open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Santorín

náhľad|Poloha ostrova
thumb|right|Skupina Santorín na družicovom zábere
**Santorín** (normovaný slovenský názov) alebo **Santorin** (novogr. Σαντορίνη – transkripcia *Sandorini* alebo alternatívne *Sadorini*, transliterácia *Santorini*) alebo **Thira** (novogr. Θήρα – Thira), resp. v staroveku **Théra** (starogr. Θήρα), je ostrov v Grécku, na juhu súostrovia Kyklady na rozhraní Egejského a Krétskeho mora, asi  severne od Kréty a  juhovýchodne od Atén. Spolu s okolitými ostrovmi a ostrovčekmi Thirassia, Nea Kameni a Palea Kameni je zvyškom veľkého sopečného ostrova, ktorého centrálna časť bola okolo roku 1590 pred Kr. (donedávna sa udával skôr rok 1630 pred Kr. a tradične sa udával rok 1500 pred Kr.) zničená mohutným výbuchom.

## Geografia
Hlavným a najväčším ostrovom, obopínajúcim oblúkovito celý sever, východ a juh súostrovia je *Thira*, na severozápade. Jeho náprotivok tvorí ostrov *Thirasia* a obvod na západe uzatvára ostrovček *Aspronisi*. Uprostred medzi nimi leží dvojica ostrovov *Nea Kameni* a *Palea Kameni*. Z vonkajšej strany sa povrch od pobrežia dvíha postupne, smerom dovnútra kaldery spadajú do mora 200 až  vysoké skalné steny. Celková rozloha je  a najvyšší vrchol *Profitis Ilias* meria  nad hladinou mora. Súostrovie má približne 10 000 stálych obyvateľov a je významným strediskom turistického ruchu.

## Geológia

K sopečnej erupcii, ktorá zničila pôvodný ostrov došlo okolo roku 1600 pred Kr. Bol to pravdepodobne jeden z najsilnejších sopečných výbuchov, ktoré človek pozná. Výbuch sopky pokryl viac ako päťdesiatmetrovou vrstvou jemnej pemzy prosperujúce mesto neďaleko dnešnej dedinky Akrotiri. V šesťdesiatych rokoch 20. storočia ho začal odhaľovať archeológ Spyridon Marinatatos, ktorý tu v roku 1974 tragicky zahynul.
 
Svojou silou mnohonásobne prevýšil slávny výbuch sopky Krakatoa v roku 1883 (podľa niektorých odhadov až stokrát). Klimatickým zmenám, ktoré vyvolal a vlnám cunami sa pripisuje pád minojskej kultúry. Katastrofa sa niekedy považuje za zdroj povesti o zničení Atlantídy.

|thumb|center|600px

## Iné projekty

Kategória:Ostrovy Grécka
Kategória:Prírodné katastrofy
Kategória:Ostrovy Egejského mora
Kategória:Súostrovia Stredozemného mora
Kategória:Kyklady
Daphnis (mesiac)

**Daphnis** alebo **Dafnis** alebo **Saturn XXXV** je prirodzený satelit planéty Saturn. Bol objavený výskumným tímom projektu Cassini 6. mája 2005 a dostal dočasné označenie **S/2005 S 1** až do roku 2006, kedy bol pomenovaný.

Daphnis má v priemere 6 až 8 km a obieha v Keelerovej medzere vo vnútri  prstenca A. Má takmer nulovú excentricitu a inklináciu a albedo 50 %.

Inklinácia a excentricita Daphnisovej obežnej dráhy sú veľmi malé, ale rozlíšiteľné od nuly. Jeho excentricita spôsobuje zmenu vzdialenosti od Saturnu približne o 9 km a jeho excentricita stúpanie a klesanie približne o . Keelerova medzera vo vnútri obežnej dráhy Daphnisa je široká približne .

## Pozri aj
* Saturn
* Mesiace Saturna
* Prstence Saturna

## Externé odkazy
* IAUC 8524: S/2005 S 1; V2361 Cyg; C/1998 U7  (objav) 
* Objav sondy Cassini  
* Obežné dráhy malých satelitov Saturna 
* Objav Saturna XXXV  

## Zdroj

[thumb|left|500px|Keď je [Saturn blízko rovnodennosti, tiene, ktoré hádže na prstence zvýrazňujú vlny spôsobené mesiacom Daphnis.]]

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2005
S/2004 S 6

**S/2004 S 6** je dočasné označenie prachovitého objetku objehajúceho okolo planéty Saturn v tesnej blízkosti prstenca F. Nie je isté či ide iba o dočasný zhluk prachu alebo o pevné teleso.

Prvýkrát bol pozorovaný vedcami z misie Cassini-Huygens 28. októbra 2004 a predstavený 8. novembra toho istého roku. Bol pozorovaný aj z vonkajšej, aj z vnútornej strany prstenca F, z čoho vyplýva, že jeho obežná dráha sa prelína z prstencom. Podrobné výpočty ukázali, že teleso periodicky prechádza materiálom prstenca, až 1,5 km do najtenšieho jadra. Predpokladá sa, že špirálová štruktúra prstenca je dôsledom tohto prelínania sa.

Prachové halo okolo objektu je veľké približne . Pevný objekt, ak nejaký existuje, nebude väčši ako 3 –  v priemere. V roku 2008 sa zistilo, že pre správanie sa prstenca F je potrebné blízke pevné teleso.

## Pozri aj
* Saturn
* Mesiace Saturna
* Prstence Saturna

## Zdroj

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
S/2004 S 4

**S/2004 S 4** je dočasné označenie nepotvrdeného objektu objehajúceho okolo planéty Saturn z vnútornej strany prstenca F, ktorý bol objavený 21. júna 2004. Objavil ho J. N. Spitale počas potvrdzovania obežnej dráhy iného objektu, S/2004 S 3. Oznámený bol 9. septembra 2004.

Aj napriek ďalším pokusom o jeho pozorovanie, už nebol znova nájdený. Je pravdepodobné, že išlo o dočasné nahromadenie materiálu, ktoré sa časom rozpadlo. Objekty S3 a S4 môžu byť v skutočnosti jediným objektom, ktorý objeha v prstenci F. Ten istý objekt môže objehať s mierne zmenenou inklináciou a tým viac nemusí prechádzať cez materiál prstenca.

## Pozri aj
* Saturn
* Mesiace Saturna
* Prstence Saturna

## Zdroj

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
S/2004 S 3

**S/2004 S 3** dočasné označenie objektu objehajúceho okolo planéty Saturn za vonkajšou hranou prstenca F, ktorý bol objavený 21. júna 2004. Objavil ho tím sondy Cassini-Huygens a ohlásený bol 9. septembra 2004.

Aj napriek ďalším pokusom o jeho pozorovanie, už nebol znova nájdený. Je pravdepodobné, že išlo o dočasné nahromadenie materiálu, ktoré sa časom rozpadlo. Ďalší objekt, S/2004 S 4, bol objavený o 5 hodín neskôr, ale tentokrát vo vnútri prstenca. Z dôvodu roydielneho umiestnenia dostal nové označenie, aj keď možnosť, že ide o jediný objekt ktorý križuje prstenec je tiež pravdepodobná.

Ak ide o skutočný pevný objekt, S/2004 S 3 bude mať priemer 3 – 5 km. Môže ísť o pastiersky mesiac k prstencu F.

## Pozri aj
* Saturn
* Mesiace Saturna
* Prstence Saturna

## Externé odkazy
* Cassini-Huygens, objavy v okolí prstenca F v roku 2004  
* Cassini-Huygens Multimedia: Záhada mesiaca 

## Zdroj

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
S/2003 J 2

**S/2003 J 2** je nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený 4. marca 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity pod vedením Scotta S. Shepparda a Davida C. Jewitta. Od roku 2006 je pokladaný za najvzdialenejší známy Jupiterov mesiac.

S/2003 J 2 má v priemere ~2 km. Jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 29,54&nbsp;Gm (0,1975&nbsp;AU). Okolo materskej planéty obieha v retrográdnom smere s periódou 980&nbsp;dní. Dráha zviera s rovinou ekliptiky uhol 154° a s rovinou Jupitera 152°. Jej výstrednosť je 0,2255. Nepatrí do žiadnej rodiny satelitov Jupitera.

Hranice Jupiterovho gravitačného vplyvu sú definované Hillovou sférou, ktorej polomer je 52&nbsp;Gm (0,35&nbsp;AU). Retrográdne mesiace s osou nad 67&nbsp;% Hillov polomer sú pokladané za stabilné. V budúcnosti je pravdepodobné, že sa objavia ďalšie mesiace Jupitera ešte vo väčších vzdialenostiach.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera

## Externé odkazy

* IAUC 8087: Satelity Jupitera 
* Vlastné obežné prvkyNASA 
* MPEC 2003-E11 : S/2003 J 1, 2003 J 2, 2003 J 3, 2003 J 4, 2003 J 5, 2003 J 6, 2003 J 7 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
S/2003 J 12

**S/2003 J 12** je označenie jedného z prirodzených satelitov planéty Jupiter, a je to najmenší známy mesiac slnečnej sústavy. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom.

S/2003 J 12 má približný priemer 1 km, a obežnú dráhu okolo planéty vo vzdialenosti 17,883 Gm raz za 489.72 dní, inklináciu 143° k ekliptike aj k rovníku Jupitera), má retrográdny smer s excentricitou 0,4920.

Je to najvnútornejší z vonkajších nepravidelných Jupiterových mesiacov, pričom nepatrí do žiadnej skupiny (rodiny).

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera

## Externé odkazy
* Obežné parametre planetárnych satelitov 
* S/2003 J 9, 2003 J 10, 2003 J 11, 2003 J 12; S/2003 J 1, 2003 J 6 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
Bebhionn (mesiac)

**S/2004 S 11** je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
S/2004 S 13

**S/2004 S 13** je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
Aegir (mesiac)

**Aegir** (predbežné označenie)**S/2004 S 10** je jedným z prirodzených satelitov planéty Saturn.

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
Fornjot (mesiac)

**Fornjot** alebo **Saturn XLII** (dočasné označenie **S/2004 S 8**) je prirodzeným satelitom planéty Saturn. 4. mája 2005 ho objavili Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna a Brian G. Marsden. V priemere má približne 6 km a Saturn objeha vo vzdialenosti 23 609 Mm raz za 1354 dní s inklináciou 168° k ekliptike (168° k rovníku Saturna) v retrográdnom smere s excentricitou 0,186. Jeho meno je prevzaté z nórskej mytológie.

## Pozri aj
* Saturn
* Mesiace Saturna
* Prstence Saturna

## Externé odkazy
* Inštitút astronómie – Dáta o mesiacoch Saturna 
* Nové mesiace Saturna 
* IAUC 8523: ''Nové satelity Saturna'' 
* MPEC 2005-J13: ''Dvanásť nových satelitov Saturna'' 
* IAUC 8826: ''Satelity Jupitera a Saturna'' 

## Zdroj

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
Agostino Carracci

**Agostino Carracci** (alebo **Caracci**) (* 16. august 1557, Bologna, Taliansko – † 22. marec 1602, Parma) bol taliansky maliar a grafik.

Prispel k vyzdobeniu skoro všetkých veľkolepých palácov v Bologni. 
Bol majstrom rytiny a zaviedol takzvaný *široký štýl* s hrubými veľkorysými vrypmi.

## Pozri aj
* Annibale Carracci
* Lodovico Carracci

## Erotické medirytiny

Súbor:Carracci Jupiter et Junon.jpg|Jupiter a Juno 
Súbor:Carracci Antoine et Cleopatre.jpg|Antonius a Cleopatra
Súbor:Carracci Achille et Briseis.jpg|Achilles a Briseis


## Externý odkaz
*Catholic Encyclopedia: Carracci (en)

Kategória:Talianski maliari
Kategória:Erotické umenie
Kategória:Osobnosti z Bologne
Kategória:Talianski grafici
Andor Borúth

**Andor Borúth** (* 17. jún 1873, Sátoraljaújhely, Maďarsko – † 22. august 1955) bol maďarský maliar pôsobiaci na Slovensku.

## Život
Jeho otec (pôvodným menom *Steiger*) sa prisťahoval do Uhorska zo Švajčiarska. Borúth študoval v Mníchove u Hollossyho, v Paríži a v Madride. 

Od roku 1904 do 1911 bol činný v Budapešti.  V roku 1911 sa presťahoval do Tatranskej Polianky, kde sa oženil so sestrou lekára Michala Guhra.  Po roku 1918 sa utiahol do súkromia, naďalej však maľoval. Pochovaný je vo Veľkom Slavkove.

## Dielo
Bol portrétistom, figuralistom i krajinárom a za svoju tvorbu získal viacero ocenení, i mnohé zákazky. Je autorom figurálnych námetov z histórie, krajiniek a sakrálnych obrazov, maľoval portréty návštevníkov Tatier. Niektoré obrazy získali ceny v zahraničí:
* *Večer v ateliéri* – na výstave v Paríži,
* *Dáma v čiernom* – v Budapešti,
* *Narodenie Krista* – v Mníchove.

## Externé odkazy
* Gallery of Miskolc Museum of Contemporary Art (en)
* Somogyi Gábor: ''Borúth Andor, az ember és a művész.'' (hu) 
* Margaréta Horváthová: ''Spišskí maliari 19. a prvej polovice 20. storočia.''

Kategória:Narodenia v 1873
Kategória:Úmrtia v 1955
Kategória:Maďarskí maliari
Kategória:Slovenskí maliari
Jiří Wolker

**Jiří Wolker** (* 29. marec 1900, Prostějov – † 3. január 1924, Prostějov) bol český básnik, predstaviteľ českej proletárskej poézie, ktorá sa postavila do opozície s neskôr vzniknutým poetizmom (ľavicovo  orientovaná väčšina básnikov).

V období jún až december roku 1923 sa liečil na tuberkulózu v sanatóriu lekára Michala Guhra v Tatranskej Polianke. Ležal v izbe č. 33 v budove *Tivoli*. Liečil ho aj Dr.Szontagh, popredný odborník na liečbu TBC.

## Epitaf
Na hrobe Jiřího Wolkra v Prostějove je doska s prvou časťou epitafu, ktorý si sám napísal v sanatóriu v Tatranskej Polianke 28. novembra 1923 (36 dní pred svojou smrťou).

## Posmrtné hodnotenie
Po smrti sa jeho dielo stalo niekoľkokrát terčom bojov o umelecký odkaz. Už v roku 1925 sa v časopise *Pásmo*, vydávanom Devětsilom, objavil nepodpísaný článok (autormi boli Artuš Černík, Halas a Václavek) *Dosti Wolkera!*, reagujúci na vytváranie kultu Wolkerovej osobnosti. K ďalším sporom došlo pri príležitosti desiateho výročia úmrtia Wolkera v roku 1934 a potom ešte v roku 1948.

## Citát

## Referencie


## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Českí básnici
Kategória:Svaz moderní kultury Devětsil
Kategória:Úmrtia na tuberkulózu
Kategória:Českí skauti
Kategória:Osobnosti z Prostějova
Dia (mesiac)

**S/2003 J 11** je jedným z prirodzených nepravidelných satelitov planéty Jupiter. Bol objavený v roku 2000 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom.

S/2000 J 11 má v priemere asi 4 km a obieha okolo Jupitera vo vzdialenosti ~12.555 Gm (milión km) každých 287 dní s inklináciou 28° (k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,248. Satelit bol zaradený do rodiny Himalia, aj keď jeho obežná dráha nie je známa a obežné parametre zatiaľ neboli vyrátané.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Himalia

## Externé odkazy
* Satelity Jupitera 
* MPEC 2001-A29: S/2000 J 7, S/2000 J 8, S/2000 J 9, S/2000 J 10, S/2000 J 11 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2000
S/2003 J 16

**S/2003 J 16** je prirodzeným satelitom planéty Jupiter. Objavený bol v roku 2003 skupinou astronómov vedenou Brettom J. Gladmanom.

S/2003 J 16 má v priemere ~2 km a obežnú dráhu okolo Jupitera vo vzdialenosti 20,744 Gm raz za 610,362 dní, inklinácia je 151° k ekliptike (149° k rovníku Jupitera). Má retrográdny smer s excentricitou 0,3185. Patrí do rodiny Ananke.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera

## Externé odkazy

* S/2003 J 16 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
S/2003 J 15

**S/2003 J 15** je retrográdny nepravidelný prirodzený satelit planéty Jupiter. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom.

S/2003 J 15 má v priemere asi ~2 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 22,721 Mm, ktorú obletí každých 699,676 dní, s inklináciou 142° k ekliptike (142° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,0932. S/2003 J 15 patrí do rodiny Ananke.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Ananke

## Externé odkazy

* Satelity Jupitera a Saturnu 
* S/2003 J 15 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
S/2003 J 4

**S/2003 J 4** je prirodzený satelit planéty Jupiter. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity, ktorú viedol Scott S. Sheppard.

S/2003 J 4 má v priemere ~2 km a jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 23,571 Gm. Perióda obehu okolo materského telesa je 739,294 dní. Inklinácia dráhy má veľkosť 147° vzhľadom na rovinu ekliptiky (149° vzhľadom na Jupiterov rovník). Jej excentricita je 0,3003. S/2003 J 4 patrí do rodiny Pasiphae.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Pasiphae

## Externé odkazy

* IAUC 8087: Satelity Jupitera (objav) 
* MPEC 2003-E11 : S/2003 J 1, 2003 J 2, 2003 J 3, 2003 J 4, 2003 J 5, 2003 J 6, 2003 J 7 (objav a efemerida) 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
S/2003 J 19

**S/2003 J 19** je retrográdny prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov vedených Brettom J. Gladmanom.

S/2003 J 19 má v priemere asi ~, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 22,709 Mm, ktorú obletí každých 699,125 dní, s inklináciou 165° k ekliptike (164° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,1961. S/2003 J 19 patrí do rodiny Carme.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Carme

## Externé odkazy

* S/2003 J 19, S/2003 J 20; 2003dx, 2003dy, 2003dz, 2003ea, 2003eb; C/2003 H2 
* S/2003 J 19 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
S/2003 J 5

**S/2003 J 5** je retrográdny prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom.

S/2003 J 5 má v priemere asi ~4 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 23,974 Mm, ktorú obletí každých 758,341 dní, s inklináciou 166° k ekliptike (167° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,307. S/2003 J 5 patrí do rodiny Carme.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Carme

## Externé odkazy

* Satelity Jupitera 
* S/2003 J 1, 2003 J 2, 2003 J 3, 2003 J 4, 2003 J 5, 2003 J 6, 2003 J 7 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
Kore (mesiac)

**Kore** alebo **Jupiter XLIX**, je nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom a dostal dočasné označenie **S/2003 J 14** až do apríla 2007, kedy bol pomenovaný podľa gréckej postavy Koré.

Kore má v priemere asi ~2 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 23,239 Mm, ktorú obletí každých 723,720 dní, s inklináciou 141° k ekliptike (139° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,2462. Kore patrí do rodiny Pasiphae, skupiny nepravidelných retrográdnych satelitov objehajúcich okolo Jupitera vo vzdialenosti od 22,8 do 24,1 Gm s inklináciou medzi 144.5° a 158.3°.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Pasiphae

## Externé odkazy

* IAUC 8116: Satelity Jupitera a Saturnu (objav) 
* MPEC 2003-G10 : S/2003 J 14 (objav a efenerida) 
* IAUC 8826: Satelity Jupitera a Saturnu (pomenovanie mesiaca) 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
S/2003 J 23

**S/2003 J 23** je prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2004 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom z fotografií z roku 2003.

S/2003 J 23 má v priemere asi ~2 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 22,740 Mm, ktorú obletí každých 700,538 dní, s inklináciou 149° k ekliptike (149° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,3931. S/2003 J 23 patrí do rodiny Pasiphae.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Pasiphae

## Externé odkazy

* S/2003 J 23 - objav 
* MPEC 2004-B81 : S/2003 J 23 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2004
S/2003 J 9

**S/2003 J 9** je retrográdny nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov z Havajskej univerzity vedených Scottom S. Sheppardom.

S/2003 J 9 má v priemere asi ~1 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 23,858 Gm, ktorú obletí každých 752,839 dní, s inklináciou 165° k ekliptike (165° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,276. S/2003 J 9 patrí do rodiny Carme.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Carme

## Externé odkazy

* Satelity Jupitera 
* MPEC 2003-E29 : S/2003 J 9, 2003 J 10, 2003 J 11, 2003 J 12; S/2003 J 1, 2003 J 6 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
Dvojhviezda

thumb|Najjasnejšia dvojhviezda na oblohe - Sírius A a B
**Dvojhviezda** je 
* hviezdna sústava zložená z dvoch hviezd, ktoré sú gravitačne viazané
alebo
* dvojica hviezd na oblohe v tesnej blízkosti pri sebe a nie sú gravitačne viazané.

V prvom prípade ide o tzv. fyzickú dvojhviezdu jej zložky k sebe fyzicky patria. Fyzické dvojhviezdy delíme na vizuálne a spektroskopické. Vizuálne dvojhviezdy dokážeme rozoznať ďalekohľadom, spektroskopické nie. Zložky dvojhviezdy zvyčajne obiehajú spoločné ťažisko, iba vo výnimočných prípadoch, keď je hmotnosť jednej hviezdy oveľa väčšia, ako hmotnosť druhej, môže ťažisko obehu ležať pod povrchom hmotnejšej hviezdy. Hoci sú zložky sústavy dvojhviezdy približne rovnako staré, nemusia sa nachádzať na rovnakom vývojovom stupni. Ak sa napríklad v sústave nachádza obor alebo nadobor a biely trpaslík, takáto sústava sa môže stať novou. Najjasnejšou dvojhviezdou na oblohe je sústava Sírius v súhvezdí Veľkého psa.
Pokiaľ sa hviezdy nachádzajú iba v zdanlivej blízkosti, ale v skutočnosti sú od seba ďaleko, hovoríme o optickej dvojhviezde. Uhlová vzdialenosť zložiek optickej dvojhviezdy je spravidla väčšia, ako uhlová vzdialenosť zložiek fyzickej dvojhviezdy. Najznámejšou optickou dvojhviezdou, ktorú môžeme rozoznať aj voľným okom je Mizar a Alcor v súhvezdí Veľkej medvedice (Veľkého voza).

Zložky dvojhviezdy obiehajú ťažisko, ktoré spravidla leží mimo vnútra každej z nich. Pokiaľ sa dvojhviezdy z našeho pohľadu pri svojom vzájomnom obehu pravidelne zakrývajú, hovoríme o zákrytových premenných hviezdach. Medzi najznámejšie zákrytové premenné hviezdy patrí Algol. Jeho zložky sú takmer guľatého tvaru. Poznáme však aj dvojhviezdy, ktoré sú svojimi slapovými silami výrazne deformované do tvaru elipsoidov, alebo dvojhviezdy, ktorých zložky sú k sebe natoľko blízko, že majú spoločnú atmosféru. Sú to takzvané tesné dvojhviezdy. Katalogizovaných je viac ako 78 000 dvojíc hviezd.

## Pozri aj

* Binárna sústava (astronómia)
Herse (mesiac)

**Herse** je prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov vedených Brettom J. Gladmanom a dostal dočasné označenie **S/2003 J 17** až do novembra 2009, kedy bol pomenovaný podľa gréckej postavy Hersé.

S/2003 J 17 má v priemere asi 2 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 22,134 Mm, ktorú obletí každých 672,752 dní, s inklináciou 162° k ekliptike (161° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,2379. S/2003 J 17 patrí do rodiny Carme.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Carme

## Externé odkazy

* Satelity Jupitera a saturnu 
* MPEC 2003-G19 : S/2003 J 17 
* Pomenovanie 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
S/2003 J 18

**S/2003 J 18** je jedným z prirodzených satelitov planéty Jupiter. Bol objavený v roku 2003 skupinou astronómov vedených Brettom J. Gladmanom.

S/2003 J 18 má v priemere asi ~2 km, jeho priemerná vzdialenosť od Jupitera je 19,813 Mm, ktorú obletí každých 569,728 dní, s inklináciou 147° k ekliptike (149° k Jupiterovmu rovníku) a excentricitou 0,1570. S/2003 J 18 patrí do rodiny Ananke.

## Pozri aj
* Jupiter
* Mesiace Jupitera
* Rodina Ananke

## Externé odkazy

* Mesiace Jupitera a Saturnu 
* MPEC 2003-G20 : S/2003 J 18 

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2003
Opava

**Opava** môže byť:

* obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš, pozri Opava (okres Veľký Krtíš)
* okresné mesto v českom Sliezsku, pozri Opava (Česko)
* rieka na hraniciach Česka a Poľska, pozri Opava (rieka)
Reflexná hmlovina

thumb|Reflexná hmlovina Kosatec (Iris)
[thumb|Blízke okolie jednej z hviezd nachádzajúce sa vo vnútri [hmlovina Orión|hmloviny Orión]]
**Reflexná hmlovina** je mračno medzihviezdneho prachu, ktoré svieti vďaka odrazu svetla blízkych hviezd. Blízke hviezdy nie sú dostatočne horúce alebo dostatočne blízko k hmlovine na to, aby ju ionizovali, ako to je pri emisnej hmlovine, ale sú dosť jasné na to, aby boli viditeľné. Reflexné hmloviny mávajú väčšinou modrú farbu.

Reflexné hmloviny sú jasné hmloviny svietiace odrazeným svetlom blízkej hviezdy (spektrálneho typu B 1 a neskorších typov). Svetlo hviezdy sa rozptyľuje na prachových čiastočkách (prachová hmlovina); reflexná hmlovina je modrejšia než sama hviezda, keďže modré svetlo sa rozptyľuje viac ako červené. Reflexná hmlovina má spojité spektrum s absorpčnými čiarami. Zodpovedá spektru hviezdy, ktorá hmlovinu ožaruje. Na základe štúdia reflexných hmlovín možno určiť zloženie a tvar prachových čiastočiek, ktoré rozptyľujú svetlo.

Príkladom reflexnej hmloviny sú hmloviny obklopujúce hviezdy Plejád; hmlovina okolo ich hviezdy Merope bola prvou známou reflexnou hmlovinou. Plynovo-prachová hmlovina má črty emisnej aj reflexnej hmloviny. Na pozadí absorpčného spektra tvoreného prachovou zložkou vystupujú emisné čiary plynu. Príkladom je hmlovina Severná Amerika v súhvezdí Labuť.

## Pozri aj

* difúzna hmlovina
* emisná hmlovina
* tmavá hmlovina


Kategória:Hmloviny
Európska organizácia pre jadrový výskum

náhľad|Členské štáty CERN-u
náhľad|Hlavné sídlo CERN-u

**Európska organizácia pre jadrový výskum** alebo **Európska organizácia jadrového výskumu** (angl. *European Organization for Nuclear Research*, fr. *Conseil Européenne pour la Recherche Nucléaire*) alebo **CERN** je európska organizácia pre základný a aplikovaný výskum najmä v oblasti časticovej fyziky. 

Známa je najmä tým, že vlastní **Európske laboratórium pre časticovú fyziku/Európske laboratórium časticovej fyziky** (angl. *European Laboratory for Particle Physics*, fr. *Laboratoire européen pour la physique des particules*), ktoré je najväčším laboratóriom časticovej fyziky na svete a predstavuje špičku v oblasti výskumu najjemnejšej štruktúry hmoty. 

Nachádza sa v švajčiarskom meste Meyrin na švajčiarsko-francúzskej hranici, severozápadne od mesta Ženeva. CERN vznikla 29. septembra 1954 dohodou dvanástich členských štátov. Dnes ich má CERN 20. Hlavnou funkciou CERN je prevádzka časticových urýchľovačov a ďalšej infraštruktúry potrebnej pre výskum v oblasti fyziky vysokých energií. CERN je známa aj ako miesto vzniku siete World Wide Web.

Slovensko je členským štátom od roku 1993, predtým krátko (v roku 1992) ako ČSFR. Ministerstvo školstva je odborným garantom členstva SR v CERN a vykonáva koordináciu a zabezpečovanie účasti slovenských pracovísk.

## Členské štáty
Zakladajúcimi členmi boli Belgicko, Dánsko, Francúzsko, Taliansko, Juhoslávia (do 1961), Nemecko, Holandsko, Nórsko, Grécko, Spojené kráľovstvo, Švédsko a Švajčiarsko.

Nasledovali ďalšie štáty: Rakúsko (1959), Španielsko (1961-1968 a od 1983), Portugalsko (1986), Fínsko (1991), Poľsko (1991), Maďarsko (1992), Česko (1993), Slovensko (1993), Bulharsko (1999) a Izrael (2013).

Status pozorovateľa majú: Turecko (1961), Rusko (1993), Japonsko (1995), USA (1997), India (2002) a z medzinárodných organizácií tiež EU a UNESCO.

## Výhody
Podľa fyzika Branislava Sitára môžu firmy pôsobiace na Slovensku dostať technológie vyrobené v CERNe zdarma. Slovenské firmy môžu tiež byť dodávateľmi rôznych technológií pre CERN. Podľa Sitára: *„V niektorých rokoch sa nám do slovenského priemyslu vracalo viac, ako platíme na poplatkoch za členstvo v CERN-e.“*.

## Poznámky
#  CERN je skratka z *Conseil européen pour la recherche nucléaire* – „Európska rada pre jadrový výskum“, čo bol dočasný orgán utvorený v roku 1952 s cieľom vytvoriť európsku organizáciu jadrového výskumu. Keď táto organizácia v roku 1954 napokon vznikla, skratka CERN bola ponechaná ako jej (alternatívny) názov.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľký hadrónový urýchľovač
* Le Globe de la science et de l’innovation

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Official site
* Recruitment and training opportunities at CERN

Kategória:Časticové urýchľovače
Kategória:Experimentálna fyzika
Kategória:Výskumné ústavy vo Francúzsku
Hertz

**Hertz** je:
* jednotka frekvencie, pozri hertz (jednotka)
* najväčšia firma na svete prenajímajúca automobily, pozri Hertz Corporation
* názov krátera, pozri Hertz (kráter)
* osoba: 
** Carl Helmut Hertz (1920-1990), nemecký fyzik
** Gustav Ludwig Hertz (1887-1975), nemecký fyzik, nositeľ Nobelovej ceny
** (Carl) Hellmuth Hertz, medik, syn Gustava Hertza
** Heinrich Rudolf Hertz (1857-1894), nemecký fyzik, podľa ktorého je pomenovaná jednotka hertz
** Paul Hertz (1888-1961), nemecký politik
** Robert Hertz (1881-1915), francúzsky antropológ
** Eleonora Hertz Poznanski, pozri aj Izrael Poznański
** Henrik Hertz, dánsky básnik a dramatik
** John Hertz (choreograf) 
** John D. Hertz, zakladateľ Yellow Cab-u, a Hertz Corporation, chovateľ koní
** Joseph H. Hertz, hlavný rabín Britského impéria
** rabín Naftali Hertz Ben Ja’acov Elchanon
** Noreena Hertzová, anglická ekonómka
** Tom Hertz, autor komédií

## Pozri aj
* Herz
Vidkun Quisling

**Vidkun Abraham Lauritz Jonssøn Quisling** alebo aj **Vidkun Quisling** (* 18. júl 1887, Fyresdal, Nórsko – † 24. október 1945, Oslo, Nórsko) bol nórsky fašistický politik, predseda nórskej fašistickej politickej strany Nasjonal Samling, v rokoch 1942 – 1945 ministerský predseda Nórska a najslávnejší kolaborant s nacistickým Nemeckom. Pozval fašistické Nemecko, aby obsadilo po vypuknutí druhej svetovej vojny Nórsko.

Jeho meno sa stalo symbolom zradcu, kolaboranta spolupracujúceho s nepriateľskou okupačnou mocnosťou proti vlastnému štátu. 

## Životopis
Narodil sa v rodine protestantského pastora. V roku 1911 vstúpil do armády, kde absolvoval pomerne úspešnú kariéru. Medzi rokmi 1918 – 1921 bol vojenským atašé v sovietskom Rusku a Fínsku. Potom pracoval v diplomatických službách pre Spoločnosť národov, od roku 1927 do roku 1929 bol diplomatom v Moskve. V 20. rokoch spolupracoval s Fridtjofom Nansenom na riešení hladomoru v Sovietskom zväze. 

V 30. rokoch sa ideologicky priblížil fašistom. V rokoch 1931 – 1933 sa stal nórskym ministrom obrany, v roku 1933 založil Quisling a Johan Bernhard Hjortpo antisemitskú a antidemokratickú stranu Nasjonal Samling (Národné zjednotenie). Ako vzor im slúžila nemecká NSDAP. Vo voľbách roku 1936 dostala strana takmer 50 000 hlasov.

## Druhá svetová vojna
Po vypuknutí druhej svetovej vojny sa zasadzoval za to, aby sa Nórsko stalo nemeckým protektorátom. Počas nemeckej invázie 9. apríla 1940 uskutočnil Quisling puč a oznámil prevzatie moci, dúfal pritom v osobnú podporu Adolfa Hitlera. Napriek tomu už o päť dní bol Nemeckom v Nórsku dosadený ako ríšsky komisár Nemec Josef Terboven, zodpovedajúci sa priamo Hitlerovi. Terboven napätý vzťah medzi sebou a Quislingom urovnal tým, že 1. februára 1942 Quislinga (ktorý do tej doby zastával funkciu vedúceho nórskej správnej rady) menoval za ministerského predsedu národnej vlády (de facto nórskej kolaborantskej vlády). Quisling bol však naďalej úplne závislý od rozhodnutí ríšskeho komisára Terbovena. 

## Odsúdenie a potrestanie
Po nemeckej kapitulácii bol Quisling 9. mája 1945 zatknutý a 24. októbra toho  istého roka bol popravený zastrelením. Jeho posledné slová pred popravou zneli: "Bol som odsúdený nespravodlivo a zomriem nevinný!"

Quislingova manželka Marija Vasilievna, pôvodom Ruska, žila v Osle až do svojej smrti v roku 1980.

## Referencie

## Externé odkazy
* Vidkun Quisling: "Russland und Wir", 1942, (A German book written by Vidkun Quisling about Russia)

Kategória:Nórski politici
Kategória:Nórski diplomati
Kategória:Predsedovia vlády Nórska
Kategória:Nórske osobnosti druhej svetovej vojny
Kategória:Kolaboranti
Kategória:Popravení politici
Kategória:Nositelia Radu svätého Sávu
Emisná hmlovina

**Emisná hmlovina** je mračno ionizovaného plynu emitujúce svetlo rôznych vlnových dĺžok. Najčastejšou príčinou ionizácie je vyžarovanie vysokoenergetických fotónov z blízkej horúcej hviezdy. Tieto fotóny budia hmlovinu k žiareniu a hmlovina svieti vlastným svetlom, najčastejšie z červených oblastí spektra.

Medzi rôzne typy emisných hmlovín patria aj oblasti H II, kde začínajú vznikať hviezdy, z ktorých zvlášť tie masívne sú zdrojom ionizujúcich fotónov, a planetárne hmloviny, v ktorých staré vyhasínajúce hviezdy odhadzujú svoje vonkajšie vrstvy a odkrývajú svoje horúce jadro, ktoré ich ionizuje. Ďalšie typy sú pozostatky supernovy s rôznym mechanizmom žiarenia a hmota vypudená ešte žijúcou hviezdou, napríklad hmlovina okolo hviezdy éta Carinae.

## [[Oblasť H II]]
Emisná hmlovina patriaca k oblasti H II žiari vďaka ultrafialovému žiareniu blízkych hviezd, horúcich mladých hviezd spektrálneho typu O a B. Pokiaľ je okolo takejto mladej hviezdy veľký oblak medzihviezdnej hmoty, jej ultrafialové žiarenie sformuje oblasť H II do guľatého tvaru. Takýmto guľatým hmlovinám sa hovorí podľa ich objaviteľa *[[Strömgrenove sféry]]*. Emisné hmloviny však môžu byť rôzneho tvaru. Ich hmota je spravidla veľmi riedka a veľmi horúca a hmlovina môže slúžiť ako hviezdotvorná hmlovina. Emisné hmloviny, z ktorých vznikajú hviezdy, sa najčastejšie nachádzajú v ramenách špirálových galaxií a v nepravidelných galaxiách. Môžu obklopovať aj už vzniknuté hviezdokopy, ktorých hviezdny vietor ich postupne rozkladá. Príkladom je hmlovina Rozeta. Medzi jednu z najznámejších emisných hmlovín, viditeľných aj voľným okom, patrí Veľká hmlovina v Orióne.

## [[Planetárna hmlovina]]
Planetárne hmloviny sú konečným štádiom vývoja väčšiny hviezd. Vzniká oddelením vonkajších vrstiev hmoty z niekdajšieho červeného obra. Typická planetárna hmlovina má dĺžku zhruba jeden svetelný rok a obsahuje extrémne zriedený plyn s hustotou zvyčajne okolo 1000 častíc v cm3 – takže je asi biliarda-krát redší ako zemská atmosféra. Mladšie planetárne hmloviny majú väčšiu hustotu, niekedy aj vyššiu ako 106&nbsp;častíc na cm3. Ako hmlovina starne, jej rozpínanie spôsobuje znižovanie hustoty.

Žiarenie z centrálnej hviezdy ohrieva plyny na teploty asi 10&nbsp;000&nbsp;K. Napriek intuícii sa teplota plynov so vzrastajúcou vzdialenosťou od centrálnej hviezdy zvyšuje.

## [[Pozostatok supernovy]]
Tretím typom emisných hmlovín sú pozostatky supernovy. Na rozdiel od planetárnych hmlovín málokedy bývajú sférického tvaru. Mechanizmus ich žiarenia závisí od ich veku. Mladé zvyšky supernov budí k žiareniu prúd častíc z centrálnej neutrónovej hviezdy. Staršie pozostatky, ako napríklad Riasová hmlovina ionizuje rázová vlna, ktorá sa tvorí pri ich rýchlom (až 100 km/s) prelete medzihviezdnym prostredím.

## Iné projekty


Kategória:Hmloviny
Harry Stack Sullivan

**Harry Stack Sullivan** (* 21. február 1892, Norwich, štát New York – † 14. január 1949, Paríž) bol americký psychiater, predstaviteľ interpersonálnej teórie psychiatrie.

## Život
Narodil sa írskym rodičom na farme v štáte New York. Po absolvovaní strednej skoly bol prijatý na Chicagskú lekársku fakultu, ktorú ukončil v roku 1917. Počas štúdia sa oboznámil s Freudovou psychoanalýzou, absolvoval asi 75 hodín psychoanalýzy. Po promócii slúžil v armáde, neskôr pracoval na rôznych klinikách vo Washingtone a učil tiež na Marylandskej universite. Po druhej svetovej vojne pracoval pre UNESCO a pre WHO. Zomrel v roku 1949 počas pracovnej cesty do Európy.

## Názory
Sullivan vyložil osobnosť ako výsledok interpesonálnych vzťahov. Tieto vzťahy sa formujú v detstve a trvajú po celý život človeka. Interpersonálny model osobnosti je základom Sullivanovej teórie. Predpokladal, že vývoj osobnosti prebieha v štádiach. Jeho dôraz na sexuálnu dimenziu osobnosti zrejme ovplyvnila Freudova psychoanalýza.

### Dynamizmy
Pojem dynamismus sa dá chápať ako hlavná stavebná jednotka interpersonálnej dimenzie osobnosti. Je to špecifický, opakujúci sa vzorec správania charakterizujúci konkrétnu osobu. Napríklad dynamismus jedenia sa týka úst, dynamismus sexuálnej túžby hlavne genitálií.

Kategória:Psychiatri USA
Kategória:Psychológovia USA
Kategória:Psychoanalytici USA
Kategória:Osobnosti USA írskeho pôvodu
Kategória:Absolventi University of Chicago
Kategória:Absolventi Cornell University
Žigmund Rákoci (knieža)

**Žigmund Rákoci** (staršie *Žigmund Rákóczi*; , ) (* 1544, Felsővadász, Kráľovské Uhorsko – † 5. december 1608, tamtiež) bol v sedmohradským kniežaťom v rokoch 1607 až 1608. Zároveň bol považovaný za zakladateľa rákociovskej dynastie sedmohradských kniežat. 

Spočiatku bol miestodržiteľom kniežaťa Štefana Bočkaja. Po jeho skone bol dňa 11. februára roku 1607 slávnostne zvolený za sedmohradské knieža. O rok                    a mesiac neskôr, presnejšie dňa  3. marca roku 1608 sa vzdal panovníckej titulatúry v prospech prohabsburského vladára Gabriela Bátoriho.

## Pozri aj

* Sedmohradské kniežatstvo 
* Rákociovci 
* Gabriel Bátori 
* Bitka pri Sziksó

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1544
Kategória:Úmrtia v 1608
Kategória:Vládcovia Sedmohradska
Kategória:Úmrtia 5. decembra
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Rákociovci
Kategória:Osobnosti z Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy
Závisť penisu

**Závisť penisu** je často kritizovaný pojem Sigmunda Freuda, ktorý znamená, že sa žena trápi tým, že jej chýba penis.

Podľa tejto teórie objav dievčaťa, že nemá penis, často vedie k neurotickému odmietaniu role „slabšej“. Karen Horneyová aj Alfred Adler patrili k prvým, ktorí s Freudom nesúhlasili a interpretovali túto myšlienku ako symbolické želanie ženy, aby mali rovnaké postavenie a moc ako muži.

Kategória:Psychoanalýza
Kategória:Psychiatria
Prvý vatikánsky koncil

náhľad|220x220bod|Prvý vatikánsky koncil
**Prvý vatikánsky koncil** bol 20. ekumenický koncil katolíckej cirkvi, ktorý zvolal pápež Pius IX. bulou *Aeterni Patris Unigeniti* 29. júna 1868. Pozval aj protestantov, ktorí však pozvanie odmietli. 
 
Samotný koncil pápež otvoril vo svätopeterskom chráme 8. decembra 1869. Dva roky na ňom rokovalo asi 700 biskupov z celej Európy. 24. apríla 1870 jednohlasne prijali dogmatickú konštitúciu *De fide catholica*, ktorá obsahovala základné náuky kresťanstva. Keď rokovali o schéme *De Ecclesia Christi*, ktorá obsahovala aj stať o neomylnosti pápeža, biskupi sa rozdelili na dva tábory. Niektorí z Vatikánu odcestovali. Zvíťazila väčšina a tak 18. júla 1870 Pius IX. schválil dogmatickú konštitúciu *Pastor aeternus*, v ktorej proklamoval, že pápež v oblasti viery a mravov, ak niečo vyhlási slávnostne (*ex catedra*) je neomylný. V súvislosti s oznámením tejto dogmy sa odtrhli od pápeža niektorí nemeckí teologickí profesori a kňazi, a tak vznikla starokatolícka cirkev. V nej kňazi neboli viazaní povinnosťou dodržiavať celibát. Dnes pôsobia starokatolíci v Nemecku, Rakúsku, Švajčiarsku, Česku, Poľsku, USA, Holandsku, Chorvátsku, na Slovensku a inde vo svete. 

Pre francúzsko-nemeckú vojnu koncil nemohol pokračovať a pápež ho 20. októbra 1870 odložil na neurčitý čas.

Kategória:Koncily
Diabol

**Diabol** môže byť:
* nadprirodzená bytosť v niektorých náboženstvách, mytológiách a rozprávkach, pozri diabol (náboženstvo)
* v práve Izraela starozákonného obdobia:  žalobca pred súdom stojaci po pravej strane obžalovaného, synonymum: satan, pozri diabol (žalobca)
* expresívne: človek s mnohými výraznými, obyčajne zápornými vlastnosťami, veľmi priebojný, silný, prefíkaný a pod. (často v nadávkach), synonymum: čert
* rod vačkovcov, do ktorého patrí napr. diabol tasmánsky, lat. *Sarcophilus*, pozri diabol (rod)

## Pozri aj
* čert
* démon
* satan

## Referencie
Obžerstvo

**Obžerstvo** () je jedným zo siedmich hlavných hriechov.
[thumb|350px|Sedem hlavných hriechov [Hieronymus Bosch|Hieronyma Boscha, Obžerstvo]]
Podstatou tohto hriechu nie je len nezriadené jedenie a mrhanie jedlom, ale v istom zmysle aj širšie poňaté nesprávne oddávanie sa nesexuálnym (sex ako významný prvok ľudskej psychiky si „vyslúžil“ samostatný hriech smilstva) slastiam. Pod pojem obžerstva môžeme zaradiť aj drogovú závislosť (vrátane alkoholizmu, fajčenia ),  a iné.

Opakom obžerstva je striedmosť ().

## Pozri aj
* Sedem hlavných hriechov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trojica.sk/hriechy/Obžerstvo
* Farskylist.sk 
* Obžerstvo (nepr. lásky)

Kategória:Sedem hlavných hriechov
Pes

**Pes** môže byť:
* v zoológii:
** skrátene pes domáci
** slovenské rodové meno niektorých taxónov z čeľade psovité, konkrétne (pod)druhu pes domáci a rodu *Lycaon*, v novších textoch aj rodu *Otocyon* (starší názov: líška) a rodu *Speothos* (starší názov psík), v starších textoch aj (pod)druhu pes dingo (novší názov: dingo austrálsky), rodu *Cerdocyon* (novší názov: líška), rodu *Lycalopex* (novší názov: líška), rodu *Dusicyon* v užšom zmysle (novší názov: líška), (?)rodu *Atelocynus* (novší názov: líška), niekedy aj rodu *Chrysocyon* (novší názov: vlk) a občas aj rodu *Nyctereutes* (novší názov: psík), pozri pod psovité
** slovenský názov rodu *Canis* (hoci formálne slovenské meno tohto rodu znie pes, rodové meno pes má z tohto rodu len taxón pes domáci a staršie aj pes dingo, všetky ostatné taxóny z tohto rodu majú rodové meno vlk, šakal alebo kojot a novšie aj dingo), pozri Canis
* v lekárstve: noha
* starorímska dĺžková miera (asi ), pozri pes (miera)

**PES** môže byť:
* polyesterové vlákno
* fotoemisná spektroskopia
* Pro Evolution Soccer
* Sociálnodemokratická európska politická strana, pozri Party of European socialists (PES)

## Referencie
Tmavá hmlovina

[náhľad|[Mliečna cesta (svietiaci pás)|Mliečna cesta na záberoch kozmického observatória Gaia s významnejšími tmavými hmlovinami označenými bielymi popiskami a naopak hviezdnymi oblakmi označenými čiernym textom.]]
[náhľad|Najznámejšia tmavá hmlovina, [Konská hlava]]

**Tmavá hmlovina** alebo **temná hmlovina** je plynovo-prachový medzihviezdny mrak, ktorý sa prejavuje ako oblasť chudobná na hviezdy, ale s koncentráciou medzihviezdnej hmoty.

Tmavé hmloviny sú viditeľné, ak zakrývajú časť žiarenia reflexnej hmloviny (napr. Konská hlava) alebo prekrývajú hviezdy v pozadí (napr. hmlovina Uhoľné vrece).

Tvar takýchto temných mrakov je veľmi nepravidelný: nemajú jasne definované vonkajšie hranice a niekedy sa hadia v kŕčovitých tvaroch. Najväčšie tmavé hmloviny sú viditeľné voľným okom – vyzerajú ako tmavé škvrny na svetlejšom pozadí Mliečnej cesty.

## Astrofyzika tmavých hmlovín
Vodík týchto tmavých oblakov existuje v molekulárnej forme. Najväčšie hmloviny tohoto typu, tzv. *obrovské molekulárne mraky* (GMC – giant molecular clouds) sú viac ako miliónkrát hmotnejšie ako Slnko. Obsahujú množstvo hmoty medzihviezdneho média, majú priemer okolo 150 svetelných rokov a priemernú hustotu 100 až 300 molekúl na centimeter kubický a vnútornú teplotu iba 715 K. Molekulárne mraky pozostávajú prevažne z plynu a prachu, ale obsahujú tiež mnoho hviezd. Jadrá mrakov sú úplne skryté pohľadu a boli by nedetekovateľné nebyť mikrovlnného žiarenia molekúl, z ktorých pozostávajú. Toto žiarenie neabsorbuje prach a zreteľne uniká z mraku. Materiál v mraku sa zhlukuje vo všetkých veľkostiach, niektoré mraky v mierkach hmotností jednotlivých hviezd, malé zhluky môžu mať jeden svetelný rok v priemere. Mraky majú vnútorné magnetické pole poskytujúce podporu v smer opačnom ich gravitácii.

GMC hrajú dôležitú úlohu v dynamike galaxií: keď hviezda prejde v blízkosti GMC, toto značné gravitačné pôsobenie významne naruší orbitu hviezdy. Po opakovaných blízkych stretnutiach stredne stará hviezda nadobudne významné zložky v rýchlosti v každom smere, namiesto takmer kruhovej orbity ako novo narodená hviezda (preto, lebo nová hvieda zdedí kruhovú orbitu GMC, kde sa zrodila). To dáva astronómom ďalší nástroj na odhad veku hviezd a pomáha vysvetliť hrúbku galaktického disku.

Vo vnútorných oblastiach tmavých hmlovín sa dejú dôležité udalosti ako vznik hviezd.

## Pozri aj
* temné súhvezdie
* zoznam tmavých hmlovín

## Iné projekty


Kategória:Hmloviny
Bengálska mačka

**Bengálska mačka** je mladé plemeno. Vznikla krížením divej bengálskej mačky s mačkou domácou, čomu zodpovedá aj jej výzor a temperament.

Oba mačacie druhy majú po 38 chromozómov. Narodené mačiatka boli dôkazom toho, že párenie oboch týchto mačacích druhov je možné. Tieto kríženia iniciovali americkí genetici, pretože sa zistilo, že divoké bengálky nemajú v štruktúre svojej DNA gén mačacej leukémie. Nezaobišlo sa to bez problémov. Takmer neriešiteľným úskalím bola skutočnosť, že mačiatka z prvej generácie sa nedali skrotiť a všetci samčí potomkovia boli stopercentne neplodní. Až v roku 1981 promovaná genetička Jean Millová z Arizony tento chovateľský experiment zopakovala s vedomím, aké úskalia takéto šľachtenie prináša. Do nových línií boli prišľachtené aj iné plemená, siamky, egyptské mau a barmy. Bengálske mačky ako prvá uznala TICA v roku 1983.

V dospelosti dosahuje hmotnosť 5,5 - 10kg. Mačka má nezávislú povahu, je konzervatívna, priateľská a na pohľad veľmi elegantná, ale tiež zvedavá a ukecaná. Miluje vodu, rada šplhá, často dáva najavo svoj divoký pôvod. Srsť pripomína kvalitný kožuch s krátkymi, hustými, plyšovými chlpmi a má lesklý nádych.

Kategória:Plemená mačiek
Oblasť H II

**Oblasť H II** – mračno medzihviezdneho plynu – svietiaca hmlovina, v ktorej je vodík zväčša ionizovaný (HII), s rozmermi aj niekoľkých stoviek svetelných rokov. Tieto hmloviny pozorujeme často v súvislosti so zrodom hviezd. Žiaria na základe fosforescencie po ionizácii a rekombinácii atómov (strata jedného alebo viacerých elektrónov je ionizácia atómu, ak ionizovaný atóm zachytí do svojho obalu voľný elektrón, nastáva rekombinácia atómu). Ich hmotnosti sú rôzne, často dosahujú až 3x104 M¤ (hmotnosti Slnka), teplota je cca 10 000 až 20 000 K, hustota cca 10 atómov/cm3. Viditeľná veľkosť hmloviny je daná Strömgrenovým polomerom, ktorý závisí od teploty (spektrálny typ) blízkej hviezdy, ktorá hmlovinu osvetľuje – napr. u hviezd so spektrálnou triedou O5 sú priemery hmlovín cca 150 pc (parsek), u hviezd A0 cca 0,5 pc. 

Oblasť H II vzniknutú výlučne odtrhnutím plynného obalu umierajúcej hviezdy nazývame planetárne hmloviny. Pretože oblasti H I, H II a planetárne hmloviny emitujú žiarenie, patria čo do kategorizácie do väčšieho celku s názvom emisné hmloviny.

Príkladom emisnej hmloviny – oblasti H II je Veľká hmlovina v Orióne.

## Galéria

Tarantula Nebula by JWST.jpg|Hmlovina Tarantula
The spectacular star-forming Carina Nebula imaged by the VLT Survey Telescope.jpg|Hmlovina Eta carinae
The Bubble Nebula - NGC 7635 - Heic1608a.jpg|NGC 7635



Kategória:Hmloviny
703 Noemi

**703 Noemi** je planétka s priemerom približne 50 km, ktorú objavil J. Palisa 3. októbra 1910.

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Planétky 501 – 750
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1910
Mega

**Mega** (symbol **M**) je SI predpona v SI systéme jednotiek označujúca násobok 10<sup>6</sup>, t. j. jeden milión; 1&nbsp;000&nbsp;000.

Bola potvrdená v roku 1960, pochádza z gréckeho &#956;&#941;&#947;&#945;&#962;, čo znamená *veľký*.

Kategória:Predpony sústavy SI
Steve Wozniak

**Stephen Gary Wozniak** (* 11. august 1950, San José, Kalifornia, USA), známy tiež pod prezývkou „**Woz**“, je americký podnikateľ v oblasti technológií, elektrotechnický inžinier, počítačový programátor, filantrop a vynálezca. V roku 1976 založil spolu so svojím prvým obchodným partnerom Stevom Jobsom spoločnosť Apple Computer. Vďaka svojej práci v Apple v 70. a 80. rokoch 20. storočia je všeobecne uznávaný ako jeden z najvýznamnejších priekopníkov revolúcie v oblasti osobných počítačov.

V roku 1975 začal Wozniak vyvíjať počítač Apple I, ktorý v nasledujúcom roku spolu s Jobsom začal uvádzať na trh. Bol hlavným konštruktérom počítača Apple II, uvedeného na trh v roku 1977, známeho ako jeden z prvých veľmi úspešných sériovo vyrábaných mikropočítačov, zatiaľ čo Jobs dohliadal na vývoj jeho plastového puzdra tvarovaného penou a prvý zamestnanec spoločnosti Apple Rod Holt vyvinul jeho spínaný napájací zdroj.

Spolu s odborníkom na rozhranie človek-počítač Jefom Raskinom mal Wozniak veľký vplyv na počiatočný vývoj pôvodných konceptov počítačov Macintosh v rokoch 1979 až 1981, keď Jobs prevzal projekt po krátkom odchode Wozniaka zo spoločnosti v dôsledku traumatickej leteckej nehody. Po trvalom odchode z Apple v roku 1985 Wozniak založil spoločnosť CL 9 a vytvoril prvý programovateľný univerzálny diaľkový ovládač, ktorý bol uvedený na trh v roku 1987. Počas svojej kariéry sa potom venoval niekoľkým ďalším podnikom a filantropickým aktivitám, pričom sa zameral najmä na technológie na základných a stredných školách.

Wozniak zostal zamestnancom Apple len ako ceremoniálny pracovník, keďže v roku 1985 odstúpil z funkcie. V posledných rokoch pomáhal financovať viaceré podnikateľské aktivity v oblastiach, ako sú GPS a telekomunikácie, flash pamäť, technologické a popkultúrne kongresy, technické vzdelávanie, ekológia, umelé družice a ďalšie.

## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

Kategória:Programátori USA
Kategória:Informatici USA
Kategória:Priekopníci informatiky
Kategória:Vynálezcovia USA
Kategória:Filantropi
Kategória:Podnikatelia USA
Kategória:Apple
Kategória:Osobnosti USA poľského pôvodu
Kategória:Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Kategória:Osobnosti USA írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti USA anglického pôvodu
Kategória:Ateisti USA
Kategória:Rádioamatéri
Kategória:Absolventi University of California, Berkeley
Kategória:Osobnosti zo San José (Kalifornia)