open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Autopilot Off

**Autopilot Off** je americká punk rocková hudobná skupina, ktorá vznikla v Orange County v štáte New York v roku 1996. Vo štvorčlennej zostave sú Chris Hughes (gitara), Chris Johnson (spev, gitara), Phil Robinson (bicie) a Rob Kucharek (basgitara). V minulosti bola známa pod názvom **Cooter**. Skupina dodnes vydala dve štúdiové albumy a štyri EP. Medzi rokmi 2005 až 2010 bola skupina nečinná.

## História
### Skupina Cooter (1996-2002)
Dnešná skupina Autopilot Off bola založená v roku 1996 v Orange County v štáte New York pod názvom Cooter. V deväťdesiatych rokoch si postupne získavala popularitu vystupovaním na koncertoch slávnejších skupín ako sú MxPx, Goldfinger, Sum 41, Yellowcard alebo H2O. V roku 1999 vydali svoj prvý štúdiový album s názvom *[[Looking Up (Autopilot Off)|Looking Up]]* pod vydavateľstvom Fastmusic. V roku 2000 sa dostali do sporu so skupinou The Cooters zo štátu Mississippi, pretože tá vlastní ochrannú známku na tento názov. Spor sa dostal až k súdu, ktorý dal za pravdu skupine z Mississippi a nariadil Newyorskej skupine zmenu mena. Skupina si zvolila nové meno Autopilot Off. Vydavateľstvo Fastmusic sa s Mississippskou skupinou súdilo ďalej až k federálnemu súdu, kde samozrejme prehralo.

### ''Make a Sound'' a obdobie nečinnosti (2002-2010)
Skupina Autopilot Off po prehranom procese podpísala zmluvu s vydavateľstvom Island Records. S ním znovu vydali svoj prvý štúdiový album pod svojim novým menom. Taktiež vydali eponymné EP v roku 2002.

V roku 2004 vydala skupina svoj druhý štúdiový album s názvom *[[Make a Sound]]*. Ten sa umiestnil na 119. priečke rebríčku Billboard 200. Z albumu pochádza singel „What I Want“, na ktorom spolupracoval Tim Armstrong zo skupiny Rancid. Ďalšia skladba s názvom „Clockwork“ sa objavila v soundtracku k videohrám NHL 2004 a SSX3.

Dňa 26. augusta 2005 skupina na svojich stránkach oznámila pozastavenie činnosti na dobu neurčitú.

### Obnovenie činnosti (2011-súčasnosť)
V máji 2011 sa na facebooku objavila stránka stránka, na ktorej skupina zverejnila svoju fotku so slovami „TwoTousandEleven (2011)“. Vznikli tak špekulácie, že sa skupina vracia. Tie boli potvrdené v júni 2011, keď skupina oznámila prácu na novom hudobnom materiále.

## Diskografia
### Štúdiové albumy
* *[[Looking Up (Autopilot Off)|Looking Up]]* (1999)
* *[[Make a Sound]]* (2004)

### EP
* *[[All Bets Off (EP)]]* (1997)
* *[[Slick Shoes/Cooter]] (2000)
* *Autopilot Off* (2002)
* *Regenerator (EP)'' (2003)

## Referencie

*

Kategória:Poppunkové hudobné skupiny USA
Kategória:Hudobné skupiny z 1996
Ladislav Andreánsky

MUDr. **Ladislav Andreánsky** (* 31. október 1963) je slovenský lekár (gynekológ a pôrodník) a politik strany SMER – sociálna demokracia (SMER-SD), od roku 2012 do roku 2020 poslanec Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR) a bývalý poslanec zastupiteľstva Žilinského samosprávneho kraja (20132017). Pôsobí ako predseda okresnej organizácie SMERu-SD v okrese Liptovský Mikuláš.

Za poslanca NR SR bol zvolený vo voľbách do NR SR v roku 2012, kedy kandidoval za stranu SMER-SD. Vo voľbách do orgánov samosprávnych krajov v roku 2013 bol zvolený za poslanca zastupiteľstva Žilinského samosprávneho kraja za volebný obvod č. 5 (územie okresu Liptovský Mikuláš), so ziskom 3&nbsp;320 platných hlasov. V parlamentných voľbách v roku 2016 získal 662 platných prednostných hlasov, čím sa umiestnil na 69. výslednom mieste spomedzi kandidátov strany SMER-SD, pričom kandidoval s poradovým číslom 69. Mandát poslanca získal ako náhradník za neuplatňovaný mandát člena vlády. V NR SR pôsobil ako člen ústavnoprávneho výboru a výboru pre európske záležitosti.

## Referencie

## Externé odkazy
* Webová stránka poslanca na webovom sídle NR SR

Kategória:Slovenskí gynekológovia
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici Smeru
Kategória:Poslanci NR SR (2012 – 2016)
Kategória:Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Make a Sound

***Make a Sound*** je debutový album americkej rockovej skupiny Autopilot Off. V apríli a máji podporovala skupina Autopilot Off skupinu Rufio na ich titulnom turné v USA. Album *Make a Sound* bol vydaný 13. apríla cez Island Records a produkovaný neskôr producentom a manažérom skupiny Sum 41 Greigom Norim.

## Zoznam skladieb

## Obsadenie
;Autopilot Off
* Chris Johnson – hlavné vokály, rytmická gitara
* Chris Hughes – sólová gitara, sprievodné vokály
* Rob Kucharek – basgitara, sprievodné vokály
* Phil Robinson – bicie

;Artwork
* Rob Kucharek – návrh, dizajn
* Andrew Forgash – fotografia

;Ďalší hudobníci
* Tim Armstrong – Co-writing on "Blind Truth" & "What I Want"
* Michael "Elvis" Baskette – Additional Guitars
* Ed Krautner – Piano
* Greig Nori – Co-writing on "Clockwork"

;Produkcia
* Greig Nori, Chris Johnson a John Naclerio – producenti
* Zach Blackstone, C.J. Buscaglia, Steve Chahley a Damien Shannon – asistenti
* Ed Krautner, Roger Lian – digitálna úprava
* Matt Hyde – inžinierstvo bicích
* Gersh a Joe Nicholson – technici bicích
* Michael "Elvis" Baskette, Femio Hernández, Matt Hyde, Ed Krautner a John Naclerio – inžinieri
* Justin Huth a Steve Looker – technici gitár
* Howie Weinberg – mastering v Masterdisku, NYC
* Tom Lord-Alge – mixovanie v skladbách: 1, 5, 9-12
* Randy Staub –  mixovanie v skladbách: 2-4, 6-8
* Andrew Huggins – administrácia nahrávania

## Umiestnenia

## Iné verzie
Japonská verzia albumu *Make a Sound* obsahuje bonusovú skladbu s názvom „Raise Your Rifles“. Existuje aj limitovaná edícia albumu, ktorá, rovnako ako aj japonská bonusová skladba, obsahuje dve ďalšie exkluzívne skladby.

## Použitie v médiách
Skladba „Make a Sound“ sa objavila v soundtracku pre hru *[[Burnout 3: Takedown]]*, skladba „Chromatic Fades“ v hre *[[NASCAR Thunder 2004]]*, skladba „Clockwork“ v hrách *[[NHL 2004]]* (hoci je chybne uvádzaná ako „Clockworks“) a *[[SSX 3]]*, a skladba „What I Want“ v hrách *[[Test Drive: Eve of Destruction]]* a *[[Cars (videohra)|Cars]]*.

## Referencie

*

Kategória:Hudobné albumy z 2004
Kategória:Albumy skupiny Autopilot Off
Kategória:Albumy Island Records
Autopilot Off (EP)

***Autopilot Off*** je prvé hlavné vydavateľstvom vydané EP americkou punkovou skupinou Autopilot Off. Je to prvé vydanie skupiny pod vydavateľstvom Island Records a bolo produkované neskorším manažérom a producentom skupiny Sum 41 Greigom Norim. Bol to prvý album skupiny na uvedenie ich symbolu - na polovicu rozdelený visiaci zámok - na obrázku albumového obalu, ktorý bol obsiahnutý na všetkých ich budúcich obrázkoch albumových obalov.

## Zoznam skladieb
# „Long Way to Fall“	-	02:39
# „Indebted“		-	02:29
# „Nothing Frequency“	-	02:39
# „Exit Signs“		-	02:43
# „Wide Awake“		-	03:12

## Referencie

*

Kategória:EP z 2002
Kategória:Albumy skupiny Autopilot Off
Kategória:Albumy Island Records
Levočská kotlina

**Levočská kotlina** je geomorfologickou časťou Medvedích chrbtov. Leží v ich strednej časti, v okolí mesta Levoča v levočskom okrese.

## Polohopis
Nachádza sa v centrálnej časti Spiša, v severnej polovici strednej časti Hornádskej kotliny. Je jedinou časťou Medvedích chrbtov a jej veľkú časť zaberá mesto Levoča. Poloha kotliny spôsobuje, že ju obklopuje len vlastný podcelok. Zo severu južným smerom tečú vodné toky, ktoré ústia do Levočského potoka, prítoku rieky Hornád.

Kotlina leží v zovretí vrchov a najmä severne ležiace Levočské vrchy umožňujú zaujímavé a ďaleké výhľady. Výnimočný je pohľad z Mariánskej hory priamo nad mestom, ktoré je vďaka bazilike významným pútnickým miestom. Na severozápade leží Ostrá hora () a Brezová (), na západe Končistá (), Výhľadná () a Lúč (), na juhu Kačelák () a na východe Jazerec ().

## Doprava
Územím vedie zo západu (od Popradu) na východ (do Prešova) Európska cesta 50 v koridore diaľnice D1, priamo Levočou prechádza cesta I/18, na ktorú nadväzujú miestne komunikácie. Z juhu je mesto napojené privádzačom na D1, cestou II/533 s mestom Spišská Nová Ves, a rovnakým smerom vedie i železničná trať Spišská Nová Ves – Levoča.

## Turizmus
Územie s mestom Levoča v centrálnej časti patrí vďaka stredovekým stavebným pamiatkam, zapísaným na zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO, k najnavštevovanejším regiónom Slovenska. Významným cieľom veriacich je Mariánska hora s bazilikou, ktorá je súčasťou Slovenskej mariánskej cesty.

### Turistické trasy
* po  modrej značke z centra Levoče cez Mariánsku horu do Levočskej Doliny
* po  modrej značke z centra Levoče cez *Kačelák* () do Harichoviec
* po  zelenej značke z Levoče na rázcestie *Zbojnícka lúka*

## Referencie

## Pozri aj
* Levoča
* Medvedie chrbty
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Hornádska kotlina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Pomenovania podľa Levoče
Džambaz tepe

**Džambaz tepe** () je jeden zo šiestich súčasných pahorkov v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Spolu s pahorkami Taksim tepe () a Nebet tepe () tvoria tzv. „Trojpahorčie“ () na ktorom sa nachádza najstaršia časť mesta, na území ktorej bola vyhlásená architektonická rezervácia Starý Plovdiv.

## Názvy
Názov pahorku Džambaz tepe v preklade z turečtiny znamená *Pahorok povrazolezcov* () a to z dôvodu, že na jeho strmých juhovýchodných stenách predvádzalo svoje umenie množstvo povrazolezcov a iných akrobatov.

## Charakteristika
Džambaz tepe sa nachádza v centrálnej najstaršej časti mesta Plovdiv v tesnej blízkosti pahorkov Taksim tepe a Nebet tepe s ktorými tvorí tzv. „Trojpahorčie“ v jeho juhovýchodnej časti.

## Pamiatky
Na území pahorku sa nachádza veľké množstvo významných plovdivských pamiatok. Patria medzi ne napríklad:

* Chrám svätého Demetera Solúnskeho
* Lamartinov dom
* Chrám stará svätá Petka
* Bývalý dervišský monastier Mevlevi Chane

Na úpätí pahorku sa nachádza Katedrála svätého Ľudovíta.

## Zaujímavosti
* V období antiky sa na vrchole pahorku nachádzal chrám zasvätený Apolónovi.

## Galéria

PLD-12-2017-StSvPetka01.jpg|Pohľad na pahorok Džambaz tepe so zvonicou chrámu stará svätá Petka z juhovýchodu
PLD-12-2017-SvDimitar01.jpg|Chrám svätého Demetera Solúnskeho v svahu pahorku Džambaz tepe
PLD-12-2017-ViewFromStSvPetka01.jpg|Pohľad na juh z pahorku Džambaz tepe od zvonice chrámu stará svätá Petka


## Referencie

Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Džambaz tepe
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Bulharsku
Kategória:Plovdiv (oblasť)
Kluknavská kotlina

**Kluknavská kotlina** je geomorfologickou časťou Hornádskeho podolia. Leží v jeho východnej časti, v údolí Hornádu v gelnickom okrese.

## Polohopis
Kotlina sa nachádza vo východnom výbežku Hornádskej kotliny a jej podcelku, Hornádskeho podolia. Je zovretá okolitými horstvami a leží na oboch brehoch rieky Hornád, v okolí obcí Kluknava, Richnava a Hrišovce. Na západnom okraji v údolí Hornádu nadväzuje zvyšná časť Hornádskeho podolia, južný okraj vymedzujú Hnilecké vrchy (podcelok Volovských vrchov) a východným smerom vystupuje Roháčka (podcelok Čiernej hory). Severne leží pohorie Branisko a jeho podcelok Sľubica. 

Zo západu na juhovýchod preteká rieka Hornád, ktorá tu priberá viaceré menšie vodné toky, napr. Zlatník, Dolinský či Záhorský potok. Jej údolím vedie cesta II/547, spájajúca Krompachy a Margecany, s pokračovaním do Košíc. Rovnako údolím rieky vedie významná železničná trať Žilina – Košice.

## Turizmus
Územie Kluknavskej kotliny slúži najmä ako východisko do okolitých pohorí. Najvyšším vrchom je východne ležiaca  vysoká Roháčka, na ktorú vedie i značený chodník z Kluknavy. Cyklotrasy na území kotliny a v jej okolí využívajú priaznivci cyklistiky.

### Turistické trasy
* po  modrej značke z Richnavy cez Kluknavu na Roháčku ()
* po  žltej značke z Richnavy na *Gavart* ()

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádske podolie
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Hornádska kotlina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Paravany

**„Paravany“** je singel českej popovej hudobnej skupiny Slza. Hudbu vytvoril Petr Lexa, Lukáš Bundil and Oliver Som, text napísal Xindl X s Petrom Lexom a pieseň naspieval Petr Lexa. Pieseň bola vydaná 11. 4. 2019 na YouTube.

## Videoklip
Videoklip režíroval Jakub Mahdal zo spoločnosti Jakoby Film.

## Referencie


Kategória:Piesne z 2019
Kategória:Single z 2019
Kategória:Piesne skupiny Slza
This Fire

„**This Fire**“ je piaty singel škótskej indie-rockovej skupiny Franz Ferdinand z ich eponymného albumu. Nebol tak úspešný ako predchádzajúce single, ale na druhú stranu se veľmi často hral v rozhlasových staniciach.

Bol vydaný ako „online singel“, t.j. že sa dal stiahnuť zo stránok skupiny, kde je dodnes k dispozícii. V americkom rebríčku United States Billboard Modern Rock Tracks sa umiestil na 17. mieste, v britskom Download Chart bodoval s 8. miestom. Austrálska stanica Triple J ho zaradila na 29. miesto najobľúbenejších skladieb roka 2004.

Skladba „This Fire“ vyšla na soundtracku k počítačovej hre *[[Burnout 3: Takedown]]*, kanadský hokejový tím Calgary Flames si ju privlastnil ako neoficiálnu hymnu - znela pri každom domácom zápase.

Americký raper Lil Wayne ju neskôr nasamploval do svojej skladby „Burn This City“.

Obal singlu vychádza z diela výtvarníka El Lisickija „Rozbitie bielej červeným klinom“.

## Úryvok textu

: *This fire is out of control*
: *I'm going to burn this city*
: *Burn this city*
: *This fire is out of control*
: *I'm going to burn it, I'll burn it*
: *I, I, I'll burn it down*

## Jednotlivé verzie (CD)

### Austrálska

# This Fffire (Rich Costey Re-record)
# Love and Destroy
# Missing You

### Britská

# This Fffire (Rich Costey Re-record)
# Darts of Pleasure

### Európska

# This Fffire (Rich Costey Re-record)
# This Fire (Playgroup Remix)
# This Fffire (video)

## Zdroj

Kategória:Piesne skupiny Franz Ferdinand
Kategória:Single z 2004
Kategória:Piesne z 2004
Novoveská kotlina

**Novoveská kotlina** je geomorfologickou časťou Hornádskeho podolia. Leží v jeho strednej časti, v údolí Hornádu v okolí mesta Spišská Nová Ves v rovnomennom okrese.

## Polohopis
Kotlina sa nachádza v strednej časti Hornádskej kotliny, v centrálnej časti podcelku Hornádske podolie. Takmer celú jej rozlohu zaberá obec Smižany a mesto Spišská Nová Ves, situované na oboch brehoch rieky Hornád. Východný, južný aj západný okraj plynulo prechádza do vlastného Hornádskeho podolia, severne susedí podcelok Medvedie chrbty. 

Zo západu na východ preteká rieka Hornád, ktorá tu priberá viaceré menšie vodné toky, medzi nimi Holubnica, Brusník či Hlinica.

## Doprava
Spišská Nová Ves je dôležitým regionálnym centrom a dopravnou križovatkou. Mestom síce nevedú diaľnice ani cesty I. triedy, no križuje sa tu významná cesta II/536 (Spišský Štvrtok – Spišské Vlachy), skracujúca cestu do Košíc, s cestou II/533 z Levoče do Rožňavy. Obomi sídlami vedie rovinatým územím kotliny aj významná železničná trať Žilina – Košice, na ktorú sa v Spišskej Novej Vsi pripája lokálna trať do Levoče.

## Turizmus
Táto časť Hornádskej kotliny patrí medzi turisticky atraktívne najmä vďaka susednému Národnému parku Slovenský raj. Jeho ochranné pásmo zasahuje do juhozápadnej časti Novoveskej kotliny. Spišská Nová Ves i Smižany tak tvoria zázemie pre návštevníkov zaujímavých lokalít vo východnej časti Slovenského raja. Na severnom okraji kotliny ležia osobitne chránená prírodná rezervácia Čintky a Modrý vrch. Historické pamiatky ponúka tiež centrum mesta Spišská Nová Ves.

### Turistické trasy
* po  červenej trase zo Spišskej Novej Vsi cez *Modrý vrch* a letohrádok *Sans Souci* na *Šibeň* ()
* po  modrej trase:
** zo Smižian do Prielomu Hornádu
** zo Smižian do Iliašoviec
** z rázcestia *Teplička nad Hornádom* do sedla Grajnár ()
* po  zelenej trase:
** zo Spišskej Novej Vsi do Novoveskej Huty
** z rázcestia *Teplička nad Hornádom* do obce Závadka
* po  žltej značke:
** zo Smižian na Tomášovský výhľad
** zo Spišskej Novej Vsi do sedla *Medvedia hlava*
** zo Spišskej Novej Vsi, *Pod Tarčou* do rázcestia *pod Medveďou hlavou*

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádske podolie
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Hornádska kotlina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Taksim tepe

**Taksim tepe** () je jeden zo šiestich súčasných pahorkov v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Spolu s pahorkami Džambaz tepe () a Nebet tepe () tvoria tzv. Trojpahorčie () na ktorom sa nachádza najstaršia časť mesta, na území ktorej bola vyhlásená architektonická rezervácia Starý Plovdiv.

## Názvy
Výraz taksim je arabského pôvodu a v turečtine znamená „rozdelovateľ“. Pahorok by sme teda mohli v doslovnom preklade pomenovať výrazom *Pahorok rozdelenia*, či *Rozdeľovací pahorok*. Meno pochádza od toho, že v antických časoch privádzal na vrcholok pahorku vodu rímsky akvadukt z blízkej dediny Markovo a na vrchole bol vybudovaný rozdeľovací mechanizmus, ktorý potom odvádzal vodu do jednotlivých častí mesta.

V historických prameňoch sa objavujú aj názvy **Saraj tepe** (), odvodený od veľkého množstva hodnotných stavieb na území pahorku, alebo **Evmolpiev** (), ktorý pochádza od najstaršieho názvu Plovdivu, ktorý bol Evmolpija (). Mesto sa tak volalo podľa tráckeho vládcu Evmolpa, ktorého sídlo sa na pahorku nachádzalo.

V období bulharského národného obrodenia sa pahorku hovorilo aj **Kesjakovo tepe** () po národnom buditeľovi, ktorého meno bolo Todor Kesjakov a jeho dom stál na vrchole pahorku.

## Charakteristika
Taksim tepe sa nachádza v centrálnej najstaršej časti mesta Plovdiv v tesnej blízkosti pahorkov Džambaz tepe a Nebet tepe s ktorými tvorí tzv. Trojpahorčie v jeho juhozápadnej časti. 

Pahorok je ohraničený na východe metropolitným chrámom svätej Maríny, ulicou Cára Ivajla a ulicou Todora Samodumova, pri Žltej škole a katedrále Zosnutia Bohorodičky. Zo západu je pahorok ohraničený ulicou Otec Pajsij, potom západný okraj vedie ulicou Konstantin Ireček a ulicou Săborna.

## Pamiatky
Na území pahorku sa nachádza veľké množstvo významných plovdivských pamiatok. Patria medzi ne napríklad:

* Danovov dom - stojí v západnej časti pahorku a od roku 1975 sa tu nachádza expozícia Regionálneho historického múzea venovaná vydávaniu kníh v Bulharsku v 19. a na začiatku 20. storočia
* Katedrála Zosnutia Bohorodičky
* Chrám svätého Mikuláša
* Georgiadiho dom

Na úpätí pahorku sa ďalej nachádzajú napríklad:

* Antické divadlo
* Žltá škola
* Metropolitný chrám svätej Maríny

## Zaujímavosti
* Podľa niektorých písomných prameňov sa na vrchole pahorku kedysi nachádzalo sídlo Filipa Makedonského, ako aj jeho syna Alexandra Makedonského. Toto žiaľ nie je možné s istotou potvrdiť, pretože z dôvodu zástavby nie je na území pahorku možný archeologický prieskum.

## Galéria

PLD-12-2017-SvBogorodica01.jpg|Katedrála Zosnutia Bohorodičky v svahu pahorku Taksim tepe
PLD-12-2017-SvNikola01.jpg|Chrám svätého Mikuláša v svahu pahorku Taksim tepe


## Referencie

Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Taksim tepe
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Bulharsku
Kategória:Plovdiv (oblasť)
Dinos

[náhľad|Atický čiernofigúrový dinos, cca 540 pred Kr., [Musée du Louvre]]
**Dinos** (*dinos*) je typ starogréckej keramickej nádoby.
 
Dinos (mn. č. *dinoi*), veľká keramická (aj bronzová) otvorená nádoba s guľatým dnom, bez podstavca (s podstavcom sa nazýva lebes), sa používal na miešanie vína s vodou, bola to teda alternatíva kratéra (u komických básnikov čaša na pitie) Hodil sa najmä na (aristokratických) sympóziach pri pití vína.
 
Jeho forma pochádza od kovových kotlov, v keramickej forme sa objavil približne od polovice 7. stor. pred Kr. a udržal sa až do konca 5. storočia pred Kr. Atický dinos Maliara Gorgony (svoj pseudonym mal od namaľovaných Gorgon), zhotovený približne v roku 580 pred Kr., je jeden z prvých keramických nádob zdobený čiernofigúrovým štýlom.

## Tvary dinoi

Dinos BM GR 1848.6-19.1a.jpg|Dinos
GNM - Capua Kessel 1.jpg|Bronzový dinos


## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Mladežki chălm

**Mladežki chălm** (), alebo **Džendem tepe** () je jeden zo šiestich súčasných pahorkov v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Je najviac vzdialeným pahorkom od najstaršej časti mesta. Časť pahorku má štatút prírodnej pamiatky.

## Názvy
Najstarší dochovaný názov pahorku je **Chălm na nimfite driadi** (), teda v preklade do slovenčiny *Pahorok nýmf dryád* aj keď je pravdepodobné, že v minulosti sa mu hovorilo **Kendrisos**, či **Kendrosis** podľa rovnomennej tráckej osady, ktorá stála na jeho upätí. V období osmanskej nadvlády sa pahorku hovorilo **Džin tepe** (), alebo **Chălm na duchovete** (), čo v obidvoch prípadoch znamená *Pahorok duchov*. Tento názov sa neskôr zmenil na **Džendem tepe** (), teda *Pahorok pekla* či *Pekelný pahorok*. Okrem týchto názvov sa ešte používal pre pahorok názov  **Čigdem tepe** (), čo môžeme preložiť ako *Pahorok šafranu*, ktorý na území pahorku rastie. Od roku 1944 pahorok nesie oficialný názov **Mladežki chălm** (), teda *Pahorok mládeže*.

## Charakteristika
Mladežki chălm sa nachádza na juhozápade centrálnej časti mesta Plovdiv. So svojou nadmorskou výškou 307 m.n.m. je najvyšším zo všetkých plovdivských pahorkov a leží zhruba 143 metrov nad úrovňou mesta.

Južná časť pahorku je chránená od roku 1970 ako prírodná pamiatka s výmerou 3 hektáre. Cieľom je ochrana vzácnych rastlinných spoločenstiev medzi ktorými je aj niekoľko bulharských, prípadne balkánskych endemitov, ako napríklad Hypericum setiferum, Genista rumelica, Chamaecytisus frivaldszkyanus, Astragalus physocalix a Achiliea thracica. V roku 1995 bola rozloha prírodnej pamiatky zväčšená na 36,2 hektára a zahŕňa tak v súčasnosti takmer celé územie pahorku.

Pahorok je hojne využívaný pre oddych, niektoré jeho časti sú parkovo upravené a nachádza sa tu aj detská železnica, ktorá bola otvorená v roku 1979.

## Zaujímavosti
* Podľa písomných prameňov na vrchole pahorku v období neskorej antiky stála bronzová socha Apolóna.
* V ranokresťanskom období na vrchole pahorku stála veľká trojloďová bazilika, ktorá bola postavená na mieste bronzovej sochy Apolóna, ktorý kresťania zbúrali.
* Na úpätí pahorku stála už v dobe bronzovej 4000 rokov pred naším letopočtom trácka osada Kendrisos, ktorej zvyšky boli objavené pri vykopávkach.
* V rokoch 1907 - 1932 sa na juhovýchodných svahoch pahorku ťažila intermediárna vyvretá hornina syenit. 

## Galéria

PLD-12-2017-SachatTepe-NaJZ01.jpg|Pohľad z pahorku Danov chălm smerom k pahorkom Bunardžik a Mladežki chălm (naľavo)


## Referencie

Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Prírodné pamiatky v Bulharsku
Kategória:Mladežki chălm
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Bulharsku
Kategória:Plovdiv (oblasť)
Jan Komornicki

**Jan Maria Komornicki** (* 13. marec 1943, Iwonicz) je poľský lesník, horolezec, politik a diplomat; veľvyslanec Poľska na Slovensku (1997–2003) a poslanec II. funkčného obdobia Sejmu (1993–1997).

## Životopis
Komornicki sa narodil v roku 1943. Absolvoval Poľnohospodársku univerzitu Hugona Kołłątaja v Krakove.

Pôsobil ako lesník, horolezec, horský záchranár a ochranca prírody. Ako ústredný náčelník Horskej dobrovoľníckej záchrannej služby (1973–1988) úzko spolupracoval s Horskou službou na Slovensku. Bol spojený tiež s PTTK.

V rokoch 1993–1997 bol poslancom Poľskej ľudovej strany II. funkčného obdobia Sejmu. V rokoch 1997–2003 bol Veľvyslancom Poľskej republiky na Slovensku. Komornickeho zásluhou je medzi inými vznik honorárneho konzulátu Poľskej republiky so sídlom v Liptovskom Mikuláši. Po roku 2003 pôsobil ako poradca poľského ministra zahraničných vecí.

Hovorí poľsky, anglicky, rusky a slovensky.

## Ocenenia

* Rad Bieleho dvojkríža III. triedy od prezidenta Michala Kováča za záchranu ľudí v horách na obidvoch stranách hranice, 20. február 1998
* Rad Bieleho dvojkríža II. triedy pri príležitosti ukončenia jeho misie na Slovensku za zásluhy pri budovaní a rozvoji cezhraničnej spolupráce medzi Slovenskom a Poľskom a jeho vľúdny prístup k slovenskému národu, 10. júl 2003

## Dielo

* Jan Komornicki, *Z tatranských hôr do diplomacie* [prekl. z poľ.: Milan Štefanko, Małgorzata Wojcieszyńska], Bratislava: Slovensko-poľská spoločnosť: Priateľstvo a dobré susedské vzťahy, 2003, .

## Referencie

*

Kategória:Absolventi vysokých škôl v Poľsku
Kategória:Laureáti Radu Bieleho dvojkríža II. triedy
Kategória:Laureáti Radu Bieleho dvojkríža III. triedy
Kategória:Poľskí diplomati
Kategória:Poľskí horolezci
Kategória:Poľskí lesníci
Kategória:Poslanci Sejmu (3. republika)
Kategória:Veľvyslanci Poľska na Slovensku
Kategória:Osobnosti z Podkarpatského vojvodstva
Činohra (žáner)

**Činohra** alebo **dráma (v užšom zmysle)** je jeden zo základných žánrov drámy v širšom zmysle (ostatné sú: tragédia a komédia). Je to hra, obyčajne próza, integrujúca vážne, tragické i komediálne prvky, zďaleka najčastejšie máva vážny námet (dej), ale je – na rozdiel od tragédie – bez tragického zakončenia. 

Činohra vznikla koncom 18. storočia splynutím charakteristík tragédie (vážnosť témy a konfliktu) a komédie (všednosť témy a charakterov). Dominujú príbehy zo všedného života súdobej spoločnosti, spoločenské problémy. Herci väčšinou stvárňujú bežných ľudí. Najčastejšia súčasná podoba činohry je psychologická dráma, t.j. dôraz sa kladie na psychológiu postáv.

Významní zahraniční predstavitelia sú Denis Diderot, Gotthold Ephraim Lessing, Alexandre Dumas mladší, Henrik Ibsen a Anton Pavlovič Čechov. Významní slovenskí predstavitelia sú Jozef Gregor Tajovský (hry Statky-zmätky, Nový život, Tma, Hriech), Ján Solovič, Ivan Bukovčan, Štefan Králik.

## Zdroje
* činohra. In: 
* dráma. In: 
* 
* 
* činohra. In: 
* drama. In:  
* činohra. In: 
*dráma. In 
*činohra. In: 

Kategória:Divadlo
Kategória:Literárne pojmy
Slovak.AI

**Slovenské centrum pre výskum umelej inteligencie**, skrátene **Slovak.AI**, je občianske združenie združujúce slovenských partnerov v oblasti umelej inteligencie a to akademické inštitúcie, priemysel a štát. Vzniklo v roku 2019 na pôde Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Slávnostné otvorenie centra za účasti všetkých zainteresovaných strán a médii bolo 27. júna 2019. V tento deň bolo zároveň podpísané memorandum o spolupráci medzi členmi centra. Vzniku centra predchádzalo stretnutie odborníkov na umelú inteligenciu na Slovensku.

Pôvodne táto platforma bola založená v roku 2019 známa ako **Slovak.AI** sa v roku 2020 sa platforma premenovala na **AIslovakIA** a stala sa súčasťou Centra pre umelú inteligenciu (CAI), neziskovej organizácie registrovanej ako záujmové združenie právnických osôb.

## Zakladatelia
Zakladateľmi Slovak.AI sú Slovenská technická univerzita, IT Asociácia Slovenska (ITAS) a Americká obchodná komora (AmCham Slovakia). Medzi členov Slovak.AI patria jeho iniciátorka Mária Bieliková, bývalá dekanka Fakulty informatiky a informačných technológií (FIIT) Slovenskej technickej univerzity, Mário Lelovský, 1. viceprezident IT Asociácie Slovenska a Republikovej únie zamestnávateľov, Gabriel Galgóci, prezident Americkej obchodnej komory na Slovensku a Martin Spano, popularizátor umelej inteligencie. Výkonnou riaditeľkou je Zdenka Lenartová.

## Ciele
Cieľom Slovak.AI je stimulovať transformáciu slovenskej ekonomiky do znalostnej ekonomiky založenej na technológiách využívajúcich umelú inteligenciu. Etické zásady majú mať taktiež zásadný vplyv na tento vývoj. Slovak.AI sa chce stať uznávaným európskym hráčom a partnerom významných medzinárodných štruktúr. Centrum chce spájať a zastupovať záujmy subjektov pôsobiacich v umelej inteligencii. Taktiež by malo podľa jeho zakladateľov umožniť prispievať k definovaniu potrieb pre rozvoj umelej inteligencie na Slovensku, k rozvoju talentu a významnému posilneniu výskumu v umelej inteligencii a jeho začleneniu do praxe. Zároveň chce centrum zabrániť úniku mozgov v oblasti IT do zahraničia. Medzi prvými projektami centra bolo vypracovanie odporúčaní pre stratégiu rozvoja umelej inteligencie na Slovensku.

## Referencie

## Externé odkazy
* https://aislovakia.com/ súčasná platforma 
* Webstránka Slovak.AI 
* AI odporúčania Slovak.AI
 
Kategória:Veda a technika na Slovensku
Kategória:Slovenská technická univerzita v Bratislave
Kategória:Umelá inteligencia
Vlašská kotlina

**Vlašská kotlina** je geomorfologickou časťou Hornádskeho podolia. Leží v jeho juhovýchodnej časti, v údolí Hornádu v okolí mesta Spišské Vlachy v spišskonovoveskom okrese.

## Polohopis
Kotlina sa nachádza v juhovýchodnej časti Hornádskej kotliny, na južnom okraji podcelku Hornádske podolie. Leží v širšom okolí mesta Spišské Vlachy, na oboch brehoch rieky Hornád. Severný okraj plynulo prechádza do vlastného Hornádskeho podolia, južný okraj vymedzuje geomorfologická časť Hnilických vrchov (podcelok Volovských vrchov), Galmus. 

Zo západu na východ preteká rieka Hornád, ktorá tu priberá viaceré menšie vodné toky, medzi nimi Branisko, Klčovský potok či Peklisko.

## Doprava
Údolím Hornádu vedie regionálne významná cesta II/547, spájajúca Spišské Podhradie a Margecany, s pokračovaním do Košíc. V Spišských Vlachoch sa na ňu pripája cesta II/536 zo Spišskej Novej Vsi. Z okresného mesta vedie rovinatým územím kotliny aj významná železničná trať Žilina – Košice, na ktorú sa v Spišských Vlachoch pripája lokálna trať do Spišského Podhradia.

## Turizmus
Táto časť Hornádskej kotliny patrí medzi menej turisticky navštevované lokality a slúži najmä ako východisko do blízkych Volovských vrchov. Historické pamiatky ponúka najmä mesto Spišské Vlachy a na severnom okraji leží národná prírodná rezervácia Dreveník. Cyklotrasy na území kotliny a v jej okolí využívajú priaznivci cyklistiky.

### Turistické trasy
* po  zelenej trase z lokality *Za Horou* cez Olcnavu do Poráča
* po  žltej značke:
** zo Spišských Vlách ku chate *Galmus* 
** z Olcnavy na rázcestie *Zbojský stôl*

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádske podolie
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Hornádska kotlina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Novobanská kotlina

**Novobanská kotlina** je geomorfologickou časťou Župkovskej brázdy. Leží v jej južnej časti, v okolí mesta Nová Baňa v žarnovickom okrese.

## Polohopis
Kotlina sa nachádza na južnom okraji pohoria Vtáčnik, v podcelku Župkovská brázda. Leží v širšom okolí mesta Nová Baňa, na oboch brehoch Novobanského potoka. Severným a východným smerom pokračuje krajinný celok časťou Župkovská vrchovina a podcelkom Raj, južný okraj klesá do údolia Hrona, kde leží Breznické podolie, geomorfologická časť Štiavnických vrchov. Na západe susedí Pohronský Inovec podcelkami Veľký Inovec a Vojšín. 

Zo severu na juh k Hronu preteká územím kotliny Novobanský potok, ktorý tu priberá viaceré menšie vodné toky, medzi nimi Starohutský, Zajačí, Kyzový či Suchý potok.

## Doprava
Údolím Hrona vedú dôležité komunikácie nadregionálneho významu, rýchlostná cesta R1, cesta I/65 a železničná trať Nové Zámky – Zvolen. Z hlavných ciest odbočuje cesta III. triedy, obsluhujúca rozľahlé mesto a jeho laznícke usadlosti. Z centra Novej Bane vedie cesta III/2512 západným smerom cez osadu Stará Huta do obce Veľká Lehota, cesta III/2513 pokračuje severnou časťou Novobanskej kotliny a pripája sa na II/512 (Žarnovica – Oslany).

## Turizmus
Táto časť Vtáčnika patrí medzi menej turisticky navštevované lokality a často slúži ako východisko do blízkych lokalít. Návštevníkov regiónu lákajú najmä historické pamiatky  starého baníckeho mesta, vrátane vodných diel, tzv. tajchov. Západne od kotliny leží prírodná rezervácia Bujakov vrch a národná prírodná pamiatka Starohutiansky vodopád. Cyklotrasy na území kotliny a v jej okolí vyhľadávajú priaznivci cyklistiky.

### Turistické trasy
* po  červenej trase Rudnou magistrálou z Veľkého Inovca () cez rázcestie *Nová Baňa* do Rudna nad Hronom
* po  zelenej trase z rázcestia *Nová Baňa* do Veľkej Lehoty
* po  modrej značke z rázcestia *Nová Baňa* na rázcestie *Predný Šarvíz* 
* po  žltej značke z *Novej Bane* na *Červenú skalu* a *Háj*

## Referencie

## Pozri aj
* Župkovská brázda
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Vtáčnik
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Peroxodisíran draselný

**Peroxodisíran draselný** je anorganická zlúčenina veľmi dobre rozpustná vo vode. Táto soľ je silným oxidačným činidlom, často používaným k začatí polymerizácie. Používa sa tiež ako prídavná látka v potravinách (kód E922).

## Výroba
Peroxodisíran draselný môže byť vyrobený elektrolýzou chladného roztoku hydrogénsíranu draselného v kyseline sírovej pri vysokej hustote prúdu

: 2 KHSO4 → K2S ​​2O8 + H2

Tiež ho možno získať pridaním hydrogensíranu draselného (KHSO4) do roztoku rozpustnejšieho peroxodisíranu amónneho (NH4)2S ​​2O8 a tiež oxidáciou síranu draselného fluórom.

## Použitie a vlastnosti
Peroxodisíran draselný sa používa na začatie polymerizácie rôznych alkénov, pri ktorých vznikajú významné polyméry ako sú butadiénstyrenový kaučuk a polytetrafluóretylén. V roztoku disociuje na anhydrid sírový:

: [O3SO-OSO3]2-  ⇔ 2 [SO4]-

Používa sa v organickej chémii ako oxidačné činidlo, napríklad k oxidácii fenolov na *p*-difenoly alebo k Boylandovo – Simsovej oxidácii anilínov.

Keďže ide o silné ale stabilné bieliace činidlo, používa sa tiež v mnohých liekoch na bielenie a zjasňovanie vlasov. Rovnako nachádza využitie ako látka zlepšujúca vlastnosti múky, avšak v EÚ nie je schválené jeho použitie na tento účel.

## Bezpečnosť
Peroxodisíran draselný je silné oxidačné činidlo a nemalo by prísť do styku s organickými zlúčeninami. Dlhší kontakt tejto látky s pokožkou môže vyústiť v podráždenie.

## Referencie


## Zdroj

Draselný
Kategória:Zlúčeniny draslíka
Kategória:Potravinárske aditíva
Bolsal

náhľad|Bolsal, 4. stor. pred Kr., Múzeum Albacete
**Bolsal** je typ starogréckej keramickej nádoby.
 
Bolsal (umelo vytvorený názov od mestských názvov Bologna a Solún) je široký plytký pohár s kolmými stenami a dvomi horizontálnymi uchami, ktorý je kópiou tvaru jeho kovového originálu.
 
Bolsal bol sporadicky produkovaný od 5. storočia pred Kr. až do poslednej štvrtiny 4. storočia pred Kr. Je pomerne dobre zastúpený z nálezov zo starovekých cintorínov Alexandrie, dve alebo tri boli nájdené vo *Vari* (*Varé*, južného predmestia Atén, bývalej obce vo východnej Atike), jeden bol vykopaný pri hlavnej bráne starovekých Atén (pri *Dipylone*) a nepatrné množstvo jeho fragmentov sa našlo v archeologickej lokalite aténskej Agory (11 kusov v helenistickej vrstve).
 
## Referencie a bibliografia

  
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Župkovská vrchovina

**Župkovská vrchovina** je geomorfologickou časťou Župkovskej brázdy. Leží v jej severnej polovici, severne od mesta Žarnovica v žarnovickom okrese.

## Polohopis
Vrchovina zaberá severnú polovicu podcelku Župkovská brázda, v južnej časti pohoria Vtáčnik. Leží severne od Žarnovice, v širšom okolí obcí Horné Hámre, Píla, Župkov a Hrabičov. Územie Župkovskej vrchoviny odvodňujú prítoky Kľaku, medzi nimi Píľanský a Župkovský potok.

Severným smerom pokračuje krajinný celok časťou Vígľaš a Ostrogrúnska kotlina, východne pokračuje podcelok Nízky Vtáčnik a v oblasti Žarnovice susedí Žarnovické podolie, časť Žiarskej kotliny. Južne leží podcelok Raj a Novobanská kotlina (časť Župkovskej brázdy) a západný okraj vymedzuje Vojšín (podcelok Pohronského Inovca) a geomorfologická časť Tribča, Veľkopoľská vrchovina. 

## Doprava
Centrálnou časťou vrchoviny vedie údolím Kľaku a Píľanského potoka cesta II/512 (Žarnovica – Oslany), z ktorej odbočujú všetky cesty, obsluhujúce obce a ich osady v tejto oblasti. Laznícke osídlenie regiónu spôsobilo, že obce sú navzájom poprepájané poľnými i lesnými cestami, ktoré s obľubou využívajú cykloturisti.

## Turizmus
Táto časť Vtáčnika patrí medzi menej turisticky navštevované lokality a často slúži ako východisko do okolitých lokalít. Oblasť je vyhľadávaná najmä priaznivcami cyklistiky.

## Referencie

## Pozri aj
* Župkovská brázda
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Vtáčnik
Kategória:Vrchoviny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Lajo Slimák

[náhľad|200px|Graffiti portrét Laja Slimáka v podchode železničnej zastávky [Železničná zastávka Pezinok-Grinava|Pezinok-Grinava]]
**Ľudovít Slimák** (* 29. marec 1964, Modra – † 6. január 2024, Pezinok), známy pod menom **Lajo Slimák**, bol slovenský publicista, divadelník, hudobník, organizátor kultúrneho diania, humorista, básnik, gitarista a kreatívec. Bol tiež originálnym pezinským lingvistom známym z účinkovania v relácii *Okénko [[Pezinčina|pezinčiny]] ze strýcem Lajem* lokálnej televízie TV Pezinok a zakladateľom umeleckej agentúry ŠOK Production a občianskeho združenia 5P. Bol zakladajúcim členom a riaditeľom Pezinského rozprávkového divadla (PRD) a dlhoročným štatutárom športového klubu 1. SK Slovkarpatia.

## Životopis
Slimák sa narodil v Modre tesárovi Ľudovítovi (* 1925 – † 1993) a vinohradníčke Jozefíne (* 1929 – † 2019). Odmalička žil v Pezinku. V rokoch 1978 až 1982 navštevoval gymnázium na Fándlyho ulici v Pezinku, kde študoval technický smer. V rovnakej budove predtým navštevoval III. ZDŠ. Po maturite a neúspešných prijímačkách na Vysokú školu múzických umení, odbor herectvo, bol jeden rok asistentom šéfa údržby spoločnosti SLOV-AIR na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave.

V septembri 1983 nastúpil na dvojročnú základnú vojenskú službu ako spojár – radista do VÚ 9686 v Topoľčanoch a VÚ 6130 v Hraniciach na Morave.

V januári 1986 sa zamestnal ako THP pracovník v hudobnom vydavateľstve Opus, kde pôsobil až do septembra 1990.

V roku 1987 spoluzakladal festival Cibulák, za ktorým do mesta Pezinok prichádzali ľudia z celej Európy. Slimák sa po roku 1989 angažoval ako krajský koordinátor vo VPN.

Od roku 1995 bol členom punk rockovej skupiny Skydy.

V apríli 1999 založil ŠOK Production.

Zaujímal sa o umenie, veci verejné a pomenúval veci pravým menom. Venoval sa rozmanitým aktivitám.

## Autonehoda
V septembri 2001 mal Slimák autonehodu v serpentínach pri stúpaní na Bielu horu medzi Jablonicou a Trstínom, keď do jeho auta narazil idúci kamión. Nehoda mu spôsobila zranenie krčnej chrbtice a ochrnutie takmer celého tela.

## Smrť
Slimák zomrel 6. januára 2024 vo veku 59 rokov. Pohreb sa konal 11. januára v dome smútku na katolíckom cintoríne na Seneckej ulici v Pezinku.

## Diela
* *Vykladový slovník pezinčiny* (2011)
* *Výkladový slovník pezinčiny druhé doplnené vydanie* (2013)
* *Stĺpky po našem 2014-2020* (2020)

## Účinkovanie
* *Okénko pezinčiny ze strýcem Lajem* (2004-?)

## Ocenenia

* Výročná cena Samuela Zocha (2003)

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Modry
Kategória:Slovenskí publicisti
Ostrogrúnska kotlina

**Ostrogrúnska kotlina** je geomorfologickou časťou Nízkeho Vtáčnika. Leží v jej západnej časti, približne  severne od mesta Žarnovica v žarnovickom okrese.

## Polohopis
Kotlina sa nachádza v centrálnej časti pohoria Vtáčnik, v západnej polovici jeho podcelku Nízky Vtáčnik. Leží v okolí obcí Ostrý Grúň a Kľak, na oboch brehoch riečky Kľak. Ostrogrúnska kotlina susedí na západe s geomorfologickou časťou Vígľaš, východným smerom pokračuje podcelok Nízky Vtáčnik a južne nadväzuje Župkovská vrchovina, čoby časť podcelku Župkovská brázda. 

Zo severu na juhovýchod preteká územím kotliny riečka Kľak, ktorá tu priberá viaceré menšie vodné toky, medzi nimi Vicianov, Mackov a Megov potok. Údolím Kľaku vedie i jediná prístupová komunikácia do kotliny, cesta III/2523, odbočujúca pri Župkove z II/512 (Žarnovica – Oslany).

## Chránené územia
Celé územie Ostrogrúnskej kotliny patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie. Osobitne chránenou je prírodná pamiatka Ostrovica, zaberajúca časť bralnatého masívu rovnomenného vrchu, ležiaceho na západnom okraji územia, nad obcou Kľak. Kotlinu obopína veniec hôr a priamo v jej blízkosti sú na západe ešte Klenový vrch () a Trvalcov báň (), na juhu ležiaci Ostrý grúň () a na východe Jasenov vrch (), Hlavatá () a Glesggove tále.

## Turizmus
Táto časť Vtáčnika je špecifickou lokalitou, za čo vďačí svojej minulosti. Počas SNP bola miestom jedného z najbrutálnejších masakrov civilného obyvateľstva na území Slovenska, ktorý vykonala nacistická jednotka Edelweiss. Tragickú udalosť dnes pripomínajú pamätníky, venované zavraždeným v oboch obciach a pamätná izba SNP v Kľaku. V blízkosti oboch obcí sú lyžiarske vleky a pri Ostrom Grúni i ranč.

Obce slúžia ako východisko na turistické výstupy na hrebeň pohoria Vtáčnik:

* po  žltej značke z obce Ostrý Grúň *Klenovou dolinou* na Rúbaný vrch (, napojenie na  červeno značenú Ponitriansku magistrálu) 
* po  zelenej trase z Kľaku *Partizánskou dolinou* na vrch Vtáčnik (, napojenie na  červeno značenú Ponitriansku magistrálu)

## Referencie

## Pozri aj
* Nízky Vtáčnik
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska
* Masaker v Kľakovskej doline

Kategória:Vtáčnik
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Prochotská kotlina

**Prochotská kotlina** je geomorfologickou časťou Nízkeho Vtáčnika. Leží v jej strednej časti, približne  západne od mesta Žiar nad Hronom v rovnomennom okrese.

## Polohopis
Kotlina sa nachádza vo východnej polovici pohoria Vtáčnik, v strednej časti podcelku Nízky Vtáčnik. Leží v blízkom okolí obce Prochot, na oboch brehoch Prochotského potoka. Vnútrohorská poloha spôsobuje, že táto časť susedí len s podcelkom Nízky Vtáčnik. 

Zo severozápadu na juhovýchod preteká územím kotliny Prochotský potok, ktorý tu priberá viaceré menšie vodné toky, medzi nimi Majspiakovský a Jastrabský potok. Údolím Prochotského potoka vedie i jediná prístupová komunikácia do kotliny, cesta III/2495, odbočujúca v Hliníku nad Hronom z I/65 (Žarnovica – Žiar nad Hronom).

## Chránené územia
Územie Prochotskej kotliny leží mimo Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie a nevyskytuje sa tu ani žiadna osobitne chránená lokalita. Kotlinu obopína veniec hôr a priamo v jej blízkosti je na západe vrch Majspiak (), na severe Vlčie kúty () a na východe Pisárovo (), Jazvinská skala () a Tri kopce ().

## Turizmus
Táto časť Vtáčnika patrí medzi pokojnejšie oblasti a zväčša slúži ako východisko výstupov na hlavný hrebeň pohoria. Priamo z obce vedie  žlto značený chodník údolím Prochotského potoka cez rázcestie *Prochotský potok* (možnosť odbočenia na Veľkú Kršlu alebo Tri chotáre) do lokality *Kanie studne* pod Veľkou Homôľkou (). Hrebeňom cez vrch Vtáčnik () na Jarabú skalu () vedie  červeno značená Ponitrianska magistrála.

## Referencie

## Pozri aj
* Nízky Vtáčnik
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Vtáčnik
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Hydrogensíran draselný

**Hydrogensíran draselný** (KHSO4) je draselná hydrogensoľ kyseliny sírovej. Používa sa na prevedenie vínanov na hydrogenvínany vo víne. V analytickej chémii sa používa k prevodu niektorých látok na rozpustnejšiu formu. Pri pridaní etanolu do vodného roztoku hydrogensíranu draselného sa vyzráža síran draselný. V prírode sa vyskytuje veľmi zriedkavo ako nerast *[[mercallit]]*.

## Vlastnosti

* Hydrogensíran draselný je v dôsledku disociácie hydrogensíranového aniónu silno kyslý:

:: \mathsf{HSO_4^- \ \rightleftarrows\ SO_4^{2-} + H^+ }

* Za zvýšenej teploty sa rozkladá:

:: \mathsf{2\ KHSO_4 \ \xrightarrow{240^oC}\ K_2SO_4 + H_2SO_4 }
:: \mathsf{2\ KHSO_4 \ \xrightarrow{320^oC}\ K_2S_2O_7 + H_2O }

* Pri tavení s niektorými soľami z nich uvoľňuje príslušnú kyselinu (podvojná zámena):

:: \mathsf{KHSO_4 + KCl \ \xrightarrow{500^oC}\ K_2SO_4 + HCl }

* Pri tavení prevádza niektoré zlúčeniny na rozpustnú formu:

:: \mathsf{2\ KHSO_4 + TiO_2 \ \xrightarrow{300^oC}\ TiOSO_4 + K_2SO_4 + H_2O }

## Podobné zlúčeniny

* Hydrogensíran sodný
* Hydrogensíran amonný
* Síran draselný

## Zdroj

Draselný
Kategória:Zlúčeniny draslíka
Kategória:Kyslé soli
515 ii
Vígľaš (geomorfologická časť)

**Vígľaš** je geomorfologickou časťou Nízkeho Vtáčnika. Leží v jej západnej časti, približne  severne od mesta Žarnovica v žarnovickom okrese.

## Polohopis
Vrchovina sa nachádza v centrálnej časti pohoria Vtáčnik, v západnej polovici jeho podcelku Nízky Vtáčnik. Leží medzi obcami Ostrý Grúň a Kľak na východe, Župkov a Píla na juhu a Veľké Pole na západe. V rámci pohoria susedí Vígľaš na severe s podcelkom Vysoký Vtáčnik, na východe s geomorfologickou časťou Ostrogrúnska kotlina (podcelok Nízkeho Vtáčnika), na juhu s časťou Župkovská vrchovina (podcelok Župkovskej brázdy) a západne nadväzuje Veľkopoľská vrchovina, časť podcelku Rázdiel v pohorí Tribeč. 

Zo severu na juhovýchod smerujú vodné toky, odvádzajúce prebytočnú vodu z tejto časti pohoria. Prakticky celé územie je v povodí riečky Kľak, ktorá tu priberá viaceré menšie vodné toky, medzi nimi Župkovský potok, Vicianov a Čierny potok.

## Chránené územia
Severná polovica vrchoviny patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie. Osobitne chránenou lokalitou je prírodná pamiatka Ostrovica, zaberajúca časť bralnatého masívu rovnomeného vrchu, ležiaceho na východnom okraji územia, nad obcou Kľak.

## Turizmus
Táto časť pohoria je čiastočne v tieni Vysokého Vtáčnika, ktorého atraktívny hlavný hrebeň leží severozápadne. Týmto smerom vedú aj značené chodníky zo susedných obcí Vígľaša. Na východnom okraji je zaujímavým cieľom bralnatý vrch Ostrovica s rovnomennou prírodnou pamiatkou. Okolité terény využívajú horskí cyklisti a v blízkosti obce Kľak je lyžiarsky vlek.

### Vybrané vrchy
* Javorinka ()
* Markov vrch () 
* Vígľaš ()
* Ostrovica ()
* Klenový vrch ()

### Turistické trasy
* po  žltej značke z obce Ostrý Grúň *Klenovou dolinou* na Rúbaný vrch (, napojenie na  červeno značenú Ponitriansku magistrálu) 
* po  modrej značke z obce Píla cez *Búriov štál* na rázcestie pod vrchom Tatra (napojenie na  červeno značenú Ponitriansku magistrálu)

## Referencie

## Pozri aj
* Nízky Vtáčnik
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Vtáčnik
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Askos

[náhľad|Červenofigúrový askos, cca [420 pred Kr.|420 – 410 pred Kr., Múzeum starovekej Agory v Aténach]]
**Askos** (*askos*) je typ starovekej keramickej nádoby.
 
Askos (spočiatku kožený mech, neskôr malý vak z pálenej hliny), väčšinou malá keramická nádoba s nízkym telom, excentricky umiestneným hrdlom a s jedným vertikálnym uchom sférického tvaru, slúžil na nalievanie oleja tenkým pramienkom (najčastejšie do olejových lámp), na čo bolo prispôsobené jeho úzke hrdlo. Askos mal aj iné tvary (často mal zoomorfný tvar) a  rozmanite sa zdobil.
 
Grécke slovo askos (mn. č. *askoi*, mech na víno) odkazuje na vaky vyrobené z kože zvierat, ktoré slúžili na prepravu vína. Na aténskych červenofigúrových vázach sú často znázornené v náručí satyrov (sprievodcov boha vína Dionýza). Tvar tejto keramiky zrejme vznikol z podoby koženého vaku. V starovekom Grécku sa už objavujú v dobe bronzovej. Askoi na Kykladách, kde bol tvar keramiky ovplyvnený Krétou, mali často zobákovitú nálievku.   
  
## Štandardný, dubletný askos
Popri zvyčajných jednoramenných askoi sa používali aj dvojramenné askoi.   


Askos Kameiros Louvre D115.jpg|Štandardný askos
Askos.gif
MSR-26530-MV-R2.jpg|Juhoitalský dvojramenný askos zdobený v štýle Gnathia, caa 330 – 310 pred Kr., Musée Saint-Raymond, 26530 


## Figurálny

Askos con la figura de Escila - M.A.N.jpg|Figurálny askos
Pottery “duck vase” (“askos”), Phylakopi I, 2300–2000 BC, BM, Cat Vases A330, 154439.jpg|Askos v tvare kačky, Kykladská keramika z Mélu, cca 2300 – 2000 pred Kr., Britské múzeum
Greek - Duck Askos - Walters 48270 - Three Quarter Left.jpg|Askos zoomorfného tvaru, cca 5. stor. pred Kr.
Askoi zoomorfi e unguentari da tomba 83 valle trebba, 300-275 ac. ca 02.JPG|Askos zoomorfného tvaru, 300 – 275 pred Kr.


## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Delaware County

**Delaware County** môže byť:

okres v USA:
* Delaware County (Indiana)
* Delaware County (Iowa) 
* Delaware County (New York)
* Delaware County (Ohio)
* Delaware County (Oklahoma)
* Delaware County (Pennsylvania)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Miestopisný názov