Ladislav Kaboš

**Ladislav Kaboš** (* 16. jún 1953, Prešov) je slovenský filmový režisér, scenárista, kameraman a fotograf. Vyštudoval kameru na pražskej FAMU pod vedením prof. Šmoka, Hanuša, Brousila a Kučeru.  Jeho manželka Svatava Maria Kabošová je muzikoterapeutka, novinárka, dramaturgyňa, producentka, scenáristka, režisérka, rozhlasová autorka, hlásateľka a spisovateľka.

V roku 1992 založil v Prahe produkčnú spoločnosť Ladislav Kaboš - Media film, neskôr na Slovensku v roku 2005 MEDIA FILM, s.r.o. , kde vzniká väčšina jeho posledných filmov.

Jeho tvorbu je možné rozdeliť na dve línie, jedna sa venuje predovšetkým sociálnej tematike, príbehom ľudí v ťažkých životných podmienkach, druhá sa venuje umeniu – najmä hudbe a architektúre. Tvoria ju portréty umelcov, dokumentárne filmy priamo zamerané na hudobnú tematiku, filmové poémy a hudobné filmy z prostredia populárnej hudby.

## Dielo

### Dokumentárny film
Po absolvovaní štúdia na FAMU sa Ladislav Kaboš zaradil do skupiny tvorcov (spolu s Ferom Feničom, Milanom Milom, Jánom Pirohom či Deziderom Ursínym), ktorá v roku 1978, vďaka zrušeniu interného nariadenia o zákaze režírovania filmov inými než internými režisérmi Štúdia krátkeho filmu, dostala možnosť debutovať v non-fiction tvorbe.

Situáciu v dokumentárnej tvorbe tohto obdobia charakterizuje návrat k dôrazu na človeka. Namiesto patetických fráz a výpočtu hrdinstiev sa v non-fiction produkcii do centra pozornosti dostávajú ľudia bez vyznamenaní, titulov a hrdinstiev. Postavami dokumentov sa stali mladí učni, dedinčania, poštári. Tvorivou metódou sa opäť stáva reportáž, ktorá odstránila až manifestačnú slávnosť, ktorou sa niektoré non-fiction snímky 70. rokov vyznačovali. Mladí autori sa snažili pripomenúť skutočnú tvár prostredí, aj keď nezriedka narážali na výhrady, že uprednostňujú takzvanú estetiku škaredosti.

#### Sociálne témy
V duchu obnoveného príklonu k ľudskosti v non-fiction tvorbe natočil Ladislav Kaboš v roku 1981 svoj prvý krátkometrážny dokument *Starina*, v ktorom priniesol emóciami nabitú správu o vysťahovaní jednej východoslovenskej dediny pre stavbu vodnej nádrže Starina. Jeho ďalším filmom je *Únos z Liliputu* z roku 1988, o deťoch zo špeciálneho výchovno-vzdelávacieho ústavu.

Významným projektom Ladislava Kaboša je jeho ocenený dokument *Kde končí nádej, začína peklo* z roku 2003. Ústrednou postavou je farár – humanista Marián Kuffa, ktorého nezištná pomoc a úprimný záujem o osudy ľudí priťahuje veriacich aj neveriacich z celého Slovenska. K jeho príbehu sa režisér Kaboš vracia o 10 rokov neskôr, v divácky úspešnom dokumente *Všetky moje deti* z roku 2013. Kňaz svojím ľudským prístupom pomáha chudobným obyvateľom rómskej osady, viac než kázaním sa ich snaží motivovať k svojpomocnej aktivite. Film odhaľuje problémy a drsnosť každodennej reality, s ktorou rómska osada zápasí.

Sociálnej tematike a neľahkým osudom ľudí sa Kaboš venuje aj vo filme *Ľudia na hranici*, ktorý na pozadí vstupu krajiny do EÚ ukazuje zvláštnu zmes ľudských príbehov, ľudí, ktorí poznamenaní krutými dejinnými zvratmi dnes už neveria ničomu i tých, ktorí v sebe stále nachádzajú energiu a entuziazmus dostať túto krajinu ďalej. V roku 2007 vznikol televízny film *Kamarátky na smrť*, mapujúci príbehy žien, veteránok z 2. svetovej vojny. Osudy tusícov žien, ktoré na východnom fronte dostali do rúk samopaly, granáty a protilietadlové delá nám režisér približuje prostreníctvom rozhovor s tými, ktoré prežili dodnes.

V rokoch 2011 a 2012 sa režisér zameral na spoločenskú a politickú situáciu v Líbyi. Vo filme *Al Entisar: Loď nádeje* hovorí o možnostiach humanitárnej pomoci a v *Krvavých pieskoch Líbye* odkrýva rozdielne hodnoty európskeho a arabského sveta na príbehu slovenskej zdravotnej sestry, ktorá konvertovala na islam a má v Líbyi dve deti. V roku 2014 dokončil celovečernú kinematografickú verziu filmu s názvom Farby piesku. V tomto filme Kaboš stojí za kamerou aj ako kameraman, nielen ako režisér.

#### Filmy o umení a hudbe
V roku 1987 vznikol v réžii Ladislava Kaboša výnimočný projektvideo film *[[Ateliér duše]]*, historicky prvá slovenská hudobná videokazeta, prezentujúca rovnomenný album speváčky Mariky Gombitovej. Z voľného prepojenia jednotlivých piesní vzniklo nevšedné rozprávanie životného príbehu a pocitov popovej hviezdy, ktorej vzostup na vrchol kariéry prekazila tragická autonehoda a trvalé pripútanie na invalidný vozík.

V spolupráci so známymi speváčkami Kaboš pokračoval aj vo svojom ďalšom projekte, TV filme *Jenom sen*, natočenom pre Českú televíziu, kde sa v hlavnej úlohe predstavila Iveta Bartošová. Trojicu filmov z prostredia popmusic uzatvára video film *Pravda víťazí*, vytvorený k rovnomennému albumu skupiny Tublatanka. Vo filme sú zábery z koncertu v bratislavskom amfiteátri kombinované s montážou záberov z dobových archívov.

Po práci na hudobných filmoch na prelome 80. a 90. rokov je aj ďalšia Kabošova tvorba výrazne spojená s hudbou. V roku 1994 v koprodukcii so Švajčiarskom a Kanadou napísal námet a režíroval hudobný film *The Mystery of Gregorian Chants,* filmovú a hudobnú báseň inšpirovanú duchom kresťanstva. Film bol ako jeden z prvých hudobných projektov na svete uvedený na hudobnom festivale MIDEM 1994 a taktiež aj na hudobnom festivale Zlatá Praha. V tvorbe hudobných dokumentárnych filmoch Kaboš pokračoval v roku 1995 desaťdielnym cyklom *The Treasury of Classical Music*, v ktorom približuje klenoty vážnej hudby výlučne prostredníctvom výtvarne emotívnych obrazov. Cyklus bol úspešne distribuovaný a premietaný v Kanade a USA, ale aj v Českej a Slovenskej televízii.

Rok 1995 dal vzniknúť dvom Kabošovým obrazovým poémam*Čaro slobody* o živote divokých koní na Murárskej planine, inšpirovanej hudbou Franza Liszta a *Čarovný svet ticha*, ktorý spája hudbu Johanna Sebastiana Bacha s kultúrnym dedičstvom slovenských organov a prírodným dedičstvom Demänovskej jaskyne slobody.

V roku 2008 a 2010 Ladislav Kaboš rozšíril svoj repertoár filmov o umení o dva filmy o architektúre*Moderná architektúra na Slovensku* a film *Zmenil tvár Šanghaja,* portrét architekta Ladislava Hudeca, ktorý svojimi budovami významne ovplyvnil podobu Šanghaja ako "Paríža východu".

## Ocenenia
* VOX Humana (2003) za dokument *Kde končí nádej, začína peklo*.
*IGRIC 2008 (Cena Slovenského filmového zväzu, Literárneho fondu a Únie slovenských televíznych tvorcov), *Moderná architektúra na Slovensku*
*Výročná Cena časopisu pamiatky a múzeá (2009), Cena prof. Martina Kusého 2009, *Moderná architektúra na Slovensku*
*Cena primátora mesta Banská Bystrica (*2010), Zmenil tvár Šanghaja*
*Nominácia Krištáľové krídlo sekcia architektúra (2013), *Zmenil tvár Šanghaja*
*Nominácia na Európsku filmovú cenu (2014), (European Film Academy) *Všetky moje deti*
*Nominácia na cenu Silver Eye na East Silver Jihlava 2013, *Všetky moje deti*
*Nominácia Tatra banka (2014),*Všetky moje deti*
*Nominácia Roma Spirit (2014), *Všetky moje deti* 
*Tvorivá prémia pre režiséra Igric 2014, *Všetky moje deti*
*Cena slovenskej filmovej kritiky FIPRESCI 2015, (Igric 2015), *Všetky moje deti* 
*Cena filmových novinárov FIPRESCI, Etnofilm, (2015), Čadca, *Všetky moje deti*
*Druhá cena, XXX. International Catholic Film Festival and Multimedia, Niepokalanów 2015, Poľsko, *Všetky moje deti*
*Národná nominácia na Európsku filmovú cenu (European Film Academy)*,* (2016), *Farby piesku*
*Cena primátora mesta, Cinematik 2015, *Farby piesku*
*Laureát Krištáľového krídla (2015), sekcia Divadlo a audiovizuálne umenie, *Farby piesku, Všetky moje deti a Zmenil tvár Šanghaja*

## Filmografia
* 1981*Starina*
* 1987*Ateliér duše* (video film)
* 1988*Únos z Liliputu*
* 1988*Jenom sen* (TV film)
* 1989*Pravda víťazí* (video film)
* 1990*Voda a les*
* 1994*Mystery of Gregorian Chants*
* 1995*Čaro slobody*; *The Treasury of Classical Music*
* 1996*Magic of the Slovak Paradise*
* 1999*Curriculum vitae* (TV seriál)
* 1999*Tatry a ich tajomstvá…*
* 2000*Do poslednej kvapky* (TV film)
* 2001*Meditácia s hudbou* (TV film)
* 2001*Sisi – Kaiserliche Schönheit*
* 2003*Kde končí nádej, začína peklo*
* 2004*Ľudia na hranici*; *Stratený domov*
* 2006*Moderná architektúra na Slovensku* (TV film)
* 2007*Kamarátky na smrť* (TV film)
* 2010*Zmenil tvár Šanghaja* (TV film) – o osobnosti architekta Ladislava Hudeca
* 2011*Al Entisar: Loď nádeje* (TV film)
* 2012*Krvavé piesky Líbye*
* 2013*Všetky moje deti* - o životě a práci farára Mariána Kuffu 
* 2014*Moje rómske deti*
* 2015*Farby piesku* 
* 2018Kapela
* 2014*Moje rómske deti*
* 2021*Architekt drsnej poetiky* - o architektovi Hansovi Broosovi  – rodákovi z Veľkej Lomnice
* 2022*Denník architekta* (TV film) - o brazílskom architektovi slovenského pôvodu Hansovi Broosovi 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* MEDIA FILM, manželov Kabošovcov
* 
* 
* ''Ladislav Kaboš'' v databáze Slovenského filmového ústavu

## Zdroj
* Macek V.&nbsp;–&nbsp;Paštéková J.:&nbsp;*Dejiny slovenskej kinematografie*. Martin: Osveta, 1997.&nbsp;ISBN 80-217-0400-4

Kategória:Slovenskí režiséri dokumentárnych filmov
Kategória:Slovenskí kameramani dokumentárnych filmov
Kategória:Držitelia ceny Igric
Kategória:Držitelia Krištáľového krídla
Kategória:Osobnosti z Prešova
Kategória:Riadni členovia SFTA