open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
More lásky

***More lásky*** (*Mar de amor*) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v rokoch 2009 – 2010. Hlavné úlohy stvárnili herci Zuria Vega a Mario Cimarro. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 10. augusta 2015 do 18. decembra 2015 a druhýkrát od 2. mája 2016 do 23. augusta 2016.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 2009
Kategória:Televízne seriály z roku 2009
Kategória:Telenovely Televisy
Sila osudu

***Sila osudu*** (*La fuerza del destino*) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v roku 2011. Hlavné úlohy stvárnili herci David Zepeda a Sandra Echeverría. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 1. júna 2015 do 7. augusta 2015 a druhýkrát od 18. februára 2016 do 29. apríla 2016.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 2011
Kategória:Televízne seriály z roku 2011
Kategória:Telenovely Televisy
V náručí diabla

***V náručí diabla*** () je americká telenovela z produkcie spoločnosti Telemundo v rokoch 2009 – 2010. Hlavné postavy stvárnili herci Gaby Espino a Jencarlos Canela. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 22. novembra 2010 do 7. septembra 2011 a druhýkrát od 2. marca 2015 do 25. novembra 2015.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Telenovely USA
Kategória:Telenovely z 2009
Kategória:Televízne seriály z roku 2009
Kategória:Telenovely televízie Telemundo
Leptanie skla (graffiti)

náhľad|330x330bod|Tag vytvorený pomocou procesu leptania skla.

**Leptanie skla** (anglicky *glass etching*) je spôsob vytvárania grafity za pomoci silného kyslého roztoku. Proces leptania skla sa vyvinul vo Švédsku v 18. storočí, odkiaľ sa rozšíril do Európy a stal sa populárnym vo viktoriánskom Anglicku. Samotná technika leptania sa okrem vytvárania dekoratívnych okien rozšírila aj na pole grafity subkultúry predovšetkým vďaka svojej permanentnosti. Grafity vytvorené takýmto spôsobom sa dajú odstrániť iba prebrúsením zasiahnutého skla.

## Definícia
Na leptanie skla sa najčastejšie používa kyselina fluorovodíková v špeciálnom popisovači vybaveným hrotom tvoreným lôžkom s guľatou stopou, ktorá steká na vertikálnej ploche. Intenzitu stekania je možné ovplyvniť prípadným stlačením popisovača. Po nanesení tekutiny na sklený povrch dôjde k permanentnému vypáleniu, ktoré je neodstrániteľné čistením. Z dôvodu manipulácie s korozívnou kyselinou sa jedná o veľmi nebezpečný proces tvorenia graffiti.

## Druhy grafitov tvorené leptaním
* tag – podpis autora či zoskupenia, ktorého je členom
* throw upy – zložitejšia forma grafitov oproti tagu, leptanie skla umožňuje vytvoriť iba obrys a nie kombináciu obrysu a výplne, teda hollow
* piecy – kyselina neumožňuje tvorenie viacfarebných piecov, preto sa pomocou nej tvoria len ľahko čitateľné obrysy

## Referencie

Kategória:Graffiti
Kanoistika na Letných olympijských hrách 2024

Preteky v **[[kanoistika|kanoistike]] na [[Letné olympijské hry 2024|Letných olympijských hrách 2024]]** sa konajú vo Vaires-sur-Marne v dňoch 27. júla5. augusta vo vodnom slalome a 6.10. augusta v rýchlostnej kanoistike. Celkom 199 pretekárov štartuje v 16 disciplínach (8 pre mužov, 8 pre ženy).

Oproti predchádzajúcim olympijským hrám sú mužské šprinty C2 a K2 na 1000 m nahradené pretekmi s dĺžkou 500 m, aby sa zosúladili so ženskou časťou programu.  Na olympiáde má debut kajak kros, slalomová disciplína mužov a žien, ktorým boli nahradené šprintérske preteky K1 mužov a žien na 200 metrov.

## Medailisti

### Vodný slalom

#### Muži

#### Ženy

### Rýchlostná kanoistika

#### Muži

#### Ženy

## Medailové poradie krajín

## Zdroj


Kategória:Kanoistika v 2024
Prípor (sedlo)

**Prípor** () je horské sedlo v pohorí Veľká Fatra. Nachádza sa nad Donovalmi.

## Polohopis
Leží na juhovýchodnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Zvolen. Nachádza sa v hrebeni, ktorý vedie z Donovál západným smerom na Veľký Šturec a Krížnu (), konkrétne medzi vrchmi Zvolen () a Motyčianska hoľa (). Prepája severne ležiacu Revúcku dolinu a dolinu Starohorského potoka, ktorými voda odteká na sever riekou Revúca do Váhu, resp. Starohorským potokom do Hrona. Hrebeňom i sedlom prechádza turistická magistrála Cesta hrdinov SNP. Sedlo je súčasťou ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry.

Sedlo leží na pomedzí Žilinského a Banskobystrického kraja a okresov Ružomberok a Banská Bystrica. Zasahuje na katastrálne územie obce Liptovské Revúce a Donovaly.

## Prístup
* po  červeno značenej turistickej magistrále (Cesta hrdinov SNP):
** od západu z Krížneej () cez Veľký Šturec 
** od juhovýchodu z Donovál cez Zvolen ()
* po  žltej značke z Liptovských Revúc cez Malý Zvolen ()

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Zvolen (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Veľkej Fatry
Kanoistika na Letných olympijských hrách 2024 – C1 slalom muži

**Mužský C1 slalom** v kanoistike na Letných olympijských hrách 2024 prebehol 27. a 29. júla 2024 v Lee Valley White Water Centre v Londýne. Slovenský kanoista Matej Beňuš v tejto disciplíne obsadil 3. miesto.

## Program súťaže
Súťaž sa odohrávala počas 2 dní.

Časy sú uvedené v miestnom, t. j. stredoeurópskom letnom čase (UTC+2).

## Výsledky

## Referencie

Kategória:Kanoistika na Letných olympijských hrách 2024
Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom IX.

[vpravo|náhľad|258x258bod| [Inocent IX. (Agostino Carracci, rytina v tlači, 1591, Sanfrancinské múzeum umenia)]]
[vpravo|náhľad|224x224bod| [Filippo Sega bol za kardinála vymenovaný 18. decembra 1591.]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom IX.**

## Menovacia politika
Pápež Inocent IX. vymenoval počas svojho 2-mesačného pontifikátu (1591) dvoch kardinálov v jednom konzistóriu. Obaja vymenovaní preláti boli Taliani, pričom pápežov prasynovec mal v čase menovania 16 rokov a Filippo Sega 54 rokov.

Po Inocentovej smrti sa na konkláve v roku 1591 zúčastnil len Giovanni Antonio Faccinetti de Nuce. Ten zároveň prežil svojho prastrýka o 15 rokov, keďže skonal 18. mája 1606.

## Konzistórium 18. decembra 1591
# Filippo kardinál Sega (15371596)
# Giovanni Antonio kardinál Faccinetti de Nuce (15751606), pápežov prasynovec

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XIV. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Klementom VIII. (nástupcom)

## Zdroj

Inocent 09
Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XIV.

[vpravo|náhľad|240x240bod| Pápež [Gregor XIV.]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XIV.**

## Menovacia politika
Pápež Gregor XIV. vymenoval počas svojho 10-mesačného pontifikátu (15901591) piatich kardinálov v dvoch konzistóriách. Všetci vymenovaní boli Taliani. Na prvom konzistóriu kreoval za kardinála svojho synovca Paola Emilia Sfondratiho.

Najmladšou vymenovanou osobou bol 17-ročný Odardo kardinál Farnese, naopak najstaršími prelátmi sa stali Flaminio kardinál Piatti a Ottavio kardinál Paravicini (obaja sa narodili 11. júla 1552). 

Po Gregorovej smrti sa na konkláve v roku 1591 zúčastnili všetci piati kardináli. Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Gregor XIV., bol Odoardo kardinál Farnese. Skonal 21. februára 1626, teda 35 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium 19. decembra 1590

# [vpravo|náhľad|259x259bod| [Odoardo Farnese bol povýšený do kardinálskej hodnosti 6. marca 1591. (Annibale Carracci, Musée du Louvre)]]Paolo Emilio kardinál Sfondrati (15601618), pápežov synovec

## Konzistórium 6. marca 1591
# Ottavio kardinál Paravicini (15521611)
# Ottavio kardinál Acquaviva d'Aragona (15601612)
# Odoardo kardinál Farnese (15731626)
# Flaminio kardinál Piatti (15521613)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Sixtom V. (najbližší predchodca, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom IX. (nástupca)

## Zdroj

Gregor 14
Corey Schwab

**Corey Schwab** (* 4. november 1970, North Battleford, Saskatchewan, Kanada) je bývalý kanadský profesionálny hokejový brankár. Preslávil sa najmä pôsobením v National Hockey League, kde s tímom New Jersey Devils získal v roku 2003 Stanleyho pohár. V roku 1995 sa stal najlepším brankárom a najužitočnejším hráčom Play-Off v tíme Albany River Rats v American Hockey League. S tímom v tom roku získal aj Calder Cup.

Profesionálnu hráčsku kariéru ukončil v roku 2004. Odvtedy pôsobí ako tréner brankárov. V súčasnosti je zamestnaný v organizácii Utah Hockey Club.

## Kariéra
Schwab hokejovo vyrastal v rodnom meste North Batlleford a v rámci vyšších juniorských súťaží pôsobil v tíme Seattle Thunderbirds vo WHL.

V roku 1990 bol v 10. kole (celkovo z 200. miesta) draftovaný tímom New Jersey Devils. V rokoch 19911996 pôsobil najmä v AHL, kde v roku 1995 vyhral Calder Cup a stal sa najužitočnejším hráčom Play-Off (*Jack A Butterfield Trophy*) a spolu s Mikom Dunhamom získal cenu za najlepšie brankárske duo ligy (*Harry Holmes Memorial Award*).

Svoj debut v NHL zažil 18. novembra 1995 proti Buffalu Sabres. Zápas Devils vyhrali 5:4.

V roku 1996 Schwaba New Jersey vymenilo do tímu Tampa Bay Lightning, kde strávil tri sezóny. V ročníku 1998/99 zastával úlohu prvého brankára tímu. V lete 1999 bol vybraný v „Expansion Drafte“ tímom Atlanta Thrashers, ale neodohral za nich ani jeden zápas, keďže už v októbri bol vymenený do Vancouveru Canucks, tu sa jeho výkonnosť zhoršila a len po 6 zápasoch bol poslaný do nižšej IHL, kde strávil dve sezóny. Ako neobmedzeného voľného hráča ho v roku 2001 podpísalo Toronto Maple Leafs, kde v ročníku 2001/02 zastával pozíciu náhradného brankára. Po sezóne si ho ako znova neobmedzeného voľného hráča upísal jeho pôvodný tím NHL - New Jersey Devils.

V sezóne 2002/03 Schwab zastával pozíciu náhradného brankára Martina Brodeura a spolu s Devils získal Stanleyho pohár. Zároveň išlo o Schwabov štatisticky najúspešnejší ročník, keď si v 11 zápasoch prirpísal 93,3% úspešnosť zárkokov a 1,47 inkasovaného gólu na zápas. Kariéru ukončil v roku 2004, keď v sezóne 2003/2004 odchytal iba 3 zápasy.

Celkovo Schwab v NHL odchytal 147 zápasov počas 8 sezón, v ktorých si pripísal 42 víťazstiev, 63 prehier a 13 remíz. Jeho kariérna úspešnosť zákrokov sa zastavila na 89,6% a jeho kariérny priemer inkasovaného gólu na zápas je 2,89. Nikdy si neobliekol reprezentačný dres.

## Referencie

Kategória:Kanadskí hokejoví brankári
Kategória:Kanadskí hokejoví tréneri
Kategória:Brankári New Jersey Devils
Kategória:Brankári Toronto Maple Leafs
Kategória:Brankári Vancouver Cancuks
Kategória:Brankári Tampa Bay Lightning
Kategória:Hráči Albany River Rats
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom New Jersey Devils
Kategória:Víťazi Stanleyho pohára
Kategória:Osobnosti zo Saskatchewanu
Agenti sekcie 00

V románoch Jamesa Bonda od Iana Fleminga a odvodených filmoch je **sekcia 00** v MI6 považovaná za elitu tajnej služby. 00 (vyslovuje sa ako „Double O“) je označenie agentov, ktorí majú povolenie zabíjať v teréne podľa vlastného uváženia, aby dokončil akúkoľvek misiu. Román *[[Moonraker (kniha)|Moonraker]]* uvádza, že sekcia má bežne troch agentov súčasne; filmová séria v *[[James Bond: Thunderball|Thunderballe]]* stanovuje minimálny počet na deväť 00 agentov aktívnych v tom čase. Hlavným agentom série je 007 (James Bond) a iný agenti sekcie sú často buď spomínaný alebo v malých úlohách aj videný vo filmoch série Bond.

## Inšpirácia
Počiatky titulu Double O sa môžu datovať do Flemingovej vojnovej služby. Podľa historika z druhej svetovej vojny Damiena Lewisa vo svojej knihe *Churchill's Secret Warriors* dostali agenti Special Operations Executive (SOE) predponu „0“, keď sa po ukončení výcviku v zabíjaní stali „nulovým hodnotením“. V rámci svojej úlohy asistenta vedúceho námornej spravodajskej služby, kontradmirála Johna Godfreyho (sám bol inšpiráciou pre M), Fleming pôsobil ako spojka so SOE.

## Zoznam 00 agentov
Nasledujúce zoznamy obsahujú 00 agentov britskej tajnej služby, ktorí existujú v románoch a poviedkach Iana Fleminga, filmoch EON alebo neoficiálnych bondoviek.

### Filmy (oficiálne)
Vo filmovej ságe je deväť osôb označených ako 00 (od 001 do 009). Dva z filmov, *[[James Bond: Thunderball|Thunderball]]* (1965) a *[[James Bond: Jeden svet nestačí|Jeden svet nestačí]]* (1999), majú scény, v ktorých sa Bond pripojí k skupinám ďalších 00 agentov na brífingoch. V *Thunderballe* sú k dispozícii iba letmé pohľady na týchto jednotlivcov. Vo filme *Jeden svet nestačí* je niekoľko viditeľných, keď dostávajú pokyny od M a jej asistenta Billa Tannera, vrátane jednej agentky 00.

### Filmy (neoficiálne)
V neoficiálnom filme *[[Casino Royale (film z roku 1967)|Casino Royale]]* z roku 1967 nariaďuje M (David Niven), aby sa všetci agenti MI6 – muži aj ženy – premenovali na Jamesa Bonda 007, aby zmiatli nepriateľskú organizáciu SMERSH.

### Knihy (Flemingové)
Samotný Fleming spomína vo svojich štrnástich knihách celkovo len päť agentov 00.

## Referencie

## Externé odkazy
* Jamesbondcharacter

## Zdroj

Kategória:James Bond
Nezvestná (telenovela)

***Nezvestná*** () je americká telenovela z produkcie spoločnosti Telemundo v rokoch 2009 – 2010. Hlavné postavy stvárnili herci Sonya Smith, Gabriel Porras a Jorge Luis Pila, v záporných úlohách účinkovali Catherine Siachoque a Roberto Mateos a rolu nezvestnej Elisy stvárnila Vanessa Pose.

Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 15. mája 2014 do 5. septembra 2014 a druhýkrát od 18. mája 2015 do 24. júla 2015.

Telenovela je adaptáciou čilskej telenovely *¿Dónde está Elisa?* z roku 2009.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Telenovely USA
Kategória:Telenovely z 2010
Kategória:Televízne seriály z roku 2010
Kategória:Telenovely televízie Telemundo
Grauholz

[náhľad|Schlupf, rez údolia medzi [Mannenbergom.]]

**Grauholz** (820 m n. m.) je zalesnené pásmo vrchov () medzi Schönbühlom a Ittigenom, neďaleko Bernu. Je známe bitkou pri Grauholzi (1798), ako aj pre jeho dopravnú polohu s diaľničným úsekom a železničným tunelom.

Na úpätí Grauholzu sa nachádza jeden z najstarších diaľničných úsekov vo Švajčiarsku. Bol otvorený 10. mája 1962 a slúži na odľahčenie zápchy na ceste cez Zollikofen. V roku 2011 bola priemerná intenzita dopravy 100 000 vozidiel za deň, pričom v špičkách bolo meraných viac ako 120 000 vozidiel.

## Referencie

## Pozri aj
* Bitka pri Grauholzi
* Diaľnica A1 (Švajčiarsko)

## Zdroj

Kategória:Vrchy vo Švajčiarsku
Kategória:Geografia kantónu Bern
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov vo Švajčiarsku
Bábur

**Bábur**, vlastným menom **Záhir ud-Dín Muhammad Bábur** (* 23. február 1483, Andižan, Tímúrovská ríša† 5. január 1530, Ágra, Mughalská ríša) bol známy ako priamy potomok turko-mongolského dobyvateľa a vodcu Tímúra a zároveň zakladateľom ale aj prvým vládcom Mogulskej ríši v Indii, ktorej vládol až do svojho skonu v roku 1530.

## Pôvod
Bábur pochádzal z potomstva turko-mongolského vládcu Tímúra. Pôvodne stál na čele kmeňa turkestantských Mongolov a to v kniežatstve Fergana na území Strednej Ázie. Odtiaľ bol o čosi neskôr vytlačený tamojšími uzbeckými kmeňmi. V dôsledku tejto udalosti sa po čase stal veliteľom potulnej skupiny bojovníkov, ktorej cieľom bolo nájsť iné územie pre vládu nad novým impériom.

## Expanzie a nová ríša
Počiatočné ťaženia a výpravy Bábura sa uskutočnili v roku 1504. Mesto využil ako základňu pre zorganizovanie útoku proti svojmu rivalovi Lódímu ako dillíjskému sultánovi. Vtedy sa mogulským bojovníkom podarilo dobyť mesto Kábul a založiť tak kráľovstvo na území terajšieho Afganistanu. Jeho ambície však stále znamenali opätovne získať oblasť Fergany a mať v područí znovu vládu nad Samarkandom. V roku 1515 sa Báburovi ako kráľovi z Kábulu podarilo uskutočniť vpád do severnej Indie. O čosi neskôr, v roku 1519 bol však Bábur dosť sklamaný z ťažení na území Strednej Ázie, v dôsledku čoho sa zameral dobyvačné plány smerom na juh Indického subkontinentu. V roku 1526 sa došlo k ozbrojenému stretu medzi vojskom mogulského panovníka Bábura na jednej strane a dillíjského sultána Ibrahíma Šáha Lódího na strane druhej pri Pánípate. Bitka sa skončila zničením armád sultána z Dillí. Mogulská armáda, ktorej sila predstavovala 12 000 vojakov, napokon dobyla územie Dillíjského sultanátu ako najsilnejšej ríše v Indii.

O rok neskôr nasledovalo jeho vojenské víťazstvo nad kmeňom Rádžputov v bitke pri meste Khanua. Po skončení boja tak Bábur skoncoval s najväčším oponentom na území severnej Indie. Vrcholom Báburových vojenských výprav v duchu rozširovania jeho moci bolo v roku 1529 dobytie Bengálska a Biharu, kde jeho armády úspešne zvíťazili nad afganskými vojvodcami blízko rieky Gagra. Dôsledkom tejto expanzie sa tak Báburovo územie pod jeho vládou rozprestieralo od mesta Kábul po Bengálsko. Báburove vojenské víťazstvá v jeho ťaženiach boli známe vďaka tomu, že viedol veľké manévrovanie, dohliadal na disciplínu a dôvtipným spôsobom využíval delostrelectvo.

## Báburova armádna a technická podpora
Bábur a jeho súkmeňovci boli moslimského vyznania. Počas výprav, ktoré viedol, boli jeho vojaci zásobovaní zo strany Osmanskej ríše. Báburovi vojaci uprednostňovali v boji kone, ktoré mali rýchlejší pohyb na rozdiel od pomalých indický slonov. Práve to bol dôvod, prečo úspešne víťazil v bojovom poli paradoxne proti silnejšej indickej armáde.

## Galéria

2013GB1032.jpg|náhľad|Bábur (vľavo), turko-mongolský dobyvateľ Tímúr a Humájún ako Báburov syn na kresbe z Perzie.
The battle of Panipat and the death of Sultan Ibrāhīm, the last of the Lōdī Sultans of Delhi.jpg|náhľad|Bitka pri Pánípate v roku 1526. Kresba zo 16. storočia.


## Referencie

## Pozri aj
* Mughali

## Iné projekty

Kategória:Mughalská ríša
Kategória:Vládcovia Indie
Radičiná

**Radičiná** () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Leží nad Hrboltovou, približne  severozápadne od Ružomberka. 

## Poloha
Nachádza sa na severovýchodnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Vrch zasahuje na katastrálne územie obce Komjatná a Hrboltovej, mestskej časti Ružomberka, patriacich do okresu Ružomberok v Žilinskom kraji. Najbližšími sídlami sú juhozápadne situovaná Hrboltová a severne ležiaca Studničná, patriaca obci Komjatná, severovýchodne sa nachádza Valaská Dubová, juhovýchodne Likavka a Ružomberok a západne obec Švošov.

## Opis
Radičiná sa nachádza v severovýchodnej časti pohoria, od zvyšku Veľkej Fatry oddelenej údolím Váhu, v spoločnom masíve so susednými Kečkami () a Tlstou horou (). Masív je od zvyšku severnej časti oddelený údolím potoka Komjatná, juhovýchodným smerom vedie rázsocha na vrch Čebrať (). Oblasť patrí do povodia Váhu, kde vodu z južných a západných svahov odvádzajú kratšie prítoky, severné svahy sú pramennou oblasťou potoka Komjatná.

Severným smerom susedí Tlstá hora (), Hlavačka (), Minčol () a Sivá skala (), západným leží Šíp (), Ostré (), Kečky (), Kútnikov kopec () a Veľký Smrekovec (), južným Plieška (), Tlstá hora (), Vtáčnik (), Malinné () a Čebrať () a východným Predný Choč (), Kopa (), Zadný Choč () a Veľký Choč (). Na vrchol vedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít sú viditeľné okolité vrcholy Veľkej Fatry, susedné Chočské vrchy, Oravská Magura,
Malá Fatra a Nízke Tatry.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke cez Sedlo pod Radičinou:
** od severozápadu z Komjatnej cez Studničnú
** o juhu z lokality Rybárpole cez Dubovské lúky

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Šípska Fatra
* Zoznam vrcholov vo Veľkej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Komjatná
Kategória:Ružomberok
Maliar Louvre K 240

[náhľad|Strana A, detail paestského [červenofigúrová keramika|červenofigúrového zvoncového kratéra, od Maliara Louvre K 240 zobrazuje Dionýza na chrbte pantera, vľavo Silénos držiaci tamburínu, cca 370 pred Kr., Louvre k 240]]
náhľad|Červenofigúrový zvoncový kratér od Maliara Louvre K 240 zobrazujúci scénu so šedivým komickým hercom (flyakom), bohom Dionýzom a satyrom, Getty Museum, 96.AE.30
**Maliar Louvre K 240** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného približne v polovici 4. storočia pred Kr.
 
Ako u väčšiny starovekých vázových maliarov, skutočné meno Maliara Louvre K 240 nie je známe (signovaných je len 1 percento starogréckej keramiky, zo štýlu maľby však bolo možné rozoznať viac než 900 umelcov). Vedci ho pomenovali podľa vázy z parížskeho múzea Louvre s inventárnym číslom (Louvre K 240).
 
Niektoré z váz, ktoré sa mu pripisujú majú sicílsky pôvod, iné sa našli v južnej Itálii (v meste Paestum). Maliar Louvre K 240 pravdepodobne začal pracovať na Sicílii a neskôr odišiel na sever do mesta Paestum, kde pomohol vytvoriť nové centrum výroby keramiky. Možno to bolo kvôli politickej nestabilite, ktorá nastala na Sicílii po smrti tyrana Dionysia I. v roku 367 pred Kr. Miestna výroba červenofigúrovej keramiky v Paestume bola celkom jasne inšpirovaná dovozom zo Sicílie, ako aj prisťahovalcami z ostrova. Sicílske vázy s dionýzovskými výjavmi a divadelnými scénami, najmä vázy od Maliara Louvre K 240 (aj Maliara Dirké), mali výrazný vplyv na prvého významného paestského vázového maliara Astea, ktorého kariéra sa začala okolo roku 360 pred Kr. Hoci zdieľajú mnohé tvary a štylistické črty, vázy z Paestumu sú  ľahko rozlíšiteľné, v neposlednom rade podľa celkom odlišnej hline, ktorá má oranžovo-hnedú farbu.

Maliar Louvre K 240 maľoval väčšinou dionýzovské scény za účasti satyrov, nymf a komických hercov. Jeho divadelné výjavy sa delia do dvoch skupín, z ktorých jedna zobrazuje scény s dionýzovskými alebo súvisiacimi scénami, druhá s vyobrazeniami flyackej komédie (nazvanej podľa hercov flyakov, Φλύακες, parodujúcich známe tragédie). Je nepravdepodobné, že by Paestum malo divadlo alebo časté návštevy hercov, umelec pravdepodobne čerpal zo spomienok, keď zobrazoval vzhľad a správanie komických hercov v divadelných kostýmoch, ktoré boli zrejme typické pre Sicíliu (niektoré divadelné Dionýzovské scény sú natoľko verné, že boli zrejme skutočne čerpané z tohto prostredia). Podobne možno jeho päť divadelných scén pripomína typ javiska používaného na Sicílii pred jeho odchodom.  
  
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Tenis na Letných olympijských hrách 2024 – dvojhra mužov

Mužská časť tenisového turnaja na olympijských hrách prebiehala od 27. júla do 4. augusta 2024 na antukových dvorcoch Rolanda Garrosa v Paríži. Do súťaže sa zapojilo 64 tenistov z tridsiatich dvoch krajín. Obhajca zlatej medaily Alexander Zverev vypadol vo štvrťfinále s Talianom Lorenzom Musettim. Víťazom turnaja sa stal Srb Novak Djoković, ktorý vo finále zdolal španielskeho reprezentanta Carlosa Alcaraza , . V zápase o bronz zvíťazil Lorenzo Musetti nad kanadským tenistom Félixom Auger-Aliassimeom , , .

## Nasadení hráči

#  Novak Djoković
#  Carlos Alcaraz
#  Alexander Zverev
#  Daniil Medvedev
#  Alex de Minaur
#  Casper Ruud
#  Taylor Fritz
#  Stefanos Tsitsipas
#  Tommy Paul
#  Ugo Humbert
#  Lorenzo Musetti
#  Sebastián Báez
#  Félix Auger-Aliassime
#  Arthur Fils
#  Alejandro Tabilo
#  Nicolás Jarry

## Pavúk
### Finále

### Vrchná časť
#### Sekcia 1

#### Sekcia 2

### Spodná časť
#### Sekcia 3

#### Sekcia 4

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Pavúk dvojhry
* Oficiálna stránka ITF

## Zdroj

Dvojhra mužov
Fenolát

**Fenoláty** sú anióny, soli alebo estery fenolov (arylalkoholov), ktoré obsahujú fenolátový anión. Fenolátový anión predstavuje deprotonizovaný arylalkohol, je to teda konjugovaná zásada fenolov. Fenoláty sa dajú opísať ako záporne nabitý kyslíkový atóm viazaný na aromatické jadro, kvôli čomu sa niekedy preto niekedy označujú i ako **fenoxidy**. IUPAC odporúča používať názov **aryloxidy**, aby sa predišlo zámene s aryloxidom fenolu (benzenolu).

Fenoláty vznikajú reakciou fenolov so silnými zásadami. Fenoly sa deprotonizujú za vzniku príslušných fenolátov jednoduchšie než alifatické alkoholy vďaka stabilizácii aromatickým jadrom.

## Vlastnosti
Fenoláty alkalických kovov, napríklad fenolát sodný, hydrolyzujú vo vodných roztokoch za vzniku zásaditých roztokov. Pri pH = 10 sa fenol a fenolát nachádzajú v roztoku v pomere približne 1:1.

Fenoxidy sú silné nukleofily, porovnateľné s karbaniónmi alebo terciárnymi amínmi. Všeobecne je atak fenoxidového kyslíka výhodný kineticky, zatiaľ čo atak uhlíka je výhodný termodynamicky (pozri aj termodynamické a kinetické riadenie reakcie). Ak je reakcia riadená difúziou, dochádza k ataku kyslíkom i uhlíkom a tým i k strate selektivity reakcie.

## Použitie
Alkylarylétery možno syntetizovať pomocou Williamsonovej syntézy éterov, pri ktorej sa na fenolát pôsobí alkylhalidom alebo alkylsulfonátom či alkylsíranom:
:C6H5ONa + CH3I → C6H5OCH3 + NaI
:C6H5ONa + (CH3O)2SO2 → C6H5OCH3 + (CH3O)SO3Na

### Tvorba kyseliny salicylovej
Kyselina salicylová vzniká Kolbeho-Schmittovou reakciou medzi fenolátom sodným a oxidom uhličitým:

:

## Referencie

## Zdroj
Zoznam kardinálov vymenovaných Piom V.

[vpravo|náhľad|320x320bod| Pápež [Pius V. (neznámy autor, 16. storočie)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Piom V.**

## Menovacia politika
Pápež Pius V. vymenoval počas svojho pontifikátu (15661572) 21 kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali v dvojročných intervaloch. Na poslednom konzistóriu vymenoval až 16 prelátov.

Všetci vymenovaní kardináli boli Európania. Najviac ich tvorilo 15 Talianov, nasledovali 3 Francúzi a 3 Španieli. Najmladším vymenovaným kardinálom sa stal 24-ročný Talian Michele Bonelli, naopak najstarším bol 66-ročný Talian Gian Girolamo Albani.

Od mája 1570 bol medzi novovymenovanými hodnostármi aj Felice kardinál Peretti di Montalto, ktorý sa neskôr stal pápežom Sixtom V.

Po Piovej smrti v roku 1572 sa na konkláve zúčastnilo 14 kardinálov a štyria sa nemohli zúčastniť. V čase konania volieb boli traja kardináli po smrti.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Pius V., bol Girolamo kardinál Rusticucci. Skonal 14. júna 1603, teda 31 rokov po pontifikovej smrti. Od 8. júna 1772 je Paolo kardinál Burali d'Arezzo uctievaný ako blahoslavený.

## Konzistórium 6. marca 1566
# Michele kardinál Bonelli (15411598)

## Konzistórium 24. marca 1568
# Diego kardinál de Espinosa (15021572)
# Jérôme kardinál Souchier (15081571)
# Gianpaolo kardinál Della Chiesa (15211575)
# Antonio kardinál Carafa (15381591)

## Konzistórium 17. mája 1570
[vpravo|náhľad|300x300bod| [Paolo Burali d'Arezzo bol vymenovaný za kardinála 17. mája 1570.]]

# Marcantonio kardinál Maffei (15211583)
# Gaspar kardinál Cervantes de Gaeta (15111575)
# Giulio Antonio kardinál Santorio (15321602)
# Pier Donato kardinál Cesi (1522?1586)
# Carlo kardinál Grassi (1519?1571)
# Charles kardinál d'Angennes de Rambouillet (15301587)
# Felice kardinál Peretti di Montalto, OFMConv. (15211590), neskôr pápež Sixtus V.
# Giovanni kardinál Aldobrandini (1525?1573)
# Girolamo kardinál Rusticucci (15371603)
# Giulio kardinál Acquaviva d'Aragona (15461574)
# Gaspar kardinál de Zúñiga y Avellaneda (15071571)
# Nicolas kardinál de Pellevé (15181594)
# Archangelo kardinál de' Bianchi (15161580)
# bl. Paolo kardinál Burali d'Arezzo (15111578)
# Vincenzo kardinál Giustiniani, OP (15191582)
# Gian Girolamo kardinál Albani (15041591)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Piom IV. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XIII. (nástupcom)

## Zdroj

Pius 05
Zoznam opakujúcich sa postáv vo filmovej sérii Jamesa Bonda

Toto je **zoznam viacero krát sa opakujúcich postáv** vo filmovej sérii Bond.

Filmová séria James Bond je britská séria špionážnych filmov založených na fiktívnej postave agenta MI6 Jamesa Bonda „007“, ktorý sa pôvodne objavil v sérii kníh od Iana Fleminga. V rokoch 1962 až 2021 vyšlo celkovo dvadsaťpäť filmov, ktoré produkovala spoločnosť Eon Productions, ktorá teraz vlastní adaptačné práva na všetky romány Fleminga o Bondovi. Bonda v týchto filmoch stvárnilo šesť hercov: Sean Connery, George Lazenby, Roger Moore, Timothy Dalton, Pierce Brosnan a Daniel Craig. Niekoľko vedľajších postáv seriálu, ako napríklad M, Q či slečna Moneypenny, sú späté s MI6.

## Prehľad postáv

### Oficiálne filmy

#### Conneryho a Lazenbyho éra (19621971)

#### Moorova a Daltonova éra (19631989)

#### Brosnanova a Craigova éra (19952021)

### Neoficiálne filmy

## Poznámky

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam opakujúcich sa hercov vo filmovej sérii Jamesa Bonda

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* 007James

## Zdroj

Kategória:James Bond zoznamy
Zuzana Paňková

**Zuzana Paňková** (* 25. november 2004, Košice) je slovenská vodná slalomárka, súťažiaca v olympijských disciplínach kanoe (C1), kajak (K1) a kajak kros. Na Letných olympijských hrách v Paríži 2024 sa stala najmladšou vlajkonosičkou slovenskej výpravy a v kategórii C1 ženy získala 4. miesto.

## Kariéra
Ku kanoistike na divokej vode, ktorej sa venuje od svojich štyroch rokov, ju priviedli starí rodičia, ktorí ju ako vodáci brávali na splavy Hornádu a Dunajca. S pravidelnými tréningmi začala ako 6-ročná pod vedením jej súčasného trénera Petra Murcka v kanoistickom klube TJ Slávia UVLF Košice. Medzi jej vzory patrili Jana Dukátová, Michal Martikán a ďalší slovenskí slalomári. Ako 7-ročná jazdila na kajaku zlatej olympijskej medailistky Eleny Kaliskej s delfínom na prednej palube a prvé preteky, na ktoré si pamätá, boli v Dolnom Kubíne v roku 2012.

Je juniorská Majsterka sveta v kategórii C1 ženy z roku 2022 z Talianskej Ivrei.

Na juniorských majstrovstvách Európy v Slovinskom Solkane v roku 2021 a ME do 23 rokov získala zlaté medaily v disciplínach C1 a K1. V kategórii kajak kros získala bronzovú medailu.

Na majstrovstvách Európy získala dve zlaté a jednu striebornú medailu, pričom prvú z týchto medailí získala vo veku 16 rokov pri svojom debute v seniorskej reprezentácii v roku 2021. Prvú medailu zo svetového pohára získala v roku 2022 v Pau ako 17-ročná.

V októbri 2023 sa postupom do finále pretekov Svetového pohára 2023 vo Vaires-sur-Marne kvalifikovala na letné olympijské hry 2024 v Paríži v disciplíne C1. Pri svojom olympijskom debute v Paríži 2024 sa prebojovala do finále, kde skončila na štvrtom mieste.

12. júla 2025 získala vo francúzskom Foix zlato v individuálnych pretekoch kajak krosu do 23 rokov a stala sa majsterkou sveta.

28. júna 2025 vyhrala v kategórii C1 v Prahe. Bol to jej premiérový triumf v rámci Svetového pohára. V celkovom hodnotení Svetového pohára 2025 sa umiestnila na druhom mieste.

## Ocenenia
* 2021: Cena Ondreja Nepelu pre športovca do 23 rokov
* 2024: Anketa Športovec roka 2024 sa umiestnila na 7. mieste

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Zuzana Paňková na webe Slovenského olympijského a športového výboru
* Zuzana Paňková na webe Medzinárodnej kanoistickej federácie
* Zuzana Paňková na Instagrame

Kategória:Osobnosti z Košíc
Kategória:Slovenskí vodní slalomári
Kategória:Slovenskí kanoisti
Kategória:Slovenskí kajakári
Kategória:Slovenskí olympionici
Kategória:Kanoisti na Letných olympijských hrách 2024
Mehmet Akif Alakurt

**Mehmet Akif Alakurt** (* 23. júl 1979, Fatsa, Ordu, Turecko) je turecký bývalý model a herec.

## Biografia
Mehmet Akif Alakurt sa narodil vo Fatsa 23. júla 1979 ako dieťa v rodine gruzínskeho pôvodu. Po ukončení základného a stredného vzdelania v Istanbule začal s modelingom vstupom do agentúry Neşe Erberk s pomocou svojej matky. Víťazstvom v súťaži Najlepší model Turecka v roku 2001 získal právo reprezentovať Turecko na medzinárodnej úrovni. V tom istom roku sa umiestnil na druhom mieste v súťaži Best Model of The World. V roku 2002 hral v reklame na kondómy Okey. Svojou úlohou Maraz Aliho v televíznom seriáli Adanali, ktorý bol odvysielaný v novembri 2008, si vytvoril veľkú fanúšikovskú základňu. S herectvom skončil v roku 2015 a usadil sa v Brazílii. Neskôr sa usadil na farme a začal tu žiť so svojimi psami. V roku 2020 zopakoval, že k herectvu sa nevráti.

## Filmografia

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Tureckí televízni herci
Agostino Bonisoli

**Agostino Bonisoli** (* 1633, Cremona, Lombardsko† 1700, Cremona) bol taliansky barokový maliar, ktorý sa narodil a tvoril najmä v Cremone. Bol žiakom o niečo staršieho maliara Giovanniho Battistu Tortiroliho a potom študoval u príbuzného menom Luigi Miradori. Robert de Longe bol jeho žiakom. Jeho štýl je inšpirovaný historickými témami a potréty sú pobné Veronesemu. Jeho najväčšie dielo bolo namaľované v kostole San Francesco v Cremone, zobrazujúce spor medzi svätým Antonom a tyranom Ezzelinom.
[náhľad|Svätý [Karol Boromejský a svätý Alojz Gonzaga sa modlia k Panne Márii, Agostino Bonisoli, Palazzo d’Arco, 1695]]

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1633
Kategória:Úmrtia v 1700
Kategória:Talianski maliari
Kategória:Barokoví maliari
Kategória:Osobnosti z Cremony
Svrčnícke sedlo

**Svrčnícke sedlo** () je horské sedlo v pohorí Veľká Fatra. Nachádza sa v hlavnom hrebeni, nad Sklabinským Podzámkom.

## Polohopis
Leží na severe strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Nachádza sa v turčianskej vetve hlavného hrebeňa, ktorá vedie z uzlovej Ploskej () severným smerom do Ľubochnianskeho sedla, presnejšie medzi Vyšnou Lipovou () na juhu a Kľakom () na severe. Prepája západne ležiacu Štiavnickú dolinu, ktorá je vetvou Kantorskej doliny a východne situovanú Nižnú Lipovú, prináležiacu mohutnej Ľubochnianskej doline. Nimi voda odteká zo západných častí Štiavnickým a Kantorským potokom a z východných potokom Nižná Lipová a Ľubochnianka do Váhu. Hrebeňom i sedlom prechádza turistická magistrála a rovnako hranica medzi ochranným pásmom na západe a vlastným Národným parkom Veľká Fatra na východe.

Sedlo leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Ružomberok a Martin. Zasahuje na katastrálne územie obce Ľubochňa a Sklabinský Podzámok.

## Prístup
* po  červeno značenej turistickej magistrále:
** od severu z Ľubochnianskeho sedla cez Kľak ()
** od juhu z Ploskej () cez Jarabinú ()
* po  modrej značke z Podhradia cez Kľak
* po , ,  a  zo Sklabinského Podzámku cez Kľak

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Veľkej Fatry
Zoznam kardinálov vymenovaných Pavlom IV.

[vpravo|náhľad|250x250bod| Pápež [Pavol IV. (pápež)|Pavol IV. (neznámy autor, spôsob Jacopina del Conteho, polovica 16. storočia, olej na plátno, Palazzo Ducale)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Pavlom IV.**

## Menovacia politika
Pápež Pavol IV. vymenoval počas svojho pontifikátu (15551559) 19 kardinálov v štyroch konzistóriách. Tie sa konali dvakrát ročne s dvojročným odstupom. Na konzistóriu v decembri 1555 vymenoval 7 prelátov a v marci 1557 vymenoval 10.

Všetci vymenovaní boli Európania, pričom kardinálsky odev si oblieklo až 14 Talianov. Okrem toho hlava cirkvi vymenovala 2 Francúzov, 1 Španiela, 1 Nemca a 1 Angličana. Najmladším kreovaným kardinálom bol 16-ročný pápežov prasynovec Alfonso Carafa. Pavol IV. vymenoval za kardinálov aj svojich synovcov, bratov Diomeda a Carla Carafu. Najstarším vymenovaným kardinálom sa stal 75-ročný Francúz Jean Bertrand.

Po Pavlovej smrti v roku 1559 sa na konkláve z tejto generácie kardinálov zúčastnili 13 preláti a 6 boli v čase konania voľby po smrti.

Z tejto skupiny vymenovaných sa Antonio Ghislieri neskôr stal pápežom Piom V. Bol zároveň aj posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Pavol IV. Skonal 22. mája 1572, teda 13 rokov po pontifikovej smrti. Zároveň bol Ghislieri (Pius V.) od 1. mája 1672 uctievaný ako blahoslavený a od 22. mája 1712 je svätý.

## Konzistórium 7. júna 1555
# Carlo kardinál Carafa (15171561), pápežov synovec

## Konzistórium 20. decembra 1555
[vpravo|náhľad|241x241bod| Talian [Scipione Rebiba sa stal členom kardinálskeho kolégia 20. decembra 1555.]]
[vpravo|náhľad|265x265bod| Nemec [Johann Gropper bol vymenovaný za kardinála 20. decembra 1555.]]

# Juan kardinál Martínez Siliceo (14861557)
# Gianbernardino kardinál Scotti (14931568)
# Diomede kardinál Carafa (14921560), pápežov synovec
# Scipione kardinál Rebiba (15041577)
# Jean kardinál Suau (15031566)
# Johann kardinál Gropper (15031559)
# Gianantonio kardinál Capizucchi (15151569)

## Konzistórium 15. marca 1557
# Taddeo kardinál Gaddi (15201561)
# Antonio kardinál Trivulzio (15141559)
# Lorenzo kardinál Strozzi (15231571)
# Virgilio kardinál Rosario (14991559)
# Jean kardinál Bertrand (14821560)
# sv. Michele kardinál Ghislieri, OP (15041572), neskôr pápež Pius V.
# Clemente kardinál d'Olera, OFMObs. (15011568)
# Alfonso kardinál Carafa (15401565), pápežov prasynovec
# Vitellozzo kardinál Vitelli (15311568)
# Giovanni Battista kardinál Consiglieri (14911559)

## Konzistórium 14. júna 1557
# William kardinál Petow (1483?1558)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Júliusom III. (predchodca)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Piom IV. (nástupca)

## Zdroj

Pavol 04
Maliar Dirké

[náhľad|[Kampánia|Kampánsky červenofigúrový kalichový kratér zobrazuje výjav z flyackej komédie, Maliar Kirké, cca 380–360 pred Kr. Národné archeologické múzeum v Madride]]
**Maliar Dirké** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, pôsobiaceho v prvej štvrtine 4. storočia pred Kr.
 
Skutočné meno Maliara Dirké, významného sicílskeho vázového maliara, nie je známe. Vedci ho pomenovali podľa jeho červenofigúrovej maľby Dirké, ktorá zdobí kalichový kratér v Berlíne (Berlin, Antikenmuseen F 3296), datovaný približne do roku 380 pred Kr. Pôsobil pravdepodobne v Syrakúzach. Novozélandský klasický archeológ A. Trendall mu pripisuje 22 váz, väčšinou kalichových alebo zvoncových kratérov. Pre dielňu Maliara Dirké boli typické vázy so štíhlejším, elegantnejším profilom a s výraznou (hrubšou) nôžkou. Väčšina jeho zachovaných váz sa našla na Sicílii.

Trendall ho označil za „umelca značného významu nielen preto, že vytvoril určité kánony vázovej výzdoby, ktoré od neho prevzali ďalší sicílski umelci, ale aj ako hlavného „predchodcu“ raného paestského a kampánskeho vázového maliarstva“ (je považovaný za kodifikátora sicílskeho štýlu).

Maliar Dirké do svojich vázových malieb priniesol aj dramatickú hĺbku. Červenofigúrový kalichový kratér v Berlíne, predstavuje záverečnú scénu z Euripidovej tragédie *Antiopé*, pozoruhodnú vo vernosti jej maliarskeho zobrazenia. Na maľbe vázy vľavo leží telo Dirké, ktorú udupal na smrť býk. Na pravej strane je zobrazený orámovaný oblúk, z ktorého hore visí koža z pantera, konáre vyrastajúce z oblúka a skalnatá podlaha, zrejme naznačujú, že je to akési jednoduché jaskynné obydlie (v Euripidovej hre Antiopé sa za príbytok pastiera označuje ako domov aj jaskyňa). V oblúku majú mladé dvojčatá Amfión a Zéthos vytasené meče a chystajú sa zabiť Lyka, ktorý kľačí na kolenách. Žena, pravdepodobne ich matka Antiopé vystrašene uteká. Nakoniec, ústredná postava hore je boh Hermes so svojim kérykeionom (palicou ovinutou hadmi, z ktorej sa už väčšina bielej farby nezachovala). Celý tento zobrazený výjav je skutočne nezvyčajne blízky tejto hre, vo veľkej miere známej, keďže sa jej text (trochu poškodený) zachoval na fragmente papyrusu (Papyrus Oxyrhynchus LXVIII 3317).

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Predný Japeň

**Predný Japeň** () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Leží nad Starými Horami, približne  severozápadne od Banskej Bystrice. 

## Poloha
Nachádza sa v južnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Bralná Fatra. Vrch zasahuje na katastrálne územie obcí Staré Hory, Turecká a Dolný Harmanec v okrese Banská Bystrica v Banskobystrickom kraji. Najbližšími sídlami sú na severnom úpätí situovaná Turecká, východne ležiace Staré Hory a juhozápadne Dolný Harmanec.

## Opis
Predný Japeň sa nachádza v južnej časti pohoria, v hrebeni Japeň, vedúcom južným smerom z masívu Krížnej () cez Malú Krížnu (). Hrebeň vedie od severozápadu na juh a východným smerom vybieha krátka rázsocha. Severovýchodne leží Turecká dolina, ktorou voda zo severných svahov odteká potokom Ramžiná do Starohorského potoka, západne Starohorská dolina, ktorou potok pokračuje a vodu z juhovýchodných svahov masívu odvádza do rieky Hron. Západne vedie mohutná Bystrická dolina, ktorou vodu odvádza riečka Bystrica.

Severným smerom sa nachádza Majerova skala (), Líška (), Krížna (), Malá Krížna () a Smrekov (), západným Krásny kopec (), Črchľa (), Priečny vrch (), Flochová () a Svrčinník (), južným Vápenica (), Košiar (), Japeň () a Panský diel () a východným Žiare (), Jelenská skala (), Krčahy () a Stará hora (). Na vrchole je križovatka značených turistických chodníkov a prechádza ním hranica medzi ochranným pásmom a vlastným Národným parkom Veľká Fatra. 

### Výhľady
Hrebeň v okolí vrcholu pokrýva prevažne nízka vegetácia, ktorá umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné okolité vrcholy Veľkej Fatry, susedné Kremnické vrchy, Starohorské vrchy
a Nízke Tatry, nezriedka tiež Veporské vrchy, Poľanu a Javorie.

## Prístup
* po  zelenej turistickej značke:
** od východu z neďalekých Starých Hôr
** od juhozápadu z Dolného Harmanca cez Japeň
* po  žltej značke z rázc. Úplaz pod Malou Krížnou ()

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Bralná Fatra
* Zoznam vrcholov vo Veľkej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Banská Bystrica
Kategória:Staré Hory
Kategória:Turecká (obec)
Kategória:Dolný Harmanec
Necati Şaşmaz

**Muhammed Necati Şaşmaz** (* 15. december 1971, Harput, Elazığ, Turecko) je turecký herec, scenárista a producent.

## Biografia
Muhammed Necati Şaşmaz sa narodil 15. decembra 1971 v Harpute v provincii Elazığ do rodiny kurdsko-zazského pôvodu.

Má dvoch bratov menom Raci Şaşmaz a Zübeyr Şaşmaz.

## Filmografia

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Tureckí filmoví herci
Kategória:Tureckí televízni herci
FK Struga

**FK Struga Trim-Lum** () je futbalový klub, ktorý sídli v meste Struga v Severnom Macedónsku. Klub bol založený v roku 2015. Tím pôsobí v najvyššej macedónskej klubovej súťaži prvej futbalovej lige a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Gradska plaža s kapacitou 800 miest.

## História klubu
Klub bol založený v auguste 2015 známou spoločnosťou v oblasti stavebníctva a nehnuteľností „Trim & Lum“. Ako seriózny a veľmi ambiciózny projekt od samého začiatku začala Struga s prípravami podľa najmodernejších štandardov, napriek tomu, že súťaže začínali od štvrtej ligy, alebo ako sa inak hovorí, mestskej ligy.

V sezóne 2018/19 sa stali šampiónmi druhej ligy a po štyroch rokoch od založenia sa klub dostal do najvyššej klubovej súťaže v Severnom Macedónsku.

V sezóne 2022/23 sa Struga stala majstrom Macedónska a to iba osem rokov od založenia klubu. V sezóne 2023/24 tento úspech zopakovali.

## Úspechy klubu

*  **[[Prva makedonska fudbalska liga]]** (1. liga)
** **Víťazi**: 2022/23, 2023/24
*  **[[Vtora makedonska fudbalska liga]]** (2. liga)
** **Víťazi**: 2018/19

## Struga v európskych súťažiach

## Súpiska klubu
**Súčasná zostava:**

## Referencie

## Externé odkazy
* fcstruga.com – oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Severomacedónske futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 2015
Turistická značkovaná trasa číslo 5112

**Turistická značkovaná trasa číslo 5112** je zelená trasa v Bielych Karpatoch. Začína v Zlatovciach a končí v sedle Machnáč.. Dĺžka trasy je 12 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov. 

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Bielych Karpatoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

5112
5112
Síran železitý

**Síran železitý** (**') je [[Kryštál|kryštalická]] látka hnedej farby. Z vodných roztokov najčastejšie [[Kryštalizácia|kryštalizuje]] ako [[Hydrát|nonahydrát]] (**'), opatrným zahrievaním prechádza na bezvodú soľ. Pri teplote 480 °C sa rozkladá na oxid železitý a oxid sírový:

: Fe2(SO4)3 -> Fe2O3 + 3SO3

Síran železitý ľahko tvorí kamence, napríklad fialový síran amónno-železitý (). Roztok síranu železitého je mierne kyslý. Je to dané tým, že sa jedná o soľ silnej kyseliny a slabé zásady.

## Príprava
Síran železitý sa pripravuje reakciou horúceho roztoku síranu železnatého s kyselinou sírovou a oxidačným činidlom, napríklad peroxidom vodíka:

: 2FeSO4 + H2SO4 + H2O2 -> Fe2(SO4)3 + 2H2O2

## Vitriolový kameň
Síran železitý sa v baníctve nazýva vitriolový kameň a používal sa na výrobu kyseliny sírovej pyrolýzou (žíhaním).

## Použitie
Síran železitý sa používa pri úprave pitnej a čistení odpadovej vody, a to ako koagulant (zrážadlo) v maximálnych dávkach 4–10 mg železa na liter.

## Literatúra
* 

## Externé odkazy

## Zdroj

Železitý
Kategória:Zlúčeniny železa
FK Sarajevo

**Fudbalski klub Sarajevo** (srb. Фудбалски клуб Сарајево) je bosniansky profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste krajiny v Sarajeve. Tím pôsobí v najvyššej bosnianskej klubovej súťaže Premijer liga. Klub bol založený v roku 1946 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Koševo s kapacitou 30 121 miest.

## História klubu
FK Sarajevo bol jediný veľký futbalový klub založený juhoslovanskými úradmi po druhej svetovej vojne. Klub vstúpil takmer okamžite do juhoslovanskej prvej ligy v sezóne 1948/49 a až na dve sezóny bol klub stálym účastníkom prvej ligy.

V sezóne 1966/67 sa Sarajevo stalo majstrom Juhoslávie. Dovtedy žiaden klub mimo Srbska a Chorvátska nevyhral titul v Juhoslávii. Sarejevo v roku 1997 prerušilo osemročnú šnúru víťazstiev klubov zo Srbska. V časoch Juhoslávie sa Sarejevo tešilo z titulu aj v sezóne 1984/85.

Sezóna 1991/92 bola poznačená rozpadom Juhoslávie a následne ju slovinská, chorvátska a bosnianska strana opustili. Počas juhoslovanskej vojny bol futbal v Bosne a Hercegovine pozastavený. V sezóne 1994/95 však vznikla v krajine najvyššia klubová súťaž v ktorej je Sarajevo päťnásobným majstrom krajiny.

## Úspechy klubu

*  **[[Juhoslovanská prvá futbalová liga|Juhoslovanská prvá liga]]**
** **Víťaz**: 1966-97, 1984-85
*  **[[Premijer liga Bosne i Hercegovine|Premijer liga]]**
** **Víťaz:** 1998–99, 2006–07, 2014–15, 2018–19, 2019–20
*  **Pohár Bosny a Hercegoviny**
** **Viťaz:** 1996–97, 1997–98, 2001–02, 2004–05, 2013–14, 2018–19, 2020–21
*  **Superpohár Bosny a Hercegoviny**
** **Víťaz**: 1997

## FK Sarajevo v európskych súťažiach

## Súpiska klubu
**Súčasná zostava:**

 

## Externé odkazy
* fksarajevo.ba – oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Bosnianske futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 1946
Kečka (vrch vo Veľkej Fatre)

**Kečka** () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Leží nad Sklabiňou, približne  juhovýchodne od Martina. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Sklabinský Podzámok a Turčianske Jaseno. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaný Sklabinský Podzámok, západne leží Turčianske Jaseno, Belá-Dulice a Necpaly.

## Opis
Kečka sa nachádza v rázsoche, vybiehajúcej západným smerom z Jarabinej () v turčianskej vetve hlavného hrebeňa Veľkej Fatry. Od masívu Jarabinej ju oddeľuje Sedlo pod Kečkou, západne susedí Končitý vrch (). Južné svahy hrebeňa klesajú do Hornojasenskej doliny, ktorou voda z oblasti odteká potokom Vôdky do Belianskeho potoka. Severne leží Kantorská dolina, ktorou tečie Kantorský potok do rieky Váh. Vrcholom prechádza značený turistický chodník a oblasť je súčasťou ochranného pásma Národného parku Veľká Fatra. 

Severným smerom sa nachádza Katova skala (), Kľak () a Vyšná Lipová (), východným Čierňavský vrch (), Šiprúň (), Perušín (), sedlom pod Kečkou oddelená Jarabiná () a Tmavá (), južným Malý Lysec (), Štefanová () a Lysec () a západným Hradište (), Končitý vrch () a Lučenec ().

### Výhľady
Časť vrcholu pokrýva lesný porast, časť horská lúka, ktorá umožňuje obmedzený rozhľad. Vzhľadom na polohu a nadmorskú výšku však ponúka výhľad len na okolité vrcholy Veľkej Fatry a Malú Fatru.

## Prístup
* po  modrej turistickej značke:
** od východu z Jarabinej () v hlavnom hrebeni
** od severozápadu zo Sklabine cez rázc. Mažiarky
** od západu z Belej-Dulíc cez rázc. Mažiarky
* po  zelenej značke zo Sklabinského Podzámku cez Sedlo pod Kečkou

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov vo Veľkej Fatre

## Iné projekty
* 

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Turčianske Jaseno
Kategória:Sklabinský Podzámok