open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bertrand Russell

**Bertrand Russell ** (* 18. máj 1872, Trellech, Spojené kráľovstvo – † 2. február 1970, Penrhyndeudraeth) bol anglický filozof, logik, matematik, sociológ, od roku 1908 člen Londýnskej kráľovskej spoločnosti, verejný činiteľ, známy pacifista (za čo bol v období 1. svetovej vojny pol roka vo väzení), jeden zo zakladateľov analytickej filozofie. Russell zastával spočiatku stanoviská neorealizmu. Bol učiteľom a osobným priateľom L. Wittgensteina, aj pod jeho vplyvom prešiel k novopozitivizmu. V roku 1950 mu bola udelená Nobelova cena za literatúru.

Russell sa venoval širokej palete filozofických problémov: svoju koncepciu reality označoval ako logický atomizmus, podľa ktorého zmyslové údaje (=atomárne fakty) tvoria skutočnosť. Atomárne fakty sú vyjadrované atomárnymi výrokmi, ktoré sú spojením elementárneho mena s elementárnym predikátom. Spojením atomárnych výrokov vznikajú zložitejšie výroky, ktorých pravdivosť alebo nepravdivosť závisí od pravdivosti alebo nepravdivosti atomárnych výrokov, ktoré majú výpovedný obsah a môžeme ich overiť skúsenosťou.

## Pozri aj
*Russellov paradox

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Politickí filozofi
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Anglickí ateisti
Kategória:Pacifisti
Šabtaj ben Akiva Horovic

**Šabtaj ben Akiva Horovic** zvaný **Šeftel** (* okolo 1565 – † 1619) bol pražský kabalista a lekár, žiak Maharala. V kabale videl základ chápania človeka, z ktorého možno potom vychádzať aj pri chápaní sveta v jeho jednote. Čerpal z učenia Moše Cordovera.

## Dielo

* *Šefa tal* (1612, Hanau)
* *Nišmat Šabtaj ha-Levi* (1616, Praha)

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1565
Kategória:Úmrtia v 1619
Kategória:Lekári židovského pôvodu
Kategória:Kabala
Ernst R. Sandvoss

**Ernst R. Sandvoss** (* 1929) je nemecký filozof, profesor dejín filozofie na univerzite v Saarbrückene.

## Externé odkazy

Kategória:Narodenia v 1929
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí pedagógovia
Sarasvatí

[náhľad|Sarasvatí od [Raja Ravi Varma|Raja Raviho Varmu]]
**Sarasvatí** (v sanskrte सरस्वती, Sarasvatī) je hinduistická bohyňa, manželka boha-stvoriteľa Brahmu. Jej meno znamená doslova "plynúca". Je spájaná s múdrosťou, učenosťou, výrečnosťou a umeniami; vďaka nej vraj vznikol aj sanskrt a písmo dévanágarí. Ako jazdné zviera jej slúži labuť, poprípade páv či papagáj. Meno Sarasvatí nesie aj posvätná rieka známa z Véd, ktorá sa podľa tradície steká v podzemí s Gangou a Jamunou v Prajágu, dnešnom Iláhábáde.

## Literatúra
* 
* 

## Iné projekty

Kategória:Indické bohyne
Edward Sapir

**Edward Sapir** (* 26. január 1884, Lębork, Poľsko†  4. február 1939, New Haven, Connecticut, USA) bol americký jazykovedec a antropológ, zakladateľ amerického štrukturalizmu, žiak F. Boasa. Zaoberal sa všeobecnou jazykovedou, porovnávacou gramatikou indiánskych jazykov.

## Dielo
* *Language*, 1921
* *Selected Writings in Language, Culture and Personality*, 1949

## Pozri aj
* Sapirova-Whorfova hypotéza

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Antropológovia USA
Kategória:Jazykovedci USA
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Absolventi Kolumbijskej univerzity
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Georg Ferdinand Cantor

**Georg Ferdinand Ludwig Philipp Cantor** (* 3. marec 1845, Petrohrad, Rusko – † 6. január 1918, Halle, Nemecko) bol nemecký matematik, známy ako tvorca modernej teórie množín. Medzi matematikmi je známy rozšírením teórie množín o koncept transifinitných čísel, vrátane triedy kardinálnych a ordinálnych čísel. Cantor je takisto známy prácou na jedinečnej reprezentácii funkcií pomocou trigonometrických radov (zovšeobecnená verzia Fourierovych radov).

## Životopis
Narodil sa v Petrohrade ako syn dánskeho obchodníka Georga Waldemara Cantora a ruskej hudobníčky Márie Anny Böhmovej. V roku 1856 sa rodina presťahovala do Nemecka, kde mladý George pokračoval v štúdiách, ktoré ukončil doktorátom na Univerzite v Berlíne v roku 1867.

Cantor rozpoznal, že nekonečné množiny majú rôzne veľkosti, rozlišoval medzi spočítateľnými a nespočítateľnými množinami a dokázal, že množina všetkých racionálnych čísel \mathbb{Q} je spočítateľná, kým množina všetkých reálnych čísel \mathbb{R} je nespočítateľná, a teda v istom zmysle väčšia. Pôvodný dôkaz, ktorý vymyslel v decembri 1873 a zverejnil začiatkom roka 1874, bol postavený na trocha komplikovanejšom dôkaze sporom. Neskôr v roku 1891 použil v dôkaze známu Cantorovu diagonálnu metódu. V neskorších rokoch sa márne pokúšal dokázať hypotézu kontinua. Do roku 1897 objavil niekoľko paradoxov v elementárnej teórii množín.

Cantor tiež po prvýkrát použil symbol označujúci všetky reálne čísla.
 
Počas druhej polovice svojho života Cantor trpel záchvatmi depresie, ktoré vážne ovplyvnili jeho pracovné schopnosti a viedli k jeho opakovaným hospitalizáciám. Vracajúca sa despresia by dnes mohla byť pravdepodobne diagnostikovaná ako bipolárna porucha. Túto degeneráciu môžeme jasne vidieť v jeho publikácii o overení Goldbachovej domnienky pre všetky celé čísla menšie ako 1000 (overenia pre čísla do 10000 boli publikované desaťročia pred tým). Začal vydávať práce o literatúre, kde sa pokúšal dokázať, že Francis Bacon bol skutočným autorom Shakespeareových diel. Písal aj náboženské práce, v ktorých spracoval svoj koncept absolútneho nekonečna, ktoré prirovnal k Bohu. Počas prvej svetovej vojny prišiel o všetko a zomrel v liečebni pre duševne chorých v Halle.

Cantorove inovatívne metódy v matematike odolávali veľkému odporu, hlavne Leopolda Kroneckera, Hermanna Weyla, L.E.J Brouwera, Henriho Poincarého a Ludwiga Wittgensteina. Drvivá väčšina matematikov však prijala Cantorove práce o transifinitných množinách ako paradigmu nesmierneho významu.

Cantor dal matematike základ, na ktorom dodnes stavajú všetky jej disciplíny.

: „Nikto nás nesmie vykázať z Raja, ktorý pre nás vytvoril Cantor.“ David Hilbert

## Dielo
* Beiträge zur Begründung der transfiniten Mengenlehre, 1895 
* Gesammelte Abhandlungen (hrsg. von E. Zermelo), 1932

## Pozri aj
* Cantorova množina
* Cantorov paradox

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Cantorova biografia 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí matematici
Kategória:Osobnosti z Petrohradu
Kategória:Členovia Göttingenskej akadémie vied
John Rogers Searle

**John Rogers Searle** (* 31. júl 1932, Denver, Colorado – † 17. september 2025, Tampa, Florida) bol americký filozof, predstaviteľ analytickej filozofie, filozofie jazyka a lingvista. Z jeho prác vychádza teória rečových aktov. Analýzu rečových aktov Searle stotožňoval so sémantickou analýzou jazyka, pričom rečový akt sa mu javil ako kľúč k jazykovému významu.

## Dielo
* *Speech Acts*, 1969
* *Mysl, mozek a věda*, 1994

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Osobnosti z Denveru
Kategória:Filozofi USA
Kategória:Filozofi jazyka
Kategória:Filozofi mysle
Kategória:Analytickí filozofi
Kategória:Ateisti USA
Kategória:Ateistickí filozofi
Kategória:Výskumníci v oblasti umelej inteligencie
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Členovia Európskej akadémie vied a umení
Kategória:Absolventi University of Wisconsin–Madison
Kategória:Vyučujúci na University of Oxford
Michel Serres

**Michel Serres** (* 1. september 1930, Agen, Francúzsko† 1. jún 2019) bol francúzsky filozof, predstaviteľ postmodernej filozofie.

Od roku 1990 bol členom Francúzskej akadémie.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Filozofi vedy
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Členovia Európskej akadémie vied a umení
Wilhelm Schapp

**Wilhelm Schapp** (* 1884 – † 1965) bol nemecký právnik, fenomenológ, Husserlov göttingenský žiak.

Bol zakladateľom naratívnej fenomenológie alebo filozofie príbehov, filozofie príhod (Philosophie der Geschichten, Geschichtenphilosophie), ktorá sa pokúša o syntézu Husserlovej koncepcie času a životného sveta s motívmi Heideggerovej a Wittgensteinovej filozofie. Schappova filozofia sa snaží uvoľniť pohľad na fenomény každodenného života, pohľad zastretý vedami a filozofiou, v dôsledku čoho je každodenný život podrobený skresľujúcej optike. Schappovi ide o vedome antisystematické opisovanie fenoménov, vždy znovu a znovu sa overujúce v každom jednotlivom skúmaní a kriticky zvažujúce za a proti tej či onej zvolenej perspektívy: nie fenomenológ diriguje skúmanie, ale naopak, necháva sa tým, čo chce skúmať, dobrovoľne viesť. Precíznosť opisov spočíva práve v tom, že to, čo sa dá iba ťažko určiť, sa zachytáva v jeho prechodnosti a možných obmenách.

Podľa Schappa byť človekom znamená byť zapletený do príbehov (Menschsein heisst In-Geschichten-verstrikt-sein). Ja a príbehy, Ja a svet tvoria nedeliteľnú jednotu. Subjekt sa hrúži do príbehov a rozpúšťa sa v nich. Príhody/príbehy sú apriori otvorené útvary. Ja a My majú rovnakú pôvodnosť, pričom ich však nemožno nivelizovať, pretože každý je do toho istého príbehu zapletený ináč. Moju zapletenosť do príbehov nemôže za mňa nikto prevziať. Môj životný príbeh môžem realizovať, prežiť iba ja sám. Človek a jeho situácia sú prístupné jedine cez príbehy a ich vyrozprávanie (naráciu).

## Dielo

* *Beiträge zur Phänomenologie der Wahrnehmung. Halle/Gűttingen* 1910 (1. vyd.)
* *Beiträge zur Phänomenologie der Wahrnehmung. Mit einem Vorwort von C. F.
Graumann* Wiesbaden 1976 (2. vyd.)
* *Das Reichserbhofrecht*. 1934
* *Die neue Wissenschaft vom Recht (Eine phänomenologische Untersuschung). 2 Bde (I: Der Vertrag als Vorgegebenheit; II: Wert, Werk und Eigentum)* 1930/32
* *Erinnerungen an Edmund Husserl. Ein Beitrag zur Geschichte der Phänomenologie* 
* *In Geschichten verstrickt*. Zum Sein von Mensch und Ding. Hamburg 1953
* *In Geschichten verstrickt*. Zum Sein von Mensch und Ding. Wiebaden 1976. (2. vyd.) 
* *In Geschichten verstrickt*. Zum Sein von Mensch und Ding. 1985. (3. vyd.)
* *Philosophie der Geschichten*. Leer/Ostfriesland 1959. (1. vyd.)
* *Wissen in Geschichten. Zur Metaphysik der Naturwissenschaft*. Wiesbaden 1976
* *Zur Metaphysik der Naturwissenschaft*. Den Haag 1965 
* * Zur Metaphysik des Muttertums*. 1965 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1884
Kategória:Úmrtia v 1965
Kategória:Nemeckí filozofi
Georgi Schischkoff

**Georgi Schischkoff** (;  * 5. jún 1912, Nova Zagora, Bulharsko – 27. apríl 1991, Wasserburg am Inn, Nemecko) bol nemecký filozof a matematik bulharského pôvodu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Bulharskí filozofi
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Bulharskí matematici
Kategória:Nemeckí matematici
Kategória:Osobnosti z Novej Zagory
Kategória:Nemecké osobnosti bulharského pôvodu
August Wilhelm Schlegel

**August Wilhelm Schlegel** (* 8. september 1767, Hannover, Nemecko – † 12. máj 1845, Bonn) bol nemecký filozof, teoretik nemeckého romantizmu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Osobnosti z Hannoveru
Kategória:Absolventi Univerzity v Göttingene
Kategória:Členovia Göttingenskej akadémie vied
Karl Wilhelm Friedrich von Schlegel

**Karl Wilhelm Friedrich von Schlegel** (* 10. marec 1772 Hanover – † 11. január 1829 Drážďany) bol nemecký filozof kultúry, literárny kritik, literárny historik, prekladateľ, klasický filológ, indológ a básnik. Je považovaný za spoluzakladateľa romantizmu v nemeckej literatúre. Viac ako jeho literárne diela sa dočkali slávy jeho teoretické osnovy. 

Spoločne so svojím bratom Augustom Wilhelmom vydával časopis *[[Athenäum]]*. Ďalej prispieval do časopisu Deutschland a Concordia. V časopise Deutschland vyšli jeho recenzie Schillerových prác. Schlegel Schillera úplne strhal - rozkol medzi oboma filozofmi. Napísal kritiku i na Herderove Listy o humanite. Herderov nehodnotiaci postoj bol pre neho absolútne neprijateľný. Napáda jeho historicizmus, **formálne – metodologickú **stránku listu, **fragmentárnosť.**

Vrcholom všetkých umení je podľa neho poézia - a vrcholom gréckej poézie je tragédia. Najvýznamnejším predstaviteľom gréckej tragédie je Sofokles. 

## Dielo
* *Über das Studium der griechischen Poesie*, 1795 - 1797
* *Kritische Fragmente* (*Lyceums-Fragmente*), 1797
* *Fragmente* (*Athenaeums-Fragmente*), 1797 až 1798
* *Lucinde*, 1799 - tento román klasici zatracovali a romantici chválili. Dobová kritika ho označila za pornografiu. 

## Pozri aj
* Romantizmus
* Nemecká literatúra

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí spisovatelia románov
Kategória:Nemeckí prekladatelia
Kategória:Nemeckí básnici
Kategória:Nemeckí literárni historici
Kategória:Básnici romantizmu
Kategória:Literárni kritici
Kategória:Osobnosti z Hannoveru
Friedrich Schleiermacher

**Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher** (* 21. november 1768, Vroclav – † 12. február 1834, Berlín) bol nemecký filozof a protestantský teológ. Schleiermacher bol v úzkom styku s romantikmi, najmä s Friedrichom Schlegelom.

Jeho najslávnejším spisom je *O náboženstve – Reči k vzdelancom medzi tými, čo ním opovrhujú*, ktoré vznikli medzi rokmi 1798 a 1800 v Berlíne, kde bol Schleiermacher kazateľom a neskôr profesorom teológie na novozaloženej univerzite.

Náboženstvo Schleiermacher nepovažuje za myslenie alebo konanie, ale nazeranie a cit. Náboženstvo je zmysel pre nekonečno. Zbožnosť je pocit úplnej závislosti od niečoho vyššieho. V tomto pocite závislosti je nám bezprostredne daná istota božej existencie. Jediné, na čom záleží, je tento bezprostredný citový dotyk s nekonečnom; v porovnaní s ním sú dogmy, Písmo i viera v osobnú nesmrteľnosť bez významu. Aj v konaní všetko spočíva na náboženskom cítení, ktoré by malo sprevádzať všetko ľudské konanie. Človek, ktorý koná z tohto bezprostredného citu - keď sa mýli - je Schleiermacherovi milší než ten, kto sa podľa Kantovej etiky podrobuje tuhej sebadisciplíne.

V inom ohľade však Schleiermachera s jeho vymedzením náboženstva možno považovať za Kantovho pokračovateľa. Schleiermacher obhajoval starostlivé oddeľovanie vedenia a viery - hoci sám vo svojej osobe a vo svojom diele oboje spájal. Chcel dostáť svojím povinnostiam voči kresťanskej viere i voči slobodnému vedeckému bádaniu, chcel, aby viera nebola prekážkou bádaniu a bádanie aby neprekážalo viere. Tým určil ďalší smer vývoja nemeckého protestantizmu v 19. storočí.

V idei boha je - podľa Schleiermachera - myslená absolútna jednota ideálneho a reálneho s vylúčením akýchkoľvek protikladov; v pojme sveta sa však myslí relatívna jednota ideálneho a reálneho vo forme protikladu. Boha preto nemožno myslieť ani ako identického so svetom, ani ako odtrhnutého od sveta (panenteizmus).

## Dielo

* Über die Religion - Reden an die Gebildeten unter ihren Verächtern, 1799
* Grundlinien einer Kritik der bisherigen Sittenlehre, 1803
* Monologe, 1806
* Kurze Darstellung des theologischen Studiums, 1811
* Der christliche Glaube nach den Grundsätzen der evangelischen Kirche, I-II, 1821
* Entwurf eines Systems der Sittenlehre, 1835
* Sämtliche Werke, I-XXX, 1835-1864
* Dialektik, 1839
* Grunriss der philosophischen Ethik, 1841
* Kritische Gesammtausgabe, 1980 an.
Preklad:
* SCHLEIERMACHER, F.: *O náboženství.* Přel. J. Kranát. Praha: Vyšehrad 2012.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1768
Kategória:Úmrtia v 1834
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Osobnosti z Vroclavu
Moritz Schlick

**Schlick, Moritz**  (* 14. apríl 1882, Berlín, Nemecko – † 22. jún 1936, Viedeň, Rakúsko) bol rakúsky filozof a fyzik, vedúci predstaviteľ ranej etapy logického pozitivizmu, zakladateľ Viedenského krúžku.

M. Schlick si získal meno tým, že hľadal nové cesty skúmania základov vedy a usiloval sa nanovo a čisto vedecko-logickým spôsobom sformulovať kánon celého vedenia a poznania vo filozofii. Za hlavnú úlohu filozofie pokladal filozoficky exaktne pochopiť tie problémy, ktoré sa vyskytujú v špeciálnych vedách, a to pomocou prísne formalizovaného jazyka.

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Rakúski filozofi
Kategória:Osobnosti z Berlína
Max Scheler

**Max Scheler** (* 22. august 1874, Mníchov, Nemecko – † 19. máj 1928, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) bol nemecký filozof, jeden zo zakladateľov filozofickej antropológie, fenomenologickej axiológie a sociológie poznania. Jeho filozofia je pokusom o syntézu novokantovstva a filozofie života na základe Husserlovej fenomenologickej metódy.

## Pôsobenie
* bol najvýznamnejší predstaviteľ, patril k najsilnejším osobnostiam nemeckého duchovného života v 19. – 20. st. 
* bol filozof, psychológ, významný sociológ – dielo : Podstata a formy sympatie 
* Schelerov učiteľ bol Rudolf Eucken, od ktorého bol závislý vo svojich začiatkoch – tzv. rané obdobie 
* stredné obdobie- bol predovšetkým kresťanom a teistom diela: Formalizmus v etike a materiálna etika hodnôt, Prevrat hodnôt, Čo je v človeku večné 
* záverečné obdobie- opúšťa teizmus a kresťanstvo a zbližuje sa s panteizmom dielo: Miesto človeka v kozme- od jeho vydania sa datuje zrod modernej filozofickej antropológii jeho predčasná smrť Schelerovi zabránila v plnom rozvedení myšlienok tejto poslednej doby 
* Scheler uplatňuje fenomenologickú metódu najmä v náuke o poznaní, predovšetkým v etike, vo filozofii kultúry a náboženstva, teda v oblasti hodnôt.

## Filozofia
Podľa Schelera ľudská usilovnosť má byť nie vždy jasné poznanie – cieľ. V každom cieli je určitá hodnota. Človek sa vždy usiluje o hodnoty. Hodnoty sú absolútne, sebestačné a nemenné podstaty. Mení sa jedine naše poznanie hodnôt a náš vzťah k nim. Etiku budovať je možné len na plných a konkrétnych hodnotách. Scheler odporuje kantovskému formalizmu, ktorá chce princíp etiky hľadať vo forme všeobecne platného zákona. Hodnoty tvoria ríšu podstatných súvislostí. Existujú pozitívne a negatívne hodnoty. Existujú hodnoty vyššie a nižšie. Schelerova hierarchia hodnôt: najnižšie hodnoty sú zmyslového cítenia, hodnoty príjemného a nepríjemného, nad nimi hodnoty vitálneho cítenia, hodnoty ušľachtilého a nízkeho a vyššie stoja duchovné hodnoty poznania, spravodlivosť a jej protiklady a najvyššie sú náboženské hodnoty svätosti. Podľa Schelera sú dôležité hodnoty osobnosti. Pojem osoba má u Schelera hlavné postavenie. Ďalšou dôležitou hodnotou u Schelera je teória lásky. Láska nie je spoločenský cit a nie je to ani súcit. Láska vôbec nie je cit, čistá láska sa vždy obracia k osobe. Súčet všetkých hodnôt milovanej osoby nikdy nevysvetlí lásku. Vždy tu ostane navyše niečo nevysvetliteľného, totiž konkrétna milovaná osoba, pravý objekt lásky, Najvyššia forma lásky je láska božia a láska k Bohu. Scientistická filozofia /línia/- lat.

## Externé odkazy

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Osobnosti z Mníchova
Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling

**Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling** (* 27. január 1775, Leonberg – † 20. august 1854, Bad Ragaz) bol filozof, predstaviteľ nemeckého klasického idealizmu a jeho spojenia s romantikou. 

Učil v Jene, Würzburgu, Erlangene, Mníchove a Berlíne. Vzhľadom na neustále menenie jeho filozofie ho nazývali *Proteus filozofie*. 

V nadväznosti na Immanuela Kanta a Gottlieba Fichteho rozpracoval Schelling špekulatívnu filozofiu prírody - koncepciu hierarchie prírodných síl (potencií), ktorá napokon vyústila do filozofie identity. Protiklady subjektu a objektu, reálneho a ideálneho, prírody a ducha sa rozpúšťajú v absolútne ako identite ideálneho a reálneho. Toto absolútno možno bezprostredne postihnúť intelektuálnym nazeraním a v umení, ktoré stojí rovnoprávne vedľa filozofie či dokonca nad ňou a zjednocuje všetko, čo sa oddeľuje. V predmetoch empirickej skutočnosti je podľa toho či oného stupňa primerane zastúpená príroda alebo duch. V dôsledku toho tvorí ríša prírody i ríša ducha (dejiny) (vývinový) rad, ktorého jednotlivé stupne označuje Schelling ako potencie. Spríbuznené sú tieto potencie len prostredníctvom ich spoločného prazákladu – absolútna. Preto jeden stupeň nevzniká z druhého, ale absolútno ho necháva zo seba vzísť, aby tak dospelo k svojmu úplnému rozvinutiu.

Od roku 1807 sa Schelling zameriaval na problém slobody človeka a na jeho vzťah k Bohu založený v jeho vôli. Potom Schelling rozpracoval vo svojej metafyzike dejín náboženstva základy neskoršej vedy o náboženstve. Posledné štádium jeho filozofie predstavuje hlbokomyseľná, ťažko prístupná mystika.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1775
Kategória:Úmrtia v 1854
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Filozofi romantizmu
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Heinrich Schmidt

**Heinrich Schmidt** (* 18. december 1874, Masserberg, Nemecko – † 2. máj 1935, Jena) bol nemecký filozof, teoretický biológ a archivár, vedúci Archívu Ernsta Haeckela jenskej univerzity.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ernst-Haeckel-Haus der Universität Jena

## Zdroj
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Arnold Schönberg

**Arnold Schönberg** (* 13. september 1874, Viedeň, Rakúsko – † 13. júl 1951, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol rakúsky skladateľ, jeden z najdôležitejších zjavov hudby 20. storočia.
 
Väčšinu svojich hudobných skladieb vytvoril mimo tradičný tonálny systém – v tzv. atonalite. Vymyslel tiež metódu hudobnej skladby dodekafóniu používajúcu 12 tónovú hudobnú stupnicu. Schönberg začal svoj hudobný vývoj ako violončelista a skladateľ-samouk. Skladateľsky bol Schönberg najviac ovplyvnený Antonínom Dvořákom a Richardom Wagnerom. Neskôr sa stal rozhodným stúpencom Johannesa Brahmsa a Gustava Mahlera. Prvé Schönbergove skladby obsahujú typické rysy neskorého romantizmu: Zjasnená noc, Piesne z Gurre, symfonická báseň Pelleas a Melisanda, zbor Mier na Zemi).

Od roku 1908 začala jeho hudba opúšťať tradičný tonálny systém. Od tohto okamihu sa stala jeho hudba atonálnou. (Schönberg sám navrhoval pojem „atonikal“, z ktorého sa vyvinuli pojmy atonálny a atonalita). Medzi jeho klasické atonálne diela patrí Drei Klavierstücke (Tri skladby pre klavír), z roku 1909.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Rakúski hudobní skladatelia
Kategória:Osobnosti na izraelských poštových známkach
Kategória:Osobnosti na rakúskych poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Viedne
Kategória:Pochovaní na Viedenskom ústrednom cintoríne
Joseph Alois Schumpeter

**Joseph Alois Schumpeter** (* 8. február 1883, Třešť – † 8. január 1950, Taconic, Connecticut, USA) bol významný rakúsky a americký ekonóm, ktorý sa narodil na Morave. Teoretik antiimperializmu.

Bol profesorom na viacerých univerzitách Rakúsko-Uhorska a od roku 1932 v Harvarde. Vo Viedni ako profesor nikdy nepôsobil, hoci sa o to celý život usiloval. 

Zaoberal sa teóriou spoločenských a inštitucionálnych zmien, najmä teóriou hospodárskeho rozvoja, dynamiky a štrukturálnych zmien trhovej ekonomiky. Bol prívržencom matematicko-funkčného smeru teórie hraničnej užitočnosti, autor teórie samolikvidácie kapitalizmu, teórie inovácie, vypracoval vlastnú teóriu úroku. Bol dôsledným zástancom evolucionizmu.

## Schumpeterov antiimperializmus
Imperializmus je bezúčelná snaha štátu expandovať silou, bez určených limitov. Považuje sa za atavizmus, teda návrat späť. Spadá do skupiny vecí, ktoré tu sú od skorých dôb, ktoré hrajú rolu v každej konkrétnej situácii. Sú však nevysvetliteľné dnešnými podmienkami, iba minulosťou (pozri evolucionizmus). Imperializmus je atavizmus sociálnej štruktúry a atavizmus individuálnych emocionálnych zvykov. Moderný imperializmus je pozostatkom absolutistických monarchií, nepramení z kapitalizmu. Ani exportné monopoly nie sú imperializmom, a nikdy by sa nepretransformovali do imperializmu nebyť vojenskej mašinérie a s ňou súvisiacou spoločenskou atmosférou, vôle bojovať zdedenej z minulosti, a provojensky orientovanej triedy (napríklad šľachty). Spojenectvo buržoázie s vojnychtivými triedami im dovoľuje generovať veľké zisky a udržiavať bojové inštinkty a idei dominancie. To vedie k spoločenským vzťahom, vysvetliteľným vzťahom produkcie, nie však vzťahom produkcie v kapitalizme samotnom.

## Dielo
* *Wesen und Hauptinhalt der theoretischen Nationalökonomie*, 1908
* *Wie studiert man Sozialwissenschaft*, 1910
* *Theorie der wirtschaftlichen Entwicklung*, 1911
* *Zur Soziologie der Imperialismus*, 1919
* *Business Cycles*, 1939; dt.: *Konjunkturzyklen*, 1961
* *Capitalism, Socialism, and Democracy*, 1942 
* *Aufsätze zur Soziologie*, 1953
* *History of Economic Analysis*, 1954

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''Joseph Schumpeter in Graz'' 
* Schumpeter-Archiv 

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Rakúski ekonómovia
Kategória:Vyučujúci na Univerzite v Graze
Henry Sidgwick

**Henry Sidgwick** (* 31. máj 1838, Skipton, Spojené kráľovstvo – † 28. august 1900, Cambridge) bol anglický filozof, od roku 1883 profesor v Cambridge. Zastával ideu morálneho usporiadania sveta v zmysle Kantovom a Fichteho a označoval sa ako utilitarista na intuicionálnej báze.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Stránka Henryho Sidgwicka

## Zdroj
* 

Kategória:Narodenia v 1838
Kategória:Úmrtia v 1900
Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Utilitariáni
Georg Simmel

**Georg Simmel** (* 1. marec 1858, Berlín, Nemecko – † 28. september 1918, Štrasburg, Francúzsko) bol nemecký filozof a sociológ (zakladateľ formálnej sociológie), teoretik umenia, najdôležitejší predstaviteľ filozofie života.

## Životopis
Narodil s v Berlíne a strávil tam väčšinu svojho života. Študoval sociológiu a históriu na Berlínskej univerzite. Od roku 1885 tam prednášal. V roku 1914 sa stal riadnym univerzitným profesorom na universite v Štrasburgu.

Spolu s M. Weberom a F. Tönniesom je zakladateľom *Nemeckej spoločnosti pre sociólogiu* (1909). 
V roku 1890 sa oženil s Gertrudou Kinel. Neskôr s ňou mal syna Gertmunda.
Tesne pred koncom I. svetovej vojny zomrel na rakovinu (HCC). 

## Sociológia G. Simmela
Simmel je zakladateľom a významným predstaviteľom tzv. formálnej sociológie. Sociológiu vymedzuje ako vedu skúmajúcu *formy zospoločenštenia*. Simmel sa teda nezaoberá skúmaním spoločnosti ako celku, nevenuje sa minulosti, ani neprognózuje budúcnosť, čím sa líši od svojich sociologických súčasníkov. Predmetom jeho záujmu je analýza súčasného života spoločnosti.

Simmel rozlišuje formu a obsah sociálnych javov. Zaujímajú ho iba všeobecné formy vzťahov, ktoré nie sú viazané časovo ani priestorovo. Sú to napr. vzťahy nadriadenosti a podriadenosti, napodobňovania, deľby práce, konkurencie, vytváranie strán, reprezentácie, vnútornej konsolidácie. Tieto formy možno nájsť v rozmanitých sociálnych skupinách, líšiacich sa cieľom a významom (štát, hospodárske spoločenstvo, rodina, cirkev, gang a pod.).

Simmelove poňatie sociológie ovplyvnilo najmä americkú sociológiu. Z jeho prác vychádza napr. teória konfliktu alebo sociológia každodennosti.

## Dielo
* *Die Probleme der Geschichtsphilosophie*, 1892
* *Philosophie des Geldes*, 1900
* *Soziologie*, 1908
* *Hauptprobleme der Philosophie*, 1910
* *Grundfragen der Soziologie*, 1917
* *Der Konflikt der modernen Kultur*, 1918
* *Das Geld in der modernen Cultur* 1896

## Externé odkazy
* 
* Simmelova esej "Peníze v moderní kultuře" 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Absolventi Humboldt-Universität zu Berlin
Kategória:Osobnosti z Berlína
Kategória:Vyučujúci na Štrasburskej univerzite
Peter Sloterdijk

thumb|Peter Sloterdijk
**Peter Sloterdijk** (* 26. jún 1947, Karlsruhe) je nemecký filozof, esejista, teoretik a kritik kultúry, predstaviteľ postmodernej filozofie.

## Dielo
* *Kritik der zynischen Vernunft* (*Kritika cynického rozumu*), 1983

## Externé odkazy
* 

Kategória:Osobnosti z Karlsruhe
Kategória:Nemeckí filozofi
Sofokles

220px|náhľad|Sofokles
**Sofokles** alebo **Sofoklés** () (* 497/496 pred Kr., Kolónos – † 406/405 pred Kr., Atény) bol najväčší grécky dramatik, autor tragédií, 18-násobný víťaz dionýzií, kňaz a politik v Aténach.

Sofokles bol politicky aktívny v roku 443 pred Kr./442 bol pokladníkom atického námorného spolku. V roku 441/440 pred Kr. bol stratégom (spolu s Periklom) vo vojne proti Samu.

Ako kňaz výraznou mierou prispel k zavedeniu Asklépiovho kultu do Atén.

## Diela
Sofokles patrí spolu so starším Aischylom a mladším Euripidom medzi najvýznamnejších starovekých dramatikov. Napísal 123 tragédií, ale z nich sa kompletne zachovalo iba sedem, z tých ostatných sa zachovali len niektoré slová a písmená.

Sofokles svojím prístupom zvýšil dramatickosť deja, uvoľnil z trilogickej väzby a zaviedol tretieho herca. Vylúčil zbor z dramatického diania. Zbor iba komentoval a dopĺňal dej, no už do neho nezasahoval. 

Zachované hry (roky sú približné):
* *[[Antigona (Sofokles)|Antigona]]* (442 pred Kr.)
* *[[Vládca Oidipus]]* (427 pred Kr.)
* *[[Oidipus na Kolóne]]* (407 pred Kr.)
* *[[Aiás]]* (445 pred Kr.)
* *[[Trachiňanky]]* (413 pred Kr.)
* *[[Elektra]]* (410 pred Kr.)
* *[[Filoktetes]]* (410 pred Kr.)
* *[[Ichneutai]]* - Sliediči (zachovalo sa asi 400 veršov)

## Iné projekty

Kategória:Dramatici starovekého Grécka
Kategória:Osobnosti na gréckych poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Atén
Robert C. Solomon

**Robert C. Solomon** (* 14. september 1942, Detroit, Michigan, USA† 2. január 2007, Zürich, Švajčiarsko) bol americký filozof, profesor Texaskej univerzity v Austine. Akcentoval problémy etiky a psychológie.

## Dielo
* *Passions* (*O vášňach*), 1976
* *Continental Philosophy since* 1750, 1988 /pozri: Vzostup…, 1996
* *Passions for Justice* (*Zaujatie pre spravodlivosť*), 1990
* *Ethics* (*Etika*), 1992
* *Ethics and Excellence* (*Etika a dokonalosť*), 1993
* *Vzostup a pád subjektu alebo od Rousseaua po Derridu. Európska filozofia od r. [[1750]]*, 1996 /preklad *Continetal Philosophy* z r. 1988

## Referencie

## Externé odkazy
* True to Our Feelings: What Our Emotions Are Really Telling Us, Review by Ronnie de Sousa, University of Toronto

## Zdroj

Kategória:Filozofi USA
Kategória:Esejisti USA
Kategória:Epistemológovia
Kategória:Existencialisti
Kategória:Fenomenológovia
Kategória:Filozofi dejín
Kategória:Filozofi mysle
Kategória:Filozofi náboženstva
Kategória:Spisovatelia literatúry faktu
Kategória:Vysokoškolskí pedagógovia USA
Kategória:Absolventi University of Michigan
Kategória:Vyučujúci na University of Texas at Austin
Kategória:Osobnosti z Detroitu
Pitirim Alexandrovič Sorokin

**Pitirim Alexandrovič Sorokin** (* 21. január 1889, Turija, Ruská ríša – † 10. február 1968, Winchester, Massachusetts, USA) bol americký sociológ a filozof kultúry ruského pôvodu

Bol tvorcom sociologickej teórie dynamického kultúrneho vývinu, ktorého jednotlivé momenty Sorokin vysvetľuje z dialektiky osobných zásahov do sociálneho diania pomocou metódy kultúrnomorfolickej reflexie celostnosti. Hlavnou ideou Sorokinovho myšlienkového úsilia bola idea integrácie (odtiaľ: integralizmus) nespočetných kultúrnych systémov do troch ideálnych typov všeprenikajúcich supersystémov: ideacionálneho (ideational) (religiózno-spirituálneho), idealistického (idealistic) (racionálnologického) a zmyslového (sensate). Základom každého supersystému sú štyri filozofické premisy, ktoré sú jeho integrujúcim faktorom, totiž predstavy o podstate objektívneho sveta, o podstate potrieb, o úrovni a o spôsoboch ich uspokojovania. Spôsob poznávania, pomocou ktorého sa získavajú tieto predstavy, určuje štruktúrny štýl kultúry.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofi USA
Kategória:Aktivisti USA
Kategória:Osobnosti USA ruského pôvodu
Kategória:Sovietski disidenti
Kategória:Absolventi Petrohradskej štátnej univerzity
Vladimir Sergejevič Soloviov

**Vladimir Sergejevič Soloviov** (; * 28. január 1853, Moskva – † 13. august 1900, Moskva) bol ruský filozof, teológ, mystik, publicista a básnik. V jeho učení je hlavnou idea všejednotného súcna.

## Ďalšia literatúra
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Ruskí filozofi
Kategória:Ruskí básnici
Kategória:Ruskí teológovia
Kategória:Ruskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Sofiológia
Kategória:Pochovaní na Novodievčom cintoríne
Robert Spaemann

**Robert Spaemann** (* 5. máj 1927, Berlín, Nemecko – † 10. december 2018, Stuttgart, Nemecko) bol nemecký filozof, predstaviteľ postmodernej filozofie; zaoberal sa hlavne praktickou a politickou filozofiou.

Študoval na univerzite v Münsteri, kde získal habilitáciu v roku 1962. Prednášal filozofiu najprv v Stuttgarte (1962 - 1968), v Heidelbergu (1968 - 1972), potom v Mníchove až do svojho odchodu na dôchodok v 1992.

Ako konzervatívny filozof sa zaujímal najmä o etiku založenú na kresťanstve. Toto ho priviedlo k verejným vyjadreniam proti atómovým zbraniam, eutanázii, potratom a kritickému postoju voči utilitarizmu. V roku 2006 sa zúčastnil na stretnutí filozofov a vedcov, ktoré zorganizoval pápež Benedikt XVI. na tému evolúcia.

## Externé odkazy

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Rímskokatolícki filozofi
Kategória:Nemeckí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Berlína
Herbert Spencer

**Herbert Spencer** (* 27. apríl 1820, Derby, Spojené kráľovstvo – † 8. december 1903, Brighton) bol anglický filozof, predstaviteľ pozitivizmu a hlavný predstaviteľ evolucionizmu 2. polovice 19. storočia. Bol aj mysliteľom klasického liberalizmu viktoriánskej éry, objavuje sa uňho heslo *[[There is no alternative]]*.

## Dielo
* ''Social Statics: or, The Conditions Essential to Human Happiness Specified, and The First of Them Developed'' (1851)
* ''First Principles'' (1862)
* *Principles of Biology* (1864-1898)
* *Principles of Psychology* (1870-1880)
* *Principles of Sociology* (1874-1896)
* *Principles of Ethics* (1879-1892)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Anglickí filozofi
Rudolf Stammler

**Rudolf Stammler** (* 19. február 1856, Alsfeld, Nemecko – † 25. apríl 1938, Wernigerode) bol nemecký filozof práva, profesor v Berlíne, predstaviteľ marburskej školy. Zastával novokantovskú filozofiu práva; jeho sociálnym ideálom je spoločenstvo slobodoprajných ľudí.

## Referencie


## Externé odkazy
* Rudolf Stammler 

## Zdroj

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Absolventi Gießenskej univerzity
Wilhelm Stern

**Wilhelm Stern** (* 11. august 1844 – † 1918) bol nemecký psychológ; venoval sa výskumu reči. Predchodca psycholingvistiky.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia 11. augusta
Kategória:Narodenia v 1844
Kategória:Úmrtia v 1918
Kategória:Nemeckí filozofi
Lorenz von Stein

**Lorenz von Stein** (* 15. november 1815, Borby, Nemecko – † 23. september 1890, Weidlingen) bol nemecký filozof štátu a spoločnosti.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Absolventi Univerzity v Kieli
Dugald Stewart

**Dugald Stewart** (* 22. november 1753, Edinburgh, Škótsko, Spojené kráľovstvo – † 11. jún 1828, Edinburgh, Škótsko, Spojené kráľovstvo) bol škótsky filozof a matematik, predstaviteľ škótskej školy, ktorý najhlbšie rozpracoval filozofiu common sensu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Škótski filozofi
Kategória:Škótski matematici
Kategória:Politickí filozofi
Stilpón z Megary

**Stilpón z Megary** bol starogrécky filozof, predstaviteľ megarskej školy.

Podľa Stilpóna je konečným zmyslom ľudského života vedenie a na ňom sa zakladajúca praktická súdnosť, umožňujúca človeku vnútornú slobodu a uspokojenie v podobe apatie.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Grécki filozofi z klasického obdobia
Kategória:Filozofi starovekého Grécka
Kategória:Megarská škola
James Hutchison Stirling

**James Hutchison Stirling** (* 22. január 1820, Glasgow, Spojené kráľovstvo – † 19. marec 1909, Edinburgh) bol škótsky filozof a kritik, iniciátor hegelovského hnutia v Anglicku, predstaviteľ absolútneho idealizmu.

## Referencie


## Externé odkazy
*James Hutchison Stirling: His Life and Work

## Zdroj

Kategória:Škótski filozofi
Francisco Suárez

**Francisco Suárez** (* 15. január 1548, Granada, Španielsko – † 25. september 1617, Lisabon, Portugalsko) bol španielsky teológ a filozof, člen jezuitského rádu, zavŕšiteľ scholastiky.

Je autorom diela *Disputationes metaphysicae*, patriaceho medzi najdôkladnejšie príručky scholastickej metafyziky. Rozum má možnosť poznať aj to, čo je jednotlivo-konkrétne.

File:Francisco Suarez (1590) Commentariorum ac disputationum in tertiam partem divi Thomae.png|*Commentariorum ac disputationum in tertiam partem divi Thomae* (1590).
File:Prima pars Summae theologiae de Deo vno et trino BEIC3 V00042 F0006.tif|*Summae theologiae. De Deo uno et trino*, I, 1607
File:Francisco Suarez (1625) Operis de religione.png|*Operis de religione* (1625).
File:Francisco Suarez (1745) De incarnatione, pars 1.png|*De incarnatione, pars prima* (1745).
File:Francisco Suarez (1746) De incarnatione, pars 2.png|*De incarnatione, pars secunda* (1746).


## Externé odkazy
* 

Kategória:Španielski filozofi
Kategória:Španielski teológovia
Henrich Suso

Blahoslavený **Henrich Suso** (* 21. marec 1295/1297, Konstanz alebo Überlingen, Nemecko – † 25. január 1366, Ulm) bol nemecký dominikán, kňaz, filozof, predstaviteľ mystiky, žiak J. Eckharta.

## Uctievanie
Henrich Suso bol vyhlásený za blahoslaveného ekvipolentne v piatok 22. apríla 1831 pápežom Gregorom XVI. Katolícka cirkev si tohto blahoslaveného pripomína 25. januára.

## Referencie


## Pozri aj

* Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi

## Externé odkazy
* Životopis (po anglicky)

Kategória:Narodenia 21. marca
Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia 25. januára
Kategória:Úmrtia v 1366
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 25. januára
Ludvík Svoboda

**Ludvík Svoboda** môže byť:
* česko-slovenský (český) generál a komunistický politik (18951979), prezident ČSSR, pozri Ludvík Svoboda (prezident)
* česko-slovenský (český) komunistický politik KSČ (* 1929), poslanec Národného zhromaždenia ČSSR a Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia ČSSR, pozri Ludvík Svoboda (1929)
* český marxistický filozof a diplomat (19031977), pozri Ludvík Svoboda (filozof)

## Pozri aj
* Svoboda

Svoboda, Ludvík
Emanuel Swedenborg

**Emanuel Swedenborg** (* 29. január 1688, Štokholm, Švédsko - † 29. marec 1772, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol švédsky filozof, vedec, mystik a teozof.

Bol známy svojimi prácami z matematiky, mechaniky, astronómie a baníctva; spočiatku boli jeho práce preniknuté duchom racionalizmu leibnizovsko- wolffovského typu. Neskôr sa vyhlásil sa jasnovidca a začal alegoricky komentovať bibliu. Na jeho teozofické učenie mal vplyv gnosticizmus a židovská kabala.

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Švédski filozofi
Kategória:Okultisti
Kategória:Osobnosti zo Štokholmu
Kategória:Teozofi
Kategória:Absolventi Uppsala universitet
Ján Szomolányi

**Ján Szomolányi** je slovenský logik a filozof.

## Dielo
* Základné logické kalkuly. Bratislava: Univerzita Komenského 1975. 146 s.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Slovenskí logici
Kategória:Slovenskí autori náučnej literatúry
Šora Nogma

**Šora Nogma** (* 1794 – † 1844, Petrohrad) bol kabardský filozof, predstaviteľ osvietenskej filozofie, historik a básnik.

Šora Nogma vytvoril prvú abecedu a gramatiku kabardského jazyka a kabardsko-ruský slovník.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1794
Kategória:Úmrtia v 1844
Kategória:Ruskí filozofi
Kategória:Osobnosti kabardského pôvodu
Ádi Šankara

**Ádi Šankara** (iné názvy: **Ádi Šankaráčárja**, **Áčárja Šankara**, **Šrí Šankara**, **Šankara Bhagatpádáčárja**, **Ádi Šankaráčári**, **Ádi Šankaran**;  , , ; * asi 788 – † 820) bol indický filozof, systematizátor (komentátor Bádarájanovej Brahmasútry) klasickej védánty, hlavný predstaviteľ smeru advaita; predstaviteľ džňánajogy. Šankaru považujú za najväčšieho indického mysliteľa všetkých dôb.

Šankara vychádza vo svojej filozofii plne z upanišád, zmieruje ich vzájomné protirečenia a rovnako ako mímánsa ich považuje za zjavenú pravdu, ktorú stačí len správne pochopiť a vyložiť.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Iné projekty

Kategória:Starovekí indickí filozofi
Kategória:Narodenia v 788
Kategória:Úmrtia v 820
Milan Štefanko

Doc. PhDr. **Milan Štefanko**, CSc. († 10. október 2016, Bratislava) je slovenský filozof a vydavateľ filozofickej literatúry; vlastník vydavateľstva IRIS. Pôsobí na Katedre filozofie Filozofickej fakulty UKF v Nitre.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí vydavatelia
Hyppolite Taine

**Hyppolite Taine** (* 21. apríl 1828, Vouziers – † 5. marec 1893, Paríž) bol francúzsky filozof, predstaviteľ pozitivizmu, nasledovník A. Comta.

## Bibliografia
* *Philosophie de l'art* [Filozofia umenia], 1882
* *Essais de critique et d'histoire* [Eseje o kritike a histórii], 1858
* *Origines de la France contemporaine* [Korene súdobého Francúzska], 1875-1893
* *De l'Intelligence* [O inteligencii], 1870

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski historici
Kategória:Francúzski autori náučnej literatúry
Kategória:Absolventi École Normale Supérieure
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Vyučujúci na École nationale supérieure des beaux-arts
Christian Thomasius

**Christian Thomasius** (* 1. január 1655, Lipsko, Nemecko – † 23. september 1728, Halle) bol nemecký osvietenský filozof, profesor v Lipsku (odkiaľ bol za svoje osvietenské náhľady vypudený teológmi).

Od roku 1690 bol profesorom v Halle, kde v roku 1694 pomáhal založiť univerzitu a roku 1710 sa stal jej rektorom. Jeho zrozumiteľné a často i provokatívne prednášky o naliehavých témach priťahovali množstvo poslucháčov a založili povesť univerzity v Halle..

V roku 1688 prednášal ako prvý filozof po nemecky. Vyznačoval sa skôr kritickým, než hlbokým myslením. Mravnosť pokladal za vyššiu než právo.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Forschungsportal Thomasius-Forschung
* Bibliographie der Thomasius-Literatur 1945–2008 von Frank Grunert 

## Zdroj
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Osobnosti z Lipska
Térah

náhľad|Obraz Téraha zo 16. storočia
**Térah** alebo **Terach** alebo **Táre** bol Nachorov (Náchorov) syn a Abrahámov otec, spomenutý v Starom zákone. 
Táre (Térah) bol Chaldejec (Aramejec) žijúci najprv v meste Pádan-aram, neskôr sa s rodinou presťahoval do mesta Ur a nakoniec zakotvil v meste Haran (Cháran), kde aj zomrel.
Podľa Biblie žil 205 rokov a keď mal 70 rokov splodil Abrama. Okrem Abrama mal ešte s tou istou ženou synov Nachora (Náchora) a Arana (Hárana). Abram mal ženu Sarai (Sáraj), jeho nevlastnú sestru a Aranova dcéra Melcha bola Nachorovou ženou.

## Referencie

Kategória:Biblické postavy
Michael Theunissen

**Michael Theunissen** (* 11. október 1932, Berlín – † 18. apríl 2015, tamtiež) bol nemecký filozof, profesor v Heidelbergu. V stredobode jeho záujmu historickofilozofického záujmu je nemecký idealizmus, pohegelovské myslenie a fenomenológia. Vychádzajúc z týchto zdrojov, snaží sa vyčerpať materiálnu náplň dialektiky a reinterpretovať ju dialogicky.

## Dielo (výber)
* *Der Andere: Studien zur Sozialontologie der Gegenwart*, 1965
* *Sein und Schein: die kritische Funktion der Hegelschen Logik*, 1978
* *Selbstverwirklichung und Allgemeinheit: zur Kritik des gegenwärtigen Bewusstseins*, 1982
* *Negative Theologie der Zeit*, 1991
* *Schicksal in Antike und Moderne*, 2004

## Ocenenia (výber)
* 2001 - Dr. Leopold Lucas-Preis
* 2004 - Karl-Jaspers-Preis
* 2015 - Hegel-Preis (In memoriam)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Fenomenológovia
Kategória:Filozofi 20. storočia
Kategória:Filozofi 21. storočia
Kategória:Osobnosti z Berlína
Joseph John Thomson

Sir **Joseph John Thomson** (* 18. december 1856, Manchester, Spojené kráľovstvo – † 30. august 1940, Cambridge) bol britský experimentálny fyzik.

## Objavy
V roku 1897 objavil elektrón, pri štúdiu elektrickej vodivosti plynov, presnejšie vlastností katódového žiarenia. Za tento objav, ktorým sa začala éra časticovej fyziky, získal v roku 1906 Nobelovu cenu za fyziku. Ako riaditeľ Cavendishovho laboratória na univerzite v Cambridge viedol alebo podporoval veľa základných experimentov, ktoré stáli pri zrode modernej fyziky na začiatku 20. storočia. Pod jeho vedením pracovalo mnoho neskorších nositeľov Nobelových cien ako napr. Ernest Rutherford alebo Francis William Aston.

V roku 1904 navrhol model atómu, ktorý spočíval v záporne nabitých elektrónoch (vtedy ich označoval len ako častice) obklopených "polievkou" kladného náboja.

Thomsonov syn, George Paget Thomson, získal tiež Nobelovu cenu za fyziku v roku 1937. Zaujímavosťou a tiež trochu kuriozitou modernej fyziky je, že George Thomson získal Nobelovu cenu za výskum vlnových vlastností elektrónu pri difrakcii elektrónov na kryštáloch.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Anglickí fyzici
Kategória:Experimentálni fyzici
Kategória:Absolventi University of Cambridge
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Radu za zásluhy (Spojené kráľovstvo)
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Prezidenti Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Osobnosti z Manchestru
Kategória:Pochovaní vo Westminsterskom opátstve
Kategória:Členovia Göttingenskej akadémie vied
Wilhelm Totok

**Wilhelm Totok** (* 12. september 1921, Sânnicolau Mare, Rumunsko† 2. máj 2017, Leverkusen, Nemecko) bol  nemecký filozof, autor *Príručky dejín filozofie*.

## Referencie


## Externé odkazy
* Biographische und bibliographische Informationen über Wilhelm Totok

## Zdroj

Kategória:Rumunskí filozofi
Kategória:Nemeckí filozofi
Thoukydides

náhľad|Thukydides
**Thoukydides** (iné názvy: **Thúkýdidés, Thúkydides, Thukydides, Tukydides, Túkydides**; * asi 460 pred Kr., Atény – † asi 396 pred Kr.) bol grécky historik, po matke potomok tráckych kráľov. Jeho jediným známym, ale veľmi významným dielom sú *Dejiny Peloponézskej vojny*.

Jeho celé meno poznáme vďaka Plutarchovi, ktorý ho zaznamenal z jeho náhrobného nápisu:„Syn Olorov z domu Halimús“. Jeho hrob bol situovaný v severozápadnom rohu Akropole v areáli rodu Kimonov, do ktorého patril okrem iných i Miltiades, víťaz z bitky pri Maratóne, takže s určitosťou bol s nimi v príbuzenskom vzťahu. To mu umožňovalo vidieť do politických plánov aténskych špičiek, hlavne Periklových politických odporcov. Vo svojom diele sa zmieňuje o ich imperialistických plánoch zahŕňajúcich dobytie Sicílie, Kartága i Itálie. Uvádza, že po svojom vyhnanstve mal lepšie informácie o činnosti Peloponézskeho spolku. 

Bol veľmi zámožný, zmýšľaním umiernený aristokrat. Za jediné spoľahlivé údaje z jeho života sa považujú osobné zmienky v jeho diele. Preto vieme, že na začiatku peloponézskej vojny musel byť skoro dospelý a sám uvádza, že ju prežil celú. Zomrel krátko po jej skončení, pretože svoje dielo nedotiahol až do záverečného pádu Atén, i keď sa o tejto udalosti zmieňuje. Pravdepodobne zomrel pred rokom 399 pred Kr., pretože evidentne nevedel o udalostiach z tohto roku, začiatku Korintskej vojny. Bezpochyby mal vzťah k Trácii – meno jeho otca je jednoznačne trácke a vieme, že mal právo v tejto oblasti ťažiť zlato. Tvrdenia o jeho kráľovskom pôvode sú považované za pochybné. V štrnástom roku vojny velil aténskemu loďstvu dislokovanému v južnej Trácii. Po ťažení spartského vojvodcu Brásida nedokázal zabrániť pádu strategicky významného mesta Amfipolis, za čo bol poslaný do vyhnanstva. Do mesta sa vrátil až po porážke Atén.

Preslávil sa ako historik svojej doby, v ktorej zúrila peloponézska vojna. Roku 424 pred Kr. bol zvolený za jedného z desiatich stratégov. Bol to prvý historik, ktorý pri písaní dejín odmietol zdôvodňovať ľudské zlyhania zásahmi bohov, na rozdiel od svojho predchodcu Herodota. Thukydides sa zaoberal aj ekonomickými aspektmi vojny. Ako prvý historik vôbec dôsledne overoval fakty a v prípade nejasnosti uvádzal i rozporné verzie. Často cituje štátne zmluvy, ktoré sa zachovali i z iných prameňov, vďaka čomu je považovaný za veľmi spoľahlivý zdroj. Ako prvý zaviedol časové datovanie udalostí podľa olympiád. Dovtedy sa datovalo podľa najdôležitejších úradníkov v jednotlivých mestách čo bolo veľmi neprehľadné. Za najdôležitejšiu časť jeho diela je považovaná prvá kniha Dejín. Popisuje tu udalosti o ktorých sa nezachovali žiadne iné alebo len útržkovité správy.

## Iné projekty

## Zdroje
* 
* 

Kategória:Narodenia v 5. storočí pred Kr.
Kategória:Úmrtia v 4. storočí pred Kr.
Kategória:Filozofi starovekého Grécka
Kategória:Historici starovekého Grécka
Kategória:Staroveké Atény
Kategória:Osobnosti na gréckych poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Atén