open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Euagoras I.

**Euagoras I.** (starogr. *Εὐαγόρας* – *Euagoras*; * cca 435 pred Kr. – † 374/373 pred Kr.) bol v rokoch 411 až 374 pred Kr. kráľom antického mestského štátu Salamis na Cypre. Bol známym podporovateľom helenizmu a blízkym spojencom Atén.

## Cesta k moci a vzťah k Aténam
Euagoras odvodzoval svoj pôvod od mýtického Teukra, zakladateľa Salamíny. Počas jeho detstva však mesto ovládli Feničania a Euagoras musel odísť do exilu v Kilíkii. V roku 411 pred Kr. sa s 50 vernými stúpencami tajne vrátil, zvrhol fenického vládcu Abdemóna a chopil sa moci.

Ako panovník bol veľkým obdivovateľom aténskej kultúry a k jeho dvoru prichádzalo mnoho aténskych vyhnancov, čo viedlo k výraznému posilneniu vplyvu gréckej kultúry na Cypre. V roku 407 pred Kr. mu Aténčania za jeho zásluhy udelili čestné občianstvo. Po katastrofálnej porážke Atén v bitke pri Aigospotamoi (405 pred Kr.) poskytol útočisko stratégovi Konónovi a zvyškom aténskej floty. Neskôr zohral kľúčovú úlohu pri vyjednávaní perzskej podpory pre Atény, čo viedlo k víťazstvu v bitke pri Knide (394 pred Kr.). Aténčania mu za odmenu vztýčili sochu na Agore vedľa Konónovej sochy.

## Boj proti Perzii a záver vlády
Hoci bol Euagoras formálne vazalom perzského veľkokráľa Artaxerxa II., jeho ambície zjednotiť celý Cyprus pod svoju vládu viedli k napätiu s Perziou. Od roku 391 pred Kr. bol s Peržanmi v otvorenom vojnovom stave. S pomocou Atén a egyptského faraóna Hakora ovládol väčšinu ostrova, dobyl niekoľko miest vo Fenícii (vrátane Tyrosu) a podnietil vzburu v Kilíkii.

Po uzavretí Antalkidovho mieru (387 pred Kr.) však Atény stiahli svoju podporu, pretože uznali perzskú zvrchovanosť nad Cyprom. Euagoras pokračoval v boji sám, no v roku 381 pred Kr. bola jeho flota porazená v námornej bitke pri Kitiu. Po desiatich rokoch bojov bol v roku 376 pred Kr. nútený žiadať o mier. Zostal kráľom Salamíny, ale musel Perzii platiť ročný tribút ako podriadený vládca.

Euagoras I. bol zavraždený v roku 374 pred Kr. eunuchom Thrasydaiom z motívov súkromnej pomsty. Spolu s ním zahynul aj jeho najstarší syn Pnytagoras. Nástupcom sa stal jeho druhý syn Nikokles.

## Význam
Rečník Isokrates vo svojej oslavnej reči (panegyriku) vykreslil Euagora ako ideálneho panovníka, ktorý civilizoval Cyprus a šíril tam grécku kultúru. Euagoras bol tiež priekopníkom zavedenia gréckej abecedy na Cypre, kde sa dovtedy používalo zložitejšie Cyperské slabikové písmo.

## Referencie

## Pozri aj
* Konón
* Bitka pri Knide

Kategória:Vládcovia starovekého Grécka
Michal Zeman (fyziológ)

Prof. RNDr. **Michal Zeman**, DrSc. (* 1952) je slovenský biológ, fyziológ živočíchov so zameraním na cirkadiánne cykly pôsobiaci na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, emeritný člen Učenej spoločnosti Slovenska.

## Univerzitná a vedecká kariéra

### Éra komunizmu
Profesor Zeman vyštudoval Prírodovedeckú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave v programe živočíšna fyziológia v rokoch 1971 až 1976. V roku 1977 obhájil malý doktorát so ziskom titulu RNDr. tiež na spomínanej fakulte. Veľký doktorát už študoval v Nitre na Výskumnom ústave živočíšnej výroby v odbore Všeobecná zootechnika, na Katedre fyziológie a anatómie hospodárskych zvierat, kde v roku 1982 získal titul kandidáta vied CSc., ktorý je ekvivalentný dnešnému titulu doktor filozofie PhD. Ako samostatný vedecký pracovník pracoval na Ústave chovu a šľachtenia hydiny v Ivanke pri Dunaji v rokoch 1978 až 1987. Následne prestúpil na Ústav fyziológie hospodárskych zvierat Slovenskej akadémie vied, ktorý bol tiež v Ivanke pri Dunaji, kde pracoval od roku 1987 do 1989 ako vedúci vedecký pracovník.

### Po páde komunizmu

#### Doktor vied
V rokoch 1990 až 1998 pracoval Michal Zeman v Ivanke pri Dunaji na Ústave biochémie a genetiky živočíchov Slovenskej akadémie vied. V roku 1997 získal titul doktora vied (DrSc.) v odbore fyziológia živočíchov na Univerzite veterinárneho lekárstva a farmácie v Košiciach.

#### Docent
Michal Zeman sa habilitoval na docenta na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach v odbore fyziológia živočíchov v roku 1998.

#### Profesor
Od roku 1999 je Michal Zeman profesorom na Katedre živočíšnej fyziológie a etológie na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Michal Zeman bol inaugurovaný na profesora na Masarykovej univerzite v Brne v roku 2003 v odbore fyziológia živočíchov. 

### Zahraničné pobyty
Zeman absolvoval nasledovné študijné pobyty:

* Inštitút Maxa Plancka, Seewiesen-Andechs, Nemecko;
* Katedra živočíšnej fyziológie a imunológie, Katolícka univerzita, Leuven, Belgicko;
* Roslin Institute, Edinburgh, Veľká Británia;
* Institut für Kleintierforschung, Celle, Nemecko.

## Referencie

## Pozri aj
* Agomelatín
* Melatonín

## Externé odkazy
* Slovenský vedec - Michal Zeman
* Prednáška: Čo sú a načo sú nám biologické hodiny (text)
* Prednáška: Svetelné znečistenie - Čo nám hrozí? (Michal Zeman)
* Životopis
* Svetlo v noci – požehnanie alebo prekliatie?
* Ako tikajú biologické hodiny a čo nám ukazujú
* Rádio Devín: Rozhovor

Kategória:Slovenskí fyziológovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Vyučujúci na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Otter Rapids Generating Station

[náhľad|Pohľad na elektráreň z [Ontario Northland Railway]]

**Otter Rapids Generating Station** je vodná elektráreň. Nachádza sa na rieke Abitibi v kanadskej provincii Ontário.

Inštalovaný výkon elektrárne je 182 MW, má štyri jednotky. Najbližšie mesto je Smooth Rock Falls. Elektráreň patrí firme Ontario Power Generation.

Predbežné plány na elektráreň v tejto oblasti pochádzajú z roku 1945. Prvá jednotka bola do prevádzky spustená 26. septembra 1961, druhá 24. októbra 1961, tretia 30. júla 1963 a štvrtá 1. októbra 1963. Elektráreň bola riadená mikrovlnným spojením z Abitibi Canyon Generating Station, ktorá sa nachádza 37 kilometrov proti prúdu rieky. Pri stavbe elektrárne vznikla komunita Otter Rapids, v tom čase tam bývalo približne 1000 ľudí. Popri elektrárni vedie železničná trať CochraneMoosonee.

V decembri 2023 firma Andritz získala kontrakt na rekonštrukciu všetkých štyroch jednotiek. Každá bude odstavená približne 10 mesiacov, celkom má projekt trvať do roku 2028.

## Referencie

Abitibi Canyon
Kategória:Vzniklo v 1961
Świniarsko (Malopoľské vojvodstvo)

**Świniarsko** je dedina (pol. wieś) v Poľsku, v Malopoľskom vojvodstve v Nowosądeckom okrese, vo vidieckej obci Chełmiec. Žije tu 3422 obyvateľov (2021). Rozloha dediny je 572 ha.

## Časti dediny
* Brzegi
* Gaj
* Kamieniec
* Młynczyska
* Ulica
* Zarzecze

## Referencie

## Projekt

## Zdroj

Kategória:Powiat nowosądecki
Kategória:Dediny v Poľsku
Pornoherec

náhľad|Digital Playground Girls

**Pornoherec** je herec účinkujúci v pornografických filmoch. Môže byť aj model alebo modelka pre erotické fotografie alebo o osobe vystupujúcej v živej šou (napr. striptíz).

Prevažná časť pornohercov vystupuje nahá a viac či menej otvorene znázorňuje sexuálny akt. Vlastná sexuálna orientácia herca často nezohráva úlohu, napríklad mnohí heterosexuáli točia z komerčných dôvodov filmy pre homosexuálne publikum (tzv. gay-for-pay).

Určitá časť hercov vykonáva túto činnosť dočasne len na krátky čas. Najčastejšie ide o mladých mužov a ženy, ktorých poháňa vízia ľahkého zárobku. Na trhu je dopyt najmä po mladých hercoch, preto je v tomto odvetví pomerne vysoká fluktuácia hercov. Niektorí herci však dokážu využiť svoje skúsenosti pred kamerou a stanú sa sami režisérmi (napr. Pavel Novotný alebo Lukas Ridgeston).

## Referencie

## Pozri aj
* Pornografia
* Pornografický film
* Hardcore (pornografia)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Exploring the History of Adult Film Performers 

## Zdroj

Kategória:Herci
Kategória:Pornografia
Kategória:Modeli
Yaroa

**Yaroa** [čítaj: jaroa] je dominikánske pouličné jedlo, ktoré vzniklo v meste Santiago de los Caballeros. Vyrába sa z hranoliek alebo z pyré z koreňovej zeleniny či hľuzy, ako napríklad plantainov alebo maniokov, potom sa navrství mäsom a nakoniec syrom. Na zvýšenie intenzity chuti sa jedlo niekedy dochucuje pikantnou omáčkou, papričkami jalapeños alebo čerstvými bylinkami, ako napríklad koriander. Často sa na vrch pridávajú aj dochucovadlá ako majonéza, kečup a horčica. Bežnou súčasťou jedla je hovädzie, bravčové, kuracie mäso alebo kombinácia týchto druhov mäsa. Po celej krajine existuje množstvo verzií.

Toto jedlo často predávajú pouliční predavači jedla vo svojich food truckoch. Keďže sa pripravuje pomerne rýchlo a jednoducho, je vhodné ho podávať ako rýchle občerstvenie. Je to obľúbené pouličné jedlo, ktoré si mladí zákazníci večer často objednajú so sebou a konzumujú v polystyrénovej nádobe. Pred jeho vznikom boli hlavnými večernými pouličnými jedlami chimichurri burger a *sandwich de pierna* (bravčový sendvič).

Názov je odvodený od štvrte mesta Santiago de los Caballeros.  Najprv ho okolo roku 1999 podávali pouliční predavači v štvrti El Ejido a potom v oblasti okolia pamätníka Monumento a los Héroes de la Restauración. Popularita jedla sa stúpla do takej miery, že ho v súčasnosti podáva aj populárny dominikánsky reťazec rýchleho občerstvenia. V súčasnosti sa jedlo dá nájsť aj mimo krajiny pôvodu, ako napríklad v New York City a v meste Lawrence, v štáte Massachusetts.

Porovnávali ho s kanadským jedlom poutine, salchipapa, loaded fries a syrovými hranolkami.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rýchle občerstvenie
Kategória:Dominikánska kuchyňa
Boiótarchos

**Boiótarchos** ( – *Boiótarchés* alebo *βοιώταρχος* – *Boiótarchos*) bol titul najvyšších volených úradníkov a vojenských veliteľov Boiótskeho spolku v starovekom Grécku.

## Funkcia a kompetencie
Boiótarchovia mali výkonnú moc a pôsobili ako velitelia v čase vojny, čo je funkcia zhruba ekvivalentná aténskemu úradu stratéga. Okrem vojenského velenia rozhodovali aj o zahraničnej politike spolku a viedli diplomatické rokovania. Odmietnutie odovzdať moc po uplynutí funkčného obdobia sa trestalo smrťou, hoci v praxi boli populárni vodcovia často volení opakovane.

Okrem boiótarchov mal spolok aj úradníka s titulom archón, ktorého funkcia však bola na rozdiel od Atén len symbolická – jeho meno slúžilo na označenie daného kalendárneho roka (tzv. eponymný archón).

## Historický vývoj

### Obdobie aristokracie (447 – 386 pred Kr.)
Po reorganizácii spolku v roku 447 pred Kr. bola Boiótia rozdelená na 11 volebných oblastí. Každá z týchto oblastí volila jedného boiótarcha. V tomto období mal spolok silne oligarchický charakter a volebné právo bolo podmienené majetkovým cenzom. Tento systém zanikol po uzavretí Antalkidovho mieru v roku 387 pred Kr., kedy bola Boiótia pod tlakom Sparty rozdrobená.

### Obdobie tébskej hegemónie (od 379 pred Kr.)
Po oslobodení Téb spod spartskej nadvlády v zime 379/378 pred Kr. bol spolok obnovený na demokratických princípoch. Počet boiótarchov sa ustálil na sedem, pričom boli volení zo siedmich volebných obvodov. Keďže Téby boli dominantným mestom regiónu, zvyčajne obsadzovali štyri posty boiótarchov, zatiaľ čo zvyšné tri zastupovali iné oblasti Boiótie.

## Významní nositelia titulu
Najslávnejšími osobnosťami, ktoré zastávali tento úrad, boli Pelopidas a Epameinóndas. Títo dvaja štátnici viedli Téby k víťazstvu v bitke pri Leuktre (371 pred Kr.) a k nastoleniu krátkej, ale významnej tébskej hegemónie nad celým Gréckom.

## Referencie

## Pozri aj
* Boiótsky spolok
* Tébska hegemónia
* Stratégos

Kategória:Staroveké Grécko
Kategória:Tituly
Boiótsky spolok

{|

**Boiótsky spolok** ( – *to koinon tón Boiótón*) bola konfederácia mestských štátov v Boiótii v starovekom Grécku. Spolok prešiel niekoľkými fázami vývoja, od voľnej aliancie až po mocnú hegemónnu silu, ktorá v 4. storočí pred Kr. dominovala celému Grécku.

## Historický vývoj

### Rané obdobie (6. storočie – 479 pred Kr.)
Prvé náznaky spojenectva boiótskych miest siahajú do 6. storočia pred Kr., čo potvrdzujú nálezy mincí so spoločným symbolom – boiótskym štítom. Hlavným mestom boli už vtedy Téby. Táto prvá aliancia sa nakrátko rozpadla po roku 479 pred Kr., keď boli Téby potrestané ostatnými Grékmi za kolaboráciu s Peržanmi počas grécko-perzských vojen.

### Obdobie konfederácie (447 – 386 pred Kr.)
Spolok bol obnovený po víťazstve Boióťanov nad Aténami v bitke pri Korónei. V tomto období bol spolok rozdelený na 11 okresov. Každý okres mal povinnosť vyslať jedného boiótarcha, tisíc hoplitov a sto jazdcov. Téby kontrolovali 4 okresy, zatiaľ čo ostatné mestá ako Orchomenos, Thespiai či Tanagra zvyšok. Systém zanikol v roku 386 pred Kr. po uzavretí Antalkidovho mieru.

### Tébska hegemónia (373 – 338 pred Kr.)
V roku 373 pred Kr. bol spolok reorganizovaný na demokratických princípoch. V tomto období ho viedli slávni boiótarchovia Pelopidas a Epameinóndas, ktorí po víťazstve v bitke pri Leuktre (371 pred Kr.) urobili z Téb vedúcu mocnosť Grécka (tzv. tébska hegemónia). Spolok definitívne stratil politickú samostatnosť po porážke od macedónskeho kráľa Filipa II. v bitke pri Chairónei.

## Vojenská organizácia
Boiótsky spolok disponoval jednou z najlepších armád v Grécku. Každý z 11 okresov prispieval kontingentom 1 000 hoplitov a 100 jazdcov. Celková sila tak dosahovala približne 11 000 hoplitov a 1 100 jazdcov. Boiótska jazda bola považovaná za elitnú a v bitkách často spolupracovala s ľahkou pechotou (*hamippoi*). Veliteľmi vojska boli boiótarchovia, pričom v poli rozhodovali väčšinovým hlasovaním.

## Referencie

## Pozri aj
* Boiótarchos
* Pelopidas
* Epameinóndas

Kategória:Dejiny Grécka
Kategória:Historické územia v Grécku
Pribišská (potok)

**Pribišská** je vodný tok v Západných Tatrách a Zuberskej brázde na území okresu Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Studeného potoka v povodí Oravy, má dĺžku približne 5,5 km a je tokom V. rádu. Pramení a časťou toku preteká Tatranským národným parkom.

## Priebeh toku
Potok pramení na západe Tatier, v ich geomorfologickom podcelku Západné Tatry a na pomedzí ich častí Sivý vrch a Roháče, na východných svahoch vrchu Kozinec (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v hornej časti doliny vedúcej pod sedlo Pálenica tečie krátko severným, následne severozápadným smerom oblasťou Predné Košariská. Spod Malého Klinu () priberá pravostranný prítok a kopírujúc pomedzie geomorfologických častí Sivý vrch a Roháče pokračuje na sever. Pod Ostrým grúňom () priberá významný pravostranný prítok spod Pálenice () a ďalšie pravostranné pod Madajkou. Tu sa potok odkláňa do časti Roháče a zároveň vymedzuje okraj Tatranského národného parku. Pod Prievesom () v strednej časti sa mierne stáča na severozápad a oblasťou s riedkym lesným porastom pokračuje na okraj Tatier. Prechádza do Podtatranskej brázdy a jej podcelku Zuberská brázda a smeruje k obci Zuberec. Na jej okraji prijíma pravostranný Števkovský potok a tu sa z hlavného toku oddeľuje na západ bočné rameno, vedúce do Sivého potoka. Hlavný tok pokračuje okrajom intravilánu severozápadným smerom a onedlho, v nadmorskej výške približne  ústí ľavostranne do Studeného potoka v povodí rieky Oravy. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Pribišská pramení a preteká iba územím obce Zuberec v okrese Tvrdošín v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Oravy
* Západné Tatry, Sivý vrch, Roháče 
* Podtatranská brázda, Zuberská brázda
* Tatranský národný park

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Západných Tatrách
Kategória:Vodné toky v Zubereckej brázde
Kategória:Povodie Oravy
Kategória:Vodné toky v okrese Tvrdošín
Kategória:Zuberec
Železničná stanica Bettlach

**Železničná stanica Bettlach** () je železničná zastávka obce Bettlach vo švajčiarskom kantóne Solothurn. Je to medziľahlá zastávka trate Jurasüdfusslinie spoločnosti SBB-CFF-FFS.

## Spoje
Od zmeny cestovného poriadku v decembri 2021 zastavujú v Bettlachu nasledujúce spoje:
* : polhodinové spoje medzi Biel/Bienne a Solothurnom, pričom každý druhý vlak pokračuje zo Solothurnu do Oltenu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Železničná stanica Bettlach – SBB

## Zdroj

Kategória:Železničné stanice vo Švajčiarsku
Kategória:Doprava v kantóne Solothurn
Bettlach (Švajčiarsko)

**Bettlach** (po alemansky *Bettlä*, ) je obec vo Švajčiarsku, v kantóne Soluthurn, v územnej jednotke (*Amtei*) Solothurn-Lebern, v okrese Lebern. Leží pri rieke Aare.

## Demografia
K 31. decembru 2021 v Bettlachu žilo 4 952 obyvateľov. V roku 2021 19,1 % obyvateľov obce tvorili osoby narodené mimo územia Švajčiarska.

## Partnerské mestá
*  Bettlach, Francúzsko
*  Lütschental, Švajčiarsko

## Doprava
V obci sa nachádza železničná stanica a prechádza ňou hlavná cesta č. 5.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Obce v kantóne Solothurn
Izraelsko-americké útoky na Irán (2026)

**Izraelsko-americké útoky na Irán** začali 28. februára 2026 spoločným útokom na rôzne ciele v Iráne. Operácia, v Izraeli známa s krycím názvom **Revúci lev** (; ) a podľa Ministerstva obrany USA **Ohromujúca zúrivosť** (), bola zameraná na kľúčových predstaviteľov, vojenských veliteľov a zariadenia. Útok zahŕňal aj atentát na najvyššieho vodcu Alího Chámeneího.

Izrael a Irán si v roku 2024 dvakrát vymenili údery a v roku 2025 viedli 12-dňovú vojnu, počas ktorej USA podnikli údery zamerané na zničenie iránskych jadrových zariadení. V týždňoch pred útokom v roku 2026 viedli Irán a Spojené štáty nepriame jadrové rokovania sprostredkované Ománom. Druhé kolo jadrových rokovaní sa malo konať v Ženeve. Útokom predchádzalo najväčšie posilnenie vojenskej prítomnosti USA na Blízkom východe od invázie do Iraku v roku 2003.

Útok začal údermi na mestá Teherán, Isfahán, Kumm, Karadž a Kermánšáh. Zomrelo niekoľko iránskych vládnych predstaviteľov, vrátane tajomníka Najvyššej rady národnej bezpečnosti Alího Šamcháního a najvyššieho vodcu Chámeneího, pričom niektorí iránski civilisti údajne oslavovali Chámeneího smrť, ktorého komplex bol zničený. Keď boli zaznamenané výbuchy, izraelský minister obrany Jisra’el Kac potvrdil útok izraelských obranných síl. Prezident Spojených štátov Donald Trump vo videu zverejnenom na Truth Social oznámil, že USA spolu s Izraelom podnikli útoky na Irán. Irán v odvete vyslal desiatky svojich dronov a balistických rakiet do celého Perzského zálivu a okrem Izraela zaútočil aj na americké vojenské základne v Jordánsku, Kuvajte, Bahrajne, Katare, Iraku, Saudskej Arábii a Spojených arabských emirátoch. Okrem toho Irán údajne zaútočil na civilné letecké zariadenia, vrátane medzinárodných letísk v Kuvajte a Spojených arabských emirátoch. Iránske rakety boli vystrelené aj na britské vojenské základne na Cypre. Odvetné útoky zabili jedného civilistu v Izraeli a štyroch v Sýrii. Okrem toho jemenskí Húsíovia oznámili, že obnovia svoje útoky v Červenom mori. Uzavretie Hormuzského prielivu viedlo k narušeniu globálnej prepravy ropy a zemného plynu.

Trump vyhlásil, že cieľom operácie je zničiť iránske raketové a vojenské kapacity, zabrániť Iránu v získaní jadrových zbraní a nakoniec zvrhnúť režim. Organizácia Spojených národov a niekoľko nezúčastnených krajín odsúdili počiatočné útoky za narušenie stability na Blízkom východe, zatiaľ čo iné odsúdili odvetné útoky Iránu na ďalšie krajiny v regióne. Kritici operácie ju tiež označili za nezákonnú podľa vnútroštátneho a medzinárodného práva.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Udalosti v 2026
Kategória:2026 v Ázii
Miriam Laclavíková

Prof. JUDr. Bc. **Miriam Laclavíková**, PhD. (* 15. október 1975, Námestovo) je slovenská právnička (právna historička) a univerzitná profesorka. 

Napísala viac ako 250 vedeckých a odborných prác. Odborne sa venuje slovenským právnym dejinám (osobitne v oblasti rodinného práva, majetkového manželského práva a pracovného práva) a právnej metodológii. Pôsobí na Právnickej fakulty Trnavskej univerzity.

Je hlavnou redaktorkou právnického časopisu *Forum Iuris Europaeum.*

V roku 2022 získala Cenu Martina Palkoviča.

## Život
Laclavíková sa narodila v roku 1975 v Námestove. V roku 1999 dokončila štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 2002 získala titul doktorky práva a v roku 2007 veľký doktorát. Habilitovala sa v roku 2011. Okrem toho získala v roku 2021 titul bakalárky na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave. Za profesorku v odbore „teória a dejiny štátu a práva“ ju vymenovala prezidentka Zuzana Čaputová 23. marca 2023.

Po štúdiách pôsobila vyše 21 rokov ako pedagogička na Právnickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave viac ako 21 rokov. Pôsobila aj ako členka akademického senátu Trnavskej univerzity a predsedníčka akademického senátu právnickej fakulty.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Námestova
Kategória:Slovenskí vedeckí spisovatelia
Kategória:Slovenskí právni historici
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Trnavskej univerzity v Trnave
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Bitka pri Korónei (447 pred Kr.)

**Bitka pri Korónei** (niekedy označovaná aj ako *prvá bitka pri Korónei*) sa odohrala v roku 447 pred Kr. a bola kľúčovým stretom prvej peloponézskej vojny. Víťazstvo Boióťanov znamenalo definitívny koniec aténskej pozemnej hegemónie v strednom Grécku.

## Predohra
Aténčania ovládali Boiótiu od roku 457 pred Kr., kedy zvíťazili v bitke pri Oinofyte. Počas nasledujúcich desiatich rokov (tzv. aténske desaťročie) kontrolovali stredné Grécko, no ich moc oslabili vnútorné nepokoje a neúspech v Egypte (454 pred Kr.). V zime 448 – 447 pred Kr. sa do Boiótie vrátili aristokratickí vyhnanci, ktorí boli predtým Aténčanmi vypudení, a začali postupne oslobodzovať kľúčové mestá ako Orchomenos a Chairóneia.

## Priebeh bitky
Aténsky stratég Tolmides vyrazil na jar 447 pred Kr. s trestnou výpravou tvorenou 1 000 hoplitmi a spojeneckými oddielmi, aby potlačil povstanie. Napriek varovaniam Perikla, že vojsko je príliš malé, Tolmides dobyl Chairóneiu. Pri postupe smerom k južnej Boiótii ho však pri meste Koróneia prekvapilo spojené vojsko Boióťanov pod velením Spartóna. 

Aténčania sa ocitli v neriešiteľnej strategickej situácii, keď boli v nepriateľskom vnútrozemí úplne obkľúčení boiótskymi oddielmi bez možnosti ústupu. V následnom boji bol Tolmides zabitý a veľká časť jeho vojska bola zajatá alebo zničená. Boióťania využili vysoký počet zajatcov ako rukojemníkov pri následných vyjednávaniach.

## Dôsledky
Aby Atény získali späť svojich zajatých občanov, boli nútené podpísať mierovú zmluvu, ktorou sa vzdali všetkých nárokov na Boiótiu a stiahli svoje posádky.
* **Obnova spolku:** Boiótsky spolok bol obnovený na nezávislých a oligarchických základoch pod vedením Téb.
* **Oslabenie Atén:** Porážka bola signálom slabosti aténskej pozemnej moci, čo vyvolalo okamžité vzbury na ostrove Euboia a v Megare. Tieto udalosti urýchlili konflikt so Spartou, známy ako hlavná peloponézska vojna.

## Referencie

## Pozri aj
* Boiótsky spolok
* Bitka pri Oinofyte

Kategória:Bitky v Grécku
Kategória:Peloponézske vojny
Kategória:447 pred Kr.
Bitka pri Korónei

**Bitka pri Korónei** môže byť:

* bitka v roku 447 pred Kr., v ktorej Boióťania porazili Aténčanov a obnovili nezávislosť Boiótskeho spolku, pozri Bitka pri Korónei (447 pred Kr.)
* bitka v roku 394 pred Kr. počas korintskej vojny, v ktorej spartský kráľ Agésilaos II. porazil koalíciu Téb a ich spojencov, pozri Bitka pri Korónei (394 pred Kr.)

## Referencie
Chełmiec

náhľad|Chełmiec

**Chełmiec** je dedina (pol. *wieś*) v Poľsku, v Malopoľskom vojvodstve v Nowosądeckom okrese, vo vidieckej obci Chełmiec. Žije tu 3 731 obyvateľov (2021). Rozloha dediny je 565 ha.

Chełmiec hraničí s Nowym Sączom.

Cez Chełmiec prechádza štátna cesta č. 28 (obchvat Chełmieca).

## Referencie

## Projekt

## Zdroj

Kategória:Powiat nowosądecki
Kategória:Dediny v Poľsku
Bitka pri Kynoskefalách

**Bitka pri Kynoskefalách** ( – *Maché tón Kynoskefalón*) môže byť:

*bitka v roku 364 pred Kr., v ktorej tébske vojsko porazilo Alexandra z Fer, pozri Bitka pri Kynoskefalách (364 pred Kr.)
*bitka v roku 197 pred Kr., v ktorej rímske légie pod vedením Flaminina porazili macedónskeho kráľa Filipa V., pozri Bitka pri Kynoskefalách (197 pred Kr.)

## Referencie
Piešťanské topole

**Piešťanské topole** sú topole čierne, ktoré sa nachádzajú na Kúpeľnom ostrove v Piešťanoch v rovnomennom okrese v Trnavskom kraji. 

Sú chránené od 20. decembra 2006 podľa Vyhlášky KÚŽP v Trnave č. 2/2006 pre svoj vedecký, ekologický a krajinotvorný význam. Sú v správe štátnej ochrany prírody CHKO Malé Karpaty.

## Základné údaje

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam chránených stromov na Slovensku

## Iné projekty

Kategória:Chránené stromy na Slovensku
Kategória:Chránené stromy v Trnavskom kraji
Kategória:Piešťany
Kategória:Chránené topole na Slovensku
Łącko (Malopoľské vojvodstvo)

**Łącko** je dedina (pol. *wieś*) v Poľsku, ktorá sa nachádza v Malopoľskom vojvodstve, v okrese Nowy Sącz, vo vidieckej obci Łącko, pri ústí potoka Czarna Woda do rieky Dunajec (na jej ľavom brehu). Geograficky sa nachádza v pohorí Beskyd Wyspowy a Beskyd Sądecki. Je sídlom vidieckej obce Łącko. Žije tu 3 159 obyvateľov (2021).

Łącko sa nachádza na krajskej ceste č. 969 Nowy Sącz – Nowy Targ.

## Časti dediny
* Browary
* Brzyzki
* Cebulówka
* Ciosówka
* Kawulówka
* Kiczanki
* Kołoska
* Kopanie
* Kozówka
* Pod Drapą
* Pożogi
* Tarnawa
* Wójcikówka
* Wolaki
* Wysokie
* Zagrody
* Złotne
* Babia
* Bindasówka
* Boconiec
* Dolina
* Dunajczyska
* Janczurówka
* Jeżowa
* Kiercówka
* Kopytówka
* Krakowska
* Palarnia
* Pasternia
* Średnia Droga

## Dobrovoľný hasičský zbor
Dobrovoľný hasičský zbor v Łącku bol založený v roku 1889. Prevádzkuje tri hasičské vozidlá: MAN, Iveco a Opel, ako aj štvorkolesové vozidlo.

## Galéria

Súbor:Łącko church.jpg|Kostol (2007)
Súbor:Lacko urzad.jpg|Obecný úrad (2006)
Súbor:Łącko square.jpg|Námestie (2007)
Súbor:Łącko.jpg|Potok (2007)


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dediny v Poľsku
Kategória:Powiat nowosądecki
Szomolnokit

**Szomolnokit** je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave. Jeho ideálny chemický vzorec je FeSO4·H2O (monohydrát síranu železnatého). Vytvára kompletný tuhý roztok s minerálom kieserit, MgSO4·H2O. Jeho typovou lokalitou je Smolník, okres Gelnica spolu s kornelitom a romboklasom. Objavil ich maďarský mineralóg József Sándor Krenner {1839 – 1920). Publikovaný bol až po jeho smrti v roku 1928 na základe nepublikovaných materiálov z jeho pozostalosti. Typový materál bol uložený v Prírodovednom múzeu v Budapešti, zničený v roku 1956.

## Výskyt a vznik
Szomolnokit bol nájdený v pyritových baniach spolu s ďalšími síranmi ako produkt zvetrávania pyritu. Vo svete sa bežne vyskytuje v malých množstvách ako produkt zvetrávania sulfidov (napr. pyrit, pyrotit, markazit) v kyslých a relatívne arídnych podmienkach. Jediným kontinentom, kde doposiaľ (2020) nebol opísaný, je Antarktída.

Na typovej lokalite Smolník vytvára drobné kryštály veľkosti 0,5 až 2,5 mm sírovožltej, hráškovožltej, hyacintovožltej alebo svetlohnedej farby, narastené buď jednotlivo, alebo v drúzach na bridliciach, prípadne guľôčkovito-stalaktitových agregátoch toho istého zloženia. Svetlosfarbené kryštály bývajú priesvitné so skleným leskom, tmavšie sú nepriesvitné s matným až mastným leskom. Väčšie kryštály obsahujú niekedy uzavreniny pyritu.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam minerálov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Szomolnokit na www.mindat.org

Kategória:Sírany
Kategória:Minerály s typovou lokalitou na Slovensku
Kategória:Minerály opísané zo Slovenska
Ontario Power Generation

**Ontario Power Generation** **(OPG)** je energetická spoločnosť v Ontáriu.

## Elektrárne
K 30. septembru 2025 mala spoločnosť 75 zariadení s celkovým inštalovaným výkonom 18 094 MW. Ontário malo v roku 2021 celkom 39 569 MW inštalovaného výkonu.

V roku 2024 OPG vyrobilo 82,1 TWh elektriny.

Spoločnosť vlastní aj jadrovú elektráreň s dvomi blokmi, ktoré prenajíma spoločnosti Bruce Power, L.P. Rovnako tiež cez dcérsku spoločnosť Atura Power vlastní 4 paroplynové elektrárne.

## Dejiny
Spoločnosť vznikla k 1. aprílu 1999 rozdelením firmy Ontario Hydro, ktorá vznikla v roku 1906. Od januára 2025 je riaditeľkou Nicolle Butcher.

## Plánované projekty
OPG plánuje pri existujúcej Jadrovej elektrárni Darlington vybudovať 4 malé modulárne reaktory. Plánovaný prvý reaktor by mal byť typu BWRX-300 a dodávať 300 MW elektrickej energie. Projekt by mal stáť 7,7 mld. kanadských dolárov.

Vo februári 2026 bolo oznámené, že OPG podpísalo zmluvu s mestom Port Hope o umiestnení novej jadrovej elektrárni na tzv. Wesleyville site. Inštalovaný výkon zariadenia by mohol dosiahnuť 10 GW, predpokladá sa tiež vytvorenie 10 500 pracovných miest v rámci Ontária a 1 700 v Port Hope.

## Galéria

Súbor:Pickering Nuclear Plant.jpg|Jadrová elektráreň Pickering
Súbor:Abitibi Canyon Generating Station.jpg|Abitibi Canyon Generating Station
Súbor:Ontario Power Generation, Otter Rapids Generating Station (3806150793).jpg|Otter Rapids Generating Station


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web

Kategória:Energetické podniky v Kanade
Kategória:Podniky v Ontáriu
Kategória:Vzniklo v 1999
Gavin Newsom

**Gavin Christopher Newsom** (* 10. október 1967, San Francisco, Kalifornia, USA) je americký politik a podnikateľ, ktorý je od roku 2019 vo funkcii 40. guvernéra Kalifornie. Je členom Demokratickej strany a v rokoch 2011 až 2019 bol 49. viceguvernérom Kalifornie. V rokoch 2004 až 2011 bol 42. starostom San Francisca.

## Životopis
thumb|left|Newsom v roku 1999

Newsom sa narodil a vyrastal v San Franciscu v Kalifornii. V roku 1989 absolvoval Santa Clara University s titulom Bachelor of Science v politických vedách. Následne založil butikové vinárstvo PlumpJack Group v Oakville v Kalifornii, kde ako investor pôsobil miliardársky dedič a rodinný priateľ Gordon Getty. Spoločnosť sa rozrástla a spravovala 23 podnikov, vrátane vinární, reštaurácií a hotelov. Newsom začal svoju politickú kariéru v roku 1996, kedy ho starosta San Francisca Willie Brown vymenoval za člena mestskej komisie pre parkovanie a dopravu. Brown potom v nasledujúcom roku vymenoval Newsoma na uvoľnené miesto v dozornej rade a Newsom bol prvýkrát zvolený do rady v roku 1998.

V roku 2003 bol Newsom zvolený za starostu San Francisca a znovuzvolený v roku 2007. V roku 2010 bol zvolený za viceguvernéra Kalifornie a znovuzvolený v roku 2014. Ako viceguvernér Newsom moderoval v rokoch 2012 až 2013 reláciu *[[The Gavin Newsom Show]]* a v roku 2013 napísal knihu *[[Citizenville]]*, ktorá sa zameriava na využívanie digitálnych nástrojov na demokratické zmeny.

Za guvernéra Kalifornie bol zvolený v roku 2018 a znovuzvolený v roku 2022. Čelil kritike za svoje osobné správanie a štýl vedenia počas pandémie COVID-19, čo prispelo k neúspešnému pokusu o odvolanie v roku 2021. Ako guvernér sa Newsom zameral na infraštruktúru a bývanie, klímu, reguláciu strelných zbraní a práva LGBTQ osôb. V roku 2025 začal moderovať podcast *[[This Is Gavin Newsom]]*, v ktorom vystúpili osobnosti z celého politického spektra. V roku 2025 tiež dohliadal na prijatie kalifornského návrhu zákona č. 50, známeho aj ako *Election Rigging Response Act* (zákon o reakcii na manipuláciu volieb), v referende o zmene ústavy štátu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka guvernéra Kalifornie 

## Zdroj

Kategória:Politici USA
Kategória:Podnikatelia USA
Kategória:Guvernéri Kalifornie
Kategória:Členovia Demokratickej strany USA
Kategória:Osobnosti USA kanadského pôvodu
Kategória:Osobnosti zo San Francisca
Kategória:Primátori San Francisca
Zoznam vojenských bitiek osmansko-habsburských vojen

Toto je zoznam ozbrojených potýčok medzi armádami Habsburskej monarchie pod korunou Habsburgovcov a vojskami Osmanskej ríše na území bývalého Uhorska od čias Bitky pri Moháči roku 1526 až do roku 1717, keď došlo k úspešnému dobytiu mesta Belehrad zo strany kresťanských vojsk pod velením cisárskeho generála Eugena Savojského a ku konečnému obnoveniu integrity Uhorského kráľovstva.

## Literatúra
* SEGEŠ, Vladimír et al., (2020). *Encyklopédia vojen - Od najstarších čias po súčasnosť*. Bratislava: Ikar, a.s., 2020. .
* TURČAN, Vladimír et al. (2007). *Dejiny Slovenska – Dátumy, udalosti, osobnosti*. Bratislava: Slovart, s.r.o., 2007. .

## Pozri aj
* Osmansko-habsburské vojny
* Habsbursko-osmanské vojny v Uhorsku v rokoch 1526 – 1568

## Zdroj
* SEGEŠ, Vladimír et al., (2015). *Vojenské dejiny Slovenska a Slovákov*. Praha: Ottovo nakladatelství, s.r.o., 2015. .       

Kategória:Zoznamy bitiek
Kategória:Osmansko-habsburské vojny
Jurasüdfusslinie

[náhľad|[Naklápací vlak ICN pri Neuchâtelskom jazere neďaleko Vaumarcusu]]
**Jurasüdfusslinie** () alebo **Jurafusslinie** () je švajčiarska železničná trať, ktorá vedie z Oltenu pozdĺž južného úpätia pohoria Jura, po ktorom je aj pomenovaná, cez Solothurn, Biel/Bienne a Neuchâtel do Lausanne. Pozostáva z úsekov Olten – Solothurn, Solothurn – Biel/Bienne a Lausanne – Biel/Bienne.

Ide o dôležité spojenie medzi východom a západom Švajčiarska, hoci úsek v Ligerzi je iba jednokoľajový. To vedie k úzkym miestam, najmä v regionálnej doprave. Modernizácia na dvojkoľajovú trať medzi Twannom a Ligerzom je zahrnutá vo fáze rozšírenia projektu FABI v roku 2025. Vzhľadom na kľukatú trasu pozdĺž Neuchâtelského jazera je Jurasüdfusslinie obsluhovaná naklápacími vlakmi SBB RABDe 500.

Najdôležitejším východo-západným spojením vo Švajčiarsku je Mittellandlinie, ktorá vedie cez trať Neubaustrecke Mattstetten-Rothrist, Bern a Fribourg do Lausanne.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''Jurasüdfusslinie: die Zukunft beginnt.'' na webstránke SBB, sprístupnené 2024-01-26.
* ''„Bahn 2000“ Konzept. „Rail 2000“ Projet. Amtliches Bulletin der Bundesversammlung/Bulletin officiel de l'assemblée fédérale.'' Dokumentationsdienst der Bundesversammlung/Service de documentation de l'assemblée fédérale. Bern, 1987-10-19.
* ''Kernarbeitsgruppe BAHN 2000. 2. Etappe BAV/SBB. Anträge zum weiteren Vorgehen.'' na webstránke AlpTransit Gotthard. Bern, 2003-06-06. 
* Les CFF sont prêts à faire des concessions sur la ligne du pied du Jura. *[[Radio Télévision Suisse]]* (online). 2023-10-05, aktualizované 2023-10-06 (po francúzsky). 
* PERREN, Andreas. ''SBB-Jurasüdfusslinie und OeBB.'' na webstránke Bahnorama, sprístupnené 2024-01-26.

## Zdroj

Kategória:Železnica vo Švajčiarsku
Kategória:Železničné trate
Kategória:Doprava v kantóne Bern
Kategória:Doprava v kantóne Solothurn
Števkovský potok

**Števkovský potok** je krátky vodný tok v Zuberskej brázde na území okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Pribišskej, ústiacej do Studeného potoka v povodí Oravy, má dĺžku približne 2 km a je tokom VI. rádu. Pramení na území národnej prírodnej pamiatky Brestovská jaskyňa a preteká Tatranským národným parkom.

## Priebeh toku
Potok pramení v západnej polovici Podtatranskej brázdy, v geomorfologickom podcelku Zuberská brázda, v Brestovskej vyvieračke, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v blízkosti Brestovskej jaskyne a skanzenu tečie západným smerom. Opúšťa chránené územie a popri chatovej oblasti pokračuje mierne sa zvažujúcou kotlinou. Priberá menší ľavostranný prítok a onedlho ďalší z oblasti Voliarisko. V strednej časti preteká severným úpätím vrchu Prieves () a popri hoteli sa mierne stáča na severozápad. Tu v oblasti Števkovka sa potok dostáva na okraj Tatranského národného parku, ktorým tečie až po svoje ústie. Na dolnom toku lemuje južný okraj lesnatej oblasti a smeruje k obci Zuberec. Východne od intravilánu, v nadmorskej výške približne , ústí pravostranne do Pribišskej, prítoku Studeného potoka v povodí rieky Oravy. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Števkovský potok pramení a preteká iba územím obce Zuberec v okrese Tvrdošín v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Oravy 
* Podtatranská brázda, Zuberská brázda
* Tatranský národný park

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Zubereckej brázde
Kategória:Povodie Oravy
Kategória:Vodné toky v okrese Tvrdošín
Kategória:Zuberec
Romboklas

**Romboklas** je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave. Jeho ideálny chemický vzorec je (H5O2)Fe3+(SO4)2·2H2O. Chemicky je to kyslý síran železa. Jeho typovou lokalitou je Smolník, okres Gelnica spolu s kornelitom a szomolnokitom. Objavil ich maďarský mineralóg József Sándor Krenner (1839 – 1920). Publikovaný bol až po jeho smrti v roku 1928 na základe nepublikovaných materiálov z jeho pozostalosti.

## Výskyt a vznik
Romboklas bol nájdený na stenách banských chodieb v pyritových baniach spolu s ďalšími síranmi ako produkt zvetrávania pyritu. Vo svete sa vyskytuje ako produkt zvetrávania sulfidov železa (napr. pyrit, pyrotit, markazit) v opustených banských dielach v kyslých a relatívne arídnych podmienkach, väčšinou v práškovej forme, alebo povlakov v asociácii s ostatnými síranmi Fe, Mg ako römerit, halotrichit, szomolnokit, copiapit, voltait, epsomit a melanterit.

Na typovej lokalite Smolník vytvára zhluky čírych lupienkov, drobné kryštály buď jednotlivo, alebo v zhlukoch narastené na guľovitých a stalaktitových agregátoch toho istého zloženia. Tabuľkovité kryštály veľkosti 2 až  a 0,5 až  hrubé sú vodovopriezračné alebo sivé, nepriezračné. Tvrdosť je blízka sadrovcu.

## Galéria

Súbor:Romboklász kristály rajza.jpg|Pôvodná kresba kryštálu romboklasu z publikácie J.S. Krennera, 1928.


## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam minerálov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Romboklas na mindat.org

Kategória:Sírany
Kategória:Minerály s typovou lokalitou na Slovensku
Kategória:Minerály opísané zo Slovenska
Kategória:Rombické minerály
Experiment Benjamina Franklina so šarkanom

náhľad|''Benjamin Franklin kreslí elektrinu z neba'', umelecké stvárnenie Franklinovho experimentu so šarkanom, ktoré namaľoval Benjamin West, c. 1816

**Experiment so šarkanom** je vedecký experiment, pri ktorom sa šarkan so špicatým vodivým drôtom púšťa v blízkosti búrkových oblakov, aby nahromadil statickú elektrinu zo vzduchu a priviedol ju po mokrej šnúre k zemi. Experiment prvýkrát navrhol v roku 1752 Benjamin Franklin, ktorý ho údajne vykonal s pomocou svojho syna Williama. Účelom experimentu bolo skúmať vlastnosti blesku a elektriny, ktoré ešte neboli pochopené.

## Experimenty s bleskozvodmi
V roku 1752 Franklin navrhol experiment s vodivými tyčami na prilákanie blesku k leidenskej fľaši, čo bol raný typ kondenzátora, ale vo Philadelphii nebola žiadna veža, ktorá by bola dostatočne vysoká na to, aby to mohol vyskúšať. Thomas-François Dalibard však takýto experiment vykonal v severnom Francúzsku v máji 1752 v Marly-la-Ville. V nasledujúcich rokoch potom pokus o zopakovanie experimentu v auguste 1753 v Petrohrade zabil Georga Wilhelma Richmanna; predpokladalo sa, že sa stal obeťou guľového blesku.

## Franklinov experiment so šarkanom
Franklin dostal nápad použiť šarkana na zdvihnutie bleskozvodu do vysokej výšky. Jeho experiment so šarkanom sa uskutočnil vo Philadelphii v júni 1752.

Podľa Priestleyho záznamu z roku 1767 si Franklin uvedomil nebezpečenstvo používania vodivých tyčí a namiesto toho použil vodivosť mokrej konopnej šnúrky pripevnenej k šarkanovi. Vďaka tomu mohol zostať na zemi a nechať svojho syna púšťať šarkana z krytu neďalekej kôlne. To umožnilo Franklinovi a jeho synovi udržiavať hodvábnu šnúrku šarkana suchú, aby ich izolovala, zatiaľ čo konopná šnúrka šarkana sa nechala namočiť v daždi, aby sa zabezpečila vodivosť. Kovový kľúč bol pripevnený ku konopnej šnúrke a pripojený k leidenskej fľaši; k nej bola pripevnená hodvábna šnúrka.

Na rozdiel od všeobecného presvedčenia šarkana nezasiahol viditeľný blesk; inak by Franklin takmer určite zahynul. Franklin si však všimol, že povolené vlákna šnúry šarkana sa od seba odpudzovali a usúdil, že leidenská fľaša sa nabíjala. Priblížil ruku ku kľúču a spozoroval elektrickú iskru, ktorá dokázala elektrickú povahu blesku.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Elektrina
Bizcocho dominicano

náhľad|Typická torta bizcocho dominicano

**Bizcocho dominicano** [čítaj: bizkočo dominikano] alebo **pastel dominicano** (, doslovne „dominikánska torta“ alebo „dominikánsky koláč“) je druh torty, ktorý spopularizovali pekárne v Dominikánskej republike. Koláč sa vyznačuje svojou vlhkou a vzdušnou textúrou a snehovou polevou. Je obľúbeným doplnkom pri zvláštnych príležitostiach a je prítomný na väčšine udalostí oslavovaných dominikánskymi rodinami, vrátane výročí, baby showerov, sviatostí a narodenín. Tieto koláče sa dajú nájsť v mnohých dominikánskoamerických pekárňach a sú tiež obľúbeným predávaným produktom mnohých úspešných podnikaní z domu.

## Ingrediencie a príchute
Ako pri väčšine koláčov, aj tu patria medzi hlavné ingrediencie maslo, múka, mlieko a vajcia. Charakteristickým znakom torty bizcocho dominicano je jej poleva z talianskej pusinky, lokálne známa ako *[[suspiro]]*.

## Galéria

DominicanBabyShowerCake.jpg|Bizcocho dominicano na oslavu baby shower
DominicanCommunionCake.jpg|Bizcocho dominicano na oslavu sviatosti
DominicanAnniversaryCake.jpg|Bizcocho dominicano na oslavu výročia


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Sladkosti
Kategória:Dominikánska kuchyňa
Morir soñando

**Morir soñando** (doslovne „Zomrieť v snení“) je obľúbený miešaný nápoj Dominikánskej republiky, ktorý sa dostal aj do ďalších krajín Karibiku a Latinskej Ameriky. Zvyčajne sa vyrába z pomarančovej šťavy, mlieka, trstinového cukru a kúskov ľadu. Niekedy sa pridáva aj vanilkový extrakt alebo sa namiesto bežného mlieka používa nesladené kondenzované mlieko. Na rozdiel od bežného alebo nesladeného kondenzovaného mlieka, v prípade použitia sladeného kondenzovaného mlieka je potrebné použiť polovičné množstvo a nepridávať dodatočný cukor. Dodatočný cukor sa nepridáva ani v prípade, ak sa pridá sladené aj nesladené kondenzované mlieko. Recept sa veľmi líši v závislosti od regiónu a rodinnej tradície. Americkí pozorovatelia opísali tento nápoj ako nápoj pripomínajúci pomarančový Creamsicle, rovnomenného nápoja spoločnosti Orange Julius.

## Referencie

## Externé odkazy
* Recept na Morir Soñando

## Zdroj

Kategória:Kokteily
Kategória:Dominikánska kuchyňa
Európska makroseizmická stupnica

**Európska makroseizmická stupnica** (skratka **EMS**, ) je stupnica používaná na vyjadrenie intenzity makroseizmických účinkov zemetrasenia, teda účinkov na ľudí, budovy a prírodu v rámci konkrétnej lokality (na rozdiel od magnitúdových stupníc, ktoré vyjadrujú seizmickú energiu uvoľnenú zemetrasením).

Vznikla v roku 1988 ako náhrada staršej makroseizmickej stupnice MSK-64 (Medvedevova-Sponheuerova-Kárníkova stupnica), pričom jej aktuálna revízia, **EMS-98**, je z roku 1998. Používa sa v európskych krajinách, vrátane Slovenska.

## Skrátená forma

## Referencie

## Externé odkazy
* EMS-98: definícia – anglický originál a preklady do viacerých jazykov
* EMS-98: krátka forma – anglický originál a preklady do viacerých jazykov (vrátane českej verzie)

Kategória:Seizmológia
Kategória:Stupnice
Łukowica (Limanowský okres)

**Łukowica** je dedina (pol. *wieś*) v Poľsku, v Malopoľskom vojvodstve v Limanowskom okrese. Łukowica je sídlom vidieckej obci Łukowica. Žije tu 2319 obyvateľov (2024).

## Časti dediny

* Lasek
* Pępówka
* Pod Skiełkiem
* Rynek
* Skiełek
* Wielkówka
* Wolica
* Zawada

## Galéria

Súbor:Łukowica BW34.jpg|Kostol Panny Márie Pomocnice kresťanov v Łukowici
Súbor:Łukowica remiza OSP BW55.jpg|Hasičská stanica
Súbor:Łukowica. Kościół św. Andrzeja Apostoła z 1697 r.jpg|Historický kostol sv. Ondreja apoštola v Łukowici
Súbor:Łukowwica szkoła BW34.jpg|Základná škola
Súbor:Skiełek BW55 (4).jpg|Hora Skiełek
Súbor:Pępówka BW34-2.jpg|Hora Pępówka


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dediny v Poľsku
Kategória:Powiat limanowski
Stronie (Limanowský okres)

**Stronie** je dedina (pol. *wieś*) v Poľsku, v Malopoľskom vojvodstve v Limanowskom okrese, vo vidieckej obci Łukowica. Žije tu 1142 obyvateľov (2024).

## Časti dediny

* Dobra Woda
* Golcówki
* Krakowiec
* Królówki
* Niwka
* Pod Dąbrową
* Podbrzezia
* Podkrakowiec
* Rola
* Szachty
* Wolica
* Wzory
* Zagórów

## Galéria

Súbor:Stronie Kaplica.jpg|Kaplnka Božieho milosrdenstva v Stronie
Súbor:Szkoła Stronie.jpg|Základná škola
Súbor:Remiza Ochotniczej Straży Pożarnej w Stroniu.jpg|Hasičská stanica
Súbor:Hala Stronie.jpg|športová hala
Súbor:Zagórów Stronie.jpg|Zagórów - časť dediny


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Powiat limanowski
Kategória:Dediny v Poľsku
Mlyńczyska

**Młyńczyska** je dedina () v Poľsku, v Malopoľskom vojvodstve v Limanowskom okrese, vo vidieckej obci Łukowica. Žije tu 1031 obyvateľov (2024). Młyńczyska sa nachádza v nadmorskej výške od 400 do 1028 metrov nad morom.

## Časti dediny
* Cisowy Dział
* Gądkówka
* Kopiec
* Kramarzówka
* Morgi
* Pod Górą
* Pod Modynią
* Spleżnia

## Galéria

Súbor:Droga na Młyńczyskach, widok na kościół i budynek świetlicy oraz remizy OSP.jpg|Cesta v Młyńczyskach
Súbor:Remiza OSP i świetlica wiejska na Młyńczyskach.jpg|Hasičská stanica
Súbor:Pomnik ku czci bohaterów i męczenników polskich na Młyńczyskach.jpg|Pamätník poľských hrdinov a mučeníkov v Młyńczyskach
Súbor:Ostra Młyńczyska.jpg|Hora Ostra
Súbor:Cisowy Dział 3.jpg|prejsť Cisowy Dział
Súbor:Młyńczyska - panorama (wiosna 2013).jpg|panoráma


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dediny v Poľsku
Kategória:Powiat limanowski
József de Révay

Gróf **József Maria Julius de Révay** zo Sklabine a Blatnice (* 20. október 1902, Tajná, Rakúsko-Uhorsko† 19. apríl 1945, Gyömrő, Maďarské kráľovstvo) bol maďarský filozof, vysokoškolský profesor a hokejista za tím MHC Budapešť. Dvakrát reprezentoval Maďarsko na zimných olympijských hrách. Pre svoj šľachtický pôvod bol popravený.

## Životopis
Pochádzal zo šľachtického rodu Révaiovcov. Vyštudoval filozofiu a neskôr prednášal na súkromnej univerzite v Budapešti. Venoval sa aj ľadovému hokeju. Štartoval na olympiáde v rokoch 1928 a 1936. Zúčastnil sa aj majstrovstiev sveta a majstrovstiev Európy.

Po nástupe komunizmu v Maďarsku bol zatknutý, vypočúvaný a napokon popravený.

## Referencie

Kategória:Maďarskí hokejisti
Kategória:Maďarskí olympionici
Kategória:Maďarskí filozofi
Kategória:Maďarskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Révaiovci
Kategória:Obete komunistického režimu v Maďarsku
Kategória:Popravené osobnosti
Kategória:Osobnosti z Tajnej
Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1965/66

**Česko-slovenská hádzanárska liga žien** v **sezóne 1965/66** bol 14. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy žien, najvyššej hádzanárskej súťaže žien v Česko-Slovensku. Súťaž bola dobovo nazývaná *I. liga* a učinkovalo v nej 10 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra získal TJ Bohemians Praha, pre ktorý to bol už 4. titul v histórii. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne opäť menil, resp. sa vrátil spred 2 rokov. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 18 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Posledné družstvo zostúpilo do jednej z regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga) a družstvo na 9. miesto odohralo baráž s víťazmi 3 skupín II. ligy o dve postupové miesta. 

## Účastníci

Poznámky: 
* Slovenská strana mala prvýkrát až 4 svojich zástupcov.
* Družstvo žien TJ Slovan Plzeň v polovici 60. rokov prestúpilo z finančných dôvodov do klubu *TJ ČSAD Plzeň*, pričom v roku 1974 potom prestúpilo do TJ Slávia Plzeň.

## Výsledky

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

## Konečné umiestnenie

## Baráž
* júl 1966, Náchod
;Účastníci

;Tabuľka

## Referencie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1965/66

## Zdroje
* Sezóny 1957 až 1967 na stránke klubu DHK Zora Olomouc (wayback archive) 
* 
* 

Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga žien
Kategória:Hádzaná v 1965
Kategória:Hádzaná v 1966
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1965
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1966