ktorej svahy boli zaistené kotvenou sieťou, na ktorú bol nanesený striekaný betón. Nástupište stanice tvorí veľká hala bez stĺpov. Za stanicou sa smerom na západ napája ďalší úsek V.B a sú tam aj dve odstavné koľaje. Tie sa používali medzi rokmi 1988 až 1994, kedy mali Nové Butovice charakter konečnej stanice. Vrátane týchto koľají je stanica dlhá 592,7 m a hĺbka založenia pod zemou je 5,3 m. Ako obklad stanice sú použité rezané keramické dosky. Na jej vybudovanie v rokoch 1986 - 1988 bolo vynaložených celkom 179,3 miliónov Kčs.

Stanica má dva výstupy. Vychádzajú po pevnom schodišti každý z jedného konca nástupišťa v jeho ose a ústia do povrchových vestibulov. Tie sú betónové s presklenými stenami. V blízkosti sa nachádza stanovište autobusovej dopravy. 10. marca 2004 bola na časť jedného z pevných schodíšť namontovaná šikmá plošina pre imobilné osoby.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Architektúra z 1988
Dvorec sporta Volgar

**Dvorec sporta Volgar** je hokejová aréna v Togliatti v Rusku. Je to najmenší štadión v KHL a hráva tu hokejový klub Lada Togliatti. Kapacita tohto štadióna je 2 900. Hala sa začala stavať už v roku 1969 a dokončená bola až v 1975. Lada Togliatti už stavia novú arénu Lada Arena, ktorá pojme 10 000 ľudí a mala by byť dokončená v roku 2009. 

## Iné projekty

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Šport v Togliatti
Kategória:Architektúra z 1975
Ledovaja arena Traktor

**Ledovaja arena Traktor** je moderná multi-funkčná športová aréna s kapacitou 7 500 návštevnikov. Bola postavená v roku 2008, hráva tu hokejový klub Traktor Čeľabinsk, účastník KHL. Nachádza sa v ruskom meste Čeľabinsk.

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Architektúra z 2008
Kategória:Hokejové štadióny KHL
Ledovyj chokkejnyj centr 2004

**Ledovyj chokkejnyj centr 2004** (doslova "Ľadovohokejové centrum 2004") je moderný hokejový štadión postavený v roku 2004. Nachádza sa v Čechove, predmestí Moskvy v Rusku. Pôvodná kapacita štadióna bola 1 300 miest na sedenie, ale v roku 2008 sa po rekonštrukcii zvýšila na 3 300. Do roku 2013 tu hrával hokejový klub KHL Víťaz Čechov.

## Iné projekty

## Externé odkazy
Ice Hockey Centre 

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Šport v Čechove
Kategória:Architektúra z 2004
Nagornyj dvorec sporta profsojuzov

**Nagornyj dvorec sporta profsojuzov** (, doslova "Náhorný palác športu odborov") je športová aréna, ktorá sa nachádza v ruskom meste Nižný Novgorod. Postavená bola v roku 1965 a zrekonštruovaná v roku 2007. Jej kapacita je 5 600 miest na sedenie. Hráva tu hokejový klub Torpedo Nižnij Novgorod učastník KHL.

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Šport v Nižnom Novgorode
Kategória:Stavby v Nižnom Novgorode
Kategória:Architektúra z 1965
Kategória:Hokejové štadióny KHL
Ledovyj sportivnyj komplex CSKA

**Ledovyj sportivnyj komplex CSKA Vsevoloda Michajloviča Bobrova** (Ледовый спортивный комплекс ЦСКА имени Всеволода Михайловича Боброва) (doslova *Ľadový športový komplex CSKA Vsevoloda Michajloviča Bobrova*) je športový komplex v Moskve, v Rusku. Hráva tu jeden z najslávnejších hokejových klubov sveta CSKA Moskva, ktorý hráva ruskú KHL. Kapacita tejto arény činí 5 600 miest na sedenie. Postavený bol v roku 1991. V roku 2006 bol rozšírený o tréningový štadión. Pristavané sú k nemu aj dve školiace haly. Hala slúži aj na krasokorčuľovanie. 

## Galéria

Obrázok:Ice Palace CSKA Moscow01.JPG
Obrázok:Ice Palace CSKA Moscow04.JPG
Obrázok:Ice Palace CSKA Moscow03.JPG


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka CSKA  

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Šport v Moskve
Kategória:Architektúra z 1991
Kategória:Stavby v Moskve
Stredná odborná škola Andyho Warhola

**Stredná odborná škola polytechnická [[Andy Warhol|Andyho Warhola]]** je štátna škola s vyučovacím jazykom slovenským. Škola poskytuje podľa klasifikácie ISCED úplné stredné odborné vzdelanie (vyššie sekundárne vzdelávanie) a stredné odborné vzdelanie (sekundárne). Zriaďovateľom školy je Prešovský samosprávny kraj.

## História školy
Škola vznikla 1. septembra 2004 zlúčením dvoch stredných škôl a to Strednej poľnohospodárskej školy v Medzilaborciach a Stredného odborného učilišťa v Medzilaborciach. Prvý názov školy bol *Združená stredná škola*. Reformou školského systému na Slovensku v roku 2008 bol názov školy zmenený na Stredná odborná škola. Od 1. januára 2009 bol škole zapožičaný Nadáciou Andyho Warhola čestný názov Stredná odborná škola Andyho Warhola. Od septembra 2018 na základe platnosti Zákona o odbornom vzdelávaní a príprave (Zákon č. 61/2015 Z. z.) došlo k ďalšej zmene názvu školy na Stredná odborná škola polytechnická  Andyho Warhola.

## Vzdelávanie
Škola poskytuje:
* Stredné odborné vzdelávanie (sekundárne), ktoré je trojročné a končí záverečnou skúškou, dokladom o získanej kvalifikácií je výučný list.
** Stolár
** Kaderník
** Automechanik
** Mechanik opravár
**Strojný mechaník
**Krajčír, krajčírka
* Úplné stredné odborné vzdelanie (vyššie sekundárne) ktoré je štvorročné a končí maturitnou skúškou, dokladom o získanej kvalifikácií je maturitné vysvedčenie a výučný list.
** Operátor drevárskej a nábytkárskej výroby
** Mechanik hasičskej techniky
** Obchodný pracovník
** Programátor obrábacích a zváracích strojov
** Mechanik počítačových sietí
** Vlasová a pleťová kozmetika

Na škole v školskom roku 2024/2025 študuje 180 žiakov v 9 triedach.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka školy

Kategória:Stredné školy na Slovensku
Kategória:Medzilaborce
Kategória:Školy v okrese Medzilaborce
Ledovyj dvorec (Petrohrad)

**Ledovyj dvorec** (), je multifunkčná aréna v Petrohrade, v Rusku. Bola postavená v roku 1999. Hrali sa tu MS 2000 v Petrohrade. Kapacita je 12 300 miest na sedenie. Hráva tu jeden z najlepších hokejových klubov KHL, SKA Petrohrad.

Štadión hostil aj turnaj Super Six v rokoch 2005, 2006, 2007 a 2008. V aréne sa konali viaceré koncerty svetových hudobných skupín.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Ledovyj dvorec na Hockeyarenas.net 

Kategória:Hokejové štadióny v Rusku
Kategória:Šport v Petrohrade
Kategória:Architektúra z 1999
Kategória:Stavby v Petrohrade
Kategória:Hokejové štadióny KHL
Dvorec sporta (Minsk)

**Dvorec sporta** () je hokejový štadión v Minsku v Bielorusku. Hráva tu účastník KHL Dynamo Minsk. Kapacita je 3 311 miest na sedenie. Výstavba štadióna prebiehala počas rokov 1963 až 1966. Dynamo Minsk bude hrávať  po dokončení v novej Minsk Arena, ktorá bude mať kapacitu 15 000 a budú sa tam konať Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2014.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka  
* Minsk Sports Palace na Hockeyarenas.net 

Kategória:Hokejové štadióny v Bielorusku
Kategória:Šport v Minsku
Kategória:Architektúra z 1966
Letisko Podgorica

**Letisko Podgorica** (po čiernohorsky: *Аеродром Подгорица*) (IATA: **TGD**, ICAO: **LYPG**) je medzinárodné civilné letisko v Podgorici. Je druhým najväčším medzinárodným letiskom v Čiernej Hore. Nachádza sa 12 km od centra Podgorice. Pravidelné a nepravidelné vnútroštátne aj medzinárodné letecké spojenia zabezpečuje množstvo bežných aj nízkonákladových leteckých spoločností. Sídli tu národná čiernohorská letecká spoločnosť Montenegro Airlines. 

## História
Letisko bolo postavené v roku 1961 v dedine Golubovci, južne od Podgorice. Ako najväčšie a najmodernejšie letisko v krajine si získalo obdiv aj v okolitých štátoch. Spolu s tivatským letiskom bolo vo vlastníctve Jat Airways, kým obe letiská v roku 2003 neodkúpila Vláda Republiky Čierna Hora. Letisko bolo častým terčom Bombardovania NATO 1999, avšak žiadne veľké škody neutrpelo.

### Rekonštrukcia
V roku 2006 prešlo letisko rozsiahlou rekonštrukciou. Bola spevnená vzletová a pristávacia dráha aj systém pojazdových dráh, nainštalované bolo aj osvetlenie na dráhe a svetelné navádzanie letiska, zmodernizovaná bola riadiaca veža a terminál. Novinkou je terminál VIP.

## Vybavenie
Letisko má v súčasnosti dva terminály: hlavný medzinárodný terminál (zrekonštruovaný v roku 2006 a druhý príletový terminál (takisto opravený v roku 2006). Ich súčasná kapacita je vyše 700 000 cestujúcich ročne. Dráhový systém pozostáva zo vzletovej a pristávacej dráhy 18-36 s dĺžkou 2 500 m, ktorá v súčasnosti umožňuje pristátie všetkých bežných typov lietadiel.

## Aerolínie a destinácie

### Pravidelné linky

 

Podgorica
Kategória:Podgorica
Atletika na Letných olympijských hrách 2004 – Beh na 100 m mužov

**[[Beh na 100 metrov]] mužov** bola jedna z 24 mužských atletických disciplín na Letných olympijských hrách 2004. Súťažilo sa na Aténskom olympijskom štadióne 21. a 22. augusta. Vyhral Američan Justin Gatlin časom 9,85 s.

## Kvalifikácia

## Rekordy pred OH

## Medailisti

## Finále

## Externé odkazy
* štatistika na iaaf.org

Kategória:Atletika na Letných olympijských hrách 2004
Kategória:Beh na 100 m
Tomáš Škvaridlo

**Tomáš Škvaridlo** (* 19. jún 1981, Zvolen) je slovenský hokejový útočník.

## Klubový hokej
V hokejovom klube HKm Zvolen začal hrávať v seniorskej kategórii. Následne odišiel do Kanady, kde odohral dve sezóny za klub Kingston Frontenacs v OHL. Po pôsobení v zámorí sa vrátil do Európy. Postupne pôsobil v slovenských kluboch MsHK Garmin Žilina, HC ’05 Banská Bystrica a HKm Zvolen, ako aj českom klube HC Šumperk. Pred sezónou 2009/2010 odišiel do francúzskeho klubu Hockey Gap. 

Bol draftovaný hokejovým klubom Pittsburgh Penguins v roku 1999 v 5. kole ako 144. v poradí. 

## Reprezentácia
Zúčastnil sa Majstrovstiev sveta juniorov do 18 rokov a to v roku 1999 a Majstrovstiev sveta juniorov do 20 rokov v roku 2002.

## Externé odkazy
* 
* Profil na eliteprospects.com
* 

Kategória:Narodenia v 1981
Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Slovenskí hokejisti draftovaní NHL
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Pittsburgh Penguins
Kategória:Slovenskí hokejoví útočníci
Stan Helsing

***Stan Helsing*** je hororová paródia z roku 2009. Podobne ako iné filmové diela tohto žánru (napríklad Scary Movie) odkazuje hlavne na hororové filmy - predovšetkým na snímku Van Helsing z roku 2004, o čom svedčí aj názov. Premiéru mal 23. októbra 2009.

## Dej
Partia mladých ľudí sa vyberie na večierok a cestou sa stretáva s rôznymi monštrami a príšerami. Celé je to, pravdaže, sprevádzané rôznymi vtipnými scénami a odkazmi na rôzne filmy, tak ako sa to od paródie očakáva. Mnohé scény sú veľmi nepodarené, ako napríklad tá, kde Michael Jackson predáva deťom zmrzlinu v tvare penisu.

## Réžia
Režírovania sa ujal Bo Zenga. Bo Zenga študoval na univerzite v Pensylvánii. Kým sa začal venovať tvorbe filmov, robil bankára na Wall Street. Naposledy, v roku 2006, režíroval film Turistas. V minulosti sa podieľal na príprave jedného dielu známej filmovej paródie Scary Movie, aj preto sa zrejme od tohto filmu očakávalo podstatne viac. 

## Obsadenie
* Steve Howey ako Stan Helsing
* Diora Baird ako Nadine
* Kenan Thompson ako Teddy
* Desi Lydic ako Mia
* Leslie Nielsen ako Kay

Herecké obsadenie sľubovalo veľa. Ťahákom mal byť hlavne Leslie Nielsen v úlohe transvestitu. Pre Nielsena to nebola prvá úloha vo filme takéhoto typu - účinkoval v snímkach Scary Movie 3 a Scary Movie 4.

## Externé odkazy
* 
* 
* Recenzia na film Stan Helsing
Sabbioneta

thumb|Galéria v Sabbionete

**Sabbioneta** je mesto v severnom Taliansku v Lombardsku severne od Parmy s asi 4 300 obyvateľmi. 

Bolo založené v 16. storočí na brhu rieky Pád. Sabbioneta je postavená v renesančnom štýle a spolu s Mantovou bola v roku 2008 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Mestá v Lombardsku
Val d’Orcia

thumb|Val d'Orcia

**Val d'Orcia** je oblasť v Toskánsku charakteristická svojou krajinou. 

Miestne vinice, obilné polia i ďalšie prvky krajiny sa stali námetom mnohých nielen renesančných maliarov aj moderných fotografov. 

Od roku 2004 je krajina súčasťou svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Kategória:Toskánsko
Ivan Dornič (1962)

**Ivan Dornič** (* 26. máj 1962, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový útočník, v súčasnosti tréner. 

## Klubový hokej
Športovú kariéru začínal ako šesťročný so svojim bratom Milanom pod vedením Pavla Siroťáka v klube BEZ Bratislava. V juniorskom veku v roku 1978 prestúpil do HC Slovan Bratislava, v ktorom zotrval počas celej hokejovej kariéry, s výnimkou vojenčiny, keď dva roky odohral za Duklu Trenčín v česko-slovenskej lige. Na sklonku kariéry hral aj za český klub Zbrojovku Vsetín, taliansky HC Selva Wolkenstein a nemecký EV Pfronten Falcons a ERC Hassfurt.

Bol draftovaný hokejovým klubom Edmonton Oilers v roku 1984 v 6. kole ako 126. v poradí.

Ako tréner pôsobil pri mládežníckych reprezentáciách SR-16, SR-17, a SR-18. Trénoval aj seniorské družstvá HC Nitra, HK Ružinov 99 Bratislava, HK Trnava a maďarský Újpest Budapešť. Pôsobil aj ako tréner českého klubu HC Havířov Panthers. Dve sezóny 2010 – 2012 pôsobil ako šéftréner klubu SILZBULLS v Rakúsku.V sezóne 2012 – 2013 pôsobil ako šéftréner v rakúskom klube VEU FELDKIRCH. V sezóne 2015/2016 pôsobil ako hlavný tréner na lavičke MHC Martin s ktorým postúpil do play-off slovenskej Tipsport Ligy. Trénoval i  HK Ružinov 99 Bratislava. Momentálně je novým trenérem SHK Hodonín.

Pôsobí aj ako spolukomentátor hokejových zápasov.

Má syna Ivana, ktorý je tiež hokejista a dcéru Soňu, reprezentantku Slovenska v synchronizovanom plávaní.

### Klubová štatistika

## Reprezentácia
Ako juniorský reprezentant ČSSR sa zúčastnil v roku 1980 Majstrovstiev Európy juniorov do 18 rokov kde sme skončili  na 2. mieste a  v r. 1982 Majstrovstiev sveta juniorov do 20 rokov kde sme skončili taktiež na 2. mieste. V roku 1987 bol kapitánom našich akademikov ČSSR na Svetovej zimnej Univerziáde, ktorá sa konala na Slovensku a získali sme 1. miesto. V r. 1985 bol členom reprezentácie ČSSR na prestížnom turnaji Izvestija v Moskve, kde sme vo finále porazili domáci Sovietsky zväz a tak v konečnom hodnotení obsadili 1. miesto. V seniorskej česko-slovenskej reprezentácii odohral 23 zápasov a dal 7 gólov.

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Narodenia v 1962
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Slovenskí hokejisti draftovaní NHL
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Edmonton Oilers
Kategória:Hráči HC Slovan Bratislava
Ledovyj dvorec

**Ledovyj dvorec** (doslova "ľadový palác") je názov alebo súčasť názvu viacerých zimných arén/ľadových palácov v Rusku, napríklad:
*Ledovyj dvorec (Petrohrad)
*Ledovyj dvorec (Čerepovec)
*Dvorec sporta Megasport
*Sportivno-kuľturnyj komplex Neftechimik
Dávid Skokan

**Dávid Skokan** (* 6. december 1988, Poprad) je bývalý slovenský hokejový útočník.

## Klubový hokej
V seniorskej kategórii začal hrávať za hokejový klub HK ŠKP Poprad. Následne odišiel do zámoria, kde odohral tri sezóny za klub Rimouski Oceanic v QMJHL. Po pôsobení v zámorí sa vrátil do Popradu, aby pred sezónou 2009/2010 prestúpil do klubu HC Slovan Bratislava. V tej istej sezóne dostal aj premiérovú pozvánku do reprezentácie na Nemecký Pohár. Bol draftovaný klubom New York Rangers v roku 2007 v 7. kole ako 193. v poradí. V sezóne 2012/13 sa vrátil do Popradu, ale v priebehu sezóny prestúpil do českého klubu HC Slavia Praha, hrajúceho najvyššiu súťaž.

## Reprezentácia
Zúčastnil sa dvoch Majstrovstiev sveta juniorov do 20 rokov a to v rokoch 2006 až 2008. Reprezentoval  aj Majstrovstvách sveta v rokoch 2014 a 2017.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1988
Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Slovenskí hokejisti draftovaní NHL
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom New York Rangers
Kategória:Hráči Pirátov Chomutov
Kategória:Hráči HC Slovan Bratislava
Kategória:Hráči HK Poprad
Kategória:Hráči HC Košice
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2014
Kategória:Slovenskí hokejoví útočníci
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2017
Kategória:Osobnosti z Popradu
Marek Viedenský

**Marek Viedenský** (* 18. august 1990, Handlová) je profesionálny slovenský hokejový útočník.

## Kariéra
Viedenský je odchovancom klubu MšHK Prievidza odkiaľ prešiel do tímu Dukla Trenčín. Následne odišiel do zámoria kde hrával za tím Prince George Cougars v WHL. 

V roku 2009 bol v 7. kole ako 189. v poradí draftovaný tímom San José Sharks. V sezónach 2010-2012 pôsobil v klube Saskatoon Blades (WHL). V sezóne 2010-2011 v 63 zápasoch nazbieral 88 bodov za 36 gólov a 52 asistencií. V celkovom hodnotení skončil na 10 mieste. V sezónach 2011–2013 pôsobil v AHL, kde obliekal dres Worcester Sharks. Počas dvoch sezón strávených v tomto klube odohral celkom 66 zápasov, v ktorých zaznamenal len 17 bodov (9+8). V novembri 2012 bol z klubu Worcester Sharks poslaný do tímu San Francisco Bulls z ECHL, kde v 20 zápasoch nazbieral 19 bodov (8+11). Nasledujúcu sezónu 2013–14 odohral znova v drese Worcesteru, v 54 zápasoch zaznamenal 23 bodov za 6 gólov a 17 asistencií. 

Po tom, ako sa mu nepodarilo prebojovať sa do zostavy Sharks, sa pred sezónou 2014/2015 rozhodol pre návrat do Európy a upísal sa fínskemu mužstvu HPK Hämeenlinna. V Hämeenlinne odohral 56 zápasov a na svoje konto si pripísal celkovo 32 bodov (11+21). Pred sezónou 2015/2016 sa dohodol so slovenským účastníkom KHL – HC Slovan Bratislava na ročnej zmluve platnej do 30. apríla 2016. Za Slovan odohral v KHL tri sezóny. Začiatkom sezóny 2018/19 prestúpil do českého klubu HC Oceláři Třinec, kde však kvôli zraneniu odohral len štyri zápasy. Po roku a pol a po zotavení zo zranenie hral opäť za Slovan Bratislava, tentoraz však v slovenskej extralige.

Pred sezónou 2020/21 podpísal zmluvu so slovenským klubom HKm Zvolen. Jeho príchod, spolu s ďalšími posilami dopomohol klubu k zisku majstrovského titulu v sezóne 2020/21. Po tomto úspechu sa rozhodol predĺžiť s klubom zmluvu.

## Štatistiky

## Reprezentácia
V slovenskom drese odohral **46** zápasov, strelil **6** gólov. Slovensko reprezentoval v rokoch 2008 a 2009 na majstrovstvách sveta juniorov, v seniorskej kategórii na MS 2014 a 2015 a 2016.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Official fanpage na Facebook.com

Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Slovenskí hokejisti draftovaní NHL
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom San José Sharks
Kategória:Slovenskí hokejoví útočníci
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2014
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2015
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2016
Kategória:Hráči HC Slovan Bratislava
Kategória:Hráči HPK Hämeenlinna
Kategória:Hráči Dukly Trenčín
Kategória:Hráči MšHK Prievidza
Kategória:Hráči HKm Zvolen
Kategória:Osobnosti z Handlovej
Ľadový palác

**Ľadový palác** môže byť:
*palác postavený z ľadu, pozri ľadový palác (palác z ľadu)
*v športe:
**všeobecne: športová aréna pre ľadové športy a krasokorčuľovanie, pozri ľadový palác (šport)
**špecificky: napr. v Rusku pozri Ledovyj dvorec
Atletika na Letných olympijských hrách 2004 – Beh na 800 m mužov

**[[Beh na 800 metrov]] mužov** bola jedna z 24 mužských atletických disciplín na Letných olympijských hrách 2004. Súťažilo sa na Aténskom olympijskom štadióne od 25. augusta do 28. augusta. Vyhral Rus Jurij Borzakovskij časom 1:44,45 min

## Rekordy

## Medailisti

## Finále

Kategória:Beh na 800 m
Atletika na Letných olympijských hrách 2004

Atletické súťaže na Letných olympijských hrách 2004 prebiehali od 18. do 29. augusta 2004 na aténskom olympijskom štadióne, a v jeho okolí.

## Výsledky
### Muži

### Ženy

## Medailová bilancia


Kategória:Atletika v 2004
Albert Fert

**Albert Fert** (* 7. marec 1938, Carcassonne, Francúzsko) je francúzsky fyzik.

Spolu s Petrom Grünbergom objavil obriu magnetorezistanciu – jav komerčne využívaný v oblasti výroby pevných diskov. Za tento objav dostal spoločne s Grünbergom Nobelovu cenu za rok 2007. Je tiež držiteľom Wolfovej ceny za fyziku (za rok 2006 spolu s Grünbergom) a veľkého množstva iných vedeckých ocenení.

## Iné projekty

Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Kategória:Francúzski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za fyziku
Kategória:Nositelia Japonskej ceny
Kategória:Francúzski fyzici
Nyköping

left|50px|Erb
right|thumb|Knižnica a kultúrne centrum
**Nyköping** (vyslov [nɨˈʃɶpɪŋ]) je mesto vo Švédsku a hlavné mesto rovnomennej obce v obvode Södermanland. Žije tu 29 261 obyvateľov (2010). Je to tiež hlavné mesto obvodu Södermanland.

Stopy prvých usadlíkov možno datovať do doby približne 2000 pred Kr. V ranom stredoveku, približne v roku 1000, bol Nyköping hlavným mestom švédskych malých kráľovstiev. V 13. storočí sa začal Nyköping prvýkrát opevňovať. Počas ďalšieho storočia sa opevnenie stalo najsilnejšie v krajine.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mestá vo Švédsku
Stredná priemyselná škola technická (Martin, L. Novomeského 5/24)

**Stredná priemyselná škola technická Martin** je stredná odborná škola, ktorá sa nachádza na ulici Novomeského 5/24 v Martine. Poskytuje úplné stredoškolské vzdelanie s maturitou v piatich študijných odboroch: elektrotechnika, mechatronika, technické lýceum so zameraním na strojárstvo, informačné a sieťové technológie a logistika.

Prvá trieda s novým študijným odborom informačné a sieťové technológie bola otvorená v školskom roku 2019/2020.

Súčasťou areálu školy je internát, ktorý poskytuje ubytovanie nielen žiakom školy, ale aj žiakom Bilingválneho gymnázia Milana Hodžu v Sučanoch a iných stredných škôl v regióne Turca.

## História
SPŠ Martin bola zriadená 30. januára 1951 ako štátna rozpočtová organizácia s názvom *Vyššia priemyselná škola strojnícka* a 1. septembra toho roku začalo študovať prvých 120 žiakov denného štúdia. Škola sídlila najprv v budove gymnázia V. P. Tótha, neskôr v budove dnešnej Obchodnej akadémie. 1. októbra 1952 bola inštitúcia premenovaná na *Priemyselnú školu strojnícku*. Začiatok vyučovania v novej účelovej budove na Hostihore bol 9. decembra 1959.

1. septembra 1960 sa zmenil názov školy na *Stredná priemyselná škola v Martine*, 1. septembra 2019 na *Stredná priemyselná škola technická v Martine*. Pod týmto názvom existuje dodnes.

Dňa 22. decembra 2022 sa na škole po dlhej dobe konalo DoD a vianočné trhy so zbierkou na dobrú vec.

## Vedenie
*riaditeľka školy a školského internátu: Mgr. Dušan Koťka
*zástupcovia riaditeľa: Mgr. Marcela Rybárová
*zástupca riaditeľa pre školský internát: Karol Ružička

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka školy

Kategória:Stredné odborné školy na Slovensku
Kategória:Školy v Martine
Kategória:Stavby v Martine
Kategória:Stredné školy v Martine
Fialka záhradná

**Fialka záhradná** či **sirôtka** (*Viola × wittrockiana*) je jednoročná (alebo ozimá) až dvojročná bylina z čeľade fialkovité (*Violaceae*). Dorastá do výšky 15 – . Listy sú jednoduché, väčšinou stopkaté, čepeľ listov je vajcovitá až pozdĺžna, na okraji je vrúbkovano pílovitá. Na báze listov sú palisty, ktoré sú pomerne veľké (3 –  dlhé), hrubo zubaté alebo hlbšie delené. Na kvetnej stopke sú 2 listence, sú umiestnené v hornej polovici stopky. Kvety niekedy voňajú, inokedy sú nevonné, prívesky kališných lístkov sú relatívne veľké. Koruny sú najčastejšie 4 –  vysoké. Pestuje sa mnoho kultivarov, preto sú koruny v rôznych farbách (biele, žlté, oranžové, modré, fialové, purpurové + kombinácia farieb). U nás kvitne od marca do októbra. Plodom je tobolka. 

## Rozšírenie vo svete
Fialka záhradná je umelý kríženec, ktorý bol vyšľachtený pre okrasu krížením nasledovných druhov: fialka žltá (*Viola lutea*), fialka trojfarebná (*Viola tricolor*), fialka rohatá (*Viola cornuta*), fialka altajská*Viola altaica* a iné. Hybrid vznikol začiatkom 19. storočia vo Veľkej Británii a dnes sa pestuje po celom svete.


Image:Pansy Viola x wittrockiana 'Delta Pure Deep Orange' Flower 1534px.jpg
Image:Pansy Viola x wittrockiana 'Delta Premium Pure White' Flower 1970px.jpg
Image:Viola wittrockiana Delta Pure Yellow.jpg
Image:Viola wittrockiana Delta Light Blue.jpg
Image:Red_pansy.jpg
Image:Pansy Viola x wittrockiana Purple Cultivar Flowers 2081px.jpg
Image:Pansy Viola tricolor Flower 2448px.jpg
Image:yellow-pansy.jpg


## Literatúra
* Kirschner J. et Skalický V. (1990) :Viola – In: Hejný S. et Slavík B. (eds.), *Květena České republiky, vol. 2*. - Praha: Academia, 1990. - p. 394-431 - ISBN 80-200-1089-0
* Suda J. (2002) :Viola – In: Kubát K. et al. (eds.), *Klíč ke květeně České republiky*. - Praha: Academia, 2002. - p. 207-214

## Iné projekty

Kategória:Fialkovité