Obsidián

**Obsidián** (nazývaný nesprávne aj *sopečné sklo*) je výlevná hornina, ktorá vzniká pri rýchlom tuhnutí žeravej kyslej viskóznej lávy. Patrí medzi sopečné sklá odvodené od ryolitu.

Názov zaviedol už grécky učenec Theofrastos z Eresu už v roku 320 pred Kr. Týmto termínom boli zrejme označované všetky vulkanické sklá. Neskôr termín použil i Plínius Mladší a ďalší.

Hornina je veľmi bohatá na zlúčeniny oxidu kremičitého SiO2. Patrí medzi vulkanické sklá s nízkym obsahom vody – okolo 1 – 2%. Vulkanické sklo je bežnou súčasťou sopečných hornín, v osobitých prípadoch (napr. pri rýchlom tuhnutí lávy) je jeho obsah v hornine natoľko dominantný, že tvorí viac než 3/4 objemu horniny.

## Vznik
Obsidián vzniká pri rýchlom ochladzovaní kyslej lávy najčastejšie ryolitového zloženia. Ide zväčša o vápenato-alkalický vulkanizmus ostrovných oblúkov. Kyslé lávy sú veľmi viskózne, tetraédre SiO2 sú vysoko polymerizované, čo má za následok, že sú husté a difúzia v nich prebieha iba veľmi pomaly. To sťažuje vytváranie nových kryštálov a podporuje vznik sklovitej štruktúry. Sklo je amorfné (beztvaré – nevytvára kryštály) a časom podlieha rozkladu, tzv. devitrifikácii, kedy sa premieňa na opál, chalcedón či iné SiO2 hmoty. V prírode obvykle tvorí okrajové časti lávových prúdov, dómov, ihiel, prípadne nekov. 

## Vlastnosti
Má typickú tmavú farbu v širokom spektre, od čiernej, šedej, zelenej, modrej až po červenú a silný lesk. Je nepriesvitný. S klesajúcim obsahom oxidov železa rastie jeho priezračnosť. Masívna štruktúra je tvorená prevládajúcim vulkanickým sklom. Vo vzácnych prípadoch sa v hornine môžu objavovať výrastlice kremeňa a živca. Je kompaktný a jeho typickým znakom je ostrý lastúrnatý lom, kvôli čomu bol využívaný v staršej dobe kamennej na výrobu rezných nástrojov.

Magma počas svojho pohybu uvoľňuje vulkanické plyny, ktoré  stúpajú nahor k povrchu taveniny. Vplyvom rýchleho ochladnutia sa stáva, že pomocou bubliniek (tzv. fluidných inklúzií) zakonzervovaných vo vulkanických horninách možno študovať zloženie vulkanických plynov. Ich prítomnosť má za následok vznik strieborného lesku.

## Využitie
náhľad|vpravo|Detail na lastúrnatý lom obsidiánu.
náhľad|vpravo|Ozdobné prasiatko vyrobené z obsidiánu.
Od paleolitu a neolitu sa obsidián využíval na výrobu rezných nástrojov. Najstarší archeologický nález o využívaní obsidiánu pochádza z Mezopotámie pred približne 9000 rokmi. Indiánske kmene, napr. v Južnej Amerike, mu prisudzovali mystické schopnosti a požívali ho na ochranu pred zlými silami. S rozvojom a spracovaním kovov ustupovalo využitie obsidiánu do úzadia a začal sa využívať ako dekoračný či okrasný kameň do šperkov.

V súčasnosti sa obsidián využíva v kardiochirurgii ako ostrie operačných nástrojov (skalpelov), keďže je omnoho ostrejší a kvalitnejší ako oceľ, čo umožňuje dlhšiu životnosť nástrojov a presnejšie rezy, čo zlepšuje liečbu.

Podľa niektorých historických prameňov ho Aztékovia využívali ako nástroj, ktorým vykonávali smrť obetí prebodnutím hrudného koša, pri obetách aztéckemu bohovi slnka.

## Výskyt
Na území Slovenska sa vyskytuje v sopečných pohoriach, hlavne na Východnom Slovensku, napr. obec Viničky (Selešky) pri Bodrogu. Na Macoche v Moravskom krase.

Nájsť ho možno i v Arménsku, Kanade, Čile, Grécku na Islande či na Liparských ostrovoch, v Keni, Mexiku, Novom Zélande a Peru. V USA je známy z Aljašky, Nového Mexika či Yellowstoneu. V mnohých krajinách, vrátane USA ho na niektorých lokalitách nie je povolené zbierať.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Všeobecný popis horniny  
* Optické vlastnosti horniny  

Kategória:Vyvreté horniny