open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zoznam kardinálov vymenovaných Hadriánom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Hadrián II.|Hadriána II. (mozaika, Bazilika svätého Pavla za hradbami, Rím)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Hadriánom II.**

## Menovacia politika
Pápež Hadrián II. vymenoval počas svojho pontifikátu (867872) jedenástich kardinálov v štyroch konzistóriách, ktoré sa pravdepodobne konali s ročným odstupom. Najviac kardinálov (7) bolo vymenovaných v roku 872. Žiadny z nich sa neskôr nestal pápežom.

## Konzistórium v 868
# Kardinál Donato (?870)

## Konzistórium v 869
# Kardinál Tedone (?po 872)
# Kardinál Paolo (?pred 898)

## Konzistórium v 872
# Kardinál Leone (?pred 879)
# Kardinál Benedetto (??)
# Kardinál Germano (??)
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Paolo (??)
# Kardinál Leone (??)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Pietro (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom I. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom VIII. (nástupcom)

## Zdroj

Hadrián 02
Prefektúra pápežského domu

**Prefektúra pápežského domu** má na starosti pápežskú domácnosť, oddelenie rímskej kúrie, ktoré zahŕňa pápežskú kaplnku () a pápežskú rodinu ().

Bola vyžiadaná Pavlom VI. apoštolskou konštitúciou *[[Regimini Ecclesiae universae]]* z roku 1967, zriadená motom proprio *[[Pontificalis Domus]]* v nasledujúcom roku a upravená článkami 180 a 181 apoštolskej konštitúcie *[[Pastor Bonus]]*.

Je tvorená všetkými osobami, ktorí majú priamy vzťah s osobou pápeža v pápežskom paláci, alebo keď je v Ríme alebo v iných talianskych mestách. Jeho kancelária sa tiež stará sa o pápežskej ceremónie, s výnimkou prísne liturgickej časti, ktorá sa spadá pod Úrad pre pápežské bohoslužby.

Prefektúra žiada o verejné a súkromné audiencie podľa okolností, niekedy so súhlasom Štátneho sekretariátu.

## Zoznam prefektov pápežského domu
* Mario Nasalli Rocca di Corneliano (19671969)
* Jacques-Paul Martin (9. apríla 196918. decembra 1986)
* Dino Monduzzi (18. decembra 19867. februára 1998)
* James Michael Harvey (7. februára 199823. novembra 2012 menovaný arcikňazom Baziliky sv. Pavla za hradbami)
* Georg Gänswein (7. decembra 201231. decembra 2022)
* Petar Rajič (od 30. marca 2026)

## Poradie sekretárov pápežského domu
* Dino Monduzzi (15. augusta 19671969 menovaný regentom)

## Poradie regentov pápežského domu
* Dino Monduzzi (196918. decembra 1986)
* Leonardo Sandri (22. augusta 19912. apríla 1992 vymenovaný za poradcu pre všeobecné záležitosti Štátneho sekretariátu)
* Paolo De Nicolò (10. marca 19944. augusta 2012)
* Leonardo Sapienza, (4. augusta 2012súčasnosť)

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Rímska kúria
Nová láska

***Nová láska*** ( *Un nuevo amor*) je mexická telenovela z produkcie TV Azteca v roku 2003. Hlavné postavy stvárnili herci Karen Sentíes, Cecilia Ponce, Sergio Basáñez a Vanessa Acosta. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 3. februára 2004 do 2. júna 2004.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 2003
Kategória:Televízne seriály z roku 2003
Kategória:Telenovely televízie TV Azteca
Erik Satie

**Erik Satie** (* 17. máj 1866, Honfleur, Francúzsko† 1. júl 1925, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky skladateľ a klavirista. Satie mal veľký vplyv na vývoj hudby v 20. storočí vo Francúzsku. Už v 90. rokoch 19. storočia bol považovaný za jedného z najoriginálnejších skladateľov svojej doby. Okolo roku 1910 jeho hudba čiastočne zmenila charakter a napokon sa stal vzorom pre mnohých skladateľov mladšej generácie. Mnohé jeho skladby boli objavené alebo uvedené až po jeho smrti.

## Životopis
Erik Satie sa narodil v Honfleur neďaleko mesta Le Havre 17. mája 1866. Napriek tomu, že bol v roku 1881 označený za najlenivejšieho študenta na parížskom konzervatóriu, bol Satie nadaným klaviristom. V roku 1890 bol angažovaný ako hudobný riaditeľ bohémskeho kabaretu Chat Noir na Montmartri. Satie skomponoval už svoje tri známe klavírne skladby *Gymnopédies*, ktoré boli dokončené na jar 1888.

Jeho priateľ a kolega skladateľ Claude Debussy nazval Satieho „predchodcom“ ako uznanie jeho harmonických inovácií a inokedy by ho opísal ako „jemného stredovekého hudobníka strateného v tomto storočí“*.* V skutočnosti Satie predvídal mnohé vývojové trendy v hudbe 20. storočia, od chromatizmu cez serializmus až po minimalizmus, a využil jednoduchosť, hospodárnosť a vtip.

Satieho odkaz v hudbe je hlboký a jedinečný. Nadčasová a ojedinelá kvalita väčšiny jeho diel sa stala kľúčovým vplyvom na neskorších skladateľov, akým bol napríklad John Cage. Satie úzke spolupracoval s Jean Cocteau a zoskupením Parížskej šestky.

Satieho smrť bola oznámená 1. júla 1925 o 20:00, zomrel na cirhózu pečene. Dosiahol iba 59 rokov a pohreb sa konal 6. júla na cintoríne v Arcueil.

## Tvorba (výber)
Zdroj:
* 1887: *Sarabandes*
* 1888: *Gymnopédies*
* 1893: *Vexations*
* 1903: *Trois morceaux en forme de poire*
* 1904: *Le Piccadilly*
* 1913: *Embryons desséchés*
* 1917: *Sonatine bureaucratique*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* Erik Satie v Encyclopædia Britannica
* Erik Satie v Encyclopædia Universalis
* Erik Satie v Discogs

Kategória:Francúzski hudobní skladatelia
Kategória:Francúzski klaviristi
Kategória:Úmrtia na cirhózu pečene
Sofia a jej láska

***Sofia a jej láska*** () je kolumbijská telenovela z produkcie spoločností Caracol Televisión a RCN Televisión pre Telemundo v roku 2003. Hlavné postavy stvárnili herci Karen Martínez, Rafael Novoa a Ana María Trujillo. Telenovela je adaptáciou kolumbijskej telenovely *El último beso* z rokov 1993 – 1995.

Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 7. apríla 2005 do 6. júla 2005.

## Obsadenie
* Karen Martínez – *Sofía Santero*
* Rafael Novoa – *Santiago Rodríguez Salazar*
* Ana María Trujillo – *Francesca Sabina*
* Alejandro López – *Nicolás Pardo*
* Orlando Fundichely – *Antonio „Toño“ Rivas*
* Ana Laverde – *Valeria Sabina*
* Mayte Vilán – *Victoria Guerrero*
* Salvo Basile – *Salvatore Sabina*
* Marcela Gallego – *Fabiola de Neira*
* Pedro Mogollón – *Santos Neira*
* Katherine Vélez – *Adela Salazar viuda de Rodríguez*
* Víctor Cifuentes – *Gregorio Manrique*
* Carlos Hurtado – *Dairo García*
* Astrid Hernández – *Marilyn Monroy*
* Orlando Lamboglia – *Teodolindo „Teo“ Caro*
* Cecilia Navia – *Rosa Torres*
* Liliana González de la Torre – *Pilar Amaya*
* Claudia Arroyave – *Juliana Rodríguez Salazar*
* Saín Castro – *Aníbal Zapata*
* Salvatore Cassandro – *Chancho Panza*
* Ramiro Meneses – *Teniente Pinzón*
* Santiago Alarcón – *Rodrigo*
* Juan del Mar – *Diosdao*
* Julio del Mar – *José „Pepe“ Pardo*
* Rosa Garavito – *Ubaldina*
* María José Martínez – *Tatiana Neira*
* Toto Vega – *Sargento Díaz*
* Rolando Tarajano – *Camilo Manrique*
* Rodrigo Candamil – *Manuel Manrique*
* Valerie Bertagnini – *Nadia Pili*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Kolumbijské telenovely
Kategória:Telenovely z 2003
Kategória:Televízne seriály z roku 2003
Kategória:Telenovely televízie Telemundo
Kategória:Telenovely televízie Caracol Televisión
Zoznam kardinálov vymenovaných Eugenom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Eugen II.|Eugena II. (Giovanni Battista Cavalieri: *Pontificum Romanorum effigies*, hĺbkotlač, Mestská knižnica v Trente, 1580)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Eugenom II.**

## Menovacia politika
Pápež Eugen II. vymenoval počas svojho pontifikátu (824827) ôsmych kardinálov. Žiadny z nich sa nestal ďalšou hlavou Cirkvi.

## Konzistórium v 825
# Giovanni kardinál Datus (??) 

## Konzistórium v 826
# Kardinál Cesareo (?pred 854) 
# Kardinál Gregorio (?pred 853) 
# Kardinál Stefano (?pred 853) 
# Kardinál Constantino (??) 
# Kardinál Samuele (?pred 853) 
# Kardinál Benedetto (?844?) 

## Konzistórium v 827
# Kardinál Giusto (?pred 853)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Paschalom I. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom IV. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Eugen 02
Zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom III.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Sergius III.|Sergia III. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom III.**

## Menovacia politika
Pápež Sergius III. vymenoval počas svojho pontifikátu (904911) šiestich kardinálov v štyroch konzistóriách. Konali sa zhruba s odstupom jedného až dvoch rokov.

Hlava Cirkvi vymenovala minimálne troch kardinálov talianskeho pôvodu; pri zvyšných troch nie je pôvod úplne presný. Medzi novovymenovanými prelátmi sa nachádzali aj traja nástupcovia apoštola Petra: Anastáz III., Lando a Ján X.

Posledným doloženým žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Sergius III., bol kardinál Giovanni, neskorší pápež Ján X. Skonal v roku 929, teda 18 rokov po Sergiovej smrti.

## Konzistórium v 904
# Kardinál Crisogono (?pred 956)

## Konzistórium v 906
# Kardinál Ildebrando (?910)

## Konzistórium v 907
# Kardinál Giovanni (?929), neskôr pápež Ján X.

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Cristoforo (??)
# Kardinál Anastasius (?913), neskôr pápež Anastáz III.
# Kardinál Landone (?914), neskôr pápež Lando

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom IV. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom X. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Sergius 03
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom VIII.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Ján VIII. (pápež)|Jána VIII. (Giovanni Battista Cavalieri: *Pontificum Romanorum effigies*, hĺbkotlač, Mestská knižnica v Trente, 1580)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Jánom VIII.**

## Menovacia politika
Pápež Ján VIII. vymenoval počas svojho pontifikátu (872882) ôsmych kardinálov v piatich konzistóriách, ktoré sa konali približne s ročným odstupom. Medzi vymenovanými kardinálmi sa nachádzala aj nasledujúca hlava Cirkvi, pápež Marinus I.

## Konzistórium v 875
# Kardinál Pietro (?879)
# Kardinál Adriano (??)

## Konzistórium v 876
# Kardinál Walpert (??)

## Konzistórium v 878
# Kardinál Eugenio (?pred 898)

## Konzistórium v 879
# Kardinál Gregorio (?pred 884)
# Kardinál Leone (?pred 928)

## Konzistórium v 880
# Kardinál Marino (?884), neskôr pápež Marinus I.
# Kardinál Giovanni, OSB (?880?)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Hadriánom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Marinom I. (nástupcom)

## Zdroj

Ján 08
Sieň slávy (STVR)

***Sieň slávy*** je slávnostná televízna relácia a talkshow Slovenskej televízie a rozhlasu, ktorá mala premiéru vo štvrtok, 10. októbra 2024, o 20:30 na Jednotke.

Moderátorom relácie je Vladimír Kobielsky a hudobne ho sprevádza skupina Fragile s orchestrom. V každej epizóde Kobielsky privíta jednu významnú slovenskú osobnosť z kultúry alebo športu. Spolu s osobnosťou tiež troch až štyroch hostí, ktorí v jej živote zohrávali dôležitú úlohu.

## Osobnosti uvedené do Siene slávy Slovenskej televízie
* Emília Vášáryová
* Emil Horváth
* Peter Lipa
* Miroslav Žbirka, in memoriam
* Zdenka Studenková
* Stanislav Štepka
* Matej Tóth
* Zuzana Kronerová
* Božidara Turzonovová
* Peter Dvorský
* Kamila Magálová
* Nora Beňačková
* Štefan Margita
* Zuzana Mauréry
* Kamil Peteraj
* František Kovár
* Milan Lasica, in memoriam
* Dominika Cibulková
* Zuzana Kocúriková
* Peter Nagy
* Marián Labuda, in memoriam
* Eva Pavlíková
* Ada Straková 
* Karol Duchoň, in memoriam
* Ladislav Chudík, in memoriam 
* Jozef Golonka 
* Martina Moravcová 
* Juraj Jakubisko, in memoriam 
* Miroslav Noga a Štefan Skrúcaný

## Série

## Externé odkazy a zdroje
*''Sieň slávy'' na STVR
*
* 
* 

Kategória:Televízne relácie Slovenskej televízie
Kategória:Televízne relácie z roku 2024
Zoznam kardinálov vymenovaných Levom VI.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Lev VI. (pápež)|Leva VI. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Levom VI.**

## Menovacia politika
Pápež Lev VI. vymenoval počas svojho 8-mesačného pontifikátu (928929) troch kardinálov. Medzi novovymenovanými prelátmi boli minimálne dvaja kardináli talianskeho pôvodu. Obaja sa neskôr stali pápežmi ako Štefan VII. a Ján XI.

Poslednou doloženou žijúcou osobou, ktorú pápež Lev VI. vymenoval za kardinála, bol neskorší pápež Ján XI. Skonal v januári 936, teda približne 7 rokov po Levovej smrti.

## Konzistórium v 928
# Kardinál Bobone (??)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Stefano (?931), neskôr pápež Štefan VII.
# Kardinál Giovanni (901/906?936), neskôr pápež Ján XI.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom X. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XI. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Lev 06
Zoznam kardinálov vymenovaných Agapetom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Agapet II.|Agapeta II. (Giovanni Battista Cavalieri: *Pontificum Romanorum effigies*, hĺbkotlač, Mestská knižnica v Trente, 1580)]]

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Agapetom II.

## Menovacia politika
Pápež Agapet II. vymenoval počas svojho pontifikátu (946955) piatich kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali s dvojročnou a následne sedemročnou prestávkou. Medzi novovymenovanými prelátmi sa nenachádzala žiadna budúca hlava Cirkvi.

## Konzistórium v 946
# Kardinál Benigno (?pred 960)
# Kardinál Hadamar, OSB (?956)

## Konzistórium v 948
# Kardinál Anastasio (?pred 963)

## Konzistórium v 955
# Kardinál Constantino (?pred 960)
# Kardinál Faustino (?pred 963)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Marinom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XII. (nástupcom)

## Zdroj

Agapet 02
Osudová láska

***Osudová láska*** ( *Mi destino eres tú*) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v roku 2000. Hlavné postavy stvárnili herci Lucero a Jorge Salinas, v záporných rolách účinkovali Jaime Camil, Susana Zabaleta, Julio Alemán a Natalia Streignard. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 10. septembra 2003 do 2. februára 2004.

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 2000
Kategória:Televízne seriály z roku 2000
Kategória:Telenovely Televisy
Kuriková

**Kuriková** () je vrch v severnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Belá, približne  východne od mesta Žilina.

## Poloha
Nachádza sa v severnej polovici Malej Fatry, na západe geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Vrch zasahuje na katastrálne územie obcí Belá a Dolná Tižina v okrese Žilina v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je severozápadne situovaná Belá, severne leží Terchová a západne Dolná Tižina, Krasňany a Varín.
 
## Opis
Kuriková leží v strednej časti Krivánskej Fatry, v rázsoche, ktorá vedie západným smerom z masívu Koniarok () cez Hole () na Vysoký vrch (). Severné svahy masívu klesajú do údolia Malá Bránica, ktorou voda z tejto časti hrebeňa odteká rovnomenným potokom do rieky Varínka v povodí Váhu. Juhozápadne vedie úpätím Belianska dolina, ktorou preteká Beliansky potok, odvodňujúci celú lokalitu. Hrebeň je súčasťou Národného parku Malá Fatra a vedie ním hranica národnej prírodnej rezervácie Prípor. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.

Severným smerom sa nachádza Vysoký vrch (), Kykula (), Dlhý vrch (), Baraniarky () a Žitné (), východne susedí Kraviarske (), Veľký Kriváň (), Pekelník (), Hole () a Koniarky (), južne Malý Kriváň (), Meškalka (), Stratenec () a Suchý () a západne Kopa (), Príslopok (), Prostá () a Bačínsky vrch ().

### Výhľady
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je však možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež blízku Kysuckú vrchovinu a Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný hrebeňom cez Hole () alebo Vysoký vrch ().

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Krivánske Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Belá (okres Žilina)
Kategória:Dolná Tižina
Zoznam kardinálov vymenovaných Formozom

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Formozus|Formoza (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Formozom.**

## Menovacia politika
Pápež Formozus vymenoval počas svojho pontifikátu (891896) 14 kardinálov v troch konzistóriách. Kým dve sa konali na začiatku a na konci jeho vlády, pri treťom sa nezachoval rok konania.

Medzi vymenovanými prelátmi boli aj neskoršie hlavy Cirkvi: pápežmi sa neskôr stal Bonifác VI., Štefan VI., Teodor II. a Ján IX.

## Konzistórium v 891
# Kardinál Silvester (?898)

## Konzistórium v 896
# Kardinál Giovanni (?898)
# Kardinál Benedetto (??)
# Kardinál Martino (??)
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Pasquale (??)
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Leone (??)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Benedetto (??)
# Kardinál Pietro (??)
# Kardinál Bonifacio (?896), neskôr pápež Bonifác VI.
# Kardinál Stefano (?897), neskôr pápež Štefan VI.
# Kardinál Teodoro (?897/898), neskôr pápež Teodor II.
# Kardinál Giovanni, OSB (?900), neskôr pápež Ján IX.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom V. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom IX. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Formozus 01
Anakles

**Anakles**  () môže byť:
*starogrécky hrnčiar, pozri Anakles (hrnčiar)
*starogrécky rytec, pozri Anakles (rytec)
  
## Referencie
Völklingenské železiarne

**Železiarne vo Völklingene** () sa nachádzajú v nemeckej spolkovej krajine Sársko v meste Völklingen, na pravom brehu rieky Sarre, v blízkosti nemecko-francúzskej hranice. Jedná sa o rozsiahly priemyselný areál v ktorom v rokoch 1873 až 1986 fungovala železiareň a súvisiace priemyselné objekty (napr. koksovňa). Svojho času bola železiareň najväčšia v Európe a pracovalo tu až 17 000 zamestnancov.

UNESCO v roku 1994 zapísalo výrobu surového železa v železiarňach Völklingen na zoznam svetového dedičstva ako prvú priemyselnú pamiatku z doby industrializácie. Pamiatka v súčasnosti funguje ako múzeum a je tzv. kotvovým bodom Európskej ceste priemyselného dedičstva. Je chránenou kultúrnou pamiatkou podľa Haagského dohovoru.

## Fotogaléria

Súbor:VH Eingang pano.jpg
Súbor:FrontViewofIronworks.jpg
Súbor:20160813 VoelklingerHuette 15.jpg
Súbor:20160813 VoelklingerHuette 09.jpg


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Nemecku
Kategória:Múzeá v Nemecku
Kategória:Priemyselné stavby v Nemecku
Kategória:Zaniknuté stavby v Nemecku
Kategória:Stavby v Sársku
Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom IV.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Benedikt IV.|Benedikta IV. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom IV.**

## Menovacia politika
Z pontifikátu pápeža Benedikta IV. (900903) je známe len meno jedného kardinála.

## Konzistórium v 903
# Kardinál Cristoforo (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom IX. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom III. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Benedikt 04
David di Donatello

**David di Donatello** je talianska filmová cena, ktorú udeľuje každoročne od roku 1955 asociácia Davida di Donatella, pridružená k Talianskej filmovej akadémii (Accademia del Cinema Italiano). Od roku 2023 existuje 26 kategórií ocenení. Ceny sa považujú za taliansky ekvivalent cien americkej akadémie.

V roku 2024 sa konal 69. ročník odovzdávania filmového ocenenia. Ceny sa udeľujú predovšetkým talianskym filmom, pričom kategória je venovaná aj cudzojazyčným dielam.

V roku 2005 získala filmovú cenu David di Donatello za najlepší ženský herecký výkon vo filme *Cuore Sacro* slovenská herečka žijúca v Taliansku Barbora Bobuľová.

## História
Filmové ceny David di Donatello založil v roku 1955 zakladajúci prezident AGIS (Talianska všeobecná asociácia šoubiznisu), podnikateľ Italo Gemini, s cieľom oceniť to najlepšie z talianskych a zahraničných filmov každého ročníka. Prvýkrát bola udelená v Ríme 5. júla 1956.

Podobné ceny existovali v Taliansku už asi desaťročie, ako napríklad Nastro d'Argento, o ktorých však hlasovali filmoví kritici a novinári. Donatello udeľujú ľudia z filmového priemyslu vrátane hercov, producentov, režisérov, scenáristov a iných spoluúčastníkov.

Po Ríme, v rokoch 1957 až 1980, sa ceremónia konala v Gréckom divadle v Taormine počas Taormina Film Fest. Neskôr dvakrát vo Florencii a nakoniec sa vrátila do Ríma, vždy s podporou prezidenta Talianskej republiky a teraz v spolupráci s oddelením ministerstva kultúry mestskej rady v Ríme.

## Ocenenie
Trofej Davida di Donatella má podobu zlatej sošky Davida, repliky slávnej Donatellovej sochy, na štvorcovom podstavci so zlatou plaketou zaznamenávajúcou kategóriu ocenenia, rok a víťaza.

## Kategórie (výber)
* Donatellov David pre najlepšieho herca
* Donatellov David pre najlepšieho herca vo vedľajšej úlohe
* Donatellov David pre najlepšiu herečku
* Donatellov David pre najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe
* Donatellov David pre najlepšiu zahraničnú herečku

## Galéria

Súbor:Premi vinti da franco zeffirelli, david di donatello 01.jpg|Sošky cien vo vitríne.
Súbor:David di Donatello a Ciampi.jpg|Taliansky prezident Ciampi odovzdáva cenu na slávnostnom odovzdávaní cien v roku 2005.
Súbor:David di Donatello 1961 Sordi Loren Heston.jpg|Alberto Sordi, Sophia Loren a Charlton Heston na David di Donatello v roku 1961.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web 

## Zdroj

Kategória:David di Donatello
Kategória:Filmové ocenenia v Taliansku
Kategória:Kultúra v Taliansku
Kategória:Filmový priemysel
Kategória:Talianske ocenenia
Kategória:Vzniklo v 1955
Ján Hroboň

**Ján Hroboň** (* 23. marec 1967, Revúca) je slovenský evanjelický duchovný, biskup Západného dištriktu Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku.

## Životopis
Narodil sa ako syn farára Jána Bohdana Hroboňa (19382006). Študoval teológiu na Evanjelickej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a na Lutheran Theological Seminary vo Philadelphii. Ordinovaný do duchovnej služby bol v roku 1992. Pôsobil v zboroch v Lazoch pod Makytou, Bratislave, Martine; v roku 2013 sa stal prvým farárom novozaloženého zboru v Bratislave-Dúbravke. V rokoch 20032016 bol činný v redakcii periodika *[[Cirkevné listy]]*.

Na jar 2018 bol zvolený za biskupa Západného dištriktu ECAV; v prvom kole volieb získal 50,38 % hlasov. Do úradu bol uvedený v marci 2019. Jeho prvý mandát skončil v roku 2024. V nových voľbách biskupa bol zvolený na druhé volebné obdobie do roku 2030 so ziskom 55,95 %.

Ján Hroboň je ženatý s Máriou, rod. Fáberovou; majú spolu tri deti – Jána, Miloslava a Katarínu.

## Referencie

Kategória:Slovenskí evanjelickí biskupi
Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Absolventi Evanjelickej bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Revúcej
Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom V.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Benedikt V.|Benedikta V. Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom V.**

## Menovacia politika
Pápež Benedikt V. vymenoval počas svojho pontifikátu (964965) štyroch kardinálov. Medzi vymenovanými prelátmi sa nachádzala aj budúca hlava Cirkvi Ján XIII.

## Konzistórium v 964
# Kardinál Giovanni (?972), neskôr pápež Ján XIII.
# Kardinál Giovanni (?pred 993)

## Konzistórium v 965
# Kardinál Bonifacio (??)
# Kardinál Gianvier (?pred 1012)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XII. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIII. (nástupcom)

## Zdroj

Benedikt 05
Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom V.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Gregor V. (pápež)|Gregora V. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom V.**

## Menovacia politika
Pápež Gregor V. vymenoval počas svojho pontifikátu (996999) 13 kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali každý rok. Počas najväčšieho konzistória vymenovala hlava Cirkvi až 9 prelátov.

Medzi vymenovanými hodnostármi boli aj dvaja budúci pontifikovia Ján XVII. a kardinál Gerbert, ktorý si zvolil meno Silvester II.

## Konzistórium v 996
# Azzone (?998)
# Giovanni (?1001)
# Pietro (?1015)
# Giovanni (??)
# Pietro (??)
# Giovanni Filagato, OSB (?1001), neskôr protipápež Ján XVI.
# Siccone (?1003), neskôr pápež Ján XVII.
# Suidger von kardinál Morsleben und Hornburg (?1047)
# Amico (??)

## Konzistórium v 997
# Benedetto (?pred 1015)

## Konzistórium v 998
# Gregorio (?pred 1003)
# Benedetto (?pred 1001)
# Gerbert, OSB (945/950?1003), neskôr pápež Silvester II.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XV. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Silvestrom II. (nástupcom)

## Zdroj

Gregor 05
Nikosthenes (hrnčiar)

[náhľad|Nikosthenova čiernofigúrová [amfora, cca 530 – 520 pred Kr., Museo nazionale etrusco di Villa Giulia]]
**Nikosthenes** () bol grécky hrnčiar, činný približne v rokoch 545 až 510 pred Kr.
 
Nikosthenes bol aténsky hrnčiar, ktorý vlastnil veľkú hrnčiarsku dielňu. Nikosthenes sa podpísal vždy ako hrnčiar (ΝΙΚΟΣΘΕΝΕΣ ΕΠΟΙΕΣΕΝ = vyrobil to Nikosthenes ) na približne 170 váz rôznych tvarov (najmä na čiernofigúrové vázy), na viac váz než ktorýkoľvek iný umelec. Nikosthenova dielňa bola jedna z prvých, kde sa vázy začali zdobiť novou červenofigúrovou technikou. Nikosthenes sa možno učil u Anakla, ktorý patril medzi „majstrov malých čaší“, t. j. tvorcov čaší (kylikes), s ktorým sa ako výrobca podpísal na čašu, vystavenej v Berlíne (Band kylix, Antikensammlung Berlin, F 1801). Zamestnával množstvo významných maliarov, medzi ktorých patril Lydos, Maliar N a maliari červenofigúrových váz Oltos a Psiax. Jeho mladším partnerom mohol byť Pamfaios, ktorý následne prevzal jeho dielňu.
 
Nikosthenes sa zjavne špecializoval na výrobu váz pre export (hlavne do Etrúrie). Jeho hrnčiarska dielňa vynikala záujmom o technické novinky, ale zdobené gréckymi maliarskymi technikami (čiernofigúrovou, červenofigúrovou alebo Sixovou technikou) navrhnutých tak, aby oslovili najmä etruský trh. Svedčí o tom veľký počet amfor, charakteristických pre jeho dielňu, takzvaných „Nikosthenových amfor“ (je ich okolo päťdesiat). Takmer všetky tieto amfory sa našli v archeologickej lokalite Caere (pri meste Cerveteri v regióne Lazio) a okolí. Tvar Nikosthenovej amfory bol zhotovený po vzore amfory bucchero (amfory so širokými páskovými uchami a baňatým telom) s čiernym lesklým povrchom typickom pre etruskú keramiku Ďalšou vázou z jeho hrnčiarskej dielne bol *Nikosthenov [[Pyxis (keramika)|pyxis]]*, kyathos (čiernofigúrový kyathos, naberačka s dlhším uškom ) a psyktér.
 

Amphora MET 96990a.jpg|Etruská *bucchero* amfora, cca 560–520 pred Kr., Metropolitan Museum of Art 96.9.90, New York
Pittore di nikosthenes, coppa attica con coperchio, 530-520 ac ca., dalla tomba dei vasi greci alla banditaccia.jpg|náhľad|Červenofigúrový pyxis od hrnčiara Nikosthena, maliar: Nikosthenov maliar, cca 530 – 520 pred Kr., Museo nazionale etrusco di Villa Giulia 20749, Rím
Potter Nikosthenes - ABV 229 - Herakles and Kyknos - fight - London BM - 1842-0407-17 - 06.jpg|Čiernofigúrový volutový kratér signovaný Nikosthenom, British Museum 1842,0407.17, Londýn
Potter Nikosthenes - ABV 231 5 - panthers attacking deer - lions attacking deer - Firenze MAN 3888 - 01.jpg|Čiernofigúrový kylix s očami signovaný hrnčiarom Nikosthenom, Museo Archaeologico Nazionale 3888, Florencia
Red-figure kantharos erotic scenes (Boston MFA 95.61).jpg|Červenofigúrový kantharos od hrnčiara Nikosthena, Museum of Fine Arts 95.61, Boston

 
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Hrnčiari starovekého Grécka
Vysoký vrch (1 050 m n. m.)

**Vysoký vrch** () je vrch v severnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Belá, približne  východne od mesta Žilina.

## Poloha
Nachádza sa v severnej polovici Malej Fatry, na západe geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územie obcí Belá a Dolná Tižina. Najbližším sídlom je severozápadne situovaná Belá, severovýchodne sa nachádza Terchová a západne Dolná Tižina, Krasňany a Varín.
 
## Opis
Vysoký vrch leží na západe strednej časti Krivánskej Fatry, v rázsoche, ktorá vybieha z Koniarok () v hlavnom hrebeni západným smerom cez Hole () a Kurikovú () a následne sa stáča na severozápad. Východne vedie dolina Malá Bránica, ktorou voda z priľahlej časti odteká rovnomenným potokom do rieky Varínka v povodí Váhu. Juhozápadne sa nachádza Belianska dolina, ktorou vodu odvádza Beliansky potok. Hrebeň je súčasťou Národného parku Malá Fatra a nevedie ním značená turistická trasa.

Západným smerom sa nachádza Požeha (), Želehosť (), Bačínsky vrch () a Jedľovina (), južným Prostá (), Príslopok (), Stratenec (), Meškalka (), Malý Kriváň () a Kuriková (), východným Koniarky (), Pekelník (), Veľký Kriváň (), Hole (), Kraviarske (), Žitné () a Baraniarky () a severným Sokolie (), Dlhý vrch (), Okrúhlica (), Kykula () a Magura ().

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež blízku Kysuckú vrchovinu a Žilinskú kotlinu, pri priaznivých podmienkach aj Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný hrebeňom cez Hole () a Kurikovú (), alebo Kykulu ().

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Krivánske Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Belá (okres Žilina)
Kategória:Dolná Tižina
Renáta Vinczeová

Ing. **Renáta Vinczeová** (rod. Borošová; * 26. marec 1970, Prešov) je prvou ženou zvolenou za generálnu dozorkyňu Evanjelickej cirkvi augsburského vierovyznania na Slovensku.

## Životopis
Narodila sa na východnom Slovensku v meste Prešov. Pokrstená bola v roku 1970 v Opinej a v roku 1984 bola v Opinej konfirmovaná. V rokoch 19841988 vyštudovala Strednú ekonomickú školu v Prešove a v rokoch 19881992 študovala na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, Fakulta riadenia, odbor Ekonomické informácie a kontrola (neskôr účtovníctvo-audítorstvo). Vysokú školu ukončila v roku 1992 štátnou záverečnou skúškou s titulom Ing.

Po ukončení vzdelania sa istú dobu venovala účtovníctvu, neskôr pracovala v leasingovej spoločnosti a v posledných rokoch pracuje ako maklérka v oblasti sprostredkovania poistenia a zaistenia.

V roku 1990 sa v Prešove vydala za Viktora Vinczeho. Spoločne majú dvoch synov Viktora a Tomáša.

## Pôsobenie v ECAV
Ako členka cirkevného zboru Diakovce bola v roku 2001 zvolená za zborovú dozorkyňu a od roku 2011 je členkov speváckeho zboru Krédo.

V roku 2008 do 2011 bola členka seniorátneho presbyterstva Dunajsko-nitrianského seniorátu (skr. DNS). Od roku 2011 do roku 2018 bola zástupkyňou seniorátneho dozorcu DNS. V roku 2018 do roku 2020 bola seniorátnou dozorkyňou DNS a od roku 2020 je znova členkou seniorátneho presbyterstva DNS.

V Západnom dištrikte ECAV (skr. ZD ECAV) bola v rokoch 20182020 zástupkyňou dištriktuálneho dozorcu ZD ECAV. A v roku 2020 bola zvolená za dištriktuálnu dozorkyňu ZD ECAV.

Z titulu funkcie bola v rokoch 20182020 členka generálneho presbyterstva ECAV, následne od roku 2021 zástupkyňa generálneho dozorcu ECAV a v roku 2022 bola v druhom kole volieb zvolená za generálnu dozorkyňu ECAV so ziskom 59,99 % hlasov.

18. februára 2023 bola v Nitre slávnostne inštalovaná generálnym biskupom ECAV Ivanom Eľkom na zvolenú funkciu.

## Priebeh volieb
Volebné konventy sa v cirkevných zboroch uskutočnili v termínoch: 30. októbra 2022, 6. novembra 2022 a 13. novembra 2022. Sčítacia komisia tvorená členmi generálneho presbyterstva ECAV, ktorej predsedal Ing. Roman Žilinčík, sa stretla na Generálnom biskupskom úrade v Bratislave, aby v termíne stanovenom v schválenom harmonograme volieb (2. december 2022), otvorila obálky s výsledkami hlasovania konventuálov jednotlivých cirkevných zborov Západného a Východného dištriktu ECAV.

O funkciu generálneho dozorcu ECAV sa v II. kole voľby uchádzali: Ing. Renáta Vinczeová a PhDr. Marián Damankoš, PhD. Kandidát Marián Damankoš vo voľbách získal podporu 26,53 % konventuálov.

## Referencie

Kategória:Evanjelická cirkev na Slovensku
Kategória:Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Prešova
Zoznam kardinálov vymenovaných Paschalom I.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Paschal I.|Paschala I. (Giovanni Battista Cavalieri: *Pontificum Romanorum effigies*, hĺbkotlač, Mestská knižnica v Trente, 1580)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Paschalom I.**

## Menovacia politika
Pápež Paschal I. vymenoval počas svojho pontifikátu (817824) piatich kardinálov. Prvé tri konzistóriá sa konali s trojročným a ročným odstupom, dátum štvrtého konzistória však nie je známy.

Spomedzi týchto kardinálov vzišli dvaja neskorší pápeži Valentín a Sergius II. Poslednou  doloženou žijúcou osobou, ktorú pápež Paschal I. vymenoval za kardinála, bol kardinál Sergio, neskorší pápež Sergius II. Skonal 27. januára 847, teda 22 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 820
# Kardinál Valentino (?827), neskôr pápež Valentín

## Konzistórium v 823
# Kardinál Giovanni (?826)

## Konzistórium v 824
# Kardinál Sisinnius (??)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Sergio (785/795847), neskôr pápež Sergius II.
# Kardinál Teodoro (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom III. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Eugenom II. (nástupcom)

## Zdroj

Paschal 01
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom IX.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Ján IX. (pápež)|Jána IX. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Jánom IX.**

## Menovacia politika
Pápež Ján IX. vymenoval počas svojho pontifikátu (898900) piatich kardinálov v dvoch konzistóriách, ktoré sa konali s dvojročným odstupom. Medzi vymenovanými prelátmi sa nachádzala aj neskoršia hlava Cirkvi, pápež Lev V.

## Konzistórium v 898
# Kardinál Stefano (?pred 900)
# Kardinál Pietro (?po 898)
# Kardinál Leone (?903), neskôr pápež Lev V.

## Konzistórium v 900
# Kardinál Guido (?pred 946)
# Kardinál Cristoforo (?904), neskorší protipápež

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Formozom (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom IV. (nástupcom)

## Zdroj

Ján 09
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIV.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Ján XIV. (pápež)|Jána XIV. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIV.**

## Menovacia politika
Pápež Ján XIV. počas svojho 8-mesačného pontifikátu (983984) vymenoval iba jedného kardinála.

## Konzistórium v 984
# Kardinál Giovanni (?pred 997)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom VII. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XV. (nástupcom)

## Zdroj

Ján 14
Zoznam kardinálov vymenovaných Marinom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Marinus II.|Marina II. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Marinom II.**

## Menovacia politika
Pápež Marinus II. vymenoval počas svojho pontifikátu (942946) troch kardinálov v jednom konzistóriu neznámeho dátumu.

Všetci novovymenovaní boli talianskeho pôvodu. Medzi nimi sa nachádzali aj dve budúce hlavy Cirkvi: Agapet II. a kardinál Ottaviano, ktorý si zvolil meno Ján XII. Druhý menovaný bol zároveň poslednou doloženou žijúcou osobou, ktorú pápež Marinus II. vymenoval za kardinála. Skonal 14. mája 964, teda približne 4 roky po pontifikovej smrti.

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Agapito (?955), neskôr pápež Agapet II.
# Kardinál Bonifazio (??)
# Kardinál Ottaviano (937?964), neskôr pápež Ján XII.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom VIII. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Agapetom II. (nástupcom)

## Zdroj

Marinus 02
Deutscher Filmpreis

**Deutscher Filmpreis** (Nemecká filmová cena), často označovaná ako **Lola**, je nemecké filmové ocenenie, ktorá sa udeľuje od roku 1951 a je považované za najprestížnejšie ocenenie pre nemecký film. Nemecká filmová cena sa udeľuje každoročne na jar či leto, vysiela sa striedavo na ARD a ZDF a produkuje ju Deutsche Filmakademie Production GmbH, dcérska spoločnosť Nemeckej filmovej akadémie.

Symbolom filmovej ceny je zlatá soška Lola, ktorá sa udeľuje víťazom jednotlivých kategórií. V kategórii „Najlepší hraný film“ je tiež ocenený účastník bronzom a striebrom.

Posledné odovzdávanie cien (74. ceremoniál) sa konal 3. mája 2024.

## História
Cena bola vytvorená v roku 1951 federálnym ministerstvom vnútra a prvýkrát bola udelená počas Berlínskeho filmového festivalu. Od roku 1999 sa víťazom rôznych kategórií udeľuje soška LOLA. Názov odkazuje na rolu Marlene Dietrich vo filme *Der blaue Engel* (1930).

Nemecká filmová cena bola s celkovou výhrou takmer tri milióny eur najhodnotnejšou nemeckou kultúrnou cenou. Od roku 2025 už nebude dotovaná, čím sa zosúladí s ostatnými medzinárodnými filmovými cenami.

## Ocenenie
Cena sa pôvodne udeľovala v niekoľkých rôznych formách, vrátane ceny Goldene Schale za najlepší celovečerný hraný film a filmových pások v zlatej a striebornej farbe.

Od roku 1999 sa ako trofej udeľuje soška v podobe ženskej postavy v štýle Art deco obalená štylizovanou filmovou páskou. Na základe úlohy Marlene Dietrichovej Loly vo filme *Der blaue Engel* (*Modrý anjel*) ako aj rovnomenného filmu od Rainera Wernera Fassbindera z roku 1981, dostala cena názov Lola*.*

## Kategórie (výber)
* Najlepší hraný film
* Najlepší dokumentárny film
* Najlepší detský film
* Najlepší režisér
* Najlepší scenár
* Najlepšia herečka
* Najlepší herec
* Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe
* Najlepší herec vo vedľajšej úlohe
* Najlepšia kamera
* Najlepšia strih
* Najlepšie kostýmy
* Najlepšia výprava
* Najlepší zvuk
* Najlepší make-up
* Najlepšie vizuálne efekty a animácie

## Galéria

Súbor:Bambi- and other Awards.jpg|Cena Lola (vpravo) sa udeľuje od roku 1999.
Súbor:Bundesarchiv B 145 Bild-F081356-0017, Deutscher Filmpreis "Das Goldene Filmband".jpg|Trofej z rokov 1951 až 1998.
Súbor:Deutscher Filmpreis Juni 2022 1.jpg|Vlajky zobrazujúce filmovú cenu.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web

## Zdroj

Kategória:Deutscher Filmpreis
Kategória:Filmové ocenenia v Nemecku
Kategória:Filmový priemysel
Kategória:Kultúra v Nemecku
Kategória:Nemecké ocenenia
Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom VII.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Benedikt VII.|Benedikta VII. (Giovanni Battista Cavalieri: *Pontificum Romanorum effigies*, hĺbkotlač, Mestská knižnica v Trente, 1580)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom VII.**

## Menovacia politika
Pápež Benedikt VII. vymenoval počas svojho pontifikátu (974983) piatich kardinálov. Kým pri prvých troch konzistóriách je známy rok, posledné konzistórium je neurčeného dátumu.

Pontifex vymenoval minimálne troch kardinálov talianskeho pôvodu. Medzi novovymenovanými prelátmi sa nachádzali aj dve neskoršie hlavy Cirkvi: kardinál Canepanova ako pápež Ján XIV. a pápež Ján XV. Ten bol zároveň aj doloženou žijúcou osobou, ktorú pápež Benedikt VII. vymenoval za kardinála. Skonal 30. apríla 996, teda skoro 13 rokov po Benediktovej smrti. 

## Konzistórium v 975
# Kardinál Leone (?po 980)

## Konzistórium v 981
# Pietro kardinál Canepanova (?984), neskôr pápež Ján XIV.

## Konzistórium v 982
# Kardinál Werinhar, OSB (?982)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Giovanni (?985), neskôr pápež Ján XV., umrel však pred intronizáciou
# Kardinál Giovanni (?996), neskôr pápež Ján XV.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIII. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIV. (nástupcom)

## Zdroj

Benedikt 07
Škaredá Betty II: Ecomoda

***Škaredá Betty II: Ecomoda*** () je pokračovanie telenovely Škaredá Betty, natočené v rokoch 2001 – 2002 pre RCN Televisión. Prináša príbeh manželského života Armanda a Betty, ako aj nové príbehy s ich rodičmi a novými postavami. Jeho hlavnou zápletkou je budúci vzťah medzi módnymi spoločnosťami Ecomoda, Fashion Group a návrhárom Hugom Lombardim.

Hlavné postavy stvárnili herci Ana María Orozco a Jorge Enrique Abello. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 4. decembra 2003 do 26. januára 2004.

## Obsadenie
* Ana María Orozco – *Beatriz Aurora „Betty“ Pinzón Solano de Mendoza*
* Jorge Enrique Abello – *Armando Mendoza*
* Lorena Meritano – *Gabriela Garza*
* Geoffrey Deakin – *Kenneth Johnson*
* Mario Duarte – *Nicolás Mora Cifuentes*
* Julián Arango – *Hugo Lombardi*
* Luis Mesa – *Daniel Valencia*
* Ricardo Vélez – *Mario Calderón*
* Adriana Franco – *Julia Solano Galindo de Pinzón*
* Jorge Herrera – *Hermes Pinzón Galarza*
* Julio César Herrera – *Freddy Stewart Contreras*
* Dora Cadavid – *Inés „Inesita“ Ramírez*
* Estefanía Gómez – *Aura María Fuentes Rico*
* Paula Peña – *Sofía López ex de Rodríguez*
* Luces Velásquez – *Bertha García de González*
* Marcela Posada – *Sandra Patiño*
* María Eugenia Arboleda – *Mariana Valdez*
* Alberto León Jaramillo – *Saúl Gutiérrez*
* Martha Isabel Bolaños – *Jenny García „La Impulsadora“ alebo „La Pupuchurra“*
* David Ramírez – *Wilson Sastoque Mejía*
* Paula Daniela Yepes – *María Camila Mendoza Pinzón (dcéra Armanda y Betty)*
* Raúl Santa – *Efraín Rodríguez „El Cheque“*
* María Margarita Giraldo – *Eugenia Cifuentes de Mora*
* Patrick Delmas – *Michel Doinel*
* Vilma Vera – *Maruja Bravo de Gutiérrez*
* Celmira Luzardo – *Doña Catalina Angel*
* Cristina Penagos – *Doña Blanquita*
* Laura Suárez – *Natasha Gutiérrez*
* Paola Turbay – *ako ona sama*
* Sofía Vergara – *ako ona sama*
* Andrea Serna – *ako ona sama*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Kolumbijské telenovely
Kategória:Telenovely z 2001
Kategória:Televízne seriály z roku 2001
Kategória:Telenovely televízie RCN Televisión
Zoznam kardinálov vymenovaných Levom VII.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Lev VII.|Leva VII. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Levom VII.**

## Menovacia politika
Pápež Lev VII. vymenoval počas svojho pontifikátu (936939) iba jedného kardinála. Tento prelát talianskeho pôvodu sa neskôr stal pápežom Štefanom VIII. Skonal v roku 942, teda približne tri roky po Levovej smrti.

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Stefano (?942), neskôr pápež Štefan VIII.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XI. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom VIII. (nástupcom)

## Zdroj

Lev 07
Zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom I.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Mikuláš I. (pápež)|Mikuláša I. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom I.**

## Menovacia politika
Pápež Mikuláš I. vymenoval počas svojho pontifikátu (858867) deviatich kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali s ročnou a trojročnou prestávkou.

Medzi vymenovanými prelátmi sa nachádzali aj traja ďalší pápeži talianskeho pôvodu: Formozus, Ján VIII. a Roman. Jeden kardinál sa svojej hodnosti vzdal.

## Konzistórium v 863
# Kardinál Leone (?867)

## Konzistórium v 864
# Kardinál Formoso (?896); neskôr pápež Formozus

## Konzistórium v 867
# Kardinál Gauderico, OSBCas. (??), kardinálskej hodnosti sa vzdal v roku 879
# Kardinál Leone (??)
# Kardinál Leone (??)
# Kardinál Leo (?pred 872)
# Kardinál Paolo (?pred 872)
# Kardinál Romano (?897), neskôr pápež Roman
# Kardinál Giovanni (?882), neskôr pápež Ján VIII.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom IV. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Hadriánom II. (nástupcom)

## Zdroj

Mikuláš 01
Enrico Feroci

**Enrico Feroci** (* 27. august 1940, Pizzoli, Talianske kráľovstvo) je taliansky rímskokatolícky kňaz, ktorý bol v rokoch 20092018 riaditeľom diecéznej charity Rímskej diecézy. Svoju kariéru strávil v Rímskej diecéze, kde plnil pastoračné úlohy a podieľal sa na správe diecézy.

Pápež František ho povýšil do hodnosti kardinála 28. novembra 2020. V očakávaní tohto konzistória prijal 15. novembra 2020 biskupskú vysviacku.

## Životopis
Enrico Feroci sa narodil 27. augusta 1940 v obci Pizzoli. Ako jedenásťročný vstúpil do Pápežského rímskeho menšieho seminára a po strednej škole pokračoval v rímskom veľkom seminári. Za kňaza bol vysvätený 13. marca 1965. Rok pôsobil ako asistent v Pápežskom rímskom seminári a potom v rokoch 1966 až 1968 vo Veľkom seminári, keď sa vrátil do menšieho seminára ako prorektor.

V roku 1976 sa stal farským vikárom kostola San Frumenzio ai Prati Fiscali a túto úlohu vykonával až do roku 1980, keď sa stal farárom tej istej farnosti. Mnoho volebných období bol prefektom prefektúry IX, členom Rady prefektov, Presbyterálnej rady, Hospodárskej rady, kolégia konzultorov Rímskej diecézy. Jeho aktivity zahŕňali prácu na synode Rímskej cirkvi v rokoch 1987 až 1992 a na mestskej misii, ktorá predchádzala jubileu 2000.

1. júla 2004 sa stal farárom v Sant'Ippolito na Piazzale delle Province. Kardinál-vikár Agostino Vallini ho 1. septembra 2009 vymenoval za riaditeľa Diecéznej charity a v tejto funkcii bol aj prezidentom nadácie „Caritas Roma“ a nadácie „Salus Popoli Romani“. Od 17. decembra 2011 je poradcom Pápežskej rady pre pastoráciu migrantov a cestujúcich.

Kardinál-vikár Angelo De Donatis ho 10. novembra 2017 vymenoval za predsedu Verejného duchovného združenia oblátov Synov Panny Márie Božskej lásky, rektora Svätyne Panny Márie Božskej lásky a od 1. septembra 2018 za rektora farnosti Panny Márie Božej lásky. Vymenoval ho za kanonika a camerlenga baziliky svätého Jána v Lateráne.

Dňa 1. septembra 2019 bol vymenovaný za farára Farnosti Svätyne Panny Márie Božej lásky v Castel di Leva.

## Kardinál
Pápež František 25. októbra 2020 oznámil, že počas konzistória 28. novembra 2020 vymenuje Ferociho za kardinála. V očakávaní tohto konzistória, v súlade s požiadavkou, aby biskupmi boli všetci kardináli, prijal sv. biskupské vysvätenie vo svojom farskom kostole od kardinála Angela De Donatisa 15. novembra, čím sa stal titulárnym arcibiskupom v Passo Corese v Latiu. Spolusvätiteľmi boli arcibiskup Claudio Maria Celli a Vincenzo Apicella, biskup z Velletri-Segni. Na tomto konzistóriu ho pápež František ustanovil kardinálom diakonom v Santa Maria del Divino Amore a Castel di Leva, jeho farskom kostole, z ktorého pápež zároveň urobil titulárny kostol.

Feroci bol prvým kňazom Rímskej diecézy, ktorého prijal pápež František po svojom zvolení za pápeža 13. marca 2013.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski kardináli
Kategória:Talianski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Osobnosti z Abruzza