open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Osaka (mesto)

**Osaka** (; presný prepis z japončiny znie **Ósaka**) je hlavné mesto japonskej prefektúry Osaka a tretie najväčšie mesto v Japonsku (po Tokiu a Jokohame) s počtom obyvateľov okolo 2,6 milióna (2007). Nachádza sa v oblasti Kansai na hlavnom ostrove Honšú pri ústí rieky Jodo. Osaka spolu s mestami Kóbe a Kjóto tvorí jednu z najväčších metropolitných oblastí na svete s počtom obyvateľov 17,5 milióna.

V rebríčku *Economist Intelligence Unit* miest najlepších pre život z roku 2019, ktorý hodnotil 140 miest sa Osaka umiestnila na 4. mieste.

## Doprava
Na umelom ostrove 5 km od mesta na nachádza Medzinárodné letisko Kansai a na pevnine Medzinárodné letisko Osaka. V meste sa nachádza terminál vysokorýchlostných železníc Šinkansen. Metro v Osake má dĺžku 129,9 km, 8 dráh a 125 staníc. 

## Priemysel
V minulosti bolo centrom ťažkého priemyslu, v poslednom čase sa do popredia dostáva elektrotechnika.

## Šport
V roku 2002 sa tu hrali 3 stretnutia v rámci majstrovstiev sveta vo futbale a v roku 2007 sa tu uskutočnili majstrovstvá sveta v atletike.

## Osobnosti mesta
* Jasunari Kawabata (* 1899 – † 1972), spisovateľ, nositeľ Nobelovej ceny
* Šizuo Kakutani (* 1911 – † 2004), matematik
* Kenzó Tange (* 1913 – † 2005), architekt
* Mačiko Kjó (* 1924 – † 2019), herečka
* Leo Esaki (* 1925), experimentálny fyzik a elektronik, nositeľ Nobelovej ceny
* Tadao Andó (* 1941), architekt
* Naomi Ósaková (* 1995), tenistka

## Partnerské mestá

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Hlavné mestá japonských prefektúr
Kategória:Prefektúra Osaka
Kategória:Prístavné mestá Tichého oceánu
Kategória:Bývalé hlavné mestá
Judaistika

**Judaistika** alebo **židovské štúdiá** je vedný odbor, ktorý sa zaoberá skúmaním dejín, kultúry a náboženstva Židov.

## Referencie

## Literatúra
* 
* 

## Pozri aj
* hebraistika
* judaizmus

## Externé odkazy
*Association For Jewish Studies  
*Verband der Judaisten in der Bundesrepublik Deutschland 


Kategória:Spoločenské vedy
Ján Tužinský

**Ján Tužinský** (* 29. marec 1951, Zlaté Moravce† 15. apríl 2022) bol slovenský prozaik, esejista, autor literatúry pre deti a mládež a bývalý riaditeľ Slovenského rozhlasu.

## Životopis
Vzdelanie získaval v Beladiciach a Zlatých Moravciach, neskôr študoval na prírodovedeckej fakulte, potom na filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave teóriu kultúry. Po ukončení štúdia pracoval vo vydavateľstve Tatran, v Slovenskom rozhlase, kde bol v rokoch 1994 – 1997 jeho ústredným riaditeľom. V rokoch 1993 – 2002 bol predsedom Spolku slovenských spisovateľov. Na konci žil v Bratislave a pôsobil v Rádiu Devín.

## Tvorba
Vo svojich dielach sa venoval otázkam podceňovaných spoločenských problémov, analýze životného štýlu súčasnej slovenskej inteligencie, no taktiež sa vracal do obdobia 2. svetovej vojny. Veľa priestoru venoval kritike, no jeho postupy vyznievajú skôr moralizátorsky. Spolupracoval s rozhlasom, pre ktorý napísal viacero pôvodných textov, ako aj dramatizácií diel zo svetovej literatúry.

## Ocenenia
* 1995 – Cena Lea Danihelsa (USA)
* 1999 – Rad Ľudovíta Štúra II. triedy

## Dielo
### Próza
* 1983 – *Bičovanie koní*, zbierka poviedok
* 1987 – *Čakanie na šarhu*, zbierka poviedok
* 1989 – *Kto hodí kameňom*, román
* 1992 – *Biliard na streche*, román
* 1992 – *Krypta*, kniha poviedok
* 1993 – *Motiviáda*, eseje
* 1994 – *Bastard v daždi*, novela
* 1997 – *Jeremiášov plač*, kniha poviedok
* 1998 – *Bledomodrý svet*, eseje
* 2001 – *Sklené oko*
* 2003 – *Niečo ako sen*, výber
* 2003 – *Postmoderna – Smrť literatúry*, eseje
* 2005 – *Mimikri *

### Próza pre deti a mládež
* 1985 – *Straka nekradne*, román

## Referencie

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí esejisti
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Politici ĽS-HZDS
Kategória:Riaditelia Slovenského rozhlasu
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti zo Zlatých Moraviec
Tombel

**Tombel** môže byť
* provincia v bývalom Britskom Kamerune, pozri Tombel (provincia)
* vulkanické pole v Kamerune, pozri Tombel (sopka)
Tombel (sopka)

**Tombel** je názov vulkanického poľa s rozlohou 800&nbsp;km2, ležiaceho medzi sopkami Kamerun a Manengouba v juhozápadnom Kamerune. Pole je tvorené mladými troskovými kužeľmi a maarmi bazaltovho až trachy-bazaltového zloženia ležiaceho na prekambrických matamorfitoch a pieskovcoch jurského veku. Miestni obyvatelia tvrdia že menší vulkán *Le Djungo* zničil v minulosti blízku dedinu, ale správa je nepodložená.

## Zoznam vulkanických foriem poľa Tombel
* **Troskové kužele**
** Le Djungo
* **Maary**
** Barombe Koto
** Barombe Mbo

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - vukanické pole Tombel na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Kamerunu
Kategória:Maary
Manengouba

**Manengouba** môže byť
* okres v juhozápadnej provincii v Kamerune, pozri Manengouba (okres)
* sopka v Kamerune, pozri Manengouba (sopka)
Benjamín Tinák

**Benjamín Tinák** (pseudonym **Pavel Beňo**) (* 17. október 1930, Maňa – † 17. február 2008, Ružomberok) bol slovenský prozaik a básnik.

## Životopis

Narodil sa v roľnícke rodine a vzdelanie získaval v Mani, Liberci, Ružomberku a v Bratislave, kde v roku 1957 absolvoval štúdium medicíny na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského. Pracoval ako sekundár na chirurgickom oddelení v nemocnici v Ružomberku, v rokoch 1960 – 1968 bol obvodným lekárom v Likavke. V roku 1966 bol lekárom československej geologickej expedície v Mongolsku, v rokoch 1968 – 1972 pôsobil v nemocnici v Harrare (Etiópia), najprv ako prednosta interného oddelenia, a neskôr ako riaditeľ nemocnice. V roku 1972 sa vrátil na Slovensko a začal pracovať v nemocnici v Martine, od roku 1975 pracoval opäť v nemocnici v Ružomberku.

Zomrel 17. februára 2008 po ťažkej chorobe v Ružomberku, kde je aj pochovaný.

## Tvorba

Popri náročnej práci lekára sa venoval i literárnej činnosti. Prvé verše uverejňoval pod pseudonymom v rôznych časopisoch (Pionierske noviny, Kultúrny život, Smena a i.). V roku 1962 debutoval zbierkou básní, v roku 1975 vydal prvú knižnú prózu. V oblasti poézie sa venoval témam koncentračných táborov, svetu chudoby či vykorisťovaniu, ale tiež používa motívy atómovej bomby. V próze sa zaoberá rozsiahlou výpoveďou o zážitkoch a faktoch z Etiópie, problémami zodpovednosti lekára voči pacientovi či otázkou interrupcií a novodobou pliagou ľudstva – drogovou závislosťou. Všetky jeho prozaické diela sú inšpirované vlastnými zážitkami. Ako autor spolupracoval so Slovenským rozhlasom.

## Dielo
### Poézia

*1962 – *Špirála*
*1966 – *Na čisté dná prameňov*

### Próza a publicistika pre dospelých

*1967 – *Medzi potomkami pani Höelun*, reportáže z pobytu v Mongolsku
*1967 – *Zo sveta*, zbierka poviedok
*1975 – *V zelenom plameni Etiópie*, kniha reportáží a dokumentárnych čŕt z pobytu v Etiópii
*1980 – *Znepokojená krv*, román z Etiópie
*1984 – *Žitava*, román o roľníckom spôsobe života
*1984 – *Búrlivák Gurumsa*, novela
*1988 – *Diagnóza*, román z lekárskeho prostredia
*1993 – *Šok*, román z lekárskeho prostredia
*1994 – *Vlci na Žitave*, zbierka poviedok o zážitkoch z ciest po domove i zahraničí
*1996 – *Angel v Michigane*, román o narkománii
*2000 – *Nechcel som byť kráľom*
*2002 – *Zo sveta* kniha poviedok spracovaná Slovenským rozhlasom ako Čítanie na pokračovanie (2009)
*2003 – *Bláznove radosti a žiale*

### Próza pre deti a mládež

*1978 – *Lev z Ereru*, príbehy z Etiópie podané ako denník lekárovho syna
*2005 – *Neuveriteľné dobrodružstvá kocúrika Mňauka*
*2006 – *Johanes zo zázračného buša*, kniha príbehov spracovaná Slovenským rozhlasom ako cyklus večerníčkov (2010)

### Eseje

*1999 – *Nechaj žiť, nechaj umrieť*
*2002 – *Na hrote tŕňa*
*2004 – *Putovanie za snom*

## Referencie

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Osobnosti z Mane
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Oku

**Oku** môže byť
* región v severozápadnom Kamerune, pozri Oku (región)
* národnostná skupina v severozápadnom Kamerune, pozri Oku (ľud)
* vulkanické pole v severozápadnom Kamerune, pozri Oku (sopka)
Manengouba (sopka)

**Manengouba** je názov neaktívnej bazaltovo-trachytickej sopky, nachádzajúcej sa v juhozápadnom Kamerune, juhovýchodne od vulkanického poľa Tombel. Vrchol sopky je tvorený dvoma kalderami: *Elengoum* a *Eboga*.

Staršia, 6&nbsp;km široká kaldera Elengoum nie je presne definovaná a vyvinula sa pravdepodobne pred 800&nbsp;000 až 600&nbsp;000&nbsp;rokmmi. Mladšia, 3&nbsp;km široká kaldera Eboga sa vyvinula pred 250&nbsp;000&nbsp;rokmi. Najmladšia vulkanická činnosť vytvorila juhozápadno-severovýchodnú reťaz troskových kužeľov a kráterových jazierok na dne kaldery Eboga, ale nemá presne stanovený vek.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - stratovulkán Manengouba na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Kamerunu
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Vyhasnuté sopky
Kategória:Dvojtisícovky
Osvald Zahradník

**Osvald Zahradník** (* 16. november 1932, Veľký Bočkov, Podkarpatská Rus, vtedajšie Česko-Slovensko† 16. august 2017, Bratislava) bol slovenský dramatik.

## Životopis
Narodil sa v rodine mlynárskeho robotníka a vzdelanie získaval v Banskej Bystrici, Svite a v Prahe na filozofickej fakulte Karlovej univerzity, kde študoval odbory filozofia a psychológia. Už v roku 1948 začal pracovať ako elektrotechnik vo Svite, po ukončení vysokoškolského štúdia pracoval do roku 1961 ako metodik a dramaturg v koncertnej a estrádnej agentúre v Prahe, odtiaľ sa presťahoval do Banskej Bystrice, kde do roku 1971 pracoval v Československom rozhlase ako režisér a šéfrežisér. V rokoch 19711973 bol vedúcim redaktorom Československého rozhlasu v Bratislave, potom do roku 1976 pracoval na Ministerstve kultúry SSR a v rokoch 19761979 pôsobil ako šéf činohry Slovenského národného divadla. Od roku 1979 pracoval v Zväze slovenských dramatických umelcov.

## Tvorba
Debutoval v roku 1952 krátkymi prozaickými útvarmi, ktoré uverejňoval v novinách a časopisoch Rudé právo, Pravda, Práca, Nové slovo, Smer, Rozhlas, Mladá tvorba, Film a divadlo a mnohých ďalších. Od roku 1967 sa začal venovať tiež dramatickej tvorbe, keď začal písať rozhlasové a neskôr i televízne hry. Vo svojich rozhlasových hrách sa venuje témam citovej krízy v manželstve, konfliktom s etikou prostredia, návratom z väzenia do bežného života, a viaceré jeho diela majú i detektívnu zápletku. V ďalšej tvorbe sa venuje konfrontácii sveta ilúzií a skutočnosti, sveta starých ľudí a najmladšej generácie, ale tiež sa vracia k takým témam, ako bola vojna, Slovenský štát, Slovenské národné povstanie a rodinné problémy.

## Ocenenia
* 2003: Pribinov kríž II. triedy od prezidenta SR Rudolfa Schustera za významné zásluhy o rozvoj slovenskej dramatickej tvorby.

## Dielo
### Próza

*1973 – *Sólo pre bicie (hodiny) *
*1973 – *Zurabája alebo Epitaf pre živého*
*1974 – *Prekroč svoj tieň*
*1977 – *Sonatína pre páva*
*1977 – *39° v tieni*
*1982 – *Omyl chirurga Moresiniho*
*1985 – *Meno pre Michala*

### Televízne hry

*1971 – *Strecha úniku*
*1972 – *Biely autobus*
*1976 – *39° v tieni*, 5-dielny televízny seriál

### Rozhlasové hry

*1967 – *Sviatosť naivity*
*1968 – *Návrat*
*1969 – *Šok*
*1970 – *Vidina*
*1971 – *Vražda vo Fermiho ústave*
*1971 – *Portrét neznámej*
*1978 – *Pavučina*
*1980 – *Spoločenská záruka*
**Králikovci*, spoluautor rozhlasového seriálu

### Divadelné hry

*1973 – *Sólo pre bicie (hodiny) *
*1973 – *Zurabája alebo Epitaf pre živého*
*1974 – *Prekroč svoj tieň*
*1976 – *Sonatína pre páva*
*1984 – *Čas brieždenia*
*1984 – *Prelúdium v mol*
*1986 – *Post scriptum*
*1987 – *Polostrovy vianočné*
*1988 – *Päť hier*
*1989 – *Prominenti na úrazovke*

## Referencie

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí dramatici
Kategória:Laureáti Ceny Ivana Kraska
Kategória:Laureáti Pribinovho kríža II. triedy
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Hradlová

**Hradlová** je potok v Šariši, preteká územím okresu Stará Ľubovňa. Je to pravostranný prítok Ľubotínky a meria 10,5 km. Na celom toku je možné pozorovať činnosť zrážkovej vody, ktorá na oboch brehoch vymlela rokle a výmole. Na dolnom toku silne meandruje. V celej oblasti sa vyskytujú početné stopy bradlového pásma, v podobe izolovaných skupín bradiel.

*Prameň:* v pohorí Čergov na západnom svahu Minčola (1 157,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 980 m n. m.

*Smer toku:* na hornom toku na juhozápad, medzi obcami Kyjov a Pusté Pole na západ, potom na sever až severoseverozápad

*Geomorfologické celky:* 1.Čergov, 2.Spišsko-šarišské medzihorie, podcelok Ľubotínska pahorkatina

*Prítoky:* sprava Skalkový potok, prítok spod Sosnovej hory (673,8 m n. m.), Vesné, zľava Pustopoľský potok

*Ústie:* do Ľubotínky južne od obce Ľubotín v nadmorskej výške cca 502 m n. m.

*Obce:* Kyjov a Pusté Pole

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Popradu
Kategória:Vodné toky v Čergove
Kategória:Vodné toky v okrese Stará Ľubovňa
Vesné

**Vesné** je potok v západnej časti Šariša, na území okresu Stará Ľubovňa. Je to pravostranný prítok Hradlovej a má dĺžku 6,3 km. 

Pramení v pohorí Čergov na severozápadných stráňach vrchu Minčolík (1 032,4 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 960 m n. m. Od prameňa tečie najprv na západ, esovito sa stáča, priberá prítok (730,2 m n. m.) spod Ľubého vrchu (968,8 m n. m.) zľava a vstupuje do Spišsko-šarišského medzihoria, do podcelku Ľubotínska pahorkatina. Preteká obcou Šarišské Jastrabie, pričom sa stáča na severozápad, sprava priberá potok Bane a opäť tečie západným smerom. Z pravej strany priberá ešte Chotárny potok a južne od obce Ľubotín sa v nadmorskej výške 502,9 m n. m. vlieva do Hradlovej.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Popradu
Kategória:Vodné toky v Čergove
Kategória:Vodné toky v okrese Stará Ľubovňa
Huế

**Huế** je vietnamské mesto s asi 1 236 393 obyvateľmi. Medzi rokmi 1802 a 1945 bolo sídlom panovníkov dynastie Nguyễn. Huế bolo kvôli svojim historickým pamiatkam zaradené medzi svetové kultúrne dedičstvo. V okolí Huế sa odohrávali jedny z najtvrdších bojov vietnamsko-americkej vojny.

## Iné projekty

Kategória:Mestá vo Vietname
Kategória:Lokality Svetového dedičstva vo Vietname
Kategória:Bývalé hlavné mestá
Vesná

**Vesná** je potok v hornom Šariši, preteká západnou časťou okresu Bardejov. Je to pravostranný prítok Titeľa, meria 4,7 km a je tokom VIII. rádu.

Pramení vo východnej časti Ľubovnianskej vrchoviny na severovýchodnom svahu vrchu Kamenný hrb (826 m n. m.) v nadmorskej výške približne 740 m n. m., neďaleko slovensko-poľskej štátnej hranice. Na hornom toku tečie juhovýchodným smerom, sprava priberá krátky prítok prameniaci severovýchodne od kóty 795,6 m, zľava prítok prameniaci západne od kóty 778 m, ďalej sprava prítok z lokality Vrecová a zľava prítok vznikajúci južne od kóty 778 m. Následne pokračuje severojužným smerom, vstupuje do Ondavskej vrchoviny a z pravej strany priberá prítok (1,3 km) z lokality Vrecová. Ďalej už tečie juhovýchodným smerom, preteká intravilánom obce Snakov a na okraji obce sa v nadmorskej výške cca 423 m n. m. vlieva do Titeľa.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Antišovec

**Antišovec** je potok v hornom Šariši, v západnej časti okresu Bardejov. Je to ľavostranný prítok Oľmova, má dĺžku 5,3 km a je tokom VII. rádu.

Pramení vo východnej časti Ľubovnianskej vrchoviny na východnom úpätí vrchu Pustá (867 m n. m.) v nadmorskej výške približne 690 m n. m., pri slovensko-poľskej štátnej hranici. Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na juhovýchod, následne sa stáča severojužným smerom a sprava priberá prítok z juhovýchodného úpätia Pustej. Odtiaľ pokračuje juhojuhovýchodným smerom, vstupuje do severozápadného výbežku Ondavskej vrchoviny, kde sa stáča opäť severojužným smerom, preteká intravilánom obce Hrabské. Tu sprava priberá Širské, zľava krátky prítok zo severného svahu Hôrky (530,4 m n. m.) a na južnom konci obce ešte ďalší krátky prítok z juhozápadného svahu Hôrky. Napokon sa stáča na juhojuhovýchod a južne od obce sa v nadmorskej výške cca 385 m n. m. vlieva do Oľmova.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Kurovec

**Kurovec** je potok v hornom Šariši, v západnej časti okresu Bardejov. Je to ľavostranný prítok Tople, meria 7 km a je tokom VI. rádu. 

Pramení vo východnom výbežku Ľubovnianskej vrchoviny pod Kurovským sedlom () v nadmorskej výške cca , pri slovensko-poľskej štátnej hranici. Tečie juhojuhovýchodným smerom, sprava priberá prítok () zo severného svahu Vŕšku () a vstupuje do Ondavskej vrchoviny. Z pravej strany priberá prítok () z východného svahu Vŕšku () a následne preteká obcou Kurov. Za obcou priberá zľava prítok spod Dúbravy () a západne od obce Tarnov ústi v nadmorskej výške okolo  do Tople.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Oku (sopka)

**Oku** je názov vulkanického poľa tvoreného masívnym ryolitovo - trachytovým stratovulkánom a početnými maarmi a bazaltovými troskovými kužeľmi, nachádzajúceho sa v severozápadnom Kamerune.

Pole je známe vďaka dvom jazerám: Nyos a Monoun, ktoré majú na svedomí obete na životoch. Monoun 37 obetí v roku 1984 a Nyos približne 1&nbsp;700 v roku 1986. Obidve katastrofy spôsobil únik CO2, rozpusteného v jazernej vode. Príčina úniku je nejasná, niektoré teórie ju pripisujú zmene teplotno-tlakových podmienok v jazerách a následnej desorpcii rozpusteného CO2, iné ju pripisujú vulkanickej, príp. seizmickej činnosti.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - vulkanické pole Oku na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Kamerunu
Sveržovka

**Sveržovka** je potok v hornom Šariši, v severozápadnej časti  Bardejov. Je to ľavostranný prítok Kamenca a má dĺžku 8,5 km. V oblasti ústia sa výrazne rozvetvuje a spolu s Kamencom vytvárajú výraznú spleť ramien.

*Prameň:* v pohorí Busov na južnom svahu vrchu Staviská () v nadmorskej výške cca , neďaleko slovensko-poľskej štátnej hranice v lokalite Spáleniská

*Smer toku:* na hornom toku severojužný, potom juhozápadný

*Geomorfologické celky:* 1.Busov, 2.Ondavská vrchovina

*Prítoky:* sprava prítok spod Busova (), dva prítoky spod Pivnice (), spod Stavenca (), zľava dva prítoky z oblasti Pohorelej, z oblasti Holubníkov, spod Rúbanísk ()

*Ústie:* do Kamenca severne od obce Sveržov v nadmorskej výške približne 

*Obce:* Vyšný Tvarožec a Nižný Tvarožec

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Oľchovec

**Oľchovec** môže byť:

* potok v okrese Bardejov, pretekajúci cez Cigeľku, pozri Oľchovec (prítok Kamenca)
* potok v okrese Snina, neďaleko obce Stakčín, pozri Oľchovec (prítok Trnovca)
Oľchovec (prítok Kamenca)

**Oľchovec** je potok v hornom Šariši, v severnej časti okresu Bardejov. Je to ľavostranný prítok Kamenca a meria 6,7 km. Nad obcou Cigeľka vytvorila zrážková voda na ľavom brehu výrazné a rozvetvené rokle.

*Prameň:* v pohorí Busov na južnom úpätí Ostrého vrchu (930,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 720 m n. m., neďaleko slovensko-poľskej štátnej hranice

*Smer toku:* na hornom toku na juhovýchod, potom sa oblúkom postupne stáča na juhozápad

*Geomorfologické celky:* 1.Busov, 2.Ondavská vrchovina

*Prítoky:* sprava prítok (560,1 m n. m.) z oblasti Pálenice, Priehybský potok, zľava spod Javora (723,0 m n. m.), spod Hrbu (764,5 m n. m.) a z doliny Pálenica

*Ústie:* do Kamenca pri obci Petrová v nadmorskej výške cca 435 m n. m.

*Obce:* Cigeľka a Petrová

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Richvaldský potok

**Richvaldský potok** je potok v regióne horný Šariš, na území okresu Bardejov, neďaleko okresného mesta. Je to ľavostranný prítok Šibskej vody a má dĺžku 9 km.

*Prameň:* v Ondavskej vrchovine na východnom svahu vrchu Barvienok (591,5 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 510 m n. m.

*Smer toku:* najprv na juh, potom sa postupne stáča na juhovýchod a juhojuhovýchod, na dolnom toku tečie na východ

*Geomorfologické celky:* Ondavská vrchovina, časť Raslavická brázda

*Prítoky:* sprava prítok z oblasti Širokých lúk, Starý potok, prítok spod Vysokej hory (493,7 m n. m.), Tisovec, zľava prítok z Paľovej debry, Griglovský potok a niekoľko kratších prítokov spod Griglovej rovne (584,4 m n. m.), prítok z oblasti Tranky a Miháľovský potok

*Ústie:* do Šibskej vody pri osade Kľušovská Zábava v nadmorskej výške cca 304 m n. m.

*Obce:* Richvald a Kľušovská Zábava

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Slávka

**Slávka** je ženské krstné meno. Toto meno je pôvodom slovanské s významom „slávená“. Meniny na Slovensku má 18. decembra.

## Referencie

Slávka
Slávka
Kategória:Ženské mená slovanského pôvodu
Rosucká voda

**Rosucká voda** je potok v hornom Šariši, v severnej časti okresu Bardejov. Je to pravostranný prítok Kamenca a má dĺžku 11,5 km.

*Prameň:* v pohorí Busov na západnom svahu vrchu Karkuláž (788,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 700 m n. m., pri slovensko-poľskej štátnej hranici

*Smer toku:* na hornom toku krátko na juhovýchod, potom prevažne severojužným smerom, od obce Stebník na východojuhovýchod, na dolnom toku pri obci Zborov tečie k ústiu na juh

*Geomorfologické celky:* 1.Busov, 2.Ondavská vrchovina, časť Zborovská kotlina

*Prítoky:* sprava spod Polinského vrchu, prítok (428,3 m n. m.) spod Stavísk (806,0 m n. m.), Stebnícky potok a prítok z oblasti Ždiaru, zľava prítok z oblasti Karkovho lazu a spod Zajačí (622,2 m n. m.)

*Ústie:* do Kamenca južne od obce Zborov v nadmorskej výške okolo 315 m n. m.

*Obce:* Stebnícka Huta, osada Hutisko, Stebník a Zborov

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Regetovská voda

**Regetovská voda** môže byť názov:

* potoka v okrese Bardejov, pozri Regetovská voda (potok)
* sedla v pohorí Busov, pozri Regetovská voda (sedlo)
Lukavica (prítok Šibskej vody)

**Lukavica** je potok v hornom Šariši, na území okresu Bardejov, neďaleko okresného mesta. Je to pravostranný prítok Šibskej vody a meria 6 km. 

Tečie cez Ondavskú vrchovinu, kde aj pramení, na severovýchodnom úpätí Šipotskej hory (557,5 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 440 m n. m. Najprv tečie severozápadným smerom do obce Lukavica, potom sa postupne stáča viac na západoseverozápad. Na území obce priberá niekoľko prítokov, najdlhším je ľavostranný spod Budanovej (540,2 m n. m.). Pokračuje cez osadu Poštárka, kde priberá ďalší ľavostranný prítok spod Budanovej, potom tečie opäť severozápadným smerom. Na južnom okraji mesta Bardejov ešte priberá prítok sprava a v nadmorskej výške okolo 275 m n. m. sa vlieva do Šibskej vody.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Regetovská voda (potok)

**Regetovská voda** je potok v hornom Šariši, v severnej časti okresu Bardejov. Je to pravostranný prítok Kamenca a meria 5,6 km. 

Pramení v pohorí Busov na juhozápadnom úpätí vrchu Javorina (881,2 m n. m.), priamo pod sedlom Regetovská voda, v nadmorskej výške približne 650 m n. m. Tečie juhovýchodným smerom cez obec Regetovka, z obidvoch strán priberá len krátke prítoky, na brehoch potoka je zreteľná činnosť zrážkovej vody, ktorá vytvorila na oboch brehoch mnohé výmole a rokle. Na dolnom toku vstupuje do Ondavskej vrchoviny, do časti Zborovská kotlina, a severne od obce Chmeľová sa v nadmorskej výške cca 378 m n. m. vlieva do Kamenca.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov
Regetovská voda (sedlo)

**Regetovská voda** (pol. *Przełęcz Regetowska*, ) je sedlo v pohorí Busov, medzi vrchmi Javorina () severovýchodne a Karkuláž () juhozápadne od neho. Sedlom prechádza slovensko-poľská štátna hranica.

Pod sedlom pramení na slovenskej strane rovnomenný potok, na poľskej strane pramení potok Regetówka. Sedlo je taktiež súčasťou hlavného európskeho rozvodia.

## Turistika

Sedlom vedie neudržiavaná cesta z obce Regetovka do poľskej obce Regetów a po hraničnom hrebeni tiež  červeno-značkovaná turistická trasa (súčasť medzinárodnej trasy E3) od vrchu Javorina na Staviská (). Z obce Regetovka sem vedie  žlto-značkovaná trasa. 

## Referencie

Kategória:Sedlá v Busove
Obdobie prisvojovacieho hospodárstva

**Obdobie prisvojovacieho hospodárstva** je obdobie v dejinách ľudstva zhruba zodpovedajúce v inom delení paleolitu. Je to opak obdobia výrobného hospodárstva, v ktorom druh človek žije dodnes.

Človek sa živil len zberom, lovom, rybolovom (tým, čo poskytovala príroda), nič nevyrábal.

Kategória:Ekonomické systémy
Kategória:Pravek
Kamenec

**Kamenec** môže byť:
* v prírodných vedách:
** krúpy (v zmysle zmrznutý dážď), pozri krúpa (ľadovec)
** podvojný síran obsahujúci jeden katión s nábojovým číslom 1 a jeden katión s nábojovým číslom 3, pričom kryštály obsahujú 12 molekúl vody (napr. kamenec draselno-hlinitý, kamenec amónno-železitý atď.), pozri kamenec (podvojný síran)
** kamenec draselno-hlinitý
** široké pásy riečnych štrkov, ktoré pri nízkom vodnom stave rozdeľujú vodný tok divočiacej rieky na viaceré ramená, pozri kamenec (rieka)
*nárečovo:
**miesto pokryté štrkom (obyčajne pri potoku), pozri napr. štrk
**kameň na brúsenie kosy
* sídla:
** miestna časť obce Nová Dedina v okrese Levice
** osada pri obci Kalinovo v okrese Poltár, pozri Kamenec (Kalinovo)
** osada pri obci Chropov v okrese Skalica, pozri Kamenec (Chropov)
** skrátený názov obce Kamenec pod Vtáčnikom v okrese Prievidza
** skrátený názov obce Malý Kamenec v okrese Trebišov
** skrátený názov obce Veľký Kamenec v okrese Trebišov
** historický slovenský názov maďarského mesta Szombathely
** obec v okrese Rokycany v Česku, pozri Kamenec (okres Rokycany)
** skrátený názov obce Kamenec u Poličky v okrese Svitavy v Česku
** časť obce Holasovice v okrese Opava v Česku, pozri Kamenec (Holasovice)
** časť mesta Holice v okrese Pardubice v Česku, pozri Kamenec (Holice)
** časť obce Jílové v okrese Děčín v Česku, pozri Kamenec (Jílové)
** časť obce Stráž nad Ohří v okrese Karlovy Vary v Česku, pozri Kamenec (Stráž nad Ohří)
** osada obce Skalička v okrese Přerov v Česku, pozri Kamenec (Skalička)
** osada obce Stará Voda v okrese Cheb v Česku, pozri Kamenec (Stará Voda)
** osada v Orlických horách v okrese Rychnov nad Kněžnou v Česku, pozri Kamenec (Orlické hory)
** mesto v Bielorusku, pozri Kamenec (Bielorusko)
** slovenský názov mesta Kamenz v nemeckom Sasku
** časť mesta Kamianec-Podiľskyj na Ukrajine

* vrchy:
** najvyšší vrch () českej časti Novohradských vrchov, pozri Kamenec (Novohradské vrchy)
** vrch v Krušných horách v Česku, pozri Kamenec (Krušné hory)
** vrch v Novoveskej vrchovine v Česku, pozri Kamenec (Novoveská vrchovina)
** travertínová kopa v Hornádskej kotline, pozri Kamenec (Hornádska kotlina)

* vodné toky:
** prítok Holumnického potoka v povodí Popradu, pozri Kamenec (prítok Holumnického potoka)
** prítok Ipľa ústiaci pri Šahách, pozri Kamenec (prítok Ipľa)
** prítok Tople ústiaci pri Bardejove, pozri Kamenec (prítok Tople, Chmeľová)
** prítok Tople ústiaci pri Tarnove, pozri Kamenec (prítok Tople, Tarnov)

* ulica v Bardejove, pozri Kamenec (Bardejov)
* chránené územie, pozri Kamenec (prírodná rezervácia)
* rekreačné stredisko na Zemplínskej Šírave medzi obcami Kaluža a Klokočov, pozri Kamenec (rekreačné stredisko)

## Zdroje
Prehistória

**Prehistória** môže byť:
*opak histórie v užšom zmysle (teda dejinnej doby), teda obdobie, pre ktoré ešte neexistujú bohaté písomné pramene resp. akékoľvek písomné pramene (v prvom prípade zahŕňa protohistóriu); synonymum: **preddejinná doba**, pozri pravek
*trocha nepresne: pravek alebo dejiny praveku
*veda skúmajúca predošlé body, pozri prehistória (veda)
Jánošík

**Jánošík** môže byť:

* priezvisko, pozri Jánošík (priezvisko), napr.:
** Juraj Jánošík (1688 – 1713), slovenský zbojník a národná legenda
** Adam Jánošík (* 1992), slovenský hokejista
** Anton Jánošík (1904 – 1971), slovenský jazykovedec
** Peter Jánošík (* 1988), slovenský futbalista
** Katarína Jánošíková (* 1980), slovenská maratónska bežkyňa
** Marianna Jánošíková-Machalová, slovenská sochárka
* dedina v Srbsku, pozri Jánošík (dedina)
* folklórny súbor:
** Jánošík (folklórny súbor, Svit)
** Jánošík (folklórny súbor, Zvolen)
* partizánska brigáda, pozri Jánošík (partizánska brigáda)
* film:
** prvý slovenský dlhometrážny film, pozri Jánošík (film z roku 1921)
** slovenský a český film z 1935, pozri Jánošík (film z roku 1935)
** prvý poľský animovaný film, pozri Jánošík (film z roku 1954)
** dvojdielny slovenský film z 1963, pozri Jánošík I., II.
** poľský film z 1974, pozri Jánošík (film z roku 1974)
** poľský 13-dielny televízny seriál, pozri Jánošík (seriál z roku 1974)
* hotel:
** v Liptovskom Mikuláši, pozri Hotel Jánošík (Liptovský Mikuláš)
** v Terchovej, pozri Hotel Jánošík (Terchová)

## Pozri aj
* Juro Jánošík (opera)
* Jánošík - Pravdivá história
* Jánošík, Jánošík (hudobný album)
* Jánošíkova ulica
* Jánošíkovo nábrežie
* Jánošíkove diery
* Jánošíkove dni
Ngaoundéré

**Ngaoundéré** môže byť:
* je správne mesto provincie Adamawa v Kamerune, pozri Ngaoundéré (mesto)
* vulkanické pole v Kamerune, pozri Ngaoundéré (sopka)
Encyclopaedia Judaica

**Encyclopaedia Judaica** je encyklopédia židovských dejín, kultúry a náboženstva v angličtine. Vyšla v dvoch vydaniach.

## Encyclopedia Judaica
Prvé vydanie encyklopédie z rokov 1971-1972 malo šestnásť zväzkov. Vydalo ich jeruzalemské vydavateľstvo *Keter* spolu s newyorským vydavateľstvom *Macmillan*. V rokoch 1972-1994 vyšlo postupne desať ročeniek s doplnkami. Spoločne obsahuje encyklopédia 25 000 článkov, ktoré sú výsledkom tridsaťročnej práce 2 200 prispievateľov a 250 redaktorov. Šéfredaktorom encyklopédie bol Cecil Roth a po ňom Geoffrey Wigoder.

Projekt encyklopédie nadväzoval na nedokončenú nemeckú *Encyclopaediu Judaiku*, ktorú v rokoch 1928-1934 vydával v Berlíne Nachum Goldmann vo svojom vydavateľstve *Eshkol Publishing Society*. Šéfredaktormi boli Jakob Klatzkin a Ismar Elbogen. Po vydaní desiatich zväzkov (Aach–Lyra) bolo vydávanie encyklopédie kvôli nepriazni nacistického režimu zastavené. Pod názvom *Eškol* boli vydané aj dva zväzky encyklopédie (A–Antipas) v hebrejčine .

Skrátená verzia *Encyclopaedie Judaiky* v ruštine, ktorá vznikla začiatkom 70. rokov, sa postupne vyvinula v samostatný projekt, ktorý mal koncom roku 2005 už 11 zväzkov a 3 doplnky. Je dostupná na internete (Электронная еврейская энциклопедия). Anglická verzia encyklopédie sa komerčne distribuuje aj na CD-ROM.

## Encyclopedia Judaica Second Edition
V roku 2003 získalo autorské práva na opätovné vydanie encyklopédie vydavateľstvo Thomson Gale. Druhé vydanie pod názvom *Encyclopaedia Judaica Second Edition* vyšlo v januári 2007 (opäť v spolupráci s jeruzalemským Keterom) v 22 zväzkoch, hlavným redaktorom bol Fred Skolnik. Obsahuje vyše 21 000 podpísaných hesiel, z toho asi 2 600 úplne nových. Výrazne rozšírená bola bibliografia jednotlivých článkov: druhé vydanie obsahuje celkom 31 000 nových bibliografických odkazov. Vydanie získalo ešte v tom istom roku ocenenie Americkej asociácie knižníc (American Library Association) *[[Darthmouth Medal]]*, ktoré sa udeľuje výnimočne kvalitným encyklopédiám a lexikónom.

## Pozri aj
* Jewish Encyclopedia

## Externé odkazy
* Oficiálne internetové stránky encyklopédie 
* David B. Levy, „The Making of the Encyclopaedia Judaica and the Jewish Encyclopedia“ http://www.jewishlibraries.org/ajlweb/publications/proceedings/proceedings2002/levy.pdf , *Proceedings of the 37th Annual Convention of the Association of Jewish Libraries* http://www.jewishlibraries.org/ajlweb/publications/proceedings/proceedings2002.htm , 2002 – porovnanie dvoch židovských encyklopédií

Kategória:Encyklopédie v anglickom jazyku
Kategória:Encyklopédie vydané v USA
Kategória:Religionistické encyklopédie
Kategória:Judaistika
Lev II.

**Lev II.** môže byť:
*pápež, pozri Lev II. (pápež)
*byzantský cisár, pozri Lev II. (Byzantská ríša)
*arménsky kráľ, pozri Lev II. (Arménsko)
*abcházsky vládca, pozri Lev II. (Abcházsko)
*Trpaslíčia galaxia Lev II

Kategória:Rozlišovacie stránky – Panovník
Ngaoundéré (sopka)

**Ngaoundéré** je vulkanické pole pozostávajúce z bazaltovo-trachytického stratovulkánu *Nganha* a rozľahlej oblasti miocénnych plató bazaltov a dómov, nachádzajúce sa v severnom Kamerune, asi 200&nbsp;km južne od hraníc s Čadom.

Na východnej strane poľa sa nachádzajú mladšie prejavy vulkanickej činosti: troskové kužele, maary a lávové prúdy, ktorých datovanie prinieslo vek 900&nbsp;000 rokov. Niektorí vulkanológovia sa však domnievajú, že v oblasti sú aj mladšie vulkanity.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - vulkanické pole Ngaoundéré na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Kamerunu
Lev III.

**Lev III.** môže byť:
* pápež, pozri Lev III. (pápež)
* byzantský cisár, pozri Lev III. (Byzantská ríša)
* arménsky kráľ, pozri Lev III. (Arménsko)
* abcházsky vládca, pozri Lev III. (Abcházsko)
* galaxia v súhvezdí Lev, pozri Lev A (Lev III)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Panovník
Maar

náhľad|Maary Gemündener, Weinfelder a Schalkenmehrener v Nemecku.
**Maar** alebo **explozívny kráter** je sopečná forma kráteru s nízkym reliéfom, vytvorená pri freatomagmatickej erupcii zapríčinenej kontaktom spodných vôd s magmou. Okraj kráteru často obsahujú fragmenty vulkanitov pochádzajúcich z diatrémy pod maarom.

Maary sú plytké a majú ploché dná. Priemer býva od 1&nbsp;m do 200&nbsp;m, hĺbka od 1&nbsp; do 20&nbsp;m. Maary vytvárajú malé výbušné sopky. Samotné kruhovité krátery bývajú často zaliate vodou, čím vytvárajú menšie jazerá (tzv. maarové jazerá).

Veľký výskyt maarov je na Novom Zélande, ďalej v Nemecku v pohorí Eifel, na západe USA, ale vyskytujú sa aj v iných vulkanických regiónoch sveta. Na Slovensku sa nachádzajú neskoro-treťohorné maary v pohorí Cerová vrchovina - pri obci Fiľakovo, Jelšovec, Pinciná, Hodejov a Hajnáčka.

## Iné projekty
CIA

**CIA** môže byť:
*Central Intelligence Agency, americká spravodajská služba
*Ciampino Airport v Ríme, kód letiska IATA
*Calgary International Airport
*Canadian Institute of Actuaries
*CAN in Automation, asociácia pre štandardizáciu
*Cardiff International Arena, vo Walese
*Celestial Intervention Agency, z Doktora Who
*Certified Internal Auditor (doslova "osvedčený vnútorný audítor")
*Cleveland Institute of Art
*Culinary Institute of America
*MOS Technology CIA
*Creators of Intense Art, neziskový organizácia počítačového umenia
*Comedic Improvisation Alliance
*C.I.A. (skupina)
*Colorado Institute of Art
*Cumulative Impact Assessment
*CIA - The open source informant
Oakland

**Oakland** môže byť:

sídlo alebo administratívna jednotka v Kanade:
* v Britskej Kolumbii, pozri Oakland (Britská Kolumbia)
* v okrese Brant v Ontáriu, pozri Oakland (okres Brant)
* v okrese Essex Ontáriu, pozri Oakland (okres Essex)
* v Manitobe, pozri Oakland (Manitoba)
* v Novom Škótsku, pozri Oakland (Nové Škótsko)

sídlo alebo administratívna jednotka v USA:
* Oakland (Arkansas)
* Oakland (Florida)
* Oakland (Illinois)
* Oakland (Iowa)
* Oakland (Kalifornia)
* Oakland (Kentucky)
* Oakland (Maine)
* Oakland (Maryland)
* Oakland (Michigan)
* Oakland (Mississippi)
* Oakland (Missouri)
* Oakland (Nebraska)
* Oakland (New Jersey)
* Oakland (Oklahoma)
* Oakland (Oregon)
* Oakland (Pensylvánia)
* Oakland (Pittsburgh)
* Oakland (Rhode Island)
* Oakland (Južná Karolína)
* Oakland (Tennessee)
* Oakland (Texas)
* Oakland (Wisconsin)
* Oakland Township (Minnesota)
* Oakland Township (Pensylvánia) 

## Pozri aj
* Auckland, mesto na Novom Zéalande
Haiku (operačný systém)

**Haiku** (predtým **OpenBeOS**) je open source projekt venovaný znovuoživeniu a pokračovaniu vývoja operačného systému BeOS.

## História
Projekt začal v roku 2001 pod názvom OpenBeOS po tom, ako firma Palm, Inc. kúpila skrachovanú firmu Be, Inc. a vývoj pôvodného BeOS-u sa zastavil. Krátko na to vznikli viaceré projekty za účelom pokračovania vývoja (ako napríklad Cosmoe alebo Blue Eyed OS), ktoré sa pokúšali o vytvorenie desktopového prostredia podobného BeOS na jadre Linux alebo BSD (čo znemožňovalo binárnu kompatibilitu s pôvodným BeOS R5). OpenBeOS sa od týchto projektov odlišoval tým, že bol od začiatku plánovaný ako kompletné prepísanie systému so zachovaním kompatibility zdrojového kódu aj binárnych súborov. To by malo umožniť beh pôvodných aplikácií určených pre BeOS R5.

V roku 2004 bol vybraný nový názov, aby sa predišlo narušeniu ochranných známok patriacich firme Palm. Nový názov „Haiku“ odráža eleganciu a jednoduchosť BeOS platformy a je tiež odkazom na typické Haiku chybové hlášky v internetovom prehliadači NetPositive a tiež v ďalších aplikáciách BeOS.

Projekt spravuje nezisková organizácia *Haiku Incorporaded* v New Yorku.

## Vývoj
Modulárny dizajn BeOS-u umožnil vznik samostatných skupín programátorov pracujúcich na nahradení jednotlivých serverov a API. Haiku používa pozmenené modulárne jadro NewOS. V Haiku sa nenachádza žiaden zdrojový ani binárny kód z pôvodného BeOS-u.

Po šiestich rokoch od vydania verzie Alpha 4 (14. november 2012) vyšla 28. septembra 2018 verzia Beta 1.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky projektu

Kategória:Operačné systémy
Kategória:Slobodný softvér
Vostok (kozmická loď)

**Vostok** bola jednomiestna kozmická loď využívaná v sovietskom kozmickom programe Vostok určená na lety po obežnej dráhe okolo Zeme. Na lodi Vostok 1 uskutočnil J. A. Gagarin prvý kozmický let 12. apríla 1961. Štartoval z kozmodrómu Bajkonur o 9 h 07 min moskovského času; oblet Zeme vrátane pristávania trval 1 h 48 min. Loď s dĺžkou  a hmotnosťou  sa pohybovala vo výškach 181 – . Pristála pri obci Smelovska v Saratovskej oblasti. Na dráhu ju vyniesla nosná raketa Vostok. Program ďalších letov kozmických lodí Vostok obsahoval okrem overovania letových zariadení, spojenia a lekárskych výskumov postupné predlžovanie kozmického letu v stave beztiaže, skupinový let (Vostok 3-Vostok 4 a Vostok 5-Vostok 6). V kozmickej lodi Vostok 6 absolvovala 70-hodinový let prvá kozmonautka V. V. Tereškovová. Všetky lode štartovali z kozmodrómu Bajkonur na dráhu so sklonom 65°. 

## Opis
Kozmické lode Vostok sa skladali z hermeticky uzatvorenej kabíny pre kozmonautov, z prístrojovej časti a brzdiaceho zariadenia. Pre bezpečný prechod cez atmosféru bola kabína zvonku obložená tepelnou izoláciou. Všetky tri priezory boli zabezpečené ohňovzdorným sklom a zvonku ich ochraňoval ešte odklopný kryt. Orientáciu lode mohol kozmonaut meniť sám. Stabilizáciu lode Vostok regulovalo slnečné svetlo, takže orientácia lode v priestore sa po odchýlke vždy upravovala vzhľadom na Slnko. Súčasťou riadiaceho zariadenia bol aj malý glóbus, ktorý sa otáčal a vždy ukazoval tú časť povrchu Zeme, nad ktorou kozmická loď práve prechádzala. Obojstranný rádiový prenos zabezpečoval nepretržité spojenie so Zemou.

Kozmickú loď sledovali pozorovacie stanice rozmiestnené na území Sovietskeho zväzu a na lodiach. Kozmonauta snímali dve televízne kamery, spredu a zboku. Obraz sa vysielal do celého sveta. Čistotu vzduchu v kabíne udržiavalo automatické regeneračné zariadenie. Prívod kyslíka si mohol kozmonaut čiastočne regulovať aj sám. Každý kozmonaut pri lete kozmickou loďou Vostok mal oblečený skafander, ktorý mal však úplne uzavretý iba počas výstupu na obežnú dráhu a počas zostupu z nej.

## Lety kozmických lodí Vostok
Do vesmíru sa celkovo vydalo šesť pilotovaných lodí Vostok, ktorým prechádzalo päť testovacích letov nepilotovaných lodí, ktoré formálne patrili do programu Sputnik.

### Nepilotované
* Sputnik 4 (Korabľ-Sputnik 1) – 15. máj 1960
* Sputnik 5 (Korabľ-Sputnik 2) – 19. september 1960
* Sputnik 6 (Korabľ-Sputnik 3) – 1. december 1960
* Sputnik 9 (Korabľ-Sputnik 4) – 9. marec 1961
* Sputnik 10 (Korabľ-Sputnik 5) – 25. marec 1961

### Pilotované
:

Kategória:Kozmické lode
Kategória:Pilotované kozmické lode
Kategória:Program Vostok
Ludrovčanka

**Ludrovčanka** alebo *Ludrovanka* je potok na dolnom Liptove, na území okresu Ružomberok. Je to ľavostranný prítok Štiavničanky, meria  a je tokom IV. rádu. Na hornom toku preteká cca  dlhou Ludrovskou dolinou, v strednej časti výrazne bralnatou.

## Prameň
Pramení v Nízkych Tatrách na severovýchodnom svahu Červenej Magury () v nadmorskej výške cca 

## Smer toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na sever, potom k sútoku s potokom z doliny Hučiaky na severoseverovýchod, odtiaľ opäť viac-menej na sever, pričom vytvára oblúk vypnutý na západ. Nad obcou Ludrová vytvára ostrý ohyb, na dolnom toku tečie na krátkom úseku k ústiu severovýchodným smerom.

## Geomorfologické celky
*Nízke Tatry, podcelok Ďumbierske Tatry, časť Salatíny
*Podtatranská kotlina, podcelok Liptovská kotlina, časť Ľubeľská pahorkatina

## Prítoky
*pravostranné: prítok zo západného svahu Magury (), prítok z doliny Hučiaky, prítok z juhozápadného úpätia Bohúňova (), prítok () zo severozápadného svahu Kriváňa ()
*ľavostranné: prítok zo severného svahu Veľkého Brankova (), prítok z východného svahu Ostrého ()

## Ústie
Ústi do Štiavničanky na okraji obce Štiavnička v nadmorskej výške približne 

## Obce
* Ludrová
* Štiavnička

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Ružomberok
Sliačanka (potok)

**Sliačanka** je potok na dolnom Liptove, vo východnej časti okresu Ružomberok. Je to ľavostranný prítok Váhu a meria . V Nízkych Tatrách preteká cca  dlhou Sliačskou dolinou.

## Prameň
Potok pramení v Nízkych Tatrách na severovýchodnom svahu Malého Salatína () v nadmorskej výške 

## Smer toku
Od prameňa tečie najprv na severoseverovýchod, prechodne potom na sever a znovu na severoseverovýchod. Na strednom toku tečie na sever, od sútoku s Vyšnosliackym potokom pokračuje k ústiu severoseverozápadným smerom. Na nive Váhu vytvára oblúk prehnutý na severovýchod.

## Geomorfologické celky
*Nízke Tatry, podcelok Ďumbierske Tatry, časť Salatíny
*Podtatranská kotlina, podcelok Liptovská kotlina, časť Ľubeľská pahorkatina

## Prítoky
*pravostranné: prítok z lokality Ravasová, prítok () zo severovýchodného svahu Sliačskej Magury (kóta ), Vyšnosliacky potok, prítok prameniaci východne od Vyšného Sliača
*ľavostranné: prítok prameniaci východne od Lúčneho hríbu (), Zúbra

## Ústie
Sliačanka sa vlieva do Váhu východne od obce Lisková v nadmorskej výške cca 

## Obce
Preteká katastrálnym územím obce Liptovské Sliače, konkrétne intravilánom Stredného a Nižného Sliača. Na dolnom toku vteká do extravilánu obce Lisková, kde podteká pristávaciu dráhu miestneho letiska.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v Ďumbierskych Tatrách
Kategória:Vodné toky v Liptovskej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Ružomberok
Rád menších bratov kapucínov

**Rád menších bratov kapucínov** *(OFM Cap)* alebo skrátene **kapucíni** je františkánske mužské rehoľné spoločenstvo. Túto reformu vo vnútri observancie podnietil okolo roku 1520 Matteo da Bascio.

Vznikli ako reformné hnutie, ktoré sa snažilo o návrat k pôvodnej prísnosti františkánov. Do roku 1619 patrili pod právomoc generálneho ministra minoritov. Najvyšší predstavený rádu sídli v Ríme. Rád sa delí na provincie, viceprovincie, komisariáty, kustódie a misijné oblasti.

Rád pozostáva z bratov, pričom niektorí z nich sú kňazmi. Kapucíni nemajú vymedzený nejaký konkrétny druh činnosti, na ktorú by sa prednostne sústredili, ich prvoradé poslanie je služba najbiednejším tohto sveta. V posledných rokoch sa však aj na výzvy pápežov aktívne venujú službe vysluhovania sv. zmierenia. 

Typickou súčasťou odevu kapucínov je dlhá špicatá kapucňa.

Záujemcovia o vstup do rádu najprv absolvujú kandidatúru, ročný postulát a potom nasleduje ročný noviciát. Po ňom sa skladajú dočasné sľuby na tri roky, s možnosťou predĺženia do deviatich rokov. Napokon sa komunita a brat rozhodnú či zloží večné sľuby alebo odíde z rádu.

Ženský rád klarisiek-kapucínok je kontemplatívnym rádom, ktorý žije v pápežskej klauzúre. V roku 1538 zveril pápež kláštor klarisiek, založený Máriou Laurenciou Longo v roku 1535 v duchu kapucínskej reformy, do starostlivosti kapucínov.

## Literatúra
* "Kapucíni : Rád menších bratov kapucínov (OFMCap)." In: Ján Babjak: *Rehole a kongregácie na Slovensku.* 1. vydanie. Trnava : Dobrá kniha, 1998, s. 75-79. ISBN 80-7141-183-3
* "Řád menších bratří kapucínů." In: *ŘEHOLNÍ ŽIVOT V ČESKÝCH ZEMÍCH : Řeholní řády a kongregace, sekulární instituty a společnosti apoštolského života v České republice.* Kostelní Vydří : Karmelitánské nakladatelství, 1997. 71-75 s. EDICE ENCYKLOPEDIE. ISBN 80-7192-222-6
* "Klarisky kapucínky : Rád klarisiek kapucínok (OSCap)." In: Ján Babjak: *Rehole a kongregácie na Slovensku.* 1. vydanie. Trnava : Dobrá kniha, 1998, s. 93-96. ISBN 80-7141-183-3
* "Řád klarisek - kapucínek." In: *ŘEHOLNÍ ŽIVOT V ČESKÝCH ZEMÍCH : Řeholní řády a kongregace, sekulární instituty a společnosti apoštolského života v České republice.* Kostelní Vydří : Karmelitánské nakladatelství, 1997. 120-123 s. EDICE ENCYKLOPEDIE. ISBN 80-7192-222-6

## Externé odkazy
* Kapucíni na Slovensku

## Pozri aj
* Kapucíni (hudobná skupina)


Kategória:Duchovné rády
Kategória:Žobravé rády
Kľačianka

**Kľačianka** je potok na strednom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria  a je tokom III. rádu. Na hornom toku vytvára približne  dlhú, prevažne zalesnenú Kľačiansku dolinu s menšími tiesňavami vo vápencoch.

## Prameň
Pramení na severoseverozápadnom úpätí Chabenca () v Nízkych Tatrách, na východnom svahu vrchu Krámec () v nadmorskej výške približne .

## Opis toku
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku smerom na severozápad, juhovýchodne od vrchu Vysoká () sa stáča na sever a tečie Kľačianskou dolinou. Na strednom toku vytvára výrazný oblúk prehnutý na západ, sprava priberá Ľubeľský potok a na krátkom úseku pokračuje severovýchodným smerom. Nad obcou Liptovské Kľačany sa definitívne stáča na sever, vteká do Liptovskej kotliny, kde najprv preteká východným okrajom intravilánu Liptovských Kľačian. Pod obcou sa zľava oddeľuje vedľajšie rameno (ktoré sa následne na úseku dlhom cca  ďalej rozvetvuje), pričom obe korytá pretekajú intravilánom obce Ľubeľa. Na severnom okraji obce sa vedľajšie rameno spája s hlavným korytom (), Kľačianka podteká štátnu cestu č. 18 a následne preteká cez Krmeš. Napokon sa stáča viac na severoseverozápad, podteká železničnú trať č. 180 a diaľnicu D1, preteká obcou Vlachy a neďaleko obce ústi do Váhu.

## Geomorfologické celky
*Nízke Tatry
**geomorfologický podcelok Ďumbierske Tatry
*Podtatranská kotlina
**geomorfologický podcelok Liptovská kotlina
***geomorfologické časti Ľubeľská pahorkatina a Galovianske háje

## Prítoky
*Pravostranné: krátky prítok prameniaci južne od kóty , krátky prítok vznikajúci západne od kóty , Ľubeľský potok, prítok zo severovýchodného svahu Holého vrchu (), prítok zo severného svahu Vrchhája ()
*Ľavostranné: prítok z juhovýchodného svahu Ľupčianskej Magury (), prítok zo severovýchodného svahu Brestovca (), krátky prítok zo severného svahu Hrachoviska ()

## Ústie
Do Váhu sa vlieva v úseku medzi priehradným múrom Liptovskej Mary a vodnou nádržou Bešeňová, v obci Vlachy v nadmorskej výške cca 

## Obce
*Liptovské Kľačany
*Ľubeľa
*Krmeš
*Vlachy

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v Ďumbierskych Tatrách
Kategória:Vodné toky v Liptovskej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Liptovské Kľačany
Kategória:Ľubeľa
Kategória:Vlachy