open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skalky (geomorfologický podcelok)

náhľad|Pohľad na Skalky od východu

**Skalky** sú geomorfologický podcelok Súľovských vrchov. Nachádzajú sa vo východnej časti pohoria v tesnej blízkosti Rajeckých Teplíc a najvyšším vrcholom sú  vysoké Skalky.

## Poloha
Podcelok sa nachádza na území okresu Žilina a ohraničuje ho Rajecká kotlina z juhu, Žilinská pahorkatina (oba podcelky Žilinskej kotliny) z východu a severu a zo západu Súľovské skaly.Územie odvodňujú prítoky Rajčanky.

## Významné vrcholy
* Skalky ()
* Tlstá hora ()
* Drieňovica ()

## Ochrana prírody
Vápencové Skalky nie sú celoplošne chránené, no leží tu prírodná rezervácia Slnečné skaly, prírodná pamiatka Poluvsianska skalná ihla a Turská skala. V centrálnej časti sa nachádza kultúrna pamiatka Lietavský hrad.

## Turizmus
Najvýchodnejší výbežok Súľovských vrchov je najmä vďaka vápencovým bralám atraktívnym cieľom turistov. V centrálnej časti je pomerne zachovaná ruina rozsiahleho Lietavského hradu. Priamo z kúpeľného mestečka Rajecké Teplice vedú turistické trasy rôznymi smermi:
* po  zelenej trase na Skalky a ďalej na Lietavský hrad
* po  modrej trase na Skalky a cez Slnečné skaly ďalej do Lietavskej Lúčky
* po  žltej trase cez sedlo Patúch (rázc. pod Žibridom) do Súľova

## Referencie

Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Kategória:Súľovské vrchy
Stredoeurópska liga vo volejbale mužov 2012/13

**Stredoeurópska liga vo volejbale mužov** v **sezóne 2012/13** bol 8. ročník stredoeurópskej ligy vo volejbale mužov, ktorú organizuje MEVZA. Prvýkrát sa v nej zúčastnili až 2 kluby zo Slovenska. Tým druhým klubom bol Volley Team UNICEF Bratislava, ktorý ako nováčik súťaže skončil celkove na 4. mieste. Titul získal piatykrát klub ACH Volley Ľubľana.

## Systém súťaže
Po základnej časti, v ktorej sa stretnú družstvá raz doma a raz vonku, bude nasledovať Final four, ktoré sa odohrá ešte na zatiaľ neurčenom mieste.

## Účastníci

## Základná časť
### Zápasy
*(po 9. kole)*

### Tabuľka

Zdroj: mevza.volleynet.at

## Final four v Bratislave
Športová hala Pasienky, 9.10. marec 2013
;Semifinále 

;Stretnutie o 3. miesto 

;Finále 

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Stredoeurópska liga vo volejbale žien 2012/13

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Stredoeurópskej volejbalovej zonálnej asociácie /

## Zdroj
* Sezóna 2012/13 na stránke Stredoeurópskej volejbalovej zonálnej asociácie /

Kategória:Volejbal v 2012
Kategória:Volejbal v 2013
Muži
Kostol svätého Ladislava (Necpaly)

**Kostol svätého Ladislava** je rímskokatolícky kostol v Necpaloch v okrese Martin. Zasvätený je svätému Ladislavovi, uhorskému kráľovi. V období reformácie slúžil evanjelickej cirkvi.

## Poloha
Kostol sa nachádza na južnom okraji obce, na vyvýšenej terase. Obklopený je cintorínom, ktorý je z troch strán ohraničený kamenným múrom.

## Farnosť
Kostol bol farským kostolom farnosti Necpaly, ktorá zahrňovala obce Belá-Dulice, Žabokreky, Folkušová, Ďanová a Blatnica. Od 70. rokov 20. storočia farnosť nebola obsadená a bola spravovaná *ex-currendo* z Turčianskeho Petra. 1. februára 1994 v rámci reorganizácie farností banskobystrickej diecézy bola farnosť Necpaly zrušená a kostol sa stal filiálnym kostolom farnosti Turčiansky Peter. Do tejto farnosti bola začlenená celá pôvodná farnosť s výnimkou Blatnice, ktorá bola pričlenená k farnosti Mošovce a Ďanovej, ktorá bola pričlenená k farnosti Valča.

## Stavba
Ranogotický kostol bol postavený v polovici 13. storočia, pričom niektoré zdroje uvádzajú rok 1222, iní autori kladú vznik kostola do obdobia rokov 1250-1260. Okolo roku 1320 bola ku kostolu pristavená sakristia. V 14. a 15. storočí kostol opravili. Koncom 16. storočia loď bola zaklenutá valenou klenbou. Pri tejto úprave sa časť nástenných malieb dostala do priestoru povaly. V 80. rokoch 20. storočia bola vykonaná veľká oprava a úprava interiéru a zároveň sa spravili úpravy znižujúce vlhkosť budovy.

## Interiér
Pod kostolom sa nachádza krypta, kde boli pochovávaní príslušníci rodiny Justhovej, ktorí boli patrónmi kostola a farnosti. Pri úpravách v 20. storočí bol vchod do krypty zabetónovaný a vstup do nej nie je možný.

Najvzácnejšou pamiatkou sú zachované fresky v sanktuáriu, ako aj na povale kostola. Predpokladá sa, že fresky sa nachádzajú aj pod maľovkou v lodi kostola, podrobný umelecko-historický prieskum však nebol vykonaný. Tieto fresky boli vyhlásené nariadením vlády Slovenskej republiky z 11. júna 1991, spolu s freskami v iných kostoloch, ako súbor stredovekých nástenných malieb za národnú kultúrnu pamiatku.


Necpaly fresky 3.jpg|Obraz svätíc(povala, vľavo nad triumfálnym oblúkom, východná stena)
Necpaly fresky 1.jpg|Hlavy prorokov(triumfálny oblúk)
Necpaly fresky 2.jpg|Pieta (povala, vpravo nad triumfálnym oblúkom, východná stena)


Súčasťou interiéru bola gotická socha Madony, ktorá bola začiatkom 20. storočia prevezená do Múzea krásneho umenia v Budapešti ( Szépművészeti múzeum). Po reorganizácii múzea sa socha stala súčasťou zbierok Maďarskej národnej galérie v Budapešti ( Magyar nemzeti galéria)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kostol sv. Ladislava na www.apsida.sk
* Kostol sv. Ladislava na stránke www.justh.sk
* Madona z Necpál z publikácie Régi Magyarországi faszobrok

## Referencie

Kategória:Necpaly (okres Martin)
Kategória:Kostoly v okrese Martin
Necpaly
Necpaly
Necpaly
Borová Sihoť

**Borová Sihoť** je oblasť na západ od Liptovského Hrádku.

## Lokalizácia
Borová Sihoť je rekreačná oblasť patriaca pod správu hotela Borová Sihoť. Nachádza sa na území časti obce Podtureň Roveň.

Jej rozmery sú 1 km x 1,8 km a na jej území sa nachádzajú ruiny veže bývalého sídla Bogomíra a jeho synov z Liptovského Jána. Tiež tu vyviera minerálny prameň Medokýš. 

V lokalite je prístav kajakárov, smerujúcich do Liptovského Mikuláša, ďalšia zástavka je v obci Podtureň a v obci Uhorská Ves na druhej strane rieky Váh.

## Hotel Borová Sihoť
Hotel Borová Sihoť bol založený okolo roku  1950, ako hotel pre zamestnancov firmy  Tesla, a. s.. Takto mal status do roku  1989, kedy padol socializmus a začala sa silná  privatizácia. Vtedy hotel kúpil podnikateľ z Bratislavy. Do roku 2009 tu bola výstava absolventov Základnej Umeleckej školy v Liptovskom Hrádku. V areáli hotela sa nachádzajú chatky na rekreáciu.

## Zdroje
http://www.borovasihot.sk/sk/

Kategória:Liptovský Hrádok
Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 17 rokov 2012

**Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 17 rokov 2012** boli tretie majstrovstvá sveta vo futbale žien v tejto juniorskej vekovej kategórii, na ktorých mohli hrať dievčatá narodené v roku 1995 a mladšie. Záverečný turnaj sa konal od 22. septembra do 13. októbra 2012 v Azerbajdžane za účasti šestnástich reprezentačných družstiev. 

Titul majsteriek sveta z roku 2010 mali obhajovať reprezentantky Kórejskej republiky, ktoré sa však na šampionát neprebojovali.

## Predchádzajúce šampionáty
### Konečné poradie semifinalistov

;MS 2008 na Novom Zélande
#  KĽDR
#  Spojené štáty
#  Nemecko
#  Anglicko

;MS 2010 v Trinidade a Tobagu
#  Kórejská republika
#  Japonsko
#  Španielsko
#  KĽDR

## Hracie mestá
* Baku – 5 štadiónov
* Lankaran – 1 štadión

## Systém turnaja
Hralo sa rovnakým systémom ako prevažná väčšina svetových a kontinentálnych futbalových šampionátov so 16&nbsp;účastníkmi. Zo štyroch štvorčlenných skupín prví dvaja postúpili do vyraďovacej fázy (play-off), ktorá sa začala štvrťfinálovými zápasmi vo štvrtok 4.&nbsp;a&nbsp;v&nbsp;piatok 5.&nbsp;októbra.

### Nepostúpili do play-off

;Z tretích miest
*  Kolumbia
*  Spojené štáty
*  Mexiko
*  Čína

;Zo štvrtých miest
*  Azerbajdžan
*  Gambia
*  Nový Zéland
*  Uruguaj

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o 3. miesto

### Finále

## Pozri aj
Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 20 rokov 2012

## Najlepšie strelkyne

;8 gólov
* Ri Un-Sim

;6 gólov
* Chinwendu Ihezuo

;4 góly
* Kadidiatou Diani
* Lea Declercq
* Jane Ayieyam
* Halimatu Ayinde

## Referencie

## Zdroje
* 

Kategória:Majstrovstvá sveta vo futbale žien do 17 rokov
Kategória:Futbal v 2012
Kategória:Futbal v Azerbajdžane
Jakub Krejčík

**Jakub Krejčík** (* 25. jún 1991, Praha) je  profesionálny český hokejista, hrajúci v ruskej KHL za klub HC Lev Praha.

## Kariéra
S hokejom začal v klube HC Slavia Praha a až do dorastu striedal posty útočníka a obrancu. Nakoniec zvolil defenzívu.

V sezóne 2010/2011 nastúpil v "A" tíme Slavie ako devätnásťročný na 28 zápasov, v ktorých zaznamenal 8 kanadských bodov (2 góly, 6 asistencií). V nasledujúcej sezóne sa tak stal stabilným hráčom základného kádra, nastúpil v 51 zápasoch základnej časti (4+7) a v 12 zápasoch play-off (0+2).

Ročník 2012/2013 začal v drese Slavie, ale už začiatkom októbra podpísal dvojročnú zmluvu s účastníkom KHL klubom HC Lev Praha.

## Externé odkazy
* Jakub Krejčík na Eliteprospects.com

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1991
Kategória:Českí hokejisti
Rotunda svätého Juraja

**Rotunda svätého Juraja** môže byť:
*Rotunda svätého Juraja (Nitrianska Blatnica)
*Rotunda svätého Juraja (Skalica)
*Rotunda svätého Juraja (Říp)
Haiming

**Haiming** môže byť:
* obec v Rakúsku, v spolkovej krajine Tirolsko, pozri Haiming (Rakúsko)
* obec v Nemecku, v spolkovej krajine Bavorsko, pozri Haiming (Nemecko)
Ďurko

**Ďurko** môže byť:

* domácka podoba mena Juraj, pozri Juraj (prvé meno)
* priezvisko, pozri Ďurko (priezvisko), napr.:
** Jozef Ďurko, slovenský futbalista

## Pozri aj
* Ďurková
* Ďurkov
* Ďuro
* Ďurčo
* Ďurkovič
* Ďurka
* Jurko
Jurko

**Jurko** môže byť:

* domácka podoba mena Juraj, pozri Juraj (prvé meno)
* v slangu: euro
* priezvisko, pozri Jurko (priezvisko), napr.:
** Anton Jurko (1924 – 1997), slovenský botanik, geológ a pedagóg
** Milan Jurko, slovenský hokejový funkcionár, prezident HC Košice
** Peter Jurko (* 1967), slovenský zjazdový lyžiar, účastnik ZOH 1988 a 1992
** Roman Jurko (* 1983), slovenský futbalista
** Slavomír Jurko (* 1978), slovenský športový komentátor a moderátor

## Pozri aj
* Rotunda svätého Juraja (Nitrianska Blatnica) – známa aj ako Rotunda Jurko
* Zbojník Jurko – slovenský animovaný film
* Jurka
* Jurkovič
* Jurčo
* Ďurko
Kostolík svätého Juraja

**Kostolík svätého Juraja** môže byť:
*Kostolík svätého Juraja (Kostoľany pod Tribečom)
*Rotunda svätého Juraja (Nitrianska Blatnica)
Iránci

Pojem **Iránci** nezávisle na etnickom pôvode označuje obyvateľov Iránu bez ohľadu na etnickú príslušnosť. Najpočetnejšími národnosťami Iránu sú Peržania (61 %), Azerbajdžanci (16 %), Kurdi (10 %).

## Pozri aj
* Perzia
* Irán

## Externé odkazy
* https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/iran/ 


Kategória:Etniká, národy a národnosti
Zliechovská hornatina

**Zliechovská hornatina** je geomorfologický podcelok Strážovských vrchov. Budovaný je horninami krížňanského príkrovu, pričom ide najmä o slieňovce a pieskovce.

## Vymedzenie
Nachádza sa v centrálnej, najvyššej časti pohoria a obklopujú ju tieto podcelky: na severe Podmanínska pahorkatina (podcelok Považského podolia), Súľovské skaly (podcelok Súľovských vrchov), Domanižská a Rajecká kotlina (podcelky Žilinskej kotliny) a Lúčanská Fatra (podcelok Malej Fatry), na východe Prievidzská kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny) a Malá Magura. Na juhu nadväzuje Rudnianska kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny), Nitrické vrchy a Nitrianska pahorkatina (podcelok Podunajskej pahorkatiny) a na západe Strážovské vrchy pokračujú Trenčianskou vrchovinou.

## Geomorfologické členenie
Podcelok sa delí na 10 častí:
* Basky
* Belianska kotlina
* Belianska vrchovina
* Čičmianska kotlina
* Javorinka
* Kňaží stôl
* Slatinská brázda
* Strážov
* Temešská vrchovina
* Zliechovská kotlina

## Ochrana prírody
Územie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy a Chráneného vtáčieho územia. Z viacerých chránených území možno spomenúť NPR Strážov a Vápeč, prírodnú rezerváciu Žihľavník a Žrebíky a prírodnú pamiatku Prielom Nitrice a Stará Bebrava.

## Turizmus
Centrálna časť Strážovských vrchov s bralnatými lokalitami a sieťou turistických trás je obľúbeným cieľom stredne náročných túr. Oblasť Zliechovskej hornatiny je vyhľadávaná najmä kvôli prírodným krásam viacerých chránených území, historickým i kultúrnym pamiatkám a folklóru. Územím prechádza  červeno značená Cesta hrdinov SNP (Trenčianske Teplice – Strážov – Fačkovské sedlo), v trase ktorej vedie Medzinárodná diaľková turistická trasa E8 i Medzinárodná Mariánska turistická trasa.

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Hornatiny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Kategória:Strážovské vrchy
Trenčianska vrchovina

**Trenčianska vrchovina** je geomorfologický podcelok Strážovských vrchov. Najvyšším bodom je vrch Hoľazne ().

## Vymedzenie
Podcelok zaberá západnú časť Strážovských vrchov, približne od Beluše po Jastrabské sedlo pri Trenčíne. Na severe susedí s Podmanínskou pahorkatinou, severozápadným smerom leží Ilavská a západným Trenčianska kotlina, všetko podcelky Považského podolia. Jastrabské sedlo na juhu oddeľuje Považský Inovec a jeho podcelok Vysoký Inovec, o niečo východnejšie krajina prechádza do Nitrianskej pahorkatiny, ktorá je podcelkom Podunajskej pahorkatiny. Východným smerom pokračujú Strážovské vrchy podcelkom Zliechovská hornatina.

## Geomorfologické členenie
* Butkovská brázda
* Butkovské bradlá
* Holázne
* Ostrý
* Porubská brázda
* Teplická vrchovina

## Ochrana prírody
Východný okraj vrchoviny je súčasťou CHKO Strážovské vrchy, z maloplošných chránených území sa tu nachádza prírodná rezervácia Bindárka, Omšenská Baba, Ostrý vrch a Trubárka, prírodná pamiatka Jaskyňa pod Jeleňom, Machnáč a Mitická slatina.

## Turizmus
Nevysoká a pomerne ľahko prístupná časť Strážovských vrchov je často cieľom menej náročných vychádzok a najmä v okolí miest je vnímaná ako lesopark. Turistických chodníkov je najviac v okolí Trenčína a Trenčianskych Teplíc, v iných častiach trasy smerujú k dominantám s možnosťou výhľadov (Ostrý vrch, Omšenská Baba, Vlčinec, Sokol a i.), či do vyšších častí pohoria. Z turisticky atraktívnych lokalít sú vyhľadávané kúpeľný areál v Trenčianskych Tepliciach i hrady v Trenčíne či Košeci.

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Pohoria na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Vrchoviny na Slovensku
Kategória:Pomenovania podľa Trenčína
Dunajská panva

**Dunajská panva** môže byť:
* SZ časť Panónskeho panvového systému, na Slovensku ide o Podunajskú nížinu a v Maďarsku o Malú uhorskú nížinu, pozri Podunajská panva 
* zriedkavo Karpatská kotlina, resp. Panónska panva

## Referencie
Stredoslovenský futbalový zväz

**Stredoslovenský futbalový zväz** je slovenský regionálny futbalový zväz, ktorý riadi súťaže v Banskobystrickom a Žilinskom kraji. Najvyššia dorastenecká súťaž v SsFZ je II. liga, ktorá sa delí na mladší a starší dorast. 

## Súťaže
### Dospelí
* III. liga Stred
* IV. liga
** skupina Sever – kluby z oblastných zväzov Čadca, Dolný Kubín, Liptovský Mikuláš, Martin, Žilina
** skupina Juh – kluby z oblastných zväzov Banská Bystrica, Lučenec, Rimavská Sobota, Veľký Krtíš, Žiar nad Hronom, Zvolen
* V. liga
** skupina A – kluby z oblastných zväzov Čadca, Žilina
** skupina B – kluby z oblastných zväzov Dolný Kubín, Liptovský Mikuláš, Martin
** skupina C – kluby z oblastných zväzov Banská Bystrica, Žiar nad Hronom, Zvolen
** skupina D – kluby z oblastných zväzov Lučenec, Rimavská Sobota, Veľký Krtíš

### Dorast
* II. liga U19 a U17 (starší a mladší dorast)
* III. liga dorastu
** skupina Sever – kluby z oblastných zväzov Čadca, Dolný Kubín, Liptovský Mikuláš, Martin, Žilina
** skupina Juh – kluby z oblastných zväzov Banská Bystrica, Lučenec, Rimavská Sobota, Veľký Krtíš, Žiar nad Hronom, Zvolen
* IV. liga dorastu
** skupina A – kluby z oblastných zväzov Čadca, Žilina
** skupina B – kluby z oblastných zväzov Dolný Kubín, Liptovský Mikuláš, Martin
** skupina C – kluby z oblastných zväzov Banská Bystrica, Žiar nad Hronom, Zvolen
** skupina D – kluby z oblastných zväzov Lučenec, Rimavská Sobota, Veľký Krtíš

### Žiaci
* II. liga U15 a U13 (starší a mladší žiaci)
** skupina Sever – kluby z oblastných zväzov Čadca, Dolný Kubín, Liptovský Mikuláš, Martin, Žilina
** skupina Juh – kluby z oblastných zväzov Banská Bystrica, Lučenec, Rimavská Sobota, Veľký Krtíš, Žiar nad Hronom, Zvolen
* III. liga U15 a U13 (starší a mladší žiaci)
** skupina A – kluby z oblastných zväzov Čadca, Žilina
** skupina B – kluby z oblastných zväzov Dolný Kubín, Liptovský Mikuláš, Martin
** skupina C – kluby z oblastných zväzov Banská Bystrica, Lučenec, Rimavská Sobota, Veľký Krtíš, Žiar nad Hronom, Zvolen

## Zdroje
[Rozpis súťaží SsFZ](http://ssfz.sk/data/rozpis/1819/Rozpis%20SsFZ%202018-2019%20(FFF,F).pdf) 

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Stredoslovenského futbalového zväzu

Kategória:Futbal na Slovensku
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2012/14

upright=1.3|náhľad|

Divízie Majstrovstiev Európy 2012/14:
<div style="-moz-column-count:2; column-count:2;">






</div>

**Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2012/14** boli 44. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré riadi Európska ragbyová asociácia (FIRA-AER). Konali sa od 6. októbra 2010júna 2014 za účasti 12 tímov, rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. 

Táto edícia ME tiež slúžila ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2015.

## Nasadenie tímov
;Divízia 1A

;Divízia 1B

## Divízia 1A
### Prvá časť

### Druhá časť

## Divízia 1B
### Prvá časť

### Druhá časť

## Pozri aj
* Majstrovstvá Európy 2. divízie v ragby mužov 2012/14
* Majstrovstvá Európy 3. divízie v ragby mužov 2012/14
 
## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Rugby Europe 

## Zdroje
* ME 2012/14 na stránke Rugby Europe  
* ME 2012/14 na stránke todor66.com 

Kategória:Ragby v 2012
Kategória:Ragby v 2013
Kategória:Ragby v 2014
1.
Júda

**Júda** alebo menej často **Juda** môže byť:
*hebrejský patriarcha, Jakubov štvrtý syn, pozri Júda (biblická postava)
*kmeň, ktorému bol tento patriarcha praotcom, pozri Júda (kmeň)
*územia obývané týmto kmeňom
*Judské kráľovstvo
*prvé meno, pozri Juda (prvé meno)
*jeden z dvanástich apoštolov, pozri Júda Tadeáš
*autor Júdovho listu, pozri Júda (brat Jakuba)

**Júda** môže byť aj priezvisko

**Juda** môže byť aj: 
*variant mena Judita
*priezvisko:
**Albert Juda (1848–1903)
**Adele Judová (1888–1949)
**Hans Juda (1904−1975)
**Elsbeth Judová (* 1911)
**Annely Judová (1914–2006)

## Referencie
Chrám svätého veľkomučeníka Juraja

**Chrám svätého veľkomučeníka Juraja** môže byť:

na Slovensku:
* gréckokatolícky drevený chrám v obci Jalová, pozri Chrám svätého veľkomučeníka Juraja (Jalová) 
* gréckokatolícky v obci Slovinky, pozri Chrám svätého veľkomučeníka Juraja (Slovinky)

v Bulharsku:
* pravoslávny chrám v meste Lukovit, pozri Chrám svätého veľkomučeníka Juraja (Lukovit)

## Pozri aj
* Chrám svätého Juraja
Adriana Kučerová

**Adriana Kučerová** (* 24. február 1976, Lučenec) je slovenská operná speváčka, sopranistka.

## Kariéra
Vyštudovala Vysokú školu múzických umení v Bratislave a *Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Lyon* vo Francúzsku. Absolvovala viaceré medzinárodné súťaže a je laureátkou napríklad European Music Prize for Youth v Hamburgu (2001) či Internationale Sommer Akademie Prag-Wien-Budapest (2002). K najvýznamnejším oceneniam patrí absolútne víťazstvo a štyri ďalšie ocenenia na prestížnej medzinárodnej súťaži Hanns Gabor Belvedere vo Viedni v roku 2005. 

Napriek svojmu nízkemu veku Adriana vystupovala na mnohých medzinárodne uznávaných miestach, ako napríklad:  Munich State Opera, Glyndebourne Festival & Touring Opera, Dallas Opera, Teatro Carlo Felice Genova, Theater an der Wien, Santa Cecilia v Ríme, Berlin State Opera, Opera de Bastille v Paríži, Teatro alla Scala, Salzburg Mozart Wochen, Houston Grand Opera, Maggio Musicale Fiorentino, Salzburg Festival, Ravenna Festival a spolupracovala s dirigentmi, ako sú Daniel Barenboim a Vladimir Jurowski.

## Ocenenia
Zoznam nie je kompletný:
* 2000 – Súťaž slovenských konzervatórií v Žiline (1. miesto)
* 2001 – European Music Prize for Youth  (3. miesto)
* 2002 – Medzinárodná letná akadémia Praha – Viedeň – Budapešť za rok 2002 (2. miesto)
* 2005 – Hans Gabor Belvedere vo Viedni (1.miesto)
* 2008 – Krištáľové krídlo v kategórii hudba za postavu Anne Trulove v  opere Igora Stravinského Život prostopašníka (The Rake´s Progress) pod taktovkou svetoznámeho dirigenta Nikolausa Harnoncourta v Theater an der Wien.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  
* Adriana Kučerová: Túžba spievať vo mne driemala už od detstva rozhovor Opera Slovakia
*Profil Adriany Kučerovej na stránke SND
* Profil Adriany Kučerovej na stránke Pittsburgh Symphony Orchestra
* Adriana Kučerová  na stránke Hudobné centrum
* V opere je každý sám za seba rozhovor s Adrianou Kučerovou

## Zdroje
* www.snd.sk
* www.askonasholt.co.uk   

Kategória:Sopranistky
Kategória:Slovenské operné speváčky
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Držitelia Krištáľového krídla
Kategória:Osobnosti z Lučenca
Pandión (syn Finea)

**Pandión** alebo **Pandíón** (starogr. *Πανδίων* – *Pandión*/iný prepis *Pandíón*, ) je v gréckej mytológii syn tráckeho kráľa Finea a Kleopatry, dcéry boha severného vetra Borea.

Kleopatra svojmu manželovi Fineovi porodila dvoch synov Pandióna a Pléxippa. Fineus ju však neskôr opustil, znova sa oženil a na naliehanie druhej manželky Idaie (alebo Eidothey) svojich synov zavrel do podzemného väzenia(podľa inej verzie ich dokonca oslepil a zakopal za živa do zeme). 
   
Podľa iných antických zdrojov po uvrhnutí detí do tmavého žalára potrestali Finea bohovia neuhasiteľným hladom. Keď si sadol za stôl, prileteli hrozné Harpye, napoly ženy, napoly vtáky, jedlo mu zožrali a čo zostalo znečistili svojimi výkalmi. Fineus bol nakoniec už len kosť a koža. Na svojej ceste za zlatým rúnom sa však onedlho v Trákii zastavili Argonauti, ktorí mali vo svojej posádke aj okrídlených Kleopatriných bratov Kalaida a Zéta a tí mu pomohli. Najprv oslobodili jeho deti a následne zahnali Harpye do nenávratna.

## Referencie a bibliografia


Kategória:Postavy gréckej mytológie
Charles Sealsfield

**Charles Sealsfield**, vlastným menom **Karl Anton Postl**, (* 3. marec 1793, Popice – † 26. máj 1864, Solothurn, Švajčiarsko) bol rakúsko-americký spisovateľ. Študoval v Prahe teológiu, medzi inými u Bernarda Bolzana.

## Dielo (výber)
* *Tokeah, or the White Rose* (1828), v slovenčine: *[[Veľký náčelník Tokeah]]*, 1963, Mladé letá.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Sealsfield, Charles (1793-1864) - knihovnazn.cz česky

Kategória:Literatúra 19. storočia
Kategória:Spisovatelia USA
Kategória:Rakúski spisovatelia románov
Kategória:Osobnosti na rakúskych poštových známkach
Kategória:Osobnosti zo Znojma
Katarína van Hemessen

**Katarína van Hemessen** (* 1527/1528, Antverpy – † po 1583) bola flámska renesančná maliarka, ktorá pracovala v Antverpách. Okrem portrétov maľovala aj náboženské obrazy. 

Jej otec bol maliar Ján Sanders van Hemessen (* cca. 1500 – † cca. 1566), ktorý bol pravdepodobne aj jej učiteľ. Je považovaná za prvú flámsku maliarku s podpísanými a datovanými obrazmi. Najviac známa je pre svoj autoportrét namaľovaný v Bazileji. Na obraze je uvedený rok 1548 a jej vek - 20 rokov.

V roku 1554 sa vydala za organistu Chretiana de Morien.

## Galéria

File: Catharina van Hemessen - Jeune fille jouant du virginal (1548) (i).jpg|Mladé dievča,1548
File:Caterina van Hemessen Portrait of a Woman.jpg|Ženský portrét1540-1550
File:Caterina van Hemessen Portrait of a Woman Rijksmuseum.jpg|Ženský portrét1548


## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Flámski maliari
Kategória:Osobnosti z Antverp
Adalbert Hamburský

**Adalbert Hamburský** (* okolo roku 1000 – † 16. marec 1072, Goslar) bol hambursko-brémsky arcibiskup. Túto funkciu zastával od roku 1043. Známy bol najmä podporou misijnej činnosti do okolitých krajín (Fínsko, Island, Grónsko, územia Slovanov). V roku 1060 založil diecézu v Meklenbursku. V Rímskej ríši mal i významný politický vplyv (ako tútor neplnoletého Henricha IV.). V roku 1066 bol opozíciou nakrátko zbavený moci, no o 3 roky neskôr sa opäť vrátil ku kráľovskému dvoru.

## Zdroj
* 

Kategória:Narodenia v 1000
Kategória:Úmrtia v 1072
Kategória:Nemeckí rímskokatolícki arcibiskupi
Adalbert II. Toskánsky

**Adalbert II. Toskánsky** (* neznáme – † 19. september 915) bol toskánsky markgróf. Titul získal v roku 884; následne neúspešne súperil s Berengarom I. o taliansku korunu.

## Zdroj
* 

Kategória:Úmrtia v 915
Kategória:Talianski šľachtici
Eidothea

**Eidothea** môže byť:
* v gréckej mytológii (starogr. *Εἱδοθέα* – *Eidothea*, ) :
** manželka tráckeho kráľa Finea, pozri Eidothea (manželka Finea)
** dcéra Titana Ókeana, pozri Eidothea (dcéra Ókeana)
** dcéra morského boha Prótea, pozri Eidothea (dcéra Prótea)
** nymfa (oreáda) vrchu Othrys, matka Euseira, pozri Eidothea (matka Euseira)
** dcéra Euryta, kráľa Kárie, pozri Eidothea (dcéra Euryta)
* rod stromov, pozri Eidothea (rod)
Lubumbashi

**Lubumbashi**, známe v minulosti ako *Élisabethville* po francúzsky v skratke *E'ville* alebo *Elisabethstad* po flámsky,  je podľa odhadov druhé alebo tretie najväčšie mesto v Konžskej demokratickej republike. Je hlavným mestom provincie Katanga (Shaba, keď sa krajina volala Zair). Mesto je nazývané *hlavné mesto medi*.

## Referencie


Kategória:Mestá v Konžskej demokratickej republike
Veľký náčelník Tokeah

***Veľký náčelník Tokeah*** (orig. *Tokeah or the White Rose*) je kniha amerického spisovateľa Charlesa Sealsfielda z roku 1829. Z dnešného pohľadu ide o dobrodružný román z prostredia Divokého západu pre mládež. Na Slovensku vyšiel vo vydavateľstve Mladé letá v roku 1963. Znázornenie indiánov je v knihe až na ich rečový prejav zobrazené príkladne.

## Obsah

Veľký náčelník Tokeah je príbeh o indiánskom kmeni Oconeeov, ktorý sa kvôli pribúdajúcemu osídľovaniu území bielym obyvateľstvom sťahuje na doteraz neznáme územia. Náčelník Tokeah zachránil pred iným kmeňom biele dievča; "Biela ruža" u neho vyrástla. Ona nájde zraneného a vyčerpaného britského námorníka menom James Hodge a až do jeho uzdravenia sa o neho stará. James Hodge unikol pred pirátmi, ktorých vodca, Jean Lafitte, má "Bielu ružu" sľúbenú za ženu. Náčelník Tokeah tento sľub zruší, Lafittovi muži ho prepadnú, no on sa ubráni.

Medzitým sa James Hodge vráti k belochom a zadržia ho v Louisiane ako špióna. Biela ruža, ktorá išla s otcom po pozostatky jeho otca, ho spod obvinení dokáže oslobodiť. Vyjde najavo, že je dcérou španielskeho aristokrata. Tokeah odmieta Bielu ružu vrátiť a v súboji ho zastrelia.

Kategória:Knihy z 1829
Kategória:Romány 19. storočia
Michal Šátek

**Michal Šátek** (* 29. október 1986, Skalica) je slovenský hokejový útočník.

## Klubový hokej
Jeho extraligové pôsobenie je späté predovšetkým s klubom HK 36 Skalica, kde s hokejom aj začínal.

### Štatistiky

Kategória:Narodenia v 1986
Kategória:Osobnosti zo Skalice
Idaia

**Idaia** alebo **Ídaia** (starogr. *Ἰδαία* – *Idaia*/iný prepis *Ídaia*, ) môže byť v gréckej mytológii:
* dcéra Dardana, manželka tráckeho kráľa Finea, pozri Idaia (dcéra Dardana)
* manželka riečneho boha Skamandra, pozri Idaia (matka Teukra)
* nymfa, pestúnka boha Dia v Diktajskej jaskyni na Kréte, pozri Idaia (nymfa)
Bottova ulica (Bytča)

**Bottova** je ulica v Bytči. Nachádza sa v juhovýchodnej časti mesta a prepája ulice Dukelská a Štúrova.

## Blízke ulice
* Dukelská
* Štúrova
* Škorvánkova
* Sidónie Sakalovej
* Hlavná

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Bytči

Kategória:Ulice v Bytči
Kategória:Pomenovania podľa Jána Bottu
Štefan Ilešházi

náhľad|Rodový erb
**Gróf Štefan XI. Ilešházi** (), (* 30. apríl 1762, Bratislava  30. júl 1838, Baden pri Viedni) bol príslušník uhorského magnátskeho rodu Ilešháziovcov (), pôvodom z Eliášoviec (okres Dunajská Streda). Bol posledným mužským príslušníkom rodu, ktorý ním vymrel. Celým menom (ako je uvedene v Matrike narodených): Stephanus Josephus Joannes Antonius Franciscus Baptista gróf Illyéshazy

Jeho otcom bol Ján Baptista Ilešházi (1737 – 1799), trenčiansky a liptovský dedičný župan, matkou Sidónia Baťáňová (). Mal mladšieho brata Antona a tri sestry. Jeho manželkou bola grófka Terézia Barkóciová. Zomrel bez legitímnych potomkov.

## Život
Študoval na gymnáziu v Trnave a potom právo na univerzitách v Egri a Budíne. V roku 1792 bol menovaný za kráľovského komorníka, neskôr aj za tajného radcu (1801) a za kráľovského stolníka (1825). V roku 1797 pôsobil v armáde ako plukovník trenčiansko-liptovskej insurekcie (insurekčného vojska). V roku 1808 bol vyznamenaný rádom Zlatého rúna. Medzi rokmi 1790 – 1825 bol vyslancom na uhorskom sneme. Po smrti svojho otca Jánа Baptistу Ilešháziho prebral funkciu župana Trenčianskej a Liptovskej stolice. Funkcie župana sa formálne vzdal v roku 1822 na protest proti absolutistickej politike habsburského dvora vo Viedni (v odborných príručkách je jeho funkčné obdobie zaznamenané až do roku jeho smrti). 

Zaslúžil sa o rozvoj trenčianskoteplických kúpeľov, kde dal vybudovať štyri nové budovy. Kúpele sprístupnil širokej verejnosti a realizovali sa v nich aj kultúrne podujatia. Na svojom kaštieli v Dubnici nad Váhom dal v roku 1820 pristavať klasicistické krídlo, dal vystaval aj sakrálne stavby v Bánovciach nad Bebravou, Hornom Srní a Košeci. Taktiež finančne podporil výstavbu kostola sv. Štefana Uhorského vo Francovej Lhote na Morave.  Keďže sa postupne stále viac zadlžoval, rozpredával nehnuteľný majetok. Ponechal si iba rodové panstvo v Eliášovciach a kaštieľ v Rohovciach, kde strávil zvyšok života.

V roku 1825 pomáhal zakladať Uhorskú akadémiu vied, od roku 1830 bol jej riadiacim členom. V rukopise zostali jeho početné práce právnického a cirkevno-historického charakteru.

## Literatúra
* HÁBL, Vlastimil: *Ilešháziovci : vojaci, diplomati, zberatelia a mecéni.* Trenčín : MS Design, 2009. 168 s. ISBN 9788089378098

## Externé odkazy
*
* Záznam o narodení a krste v matrike - farnosť sv. Martina; pokrstený ako Stephanus Josephus Joannes Nepomucenus Antonius Franciscus Illyésházy

Kategória:Narodenia v 1762
Kategória:Úmrtia v 1838
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Ilešháziovci
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Uhorskí palatíni
Kategória:Uhorské vojenské osobnosti
Kategória:Nositelia Rádu zlatého rúna
Kategória:Tajní radcovia Habsburskej monarchie
Idaia (dcéra Dardana)

**Idaia** alebo **Ídaia** (starogr. *Ἰδαία* – *Idaia*/iný prepis *Ídaia*, ) je v gréckej mytológii dcéra kráľa Dardana, druhá manželka tráckeho kráľa Finea.

Trácky kráľ Fineus sa najprv oženil s Kleopatrou, dcérou boha severného vetra Borea, ktorá mu porodila dvoch synov Pléxippa a Pandióna. S Kleopatrou sa neskôr rozišiel a oženil sa s rovnako krásnou, ale zlou Idaiou, dcérou dardanského kráľa Dardana. (Podľa Hesioda sa Fineus potom stal otcom dvoch synov Thynia a Mariandyna, ale text neuvádza meno matky) Fineus dostal od bohov dar vešteckého umenia, ktorý však často zneužíval a preto bol potrestaný slepotou.

Druhá manželka nenávidela jeho deti z prvého manželstva a preto ich lživo obvinila, že ony nesú vinu na tom treste. Uveril jej a dal ich uvrhnúť do tmavého žalára. Bohovia ho následne potrestali neutíchajúcim hladom a keď si sadol za stôl prileteli hrozné Harpye, napoly ženy, napoly vtáky, jedlo mu zožrali a čo zostalo znečistili svojimi výkalmi. Fineus bol nakoniec už len kosť a koža. Na svojej ceste za zlatým rúnom sa však onedlho v Trákii zastavili Argonauti, ktorí mali vo svojej posádke aj okrídlených Kleopatriných bratov Kalaida a Zéta a tí sa nad ním zľutovali, keďže podľahol len intrigám svojej ženy, pomohli mu. Najprv oslobodili jeho deti a následne zahnali Harpye do nenávratna.

## Zdroje


Kategória:Postavy gréckej mytológie
Živogošće

**Živogošće** je prímorské letovisko na Makarskej riviére, ležiace medzi Makarskou a Drvenikom (južná Dalmácia, Chorvátsko). Administratívne patrí do opčiny Podgora.

Živogošće má tri pobrežné letoviská a to Porat, Mala Duba a Blato.

## Dejiny
Živogošće bolo obývané už od ilýrskych a rímskych čias, ako o tom svedčia ilýrske hroby na vrchole kopca Suzina. Za zmienku rovnako stojí epigram rímskeho kvestora Luciána z roku 474. Skladá sa zo 16 latinských hexametrov, je vytesaný do skaly Pokrivenice na pobreží a oslavuje pramene sladkej vody, ktoré tu stále vyvierajú.

Prvé zmienky o Živogošće sú z polovice 13. storočia. V roku 1616 tu bol založený františkánsky kláštor, ktorý sa na niekoľko storočí stal centrom duchovného života a gramotnosti v tomto regióne s bohatou knižnicou a umeleckými dielami.

## Turistika
Malá rybárska obec Živogošće leží 16 km od mesta Makarska smerom na Dubrovnik (Makarská riviéra). Sú tu pláže s jemnými okruhliakmi a priezračným morom. Okrem kúpania a opaľovania sa tu možno vykonávať všetky druhy turistiky, vrátane výletov do okolia, napr. návšteva letovísk Makarska, Tučepi, Dubrovnik (vzdialenosť 140 km od Živogošće) alebo návšteva niektorého z ostrovov, ktoré sú blízko.

V obci je široká ponuka služieb – samoobsluhy, reštaurácie v obci aj na pláži, požičovňa kajakov, šlapadiel, ležadiel, vodných skútrov. Možné sú aj celodenné výlety loďou na blízke ostrovy.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Prístavné mestá Jadranského mora
Kategória:Prímorské letoviská v Chorvátsku
Kategória:Osady v Chorvátsku
Živko Vangelov

**Živko Atanasov Vangelov** (; * 7. júl 1960 Nova Zagora, Bulharsko) je bulharský zápasník, reprezentant v zápasení gréckorímskym štýlom.

V roku 1988 na olympijských hrách v Soule vybojoval v kategórii do 62 kg striebornú medailu. V roku 1985 a 1987 vybojoval 1. a v roku 1983 3. miesto na Majstrovstvách sveta. V roku 1983 a 1987 sa stal majstrom Európy. Všetko v kategórii do 62 kg.

## Referencie
* Profil na sports-reference.com

Kategória:Bulharskí zápasníci
Kategória:Bulharskí strieborní olympijskí medailisti
Kategória:Narodenia v 1960
Kategória:Osobnosti z Novej Zagory
Dubová ulica (Žilina)

**Dubová** je ulica na sídlisku Solinky v Žiline.

## Priebeh
Nachádza sa v juhovýchodnej časti sídliska neďaleko ZOC Max a začína križovatkou na Obvodovej ulici. Smeruje do stredu sídliska, kde asi po 200 m končí.

## Blízke ulice
* Platanová
* Limbová

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

Kategória:Ulice v Žiline
Borová ulica (Žilina)

**Borová** je ulica v sídlisku Solinky v Žiline.

## Priebeh
Nachádza sa v severnej a centrálnej časti sídliska a tvorí ju niekoľko častí. Hlavná vetva vyúsťuje na Centrálnej ulici, druhá, menšia na Limbovej. 

## Blízke ulice
* Osiková
* Centrálna
* Gaštanová
* Limbová

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

Kategória:Ulice v Žiline
Gaštanová ulica (Žilina)

**Gaštanová** je ulica v sídlisku Solinky v Žiline.

## Priebeh
Nachádza sa v západnej časti sídliska a tvorí ju niekoľko častí. Jedna vetva vyúsťuje na Centrálnej, druhá na Obvodovej ulici. Na ulici sa nachádza Základná škola Gaštanová.

## Blízke ulice
* Obvodová
* Centrálna
* Borová
* Smreková

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

Kategória:Ulice v Žiline
Jaseňová ulica (Žilina)

**Jaseňová** je ulica v sídlisku Solinky v Žiline.

## Priebeh
Nachádza sa vo východnej časti sídliska a jej dve vetvy začínajú križovatkou s Obvodovou ulicou. Ako všetky ulice na Solinkách, smeruje do stredu sídliska.

## Blízke ulice
* Platanová
* Osiková

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

## Zdroj
* Poloha na mape

Kategória:Ulice v Žiline
Javorová ulica (Žilina)

**Javorová ulica** je ulica na sídlisku Solinky v Žiline.

## Priebeh
Nachádza sa v severozápadnej časti sídliska a tvoria ju dve časti, napojené na Obvodovú ulicu, Centrálnu ulicu a Gaštanovú ulicu. Na ulici sa nachádza čerpacia stanica a supermarket.

## Blízke ulice
* Obvodová ulica
* Centrálna ulica
* Gaštanová ulica

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

Kategória:Ulice v Žiline
Limbová ulica (Žilina)

**Limbová** je ulica v sídlisku Solinky v Žiline. 

## Priebeh
Nachádza sa v južnej časti sídliska, pri ZOC Max a Metro a tvoria ju tri časti, napojené na Obvodovú a Smrekovú ulicu. Na tejto ulici sa nachádza Základná škola Limbová.

## Blízke ulice
* Obvodová
* Smreková
* Borová
* Dubová

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

Kategória:Ulice v Žiline
Osiková ulica (Žilina)

**Osiková** je ulica v sídlisku Solinky v Žiline.

## Priebeh
Nachádza sa v severovýchodnej časti sídliska a jej dve vetvy vyúsťujú na Obvodovej a Centrálnej ulici, ktoré sú s ňou súbežné.

## Blízke ulice
* Jaseňová
* Centrálna
* Obvodová

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

## Zdroj
* Ulica na mape

Kategória:Ulice v Žiline
Smreková ulica (Žilina)

**Smreková** je ulica v sídlisku Solinky v Žiline. 

## Priebeh
Nachádza sa v juhozápadnej časti sídliska a tvorí ju niekoľko častí, napojených na Obvodovú ulicu. Na tejto ulici sa nachádza Kostol Dobrého pastiera Žilina - Solinky.

## Blízke ulice
* Obvodová
* Gaštanová
* Borová
* Limbová

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

## Zdroj
* Ulica na mape mesta

Kategória:Ulice v Žiline
Turcia

**Turcia** je starší ekvivalent slova Turecko, teda presnejšie znamená:
*ako slovenské slovo:
**(dnešné) Turecko
**Osmanská ríša
*ako latinské slovo (v staršej latinčine alternatívne Turchia):
**(dnešné) Turecko
**Osmanská ríša  resp. v 12. a 13. storočí Anatólia 
**Uhorsko  (resp. možno aj územie starých Maďarov v strednej Európe pred vznikom Uhorska )
**územie turkických národov 
*obec v Španielsku, pozri Turcia (Španielsko)

## Referencie
Turecká ríša

**Turecká ríša** alebo **ríša Turkov** môže byť:
*Osmanská ríša
*Turkický kaganát
*niektorá iná ríša založená turkickým národom/kmeňom
Juraj Bezúch

**Juraj Bezúch** (* 20. december 1993, Skalica) je slovenský hokejista.

## Kariéra
Začínal s hokejom v klube HK 36 Skalica. V roku 2011 si ho v CHL Import Drafte z 56. miesta vybral klub Lethbridge Hurricanes a v roku 2012 ho v CHL Import Drafte zo 108. miesta draftoval klub Kitchener Rangers z ontárijskej OHL. Prvú sezónu (2011/2012) v zámorí odohral za klub Lethbridge Hurricanes (juniorská WHL), kde si v 67 zápasoch pripísal 21 bodov za 8 gólov a 13 asistencií. V septembri 2012 prestúpil do konkurenčného tímu z OHL, Windsoru Spitfires, spolu s 6. kolom draftu 2013 za obrancu Jeffa Braithwaita, útočníka Nicka Czindera (obaja na vekovú výnimku) a 7. kolo draftu 2014.

## Reprezentácia
V roku 2011 reprezentoval Slovensko na majstrovstvách sveta do 18 rokov, kde odohral 6 zápasov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Juraj Bezúch na eliteprospects.com

Kategória:Narodenia v 1993
Kategória:Slovenskí hokejisti
Vozokánsky potok (prítok Ketského potoka)

**Vozokánsky potok** je potok v Hronskej pahorkatine, v okresoch Nové Zámky a Levice. Je to ľavostranný prítok Ketského potoka, má dĺžku 5,3 km a je tokom IV. rádu.

## Prameň
Pramení v podcelku Hronská pahorkatina, v časti Bešianska pahorkatina, severne od obce Plavé Vozokany v nadmorskej výške približne 205 m n. m.

## Opis toku
Tečie v podstate severojužným smerom, pričom tok vytvára vlnovku. Preteká obcou Plavé Vozokany, kde priberá krátky pravostranný prítok. Južne od obce sa výrazným oblúkom stáča na západ a na katastrálnom území obce ústi v nadmorskej výške 159,3 m n. m. do Ketského potoka.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Hrona
Kategória:Vodné toky v Hronskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Nové Zámky
Kategória:Vodné toky v okrese Levice
Kategória:Bardoňovo
Kategória:Plavé Vozokany
Rezidencia bukovinských metropolitov

**Rezidencia bukovinských metropolitov** (tiež **Rezidencia bukovinsko-dalmátskych metropolitov**) je architektonický komplex v ukrajinských Černoviciach. Bol postavený v rokoch 1864 – 1882 českým architektom Josefom Hlávkom. Je majstrovskou historizujúcou synergiou rôznych architektonických štýlov. V budovách dnes sídli miestna univerzita.

V roku 2011 bol celý areál zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva na Ukrajine
Kategória:Stavby v Černovickej oblasti
Kategória:Architektúra z 1882
Trinidad (Kuba)

**Trinidad** je mesto v strednej časti Kuby v provincii Sancti Spíritus. 

Mesto založil v roku 1514 španielsky conquistador Diego Velázquez de Cuéllar, čo z neho robí jedno z najstarších kubánskych miest. Pri založení malo názov *Villa De la Santísima Trinidad* (*Obec najsvätejšej trojice*).

V roku 1988 bolo mesto, pre svoju koloniálnu architektúru, zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO. V okolí mesta sa rozkladali rozľahlé plantáže cukrovej trstiny, ktoré prinášali mestu bohatstvo. Práve vďaka kapitálu z obchodu s trstinovým cukrom je Trinidad jedným z najvýstavnejších historických miest na ostrove. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka UNESCO
* Zaujímavosti v Trinidade a okolí 

## Zdroj
* 

Kategória:Lokality Svetového dedičstva na Kube
Kategória:Mestá na Kube
Kategória:Sídla v provincii Sancti Spíritus
Katedrála Nanebovzatia blahoslavenej Panny Márie (León)

**Katedrála Nanebovzatia blahoslavenej Panny Márie** v meste León na západe Nikaraguy je významná cirkevná stavba. 

Jej výstavba prebiehala od roku 1747 až do začiatku 19. storočia. Je postavená v barokovom, neskôr i v neoklasicistickom štýle. Katedrála je jednou z najväčších cirkevných stavieb v Strednej Amerike.  Pre katedrálu je charakteristická striedmosť vnútornej výzdoby a dostatok prirodzeného svetla v interiéri. V katedrále sú pochované významné osobnosti dejín Nikaraguy - napr. Rubén Darío.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Nikarague
Kategória:Katedrály v Nikarague
Vojenské spravodajstvo

[náhľad|Sídlo na [Kutuzovova ulica (Bratislava)|Kutuzovovej 8 v Bratislave]]

**Vojenské spravodajstvo** je vojenská spravodajská služba Slovenskej republiky, ktorá plní úlohy spravodajského zabezpečenia obrany, obranyschopnosti a bezpečnosti Slovenskej republiky v pôsobnosti Ministerstva obrany SR.

Vznikla 1. januára 2013 spojením dovtedy dvoch samostatných organizácii: Vojenská spravodajská služba (VSS; vojenská rozviedka) a Vojenské obranné spravodajstvo (VOS; vojenská kontrarozviedka). 

VS dočasne riadi námestník riaditeľa Juraj Štefanka. 16. septembra 2020 minister obrany Jaroslav Naď oznámil, že sa riaditeľom Vojenského spravodajstva stane Róbert Kleštinec. Predošlý riaditeľ, generál Ján Balciar, 23. marca 2020  oznámil, že vo funkcii na vlastnú žiadosť končí. Balciar bol riaditeľom VS od 15. apríla 2016, je bývalý 1. zástupca Náčelníka Generálneho štábu, ktorý má skúsenosti aj z Policajného zboru a iných spravodajských útvarov bezpečnostnej komunity SR.

## Dejiny Vojenského spravodajstva
Vznik Vojenského spravodajstva patril do programového vyhlásenia druhej vlády Roberta Fica z mája 2012 v ktorom bolo uvedené „Vláda navrhne zlúčenie vojenských spravodajských služieb a efektívnejšie mechanizmy kontroly spravodajských služieb a ostatných zložiek pracujúcich spravodajskými metódami“. Poslanci Národnej rady zákon schválili 19. septembra 2012 84 hlasmi, prezident Ivan Gašparovič ho podpísal 5. októbra 2012.

Ficov kabinet sa tiež „zaviazal zamedziť úniku utajovaných materiálov a zabezpečiť rast dôveryhodnosti tajných služieb“. Spojenie služieb bolo kritizované opozíciou, podľa nej zlúčenie tieto výsledky neprinesie. Podľa odhadov ministra obrany Martina Glváča (SMER-SD) z roku 2012 malo zjednotenie vojenského spravodajstva priniesť až 19% úspory v roku 2014.

Prvým riaditeľom Vojenského spravodajstva sa 1. januára 2013 stal Ľubomír Skuhra, dovtedajší riaditeľ Vojenského obranného spravodajstva. Jeho námestníkom je Róbert Tibenský, nominant Radičovej vlády na post riaditeľa VSS. Ľubomír Skuhra mal svoju kariéru začínať v kriminálnej polícii, počas Lexových časov pôsobil v SIS a mal pracovať aj pre Colný kriminálny útvar.

Koncom apríla 2021 Ministerstvo obrany oznámilo, že pripravuje novelu, ktorá by Vojenskému spravodajstvu umožniť „efektívnejšie plniť úlohy“. Pripomienkovacie konanie by malo byť v júli alebo auguste 2021.

## Riaditelia
* 1. január 2013 – 14. apríl 2016 plukovník Ľubomír Skuhra
* 15. apríl 2016 generálmajor Ján Balciar
* 15. september 2020 - 20. november 2023 generálmajor Róbert Kleštinec
* 21. november 2023 - brigádny generál Ing. Juraj Štefanka 

## Referencie


Kategória:Ozbrojené sily Slovenskej republiky
Kategória:Slovenské spravodajské služby
Kategória:Vojenské spravodajské služby
Kategória:Organizácie založené v 2013
Anaïs Nin

**Anaïs Nin**, celým menom **Angela Anaïs Juana Antolina Rosa Edelmira Nin y Culmell** (* 21. február 1903, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko – † 14. január 1977, Los Angeles, Spojené štáty) bola americká spisovateľka dánsko-kubánskeho pôvodu. Pravidelne publikovala intímne denníky, ktoré sa objavovali viacero desaťročí v tlači. Poskytovali pohľad do hĺbok osobného života a vzťahov ženy. Necenzurovaná verzia týchto denníkov bola uverejnená až po jej smrti a smrti jej manžela. Je tiež jednou z prvých žien, ktoré písali erotickú literatúru.

## Život
Jej matka, pôvodom Dánka, potom ako ju opustil manžel, kubánsky skladateľ Joaquín Nin, odišla do New Yorku s dcérou a dvoma synmi. 

Keď mala Anaïs Ninová štrnásť rokov, opustila školu a začala pracovať ako manekýnka. V roku 1923 sa vydala za Hugha Parkera Guilera. V nasledujúcom roku sa usídlili v Paríži, kde Guiler pokračoval vo svojej kariére bankára. Nin sa dala na písanie. Jej prvé dielo bola kniha o spisovateľovi D. H. Lawrenceovi. Začala študovať aj freudovskú psychológiu spolu s psychoanalytikom Ottom Rankom. 

V roku 1955 sa v Kalifornii znovu vydala za Ruperta Polea.

Nin bola priateľkou a metresou mnohých spisovateľov, napríklad: Antonin Artaud, Henry Miller, Edmund Wilson, Gore Vidal, James Agee a Lawrence Durrell. Jej priateľstvo a vášnivá láska k Millerovi a jeho manželke June silno ovplyvnili jej tvorbu a život.

Za svoje inšpiračné zdroje považovala autorov: Marcel Proust, André Gide, Jean Cocteau, Paul Valéry a Arthur Rimbaud.

V roku 1973 dostala titul doctor honoris causa na „Philadelphia College of Art“. Bola zvolená za členku „National Institute of Arts and Letters“ v roku 1974. Zomrela na rakovinu v Los Angeles v roku 1977. Pochovaná bola v Santa Monice.

## Dielo
* 1932 – *D.H. Lawrence : une étude non professionnelle*
* 1936 – *La Maison de l'inceste*
* 1939 – *Un hiver d'artifice*
* 1944 – *La Cloche de verre*
* 1959 – *Les Cités intérieures*, dielo obsahuje 5 románov z predošlých rokov:
** 1946 – *Les Miroirs dans le jardin*
** 1947 – *Les Enfants de l'albatros*
** 1950 – *Les Chambres du cœur*
** 1954 – *Une espionne dans la maison de l'amour*
** 1958 – *La Séduction du minotaure*
* 1964 – *Collages*
* 1968 – *Le Roman de l'avenir*
* 1977 – *Vénus érotica*
* 1979 – *Les Petits Oiseaux*
* 19661981 : Journal (7 tomes)
* 19781982 : Journal d'enfance (4 tomes)
* 1986 – *Henry et June* (Cahiers secrets)
* 2003 – *Journal de l'amour*, journal inédit et non expurgé des années 19321939, volume réunissant :
** 1992 : Inceste (19321934)
** 1993 : Le Feu (19351936)
** 1996 : Comme un arc-en-ciel (19371939)
* 2010 : Journaux de jeunesse (19141931), reedícia

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Osobnosti z Neuilly-sur-Seine
Kategória:Spisovatelia USA
Kategória:Francúzski spisovatelia
Kategória:Autori denníka
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Kategória:Pseudonymy
Kategória:Úmrtia na rakovinu krčka maternice
Euadné

**Euadné** alebo **Euadna** (starogr. *Εὐάδνη* – *Euadné*, ) môže byť v gréckej mytológii:
* dcéra Ifida, manželka Kapanea, pozri Euadné (dcéra Ifida)
* dcéra boha Poseidóna, pozri Euadné (dcéra Poseidóna)
* dcéra riečneho boha Strymóna, pozri Euadné (dcéra Strymóna)
Poluvsiansky potok (prítok Stránskeho potoka)

**Poluvsiansky potok** je potok v Lúčanskej Malej Fatre na Hornom Považí na území okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Stránskeho potoka a je tokom V. rádu.

## Prameň
Pramení viacerými prameňmi v území nazývanom Lúžok (medzi Kameňcom a Skotňou) nad obcou Poluvsie. Hlavný prameň sa nachádza vo výške . 

## Opis toku
Od prameňa tečie málo výdatný potôčik severným smerom (čiastočne podzemím) okolo obecného družstva až k rázcestiu Medzihorskej cesty a cesty k cintorínu, kde sa stáča na západ. Prechádza zväčša južnou stranou obce a až pri autobusovej otočni prechádza podzemím na severnú časť. Pár metrov pred sútokom so Stránskym potokom je vybudovaný mostík pre cestu, ktorá vedie do Stránskeho. Do Stránskeho potoka sa vlieva v nadmorskej výške , ktorý po cca 400 metroch končí sútokom s Rajčankou. 

## Využitie
Kedysi sa potok využíval ako stoka, ale po zavedení kanalizácie sa čistota vody v ňom zlepšila.

## Galéria

Súbor:Poluvsanskypotokpramen1.JPG|Hlavný prameň potoka
Súbor:Poluvsanskypotokpramen.JPG|Hlavný prameň potoka


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v Lúčanskej Fatre
Kategória:Vodné toky v Žilinskej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Žilina