Eli Urbanová

**Eli Urbanová**, vlastným menom **Eliška Urbanová**, rod. **Vrzáková** (* 8. február 1922, Čáslav† 20. január 2012, Praha) bola česká pedagogička, spisovateľka a poetka píšuca v češtine a esperante. Držiteľka viacerých ocenení. Spolu s Hildou Dresen a Marjorie Boultonovou býva považovaná za jednu z troch najvýznamnejšie píšucich esperantistiek.

## Životopis
Eli Urbanová sa narodila v roku 1922 v Čáslavi, kde neskôr nastúpila na základnú školu a gymnázium. Tvoriť začala už ako násťročná, jej prvotinou bola poviedka *Na makovicích* publikovaná v roku 1935 v novinách *Národní osvobození*. V rokoch 1937 až 1941 študovala v Čáslavi za učiteľku, popri tom sa venovala aj hudbe. V roku 1940 vydala pod pseudonymom Eliška Doubravská svoju prvú básnickú zbierku *Zrcadlo*. Po štúdiu hudby nastúpila vyučovať do súkromnej hudobnej školy profesora Štěpána Urbana, ktorý sa stal jej manželom. Učila hru na klavír, husle a violončelo. Spolu s manželom sa začala zaujímať o esperanto, veľký vplyv na jej rozhodnutie mal český herec Karel Höger, ktorý hral niekoľko hier v esperante v brnianskom rozhlase. V roku 1948 sa jazyk začala učiť, o dva roky neskôr úspešne absolvovala skúšky z jazyka a začala písať svoje prvé diela. V roku 1955 sa rozviedla a začala pôsobiť ako učiteľka na základnej škole. Venovala sa aj pedagogickej metodike a napísala príručku pre vychovávateľky. Aktívne sa zapájala do života v Českom esperantskom zväze a v roku 1956 spoluzakladala Združenie esperantských spisovateľov. V tomto období sa zapojila do viacerých medzinárodných súťaží a jej básne získali viacero cien, v neskoršom období bola sama porotkyňou na podobných súťažiach. V roku 1960 vyšla zrejme jej najvýznamnejšia básnická zbierka *Nur tri kolorojn* (v preklade *Iba tri farby*). Jej diela sa podľa kritikov vyznačovali živou vášnivosťou a túžbou po láske, odhaľovali emociálne vnútro ženskej duše a patrili tak k najväčším vyznaniam v esperante. V rokoch 1986 až 1995 bola ako v poradí druhá žena na svete členkou Esperantskej akadémie. Aktívne publikovala diela v esperante, jej diela boli aj v období komunistického režimu publikované v zahraničí a prispievala aj do rôznych medzinárodných esperantských periodík. Od roku 1990 bola členkou českého spolku spisovateľov Obec spisovatelů. Zomrela v roku 2012 vo Vojenskej nemocnici v Prahe.

## Dielo
Medzi jej diela patrili:
* *Zrcadlo* (1940), básnická zbierka, v češtine
* *Nur tri kolorojn!* (1960, v doslovnom preklade: *Iba tri farby!*), zbierka básní
* *El subaj fontoj* (1981, v doslovnom preklade: *Zo spodných prameňov*), zbierka básní
* *Verso kaj larmo* (1986, v doslovnom preklade: *Verš a plač*), zbierka básní
* *Vino, viroj kaj kanto* (1995, v doslovnom preklade: *Víno, muži a pieseň*), zbierka básní
* *Hetajro dancas* (1995,, v doslovnom preklade: Hetéra tancuje), autobiografický román
* *Peza vino* (1996, v češtine vyšlo ako *Těžké víno*)
* *El mia buduaro* (2001, v doslovnom preklade: *Z môjho budoáru*), zbierka básní
* *Rapide pasis la temp*' (2003, v doslovnom preklade: *Rýchlo ubehol čas*), zbierka básní
* *Prefere ne tro rigardi retro* (2007, v doslovnom preklade: *Radšej sa príliš neobzerať späť*), zbierka básní

Spolu s ďalšími pražskými básnikmi (Josef Rumler, Jiří Karen, Čestmír Vidman) vydala tiež básnickú zbierku *Kvarfolio*.

## Referencie

## Externé odkazy
* stránka Eli Urbanovej na databazeknih.cz
* dielo Nur tri kolorojn (v esperante)

Kategória:Pseudonymy
Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Českí básnici
Kategória:Českí esperantisti
Kategória:Členovia Akadémie esperanta
Kategória:Osobnosti z Čáslavi