open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Obchodné centrum Dubrawa

**Obchodné centrum Dubrawa** je nákupné stredisko na ulici Pri hrubej lúke v Bratislave - Dúbravke. Otvorené bolo v auguste 2013. Nachádza sa pri konečnej zastávke električkovej trate v Dúbravke. Ide o menšie lokálne nákupné stredisko, ktoré sa prezentuje ako sídliskové obchodné centrum s prenajímateľnou plochou 5000 metrov štvorcových, spádovú oblasť tvoria  obyvatelia Dúbravky a jej okolia.  

V rámci Bratislavy ide o podobný koncept ako v prípade nákupného strediska Glavica v Devínskej Novej Vsi, Hron v Podunajských Biskupiciach, alebo OC Vajnoria vo Vajnoroch, keď je hlavným nájomcom predajňa potravín Tesco v spojení s menšími prevádzkami. Kľúčovým nájomcom je aj tu menší hypermarket Tesco, nákupná pasáž obsahuje spolu 18 obchodov a gastro prevádzok. Nadzemné parkovisko má kapacitu 160 áut a podzemné 85. Slovenská investičná spoločnosť M-Market majetkovo vstúpila do OC Dubrawa v decembri 2020.

Stredisko má detský kútik a príležitostne sa tu konajú pre deti rôzne akcie, napríklad fotenie s Mikulášom, alebo divadielka pre deti.

## História
thumb|Pohľad na vonkajšie parkovisko pred obchodným strediskom Dubrawa v Bratislave.

Výstavba budovy bola dokončená v roku 2013. Dvojpodlažná budova ponúka obchodné priestory pre prevádzky s výmerou od 20 po 194 metrov štvorcových. Medzi pôvodných nájomcov patrilo Tesco, kaviareň, pizzeria, čínske bistro, dm drogéria, kaderníctvo, herňa, kníhkupectvo a poisťovňa Wüstenrot Slovensko.

Investorom stavby bola firma Dúbravčice, s.r.o., za ktorou stojí Eurolease RE Development, s.r.o., ktorá patrí do skupiny firiem Raiffeisen. Výstavbu budovy zabezpečila Tatra Residence, developerská dcéra Tatra banky. 

## Obchody a služby
* Potraviny: hypermarket Tesco, 1.Day, Danubius - mäsiarstvo, Mix Markt
* Gastro: Bistro Panvica, Panda Bistro
* Iné: 101 drogerie, Action, Coffee House Aura, Czehlárik, lekáreň Dr. Max, Dream nails, Geco Tabak, Kaderníctvo Miriama, Mix.Max, Monaco, samoobslužná práčovňa Quickwash, Vaprio, Zlatníctvo Mili
*(Platné k máju 2025)*

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Externé odkazy
* Domovská stránka

Kategória:Nákupné centrá v Bratislave
Kategória:Dúbravka (Bratislava)
Nákupné centrum Hron

**Nákupné centrum Hron** (skr. NC **Hron**) je nákupné stredisko na Dudvážskej ulici v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice, miestnej časti Dolné hony. Nákupné centrum bolo otvorené v novembri 2007 a poskytuje obchodné priestory na ploche vyše .

## História
Pôvodná budova v štýle neskorého modernizmu bola navrhnutá ako štrvťové centrum Dolných Honov autorským tímom Ivan Marko a Marta Kropiláková. Práce prebiehali začiatkom 80. rokov 20. storočia. Zámerom autorov bolo centrum odlíšiť od uniformnej panelákovej zástavby využitím výraznej farebnosti a kontajnerovej štruktúry využívajúcej kombináciu ocele a pórobetónu. Budova bola koncipovaná ako voľne prístupná krytá pasáž s nadzemným prepojením pre chodcov, ktoré však pre komplikovanú situáciu danej doby nebolo možné plne implementovať. Pre svoj náter bola známa aj ako "červený obchod". Boli v nej potraviny, textil, cukráreň, kníhkupectvo, holičstvo, veľká moderná knižnica, nábytok a tiež krčma Hron. V rámci Dolných Honov boli postavené dve výrazovo podobné budovy od rovnakého autorského tímu, zvané Žitava a Latorica. Bočné nadzemné východy boli časom uzavreté a odstránené. Lávka ponad Kazanskú ulicu bola okolo roku 1999 znefunkčnená a aj tento východ bol uzavretý. V roku 2007 bola budova zrekonštruovaná do dnešnej podoby. Žiadny z pôvodných architektonických prvkov nebol zachovaný.

V interiéri sa nachádzala unikátna duralová plastika *Kozmická óda* ukotvená o strop prechádzajúca do nižšieho podlažia od akademického sochára Dušana Králika z roku 1983, ktorá však bola počas rekonštrukcie v roku 2007 zničená.

## Dopravné spojenie

## Obchody a služby
* hypermarket Tesco
* diskont KIK
* UniCredit Bank
* papiernictvo ŠEVT
* denná tlač Press-Point
* domáce potreby
* drogéria Teta
* reštaurácia Pizza Pazza
* kvetinárstvo Green Design
* lekáreň

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Stránka na Facebooku

Kategória:Nákupné centrá v Bratislave
Kategória:Podunajské Biskupice
Kategória:Architektúra z 2007
Trump (rozlišovacia stránka)

**Trump** môže byť :
* priezvisko, pozri Trump (priezvisko) 
**Donald Trump
*britská ponorka z 1944, pozri HMS Trump (P333)
*britský výrobca motoriek, pozri Trump Motors Ltd
Kotleba

**Kotleba** (ženský variant: **Kotlebová**) je priezvisko nemecko - židovského pôvodu so zaznamenaným rozšírením na Slovensku. Vzniklo z nemeckého výrazu *Gott lieb!*

Na Slovensku sa v roku 1995 vyskytovalo 252-krát, predovšetkým na území dnešných okresov Nové Mesto nad Váhom (66), Trnava (34), Trenčín (16), Piešťany (12), Bratislava II (11), Bratislava I (7), Bratislava III (4) a Banská Bystrica (4).

V Česku sa v roku 2016 vyskytovalo 17-krát a to v Pardubiciach (9), Kroměříži (5) a Brne (3). V roku 2017 výskyt priezviska už nebol zaznamenaný.

## Známi nositelia
* Ľubomír Kotleba (* 1946), slovenský basketbalista, basketbalový tréner, rozhodca a funkcionár
* Marian Kotleba (* 1952), slovenský basketbalista, reprezentant ČSSR
* Marian Kotleba (* 1977), slovenský nacionalistický politik
* Martin Kotleba (* 1978), slovenský nacionalistický politik, brat politika Mariana Kotlebu

## Referencie

Kategória:Priezviská na Slovensku
Ithomi

**Ithomi** môže byť:
* grécke mesto v regionálnej jednotke Messinia,  pozri Ithomi (Messinia)
* grécke mesto v regionálnej jednotke Karditsa, pozri Ithomi (Karditsa)
* vrch v Grécku, pozri Ithomi (vrch)
Juraj Lehotský (režisér)

**Juraj Lehotský** (* 17. september 1975, Bratislava) je slovenský filmový režisér.

V rokoch 1995 až 2000 študoval na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, konkrétne odbor dokumentárnych filmov. Následne sa začal venovať réžii a písaniu scenárov, a to nielen dokumentov, ale aj hraných filmov, televíznych reklám a hudobných videoklipov. Svoj prvý celovečerný hraný film uviedol v roku 2013 pod názvom *[[Zázrak (film, 2013)|Zázrak]]*. Jeho ďalší film *Nina* mal premiéru o štyri roky neskôr. Lehotský je držiteľom ceny Slnko v sieti.

## Režijná filmografia
;Filmy
*2013Zázrak
*2017Nina
*2022Plastic Symphony

;Dokumentárne
*2008Eskalátor - Janko Lehotský (TV film)
*2008Eskalátor - Jozef Gertli Danglár (TV film)
*2008Eskalátor - Miroslav Marcelli (TV film)
*2008Slepé lásky
*2013Colnica: Cudzinci (TV film)
*2019Zrod divadla: Ruské denníky (TV film)
*2019Zrod divadla: Biblia (TV film)
*2019Zrod divadla: 1984 (TV film)
*2019Drakula na koľajniciach (TV film)

;Videoklipy
*2003No Name - Prvá (spolu s Marekom Kubošom)
*2012No Name - Svetlo (spolu s Marekom Kubošom)
*2013Korben Dallas - Beh
*2015No Name - S láskou
*2015Ján Lehotský – Z lepšej strany
*2018No Name - Život
*2018No Name - Ži... a nech žít
*2022No Name - Ďakujem, že si 2022
*2023No Name & Rasťo Kopina - V pôvodnom znení

## Referencie

*

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí režiséri dokumentárnych filmov
Kategória:Slovenskí filmoví režiséri
Kategória:Slovenskí televízni režiséri
Kategória:Slovenskí scenáristi
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Držitelia Slnka v sieti
Kategória:Riadni členovia SFTA
Juhoslovanské národné futbalové mužstvo

**Juhoslovanské národné futbalové mužstvo** bolo futbalové družstvo reprezentujúce Juhosláviu pred jej povojnovým rozpadom v roku 1992. S rozpadom Juhoslávie sa rozpadla aj reprezentácie na chorvátsku, slovinskú, macedónsku, bosniansku a reprezentáciu Juhoslovanskej zväzovej republiky (neskôr reprezentáciu Srbska a Čiernej Hory).

## [[Majstrovstvá sveta vo futbale|Majstrovstvá sveta]]
Najväčší úspech na majstrovstvách sveta dosiahli juhoslovanskí futbalisti hneď na prvom šampionáte v roku 1930 v Uruguaji, kde boli vyradení domácim celkom až v semifinále. Rovnaký výsledok dosiahli aj na majstrovstvách v Čile v roku 1962. Tu ich zastavila pred bránami finále reprezentácia Česko-Slovenska.

## [[Majstrovstvá Európy vo futbale|Majstrovstvá Európy]]
Na majstrovstvách Európy získala Juhoslovanská reprezentácia dvakrát striebornú medailu. V roku 1960 nestačili vo finále na výber Sovietskeho zväzu a o osem rokov neskôr podľahli vo finále Taliansku 2 : 0. 
V roku 1976 hostila Juhoslávia európsky šampionát na svojich štadiónoch. Domáce prostredie jej nakoniec vynieslo štvrté miesto, keď v boji o bronzové medaily podľahol domáci tím Holandsku 3 : 2 po predĺžení.
Poslednou veľkou akciou, na ktorú sa juhoslovanská reprezentácia kvalifikovala, bolo EURO 1992. Kvôli vojnovému konfliktu a z toho plynúcim medzinárodným sankciám však bola vylúčená a 10 dní pred začiatkom turnaja ju nahradilo Dánsko, ktoré turnaj nakoniec vyhralo.

## Zdroj

Kategória:Národné futbalové mužstvá
Futbal
Kategória:Futbal v Juhoslávii
Sovietske národné futbalové mužstvo

**Sovietske národné futbalové mužstvo** () bolo futbalové družstvo reprezentujúce Sovietsky zväz pred jeho rozpadom v roku 1991.

## [[Majstrovstvá sveta vo futbale|Majstrovstvá sveta]]
Najväčší úspech na majstrovstvách sveta dosiahli sovietski futbalisti na šampionáte v roku 1966 v Anglicku, kde boli vyradení Nemeckom až v semifinále.

## [[Majstrovstvá Európy vo futbale|Majstrovstvá Európy]]
Najväčší úspech na ME dosiahla sovietska reprezentácia v roku 1960, keď porazila v boji o zlato Juhosláviu. Na nasledujúcom EURE o štyri roky neskôr podľahli vo finále a odniesli si striebornú medailu, rovnako ako v rokoch 1972 a 1988.

## Zdroj

Kategória:Národné futbalové mužstvá
Futbal
Kategória:Futbal v Sovietskom zväze
Pyrilampes z Messény

**Pyrilampes** alebo **Pyrilampés** ( - Pyrilampes/iný prepis: Pyrilampés) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
 
Sochár Pyrilampes pochádzal z messénskeho mesta Messéné. Činný bol 4. storočí pred Kr. Staroveký cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že v Olympii videl tri jeho diela. Boli to sochy olympijských víťazov, Xenóna z Lepreosu, víťaza v behu dorastencov na jedno stadion v roku 360 pred Kr., Pyrilampa z Efezu, víťaza v dolichu v roku 356 pred Kr. a Asamóna z Élidy, víťaza v boxe v roku 340 pred Kr. 
 
V roku 1896 objavili v Olympii podstavec zo sochy s nápisom (podľa typu písma datovaného do 1. storočia pred Kr.), ktorý ako autora sochy uvádza Messéňana Pyrilampa: 

::- text v starogréčtine
Aj keď datovanie typu písma nápisu na podstavci nemusí byť vždy smerodajné pre určenie doby zhotovenia sochy (poškodený podstavec bežne vymenili a pôvodný nápis prepísali v aktuálnom type písma), nie je podľa znalcov isté, či je tento *Pyrilampos* identický so sochárom, spomenutým Pausaniom. 

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Furkotské sedlo

**Furkotské sedlo** (, , ) je široké sedlo medzi Furkotským štítom a Ostrou, presnejšie medzi Malou Furkotskou vežou a Furkotským štítom v hlavnom hrebeni rázsochy Kriváňa vo Vysokých Tatrách.

## Poloha
Prechod neleží v najnižšom bode sedla, ale na severovýchod, bližšie k Furskotskému štítu. Jeho najnižší bod spadá do Nefcerky v spodnej časti strmým skalným prahom. Furkotské sedlo spája Furkotskú dolinu s Nefcerkou.

## Názov
Sedlo dostalo meno podľa polohy nad Furkotskou dolinou. Dávnejšie ho Mikuláš Szontágh pomenoval Petrikovým sedlom  *Petrikhagó*.  Lajos Petrik bol profesorom chemickej technológie na budapeštianskej štátnej priemyslovej škole, neskôr jej riaditeľom a hlavným kustódom Priemyslového múzea v Budapešti. Bol podpredsedom turistického spolku *Magyar Turista Egyesület*. Dobre poznal Vysoké Tatry. Petrik však neakceptoval tento názov.

## Prví v sedle
Cez sedlo v lete prešli dávno pred horolezcami a turistami lovci kamzíkov, hľadači pokladov. Prví, ktorí zaznamenali prechod v zimných podmienkach 14. apríla 1914 boli Józef Lesiecki a Józef Oppenheim.

## Turistika
Cez sedlo nevedie značkovaný turistický chodník.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Vysokých Tatier
Miloš Macourek

**Miloš Macourek** (* 2. december 1926, Kroměříž† 30. september 2002, Praha) bol český dramatik, scenárista a básnik.

Podieľal na mnohých českých komédiách (napr. *Pane, vy jste vdova!* alebo *Čtyři vraždy stačí, drahoušku*) a seriáloch (predovšetkým *[[Arabela (seriál)|Arabela]]* alebo večerníčky s Machom a Šebestovou). Na nich spolupracoval najmä s režisérmi Oldřichom Lipským, Václavom Vorlíčkom, Adolfom Bornom a Jaroslavom Doubravom.

## Životopis
náhľad|Rodný dom Miloša Macourka v Kroměříži
Za svoj život prešiel radou zamestnania. V rokoch 1953 až 1960 bol lektorom pre dejiny umenia v škole ROH, potom ďalšie tri roky dramaturgom Filmového štúdia Barrandov. Bol autorom mnohých kníh pre deti s fantastickými námetmi a predovšetkým scenáristom populárnych českých filmových komédií.

## Dielo
### Knihy
* *Živočichopis*
* *Pohádky*
* 'tnici*
* 'udíků*
* *Světe, div se
* *Žofka*
* *Žofka ředitelkou zoo*
* *Láska a dělové koule : povídky a bajky*
* *Člověk by nevěřil svým očím*
* *Jakub a dvě stě dědečků*
* *Mach a Šebestová*
* *Žirafa nebo tulipán?*
* *Pod vlajkou Neptuna*

=== Filmové a televízne scenáre ===
* *Kdo chce zabít Jessii?*
* *Zabil jsem Einsteina, pánové!* (spolupráca [[Josef Nesvadba]], [[Oldřich Lipský]])
* *Čtyři vraždy stačí, drahoušku*
* *Pane, vy jste vdova!*
* *Šest medvědů s Cibulkou*
* *Arabela*
* *Lietajúci Čestmír*
* *Mach, Šebestová a kouzelné sluchátko*
* *Tři mušketýři*
* *Křeček v noční košili*
* *Pod vlajkou Neptuna''

### Komiksové scenáre
* Muriel a andělé (1969, kreslil Kája Saudek)
* Muriel a oranžová smrt (1970, kreslil Kája Saudek)
* Peruánský deník (1984, kreslil Kája Saudek)

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Českí básnici
Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Českí dramatici
Kategória:Českí scenáristi
Kategória:Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Kategória:Osobnosti z Kroměříža
William Parry Murphy

**William Parry Murphy** (* 6. február 1892, Stoughton, Wisconsin, USA – † 9. október 1987, Brookline, Massachusetts) bol americký lekár.

V roku 1934 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu „za objav týkajúci sa liečby anémie pečeňou.“ Spolu s ním boli ocenení George Richards Minot a George Whipple.

## Životopis
V roku 1914 ukončil štúdium fyziky a matematiky na univerzite v Oregone. Po dvoch rokoch sa stal asistentom anatómie na lekárskej fakulte.

Začal študovať medicínu na Harvard University a v roku 1922 získal diplom doktora medicíny. Následne pracoval v rôznych nemocniciach, v roku 1924 sa stal asistentom na Harvardovej univerzite a neskôr profesorom a vedúcim lekárom Nemocnice P. B. Brighama v Bostone. Po skončení štúdia medicíny sa plne venoval krvným chorobám.

Rovnako ako Minot úspešne ordinoval chorým s pernicióznou anémiou pečeňovú diétu, neskôr im aplikoval vnútrosvalové injekcie výťažku z pečene. Jeho práca bola základom úspešného vyriešenia liečby zhubnej anémie.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1934 George H. Whipple, George R. Minot, William P. Murphy nobelprize.org

## Zdroj

Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Lekári USA
Kategória:Absolventi Harvard University
Kategória:Osobnosti z Wisconsinu
Rigorózna skúška

**Rigorózna skúška** je vysokoškolská skúška, ktorú môžu v zmysle § 53 ods. 9 zákona č. 131/2002 Z. z. vykonať len absolventi študijných programov, ktorí získali titul magister alebo obdobných študijných programov v zahraničí. Kandidáti sa môžu hlásiť na vyštudovaný alebo príbuzný odbor. Súčasťou skúšky je obhajoba rigoróznej práce.
 
Rigoróznou skúškou a obhajobou rigoróznej práce, ktorá je súčasťou rigoróznej skúšky, má uchádzač na základe samostatného štúdia preukázať, že má v študijnom odbore hlbšie vedomosti v jeho širšom základe a je spôsobilý samostatne si osvojovať nové poznatky vedy a praxe; naviac je schopný získané vedomosti aplikovať tvorivým spôsobom v praxi.

Po úspešnom vykonaní rigoróznej skúšky priznáva uchádzačom akademický titul:
* v prírodovedných študijných odboroch: „doktor prírodných vied“ (, skratka RNDr.)
* vo farmácii: „doktor farmácie" (*pharmaciae doctor*, skratka PharmDr.)
* v spoločenskovedných a umenovedných študijných odboroch: „doktor filozofie“ (*philosophiae doctor*, skratka PhDr.)
* v právnických študijných odboroch: „doktor práv“, (*iuris utriusque doctor*, skratka JUDr.)
* v učiteľských študijných odboroch: „doktor pedagogiky“ (*paedagogicae doctor*, skratka PaedDr.)
* v teologických študijných programoch okrem študijných programov v oblasti katolíckej teológie: „doktor teológie“ (*theologiae doctor*, skratka ThDr.).

Tituly „doktor všeobecného lekárstva“ (MUDr.), „doktor zubnej medicíny“ (MDDr.) a „doktor veterinárneho lekárstva“ (MVDr.) nie sú udeľované absolventom po rigoróznej skúške, ale v doktorskom študijnom programe, líšiaceho sa od magisterského programu napr. tým, že prvý a druhý stupeň štúdia sú spojené do jedného.

## Referencie

Kategória:Vysoké školy
Čertova veža

**Čertova veža** (, , ) je markantná trojzubá elevácia v juhovýchodnom remene Kotlového štítu, medzi Lavínovou lávkou (Kotlovým štítom) a Sedielkom nad Kotlom (Zadným čertovým zubom) vo Vysokých Tatrách. Veža sa nachádza v Tatranskom národnom parku v národnej prírodnej rezervácii Velická dolina.

## Názov
Poľský názov je odvodený od Gerlachovského kotla, nad ktorým sa týči. Slovenský názov dlho nemala. V časti slovenskej horolezeckej literatúry sa spomína ako časť Čertovho chrbta, t.j. skupiny Čertovej veže s Čertovými zubmi i s Kvetnicovou vežou. V inej horolezeckej literatúre figuruje Čertova veža pod označením severozápadný Čertov chrbát a Čertove zuby juhovýchodný Čertov chrbát. Názvy pochádzajú evidentne od horolezcov. Názov Čertov pravdepodobne pochádza od hľadačov pokladov, ktorí verili, že poklady strážia nadprirodzené bytosti, okrem iných čerti.

## Prví na vrchole
* Artur Maurer s druhom v lete okolo roku 1911
* L. Vodháněl so spolulezcami 22. mája 1950 v zimných podmienkach.

## Referencie

*

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Rodney Robert Porter

**Rodney Robert Porter** (* 8. október 1917, Newton-le-Willows, Spojené kráľovstvo – † 6. september 1985, Winchester) bol britský lekár a biochemik, nositeľ Nobelovej ceny.

Vyštudoval medicínu na univerzite v Liverpoole, titul Ph.D. získal roku 1948 na univerzite v Cambridge. V rokoch 19491960 pracoval v *National Institute for Medical Research* v Mill Hille. Potom sa stal profesorom na Imperial College London, konkrétne na *St. Mary 's Hospital Medical School*, v roku 1967 potom prešiel na University of Oxford.

Roku 1972 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu (spolu s Geraldom Edelmanom), a to za práce o štruktúre protilátok.

## Referencie


## Externé odkazy
* Portrét na oficiálne stránke Nobelovej ceny

Kategória:Anglickí lekári
Kategória:Anglickí biochemici
Kategória:Anglickí fyziológovia
Kategória:Britskí lekári
Kategória:Britskí biochemici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Vyučujúci na University of Oxford
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Steve Buscemi

**Steve Vincent Buscemi** (sám vyslovuje , pôvodná talianska výslovnosť je )  (* 13. december 1957, New York, New York, USA) je americký herec a režisér.

## Životopis
Narodil sa v newyorskom Brooklyne. 
Jeho otec John, pôvodom z Talianska, je veterán z Kórejskej vojny, a matka je pôvodom z Írska.

V roku 1976 zmaturoval na *Valley Stream Central High School*. Po dvoch rokoch nastúpil na Berklee College of Music v Bostone, kde študoval vokálne vystupovanie. Po troch semestroch štúdium ukončil a hľadal uplatnenie v rôznych konkurzoch. V rokoch 1980 až 1984 pracoval ako hasič v New Yorku.

Na začiatku svojej kariéry vystupoval v experimentálnej divadelnej skupine *The Wooster Group*. Jeho prvým celovečerným filmom bol *The Way It Is* (1985). Neskôr hral napríklad vo filmoch *[[Barton Fink]]* (1991), *[[Gauneri]]* (1992), *[[Pulp Fiction: Historky z podsvetia]]* (1994) a *[[Big Lebowski]]* (1998).

Od roku 1987 je ženatý s choreografkou a filmárkou Jo Andres. Majú jedného syna (* 1991).

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* A Steve Buscemi blog

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon v seriáli (dráma)
Kategória:Držitelia ceny Independent Spirit Award
Kategória:Absolventi Lee Strasberg Theatre and Film Institute
Kategória:Osobnosti z New Yorku
Kategória:Osobnosti USA talianskeho pôvodu
Kategória:Držitelia Screen Actors Guild Award
Damokritos zo Sikyónu

**Damokritos** alebo **Démokritos** () bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
 
Sochár Damokritos pochádzal zo Sikyónu. Činný bol v polovici 4. storočia pred Kr. Staroveký cestovateľ Pausanias uvádza, že bol autorom sochy Hippa z Élidy, olympijského víťaza v boxe dorastencov v roku 380 pred Kr., ktorú videl v Olympii: *„... élidského Hippa, víťaza nad chlapcami v pästnom zápase, zhotovil sikyónsky Damokritos, ktorý bol piatym učeníkom [[Atika (kraj)|atického]] [[Kritios|Kritia]], u samotného Kritia sa vyučil [[Ptolichos z Korkyry]], Ptolichovým žiakom bol [[Amfión (sochár)|Amfión]], [[Pisón z Kalaureie]] sa vyučil u Amfiona, a u Pisóna potom Damokritos.“*
 
Damokritos je podľa väčšiny znalcov antického umenia totožný so sochárom Démokritom, uvedeným gréckym historikom Diogenom Laertiom a rímskym spisovateľom Plíniom. Diogenes Laertios v životopisnom diele o osobnostiach filozofie zaznamenal, že sa o ňom ako o sochárovi zmienil grécky spisovateľ Antigonos z Karystosu. Plínius vo svojej prírodopisnej encyklopédii *Naturalis historia* uvádza, že bol autorom sôch filozofov.
 
Menom *Démokrita* je signovaný podstavec objavený v Ríme (Villa Mattei?), ktorý bol základňou sochy neznámej postavy (Lysis z Milétu). Aj keď ho podľa typu písma datujú do cisárskej éry, nemecký archeológ Heinrich Brunn správne rozpoznal, že tu ide o rímsku kópiu gréckeho originálu z Atén (iónska forma názvu). Podstavec bol spolu s ďalšími štyrmi nesprávne považovaný za súčasť pohrebného pomníka, vytvoreného zo skupiny piatich sôch, kópií originálov zo 4. storočia pred Kr. Do tohto obdobia je datovaný aj ďalší podstavec (z nezachovaného diela) signovaný menom *Damokritos*, nájdený v archeologickej lokalite boiótskeho mesta Thespiai. Je teda možné, že tu ide o toho istého umelca.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Basketbal na Stredoamerických hrách 2006

**Basketbal na Stredoamerických hrách 2006** bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických hier 2006. Konal sa v Panama City, v Paname v dňoch od 7.11. marca 2006, za účasti 4 mužských a iba 3 ženských tímov. Pôvodne sa ženského turnaja mala zúčastniť aj Kostarika. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1973, teda od začiatku konania hier, riadi ho Stredoamerická basketbalová konfederácia (COCABA) a toto bolo jeho 8. vydanie. Zápasy sa hrali v aréne *Gimnasio Isabel Herrera Obaldia*. V mužskej kategórii získala titul , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom prvenstva z . V kategórii žien po finálovej výhre nad  zvíťazila . 

Stredoamerické hry 2006 síce organizovala Managua, hlavné mesto Nikaraguy, ale viacero súťaží sa uskutočnilo aj v ďalších 3 stredoamerických štátoch. V Paname sa okrem basketbalového turnaja uskutočnili aj softbalový turnaj a súťaže v plávaní, šerme a zápasení.
 
## Výsledky
### Muži
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základná skupina

} || ||**4**
|- bgcolor=#FFFFCC
|2.
|align=left| 
|2||1||1||  || −12||**3**
|- bgcolor=#FFFFCC
|3. 
|align=left| 
|2||0||2||  || ||**2**
|}

#### Play-off
##### Semifinále

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Stredoamerická športová organizácia na stránke Dominikánskeho olympijského výboru 
* Oficiálna stránka Nikaragujského olympijského výboru 

Kategória:Basketbal v 2006
Kategória:Basketbal na Stredoamerických hrách
Kategória:Stredoamerické hry 2006
Dunaj (folklórny súbor)

**Folklórny súbor Dunaj** bol založený v roku 1959 v Komárne. Pôvodne to bol vojenský súbor a fungoval pri vojenskej posádke. Zameriaval sa na hudbu, spev a tance z regiónov celého Slovenska. Počas svojho pôsobenia súbor prešiel rôznymi etapami. Zakladajúcim vedúcim bol Jozef Mitúch. V roku 1965 sa rozpadol, ale po roku 1969 bol znovu obnovený. Odvtedy spadá súbor pod vedenie pána Ľudovíta Gallovicha, ktorý je okrem hlavného vedúceho aj choreografom súboru.

Súbor patril pod vojenskú pohraničnú stráž. Tanečníci (vojaci základnej služby) pochádzali zo všetkých kútov Slovenska. To bol dôvod prečo súbor nečerpal z regiónu Komárna, ale prezentoval tance ako: Terchová, Goral, Verbunk, Šariš, Treščák, Myjava, Detva, Trenčín. Súbor vytváral aj scénické tance, ako napríklad „Námorník“, či „Cigáň“. Vojaci komárňanskej posádky boli vďaka rieke Dunaj (strážili hraničný prechod ktorý prechádza stredom rieky) označovaný ako námorníci.

Zrušením posádky v Komárne (1990) súbor utrpel a hrozil mu rozpad. Študenti gymnázia Ľudovíta Jaroslava Šuleka v roku 1993 významnou mierou ovplyvnili chod súboru a začala jeho nová éra. Tanečníci boli prevažne z gymnázia Ľ. J. Šuleka. Pre stredoškolákov bol súbor významným vstupom do sveta folklóru a vďaka súboru sa im otvorili brány do vysokoškolských súborov najmä v Bratislave a v Nitre.

V roku 2006 bol folklórny súbor významnou mierou posilnený príchodom študentov z Dramatického krúžku tkz. Dramaťáku. Táto spolupráca bola ukončená v roku 2012 založením Folklórom inšpirovaného súboru Slovenskí rebeli z Komárna.

Súbor nacvičoval pôvodne v Dome odborov Komárno (neskôr Dom Matice slovenskej), neskôr prešiel pod Mestské kultúrne stredisko v Komárne kde nacvičuje dodnes.

## Externé odkazy
* Stránka súboru

Kategória:Slovenské folklórne súbory
Kategória:Organizácie založené v 1959
Kategória:Kultúra v Komárne
Panamerické majstrovstvá v canoe pole 2017

** Panamerické majstrovstvá v canoe pole 2017** bol v poradí 10. turnaj panamerických majstrovstiev v canoe pole, ktoré organizuje Panamerická kanoistická konfederácia (COPAC). Konal sa v dňoch od 17.19. novembra 2017 v Ezeiza, v provincii Buenos Aires, v Argentíne, za účasti rekordných 6 mužských a 4 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvo Francúzskej Guyany a ženské družstvá Francúzskej Guyany a domácej Argentíny. Argentína bola piata krajina, ktorá organizovala panamerický šampionát. Dejiskom turnaja bol komplex *Centro Nacional de Desarrollo* (CeNaDe). V mužskej kategórii získala svoj šiesty titul , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad Francúzskou Guyanou. U žien zvíťazilo , keď vo finále vyhralo nad .

Turnaj tiež slúžil ako kvalifikácia panamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 2018, ktoré organizuje Kanada. Z oboch kategórií sa na ne kvalifikovalo iba víťazné družstvo.

## Účastníci

;Muži

;Ženy

## Výsledky
### Muži
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Panamerickej kanoistickej konfederácie 
* Oficiálna stránka Argentínskej kanoistickej federácie 

## Zdroje
* Panamerické majstrovstvá 2017 na stránke kayakpoloargentina.com  
* Panamerické majstrovstvá 2017 na stránke Medzinárodnej kanoistickej federácie 

Kategória:Šport v 2017
Kategória:Panamerické majstrovstvá v canoe pole
Canoe polo
Kategória:2017 v Argentíne
Blatné (rozlišovacia stránka)

**Blatné** môže byť:
* obec na Slovensku v okrese Senec, pozri Blatné
* jazero vo Veľkej Fatre, pozri Blatné (jazero)
* prírodná pamiatka vo Veľkej Fatre, pozri Blatné (prírodná pamiatka)
Ján Lazar

Prof. JUDr. **Ján Lazar**, DrSc. (* 28. august 1934, Jakubov) je slovenský právnik a vysokoškolský pedagóg. Patrí k najvýznamnejším odborníkom na civilné právo, predovšetkým občianske právo.

## Životopis
Narodil sa v obci Jakubov, ktorá sa nachádza v okrese Malacky. V roku 1953 absolvoval osemročné gymnázium v Malackách. Následne v roku 1958 úspešne absolvoval štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Patril k žiakom významného profesora Štefana Lubyho. Na tejto fakulte pokračoval bezprostredne po štúdiu v pozícii asistenta na Katedre teórie a dejín štátu a práva. Po dvoch rokoch sa presunul na Katedru občianskeho práva. Tu získal titul kandidát vied (CSc.). V roku 1961 sa stal sudcom Okresného súdu Bratislava – mesto pre civilné veci. O rok neskôr absolvoval študijný pobyt na Viedenskej univerzite u významného rakúskeho profesora Fritza Schwinda. V roku 1967 sa stal docentom. V roku 1977 absolvoval vedeckovýskumný pobyt na Humboldtovej univerzite v Berlíne. Vďaka vedeckým výsledkom tohto pobytu získal titul doktor vied (DrSc.). Za profesora občianskeho práva bol vymenovaný v roku 1979.

Jeho práce vyšli nie len v slovenskom, ale i v nemeckom a ruskom jazyku. Bol členom občianskoprávnej sekcie Ministerstva spravodlivosti SR, kde pôsobil aj ako predseda. Taktiež bol členom Legislatívnej rady vlády SR. Dlhé roky sa venoval téme rekodifikácie súkromnoprávnych kódexov tak v rámci Československa, ako aj následne Slovenska. Bol dokonca predsedom komisie, ktorá sa touto problematikou zaberala. Patrí k zakladateľom Nadácie Štefana Lubyho, kde 10 rokov pôsobil ako predseda správnej rady. V súčasnosti pôsobí ako externý člen Katedry občianskeho a obchodného práva Právnickej fakulty Trnavskej univerzity.

## Publikačná činnosť
* J. Lazar, Š. Luby *Zabezpečenie pohľadávok a ich uspokojenie*, Iura Edition, 2002, ISBN 80-89047-54-8
* J. Lazar a kol. *Základy občianskeho hmotného práva, 1. a 2. zväzok*, Iura Edition, 2004, ISBN 8080780846
* J. Lazar *Otázky kodifikácie súkromného práva*, Iura Edition, 2006, ISBN 80-8078-128-1
* J. Lazar a kol. *Návrh legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva*, Ministerstvo spravodlivosti SR, 2008, ISBN 978-80-88931-88-1
* J. Lazar a kol. *Občianske právo hmotné 1+2*, Iura Edition, 2010, ISBN 9788080783464
* J. Lazar a kol. *Reforma súkromného práva v strednej a východnej Európe*, Iura Edition, 2010, ISBN 9788080783075
* J. Lazar a kol. *Občianske právo hmotné 1. a 2. zväzok*, IURIS LIBRI, 2014, ISBN 9788089635085
* J. Lazar a kol. *Občianske právo hmotné 1. a 2. zväzok*, IURIS LIBRI, 2018, 

## Referencie

## Zdroje
* Životopis Jána Lazara

Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Osobnosti z Jakubova
Kategória:Slovenskí právni civilisti
Katarína Cséfalvayová

Ing. **Katarína Cséfalvayová**, PhD. (* 19. apríl 1985) je slovenská vysokoškolská pedagogička, politička a bývalá poslankyňa Národnej rady SR.

## Práca v akademickom prostredí
Na Katedre medzinárodných ekonomických vzťahov a hospodárskej diplomacie Fakulty medzinárodných vzťahov Ekonomickej univerzity pôsobí ako odborná asistentka. Vo veku 27 rokov sa stala prodekankou fakulty. Vo svojom výskume sa zaoberá environmentálnou diplomaciou. Skúma tiež socioekonomický dopad globálneho otepľovania.

## Politické pôsobenie
Spolu s Radoslavom Procházkom a Katarínou Macháčkovou, primátorkou Prievidze bola súčasťou prípravného výboru strany #SIEŤ. Ponuka na spoluprácu pri založení strany prišla od Radoslava Procházku. Koncom augusta 2014 bola zvolená za podpredsedníčku strany.

Vo voľbách do NR SR v marci 2016 kandidovala na 5. mieste kandidátky #SIETe, ziskom 6 650 preferenčných hlasov získala 6. miesto a poslanecký mandát.

Po odchode Radoslava Procházku sa o nej hovorilo ako o možnej nástupkyni na čele #SIETe, lídrom sa stal Eduard Adamčík. V auguste 2016 spolu s Andrejom Hrnčiarom, Eduardom Adamčíkom, Martinom Fedorom a Igorom Janckulíkom vystúpila zo Siete a požiadala o prijatie do poslaneckého klubu strany MOST – HÍD. V októbri 2016 sa priznala k nezrušeniu konateľstva a od Výboru pre nezlučiteľnosť funkcií dostala pokutu 5 tisíc eur.

V parlamente je členkou poslaneckého klubu MOST – HÍD, podpredsedníčkou Výboru NR SR pre európske záležitosti a členkou Výboru NR SR pre vzdelávanie, vedu, mládež a šport. 23. marca 2018 bola zvolená predsedníčkou zahraničného výboru. V máji 2018 sa stala členkou strany MOST – HÍD. V septembri 2019 zo strany MOST – HÍD na vlastnú žiadosť odišla. 

Podľa svojich slov inklinuje „*skôr k tým konzervatívnym, ako k liberálnym hodnotám*“ a názorovo má blízko k modernému kresťanstvu a skôr pravo od stredu než vľavo.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na webe NR SR
* Články týkajúce sa Kataríny Cséfalvayovej na portáli teraz.sk TASR

Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenské političky
Kategória:Politici SIETe
Kategória:Politici MOST-HÍD
Kategória:Politici Dobrej voľby
Kategória:Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Kategória:Vyučujúci na Fakulte medzinárodných vzťahov Ekonomickej univerzity v Bratislave
Mendelova univerzita v Brne

**Mendelova univerzita v Brne** (, ) je verejná vysoká škola v Česku. Sučasným rektorom je prof. Dr. Ing. Jan Mareš.

## Dejiny
Predchodkyňou školy bola Vysoká škola zemědělská v Brně, založená 24. júla 1919. V roku 1995 získala meno Mendelova zemědělská a lesnická univerzita v Brně a od roku 2010 názov Mendelova univerzita v Brně. Zo začiatku mala VŠZ dva odbory: hospodársky a lesnícky. Lesnícky obor bol prvý rok umiestnený na České vysoké učení technické v Praze. Začiatkom 20. rokov boli snahy preložiť školu na Slovensko. Počas nacistickej okupácie sa výuka nekonala, neskôr prebiehal len praktický výskum. Po roku 1948 neprešlo politickými previerkami 27,7% študentov. V roku 1950 boli založené Zemědělská fakulta a Lesnická fakulta, nasledujúci rok bol založený prvý zo školských majetkov. Vysoká škola veterinární v Brně bola v roku 1952 zrušená a pripojená ako fakulta k VŠZ. Vysoká škola stevitelská v Brně na niekoľko rokov prebrala Lesnícku fakultu. V roku 1959 vznikla Provozně ekonomická fakulta. V roku 1969 bola opäť odčlenená Veterinárna fakulta z ktorej opäť vznikla Vysoká škola veterinární v Brně. Zahradnická fakulta so sídlom v Lednici bola založená v roku 1985. Ako najnovšia bola založená Fakulta regionálního rozvoje a mezinárodních studií v roku 2008.

## Fakulty
Univerzita má týchto päť fakúlt:
* Agronomická fakulta
* Lesnická a dřevařská fakulta
* Provozně ekonomická fakulta
* Zahradnická fakulta
* Fakulta regionálního rozvoje a mezinárodních studií

## Štúdium
V roku 2016 na škole študovalo celkom 9 199 študentov, z toho 6 121 v bakalárskom, 2 645 v nadväzujúcom magisterskom a 433 v doktorskom stupni. Škola ponúkala 74 študijných programov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka


Kategória:Univerzity v Česku
Kategória:Školy v Brne
Kategória:Černá Pole (Brno-sever)
Ján Cirák

Prof. JUDr. **Ján Cirák**, CSc. (* 15. október 1958, Zlaté Moravce) je slovenský právnik a vysokoškolský pedagóg. Zameriava sa na občianske právo.

## Životopis
Narodil sa v Zlatých Moravciach. V roku 1981 úspešne dokončil štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V tom istom roku zložil rigoróznu skúšku a získal titul doktor práv (JUDr.). Bezprostredne po skončení štúdia začal na tejto fakulte aj pôsobiť a venoval sa občianskemu právu hmotnému. V roku 1992 získal titul Kandidát vied (CSc.) v odbore občianske právo. V roku 1997 začal vyučovať taktiež na Právnickej fakulte Univerzity Mateja Bela, kde pôsobí až do súčasnosti. V odbore občianske právo habilitoval v roku 1999 na docenta. V rokoch 2003 až 2006 pôsobil ako tzv. mimoriadny profesor na Právnickej fakulte Univerzity Komenského. V roku 2007 ukončil svoje pôsobenie na Právnickej fakulte Univerzity Komenského a v nasledujúcom roku začal vyučovať na Fakulte práva Paneurópskej vysokej školy. Tu sa podobne ako na Právnickej fakulte Univerzity Mateja Bela zaoberal viacerými právnymi odvetviami. Teda okrem občianskeho práva aj rodinným právom, európskym súkromným právom, právom duševného vlastníctva a zmenkovým právom . 26. novembra 2013 ho prezident Ivan Gašparovič vymenoval za profesora v odbore občianske právo.

Bol členom Rekodifikačnej komisie Ministerstva spravodlivosti pre nový Občiansky súdny poriadok. Taktiež patrí k členom Komisie pre rekodifikáciu súkromného práva, ktorá pripravuje nový Občiansky zákonník. Profesor Cirák je súčasne zapísaný v zozname advokátov Slovenskej advokátskej komory.

## Publikačná činnosť
* J. Cirák, S. Ficová *Občianske právo - Všeobecná časť*, Heuréka, 2009, ISBN 978-80-89122-51-6
* M. Števček, B. Pavelková, J. Cirák *Rodinné právo*, Heuréka, 2010, ISBN 9788089122479
* J. Cirák a kol. *Dedičské právo*, Key publishing, 2010, ISBN 9788074180569
* K. Grausová, J. Cirák *Zákon o vlastníctve bytov a nebytových priestorov*, C. H. Beck, 2012, ISBN 9788074002656
* J. Cirák, D. Gandžalová *Základy zmenkového práva*, Belianum, 2015, ISBN 9788055709291

## Referencie

## Zdroje
* Profesný životopis Jána Ciráka

Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Paneurópskej vysokej školy
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Kategória:Osobnosti zo Zlatých Moraviec
Kategória:Slovenskí právni civilisti
Kategória:Slovenskí advokáti
Antigonos z Karystosu

**Antigonos z Karystosu** () môže byť:
* grécky spisovateľ v 3. stor. pred Kr., pozri Antigonos z Karystosu (spisovateľ)
* grécky epigramatik v 1. stor. pred. Kr., pozri Antigonos z Karystosu (epigramatik)
Feederizmus

náhľad|Vlajka adipofilnej hrdosti
[náhľad|[Obezita|Obézne mužské brucho]]
náhľad|Obézne ženské torzo s odhalenými prsníkmi
náhľad|Gainerka a feeder počas feederizmu
**Feederizmus** (známy tiež ako *priberanie* alebo *vykrmovanie*), **adipofília** () alebo **fat fetishism** je druh zriedkavej parafílie, ktorej objektom fetišu je tuk na ľudskom tele. Dlhodobým následkom tohto fetišu môže byť obezita a poškodenie zdravia.

## Klasifikácia pojmov
* Gainer (alebo feedee, v slovenskom ekvivalente *vykrmovaný*) je anglický pojem na označenie človeka, ktorého vzrušuje predstava alebo reálne dlhodobé tukové priberanie na vlastnom tele. Fetiš je praktizovaný buď ako predohra pred sexuálnym stykom, alebo ako samostatná činnosť bez sexuálneho ukájania. Počas vykonávania fetišu gaineri skonzumujú v krátkom čase veľké množstvo vysokokalorickej prevažne lacnej stravy za účelom vytvorenia nových tukových tkanív. Títo ľudia často chápu priberanie tuku ako svoj životný štýl.
* Feeder (v slovenskom ekvivalente *ten kto vykrmuje*) označuje človeka, ktorého vzrušuje predstava alebo reálne konanie, ako niekomu pomáha počas priberania na hmotnosti. Počas sexuálnej hry sám kŕmi partnera alebo sa hrá s jeho telom.
* Bloater je anglický pojem na označenie človeka, ktorého cieľom fetišu je krátkodobé nafúknutie brucha. To dosahuje najčastejšie pomocou konzumácie veľkého množstva tekutín v krátkom čase.

## Feederizmus ako životný štýl
Gaineri a feederi mnoho krát spolu vytvárajú spoločné páry, pričom jeden z nich (alebo obaja vzájomne) priberá na hmotnosti. Práve tento dlhodobý proces zmeny je často príťažlivý a atraktívny. Toto praktizovanie môže byť sprevádzané hraním rolí alebo scenárov.

## Referencie


## Pozri aj
* lipofília
* bear (subkultúra)
* chub (gej)
* Big Beautiful Woman
* Big Handsome Man
* fat pride
* fattening room
* leblouh

## Externé odkazy
* Hana Neničková: Feederismus: životní styl nebo forma zneužívání? Bakalárska práca. Brno : Masarykova univerzita, 2016.

Kategória:Sexuálny fetišizmus
Damn (album)

***Damn*** (štylizované ako ***DAMN.***) je štvrtý štúdiový album amerického repera Kendricka Lamara, ktorý vyšiel 14. apríla 2017 prostredníctvom Top Dawg Entertainment, Aftermath Entertainment a Interscope Records.

Album obdržal nomináciu na Cenu Grammy za najlepší rapový album 60. ročníka udeľovania Cien Grammy, čím sa stal Lamarovým tretím po sebe nominovaným albumom tejto kategórie.

## Zoznam skladieb

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Albumy Kendricka Lamara
Kategória:Hudobné albumy z 2017
Kategória:Hiphopové albumy
Kategória:Albumy Interscope Records
Kategória:Albumy produkované Dr. Drem
Kategória:Koncepčné albumy
Hlavný kuchár

náhľad|Taliansky šéfkuchár pripravuje hľuzovky.
**Hlavný kuchár** (iné názvy: **šéfkuchár**, **šéf kuchyne**, **chef**, nesprávne (bohemizmus): *vrchný kuchár*; po franc. *chef cuisinier*, *chef de cuisine*, (*premier*) *chef*, *maître cuisinier*, *maître queux* a pod.) je buď vedúci kuchynskej brigády alebo (vo veľkých organizáciách) osoba priamo podriadená riaditeľovi kuchyne (teda vedúcemu kuchynskej brigády), pričom kuchynská brigáda je súbor všetkých kuchárov kuchyne v pohostinskom zariadení. Jeho práca spočíva najmä v organizačných úlohách (napr. nákup, zostavenie jedálneho lístka, kalkulácia, plánovanie použitia personálu) a v malých kuchyniach sa aj zúčastňuje na varení.  Možno ho charakterizovať aj ako vedúceho výroby výrobného strediska pohostinského zariadenia.

## Náplň práce
Podľa ISTP „zabezpečuje odborne najnáročnejšie činnosti v kuchyni. Zodpovedá za organizovanie práce a kontrolu tímu pracovníkov v kuchyni, kvalitu pripravovaných pokrmov a dodržiavanie gastronomických pravidiel. Aplikuje v praxi klasické i moderné trendy gastronómie.“

Je zodpovedný okrem iného za hospodárske vedenie kuchyne, t. j. najmä za spotrebu potravín a náklady varenia, za účelné a hospodárne zostavovanie (návrhov) jedálnych lístkov, za kalkuláciu a výber potrebných surovín, za včasné a dostatočné zásobenie kuchyne potrebnými surovinami atď.

V malých kuchyniach sa aj zúčastňuje na varení.

## Podriadení pracovníci
Hlavnému kuchárovi priamo podriadený je jednak zástupca hlavného kuchára, ktorý sa nazýva „sous-chef“, a jednak „chef de partie“ (po slovensky: vedúci kuchár alebo jednoducho kuchár), čo je vedúci oddelenia resp. gastronomického segmentu v rámci kuchyne (napr. vedúci oddelenia predjedál).

## Poznámky


## Referencie

Kategória:Povolania
Kategória:Kuchári
Kategória:Reštaurácie
Kategória:Kuchyňa
Detekčná trubička

**Detekčná trubička** je zatavená (spravidla sklenená) trubička obsahujúca indikačnú vrstvu tvorenú reakčným činidlom naneseným na inertnom nosiči (silikagéli, sklenenom prášku). Pri prechode kontaminovaného vzduchu trubičkou dochádza k farebnej reakcii, ktorá je charakteristická pre danú toxickú chemickú látku a použité reakčné činidlo.

Detekčné trubičky sa používajú napr. na detekciu bojových toxických chemických látok.

## Referencie

Kategória:Chemická bezpečnosť
Hippobotos (historik)

**Hippobotos** () bol grécky historik na rozhraní 3. a 2. storočia pred Kr.
 
Hippobotos bol autor spisov *O filozofických školách* () a *Zoznamu filozofov* (). Pôsobil na konci 3. a zrejme aj na začiatku 2. storočia pred Kr. Diogenes Laertios vo svojom životopisnom diele *O osobnostiach filozofie* uvádza, že uznával deväť filozofických škôl: eretrijskú, kyrénsku, megarskú, epikurovskú, Annikeridovu školu, Theodorovu, stoickú, akademickú a peripatetickú.

Hippobotos vedel rozlíšiť Theodorovu a Annikeridovu školu od kyrénskej a naopak, ale Faidónova škola mu splývala so školou eretrijskou a stoická s kynickou. Pyrrhónovu školu nepokladal za školu pre nejasnosť jej názorov. Hippobotos si vybudoval svoj systém nástupníctva jednotlivých škôl. Podľa Laertia jeho zoznam zahŕňal i inými neuvedených žiakov Zenóna (Filónides z Téb, Kallippos z Korintu, Poseidónios z Alexandrie, Athénodóros zo Solov a Zenón zo Sidónu) a Timóna, uvedených i Sótiónom (Dioskurides z Cyprusu, Nikolochos z Rodosu, Eufranor zo Seleukeie a Praylos z Troady).
 
## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Historici starovekého Grécka
Sótión

**Sótión** () môže byť:
* grécky filozof a historik v 2. stor. pred Kr., pozri Sótión z Alexandrie
* grécky filozof (učiteľ filozofa Senecu) v 1. stor. pred Kr., pozri Sótión (filozof)
* starogrécky filozof, pozri Sótión (peripatetik)
Laskomer (vrch)

**Laskomer** () je vrch v Banskej Bystrici, na východnom okraji Kremnických vrchov, v mestskej časti Kostiviarska.

K dispozícii je niekoľko turistických značených chodníkov a jeden okružný. Koncom apríla 2008 bol otvorený turistický chodník z mestskej časti Medený hámor cez vrch Laskomer, vrch Ravasky, Riečanské sedlo až na Kordíkov.

## Slnečné stráne
Pod vysielačom sa na kopci nachádza lokalita Slnečné stráne. Na vrch vedie ulica s rovnakým názvom. Všeobecne záväzným nariadením č. 11/2011 z 20. septembra 2011 mesto Banská Bystrica určilo názvy ďalších troch ulíc v lokalite: K lomu, Pod vysielačom a Cmárovo.

## Vysielač Laskomer
Na kopci sa nachádza Vysielač Laskomer, ktorý bol za bol postavený v roku 1936 pre účely vysielania rozhlasu z Bratislavy na Strednom Slovensku. Počas SNP z vysielača vysielal Slobodný slovenský vysielač. Priehradový trojboký stožiar v minulosti slúžil ako anténa, v súčasnoti je nosný stožiar pre antény FM a DVB-T2.

## Referencie

Kategória:Vrchy v Kremnických vrchoch
Kategória:Geografia Banskej Bystrice
Kategória:Vrchy v okrese Banská Bystrica
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Zlatníctvo

**Zlatníctvo** alebo **klenotníctvo** môže byť:
* umelecké remeslo zaoberajúce sa opracúvaním a úpravou drahých kovov a drahých kameňov a výrobou šperkov, pozri zlatníctvo (remeslo)
* predajňa, v ktorej sa predávajú, príp. aj opravujú šperky a/alebo klenoty, pozri zlatníctvo (predajňa)

**Zlatníctvo** môže byť aj:
* zlatnícka dielňa, pozri pod zlatníctvo (remeslo)
* zamestnanie zlatníka, pozri pod zlatník (povolanie)

## Pozri aj
* drahý kov
* klenot
* šperk
* Zlatica
* zlato
* zlatý
* zlatka
* Zlatník
Jiří Trmač

Ing. **Jiří Trmač** (* 18. august 1949 Brno) je bývalý český politik, v roku 1990 primátor Brna.

Pred rokom 1989 pracoval vo výskumnom ústave a pôsobil tiež ako komunálny politik. Na základe toho si ho vyhliadla Štátna bezpečnosť, ktorej nakoniec dal súhlas so spoluprácou. Podľa vlastných slov však nikoho neudával a žiadne mená ŠtB neprezrádzal. Po Nežnej revolúcii sa stal námestníkom brnianskeho primátora Josefa Pernicu, ktorý v marci 1990 odstúpil. Ako nestraník za Československu stranu ľudovú bol na plenárnom zasadnutí Národného výboru mesta 19. apríla 1990 zvoleným za primátora Brna. Ešte v priebehu schôdze však vyšla najavo jeho spolupráca s ŠtB. Trmač poslancom Národného výboru vysvetlil, o čo išlo, a svoj osud nechal v rukách poslaneckých klubov. Tie po prerušení rokovania zverejnili svoje stanovisko, že Trmač má odstúpiť, čo aj hneď vykonal. Vo funkcii primátora Brna tak bol len štyri hodiny.

Potom začal podnikať a bol spoločníkom a konateľom vývojovej elektrotechnickej firmy DATAMER v Brne. Presťahoval sa do Kuníc, kde podniká v rámci firmy SAGARIS a ako živnostník. V rokoch 2002 až 2010 bol obecným poslancom v obci Kunice.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Primátori Brna
Kategória:Českí komunálni politici
Kategória:Agenti ŠtB
Dioskourides

**Dioskourides** alebo **Dioskurides** () môže byť:
* grécky epigramatik v 2. stor. pred Kr., pozri Dioskurides (epigramatik)
* grécky umelecký mozaikár v 1. stor. pred Kr., pozri Dioskurides (mozaikár)
* grécky umelecký rytec (gemma, intaglia) v 1. stor., pozri Dioskurides (rytec)
* grécky lekár v 1. stor., pozri Dioskurides (lekár)
Lítání

**Lítání** (, v staroveku Leontes) je najväčšia rieka v Libanone. Je dlhá . Povodie má rozlohu asi .

## Priebeh toku
Pramení v úrodnom údolí Bikáa, asi  západne od Baalbeku v severnom Libanone. Tečie týmto údolím na juh a napája priehradu slúžiacu na zavlažovanie i výrobu elektrickej energie. Potom pokračuje ďalej južným smerom. Na dolnom toku sa náhle stáča na západ a preteká medzi južnými výbežkami pohoria Libanon. Ústi do Stredozemného mora  severne od mesta Tyros neďaleko mosta Leontes.

## Vodný režim
Priemerný ročný prietok vody je /s. Najväčšie prietoky dosahuje v zime.

## Využitie
Využíva se na zavlažovanie a výrobu elektrickej energie.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rieky v Libanone