open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wilhelm Pieck

**Friedrich Wilhelm Pieck** (* 3. január 1876† 7. september 1960) bol nemecký komunistický politik, a prvý a jediný prezident NDR. Funkciu prezidenta po jeho smrti v NDR zrušili. Jeho nástupca Walter Ulbricht pôsobil na čele krajiny ako predseda štátnej rady.

## Životopis
Wilhelm Pieck sa narodil v Gubene vo východnej časti dnešného Nemecka. Pracoval ako tesár. V roku 1894 vstúpil do Sociálnodemokratickej strany Nemecka (SPD). V roku 1914 sa presťahoval do Steglitzu v západnom Berlíne. Bol odporcom prvej svetovej vojny. Stal sa členom marxistického revolučného hnutia Spartakusbund. V roku 1915 bol krátko väznený. Po prepustení odišiel do exilu v Amsterdame, odkiaľ sa vrátil až po skončení prvej svetovej vojny v roku 1918. Následne vstúpil do novovytvorenej Komunistickej strany Nemecka.

Pieck sa v roku 1898 oženil s Christine Häfkerovou. Mali tri deti. Najstaršie dieťa bol dcéra Elly Winter (18981987), ktorá pôsobila ako politička. Syn Arthur Pieck (18991970) pôsobil vo viacerých verejných funkciách v NDR. Najmladšia dcéra Eleonore Staimer (19061998) pracovala ako stranícka pracovníčka a diplomatka.

Po prevzatí moci nacistami po roku 1933 odišiel do exilu vo Francúzsku, neskôr v roku 1935 do Sovietskeho zväzu. Tu pôsobil spolu s Walterom Ulbrichtom. Pieckova žena  Christine zomrela na dôsledky zápalu pľúc v roku 1938 počas jeho pobytu v ZSSR. V rokoch 19381943 pôsobil vo funkcii Sekretára Komunistickej internacionály. Počas druhej svetovej vojny bol členom Národného výboru pre slobodné Nemecko. Do Nemecka sa vrátil po oslobodení krajiny sovietskou armádou.

Po vojne sa podieľal na spojení komunistickej a socialistickej strany, z ktorých vznikla Jednotná socialistická strana Nemecka (SED); spolu so socialistom Ottoom Grotewohlom bol až do svojej smrti jej spolupredseda. V roku 1949 bol zvolený za prezidenta Nemeckej demokratickej republiky, ktorá sa konštituovala v sovietskej okupačnej zóne. Na rozdiel od Waltera Ulbrichta, ktorý bol tvrdým presadzovačom sovietskych metód a mal v rukách faktickú moc v krajine, bol Pieck považovaný skôr za zmierujúci činiteľ. V tejto funkcii pôsobil až do svojej smrti v roku 1960. Svoje postavenie v politike si Pieck udržiaval vďaka Stalinovej dôvere.

Jeho rodné mesto Güben bolo v roku 1961 premenované na Wilhelm-Pieck-Stadt.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Nemeckí politici
Kategória:Nemeckí komunisti
Kategória:Nemeckí ateisti
Kategória:Osobnosti NDR
USS New Jersey

**USS New Jersey** môže byť:
* bojová loď v službe 1906 – 1920, pozri USS New Jersey (BB-16)
* bojová loď v službe 1943 – 1991, pozri USS New Jersey (BB-62)
* ponorka, pozri USS New Jersey (SSN-796)
Turecká káva

::*Výraz turecká káva môže znamenať aj tureckú mokku, pozri [[turecká mokka]].*
[náhľad|Turecká káva v sovietskej [duritka|duritke]]

**Turecká káva** (hovorovo: **turek**, zriedkavo zastarano: *káva s lógrom*
) je slovenský a český variant kávy, pripravovaný zaliatím a sparením mletej zrnkovej kávy vriacou vodou podávaný v sklennom pohári. S kávou pripravovanou v Turecku má spoločný len názov. Odborníci a znalci ale tento druh kávy príliš neoceňujú pre jeho horšie chuťové vlastnosti oproti iným druhom kávy. Tureckú kávu možno pripraviť aj z kávy bez kofeínu.

## Príprava
Na prípravu kvalitnej tureckej kávy je dôležité vybrať kvalitné kávové zrná, ktoré by nemali byť prepražené, dlho namleté a mali by byť čerstvé. Ideálne je namlieť kávu krátko pred prípravou. Káva sa pripravuje z množstva 8 až 12 g. Voda by nemala prejsť varom. Káva by sa mala zaliať vodou pri teplote ideálne 95 °C a nechať odstáť asi 3 minúty, aby schladla na teplotu asi 70 °C. Pri tejto teplote už došlo k dostatočnej extrakcii a káva by sa mala čo najrýchlejšie vypiť. Pri ďaľšom lúhovaní sa uvoľňujú horké triesloviny, ktoré škodia žalúdku, alebo látky kaziace káve chuť.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Káva
Kategória:České nápoje
Kategória:Slovenské nápoje
Vydavateľstvo JADRO

**Jadro** alebo **JADRO.SK** je vydavateľstvo a grafické štúdio, sídliace v Kežmarku.

## História
Svoju činnosť začalo 6. mája 2003 pod názvom *Vydavateľstvo a grafické štúdio Jaroslav Šleboda – JADRO*. Od 1. januára 2014 sa spoločnosť transformovala na *JADRO.SK* s. r. o.

Vo vydavateľstve vyšlo ku koncu roka 2019 vyše 70 kníh, ďalších viac než 300 kníh bolo graficky upravených pre iné vydavateľstvá. Venuje sa na jednej strane témam z histórie, najmä z oblasti regionálnych dejín okolia Kežmarku a monografiám obcí, a na strane druhej témam druhej svetovej vojny a SNP v regióne Spiša. Publikácie vychádzajú vo viacerých jazykoch, najčastejšie v nemeckom, poľskom, anglickom, maďarskom a českom.

Okrem knižných titulov vychádza vo vydavateľstve aj množstvo propagačného materiálu. Medzi najvýznamnejšie patrí *Zborový list ECAV*, ktorý sa za 20 rokov existencie zmenil z jednostranového formátu na 120 stranový plnofarebný formát, slúžiaci ako kronika.

## Referencie

## Zdroj
*Stránky vydavateľstva JADRO
*BARÁTHOVÁ, Nora (zost.): História Kežmarku od 2. polovice 18. storočia. JADRO, 2017. ISBN 978-80-89426-46-1.
*Podtatranské noviny: Kežmarský šport zabodoval medzi monografiami. 22. november 2016, č. 4.
*Kežmarské noviny: Personálna bibliografia Milana Chomu. 1. júl 2018, č. 7, strana 22.

Kategória:Vydavateľstvá na Slovensku
Kategória:Kežmarok
Jesika

**Jesika** je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 11. júna.

## Referencie

Kategória:Krstné mená
Kategória:Ženské mená
Kategória:Ženské mená hebrejského pôvodu
Liber Usualis

[náhľad|Úvod gregoriánskeho spevu ''[Asperges* z *Liber Usualis*]]
***Liber Usualis*** je kniha (spevník) bežne používaných [[Gregoriánsky chorál|gregoriánskych spevov]] v rámci [[Katolícka cirkev (latinská cirkev a východné katolícke cirkvi)|katolíckej]] tradície. Knihu po prvý krát zostavili mnísi z [[Opátstvo Saint-Pierre de Solesmes|opátstva v Solesmes]], vo [[Francúzsko|Francúzsku]]. Spevy v nej uvedené pochádzajú z rozličných období, najstaršie až z [[11. storočie|11. storočia]].

Kniha obsahuje väčšinu verzií spevov ordinária omše ([[Kyrie]], [[Gloria]], [[Credo]], [[Sanctus]] a [[Agnus Dei]]), ako aj spoločné spevy ofícia Liturgie hodín. Ďalej obsahuje spevy na sviatky cirkeveného roka (z čoho je viac ako 200 strán venovaných veľkonočným sviatkom). Obsahuje taktiež spevy pre obrady, ako sú [[krst]], sobášny obrad, pohreb, vysviacka či požehnania. Tento typ monofonickej latinskej hudby sa spieva k katolíckej liturgii prinajmenšom od [[6. storočie|6. storočia]], až do súčasnosti. Rozsiahly úvod knihy popisuje, ako čítať a interpretovať stredovekú hudobnú notáciu (neumy).

Kniha po prvýkrát vyšla v roku 1896 v opátstve Solesmes (editor [[André Mocquereau]], opát opátsva v Solesmes, 1849–1930). Jej používanie postupne upadalo, najmä v období po [[Druhý vatikánsky koncil|II. vatikánskom koncile]], keďže konštitúcia tohto koncilu [[Sacrosanctum Concilium]] povolila použitie miestnych jazykov v rámci katolíckej liturgie, hoci samotný dokument uvádza, že gregoriánsky chorál má mať popredné miesto v liturgii: „Cirkev pokladá gregoriánsky spev za vlastný rímskej liturgii, a preto má mať pri liturgických úkonoch za rovnakých podmienok prvé miesto.“ (*Sacrosanctum Concilium'', 116). V súčasnosti je gregoriánsky chorál využívaný v katolíckej liturgii zriedkavo. V posledných rokoch však, okrem iného v dôsledku obnoveného záujmu o tridentskú liturgiu, možno pozorovať nový záujem o gregoriánsky chorál.

## Referencie

## Externé odkazy
* Opátstvo v Solesmes
* Liber Usualis (1924, päťlinková notácia) vo formáte PDF 
*  (115 MB)
* Bergeron, Katherine. Decadent enchantments: the revival of Gregorian chant at Solesmes. Berkeley: University of California Press, c1998.  .
* Nova Organi Harmonia (takmer kompletné organové sprievody pre spevy z Liber Usualis)

Kategória:Katolícke liturgické knihy
Kategória:Cirkevná hudba
Letecký nálet

[náhľad|Strategický [stealth bombardér B-2 Spirit Vzdušných síl USA zhadzuje bomby Mark 82 nad Tichým oceánom počas cvičenia, 1994]]
[náhľad|Strategické bombardéry [Tupolev Tu-22M|Tu-22M3 diaľkového letectva ruských vzdušných síl zhadzujú bomby nad Sýriou, 23. január 2017]]
[náhľad|Bombardér [Boeing B-17 Flying Fortress|B-17G-50-VE Flying Fortress (výr. č. 44-8167) 96. bombardovacej letky 2. bombardovacej skupiny 15. leteckej armády USA zhadzuje bomby nad Nemeckom počas druhej svetovej vojny, 1944]]
[náhľad|Útok [bojové lietadlo|bojových lietadiel Il-2 „Šturmovik“ sovietskeho letectva počas bitky pri Kursku, 1. júl 1943]]

**Letecký nálet** (alebo tiež **letecký úder**, **vzdušný nálet**) je organizovaná palebná činnosť letectva, smerujúca na nepriateľské územie (alebo more) s cieľom jeho zničenia (alebo umlčania).

## Charakteristika
Pri tejto vojenskej činnosti môžu byť použité rôzne bojové prostriedky leteckých síl, napr.: 
* rakety 
* bomby (bombardovanie) 
* pechotné zbrane
* delostrelecké zbrane, resp. palné palubné zbrane (letecké guľomety a kanóny)
* zbrane hromadného ničenia, atď. 

## Spôsoby použitia
Vzdušné údery sa členia aj v závislosti od času a charakteru cieľov, na ktoré letectvo útočí a to podľa:

**zoskupenia pozemných síl**
* masívne údery
* sústredené údery
* skupinové údery
* jednotlivé údery
**použitého druhu zbraní**
* raketové
* bombové   
* torpédové
* pechotné palubné zbrane;
* kombinované použitie zbraňových systémov
**využitia bojových metód**
* hromadný spoločný nálet
* čiastkové po sebe idúce nálety
**dennej doby**
* denné
* nočné 

## História
Podľa americkej historiografie sa prvý letecký útok na svete uskutočnil 1. novembra 1911 počas taliansko-tureckej vojny. Taliansky pilot Giulio Gavotti pri Tripolise ručne zhodil na osmanské jednotky štyri bomby (vážiace 2 kilogramy), čím v boji pomohol talianskym vojakom. Táto udalosť bola slávnostne zaznamenaná v americkej tlači. Nadpis denníka New York Times znel: „Taliansky vojenský pilot neďaleko Tripolisu dokazuje vojenskú hodnotu lietadla“ 

Ku všeobecným historickým faktom patrí skutočnosť, že letecké údery počas druhej svetovej vojny výrazne ovplyvnili výsledky bojových operácií. Vojenské letectvo totiž ničilo nielen ciele vojenského významu, ale aj civilnú infraštruktúru. Medzi najničivejšie nálety zaraďujeme bombardovanie Varšavy, Rotterdamu, Londýna, Stalingradu, Hamburgu, Drážďan, Berlína a Tokia. Špecifickým bolo bombardovanie japonských miest Hirošima a Nagasaki jadrovými zbraňami.

## Referencie

Kategória:Letecká vojna
Kategória:Vojenská terminológia
Kategória:Vojenská taktika
Mravčan

**Mravčan** (názov IUPAC: **metanoát**, takisto **formiát**) je anión odvodený od kyseliny mravčej. Jeho vzorec je reprezentovaný rôznymi ekvivalentnými spôsobmi: HCOO- alebo CHOO- alebo HCO2-. Mravčan je produktom deprotonácie kyseliny mravčej a je to najjednoduchší karboxylátový anión. **Mravčan** ako zlúčenina je soľ alebo ester kyseliny mravčej.

## Biochémia
Mravčan je reverzibilne oxidovaný enzýmom formiátdehydrogenázou z *[[Desulfovibrio gigas]]*:

: HCOO- → CO2 + H+ + 2 e-

## Estery
Estery majú všeobecný vzorec HCOOR (alternatívny spôsob písania vzorca HCO2R). Mnohé vznikajú spontánne, keď sa alkohol rozpustí v kyseline mravčej.

Najdôležitejším esterom kyseliny mravčej je metylformiát (metylester kyseliny mravčej), ktorý sa vyrába ako medziprodukt pri jej výrobe. Metanol a oxid uhoľnatý reagujú v prítomnosti silnej bázy, ako je metoxid sodný:

: CH3OH + CO -> HCOOCH3

Hydrolýzou metylformiátu sa získa kyselina mravčia a regeneruje metanol:

: HCOOCH3 + H2O -> HCOOH + CH3OH

Kyselina mravčia sa používa v priemysle v mnohých aplikáciách.

Estery kyseliny mravčej sú často vonné alebo majú výrazný zápach. V porovnaní s bežnejšími acetylovými estermi sa formiátové estery komerčne používajú menej často, pretože sú menej stabilné. Etylformiát sa vyskytuje v niektorých cukrovinkách.

## Soli
Soli majú všeobecný vzorec M(O2CH)(H2O)*x.* Takéto soli sú náchylné k dekarboxylácii. Napríklad hydratované dekarboxyláty mravčanu nikelnatého pri asi 200 °C poskytujú jemný práškový kovový nikel:

: Ni(O2CH)2(H2O)2 → Ni + 2 CO2 + 2 H2O + H2

Takéto jemné prášky sú užitočné ako hydrogenačné katalyzátory.

## Príklady
náhľad|Hydrát mravčanu meďnatého

### Soli
* mravčan sodný, HCOONa
* mravčan draselný, HCOOK
* mravčan cézny, HCOOCs

### Estery
* metylformiát, HCOOCH3
* etylformiát, HCOOC2H5
* metylchlorformiát, ClCOOCH3
* trimetylortoformiát, HC(OCH3)3
* trietylortoformiát, HC(OC2H5)3
* fenylformiát, HCOOC6H5
* amylformiát, HCOO(CH2)4CH3

## Referencie

## Zdroj
Mlynárce

**Mlynárce** sú mestská časť Nitry. Ich rozloha je 3,8 km² a žije tu 562 obyvateľov (2020). Do roku 1949 sa časť nazývala **Molnoš** a tvorila samostatnú obec.  

Miestne osídlenie siaha prinajmenšom do mladšej doby kamennej. Na pohrebisku staromaďarských jazdcov v 10. storočí vznikla stredoveká obec. Najstarší písomný doklad o jej existencii pochádza z roku 1409, keď sa uvádza pod menom *Molnosfalu*. Dedina pôvodne podliehala Nitrianskemu hradu. V roku 1447 sa časť obce vďaka Jánovi Huňadimu dostala do majetkov Nitrianskej kapituly, ktorá postupne získala takmer celú dedinu. Po bitke pri Moháči sa obec dostala do vojnovej oblasti a bola pravidelne spustošená Osmanmi. V auguste 1883 dedina takmer celá vyhorela. Koncom 19. storočia obci ekonomicky dopomohol vznik tehelne M. Vagyona. V Mlynárciach sa nachádza cintorín epidemickej nemocnice z obdobia prvej svetovej vojny a pomerne nový Kostol svätých Cyrila a Metoda z rokov 1944 až 1947.

## Referencie

Kategória:Mestské časti Nitry
Šrobárova ulica (Košice)

**Šrobárova ulica** je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej východný koniec začína na Alžbetinej ulici a západný končí na Kuzmányho ulici. Na ulici sa nachádza Gymnázium Šrobárova a Rektorát Univerzity Pavla Jozefa Šafárika a vo východnej časti sa tiahne Park Moyzesova.

## Názov ulice
Dnešná Šrobárova ulica od svojho vzniku mala totožný názov s jej historickou časťou (*Forgách utca*) a od roku 1905 sa volala *Deák Ferenc utca*. V roku 1919 bola v celej dĺžke pomenovaná podľa významného slovenského lekára, politika, ministra novovzniknutého Československa Vavra Šrobára. Názov počas 2. svetovej vojny Maďari znovu zmenili a v roku 1945 jej bolo navrátené predvojnové pomenovanie. V roku 1990 dostala východná časť tejto ulice nové pomenovanie (najprv. *Hnilná*, neskôr *Alžbetina*) a západnému, 120 metrov dlhému úseku ostal názov Šrobárova ulica.

## História
Ulica vznikla predĺžením Alžbetinej ulice smerom na západ. Tu na ploche bývalej Dolnej a Strednej vonkajšej promenády postavili v rokoch 18951903 budovu školy a honosný palác vtedajšej súdnej administratívy. Týmto krokom sa vytvorilo spojenie ulíc Alžbetina a Kuzmányho. Až do roku 1990 bola táto nová časť ulice súčasťou jednotného komunikačného celku, ktorý sa začínal pri Dóme sv. Alžbety a na západnej strane sa priečne spájal cez Kuzmányho s Floriánskou ulicou. V poslednej štvrtine dĺžky ulicu pretínala *Rákócziho* okružná ulica (dnes Moyzesova) s parkovým stromoradím a až následne ju zakončovali dve posledné budovy.

Ulicu v roku 1903 tvorili nízke domy, ktoré vznikli začiatkom 19. storočia mimo mestských hradieb na takzvanom *strednom huštáku*. Pred týmito domami sa nachádzali reprezentatívne budovy *Štátnej vyššej dievčenskej školy* (dnes Gymnázium Šrobárova) a budova *Kráľovskej súdnej tabule*, ktorá je dnes rektorátom UPJŠ). Obidve budovy boli pôvodne ohradené kovaným plotom, za ktorým bola upravené zeleň. Kvetinové záhony za plotom školy vysadil mestský záhradník českého pôvodu Anton Brichacsek. Parčík pred školou sa tu nachádza doteraz, no oplotenie už nie. Na ulici sa nachádzalo aj stromoradie, ktoré viedlo na mieste neskoršieho pozdĺžneho oplotenia budovy školy. Stromoradie vytýčil v roku 1856 mestský inžinier Karol Rozsay a následne bolo odstránené počas výstavby školy.

## Galéria

Súbor:Gymnázium Šrobárova 1900.jpg|Ulica v roku 1900
Súbor:Košice - Šrobárova 2 - pam. bud.jpg|Rektorát UPJŠ
Súbor:Slovakia gymnasium on srobarova street.jpg|Budova gymnázia


## Referencie

Kategória:Ulice v Košiciach
Kategória:Košice - Staré Mesto
Moyzesova ulica (Košice)

**Moyzesova ulica** je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej južný koniec začína na Štúrovej ulici a severný končí na Hviezdoslavovej ulici a ulici Československej armády. Z alebo do ulice ústia nasledujúce ulice: Bačíkova, Zbrojničná, Poštová, Dr. Kostlivého, Dominikánske námestie, Alžbetina, Šrobárova, Prof. Jána Kňazovického, Timonova a Grešákova.

Ulica je dlhá takmer 2 kilometre a po celej jej dĺžke sa tiahne Park Moyzesova. Pozdĺž ulice sa nachádza aj Dom umenia, Podnikohohospodárska fakulta Ekonomickej univerzity v Bratislave, Stredná zdravotnícka škola, Prírodovedecká fakulta UPJŠ, Kostol narodenia Panny Márie, bývalé Malinovského kasárne, Gymnázium sv. Tomáša Akvinského, Kostol Krista Kráľa, Múzeum obetí komunizmu a Angels Aréna.

## História
Koncom 30. rokov 19. storočia, po zbúraní západnej časti mestského opevnenia, sa medzi historickou časťou Košíc a jeho západnými predmestiami vytvorila veľká voľná plocha. Zo severu na juh cez ňu pôvodne tiekli neregulované vody Račieho potoka aj západné rameno potoka Čermeľ. Po nasledovnom zasypaní bývalých hradobných priekop a reguláciou korýt potokov boli do konca 30. rokov na tomto mieste postupne vytýčené štyri budúce ulice. V severojužnom smere tu pod vedením mestského inžiniera Františka Rozsaya v roku 1854 vysadili štyri rady topoľov. Kultiváciou tejto plochy sa tu vytvorila vychádzková plocha.

V roku 1892 dostali východná strana vtedajšej *Hornej*, *Strednej* a *Dolnej* vonkajšej promenády (dnes Moyzesova ulica) spoločné pomenovanie podľa Františka Rákócziho II. - *Rákócziho okružná* (*Rákóczi körút*). Na severe sa spájala s námestím Františka Jozefa (*Ferenc József tér*) – dnes Hviezdoslavova ulica, a na juhu s Moldavskou cestou (*Szepsi út*) – dnes Štúrova ulica.

V roku 1945 ulica dostala názov *Moyzesova okružná*, od začiatku 70. rokov, po zániku mestského komunikačného okruhu až dodnes, nesie názov Moyzesova ulica. Pripomína slovenského biskupa, národovca a prvého predsedu Matice slovenskej Štefana Moyzesa, ktorému v parku na ulici odhalili v roku 1997 pamätník.

Podľa informácií z roku 1914 sa na severnom začiatku Moyzesovej ulice pri strete s Hviezdoslavovou ulicou nachádzala secesná budova pre notárske kurzy, postavená v rokoch 1913 – 1914. Na ľavej strane budovy sa nachádzala jazdiareň pre delostrelcov, vpravo nárožie kasární z roku 1885.

## Galéria

Súbor:Park Moyzesova KE – busta Moyzesa.jpg|Busta Štefana Moyzesa
Súbor:Košice - Moyzesova 11.jpg|Pamätná budova na Moyzesovej ulici 11
Súbor:Košice - Moyzesova 17.jpg|Stredná zdravotnícka škola
Súbor:Košice - Moyzesova 19-2.jpg|Časť budovy policajného riaditeľstva
Súbor:Košice - Moyzesova 9-1.jpg|Budova UPJŠ


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Ulice v Košiciach
Kategória:Košice - Staré Mesto
Železničná stanica Rožňava

**Železničná stanica Rožňava** je železničná stanica v Rožňave. Nachádza sa však v katastrálnom území Brzotína. Leží na tratiach Zvolen – Košice a Rožňava – Dobšiná. Nie je elektrifikovaná. Od októbra 2025 je výpravná budova stanice vedená ako národná kultúrna pamiatka SR.

## Doprava
Stanica obsahuje 8 dopravných koľají, 2 manipulačné a 1 odstavnú koľaj. V stanici je k dispozícii osobná pokladnica ZSSK. V stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy ŽSR.

## Vyhlásenie za NKP
V októbri 2025 bola výpravná budova stanice z roku 1973 vyhlásená za národnú kultúrnu pamiatku (NKP). Stanica je podľa pamiatkarov mimoriadne autentickým dokumentom neskoro-modernistickej architektúry dopravných stavieb a stavebných postupov, ktoré sa v ČSSR používali v 60. až 70. rokoch 20. storočia. Historik Juraj Gembický z Krajského pamiatkového úradu v Košiciach k vyhláseniu uviedol: *„Ide predovšetkým o otvorené presklené rytmizované priečelie, geometrický prelamovaný strop, uplatnenie monumentálnych diel v obraze haly, kompozíciu stien modelovanú drevenými a kamennými obkladmi a v neposlednom rade motív širokého monolitického schodiska, v tomto prípade vzletne prepojeného s monolitickou galériou, ktorá vo forme kubusu charakteristicky prestupuje presklenú fasádu haly. Dobovú autenticitu a architektonickú prestížnosť stavby zvyšujú celostne zachované autorské dizajnové prvky interiéru haly, paravány radiátorov, žardiniéry, info-boxy, vitríny.“*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Rožňava
Kategória:Brzotín (okres Rožňava)
Kategória:Stavby v Rožňave
Kategória:Doprava v okrese Rožňava
Kategória:Kultúrne pamiatky v okrese Rožňava
Železničná stanica Bánovce nad Ondavou

**Železničná stanica Bánovce nad Ondavou** je železničná zástavka v Bánovciach nad Ondavou. Leží na tratiach Michaľany – Łupków a Bánovce nad Ondavou – Veľké Kapušany. Je elektrifikovaná jednosmernou sústavou 3kV.

## Doprava
Stanica obsahuje 5 dopravných koľají, 2 manipulačných, 1 odstavnú a 6 ostatných koľají. V stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy ŽSR.

Od júna 2019 bola obnovená osobná doprava medzi Bánovcami nad Ondavou a Veľkými Kapušanmi.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Bánovce nad Ondavou
Kategória:Bánovce nad Ondavou
Kategória:Doprava v okrese Michalovce
Mehmed IV.

**Mehmed IV.** (osm. tur. محمد رابع *Meḥmed-i rābiʿ*; mod. tur. *IV. Mehmet*; * 2. január 1642, Konštantínopol, Osmanská ríša† 6. január 1693, Edirne, Osmanská ríša) bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 16481687. Na trón nastúpil v šiestich rokoch po tom, čo bol jeho otec Ibráhím I. zvrhnutý z trónu a zavraždený. Politická moc padla do rúk sultánovej matky Turhan Hatice Sultán a starej mamy Kösem Sultán. Vzájomná neznášanlivosť žien však viedla k rebéliám, ktoré museli byť potlačené janičiarmi. Janičiariska moc podporovaná sultánovou starou matkou následne výrazne rástla a janičiari sa stali skutočným hegemónom v krajine. Ich moc klesla až v roku 1651 po tom, čo bola Kösem Sultán sultánovou matkou zavraždená. Prázdne mocenské vákuum vyplnila vláda ambicióznych eunuchov, ktorá však ríšu priviedla do recesie. Regentka Turhan Hatice Sultán preto do čela štátu postavila ako veľkovezíra schopného Köprülü Mehmed Pašu. Köprülü Mehmed následne moc držal až do svojej smrti v roku 1661. Podarilo sa mu poraziť Benátčanov, potlačiť rebélie v Anatólii a zlepšiť štátne financie. Mehmed IV. sa avšak správy krajiny neujal ani po veľkovezírovej smrti a skutočná moc prešla na veľkovezírovho syna Köprülü Ahmeda, a následne na jeho adoptívneho syna Köprülü Kara Mustafu. Sám sultán sa radšej venoval dvorskému životu a lovu. V roku 1663 Osmani dobyli habsburskú pevnosť Nové Zámky v roku 1669 padla benátska Kréta, a v roku 1672 Osmani získali významnú poľskú pevnosť Kamianec-Podiľskyj. V roku 1683 sa Osmani neúspešne pokúsili obsadiť hlavné mesto Habsburgovcov Viedeň, avšak vďaka poľskej pomoci boli porazení. Následne sa šťastie od Osmanov odchýlilo. Kresťanská koalícia Habsburgovcov, Poľska, Ruska a Benátok na Osmanov zaútočila zo štyroch strán a dobyla v osemdesiatych rokoch 17. storočia územia v Uhorsku (Habsburgovci) a v Morei (Benátky). Prehry viedli k povstaniu janičiarov v roku 1687 a k Mehmedovmu zosadeniu. Mehmed zomrel v roku 1693 v Edirne. Mehmed bol po Süleymanovi I. druhým najdlhšie panujúcim sultánom v osmanskej histórii.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osmanskí sultáni
Kategória:Osobnosti z Konštantínopola
Mlynská ulica (Košice)

**Mlynská ulica**  je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej západný koniec začína na Hlavnej ulici a východný končí na Štefánikovej ulici. Ulicu križujú ulice Kováčska, Orlia, Hrnčiarska, Zvonárska a Puškinova ulica.

Dve tretiny ulice sú pešou zónou a zvyšná časť je dostupná aj autom. Na križovatke s Hlavnou ulicou sa nachádza Levočský dom, ďalej Honorárny konzulát Tureckej republiky, Evanjelický kostol a na jej opačnom konci Jakabov palác. Následne ulica ústí na tzv. *Most Lásky* a pokračuje cez Mestský park až ku železničnej stanici. V súčasnosti ulica až po *Most Lásky* meria 370 metrov. Najužšia je na mieste, kde ústí do Hlavnej ulice. Jej šírka v týchto miestach dosahuje necelých 8 metrov.

## Názov ulice
Mlynská ulica dostala svoje meno podľa mlyna, ktorý je spomínaný v historickej listine z roku 1230. V priebehu svojej existencie viackrát zmenila názov. Jej názvy boli nasledujúce: *Platea molaris*, *Mühlgasse*, *Malom utca* (Mlynská ulica), *Kossuth Lajos utca* (Ulica Ľudovíta Kossutha), *Ulica Dr. Edvarda Beneša*, *Benešova ulica*, *Stalingradská ulica*. V časoch socialistickej éry sa volala *Ulica generála Petrova* a *Petrovova ulica*.

## História
História tejto ulice je úzko spojená s fortifikáciou Košíc. Je veľmi pravdepodobné, že mestské opevnenie bolo dokončené už v roku 1290 a s Mlynskou ulicou sa pretínalo na úrovni dnešnej Puškinovej ulice. Súčasná zástavba Mlynskej ulice poukazuje na to, že v stredovekých Košiciach nezohrávala veľmi veľký význam, pretože domy na tejto ulici boli pravdepodobne drevené. V roku 1677 bolo v meste len 520 domov, a z toho väčšina nemurovaná. No už v 17. storočí, začali drevené domy nahrádzať nové murované stavby aj na Mlynskej ulici. Najväčší stavebný rozmach ta tejto ulici nastal v 18. storočí. V roku 1804, keď sa začal budovať tunajší evanjelický chrám, ktorý stojí na mieste medzi dvoma pásmi niekdajších hradieb. Týmto postupom sa ulica predĺžila o ďalších 140 metrov.

Význam Mlynskej ulice vzrástol až vznikom mestských kúpeľov a zriadením železničnej stanice. Týmto krokom sa ulica stala hlavnou tepnou medzi centrom mesta a železničnou stanicou a takto je to dodnes. S tým súvisel i rozvoj hoteliérstva. V roku 1937 tu boli *Hotel Europa*, *Hotel Palace*, *Hotel Rohlena*, *Hotel Bristol* a *Hotel Central*. Nachádzalo sa tu i viacero známych reštaurácií a obľúbených kaviarní.

## Galéria

Súbor:Malom utca (Mlynská ulica), szemben a Szent Erzsébet-főszékesegyház (Dóm) tornya. Fortepan 92405.jpg|Ulica v roku 1939
Súbor:Malom utca (Mlynská ulica), szemben a Szent Erzsébet-főszékesegyház (Dóm) tornya. Fortepan 61354.jpg|Ulica v roku 1972
Súbor:Mlynská ulica (Kossuth Lajos utca), szemben a Szent Erzsébet-főszékesegyház (Dóm) tornya. Fortepan 57286.jpg|Ulica v roku 1976
Súbor:Košice - Mlynská brána, múr hradbový.jpg|Pozostatok mestského opevnenia
Súbor:Košice - Mlynská ulica -a.jpg|Pohľad na Dóm sv. Alžbety


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Ulice v Košiciach
Kategória:Košice - Staré Mesto
Chronogram

náhľad|Príklad chronogramu na fasáde Lužického seminára na Malej Strane v Prahe
**Chronogram** je zvyčajne pamätný nápis na fasádach budov, tabuliach, náhrobkoch alebo minciach, písaný prózou v latinčine, v ktorom je po správnom zoradení niektorých písmen („M“, „D“, „C“, „V“ a „I“), napísaných majuskulou (veľkými písmenami), uvedený letopočet udalosti, ktorej sa text týka. 

## Referencie


## Literatúra
* 

## Iné projekty

Kategória:Jazykové hry
Kategória:Literárne pojmy
Pod Rýzmburkem

**Pod Rýzmburkem** je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza nad hornou hranou údolia rieky Úpy pri zrúcanine hradu Rýzmburk blízko obce Žernov. Lokalita leží neďaleko národnej kultúrnej pamiatky a národnej prírodnej pamiatky Babiččino údolí.

## Ochrana
Hlavným predmetom ochrany je populácia mloka hrebenatého (*Triturus cristatus*) a jeho biotopu, ktorým sa rozumie vlastná plocha rybníka a naň nadväzujúce litorálne pásmo vrátane podmáčaných plôch okolo rybníka. Predmetom ochrany sú aj ďalšie osobitne chránené druhy obojživelníkov a to mlok bodkovaný (*Triturus vulgaris*), mlok horský (*Triturus alpestris*), kunka červenobruchá (*Bombina bombina*), ropucha bradavičnatá (*Bufo bufo*), rosnička zelená (*Hyla arborea*) a skokan zelený (*Rana esculenta*) . Žije tu aj užovka obojková (*Natrix natrix*). Územie je tiež rovnomenným územím európskeho významu.

## Referencie


## Pozri aj
* Babiččino údolí
* Zoznam chránených území v okrese Náchod

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Prírodné pamiatky v Česku
Kategória:Chránené územia v okrese Náchod
Kategória:Mokrade v Česku
Kategória:Žernov (okres Náchod)
Kategória:Povodie Úpy
Mustafa II.

**Mustafa II.** (osm. tur. مصطفى ثانى *Muṣṭafā-yi sānī*; *6. február 1664, Edirne, Osmanská ríša† 29. december 1703, Konštantínopol, Osmanská ríša) bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 16951703. 

## Životopis
Mustafa II. sa narodil v roku 1664. Na trón nastúpil po svojom strýkovi Ahmedovi II. v roku 1695. Jeho vláda je spojená najmä s vojnou proti Svätej lige reprezentovanej habsburgovským Rakúskom, Ruskom a Benátkami. Sám sultán sa tiež zúčastnil osmanských ťažení v Uhorsku. V roku 16951696 sa Osmani pokúsili získať stratené územia v uhorskom Sedmohradsku. Podarilo sa im dobyť pár pevností v okolí Temešváru, avšak i napriek opakovaným pokusom nedokázali k ríši natrvalo pripojiť žiadne územie. Nepriaznivá bola pre Osmanov aj situácia na ruskom fronte, kde v roku 1696 padla osmanská pevnosť Azov. Naopak úspešné boli námorné boje proti Benátčanom. Po tom, čo Turci 11. septembra 1697 utrpeli zásadnú porážku v bitke pri Zente, sa začali zložité vyjednávania, ktoré viedli ku Karlovskému mieru (1699), a k strate takmer celého Uhorska v prospech Habsburgovcov. Poľsko-litovskému štátu sa vrátil Kamenec a Ruská ríša svoju hranicu posunula na Dnester. Benátky si zase ponechali svoje výdobytky v Morei. Prehra na severe sa odzrkadlila na vnútornom stave krajine. Sultán sa chcel orientovať na reformu krajiny, avšak už v roku 1701 museli osmanské vojská riešiť situáciu vo vzbúrenej Basre, ktorá sa pridala na stranu Safíjovskej Perzie, a v roku 1703 nasledovala vzbura janičiarov prezývaná aj Edirnský incident. Vojenská elita v Konštantínopole nebola spokojná s predstaviteľmi novej osmanskej vlády reprezentovanej Fejzullahom Efendim, sociálnym vrstvám v Konštantínopole zase vadilo, že sultán a jeho administratíva sídli v Edirne namiesto hlavného mesta. Fejzullah bol popravený a po tom, čo sa Mustafa odmietol vrátiť do Konštantínopola sa vzbura obrátila aj proti nemu. Po tom, čo janičiari vytiahli na Edirne, Mustafa pod nátlakom abdikoval a stiahol sa do ústrania, kde krátko na to koncom roka zomrel. Za nového panovníka janičiari zvolili Ahmeda III.

## Referencie

Kategória:Osmanskí sultáni
Železničná stanica Zlaté Moravce

**Železničná stanica Zlaté Moravce** je železničná stanica v Zlatých Moravciach. Leží na tratiach Leopoldov – Kozárovce a Nové Zámky – Zlaté Moravce (s predĺžením do Topoľčianok). Nie je elektrifikovaná.

Stanica patrí pod sekciu riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Zvolen Železníc Slovenskej republiky..

## Doprava
K trati Zlaté Moravce – Kozárovce bola pripojená v roku 1912 otvorením prevádzky na trati. Po redukcii vlakovej dopravy na trati do Lužianok zostala zachovaná osobná doprava do Úľan nad Žitavou.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Zlaté Moravce
Kategória:Stavby v Zlatých Moravciach
Kategória:Doprava v okrese Zlaté Moravce
CSIRT.MIL.SK

**CSIRT.MIL.SK** je rezortnou jednotkou pre riešenie kybernetických bezpečnostných incidentov (Computer Security Incident Response Team - CSIRT) Ministerstva obrany Slovenskej republiky, ktorá je zriadená v pôsobnosti Centra pre kybernetickú obranu Slovenskej republiky v rámci Vojenského spravodajstva. Úlohou CSIRT.MIL.SK je zabezpečovať kybernetickú bezpečnosť a obranu informačných a komunikačných systémov zriadených a prevádzkovaných v pôsobnosti Ministerstva obrany Slovenskej republiky a Ozbrojených síl Slovenskej republiky.

## História
CSIRT.MIL.SK vznikol v dňa 18. septembra 2013 v pôsobnosti Základne stacionárnych informačných a komunikačných systémov Ozbrojených síl Slovenskej republiky (ZasKIS) v Trenčíne. Dňom 1. novembra 2016 bol zaradený do podriadenosti Vojenského spravodajstva. Dňa  12. februára 2018 bol špecializovaný útvar Vojenského spravodajstva pre riešenie počítačových bezpečnostných incidentov CSIRT.MIL.SK úspešne akreditovaný certifikačnou autoritou Trusted Introducer a stal sa plnohodnotným členom medzinárodného združenia CSIRT/CERT tímov TF-CSIRT (Task Force of Computer Security Incident Response Team).

## Úlohy
V rámci svojej pôsobnosti CSIRT.MIL.SK plní úlohy rezortnej jednotky CSIRT v súlade so zákonom č. 69/2018 Z. z. o kybernetickej bezpečnosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov. V rámci tejto činnosti zodpovedá za riešenie kybernetických bezpečnostných incidentov a vykonáva preventívne služby a reaktívne služby.

## Preventívne služby
Preventívne služby sa zameriavajú na prevenciu kybernetických bezpečnostných incidentov prostredníctvom:
* vytvárania bezpečnostného povedomia;
* výcviku;
* spolupráce s ostatnými jednotkami CSIRT;
* monitorovania a evidenciou kybernetických bezpečnostných incidentov;
* pripojenia na jednotný informačný systém kybernetickej bezpečnosti;
* poskytovania informácií a údajov do jednotného informačného systému kybernetickej bezpečnosti a
* prijímania a zasielania včasného varovania pred kybernetickými bezpečnostnými incidentmi prostredníctvom jednotného informačného systému kybernetickej bezpečnosti.

## Reaktívne služby
Reaktívne služby sa zameriavajú na riešenie kybernetických bezpečnostných incidentov. Medzi reaktívne služby patria najmä:
* výstraha a varovanie;
* detekcia kybernetických bezpečnostných incidentov;
* analýza kybernetických bezpečnostných incidentov;
* odozva, ohraničenie, riešenie a náprava následkov kybernetických bezpečnostných incidentov;
* asistencia pri riešení kybernetického bezpečnostného incidentu na mieste;
* reakcia na kybernetický bezpečnostný incident;
* podpora reakcií na kybernetické bezpečnostné incidenty;
* koordinácia reakcií na kybernetické bezpečnostné incidenty a
* návrh opatrení na zabránenie ďalšiemu pokračovaniu, šíreniu a opakovanému výskytu kybernetických bezpečnostných incidentov.

## Referencie

## Pozri aj
* Vojenské spravodajstvo
* Centrum pre kybernetickú obranu Slovenskej republiky

## Externé odkazy
* www.ckosr.sk
* vs.mosr.sk

Kategória:Ozbrojené sily Slovenskej republiky
Kategória:Organizácie založené v 2013
Kategória:Vojenské spravodajstvo
Ióannes Italos

**Ióannes Italos** (iné prepisy: **Ióannés Italos**, **Ioannes Italos**, iné mená: **Ján Italos**, **Johannes Italos**; ; * 1025, južná Itália, Kalábria† po 1082) bol byzantský filozof, humanista a novoplatonik. Svojím dielom nepriamo ovplyvnil taliansky humanizmus 14. a 15. storočia.

Italos sa narodil v južnej Itálii, v ranom živote však dlhšie žil na Sicílii, odkiaľ neskôr odišiel do Lombardie. V roku 1049 prišiel do Konštantínopola, kde začal študovať na univerzite u Michaela Psella. Obzvlášť vynikal v dialektike a rád viedol učené dišputy, pričom často polemizoval so Psellom. Po odchode svojho učiteľa z univerzity sa vďaka podpore Michala VII. stal hlavným profesorom filozofie (*hypatos tón filosofón*). V roku 1082 upadol do nemilosti cisára Alexia I. Komnéna a spolu so svojimi žiakmi čelil obvineniu z herézy a následnému vyhnanstvu. Za jeho odsúdením však mohli byť aj politické príčiny, pretože Ján bol chránencom Dukovcov. O konci jeho života nemáme zmienky. Jeho žiakom bol mimo inými Eustrátios Nikejský.

## Dielo
Italos sa zaoberal dielami Platóna, Aristotela a novoplatonikov. Podobne ako iní byzantskí filozofi aj Italos hľadal syntézu kresťanského zmýšľania a gréckej pohanskej filozofie. Zaoberal sa v nich rétorikou, logikou a dialektikou. Pretože boli jeho diela spálené, zachovali sa iba zlomky. Jeho učenie je čiastočne známe aj z anathemy, ktorá sa zachovala v Synodikone pre Nedeľu ortodoxie. Hlavnými bodmi jeho obžaloby bolo, že chcel rozumom vysvetliť dogmu o vtelení Slova Božieho, a jeho snahy o oživenie pohanských náuk o duši a jej prevtelovaní, ako i popieranie nesmrteľnosti duše a zmŕtvychvstania a za stavanie pohanských filozofov nad cirkevných otcov a svätých. Italos v antických dielach nevidel len priestor pre formálne vzdelávanie, ale vnímal ich i ako prameň skutočného poznania a pravdy. Nevyužíval v Byzancii zaužívanú dvojitú metodológiu, podľa ktorej filozofia skúma otázky stvorenej reality, čo viedlo k tomu, že nerozlišoval vedeckú teológiu od charizmatickej a kresťanskú skúsenosť vymenil za filozofické kategórie.

* komentáre k Aristotelovým Topikám
* Otázky a odpovede (*Aporiai kai lyseis*)
* Rozbory z logiky (*Expositiones logicae*)

## Referencie

Kategória:Byzantskí filozofi
Kategória:Novoplatonisti
Kategória:Narodenia v 1025
Štátna cesta 12 (Poľsko)

**Štátna cesta 12** () je štátna cesta v Poľsku, ktorá vedie od nemeckých hraníc (Łęknica) smerom na východ k ukrajinským hraniciam (Berdyszcze), kde na ňu nadväzuje cesta M07.

## Dôležité miesta na štátnej ceste 12
* Łęknica, štátna hranica: Łęknica-Krauschwitz – obchvat
* Trzebiel – obchvat
* Królów – križovatka s plánovanou A18, v súčasnosti s DK18 (E36)
* Żary – obchvat
* Żagań – obchvat centrum
* Szprotawa – obchvat
* Przemków
* Głogów – plánovaný obchvat
* Szlichtyngowa
* Wschowa – plánovaný obchvat
* Leszno
* Gostyń
* Borek Wielkopolski – obchvat
* Jaraczewo
* Jarocin
* Pleszew
* Kalisz
* Opatówek
* Błaszki
* Sieradz – obchvat S8/DK12
* Zduńska Wola – obchvat S8/DK12
* Łask – obchvat S8/DK12
* Rzgów – obchvat S8/DK12
* Tuszyn – peáž s DK91
* Piotrków Trybunalski – peáž s A1, S8, DK12, DK74, DK91
* Sulejów
* Opoczno – obchvat
* Przysucha
* Radom
* Zwoleń
* Puławy – rýchlostný obchvat S12
* Lublin – rýchlostný obchvat (S12, S17, S19)
* Piaski – rýchlostný obchvat S12 a S17
* Siedliszcze
* Chełm – plánovaný rýchlostný obchvat v rámci rýchlostnej cesty S12
* Dorohusk
* Berdyszcze, hraničný priechod na Ukrajinu

## Zdroj

Kategória:Štátne cesty v Poľsku
H-x diagram

náhľad|Mollierov h-x diagram vlhkého vzduchu pre tlak  101,325 kPa
**h-x diagram** (iné názvy:  **diagram špecifická entalpia-špecifická vlhkosť**, **Mollierov h-x diagram**) je stavový diagram vlhkého vzduchu, v ktorom sa zobrazuje závislosť špecifickej entalpie na špecifickej vlhkosti vzduchu. Z praktických dôvodov nie sú osi tohoto diagramu kolmé, ale zvierajú uhol najčastejšie 135° (čiary konštantnej entalpie klesajú doprava pod uhlom 45°). Na os úsečiek sa vynáša špecifická vlhkosť (kg.kgsv-1, alebo g.kgsv-1) na os súradníc špecifická entalpia (J.kg-1).

Diagram bol publikovaný nemeckým vedcom Richardom Mollierom v rokoch 19231929..

## Využitie diagramu
Mollierov h-x diagram má využitie pri úpravách vlhkého vzduchu najmä v klimatizačných zariadeniach. Konštruuje sa pre konštantný tlak, najčastejšie barometrický. Okrem veličín na súradnicových osiach sú v ňom zakreslené čiary konštantnej teploty, konštantnej relatívnej vlhkosti prípadne hustoty vlhkého vzduchu. Stav vlhkého vzduchu je možné charakterizovať šiestimi parametrami: špecifickou entalpiou (h), špecifickou vlhkosťou (x), teplotou (t), relatívnou vlhkosťou (φ), tlakom (p) a parciálnym tlakom nasýtenej pary (pp``). Z diagramu skonštruovaného pre daný tlak je možné odčítať 4 veličiny (h,x,t,φ), pričom posledná piata pp`` je funkciou teploty. Okrem nich je možné odčítať teplotu rosného bodu a teplotu mokrého teplomera.

## Pozri aj
*h-s diagram

## Referencie


## Zdroje
*

Kategória:Diagramy v termodynamike
Kategória:Entalpia
Kategória:Klimatizácia
Kategória:Vodná para
Kategória:Vzduch
Kategória:Nomogramy
Real Newz

***Real Newz*** je štvrtý štúdiový album hip-hopovej skupiny Kontrafakt. Album bol vydaný 13. decembra 2019 pod vydavateľstvom Tvoj Tatko Records. Ako prvý bol z albumu predstavený singel „Ideme dnu“ 27. novembra 2019. „*Zažívame veľa fejkových správ. Preto aj tie deti na coveri, lebo deti sú najúprimnejšie*“, vysvetľuje Rytmus názov albumu Real Newz.

## Pozadie
Ako prvú konkrétnu informáciu o albume zverejnil 24. septembra 2019 Rytmus na svojom Instagrame: „NOVÝ ALBUM REAL NEWZ KONTRAFAKT 1. DECEMBER“. Ďalej zverejnil 29. septembra 2019 dátumy krstov albumu ktoré boli neskôr preložené z decembra 2019 na marec 2020. Následne sa meno albumu objavovalo všemožne na Instagramových profiloch členov Kontrafaktu. 29. novembra boli spustené pred-objednávky albumu a taktiež vyšiel aj prvý singel „Ideme dnu“ aj s klipom. Prvé kusy albumov sa dostali k ľudom 10. decembra 2019, následne bol album 13. decembra zverejnený na streamovacých službách.

## Komerčný úspech
Rytmus na konci apríla 2020 prostredníctvom Instagram Stories zverejnil komerčný úspech albumu, ktorý necelých 6 mesiacov po vydaní činil 14.000 predaných kópií albumu a 15 miliónov streamov na streamingovej platforme Spotify. 

## Single
Po prvom singli „Ideme dnu“ vyšiel 5. decembra 2019 ako druhý, singel „Neviditelnej“ na ktorom sa predstavili aj Viktor Sheen a Calin. Singel bol vydaný aj s klipom ktorý mal na YouTube za 2 mesiace 4 milióny zhliadnutí. O 4 dni na to, vyšiel tretí singel „Mesiac“, avšak iba audio. Následne vyšli ako single „J Lo“ (feat. Mirez, Dalyb, Zayo & Dokkeytino), „Si sa namotal“, „Pocity“ (feat. Sima) a „Instagram“.

## Zoznam skladieb

## Umiestenie v rebríčkoch

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Kontrafakt
Kategória:Hudobné albumy z 2019
Jaroslav Křivánek

Doc. **Jaroslav Křivánek** Phd. (* 11. december 1976, Most† 1. december 2019) bol český informatik a počítačový grafik.

Pôsobil na Matematicko-fyzikálnej fakulte Karlovej univerzity, na University of Central Florida a Cornell University v Spojených štátoch.

Vo svojom výskume sa zaoberal predovšetkým Monte Carlo metódami simulácie prenosu svetla a ich apliáciami v realistickom zobrazovaní a 3D tlačou.

## Referencie

## Externé odkazy
* Smutek na matfyzu. Ve věku 43 let náhle zemřel nadějný vědec Křivánek, echo.cz, 4. 12. 2019
* Jaroslav Křivánek: Snažím se pochopit faktory lidského vzezření a algoritmicky je reprodukovat na počítači, matfyz.cz, 7. 5. 2015

Kategória:Českí informatici
Kategória:Českí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Českí grafici
Kategória:Absolventi Českého vysokého učení technického
Kategória:Osobnosti z Mostu
Liberál

**Liberál** alebo **liberalista** môže byť:
*stúpenec liberalizmu, pozri liberalizmus
*člen liberálnej strany, napr. Slobody a Solidarity
*človek ústretový voči zmenám, tolerantný voči odlišným názorom, pozri tolerancia (znášanlivosť)
Karlovesko-dúbravská radiála

|}

**Karlovesko-dúbravská radiála** je električková trať v Bratislave, ktorá spája centrum mesta s mestskými časťami Dúbravka a Karlova Ves. Začína sa na nábreží v Podhradí v Starom Meste, kde je napojená na zvyšok električkovej siete prostredníctvom električkového tunela pri pamätníku Chatama Sofera a pokračovania ku križovatkám na Nám. Ľ. Štúra a Šafárikovom námestí. Na trati sa nachádzajú tri obratiská: obratisko Molecova, obratisko Kútiky a koncové obratisko Pri kríži.

Pôvodne na jej mieste stála úzkorozchodná železnica, s výstavbou ktorej sa začalo v roku 1919 a ktorá bola zrušená v roku 1949. Následne bola vybudovaná dvojkoľajná električková trať, ktorá bola v prevádzke približne dve desaťročia. Dnešná trať je v prevádzke od roku 1975. V roku 1992 prebehla rozsiahla rekonštrukcia a trať bola sčasti preložená v úsekoch pri Moste Lanfranconi a Botanickej záhrade. Súčasná rekonštrukcia prebieha od roku 2019.

V roku 2023 začala príprava projektu predĺženia električkovej trate k novej mestskej lokality Bory.

## Referencie

Kategória:Električková doprava v Bratislave
Železničná stanica Lednické Rovne

**Železničná stanica Lednické Rovne** je železničná stanica v obci Lednické Rovne. Nachádza sa na 17,271 km za dedinou Horovce na jednokoľajnej neelektrifikovanej trati Trenčianska Teplá – Nemšová – Lednické Rovne. Lednické Rovne, boli pripojené na jestvujúcu železničnú sieť 124 kvôli dôležitosti sklární bratov Schreiberovcov.

Od 2. februára 2003 je na stanici prerušená osobná doprava. Stanica má koľajisko s tromi dopravnými a dvomi manipulačnými koľajami a dve nástupištia, obe majú dĺžku 50 metrov. Stanica tiež disponuje bočnou rampou. Železničnou stanicou tiež prechádzala tzv. úvraťová železnica Lednické Rovne – Suchý Potok – Zubák o celkovej dĺžke 26,80 km. Možnosť prepravy na trati je možná v historických vlakoch počas Anenskej púte.

## Galéria

Pohľad na železničnú stanicu v Lednických Rovniach.jpg
Železničná stanica lednické rovne 2020.jpg
Železničná stanica v Rovniach.jpg


## Referencie

## Iné projekty

Lednické Rovne
Kategória:Lednické Rovne
Kategória:Doprava v okrese Púchov
Chrappa

**Chrappa** je slovenské priezvisko. Najčastejšie sa vyskytuje v Svätom Jure, Bratislave, Veči, Šali, Handlovej, tiež v Modre a Grinave. V Česku je najčastejšie v meste Třebíč.

## Známi nositelia
* Štefan Chrappa (* 1. september 1979 Svätý Jur) (pseud. *Pišta Vandal*) - spisovateľ, básnik, moderátor a redaktor Slovenského rozhlasu, hudobník a spevák v kapelách Čad a Vandali.

## Referencie

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Nivy Tower

[náhľad|Pohľad na Nivy Tower zo [Svätoplukova ulica (Bratislava)|Svätoplukovej ulice]]

**Nivy Tower** je výšková kancelárska budova, druhá najvyššia budova na Slovensku s výškou 125 m, ktorá patrí do projektu Nivy, ale aj do projektu Nové Nivy spoločnosti HB Reavis. Bola postavená v roku 2020 a nachádza sa na ulici Mlynské nivy v bratislavskej mestskej časti Ružinov, v jej miestnej časti Nivy. Spolu s budovou Nivy nahradili pôvodnú autobusovú stanicu.

V rokoch 20202022 bola najvyššou budovou na Slovensku, v roku 2022 ju po dokončení 38. podlažia predbehla Eurovea Tower od developera J&T.

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Pozri aj
* Nivy (multifunkčné centrum)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka

Kategória:Stavby v Bratislave
Kategória:Ružinov
Kategória:Výškové budovy v Bratislave
Kategória:Architektúra z 2020
Harmagedon

**Harmagedon** (iné názvy: **Harmageddon**, **Harmagedón**, **Har-Magedon**, **Har-magedon**, **Armageddon**, **Armagedon**; lat. *Armagedon*, gr. Ἁρμαγεδών - *Harmagedón* / iný prepis: *Harmagedon*) je podľa Biblie miesto, na ktorom sa na konci čias („vo veľký deň všemohúceho Boha“) zhromaždia bezbožní „králi celého sveta“ na veľký boj. (Zjavenie apoštola Jána (=''Zjv'', Apokalypsa) 16,16, 16,14 a i.).

## Udalosť
Inkriminovaná pasáž Zjv. opisuje budúce udalosti, teda niečo, čo sa ešte neodohralo. Uvádza sa tam, že spojené vojská bezbožných kráľov sa zhromaždia „na miesto, ktoré sa po hebrejsky volá Harmagedon“ (*Zjv* 16,16); žiadne ďalšie údaje o tomto mieste v texte nie sú uvedené. Toto zhromažďovanie je opísané ako dôsledok, toho, že šiesty anjel (z celkovo siedmich anjelov) vylial jednu z (celkovo siedmich) čiaš „posledných rán“, ktorými sa dovŕšuje „Boží hnev“ (*Zjv* 15, 1; *Zjv* 16, 1 a 12). Boj je opísaný ako boj medzi „šelmou“ a bezbožnými kráľmi na jednej strane a Božím vojskom na strane druhej (*Zjv* 19, 19). Vedenie Božieho vojska je zverené niekomu, kto sedí na bielom koni a jeho názvy sú „Verný a Pravdivý“, „Božie Slovo“, „Kráľ kráľov“, „Pán pánov“ (*Zjv* 19, 11-16). Je to teda Ježiš Kristus. V tomto boji vyhrá Božia strana (*Zjv.* 19, 20-21).

Z textu nevyplýva jednoznačne, či je Harmagedon iba miesto zhromaždenia vojsk alebo či je aj miestom vyššie opisovaného následného boja.

## Identifikácia miesta
Nie je isté, či je názov Harmagedon myslený ako reálna lokalita, alebo iba symbolicky. Aj za predpokladu, že by išlo o reálnu lokalitu, nie je isté, o ktorú konkrétnu lokalitu ide. Tradične najčastejší je názor, že text má na mysli hebrejský názov Har Megiddo (הר מגידו), teda Megiddský vrch či Megiddské pohorie. Tomu však protirečí fakt, že Megiddo leží na rovine, ktorá sa nikdy nespomína v súvislosti s vrchmi.

V prospech Megidda hovoria napríklad tieto skutočnosti: Megiddo ležalo niekoľko kilometrov na JV od vrchu Karmel a bol odtiaľ pekný výhľad na nížinu Esdrolon (Jezrel). Z tohto miesta bolo možné dobre ovládať obchodné a vojenské cesty. Podľa Biblie prvý, kto toto miesto dobyl bol Jozue (*[[kniha Jozue|Joz]]* 12, 7-8,21). Neďaleko tohto miesta bola neskôr zničená Jabinova armáda, ktorej veliteľom bol Sisara (''Sdc'' 4, 14-16). V Megide zomrel aj judský kráľ Ochoziáš (''2 Kr'' 9, 27). Bol tu zabitý aj judský kráľ Joziáš, keď sa stretol s faraónom Nechaom (*2 Kr* 23, 29-30). Počas židovských dejín sa teda pri Meggide viedlo veľa vojen.

## Zdroje

*
*
*

## Externé odkazy
*Biblia – Armagedon

Kategória:Eschatológia
Kategória:Biblické miesta
2000 pred Kr.

## Udalosti
* Chetiti prišli do strednej Anatólie a vytvorili niekoľko samostatných kniežatstiev.

## Narodenia

Kategória:2. tisícročie pred Kr.
-8500