open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zoznam národných kultúrnych pamiatok na Slovensku vyhlásených pred rokom 2002

**Zoznam národných kultúrnych pamiatok na Slovensku vyhlásených pred rokom 2002** je zoznam 72 pamiatok, ktoré boli vyhlásené za národné kultúrne pamiatky pred prijatím a vyhlásením zákona č. 49/2002 Z.z. o ochrane pamiatkového fondu. 

Podľa právnych úprav planých do prijatia zákona č. 49/2002 Z.z. tvorili vtedajšie národné kultúrne pamiatky súbor najvýznamnejších a najvzácnejších pamiatok na území Slovenska. Pamiatky sa do tejto kategórie vyhlasovali formou nariadenia predsedníctva SNR a neskôr nariadením vlády Slovenskej republiky. Súčasná legislatíva považuje za národné kultúrne pamiatky všetky nehnuteľné a hnuteľné pamiatkové predmety, ktoré sú zapísané v Ústrednom zozname pamiatkového fondu, ktorý vedie Pamiatkový úrad Slovenskej republiky. S ohľadom na tradície a dokumentovanie sa pôvodná kategória 72 národných kultúrnych pamiatok zachováva iba ako údaj v príslušnom registri Ústredného zoznamu pamiatkového fondu a tieto pamiatky tvoria aj dnes významnú časť pamiatkového fondu a ich zoznam je uvedený na webovej stránke Pamiatkového úradu Slovenskej republiky ako *Zoznam vybraných národných kultúrnych pamiatok*.

V zozname je zahrnutých 69 nehnuteľných pamiatok (67 jednotlivých objektov prípadne ucelených areálov, 2 sú súborom viacerých objektov) a 3 hnuteľné.

## Referencie

## Pozri aj
* Národná kultúrna pamiatka Slovenskej republiky
* Národné kultúrne pamiatky v archívoch Slovenskej republiky

## Externé odkazy
* Zoznam vybraných národných kultúrnych pamiatok na Slovensku
* 
* 


Kultúrne pamiatky
Košický hrad

**Košický hrad** (normovaný názov; iné názvy: **(hrad) Košice**, **Hradová**; sporný názov: **Sokoľ**) sú zbytky hradu, ktorý stál na vrchu Hradová severozápadne od Košíc.

Po hrade nezostali veľké stopy. Zvyšky základov a obvodového muriva nasvedčujú tomu, že tu kedysi stál hrad, pod ktorým sa roku 1312 odohrala známa bitka pri Rozhanovciach.

## Dejiny
náhľad|Zbytky okrúhlej veže Košického hradu
Hrad pravdepodobne postavil palatín Omodej (Amade) Aba. Po smrti posledného Arpádovca Ondreja III., v roku 1301, sa začínajú spory medzi Omodejovcami – ktorí boli na strane Karola Róberta – a kráľovskou korunou. Po prepadnutí omodejovského hradu *Gönz* košickými mešťanmi a Spišiakmi sa boje preniesli do blízkosti Košíc. Omodej si preto začal stavať na cudzom území, ktoré ovládal a z ktorého mohol kontrolovať aj Košice, hrad. V roku 1307 sa Košice pridali na stranu Karola a preto spory zanikli. To vysvetľuje, prečo hrad nebol dostavaný. Omodejovci po prehratej bitke hrad stratili a kráľ ho daroval svojim verným prívržencom, ktorí prišli spolu s ním z Talianska, Drugethovcom. Neskôr sa stali majiteľmi hradu Bebekovci. Tí mali ustavičné spory s mešťanmi z Košíc, ktorí tvrdili, že hrad bol postavený na ich území. Nakoniec keď sa do sporu zamiešal sám panovník, ktorému boli Bebekovci neverní, Košice roku 1430 hrad skutočne získali. Košičanom nešlo, pravda, ani tak o sám hrad, ako skôr o jeho rozsiahle majetky. Po ich získaní prestali sa o hrad starať, od polovice 15. storočia pomaly pustol a skoro zanikol.

## Súčasný stav
Dnes iba z konfigurácie terénu a architektonických zvyškov možno usudzovať, že vysoký úzky chrbát skalného masívu bol vkomponovaný do areálu. Opevnenie sa skladá z okrúhlej veže a trojuholníkovej bašty, na ktorú nadväzuje plynule múr. Ten pokračuje ešte 100 m, kde sa náhle končí. Ani iné pozostatky, ani terénna dispozícia nenaznačuje pokračovanie hradieb, z čoho je možné usudzovať, že hrad nebol dostavaný. Hrad bola skôr pevnosť, ktorá so svojimi 3,8 m hrubými múrmi aj napriek nedostavaniu mohla slúžiť svojmu účelu. Hradný areál bol v rokoch 2012/2013 výrazne zakonzervovaný a zrevitalizovaný ako súčasť projektu Košice – Európske hlavné mesto kultúry 2013. Vďaka tomu sa stal spolu s blízkou vyhliadkovou vežou a ZOO častým cieľom Košičanov a návštevníkov mesta.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Košický hrad na zamky.sk

## Zdroj

* 
Kategória:Hrady a zámky na Slovensku
Kategória:Dejiny Košíc
Kategória:Ruiny na Slovensku
Kategória:Stavby v Košiciach
Kormorán kráľovský

**Kormorán kráľovský** alebo **kormorán novozélandský**  (*Phalacrocorax carunculatus*) je zriedkavý endemický druh kormorána vyskytujúci sa na Novom Zélande.

## Charakteristika
Je to veľmi veľký druh čierno-bieleho kormorána, má ružové nohy, je dlhý 76 cm a váži 2,5 kg. Má biele príštipky na krídlach. Ich vak je normálne sivý ale v období párenia je červenkastý. Má modrý prstenec okolo očí. Vyskytuje sa v okolí Marlboroughu na Novom Zélande.

## Iné projekty

Kategória:Kormoránovité
Bratislavské noviny

**Bratislavské noviny** môžu byť:
*v súčasnosti: Bratislavské noviny (21. storočie)
*v minulosti:
**Pressburger Zeitung
**Nova Posoniensia

Noviny
Akcesia (územie)

**Akcesia** v medzinárodnom práve je jeden z pôvodných spôsobov nadobudnutia štátneho územia, a to v dôsledku rozšírenia štátnej suverenity na časť územia, ktorá vznikla v dôsledku pôsobenia prírodných síl alebo v dôsledku cieľavedomej ľudskej činnosti. Zvykne byť označovaná aj ako akrescencia, čo je ale širší pojem.

Kategória:Medzinárodné právo
The Byrds

**The Byrds** bola americká rocková skupina, ktorá vznikla v roku 1964 v Los Angeles (Kalifornia). Skupina bola veľmi populárna v 60. a 70. rokoch. V svojej dobe bola táto skupina, popri folkových pesničkách Boba Dylana, či popovej tvorbe liverpoolskych Beatles, považovaná za jednu z najvplyvnejších skupín 60. rokov. K ich najväčším hitom patria „Mr.Tambourine Man“, „Turn!Turn!Turn!“, či „Eight Miles High“.

V januári 1991 skupinu The Byrds uviedli do Rokenrolovej sieni slávy. Pri tejto príležitosti sa konalo posledné spoločné vystúpenie tejto skupiny. Jej členovia McGuinn, Crosby a Hillman sú dodnes aktívni. V roku 1991 Gene Clark zomrel na infarkt myokardu a v roku 1993 zomrel na zlyhanie pečene ďalší člen kapely, Michael Clarke.

## Členovia
;Pôvodní členovia
* Roger McGuinn&nbsp;– sólová gitara, bendžo, Moogov syntetizátor, spev (1964–1973, 1989–1991, 2000)
* Gene Clark&nbsp;– tamburína, rytmická gitara, harmonika, vokály (1964–1966, 1967, 1972–1973, 1991)
* David Crosby&nbsp;– rytmická gitara, vokály (1964–1967, 1972–1973, 1989–1991, 2000)
* Michael Clarke&nbsp;– bicie nástroje (1964–1967, 1972–1973, 1991)
* Chris Hillman&nbsp;– basová gitara, rytmická gitara, mandolína, vokály (1964–1968, 1972–1973, 1989–1991, 2000)
;Ďalší členovia
* Kevin Kelley&nbsp;– bicie (1968)
* Gram Parsons&nbsp;– rytmická gitara, klavír, organ, vokály (1968)
* Clarence White&nbsp;– sólová gitara, mandolína, vokály (1968–1973)
* Gene Parsons&nbsp;– bicie, bendžo, harmonika, pedal steel guitar, rytmická gitara, vokály (1968–1972)
* John York&nbsp;– basová gitara, vokály (1968–1969)
* Skip Battin&nbsp;– basová gitara, klavír, vokály (1969–1973)

## Diskografia
**[[Mr. Tambourine Man (album)|Mr. Tambourine Man]]* (1965)
**[[Turn! Turn! Turn! (album)|Turn! Turn! Turn!]]* (1965)
**[[Fifth Dimension (album)|Fifth Dimension]]* (1966)
**[[Younger Than Yesterday]]* (1967)
**[[The Notorious Byrd Brothers]]* (1968)
**[[Sweetheart of the Rodeo]]* (1968)
**[[Dr. Byrds & Mr. Hyde]]* (1969)
**[[Ballad of Easy Rider (album)|Ballad of Easy Rider]]* (1969)
**[[Untitled (The Byrds)|(Untitled)]]* (1970)
**[[Byrdmaniax]]* (1971)
**[[Farther Along (The Byrds)|Farther Along]]* (1971)
**[[Byrds (album)|Byrds]]* (1973)

## Referencie

## Iné projekty

Byrds, The
Novacián (protipápež)

**Novacián** (ako protipápež bol v úrade v rokoch 251 – 258) (* cca 200 – † 258)

Novacián bol intelektuálne nadaný a prvotriedne literárne a filozoficky vzdelaný. Po smrti pápeža Fabiána († 250), keď cisár Décius kruto prenasledoval cirkev, štrnásť mesiacov bola cirkev bez pápeža. Keďže potenciálni kandidáti na pápeža boli vo väzení, Novacián pôsobil ako hlavný predstaviteľ rímskeho kolégia presbyterov, poverený zasielať dôležité listy aj iným cirkvám v mene rímskeho kolégia.

Keď po zmiernení prenasledovania mohlo prísť k voľbe pápeža, kolégiumm nezvolilo Novaciána, ako to sám veľmi očakával, ale Kornélia. Pre ctibažného Novaciána to bol dôvod ku konfliktu s novozvoleným pápežom. Využil skutočnosť, že v cirkvi boli rôzne názory na prijímanie pokánie činiacich kňazov a veriacich, ktorí počas prenasledovania odpadli. Sám zastával veľmi prísne stanovisko a proti umiernenému a benevolentnému Korneliovi získal viacerých odporcov, ktorými sa dal potom zvoliť za pápeža. Nakoľko Kornelius bol právoplatne zvoleným pápežom, Novacián sa stal protipápežom. Korneliovi sa čoskoro podarilo zvolať do Ríma synodu šesťdesiatich biskupov i ostatného duchovenstva, ktorá exkomunikovala Novaciána a jeho prívržencov.

Novaciánska cirkev sa rýchlo šírila a vytvorila si rovnankú organizáciu ako oficiálna cirkev. V cirkevnom učení boli pravoverní, učili však, že vážne hriechy spáchané po krste sa nedajú odpustiť. Toto učenie preniklo na západ až do Španielska, na východe do Arménska a Mezopotámie. Pretrvalo až do 5. storočia, ba v izolovaných spoločenstvách oveľa dlhšie.

Novacián, pri obnovenom prenasledovaní kresťanov cisárom Valeriánom (253 – 260), musel opustiť Rím a podľa niektorých historikov zomrel ako mučeník.

Kategória:Úmrtia v 258
Kategória:Protipápeži
Evanjelické lýceum

**Evanjelické lýceum** je:
*všeobecne: lýceum poskytujúce evanjelickú výchovu
*v Uhorsku a na Slovensku od 16. storočia do (na Slovensku) roku 1945 stredné evanjelické učilište, ktoré malo v najvyšších triedach filozofický, teologický, neskôr aj právny kurz a pripravovalo na vysokoškolské štúdium. Po roku 1849 boli postupne prebudované na gymnáziá, ale historické pomenovanie sa používalo aj naďalej.
*na Slovensku po roku 1990: evanjelické gymnázium

Známe historické evanjelické lýceá: 
* v Bratislave, pozri Evanjelické lýceum v Bratislave
* v Kežmarku, pozri Evanjelické lýceum (Kežmarok)
* v Prešove, nazývané aj Prešovské kolégium
* v Banskej Štiavnici, pozri Evanjelické lýceum v Banskej Štiavnici
* v Levoči, pozri Evanjelické lýceum v Levoči

Kategória:Vzdelávanie
Kategória:Evanjelická cirkev
Times Square

thumb|Times Square
thumb|Okolie Times Square

**Times Square** je hlavná križovatka a dopravný uzol medzi ulicami Broadway a Siedmou Avenue a rozprestiera sa od západnej 42. po 47. ulicu na Manhattane v New Yorku. Patrí medzi hlavné symboly New Yorku.

Pozostáva z blokov medzi Šiestou a Deviatou Avenue od východu na západ a západnou 39. a 52. ulicou od juhu na sever, čím tvorí západnú časť obchodnej zóny Midtown Manhattan. Je to najpopulárnejšie námestie v New Yorku.

## Iné projekty
 

Kategória:Geografia mesta New York
Steve Bégin

**Steve Bégin** (* 14. jún, 1978, Trois-Rivières, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejista. Hrával na pozícií útočníka a odohral 13 sezón v NHL. Bol draftovaný v druhom kole draftu v roku 1996 tímom Calgary Flames. V NHL potom hral za Montreal Canadiens, Dallas Stars, Boston Bruins a Nashville Predators. Po vynechaní celej sezóne 2012-13 sa vrátil naspäť do Calgary, kde aj kvôli zraneniu ukončil hráčsku kariéru.

Na juniorskej úrovni získal v drese Val-d'Or Foreurs v Quebec Major Junior Hockey League (QMJHL) titul v roku 1998. Tiež viedol klub Saint John Flames k zisku Calder Cupu ako najproduktívnejší hráč vyraďovacej časti. V NHL plnil ako útočník rolu defenzívneho špecialistu a odohral tu spolu vyše 500 zápasov.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Hráči Calgary Flames
Kategória:Hráči Montreal Canadiens
Kategória:Hráči Dallas Stars
Kategória:Hráči Boston Bruins
Kategória:Hráči Nashville Predators
Kategória:Hráči Milwaukee Admirals
Kategória:Hráči Hamilton Bulldogs
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Calgary Flames
Kategória:Osobnosti z Trois-Rivières
Guy Lafleur

**Guy Damien Lafleur** (* 20. september 1951, Thurso, Quebec, Kanada† 22. apríl 2022, Montreal) bol kanadský hokejista. V roku 1971 bol jednotkou draftu, hral v NHL za Montreal Canadiens, Quebec Nordiques a New York Rangers.

Lafleur odohral v NHL spolu 17 sezón a 5-krát vyhral Stanley Cup.

## Klubové štatistiky

## Referencie

## Externé odkazy
*Biografia na "Legends of Hockey" (en)

Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Kanadskí hokejoví útočníci
Kategória:Členovia Hokejovej siene slávy
Kategória:Hráči Montreal Canadiens
Kategória:Hráči New York Rangers
Kategória:Hráči Quebec Nordiques
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Montreal Canadiens
Kategória:Víťazi Stanleyho pohára
Kategória:Osobnosti na kanadských poštových známkach
Kategória:Kanadské osobnosti francúzskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Quebecu
Clement Attlee

**Clement Richard Attlee** (* 3. január 1883, Putney pri Londýne, Spojené kráľovstvo – † 8. október 1967, Londýn) bol bývalý britský predseda vlády (premiér, Prime Minister) v rokoch 1945 až 1951. Attlee bol členom strany labouristov. Po druhej svetovej vojne vyhral voľby nad protikandidátom Winstonom Churchillom. Počas jeho vlády riadil ekonomiku krajiny podľa Keynesovskej politiky. V tomto období došlo aj dekolonizácií britského impéria. Zomrel vo veku 84 rokov na zápal pľúc.

Historicky stál Attlee najdlhšie na čele strany Labouristov.

## Iné projekty

Kategória:Britskí politici
Kategória:Predsedovia vlády Spojeného kráľovstva
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Absolventi Oxfordskej univerzity
Kategória:Anglickí ateisti
Kategória:Úmrtia na pneumóniu
Kategória:Nositelia Podväzkového rádu
Kategória:Členovia Dolnej snemovne Spojeného kráľovstva
Kategória:Predsedovia Labouristickej strany
Kategória:Pochovaní vo Westminsterskom opátstve
Kategória:Rytieri Podväzkového rádu
Décius

**Décius** alebo **Decius** (po latinsky *Decius*) (* 200/201 – † 251, Abrittus) bol od roku 249 rímsky cisár. 

Décius bol človek surový, ale veľkých koncepcií. Rozhodol sa zreštaurovať upadajúcu štátnu autoritu. Chcel vytvoriť ríšu odolnejšiu voči vonkajším nepriateľom, aby tak dosiahla opäť svoju dávnu slávu. Za prvoradú úlohu si vytýčil utvoriť v ríši jednotu, čo chcel dosiahnuť tým, že zavedie znova jednotné štátne náboženstvo. Tomuto náboženstvu však chcel podrobiť aj všetkých kresťanov, lebo ich pokladal za najnebezpečnejších pre štát. Pri dosahovaní vytýčeného cieľa postupoval plánovite. Mučením, žalárom a prenasledovaním chcel prinútiť kresťanov, aby sa vrátili k pohanstvu. V roku 249 vydal edikt, podľa ktorého každý bez rozdielu, nielen muži, ale aj ženy a deti, musí obetovať bohom. Najviac si dal záležať na biskupoch a kňazoch.

Nakoľko tento cisárov útok prišiel neočakávane, vyvolal u kresťanov veľký rozruch. Mnohí odpadli od viery a boli medzi nimi aj niektorí biskupi a kňazi. Veľa ich však dokázalo cisárovmu nariadeniu vzdorovať a radšej podstúpili mučenícku smrť. Tak sa stal mučeníkom aj pápež Fabián a s ním veľa iných. Prenasledovanie sa skončilo Déciovou smrťou a mnohí sa vrátili do cirkvi.

## Iné projekty

Kategória:Úmrtia v 251
Kategória:Cisári starovekého Ríma
Turecké sedlo

thumb|Pohľad na turecké sedlo zhora. Anatomický preparát.
**Turecké sedlo** (lat. *sella turcica* alebo *fossa hypophysialis*) je priehlbina v tele klinovej kosti, v ktorej je uložená podmozgová žľaza (hypofýza). Názov je odvodený z jej celkového typického tvaru, podobného konskému sedlu. Okrem samotnej priehlbiny pre hypofýzu ju tvoria ešte ďalšie anatomické štruktúry:
*chrbát sedla (lat. *dorsum sellae*) - zadný priečne prebiehajúci val
**processus clinoidei posteriores* - párové bočné výbežky horného okraja dorsum sellae
**processus clinoidei anteriores* - párové výbežky zo zadných okrajov malých krídiel klinovej kosti
Po stranách tureckého sedla prebieha *[[arteria carotis interna]]*, ktorá tu na kosti vytváre plytké zárezy.

## Pozri aj
*klinová kosť
*hypofýza

Kategória:Klinová kosť
Gallus

**Gallus** (lat. kohút / Gal) môže byť:
* latinský názov rodu kura, pozri kura (rod)
* časť Frankfurtu nad Mohanom, pozri Frankfurt-Gallus
* rakúska značka topánok, ktorú roku 2005 prevzala Dosenbach-Ochsner AG
* latinský názov jedného z vykastrovaných prívržencov frýgskej Bohyne Matky, pozri Galli
* druhý album škótskej rockovej skupiny Gun
* Súhvezdie Kohút
* osoba:
** Quintus Roscius Gallus (cca 126 – 62 pred Kr.), rímsky herec
** Gaius Aquilius Gallus (cca 116 – 44 pred Kr.), rímsky právnik
** Gaius Cornelius Gallus (cca 69 – 26 pred Kr.), rímsky vojak a básnik
** Gaius Asinius Gallus, rímsky konzul
** Trebonianus Gallus (206 – 253), rímsky cisár
** Constantius Gallus (325 – 354), bratranec cisára *Constantia II.*
** latinský názov Svätého Havla, pozri Svätý Havel (550 – 620/640)
** Gallus Anonymus, francúzsko-poľský benediktín a kronikár (12. storočie)
** Thomas Gallus z Vercelli (1190 – 1226/46), mystik
** Jacobus Gallus (1550 – 1591), skladateľ
** Bertram Gallus (1951 – 2004), nemecký nakladateľ
Dravit

**Dravit** je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky zložitý borokremičitan horečnato-sodný - NaMg3Al6(BO3)3Si6O18(OH)4. Patrí do skupiny turmalínu.

## Charakteristika
Je to prihľadný až polopriesvitný minerál s matným, smolným leskom. Tvrdosť sa pohybuje v rozmedzí 7 až 7,5 (čiže niekde na úrovni kremeňa). Farby sú rôzne od čiernej, cez hnedú, až po takmer bezfarebné varianty. Jeho jediné praktické využitie je v šperkárstve.

## Vznik
Dravit sa najčastejšie vyskytuje v metamorfne premenených vápencoch, prípadne v mafických magmatitoch, kde bol metasomaticky prinesený bór. Menej častý je jeho výskyt v pegmatitoch.

Minerály, najčastejšie sa vyskytujúce spolu s dravitom sú kremeň, kalcit, dolomit, epidot, albit, muskovit, fluorit a titanit.

## Výskyt
Slovinsko (Dravograd), Taliansko, Nórsko, Fínsko, USA (New York, New Jersey, Maine), Kanada, Brazília, Austrália, Keňa, Nepál.

## Pozri aj
* Zoznam minerálov

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.mindat.org - dravit na mineralogickej databáze 

Kategória:Trigonálne minerály
Kategória:Cyklosilikáty
Kategória:Bodová grupa 3m
Kategória:Minerály sodíka
Kategória:Minerály horčíka
Kategória:Minerály hliníka
Kategória:Minerály bóru
Kategória:Minerály kyslíka
Kategória:Minerály kremíka
Kategória:Minerály vodíka
Kategória:Turmalíny
Kategória:Drahokamy
San Antonio Oeste

**San Antonio Oeste** je hlavným mestom departmentu San Antonio v argentínskej provincii Río Negro. Leží na pobreží Atlantického oceánu v zálive Golfo San Matías. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 16 265 obyvateľov. Mesto bolo založené v roku 1905. V meste sa nachádza hlboký prístav, čo výrazne pomohlo jeho rozvoju. V súčasnosti tvorí významnú časť mestskej ekonomiky rybolov a turizmus.

## Členenie
Mesto je rozdelené na tri časti:
* vlastné San Antonio Oeste (13 753 obyvateľov)
* prístav *Puerto San Antonio Este* na protiľahlej strane zálivu (280 obyvateľov)
* kúpeľné mesto Las Grutas,  juhozápadne (2 741 obyvateľov)

Tieto tri časti sú samostatné sídla, administratívne sú však pod správou San Antonio Oeste. Zvyšní obyvatelia žijú na vidieku.

Ďalšia časť, ktorá ale nemá status mesta, je okolie križovatky Ruta Nacional  severne od centra, kde sa nachádza niekoľko podnikov služieb pre cestujúcich (čerpacia stanica, gastronomické zariadenia, dielne a miesta na oddych a zábavu).

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka mesta 

Kategória:Mestá v provincii Río Negro
Kategória:Prístavné mestá v Argentíne
Ernst Ruska

thumb|upright|Elektrónový mikroskop Ernsta Rusku
**Ernst August Friedrich Ruska** (* 25. december 1906, Heidelberg, Nemecko – † 27. máj 1988, Berlín) bol nemecký elektrotechnik a vynálezca elektrónového mikroskopu. 

V roku 1986 získal spolu s Gerdom Binnigom a Heinrichom Rohrerom (vynálezca STM) Nobelovu cenu za fyziku.

## Dielo (výber)
* E. Ruska: *Über eine Berechnungsmethode des Kathodenstrahloszillographen auf Grund der experimentell gefundenen Abhängigkeit des Schreibfleckdurchmessers von der Stellung der Konzentrierspule*. Studienarbeit Technische Hochschule Berlin, Lehrstuhl für Hochspannungstechnik, eingereicht am 10.5.1929
* E. Ruska: *Untersuchung elektrostatischer Sammelvorrichtungen als Ersatz der magnetischen Konzentrierspulen beim Kathodenstrahloszillographen*. Diplomarbeit, Technische Hochschule Berlin, Lehrstuhl für Hochspannungstechnik, eingereicht am 23.12.1930
* E. Ruska und M. Knoll: *Die magnetische Sammelspule für schnelle Elektronenstrahlen*. In: *Z. techn. Physik*. Band 12, 1931, S. 389–400 und 448. eingegangen am 28.4.1931
* M. Knoll und E. Ruska: *Das Elektronenmikroskop*. In: *Zeitschrift für Physik*. Band 78, 1932 S. 318–339 eingegangen am 16.6.1932
* E. Ruska: *The Electron Microscope as Ultra-Microscope*. In: *Research and Progress*. Band 1, Januar 1935, S. 18–19
* E. Ruska: *Über den Aufbau einer elektronenoptischen Bank für Versuche und Demonstrationen*. In: *Z. wiss. Mikroskopie*. Band 60, 1952, S. 317–328
* E. Ruska: *Erinnerungen an die Anfänge der Elektronenmikroskopie*. Festschrift Verleihung des Paul-Ehrlich- und Ludwig-Darmstaedter-Preises 1970, Heft 66, S. 19–34. Gustav-Fischer-Verlag, Stuttgart
* E. Ruska: *Das Entstehen des Elektronenmikroskops und der Elektronenmikroskopie*. Nobel-Vortrag. In: *Physikalische Blätter*. Band 43, 1987, S. 271–281 bzw. *Rev. Mod. Physics*. Band 59, 1987, S. 627–638

## Literatúra
* Elmar Zeitler: *Ernst Ruska : 25.12.1906 - 27.5.1988* in: Max-Planck-Gesellschaft (Hg.): Jahrbuch der Max-Planck-Gesellschaft 1989 (Nachruf auf Ruska)

## Externé odkazy
* Ernst Ruska na stránke Nobelových cien
* Biografie in der Festschrift ''125 Jahre Technische Universität Berlin'' 
* Spomienková stránka
* Bibliografia 

Kategória:Nemeckí vynálezcovia
Kategória:Nemeckí fyzici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Osobnosti z Heidelbergu
Ofidiofóbia

**Ofidiofóbia** alebo **ofiofóbia** je chorobný strach z hadov. Radí sa medzi zoofobie, ktoré sú spôsobené zvieratami.

## Prejavy
* Panika, strach, odpor
* Problémy s dýchaním
* Búšenie srdca
* Cíti sa malátny a ochromený
* Sucho v ústach
* Návaly tepla a chladu
* Potenie
* Trasenie rúk i celého tela 
* zachvatovita úzkosť

## Odkazy

### Externé odkazy
Strach z hadov (česky)

Kategória:Fóbie
Futaleufú

**Futaleufú** môže byť:

*argentínsky department, pozri Futaleufú (department)
*rieka v Argentíne a Čile, pozri Futaleufú (rieka)
*sídlo v Čile, pozri Futaleufú (mesto)
Futaleufú (department)

**Futaleufú** je department na severozápade argentínskej provincie Chubut. Hlavným mestom je Esquel a s Trevelínom a El Corcovadom sú jediné významnejšie mestá departmentu. Ďalšie sídla sú Cerro Centinela, Aldea Escolar, Los Cipreses a Laguna Rosario.

Department hraničí na severe s departmentom Cushamen, smerom na juh a východ s departmentom Languiñeo a smerom na západ hraničí s Čile. Pomenovaný je podľa rieky Futaleufú, ktorá vyviera v Parque Nacional Los Alerces a preteká oblasťou do Čile a k Tichému oceánu.

## Obce
* Aldea Escolar
* Cerro Centinela
* Corcovado
* Esquel
* Laguna Rosario
* Los Cipreses
* Trevelín
* Villa Futalaufquen
* Nahuel Pan
* Los Tepues
* Barrancas o Mallin Grande
* Cabaña A. Pescado

Kategória:Departmenty v Argentíne
1. symfónia (Brahms)

right|300px|page=84
right|300px|page=85
right|300px|page=86
right|300px|page=87
right|300px|page=88
right|300px|page=89

**1. symfónia** (alebo **prvá symfónia** alebo **Symfónia č. 1**) **c mol op. 68** (alebo **c mol, op. 68** alebo **c-mol, Op. 68**) je dielo Johannesa Brahmsa.

## Vznik
Brahms ju dokončil v roku 1876, po štrnástich rokoch komponovania. Skladateľ sa s tvorbou symfónií neponáhľal a počkal, až kým si bude istý že má v tejto oblasti čo ponúknúť. Veľmi dobre vedel, že jeho symfónie budú nemilosrdne konfrontované s Beethovenovým ideálom. Pri premiére jeho prvej symfónie mal Brahms už 43 rokov (pre porovnanie, Beethoven v tomto veku mal už hotových 8 symfónií). Symfónia bola na premiére v Karlsruhe pod dirigentským vedením Felixa Ota Dessoffa prijatá s nadšením a slávny dirigent Hans von Büllow sa nerozpakoval označiť ju za "desiatu symfóniu", čo Brahmsa potešilo i podráždilo zároveň.

## Časti
Symfónia trvá približne 50 minút a má nasledujúcé časti:
# *Un poco sostenuto - Allegro* 
#*Andante sostenuto* 
#*Un poco Allegretto e grazioso*
#*Adagio - Piu Andante - Allegro non troppo, ma con brio* 

*Zloženie orchestra*: sláčiky, dve flauty, dva hoboje, dva klarinety, dva fagoty, kontrafagot, štyri lesné rohy, dve trúbky, tri pozauny a tympany.

Téma štvrtej vety je príbuzná s témou poslednej vety Beethovenovej deviatej symfónie, čo bolo asi hlavný dôvod onoho známeho prívlastku "desiata".

Symfónia 01
Brahms, Johannes, 01
Futaleufú (rieka)

náhľad|Futaleufú
**Futaleufú** je rieka napájaná jazerami v Národnom parku Los Alerces v argentínskej provincii Chubut, preteká Andami do Čile a ústi do jazera Yelcho. Z jazera jej vody odtekajú do Tichého oceánu.

Rieka je známa svojou azúrovo modrou vodou z topiacich sa ľadovcov zásobujúcich rieku, a pre svoje pereje, ktoré vábia rafterov a kajakárov z celého sveta. Čilská vláda nedávno navrhla vybudovanie priehrady s hydroelektrárňou, ktorá v blízkej budúcnosti môže ohroziť slobodný tok rieky. Tento projekt však nezačne pred rokom 2012 pretože spoločnosť *Endesa Power* uprednostňuje dokončenie priehrady na rieke Baker, na juh od Futaleufú.

Department Futaleufú v provincii Chubut v Argentíne bol pomenovaný podľa tejto rieky.

Mesto Futaleufú v Čile leží neďaleko od argentínskej hranice a má asi 2 000 obyvateľov. Hlavný príjem obyvateľov plynie z rybolovu (muškárenia), raftingu, a turistiky.

## Pozri aj

Kategória:Rieky v Argentíne
Kategória:Rieky v Čile
Halina

**Halina** je ženské krstné meno. Je odvodené buď od gréckeho mena γαληνη (galene), čo znamená "pokoj", alebo mena Helen, znamenajúceho "slnečný lúč", "svetlo". Meniny na Slovensku má 3. mája, rovnako ako rozšírenejší variant – Galina.

Kategória:Krstné mená
Kategória:Ženské mená

Kategória:Ženské mená latinského pôvodu
Husľový koncert (Brahms)

**Husľový koncert D-dur, Op. 77** je dielo Johannesa Brahmsa.

## Vznik a charakteristika
Husľový koncert autor zložil, podobne ako svoju druhú symfóniu, počas letného pobytu v rakúskych Alpách. Keďže si bol dobre vedomý toho, že neovláda husľovú techniku, pri komponovaní sa často radil s huslistom Josephom Joachimom, ktorému koncert aj venoval. Napriek tomu že Brahms neskôr lichotivo pripisoval zodpovednosť za sólový part Joachimovi, pravdou je že akceptoval len veľmi málo jeho pripomienok. Joachim dielo v premiére hral na Nový rok 1879 v Lipsku, pod vedením samotného Brahmsa. Tak ako mnoho ďalších Brahmsových skladieb bol koncert prijatý chladne. Neobsahoval typické husľové virtuózne pasáže, kvôli čomu ho dirigent Hans von Büllow označil ako koncert „proti husliam“. Slávny husľový virtuóz vtedajšej doby Pablo de Sarasate odmietol koncert hrať so slovami: „Vari si nemyslíte, že som natoľko klesol, aby som stál na pódiu s husľami v ruke, zatiaľ čo hoboj hrá jedinú melódiu v celej skladbe?“ Brahmsovi však bola vzdialená virtuózna povrchnosť, vo svojom diele sledoval hlbší cieľ. Sólový part je integrálne podriadený stavbe celej skladby bez ohľadu na pohodlie huslistu. Dielo preto patrí medzi najnáročnejšie v husľovej literatúre, vysoké požiadavky kladie hlavne na ľavú ruku, kde sa vyskytujú časté dvojhmaty, veľké skoky a iné náročné prvky.

## Popis
Koncert vo svojej prísnej forme ukrýva romanticky vášnivý obsah. Z prvej vety cítiť vrúcnosť, občas znie aj trpko, ale každopádne vyjadruje radosť z tvorby a hrania. Po nej nasleduje jemné a svietivé *Adagio*, v ktorej sa okrem huslí krásne uplatňuje sólový hoboj. Badať tu dojmy južného slnka, ktoré skladateľ obdivoval v Taliansku v roku, kedy zložil koncert. V záverečnej vete husle nastupujú od prvého taktu spolu orchestrom v temperamentnej hudobnej myšlienke. Často sa uvádza, že uhorskú melodiku zvolil skladateľ s prihliadnutím na Joachimov pôvod (narodil sa blízko Bratislavy). Pravdou však je, že u Brahmsa sú uhorské inšpirácie v jeho dielach pravidlom - nachádzame ich v záverečných vetách všetkých jeho koncertov. 

Kvôli nezvyčajným nárokom na sólistu bol Joachim na istý čas jediným interpretom tohto koncertu. K jeho znovuoživeniu došlo až začiatkom 20. storočia, kedy si naň trúfli aj iní sólisti. Až s odstupom času bol adekvátne ocenený a dnes sa radí k piatim najznámejším husľovým koncertom. Medzi najviac cenených interpretov koncertu patril ruský virtuóz David Oistrach.

## Vybrané nahrávky
* Jascha Heifetz, Boston Symphony Orchestra, Sergej Kusevickij 
* Jasha Heifetz, Chicago Symphony Orchestra, Fritz Reiner
* Isaac Stern, New York Philharmonic, Zubin Mehta
* Itzhak Perlman, Chicago Symphony Orchestra, Carlo Maria Giulini
* David Oistrach, State Symphonic Orchestra, Kiril Kondrašin
* David Oistrach, French Radio Orchestra, Otto Klemperer
* Maxim Vengerov, Chicago Symphony Orchestra, Daniel Barenboim
* Gil Shaham, Berliner Philharmoniker, Claudio Abbado

Kategória:Hudobné kompozície Johannesa Brahmsa
Brahms, Johannes
Inanna

**Inanna** (iné názvy: **Ninanna, Niniana, Ninsianna, Inana, Innin, [[Ninegal]], [[Ninegalla]]**;  po sumersky , dIN.AN.NA) je sumerská bohyňa plodnosti, lásky a vojny. Inanna je pôvodne meno pre Veľkú bohyňu používané v Uruku. Babylonský ekvivalent sumerskej bohyne je **Ištar**. V akkadskom období sa stala bohyňou lásky a vojny (tzv. Ištar z Arbely). Jej chrám s názvom Eana sa nachádza v Uruku.

V mýte o zostupe do podsvetia Inanna oslovuje Ereškigal, kráľovnú podsvetia, ako svoju „staršiu sestru", hoci obe bohyne sa v sumerskej literatúre takmer nikdy nevyskytujú spolu.

## Referencie


## Pozri aj

* Náboženstvo Sumeru

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Ancient Mesopotamian Gods and Goddesses: Inana/Ištar (goddess)

Kategória:Bohyne
Kategória:Sumerskí bohovia
Brescia (provincia)

**Brescia** je provincia na severe Talianska v regióne Lombardsko. Provincia má 1 262 295 obyvateľov a rozlohu . Hlavným mestom je Brescia.

## Geografia
náhľad|vľavo|Jazero Iseo (Lago d'Iseo)
náhľad|Mapa provincie a jej významné mestá
Provincia sa nachádza na severe Apeninského polostrova. V tejto provincií sa nachádzajú tri veľké jazerá (Lago d'Iseo, Lago di Garda a Lago d'Idro) a ďalšie menšie jazerá v horách.

## Šport
Taliansky futbalový klub Brescia Calcio hrá v súčasnosti v Serie B, druhej najvyššej talianskej futbalovej súťaži. 

## Známe osobnosti
* Widim, vodca Ostrogótov
* Rotari, kráľ Longobardov
* Rodoaldo, kráľ Longobardov
* Desiderio, kráľ Longobardov
* Alahis II vojvodca Brescie
* Ľudovít II. Nemec, (825 – 875), panovník Svätej ríše rímskej
* Guala, biskup Brescie
* Albertano da Brescia, (1270 circa), sudca
* Ugo Adriano Graziotti, maliar a matematik
* Vincenzo Foppa, (1427 circa), maliar
* Veronica Gambara, (1485 – 1550), poet
* Niccolò Tartaglia, (1499 – 1557), matematik
* Alessandro Bonvicino, známy aj ako Moretto, (1498 circa – 1554), maliar
* Girolamo di Romano, známy aj ako Romanino (1484 – 1566), maliar
* Giuseppe Zanardelli (1826 – 1903), taliansky predseda vlády
* Giuseppe Tovini (1841 – 1897), katolícky politik
* Camillo Golgi (1843 – 1926), nositeľ Nobelovej ceny pre medicínu
* Angelo Canossi (1862 – 1943), poet
* Pavol VI. (1897 – 1978), pápež, vlastným menom *Giovanni Battista Montini*.
* Padre Ottorino Marcolini (1897 – 1978), zakladateľ Cooperativa la Famiglia.
* Arturo Benedetti Michelangeli (1920 – 1995), hudobník
* Guido Carli (1914 – 1993), guvernér Banca d'Italia v rokoch1961 – 1976.
* Mario Cecchi Gori (1920 – 1993) filmový producent
* Camillo Togni (1922 – 1993), pianista
* Mino Martinazzoli (1931), politik
* Luisa Corna (1965), moderátorka
* Omar Pedrini (1967), spevák
* Viviana Beccalossi (1971), politička
* Fabio Volo (1972), showman
* Francesco Renga (1968), spevák
* Timoria (z 1987), rocková hudobná skupina
* L'Aura (1984), speváčka

### Športovci
* Mario Rigamonti (1922 – 1949), futbalista Turína
* Bruno Giacomelli (1952) automobilový pretekár Formule 1
* Evaristo Beccalossi (1956), futbalista
* Franco Baresi (1960), futbalista
* Giorgio Lamberti (1969), plavec
* Eugenio Corini (1970), futbalista Palerma
* Giuseppe Favalli (1972), futbalista AC Miláno
* Marco Cassetti (1977), futbalista AS Rím
* Roberto Baronio (1977), futbalista Lazia
* Aimo Stefano Diana (1978), futbalista Palerma
* Andrea Pirlo (1979), futbalista AC Miláno
* Ezio Gamba (1962), olympijský šampión v jude
* Daniele Bonera (1981), futbalista AC Miláno
* Andrea Cassarà (1984), olympijský šampión v šerme
* Vanessa Ferrari (1990), svetová majsterka v gymnastike

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka



Kategória:Provincie v Taliansku
Bitka pri Mu-jie

**Bitka pri Mu-jie (alebo Mu)** bola vybojovaná v Číne v roku 1046 pred Kr. Viedla k pádu dynastie Šang, k nástupu dynastie Čou a začiatku feudálnej fázy čínskej histórie.

## Pozadie

V 13. storočí pred Kr. dosiahol vplyv dynastie Šang do oblasti, ktorá je dnes známa ako provincia Kan-su. Toto územie bolo obývané   národom, známym ako Čou. 
Wen (Ťi Čchang), vládca Čou, šangský vazal, obdržal od kráľa Ti Sin titul "Knieža Západu". Ti Sin použil Wen-a v čase svojej juhovýchodnej vojenskej kampane ako strážcu svojho chrbta. Šou Sin, obávajúc sa rastúcej Wenovej moci, ho dal uväzniť. Wenov syn Wu Ťi Fa sa postavil do čela revolty Čou.

## Bitka

Wu stál v čele armády v počte asi 50 000 mužov. Ti Sinova armáda bola zapojená do vojny na východe, preto musel dať zbrane do rúk otrokom, aby mal kto brániť jeho hlavné mesto. Otroci po boji netúžili a pridali sa k armáde Čou. Čou tak ľahko zvíťazili a pripravili porazeným údajne nemilosrdný krvavý kúpeľ. Po bitke spáchal Ti Sin vo svojom paláci samovraždu a prenechal tak víťazovi vládu nad takmer celým údolím Chuang-che. Wu sa tak stal prvým vládcom dynastie Čou.

Kategória:Dejiny Číny
Kategória:Bitky v Číne
Jacques de Molay

left|60px|Erb Jacquesa de Molay
**Jacques de Molay** (* medzi 1240-1250 – † 18. marec 1314 Paríž, Francúzsko) bol nižší francúzsky šľachtic, ktorý sa stal 23. a oficiálne posledným veľmajstrom rytierskeho rádu Templárov. Pred ním túto funkciu zastával veľmajster Thibaud Gaudin. 13. októbra 1307 bol zatknutý a neskôr postavený pred inkvizičný súd. 

Po oficiálnom zrušení rádu pápežskou bulou *Vox in Excelso* v roku 1312 ho 18. marca 1314 vo vykonštruovanom procese odsúdili za kacírstvo, čarodejníctvo a ďalšie zločiny na doživotie. Nato svoje priznanie, vynútené mučením, odvolal a ešte v ten deň bol na príkaz francúzskeho kráľa Filipa IV. upálený. 

Podľa legendy veľmajster Jacques de Molay tesne pred svojou smrťou preklial francúzskeho kráľa Filipa IV., ministra i pápeža Klementa V. a všetkých povolal, aby sa do roka a do dňa zodpovedali zo svojich činov pred Božím súdom. Všetci traja prekliati zomreli ešte v ten istý rok.

## Literatúra
* BARBER, Malcolm: *Proces s templáři.* Praha : Argo , 2008. 396 s. ISBN 978-80-257-0018-1

## Pozri aj
* Zoznam veľmajstrov Rádu templárov

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia 18. marca
Kategória:Úmrtia v 1314
Kategória:Francúzski šľachtici
Kategória:Rád templárov
Kategória:Popravení upálením
Ľan siaty

**Ľan siaty** (*Linum usitatissimum*) je liečivá rastlina z čeľade ľanovité (*Linaceae*).

## Opis
Kultúrny ľan je možné rozdeliť z hospodárskeho hľadiska na: priadny, olejno-priadny, olejný. Semeno olejného ľanu obsahuje 30-40% tuku, 25% bielkovín a 8% vody. Kolovitý koreň olejného ľanu môže prerastať na hlbokých pôdach až do hĺbky 1,0 m, bočné korene tvoria jemnú rozvetvenú sieť do hĺbky 0,3 m. Pri priadnom ľane vyrastá jedna hlavná stonka, u olejného je rozvetvenie od spodnej časti stonky výrazné (viac výhonkov). Ľan je samo- a cudzoopelivou rastlinou. Farba semena (podľa odrôd) je rozdielna od žltej po stredne hnedú.

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Ľanovité
Kategória:Liečivé rastliny
1046 pred Kr.

## Udalosti
**[[Bitka pri Mu-jie]]* – presvedčivé víťazstvo dynastie Čou nad dynastiou Šang

Kategória:40. roky 11. storočia pred Kr.
Čou (dynastia)

right|thumb|Oblasť rozšírenia moci západnej dynastie Čou (1045771 pred Kr.)

Dynastia **Čou** alebo **Čouovci** (, ) vládla na území dnešnej Číny v rokoch 1122 pred Kr. – 256 pred Kr.. Nahradila dynastiu Šang a predchádzala vláde dynastie Čchin. Jej vláda bola najdlhšou v celej čínskej histórii a počas nej nastúpila v Čine železná doba.

Kmeň Čouov bol pôvodne tributárnym štátom podriadeným štátu Šangov. Okolo roku 1046 pred Kr. porazil Šangov v bitke pri Mu-jie. Vláda v čouskom kráľovstve bola rodovo založená, kráľ bol nositeľom moci a zároveň hlavou rodu. Kráľovstvo sa rozširovalo tak, že kráľ umožnil členovi rodu vybudovať v určitej oblasti vazalský štát a dal mu na to prostriedky (vojakov a osadníkov). 

## Mandát nebies

Koncept Mandátu nebies vyvinuli Čouovia na legitimizáciu prevzatia moci od Šangov. Legitimitou politickej moci teda už nebola vôľa predkov, ale viac či menej overiteľné kvality vlády, ktorá sa merala ctnosťou panovníka. Mandát sa neudeľoval navždy, pri nedostatku a úpadku ctnosti oň mohol panovník prísť. To sa stalo v prípade kráľa Joua (781771 pred Kr.), za ktorého vlády došlo k mnohým pohromám, zaznamenaným o. i. aj v *[[Kniha piesní|Knihe piesní]]*, zanedbal vládnutie a dopustil, aby sa barbari zmocnili hlavného mesta.

Po dobytí hlavného mesta utiekol princ Ťi I-ťiou na východ, kde založil nové hlavné mesto. Táto udalosť rozdeľuje dobu vládnutia dynastie na obdobie západných Čou a obdobie východných Čou. Kým počas obdobia západných Čou bola dynastia silná a dosiahla vrchol svojej moci, za panovania dynastie východných Čou, ktorá sa ďalej delí na obdobie jari a jesene (722453 pred Kr.) a obdobie bojujúcich štátov (453221 pred Kr.), bola vláda čouských panovníkov len formálna a reálna moc bola v rukách regionálnych panovníkov. 

Dynastia zanikla roku 221 pred Kr., keď kráľ štátu Čchin dokončil dobývanie čínskych štátov, oznámil, že preberá mandát nebies, vyhlásil sa za cisára a začal vládnuť pod menom Čchin Š’-chuang-ti.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Dynastie čínskych cisárov
Šang (dynastia)

[thumb|V údolí [Žltá rieka|Žltej rieky boli objavené pozostatky vyspelých rôznorodých spoločností datovaných do obdobia dynastie Šang.]]
Dynastia **Šang** (alebo **Šangovci,** tiež **Jin)** vládla v severovýchodnej oblasti súčasnej Číny v období približne od 1766 do 1046 pred Kr. Je prvou čínskou dynastiou, ktorá po sebe zanechala písomné záznamy a to hlavne nápisy na vešteckých kostiach. Vládu prevzala po legendárnej dynastii Sia a po bitke pri Mu-jie ju odovzdala dynastii Čou.

Šangská spoločnosť bola charakteristická prísnou organizáciou a hierarchickým usporiadaním. Na čele dedičnej monarchie stál kráľ – wang, sídliaci v hlavnom meste An-jang. Vládnuca privilegovaná vrstva bola z radov kráľovho príbuzenstva. V hierarchickej pyramíde bola na druhom mieste vrstva tvorená členmi obcí, teda základnou masou obyvateľstva a z nej rekrutovaných príslušníkov armády. Najnižšia vrstva pozostávala z neslobodných a bezprávnych ľudí, predovšetkým vojnových zajatcov. Militaristická spoločnosť dynastie Šang ovládala umenie výroby a spracovania bronzu, ktorý bol používaný najmä na konštrukciu zbraní. Aj vďaka tomu nebola táto dynastia po stáročia pokorená nepriateľmi. 

## Iné projekty

Kategória:Dynastie čínskych cisárov
Záhoranka

**Záhoranka** je potok na hornej Orave, vo východnej časti okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Bystrej, meria 5,9 km a je tokom VI. rádu.

Pramení v Oravských Beskydách, v južnej časti podcelku Babia hora, na južnom svahu Jedle (1 348,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 180 m n. m. Na hornom toku tečie severojužným smerom lesnatým prostredím v lokalite Palkoš, kde zľava priberá dva prítoky prameniace západne od hraničnej kóty 1 010,8 m. Odtiaľ pokračuje juhozápadným smerom, vstupuje do Podbeskydskej brázdy, z pravej strany priberá prítok (dĺžka 1,5 km) z juhozápadného svahu Jedle, prechodne sa stáča na juh a zľava priberá prítok (763,7 m n. m.) z lokality Končina. Následne tečie juhozápadným smerom močaristým územím, kde zľava priberá dva krátke prítoky vytekajúce z rašelinísk. Potom priberá prítok zo severozápadného svahu Bandíkovky (906,3 m n. m.), ďalej už pokračuje severojužným smerom a opäť z ľavej strany priberá prítok (706,3 m n. m.) zo západného svahu Bandíkovky. Na dolnom toku sa výrazne vlní, priberá ešte ľavostranný prítok z juhozápadného úpätia Bandíkovky a západne od obce Rabčice ústi v nadmorskej výške cca 688 m n. m. do Bystrej.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Oravy
Kategória:Vodné toky v okrese Námestovo
Soľný potok

**Soľný potok** môže byť:

* prítok Polhoranky na Orave, pozri Soľný potok (prítok Polhoranky)
* prítok Sekčova v Prešove, pozri Soľný potok (prítok Sekčova)
Lýceum

**Lýceum** môže byť:
* historicky:
** Aristotelova filozofická škola pri Aténach, pozri lykeion
** v starovekom Grécku a Ríme: všeobecne miesto, kde sa poskytuje vyššie vzdelanie (najmä filozofické, ale aj rečnícke, matematické, lekárske a pod.).
** od čias renesancie dodnes (aj v Uhorsku): spravidla – popri názvoch kolégium, akadémia – označenie pre vyššiu školu pripravujúcu na univerzitné vzdelanie
** v Uhorsku a na Slovensku do roku 1945 aj: skrátene evanjelické lýceum, pozri evanjelické lýceum
** v Rakúsku (vrátane Česka) od roku 1900: dievčenská vyššia stredná škola, v Česku zrušená v roku 1922, pozri lýceum (Rakúsko)
** v Nemecku najmä:
*** najmä v južnom Nemecku: latinská škola
*** v niektorých oblastiach, napr. v Prusku, do začiatku 20. stor. názov „vyššej školy pre dcéry“ (t. j. nižšia dievčenská stredná škola)
*** v Bavorsku: katolícka teologicko-filozofická škola (učivo mala zhodné s učivom ekvivalentných univerzít)
** v Taliansku:
*** vyššia stredná škola, pozri lýceum (Taliansko)
*** vyššia dievčenská stredná škola
** vo Francúzsku:
*** šesťročná dievčenská stredná škola
*** v 19. storočí a prvej polovici 20. storočia: sedemtriedna štátna stredná škola na rozdiel od komunálnej strednej školy
** v Rusku v 19. storočí skrátene:
*** Lýceum Carskoje Selo
*** Demidovove právnické lýceum
*** Richelieuove lýceum
*** Cisárske Katkovove lyceum
* dnes:
** na Slovensku: typ strednej školy pripravujúcej na vysokoškolské štúdium, pozri evanjelické lýceum, technické lýceum (Slovensko), ekonomické lýceum (Slovensko)
** v Česku: typ strednej školy, pozri lýceum (moderné Česko)
** vo Francúzsku, Taliansku, Grécku, Poľsku, Luxembursku, Turecku, na Cypre, čiastočne vo Švajčiarsku, vo Fínsku a v Švédsku: vyššia stredná škola, pozri lýceum (Francúzsko), lýceum (Taliansko), lýceum (Fínsko), lýceum (Grécko), lýceum (Poľsko)
** v Rumunsku: pozri lýceum (Rumunsko)
** v Rusku a krajinách bývalého Sovietskeho zväzu: štátna stredná škola, pozri napr. lýceum (Rusko)
** v Nemecku:  dievčenské gymnázium
Soľný potok (prítok Polhoranky)

**Soľný potok** je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Polhoranky, meria 5,5 km a je tokom V. rádu.

## Prameň
Potok tečie v geomorfologickom celku Podbeskydská brázda, pramení na juhovýchodnom svahu Turne (890,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 760 m n. m. 

## Opis toku
Najprv tečie juhojuhovýchodným smerom, v pramennej oblasti priberá sprava krátky prítok z južného svahu Turne a tečie popri osade Slaná voda na ľavom a známom slanom prameni na pravom brehu. Ďalej priberá prítok (691,8 m n. m.) z juhovýchodného úpätia Taľagovej grapy (801,8 m n. m.) a pokračuje severojužným smerom. Napokon preteká obcou Rabča, podteká štátnu cestu I/78 a v blízkosti intravilánu tejto obce ústi v nadmorskej výške približne 636 m n. m. do Polhoranky, iba 100 m proti prúdu od sútoku Polhoranky s Bystrou.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Oravy
Kategória:Vodné toky v Podbeskydskej brázde
Kategória:Vodné toky v okrese Námestovo
Slaná voda

**Slaná voda** môže byť:

* voda s vyšším obsahom solí, pozri slaná voda (všeobecne)
* vodu oceánov, morí a slaných jazier, pozri morská voda
* v geografii:
** rekreačnú osadu a chatu na hornej Orave, pozri Slaná voda (osada)
** slaný minerálny prameň na hornej Orave, pozri Slaná voda (prameň)
** územie európskeho významu, pozri Slaná voda (územie európskeho významu)
Odumorkovka

**Odumorkovka** je potok na hornej Orave, vo východnej časti okresu Námestovo. Je to pravostranný prítok Rabčického potoka, meria 3,7 km a je tokom VII. rádu.

Potok preteká najvýchodnejšou časťou geomorfologického celku Podbeskydská brázda, pramení na severnom svahu Poprovky (934,5 m n. m.) v nadmorskej výške cca 835 m n. m., na katastrálnom území obce Rabčice, neďaleko štátnej hranice s Poľskom. Od prameňa tečie sprvu na západ, následne sa stáča, pokračuje severojužným smerom a preteká zastavaným územím obce. Pri miestnej časti Sadľová Raľa priberá sprava krátky prítok z južného úpätia Upladiska (891,4 m n. m.), prechodne sa stáča na juhovýchod a zľava priberá prítok zo severozápadného svahu Kvakovej (852,5 m n. m.). Odtiaľ už tečie znovu severojužným smerom v blízkosti intravilánu obce a juhovýchodne od jej stredu sa v nadmorskej výške približne 706 m n. m. vlieva do Rabčického potoka.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Oravy
Kategória:Vodné toky v okrese Námestovo
Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch

**Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch** alebo skrátene **Llanfairpwllgwyngyll** je dedina na ostrove Anglesey vo Walese. Je populárna vďaka svojmu dlhému menu. V preklade z waleštiny znamená „Kostol svätej Márie v doline bielych liesok blízko prudkého víru a kostola svätého Tysilia z červenej jaskyne“. Je to najdlhšie meno obce v Európe a druhé najdlhšie meno obce na svete (ak sa počítajú jednoslovné mená).

## Iné projekty

Kategória:Mestá vo Walese
Kategória:Anglesey
Šang

**Šang** môže byť:
*dynastia, pozri Šang (dynastia)
*rituálny ázijský zvonec, pozri šang (zvonec)
Thomas Vanek

**Thomas Vanek** (* 19. január 1984, Baden, Rakúsko) je bývalý rakúsky profesionálny hokejista. Jeho matka je Slovenka, otec Čech.

## Kariéra
V roku 2003 ho draftoval v prvom kole z celkového 5. miesta klub NHL – Buffalo Sabres. Stal sa tak najvyššie draftovaným Rakúšanom v histórii. Počas výluky v zámorskej NHL (2004/2005) pôsobil v záložnom tíme Buffala v Rochester Americans (AHL), kde v 74 zápasoch nazbieral rekordných 68 bodov (42 gólov, 26 asistencií). V NHL debutoval v sezóne 2005/2006 v drese Buffala. V júli 2007 so Sabres podpísal zmluvu na sedem rokov. Za Buffalo si v NHL pripísal 583 štartov, v ktorých získal 467 kanadských bodov za 245 gólov a 222 asistencií. Počas výluky v zámorskej NHL (2012/2013) pôsobil v rakúskom tíme Graz 99ers.
Dňa 28.10.2013 vybuchla v NHL prestupová bomba a Thomas Vanek prestúpil do tímu New York Islanders 
### Štatistiky

## Reprezentácia
Za rakúsku reprezentáciu hral na majstrovstvách sveta 2004, 2009 a 2013.

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Rakúski hokejoví útočníci
Kategória:Hráči Rochester Americans
Kategória:Hráči Buffalo Sabres
Kategória:Hráči New York Islanders
Kategória:Hráči Montreal Canadiens
Kategória:Hráči Minnesota Wild
Kategória:Hráči Detroit Red Wings
Kategória:Hráči Florida Panthers
Kategória:Hráči Vancouver Canucks
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Buffalo Sabres
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2004
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2009
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2013
Kategória:Hokejisti slovenského pôvodu
Kategória:Športovci českého pôvodu
Kategória:Rakúske osobnosti slovenského pôvodu
Kategória:Rakúske osobnosti českého pôvodu
Kategória:Osobnosti z okresu Baden