open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Canelones

**Canelones** je mesto v Uruguaji. Leží v južnej časti krajiny. Mesto je sídlom departmentu Canelones. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 19 865 obyvateľov. Je vzdialené približne 50 km severne od centra hlavného mesta Montevideo a tvorí tak súčasť metropolitnej oblasti hlavného mesta. Východnú hranicu mesta tvorí potok Arroyo Canelón Chico.

Mesto bolo založené v roku 1782 pod názvom *Villa de Nuestra Señora de Guadalupe*. V roku 1874 bola otvorená železničná trať, ktorá mesto spájala s Montevideom. Na začiatku 20. storočia tu boli otvorené mraziarne, mlyn a potravinárske podniky. V roku 1916 bolo premenované na svoj súčasný názov a formálne vyhlásené za mesto. V súčasnosti sa v okolí mesta nachádzajú vinohrady, ktoré tvoria významnú časť miestnej ekonomiky. Z priemyslu si významné miesto do súčasnosti udržali mraziarne.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka mesta


Kategória:Mestá v Uruguaji
Darja Vladimirovna Domračevová

**Darja Vladimirovna Domračevová** (, ; * 3. august 1986, Minsk, Bieloruská SSR, Sovietsky zväz, dnes Bielorusko) je bieloruská biatlonistka, ktorá súťaži v Svetovom pohári v biatlone od roku 2006. Na zimných olympijských hrách v roku 2014 získala tri zlaté medaily (v stíhacích, individuálnych a pretekoch s hromadným štartom) a bronzovú medailu v individuálnych pretekoch na zimných olympijských hrách v roku 2010. Vyhrala Svetový pohár v biatlone pre sezónu 2014/15.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Bieloruskí biatlonisti
Kategória:Olympijskí víťazi v biatlone
Kategória:Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2014
Kategória:Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2018
Kategória:Osobnosti z Minska
Konvexný obal

vpravo|náhľad|Konvexný obal červenej množiny je modrá množina

V matematike je konvexný obal množiny bodov X na Euklidovskej ploche alebo v Euklidovskom priestore definovaný, ako najmenšia konvexná množina obsahujúca množinu X.

## Definícia
náhľad|Ilustrácia nekonvexnej množiny bodov. Keďže červená čast úsečky spájajúcej body X a Y je mimo množiny (zelená), daná množina je nekonvexná.

Množina bodov je definovaná ako konvexná ak v sebe obsahuje všetky úsečky spájajúce každú dvojicu bodov danej množiny.

Formálne je konvexný obal definovaný ako prienik všetkých konvexných množín obsahujúcich X, alebo ako množina všetkých konvexných kombinácii bodov v X.

náhľad|Konvexný obal konečnej množiny: analógia s gumičkou

Ako konvexný obal vyzerá si môžeme predstaviť pomocou myšlienkového experimentu. Predstavme si, že X je ohraničená množina bodov na ploche. Ďalej si predstavme každý jej bod ako klinec trčiaci z podlahy. Zoberme elastickú gumičku a natiahnime ju tak aby vnútri nej boli všetky klince. Keď teraz pustíme gumičku, stiahne sa aby minimalizovala svoj obvod a natesno pritom obkolesí všetky klince. Plocha ohraničená touto gumičkou bude konvexný obal množiny bodov X. 

## Výpočet konvexného obalu
náhľad|Príklad konvexného obalu bodov na ploche

Algoritmický problém hľadania konvexného obalu konečnej množiny bodov v Euklidovských priestoroch je jedným z fundamentálnych problémov geometrie v informatike. 

Poznáme množstvo algoritmov na výpočet konvexného obalu konečného počtu bodov alebo rôznych iných geometrických tvarov. 

Výpočet konvexného obalu obnáša zostrojenie jednoznačnej a efektívnej reprezentácie požadovaného konvexného útvaru.

Zložitosť jednotlivých algoritmov je zvyčajne odhadovaná v závislosti od n, čiže počtu vstupných bodov, a h, čiže počtu výstupných bodov, tj. počet bodov tvoriacich konvexný obal.

Pre body v 2D a 3D existujú algoritmy pracujúce s časovou zložitosťou O(n \log h). Pre dimenzie d>3  poznáme algoritmy, ktorých časová zložitosť je rovná O(n^{\lfloor d/2\rfloor}), co je zároveň aj optimálne riešenie tohoto problému.

## Využitie
náhľad|3D konvexný obal

Problém nájdenia konvexných obalov má praktické využitie napríklad v rozpoznávaní vzorov, spracovaní obrazu, štatistikách, geografickom informačnom systéme, teórii hier, konštrukcii fázových diagramov a statickej analýze kódu pomocou abstraktnej interpretácie. Slúži tiež ako nástroj, stavebný blok, pre množstvo ďalších výpočtovo-geometrických algoritmov.

Konvexný obal je bežne známy ako Minimal Convex Polygon (MCP) v etiológii, kde je klasický, hoci možno zjednodušujúci, prístup pri odhadovaní rozsahu teritória zvieraťa na základe bodov, v ktorých bolo zviera pozorované. Extrémne hodnoty môžu spôsobiť, že MCP je nadbytočne veľký, a preto sa často používajú voľnejšie prístupy, ktoré obsahujú len podmnožinu pozorovaní (napr. nájsť MCP, ktorý obsahuje aspoň 95% bodov).

## Referencie

Kategória:Teória množín
Department (Uruguaj)

náhľad|300px|Departmenty Uruguaja
**Department** () je administratívna jednotka v Uruguaji. Uruguaj je rozdelený na 19 departmentov. Každý department má výbor, na čele departmentu stojí starosta hlavného mesta departmentu. Uruguaj je však unitárny štát, jeho územie je jednotné a nedeliteľné.

## Dejiny
K prvému administratívnemu rozdeleniu Uruguaja došlo v roku 1816, kedy bola krajina rozdelená na 6 departmentov. Ešte v tom istom roku boli vytvorené ďalšie dva departmenty. Ďalší department vznikol v roku 1828. K novému rozdeleniu došlo v roku 1837, kedy bol veľký department na severe rozdelený na tri menšie. Ďalší department bol vytvorený v roku 1856. V roku 1880 pribudli dva nové departmenty. Už v roku 1884 boli vytvorené ďalšie tri. V roku 1885 došlo k vytvoreniu posledného departmentu. Počas vývoja sa jednotlivé departmenty tvorili predovšetkým delením už existujúcich, ktoré zaberali veľké územie, ktoré mala vláda záujem zmenšiť. Konečný počet departmentov sa tak ustálil na počte 19.

## Zoznam departmentov

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Congreso Nacional de Intendentes
Majstrovstvá Ázie vo futsale 2018

**Majstrovstvá Ázie vo futsale 2018** bol v poradí 15. turnaj majstrovstiev Ázie vo futsale, ktoré organizuje Ázijská futbalová konfederácia (AFC). Konal sa v dňoch od 1.11. februára 2018 v Novom Tchaj-peji a Tchaj-peji, na Taiwane, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Mjanmarska. Titul obhájil , ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad . 

## Organizátor
Taiwan získal právo organizovať kontinentálny turnaj po rozhodnutí Komisie futsalu a plážového futbalu AFC a ratifikácii Výkonneho výboru AFC v júli 2017. Taiwan mal pôvodne organizovať turnaj už v roku 2016. Dejiskami turnaja boli 2 arény: Xinzhuang Gymnasium a University of Taipei Gymnasium.

## Kvalifikácia

## Nasadenie do výkonnostných skupín
Žrebovanie skupín, ktoré prebehlo 12. decembra 2017, bolo rozlosované z nasledovných výkonnostných košov:

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom futsalovom rebríčku vo februári 2018. 

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

#### Skupina C

#### Skupina D

### Play-off
#### Štvrťfinále

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Ázijskej futbalovej konfederácie 
* Oficiálna stránka Taiwanskej futbalovej asociácie 
* 

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 2018 na stránke Ázijskej futbalovej konfederácie 
* Majstrovstvá Ázie 2018 na stránke futsalplanet.com  
* Majstrovstvá Ázie 2018 na stránke the-sports.org 

Kategória:Futsal v 2018
Kategória:Majstrovstvá Ázie vo futsale
Futsal
Dolina Pańszczyca

**Dolina Pańszczyca** je dolina na poľskej strane Vysokých Tatier s rozlohou približne , dĺžka asi . Je bočnou vetvou doliny Sucha Woda Gąsienicowa (dolina sa rozvetvuje pod poľanou Psia Trawka).

## Popis
Od východu hraničí s Dolinou Waksmundzkou (delí ju chrbát Koszystej) a na západe s Dolinou Czarnou Gąsienicowou. Na juhu dolina Pańszczyca spadá pod dlhý bočný hrebeň Tatier, cez ktorý vedie turistický chodník Orla Perć zo Skrajnego Granatu cez Buczynowe Turnie až do sedla Krzyżne. Dnom doliny preteká Pańszczycki Potok prameniaci vo výške asi . Viac ako po povrchu tečie pod zemou.

Dolná časť doliny je lesnatá (borovica limbová), v hornej časti je kosodrevina rastúca uprostred skalných polí. V hornej časti doliny sú ľadovcové kary a morény. Túto časť doliny odvodňujú podzemné vody, ktoré pramenia vo Wywierzysku Olczyskom – toto podzemné odvodnenie nesúvisí s podzemným tokom potokov. V doline, v jednom z mnohých ľadovcových karov, je pleso Czerwony Staw Pańszczycki. Vyššie pri chodníku na Krzyżne, spod skál vyráža na povrch neveľký, časom zanikajúci prameň Ciekawa flora. Okrem iných možno tu nájsť v Poľsku zriedkavo sa vyskytujúcu kľukvu drobnoplodú (*Vaccinium microcarpum*).

Pomenovanie Pańszczyca je spojené s menom majiteľov doliny – goralskou rodinou Pańszczykovou () z Białego Dunajca.

## Turistika
Pre turistov je najnižšia časť doliny (pod poľanou Psia Trawka) neprístupná. Cez jej prostrednú a vyššiu časť vedie niekoľko turistických trás: 
*Najnižšiu časť doliny pretína  červeno značený chodník z Toporowej Cyrhli prechádzajúci cez Rówień Waksmundzku ku Morskému oku.
**Čas túry z Toporowej Cyrhli na Rówień Waksmundzku: 2:10 h, ↓ 1:45 h
**Čas túry z Równi Waksmundzkej ku vodopádom Mickiewicza: 1:25 h, naspäť 1:35 h
*Stredom doliny vedie po  zelenej značke chodník z Wierchporońca cez Gęsiu Szyju na Halu Gąsienicowu.
**Čas túry z Wierchporońca na Rówień Waksmundzku: 2 h, naspäť 1:35 h
**Čas túry z Równe Waksmundzkej ku chate Murowaniec: 2:15 h, naspäť je rovnaký čas.
*Hornou časťou doliny prechádza po  žltej značke chodník z Doliny Gąsienicowej na Krzyżne.
**Čas túry: 2:45 h, ↓ 2:05 h
* a  kombinovaná s čiernou značkou vedie okolo Pańszczyckého Potoka, po veľkých balvanoch, úzkym chodníkom cez kosodrevinu.
**Čas túry od zelenej značky ku žltej: 30 min, ↓ 20 min.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

## Zdroj

Kategória:Doliny poľských Tatier
Carmelo

**Carmelo** je mesto v juhozápadnom Uruguaji v v departmente Colonia. Je vzdialené približne 235 km severozápadne od hlavného mesta Montevideo a 75 km rovnakým smerom od sídla departmentu mesta Colonia del Sacramento. Leží v blízkosti ústia Río de la Plata, ktorá mesto oddeľuje od Argentíny. Južnú hranicu mesta tvorí rieka Arroyo de las Vacas.

Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo 18 041 obyvateľov. 

## Dejiny
Dejiny miesta siahajú do roku 1527, kedy tu taliansky objaviteľ Sebastiano Caboto založil pevnosť *San Lázaro*. Táto však bola o krátky čas opustená a v súčasnosti ani nie je presne známa jej poloha. V roku 1611 tu guvernér Río de la Plata a Paraguaja Hernando Arias de Saavedra dal vypustiť veľké stáda hovädzieho dobytka. V roku 1758 sa miesto nazývalo *Las Víboras*, žilo tu zhruba 200 ľudí a okrem domov bola v osade postavená aj kaplnka. Súčasné mesto založil v roku 1816 uruguajský národný hrdina José Gervasio Artigas. a jedná sa o jediné doposiaľ existujúce mesto, ktoré Artigas založil. Toto nieslo názov *Pueblo Carmelo*. Mesto však bolo dlhý čas známe pod názvom *El Carmelo*. V priebehu druhej polovice 19. storočia došlo k čiastočnému dobudovaniu mesta, boli vystavané nové domy, otvorila sa škola a nový kostol.

## Vývoj demografie
S počtom obyvateľov 18 041 (v roku 2011), z toho  9 496 žien a 8 545 mužov, je druhým najväčším mestom departmentu.

Zdroj:

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Mestá v Uruguaji
Dolores (Uruguaj)

**Dolores** je mesto v Uruguaji. Leží v juhozápadnej časti krajiny, v departmente Soriano, približne 270 km severozápadne od hlavného mesta Montevideo. Severnú hranicu mesta tvorí rieka San Salvador, ktorá približne 20 km západne ústí do toku Uruguaj. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo 17 174 obyvateľov. 

## Dejiny
Mesto bolo založené v roku 1801. Územie, na ktorom súčasné mesto leží však prvýkrát preskúmal už taliansky objaviteľ Sebastiano Caboto v roku 1527. Už on v tej dobe popísal aj rieku San Salvador, ktorá preteká okolo mesta. V tejto oblasti založil aj pevnosť *San Salvador*, ktorá predstavuje prvé európske osídlenie v oblasti. V roku 1574 tu nechal postaviť osadu Juan Ortiz de Zárate. Táto osada bola známa ako *Ciudad Zaratina* a slúžila hlavne ako podpora pre ďalšie výpravy za drahými kovmi, ktoré sa podľa vtedajších predstáv mali v oblasti nachádzať. Osada však po niekoľkých rokoch zanikla v dôsledku útokov indiánov. Neďaleko od mesta pri povodí potoka Arroyo Espinillo vznikla v polovici 18. storočia nová osada s názvom *Espinillo*. Z dôvodu nedostatku zdrojov však obyvatelia túto osadu premiestnili k rieke Uruguaj. Keďže na tento presun nemali obyvatelia osady príslušné úradné povolenia, boli nútení sa vrátiť v roku 1784 späť do starej osady. Na spiatočnú cestu sa osadníci vydali v roku 1801, no posunuli sa ďalej, až k rieke San Salvador. Nové mesto pomenovali jeho obyvatelia po patrónke Panne z Dolores (Virgen de los Dolores). Osadníci sa zaoberali predovšetkým poľnohospodárstvom. Mesto sa rozvíjalo a jeho obyvatelia sa začali usilovať o oddelenie od departmentu Soriano, no neúspešne. Za mesto bolo Dolores formálne vyhlásené v roku 1923.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy

Kategória:Mestá v Uruguaji
Reprezentatívny zoznam nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska

**Reprezentatívny zoznam nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska** je súpisom významných prvkov a praktík nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska.  

Zápis do reprezentatívneho zoznamu predstavuje ocenenie týchto mimoriadnych prvkov a praktík, ktoré sú uznávané spoločnosťami, komunitami a jednotlivcami a existujú v súlade s univerzálne prijatými princípmi ľudských práv, rovnosti, podpory a vzájomnej úcty medzi kultúrnymi spoločenstvami. Prvky jestvujú v súlade s prostredím a historickým ukotvením spoločenstiev a poskytujú im pocit kontinuity a identity. Zároveň podporujú kultúrnu rozmanitosť a tvorivosť. 

Vytváranie Reprezentatívneho zoznamu nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska predstavuje základný stupeň tvorby Reprezentatívneho zoznamu nehmotného kultúrneho dedičstva ľudstva. (Iba tie prvky, ktoré sú v ňom zapísané, sa môžu uchádzať o zápis do Zoznamu nehmotného svetového dedičstva ľudstva UNESCO) 

## Zoznam
V súčasnosti obsahuje tieto prvky: 
* Fujara a jej hudba
*Radvanský jarmok
* Aušusnícke služby špaňodolinských baníkov
* Terchovská muzika
* Tradičné ručné zvonenie na zvony a funkcia zvonárov na Slovensku
* Čičmianske ornamenty
* Banskoštiavnický Salamander
* Tradičné bábkarstvo na Slovensku
* Gajdy a gajdošská tradícia na Slovensku
* Modrotlač
*Horehronský viachlasný spev
*Tylová paličkovaná čipka Myjavskej pahorkatiny
* Vajnorský ornament
* Chov plemena Lipican v Topoľčiankach
* Drevené vyrezávané kríže na Podpoľaní
*Modranská Majolika
* Fujara Trombita
* Drotárstvo  (aktualizované vo februári 2018)
* Značkovanie (Turistická značka)

## Referencie

Kategória:Kultúra na Slovensku
Kategória:Kultúrne dedičstvo
Kategória:Slovenské zoznamy
The Music of Erich Zann

***The Music of Erich Zann*** (doslova *Hudba Ericha Zanna*) je poviedka amerického spisovateľa Howarda Phillipsa Lovecrafta, ktorú napísal v decembri 1921. Prvýkrát bola publikovaná v marci 1921. V slovenčine poviedka zatiaľ nevyšla (január 2012), v češtine je pravdepodobne prvé vydanie z roku 1990.

## Dej

Poviedka je písaná v prvej osobe. Protagonistom je bezmenný študent metafyziky, dotlačený zlou finančnou situáciou k ubytovaniu  v skoro ľudoprázdnom dome, na ulici Rue ďAusei. Tých pár obyvateľov sú prevažne starci. Jedného večera začuje s podkrovného bytu Hudbu ktorá ho spočiatku vydesí, ale nakoniec si ho ako spev sirén získa a začne ho priam priťahovať. Vyhľadá preto muzikanta ktorý tak zručne nôti na violu, volá sa Erich Zann. Pôvodom nemec, povahou introvert a k tomu neprispieva ani jeho nemota, ktorá ho od ľudí ešte viac izoluje. Zann na protagonistu pôsobí ako čudák, avšak jeho priateľskosť ho obmäkčí a on zvolí k tomu aby ho bol prítomný v jeho byte pri ďalšom nácviku hry. Zann je skutočne nadaný hudobník, ale nezahrá tú osudovú skladbu, ktorá protagonistovi tak učarovala. Žiada ho aby mu ju zahral, dokonca ju skúša hvizdom napodobniť avšak Zann ho zarazí a zo strachom hladí na zastreté okno, to okno ktoré je podľa domovníka jediné z výhľadom na strechy budov. Pri pokuse ho otvoriť, bol Zannom rázne zastavený. Práve vtedy si všimol že na okno muzikant hladí, akoby s tade mala prísť nejaká hrozba. Po menšom dohovore, Zann zistí že jeho hra je počuť do spodného bytu a ponúkne sa že prispeje na nájom bytu v spodnejších poschodiach. Čas plynie, Zann je čím ďalej tým viac odťažitý. Až sa jedného večera za ním protagonista vypraví, nájde ho v zlom stave a dokonca to vyzerá že Zann je rád že sa ukázal. Pozve ho dnu a opäť zanôti svoju Hudbu. Je to tá osudová skladba, ktorá to celé začala. Protagonista vidí že v okne je miesto panoramatického pohľadu na mesto akýsi výr, ktorý vtiahne papiere s textom v ktorom sa Zann snažil všetko vysvetliť. Dá sa na útek chce aby šiel muzikant s ním avšak je mŕtvy. Utečie preč z domu aj ulice, kým mŕtve telo muzikanta stále nôti na viole. Napriek snahe už nikdy nenájde cestu do domu a dokonca nedokáže nájsť ani ulicu na ktorej ležal.

## Dejisko
Lovecraft to priamo nenapíše ale môžeme sa podľa názvu ulice Rue ďAusei domnievať že sa jedná o Paríž.

## Zaujímavosti
*rovnako ako v poviedke *Dagon* je celý dej spomínaním hlavného hrdinu na udalosť, ktorá sa mu prihodila a zanechala ho traumatizovaného do konca života
*na rozdiel od poviedky *Dagon* nie je známa forma záznamu, kým v poviedke *Dagon* sa jednalo o zápisky hlavného hrdinu, tvorené ako list na rozlúčku.
*podľa samotného Lovecrafta sa jedná o jednu z jeho najlepších poviedok

Kategória:Hororové poviedky
Kategória:Poviedky H. P. Lovecrafta
Young (Uruguaj)

**Young** je mesto v Uruguaji. Leží v západnej časti krajiny. Mesto sa nachádza v departmente Río Negro. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 16 756 obyvateľov. Je vzdialené približne 100 km severovýchodne od sídla departmentu mesta Fray Bentos. Od hlavného mesta Montevideo je vzdialené približne 300 km severozápadne. Od rieky Uruguaj je mesto vzdialené asi 50 km východne. Young sa nachádza na križovatke ciest č. 3 a 25.

Mesto bolo založené v roku 1910. Oblasť bola osídlená už v roku 1837. V tej dobe bola známa pod menom *Los Cuatro Vientos*. V roku 1910 tu bola otvorená železničná stanica, ktorá dostala meno po Carlosovi Youngovi, ktorý sa podieľal na projektovaní trate. Okolo železničnej stanice sa postupne začali vytvárať obytné domy a postupne vznikla osada. V roku 1914 sa osada definitívne zmenila na mesto. Formálne sa však stala v roku 1920 obcou. V tomto roku malo mesto už 1 200 obyvateľov. To tvorili hlavne Taliani, Angličania, Nemci a Rusi. Mestom sa Young formálne stal v roku 1963. Obyvatelia mesta sa venujú predovšetkým poľnohospodárstvu a chovu hovädzieho dobytka. S poľnohospodárstvom je spojená väčšina ekonomiky mesta.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy

Kategória:Mestá v Uruguaji
Santa Lucía (Uruguaj)

**Santa Lucía** je mesto v Uruguaji. Leží v južnej časti krajiny. Mesto sa nachádza v departmente Canelones. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 16 742 obyvateľov. Je vzdialené približne 60 km severozápadne od centra hlavného mesta Montevideo. Mesto Canelones leží približne 15 km juhovýchodne. Západnú hranicu mesta Santa Lucía tvorí tok rieky Santa Lucía.

## Dejiny
Mesto bolo založené v roku 1782. Počiatky osídlenia však siahajú do roku 1764, kedy bola na mieste vybudovaná pevnosť *Guardia de los Paraguayos*. Prví osadníci prišli na miesto na konci roku 1781. Následne začala vláda rozdeľovať pôdu až k neďalekému potoku Arroyo Canelón Grande. V roku 1782 tak vznikla osada s názvom *Villa San Juan Bautista*. V roku 1783 tu bola postavená prvá kaplnka. V roku 1830 sa začalo so stavbou väčšieho kostola, no pre nedostatok peňazí musela byť stavba odložená o niekoľko desiatok rokov. S väčším rozvojom mesta sa začalo v roku 1862. V tomto období si tu bohatšie vrstvy začali stavať svoje letné rezidencie a Santa Lucía je tak považovaná za prvé turistické stredisko v krajine. V roku 1872 tu bola otvorená železničná stanica a prvý hotel. V roku 1925 bola Santa Lucía formálne vyhlásená za mesto a súčasne dostala svoj aktuálny názov. V polovici 20. storočia prestal byť turizmus dôležitou zložkou miestnej ekonomiky. Pozíciu turizmu prevzal priemysel. Neskôr sa stalo najvýznamnejším poľnohospodárstvo. V súčasnosti je mesto zamerané predovšetkým na spracovanie mliečnych a poľnohospodárskych výrobkov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy

Kategória:Mestá v Uruguaji
Progreso (Uruguaj)

**Progreso** je mesto v Uruguaji. Leží v južnej časti krajiny. Mesto sa nachádza v departmente Canelones. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 16 244 obyvateľov. Je vzdialené približne 30 km severne od centra hlavného mesta Montevideo a tvorí tak súčasť metropolitnej oblasti hlavného mesta. Západnú hranicu mesta tvorí cesta č. 5.

## Dejiny
Mesto bolo založené v roku 1871. Pôvodný názov oblasti, kde sa v súčasnosti mesto nachádza bol *Puntas del Canelón Chico* alebo *Puntas del Gigante* (ktorý z týchto názvov je správny nie je v súčasnosti známe). V roku 1871 tu bola otvorená železničná stanica, ktorá dostala názov *Progreso*. Hlavnú časť prvých prisťahovalcov tvorili Angličania, ktorí prišli pracovať na železnicu. Až do roku 1935 sa mesto rozrastalo iba pomaly. Počet obyvateľov mesta začal rásť až s rastom Montevidea v polovici 20. storočia. Progreso sa postupne stalo poľnohospodárskym centrom krajiny. V minulosti sa tu konali aj poľnohospodárske festivaly. Štatút obce získalo Progreso v roku 1953, za mesto bolo vyhlásené v roku 1981. V posledných desaťročiach sa však už mestu nedarilo tak, ako v minulosti. V posledných rokoch sa však podarilo znížiť nezamestnanosť a stabilizovať ekonomiku mesta.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy 

Kategória:Mestá v Uruguaji
Artigas (department)

**Artigas** () je department nachádzajúci sa na severozápade Uruguaja. Jedná sa súčasne o najsevernejší uruguajský department. Na jeho západnej strane leží Argentína (hranicu tvorí rieka Uruguaj), na severnej, resp. východnej strane sa nachádza Brazília (hranicu tvorí rieka Quaraí) a na juhu leží uruguajský department Salto. Artigas je tak jediným uruguajským departmentom, ktorý má hranicu s dvoma štátmi. Hlavným mestom departmentu je rovnomenné mesto Artigas, ktoré leží na hraniciach s Brazíliou. V departmente Artigas žije podľa sčítania ľudu z roku 2011 73 378 ľudí, zaberá plochu 11 928 km2, čo ho radí medzi územne väčšie departmenty.

Department dostal svoje meno po uruguajskom národnom hrdinovi Josém Gervasiovi Artigasovi. Samotný department bol vytvorený 1. októbra 1884, keď bol vyčlenený z už existujúceho departmentu Salto.

## Zoznam miest a obcí v departmente
Tabuľka zobrazuje najväčšie sídla departmentu v poradí podľa počtu obyvateľov zistených pri sčítaní ľudu v roku 2011.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy 

Kategória:Departmenty v Uruguaji
Africa (skladba)

„**Africa**“ je skladba americkej rockovej skupiny Toto. Objavila sa na albume *[[Toto IV]]*, pričom vydaná bola ako singel dňa 30. septembra 1982. V americkom rebríčku Billboard Hot 100 dosiahla dňa 5. februára 1983 1. miesto a v britskom rebríčku UK Singles Chart dosiahla 3. miesto. Skladbu napísali klávesista skupiny David Paich a bubeník Jeff Porcaro.

## Pozadie
Počiatočná myšlienka a text pre skladbu porišli od Davida Paicha. Jeff Porcaro vysvetlil myšlienku, ktorá bola za zrodením tejto skladby: "biely chlapec skúša napísať skladbu o Afrike, a keďže tam dlho nebol, môže o nej povedať len to, čo videl v televízií alebo čo si pamätá z minulosti."

Textár David Paich povedal:

Začiatkom 80. rokov som pozeral neskorý nočný dokument v televízii o všetkých hrozných úmrtiach a utrpení ľudí v Afrike. Pohlo to so mnou a bol som vydesený, a tieto obrázky nemohli opustiť moju myseľ. Skúšal som si predstaviť ten pocit, keby som bol tam, čo by som urobil.

## Zostava
* David Paich – spev (verše) a sprievodný spev, klavír, syntetizátor
* Bobby Kimball – spev (refrén), sprievodný spev
* Steve Lukather – sprievodný spev, elektrická gitara, akustická gitara
* David Hungate – basová gitara
* Jeff Porcaro – bicie, perkusie
* Steve Porcaro – syntetizátor

### Hosťujúci hudobníci
* Jim Horn – zobcová flauta
* Lenny Castro – kongo, perkusie
* Joe Porcaro – marimba, perkusie
* Timothy B. Schmit – sprievodný spev, rytmická gitara

## Pozície v rebríčkoch

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Single z 1982
Kategória:Piesne z 1982
Kategória:Piesne skupiny Toto
Kategória:Softrockové piesne
Artigas

**Artigas** môže byť:

* department v Uruguaji, pozri Artigas (department)
* mesto v Uruguaji, pozri Artigas (mesto)

* priezvisko, napr.:
** José Gervasio Artigas (17641850), uruguajský generál a politik
Mnasitimos

**Mnasitimos** () môže byť:

* grécky sochár v 3. stor. pred Kr., pozri Mnasitimos (syn Aristónida)
* grécky sochár v 3. stor. pred Kr., pozri Mnasitimos z Rodosu
* grécky sochár v 2. stor. pred Kr., pozri Mnasitimos (syn Telesóna)
Paso Carrasco

**Paso Carrasco** alebo tiež nazývané aj **Paso de Carrasco**, je mesto v Uruguaji. Leží v južnej časti krajiny. Mesto sa nachádza v departmente Canelones. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 15 908 obyvateľov. Je vzdialené približne  východne, resp. severovýchodne od centra hlavného mesta Montevideo a tvorí tak súčasť metropolitnej oblasti hlavného mesta. Západnú hranicu mesta tvorí menšia rieka nazývaná Arroyo Carrasco. Medzinárodné letisko Carrasco je pomenované práve po tomto sídle, pričom letisko sa nachádza hneď pri severovýchodných hraniciach mesta.

Mesto bolo založené v roku 1963. Ešte v polovici 20. storočia vlastnili miestne pozemky rôzni vlastníci, predovšetkým z Talianska. Keď však väčšina z nich zomrela a zvyšná časť sa vrátila do Európy, pristúpili zostávajúci vlastníci k predaju pozemkov, čo umožnilo v roku 1955 rozparcelovanie oblasti. Miesto sa však osídľovalo iba pomaly, keďže v oblasti sa nachádzalo viacero vodných plôch, menších vrchov a dún. V roku 1959 bola na miesto privedená železnica, čo malo pozitívny vplyv na budúce osídľovanie. V roku 1963 už mohlo byť Paso Carrasco formálne uznané za obec. Blízkosť medzinárodného letiska a priemyslu mali taktiež pozitívny vplyv na rast populácie. V roku 1994 bolo Paso Carrasco vyhlásené za mesto. Pôvodný názov sídla bol *Paso de Carrasco*, časom sa však názov deformoval, až sa zmenil na súčasné *Paso Carrasco*. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy

Kategória:Mestá v Uruguaji
Kategória:Vzniklo v 1963
Kallikles (syn Eunika)

**Kallikles** () bol grécky sochár z prelomu 4.  3. storočia pred Kr.
 
Sochár Kallikles, syn Eunika z Megary, bol činný okolo roku 300 pred Kr. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy. Meno tohto umelca sa stalo známe až po náleze jeho signatúry (*Καλλικλῆς Εὑνίκου**Kallikles syn Eunika*) na podstavci zo sochy z Megary. Na základe výskumu (hlavne epigrafického) sa zistilo, že tento podstavec bol zrejme základňou bronzovej sochy, ktorú venovali ako votívny dar bohu Dionýzovi. Nápis na podstavci je podľa typu písma datovaný približne na koniec 4. storočia pred Kr.

Podľa znalcov nie je isté, či bol Kallikles príbuzným svojho rodáka Kallikla, syna Theokosmovho, a tiež či tu ide o sochára, ktorého rímsky spisovateľ Plínius uvádza ako autora niekoľkých sôch filozofov. 
    
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Mary Celeste

**Mary Celeste** (často mylne nazývaná *Marie Celeste*) bola americká obchodná brigantína objavená 5. decembra 1872 nezakotvená a opustená v Atlantickom oceáne, blízko pobrežia Azorských ostrovov. 

Kanadská brigantína *Dei Gratia* našla na lodi neporiadok, avšak žiadne stopy násilia, a loď bola spôsobilá na plavbu. Na palube chýbal jediný záchranný čln a posledný zápis v kapitánovom denníiu bol datovaný 10 dní pred jej nájdením. Loď opustila New York 7. novembra smerujúc do Janova a pri nájdení mala stále dostatok zásob na dokončenie plavby. Jej náklad denaturovaného etanolu bol nepoškodený a všetky osobné veci posádky a kapitána boli nedotknuté, na svojich miestach. O nikom z posádky už nie sú žiadne zmienky, neboli nájdení a ich osud je neznámy. 

## Osudová výprava
20. októbra 1872 kapitán Briggs dorazil na 50. mólo na East River v New Yorku, aby dozrel na nakladanie nákladu na plavbu do Janova. Nákladom bolo 1 701 sudov jedovatého denaturovaného etanolu. O týždeň neskôr sa k nemu pridala jeho manželka s novorodenou dcérou. V nedeľu 3. novembra napísal list svojej matke, píšuc jej, že plánuje odísť v utorok.

V utorok ráno 5. novembra, v deň plánovaného odchodu, odložil kapitán Briggs odchod o dva dni kvôli nepriaznivým poveternostným podmienkam.  

*Dei Gratia* sa doplavila na 38°20' s. š. a 17°15' z. d.na pol ceste medzi Azorami a pobrežím Portugálska o zhruba 13:00 v stredu 4. decembra 1872. Keď kapitán Morehouse vyšiel na palubu, bolo mu oznámené, že asi 6 míľ od lode sa nachádza iné plavidlo. Čudný pohyb lode a zvláštne usporiadanie plachiet viedli Morehousea k predpokladu, že niečo nie je v poriadku.
Keď sa lode priblížili nevidel nikoho na palube a na signalizáciu nebola žiadna odozva, tak vyslal Deveaua a Johna Wrighta v člne k lodi, aby ju prezreli. Na zadnej časti lode spozorovali názov *Mary Celeste* a keď vyšli na palubu, našli loď opustenú. 

## Referencie



## Iné projekty

## Externé odkazy
*Mary Celeste 
* Mary Celeste v Encyclopædia Britannica
* The Mary Celeste – fact not fiction

Kategória:Lode USA
Kategória:Plachetnice
Kategória:Záhady
Canelones (department)

**Canelones** () je department nachádzajúci sa na juhu Uruguaja. Na južnej strane hraničí s ústím Río de la Plata a departmentom Montevideo, na západnej strane hraničí s departmentom San José, na severe s Floridou a na východe s departmentmi Lavalleja a Maldonado. Hlavným mestom departmentu je rovnomenné mesto Canelones, najviac obyvateľov žije v meste Ciudad de la Costa. V departmente Canelones žije podľa sčítania ľudu z roku 2011 520 187 ľudí, zaberá plochu 4 536 km2. Z hľadiska počtu obyvateľov je tak druhým najväčším a z hľadiska rozlohy druhým najmenším uruguajským departmentom.

Department bol vytvorený 27. januára 1816 ako jeden zo šiestich pôvodných departmentov Uruguaja. Počas ďalšieho obdobia sa hranice tohto departmentu menili iba veľmi symbolicky.

## Zoznam miest a obcí v departmente
Tabuľka zobrazuje najväčšie sídla departmentu v poradí podľa počtu obyvateľov zistených pri sčítaní ľudu v roku 2011.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy

Kategória:Departmenty v Uruguaji
Alotau-Sideiská diecéza

**Alotau–Sideiská diecéza** () je rímskokatolícka diecéza na Papue-Novej Guinei. Ako sufragánna diecéza spadá pod Port Moresbskú arcidiecézu, avšak priamo podlieha pod Kongregáciu pre evanjelizáciu národov (lat. *Congregatio pro Gentium Evangelizatione*). Biskupstvo má katedrálu Božského Srdca Ježišovho v meste Alotau v Provincii Milne Bay.

## História
Bola erigovaná 13. júna 1946 ako Apoštolská prefektúra Samarai, na území oddeleného od vtedajšieho Apoštolského vikariátu Papuy. Povýšená bola 11. novembra 1956 na Apoštolský vikariát z Samarai, čím vznikol nárok na titulárneho biskupa. Dňa 15. novembra 1966 bola povýšená na diecézu (Alotauská diecéza) a 28. apríla 1975 bola premenovaná na Alotau–Sideiskú diecézu.

## Erb
Ako všetky diecézy na Papue-Novej Guinei, ani táto diecéza nemala vlastný erb. Diecézny biskup Mons. Rolando Santos začal rokovania so slovenským heraldikom Marekom Sobolom o podobe diecézneho erbu. Nový erb bol prijatý v roku 2016. Sobola vytvoril tiež erb Mons. Santosa.

## Diecézni ordinári
# † Francis John Doyle MSC (18. máj 1951 – 7. marec 1970)
# Desmond Charles Moore MSC (7. marec 1970 – 25. jún 2001)
# Francesco Panfilo SDB (25. jún 2001 – 18. marec 2010)
# Rolando Crisostomo Santos CM od 6. apríl 2011 –

## Referencie


## Externé odkazy
*Oficiálna stránka diecézy 

Kategória:Rímskokatolícke diecézy v Papui-Novej Guinei
Biela samota

**Biela samota** je rad 24 dvestoročných líp malolistých pozdĺž cesty na Bielu samotu pri obci Trávnica.

## Fauna
Od roku 2009 prebieha každoročne pri obci Trávnica monitoring bežných druhov vtákov metódou bodového transektu, pričom stromoradie Biela samota je jedným z bodov, kde sa v jarných mesiacoch každý rok zaznamenávajú vtáčie druhy. Už v 60. rokoch 20. storočia tu chodili deti zbierať lipový kvet a vyberať mladé dudky z dutín líp. (Ľubomír Polák, občan obce Trávnica in verb.)

V stromoradí líp a v krovinatom podraste v okolí hniezdia i nachádzajú potravu či úkryt rôzne druhy vtákov. 

Na jar spievajú v korunách líp rôzne spevavce ako drozd čierny *(Turdus merula)*, drozd plavý *(Turdus philomelos)*, pinka obyčajná *(Fringilla coelebs)*, stehlík obyčajný *(Carduelis carduelis)*, strnádka obyčajná *(Emberiza citrinella)*, glezg obyčajný *(Coccothraustes coccothraustes)*, vlha obyčajná *(Oriolus oriolus)* a sedmohlások obyčajný *(Hippolais icterina)*.

Kroviny a spodné konáre stromov obývajú a oživujú svojim vytrvalým spevom rôzne druhy peníc, ako penica čiernohlavá *(Sylvia atricapilla)* a penica obyčajná *(Sylvia communis)* tiež slávik obyčajný *(Luscinia megarhynchos)* a strakoš obyčajný *(Lanius collurio)*.

Na kmeňoch si hľadá potravu i stavia hniezdne dutiny ďateľ veľký *(Dendrocopos major)*. Dutiny ďatľov alebo prirodzené bútľaviny vyhľadáva škorec obyčajný *(Sturnus vulgaris)*, sýkorka veľká *(Parus major)*, brhlík obyčajný *(Sitta europaea)* a v minulosti i vyššie spomínaný dudok chochlatý *(Upupa epops)*.

Veľmi nápadné sú svojim hlasom a nápadným správaním nasledujúce druhy: kukučky obyčajné *(Cuculus canorus)*, hrdlička poľná *(Streptopelia turtur)*, sojka obyčajná *(Garrulus glandarius)*, bažant obyčajný *(Phasianus colchicus)* a myšiak hôrny *(Buteo buteo)*.

V zime to možno stretnúť králika zlatohlavého *(Regulus regulus)*, drozda čvíkotu *(Turdus pilaris)* i drozda čierneho *(Turdus merula)*, pinku severskú *(Fringilla montifringilla)*, hýľa obyčajného *(Pyrrhula pyrrhula)*, sýkorku hôrnu *(Parus palustris)* i jastraba krahulca *(Accipiter nisus)*.

Počas migrácie bol začiatkom novembra 2011 v blízkych krovinách odchytený drozd červenkavý *(Turdus iliacus)* a bol videný ďateľ malý *(Dendrocopos minor)*.

O 122 vtáčich druhoch katastra obce Trávnica pojednáva slovom i obrazom publikácia z roku 2015.

## Galéria

BielaSamotaTab.jpg|Informačná tabuľa
BielaSamotaZoomToOneof24.jpg|Zamerané na jeden strom
BielaSamotaBW.jpg|Čiernobielo, pohľad od východu


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Databáza Štátnej ochrany prírody

Lipa
Kategória:Trávnica
Kategória:Chránené stromy v Nitrianskom kraji
Rolando Santos

**Rolando Crisostomo Santos** CM (* 21. marec 1949, Malabone, Filipíny) je súčasný alotau-sideiský diecézny biskup.

## Životopis
Do rehole Lazaristov vstúpil 17. júna 1971 a 1. júna 1974 bol vysvätený za kňaza. Po dlhých rokoch pastorácie ho pápež Benedikt XVI. 6. apríla 2011 vymenoval za alotau-sdeiského biskupa. Biskupský erb podľa pôvodného návrhu Mons. Santosa navrhol slovenský heraldik Marek Sobola.

## Referencie


Kategória:Filipínski rímskokatolícki biskupi
Mnasitimos (syn Aristónida)

**Mnasitimos** () bol grécky sochár z 3. storočia pred Kr.
 
Mnasitimos, syn Aristónida z Rodosu, bol činný zrejme v 1. polovici 3. storočia pred Kr. Bol otec sochárov Aristónida, Telesóna a Timagora. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy, je ale známa jeho signatúra, datovaná do tohto obdobia, uvedená na mramorovom podstavci (z nezachovanej sochy), objavenom na ostrove Rodos:

::- text v starogréčtine

Je možné, že tu ide o sochu Timothea, syna Eufanea z Rodosu, ktorý neskôr (okolo roku 270 pred Kr.), už ako kňaz bohyne Atény *[[Lindos|Lindskej]]*, venoval sochu (ako votívny dar) Diovi zv. *Polieus* a *pýthijskemu* Apolónovi.
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Aristónidas

**Aristónidas** () môže byť:

* grécky sochár v 1. polovici 3. stor. pred Kr., pozri Aristónidas (syn Mnasitima)
* grécky sochár v 2. polovici 3. stor. pred Kr., pozri Aristónidas z Rodosu
Timagoras

**Timagoras** () môže byť:

* grécky hrnčiar v 6. stor. pred Kr., pozri Timagoras (hrnčiar)
* grécky maliar a básnik 5. stor. pred Kr., pozri Timagoras z Chalkidy
* grécky sochár v 3. stor. pred Kr., pozri Timagoras (syn Aristónida)
* grécky sochár v 3. stor. pred Kr., pozri Timagoras (syn Mnasitima)
Jackson County

**Jackson County** je názov 23 okresov v Spojených štátoch amerických:
* Jackson County (Alabama) - okres štátu Alabama
* Jackson County (Arkansas) - okres štátu Arkansas
* Jackson County (Colorado) - okres štátu Colorado
* Jackson County (Florida) - okres štátu Florida
* Jackson County (Georgia) - okres štátu Georgia
* Jackson County (Illinois) - okres štátu Illinois
* Jackson County (Indiana) - okres štátu Indiana
* Jackson County (Iowa) - okres štátu Iowa
* Jackson County (Južná Dakota) - okres štátu Južná Dakota
* Jackson County (Kansas) - okres štátu Kansas
* Jackson County (Kentucky) - okres štátu Kentucky
* Jackson County (Michigan) - okres štátu Michigan
* Jackson County (Minnesota) - okres štátu Minnesota
* Jackson County (Mississippi) - okres štátu Mississippi
* Jackson County (Missouri) - okres štátu Missouri
* Jackson County (Ohio) - okres štátu Ohio
* Jackson County (Oklahoma) - okres štátu Oklahoma
* Jackson County (Oregon) - okres štátu Oregon
* Jackson County (Severná Karolína) - okres štátu Severná Karolína
* Jackson County (Tennessee) - okres štátu Tennessee
* Jackson County (Texas) - okres štátu Texas
* Jackson County (Wisconsin) - okres štátu Wisconsin
* Jackson County (Západná Virgínia) - okres štátu Západná Virgínia

Kategória:Rozlišovacie stránky – Miestopisný názov
Cerro Largo

**Cerro Largo** môže byť:

* department v Uruguaji, pozri Cerro Largo (department)
* obec v Brazílii v štáte Rio Grande do Sul, pozri Cerro Largo (Brazília)
* sídlo v Paname v provincii Herrera, pozri Cerro Largo (Panama)

## Pozri aj
* Cerro Largo FCuruguajský futbalový klub
Cerro Largo (department)

**Cerro Largo** () je department nachádzajúci sa na severovýchode Uruguaja. Jeho severnú, resp. severovýchodnú stranu tvorí hranica s Brazíliou, ktorú spolovice tvorí rieka Yaguarón. Na severozápadnej strane hraničí s departmentmi Rivera a Tacuarembó, na západnej strane s departmentom Durazno a na južnej strane s departmentom Treinta y Tres. Na východnej strane čiastočne zasahuje pobrežie lagúny Mirim. Hlavným mestom departmentu je Melo, ktoré leží uprostred departmentu. V departmente Cerro Largo žije podľa sčítania ľudu z roku 2011 84 698 ľudí, zaberá plochu 13 648 km2, čo ho radí medzi územne väčšie departmenty.

Department bol vytvorený v roku 1821. Z tohto dôvodu nepatrí medzi prvých šesť pôvodných departmentov, no už v roku 1930 patril medzi prvých deväť, z ktorých sa neskôr formovali ďalšie. Zmena územia zasiahla department až v roku 1884, keď bol z jeho územia odčlenený department Treinta y Tres.

## Zoznam miest a obcí v departmente
Tabuľka zobrazuje najväčšie sídla departmentu v poradí podľa počtu obyvateľov zistených pri sčítaní ľudu v roku 2011.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy

Kategória:Departmenty v Uruguaji
Majstrovstvá sveta v halovom pozemnom hokeji 2018

**Majstrovstvá sveta v halovom pozemnom hokeji 2018** bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev sveta v halovom pozemnom hokeji, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 7.11. februára 2018 v Berlíne, v Nemecku, za účasti 12 mužských a 12 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá mužov Belgicka a Kazachstanu a družstvá žien Švajčiarska a USA. V mužskej kategórii zvíťazilo , ktoré vo finálovom stretnutí vyhralo nad obhajcom titulu z . V ženskej kategórii získalo tretí titul domáce , keď vo finále zvíťazilo nad obhajcom titulu z .

Nemecký Berlín bol zvolený za organizátora MS kongresom FIH v januári 2017. Pôvodne mala turnaj organizovať Argentína. Nemecko bolo organizátorom svetového šampionátu tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 2003 a 2015, vždy v Lipsku. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Max-Schmeling-Halle s kapacitou 8 500 divákov a jej 3 bočných halách.

## Kvalifikácia
Družstvá sa na MS kvalifikovali podľa nasledovného kvalifikačného kľúča:

Pozn.: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k októbru 2017.

## Aréna

## Výsledky
### Muži
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
náhľad|Zápas RuskoTrinidad a Tobago
##### Stretnutie o 11. miesto

##### Stretnutie o 9. miesto

##### Štvrťfinále

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Stretnutie o 11. miesto

##### Stretnutie o 9. miesto

##### Štvrťfinále
náhľad|Štvrťfin. zápas HolandskoČesko

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
* Oficiálna stránka Nemeckého zväzu pozemného hokeja  

## Zdroje
* Turnaj mužov a žien MS 2018 na stránke Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
* Turnaj mužov a žien MS 2018 na štatistickej stránke Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
* Turnaj mužov a žien MS 2018 na stránke the-sports.org 
* MS 2018 na stránke Nemeckého zväzu pozemného hokeja  

Kategória:Pozemný hokej v 2018
Kategória:Majstrovstvá sveta v halovom pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Kategória:2018 v Nemecku
Zoznam častí seriálu Susedia (5. séria)

Nasledujúci zoznam je zoznam častí 5. série seriálu **[[Susedia (seriál)|Susedia]]**.

* Zoznam častí seriálu Susedia (1. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (2. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (3. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (4. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (6. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (7. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (8. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (9. séria)
* Zoznam častí seriálu Susedia (10. séria)

Susedia (5. séria)
Lena Headeyová

**Lena Kathren Headeyová** (* 3. október 1973, Hamilton, Bermudy) je anglická herečka a filmová producentka. 

## Detstvo
Odmalička žila a bola vychovávaná v Yorkshire, v Anglicku, odkiaľ pochádzali jej rodičia John a Sue. Počas dospievania sa presťahovala do Londýna. Tu sa začala rozbiehať jej herecká kariéra, keď na seba počas predstavovania divadelnej hry pritiahla pozornosť kastingového agenta. Svoju prvú rolu si zahrala vo filme *Waterland* (1992). 

## Kariéra
Počas jej hereckej kariéry, trvajúcej vyše 15 rokov, ukázala Lena svoj talent v rôznych roliach a žánroch. Isté obdobie bola v Indii, kde v roku 1994 hrala v Disney filme *The Jungle Book* a neskôr v Nórsku, kde natáčala film *Aberdeen* (2000). Za túto rolu dostala ocenenie Silver Iris Award za najlepší herecký výkon na filmovom festivale v Bruseli v roku 2001. Hrala aj vo filme *Kliatba bratov Grimmovcov* (2005) a v roku 2006 dostala úlohu vo veľkofilme *300*. Avšak jej najväčšia a najznámejšia rola je postava kráľovnej Cersei Lannisterovej, ktorú stvárňuje v seriáli stanice HBO, *[[Game of Thrones]]*.

## Osobný život
V máji 2007 sa vydala za hudobníka Petra Loughrana, s ktorým má syna Wylieho (* 31. marec 2010). Priznala, že po pôrode trpela popôrodnou depresiou. V júli 2012 podala žiadosť o rozvod. Rozviedli sa 26. decembra 2013. 

10. júla 2015 porodila svoje druhé dieťa, dcéru Teddy, ktorú má s režisérom Danom Cadanom (jej kamarát z detstva, s ktorým pracovala na filme *The Devil's Wedding*). Pár sa údajne zasnúbil a plánujú sa vziať v lete 2018.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Anglické filmové herečky
Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické dabingové herečky
Ľudmila Swanová

**Ľudmila Swanová** (rod. Želenská; * 15. november 1950, Bratislava) je slovenská herečka, rozhlasová hlásateľka a pedagogička. 

## Zo života
V roku 1974 absolvovala štúdium herectva na VŠMU v Bratislave. Dve sezóny mala angažmán v DPDM v Trnave. Od roku 1981 do 2002 pracovala ako hlásateľka Slovenského rozhlasu. Od roku 2003 je slobodná umelkyňa, čo jej umožnilo vrátiť sa k hereckej práci. Objavila sa vo filme *Nedodržaný sľub* (2009), v seriáloch *[[Búrlivé víno]]*, *[[Vlci (seriál)|Vlci]]*, *[[Hotel (seriál)|Hotel]]* a ďalších televíznych i študentských filmoch. Od roku 2006 vyučovala na hudobno-dramatickom odbore Cirkevného konzervatória v Bratislave herectvo, umelecký prednes a javiskovú reč. V roku 2017 ju režisér Juraj Jakubisko obsadil do pokračovania svojho úspešného filmu *[[Perinbaba]]*, kde stvárnila postavu Zubatej.

S manželom Alfrédom Swanom ma synov Mareka a Martina. Je neterou Dariny Bancíkovej.

## Filmografia
* 1974: Buddenbrookovci 
* 1974: Piková dáma 
* 1975: Kean 
* 1979: Prípad oranžového svetla 
* 1979: Smrť chodí po horách
* 1995: Mikuláš Mráz
* 1997: Tábor padlých žien
* 2000: Ako divé husi
* 2008: Mesto tieňov (epizóda *Chladnokrvne*)
* 2009: Nedodržaný sľub
* 2009: V mene zákona 
* 2010: Aféry (epizóda *Tajná pijanka*)
* 2010: Kriminálka Staré Mesto
* 2011: Druhý dych 
* 2012: Búrlivé víno
* 2014: Krok do tmy
* 2015: Kolabs 
* 2016: Manžel Ján s rodinou 
* 2018: Vlci 
* 2023: Perinbaba a dva svety

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky na Facebook-u
* 
* 
* Vtáka poznáš po perí a človeka podľa reči - rozhovor, zurnal.pravda.sk

Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Slovenské filmové herečky
Kategória:Slovenské rozhlasové herečky
Kategória:Slovenské dabingové herečky
Kategória:Slovenskí rozhlasoví moderátori
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Absolventi Divadelnej fakulty Vysokej školy múzických umení
Rezistívna dotyková obrazovka

**Rezistívna dotyková obrazovka** (angl. *resistive touchscreen*) je typ dotykovej obrazovky. Pozostáva z dvoch pružných vrstiev pokrytých rezistívnym materiálom, ktoré sú oddelené vzduchovou medzerou alebo mikrobodmi.

## Princíp fungovania a súčasti
Rezistívna dotyková obrazovka reaguje na tlak, ktorý spojí dve elektricky vodivé vrstvy dohromady, čím vznikne elektricky vodivý kontakt. Pre zistenie polohy tohto kontaktu, je v pravidelných intervaloch (mnohokrát za sekundu) privedené napätie medzi elektródy umiestnené na jednej z vrstiev. Obe vrstvy sú pokryté rovnomernou vrstvou materiálu, ktorého elektrická rezistivita sa mení v závislosti od vzdialenosti lineárne. To umožňuje pri kontakte po zmeraní napätia na druhej vrstve vypočítať, ako ďaleko od zdrojových elektród ku kontaktu došlo. Takto sa spravidla určí jedna zo súradníc dotyku a vzápätí je vykonané meranie podobného princípu na určenie druhej súradnice.

### Konštrukcia
náhľad|Schéma 5-wire rezistívnej dotykovej obrazovky
Jednotlivé typy rezistívnych obrazoviek sa líšia najmä umiestnením elektród. Každá však spravila pozostáva z týchto súčastí:
# Sklenený panel - spĺňa úlohu pevnej podložky a kryje zobrazovaciu jednotku pod dotykovou časťou
# Rezistívna vrstva - vrstva materiálu, ktorého odpor od vzdialenosti závisí lineárne. Obvykle sa používa zmes india, cínu a kyslíka
# Izolujúce separátory - oddeľujú vrstvy tak, aby medzi nimi nevznikol kontakt, pokým na kryciu vrstvu nie je vyvinutý dostatočný tlak
# Krycia flexibilná vrstva - z vnútornej strany je pokrytá rovnakým materiálom ako 2. Pod dostatočným tlakom sa táto vrstva dotkne v mieste dotyku s rezistívnou vrstvou na sklenenej vrstve a dôjde tak k elektrickému kontaktu

### 5-drôtový typ
5-drôtový typ (angl. *Five-Wire*) je typ rezistívnej dotykovej obrazovky, ktorý používa štyri vodiče pripojené na rohoch zadnej vrstvy (obyčajne vyrobenej zo skla). Piaty vodič je pripojený na flexibilnú kryciu vrstvu (obyčajne z polyesteru pokrytého na vnútornej strane vodivou vrstvou) a využíva sa na zistenie napätia pri každom meraní polohy. Najprv je napätie privedené na dva susedné rohy zadnej vrstvy a opozitné dva rohy sú uzemnené. Pri kontakte s flexibilnou vrstvou je odmerané napätie na nej, ktoré lineárne závisí od vzdialenosti od zdrojov napätia, čiže je analógovou interpretáciou polohy dotyku. Čip obrazovky potom z tejto hodnoty vypočíta jednu súradnicu dotyku. Pre zistenie druhej súradnice je vzápätí napätie privedené na jeden z pôvodne napájaných rohov a jeho druhý susedný roh, pričom opozitné rohy sú uzemnené. Obdobným spôsobom merania a výpočtu je takto získaná aj druhá súradnica.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Polohovacie zariadenia
Kategória:Vstupné zariadenia