open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tlstý potok (prítok Veľkého Železného)

**Tlstý potok** je menší vodný tok v Nízkych Tatrách na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Veľkého Železného s dĺžkou približne 3 km a je tokom V. rádu. Preteká územím Národného parku Nízke Tatry.

## Priebeh toku
Potok pramení v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a ich časti Salatíny., na východnom úbočí Klina (), v nadmorskej výške približne 

Pramenisko sa nachádza v lesnom poraste v závere doliny Tlstá, pod hrebeňom vedúcom z Latiborskej hole () cez Tlstú () na Salatín (). Od prameňa tečie východným smerom, no onedlho sa stáča na juhovýchod. Priberá významný pravostranný prítok spod Tlstej (), Zastratý potok, odvodňujúci dolinu Malá Tlstá. Na strednom toku sa stáča na východ a pokračuje dolinou Veľké Železné, zovretou zo severu vrchmi Veľké Železné ( a Štítovec () a od juhu Malou Tlstou (). Na dolnom toku už nemá významnejšie prítoky a severne od osady Železnô vteká do Ľupčianskej doliny, kde sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do potoka Veľké Železné, prítoku Ľupčianky. Potok patrí do povodia rieky Váh. Takmer celým údolím popri potoku vedie  značený turistický chodník z osady Železnô do Ráztockého sedla na južnom úpätí Salatína ().  

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Partizánska Ľupča v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Nízke Tatry, Ďumbierske Tatry
* Salatíny

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Nízkych Tatrách
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Liptovský Mikuláš
Čchusok

náhľad|Čchusok
**Čchusok** (kórejsky 추석, *Čchusǒk*, hanča 秋夕), ďalej známy pod názvami **Hangawi** (kórejsky 한가위) alebo **Čungčchujol**, je významný kórejský sviatok oslavujúci zber a vďakyvzdanie za úrodu. Podľa lunárneho kalendára pripadajú jeho oslavy na 15. dňa 8. mesiaca, na deň splnu, ktorý má predstavovať symbol blahobytu a plodnosti. V súčasnej dobe sa oslavy redukujú. Ľudia odchádzajú z miest na vidiek navštíviť svojich príbuzných a hroby predkov.

## Zvyky a tradície
Deň začína rovnako ako u osláv Nového roku (Sollal) obradom *[[čcharje]]*. Ide o spomienkový rituál, ktorý má za cieľ preukázanie úcty predkom. Rituál obvykle vedie najstarší syn alebo vnuk rodiny.

Po skončení tradičného rituálu sa mladšia generácia pokloní starším členom rodiny, predovšetkým rodičom a starým rodičom. Vykonávajú sa tzv. (*[[sebe]]*), (*[[sebedon]]*) Nasleduje návšteva hrobov, kde sa zomrelým ponúkajú pokrmy a alkohol. Počas dňa sa rodiny schádza pri stolovej hre *[[junnori]]*.

V tento deň mali byť dievčatá oblečené v tradičnom šate *[[hanbok]]*, spievať a tancovať za splnu starodávny kruhový tanec *[[kanggang sulle]]*, čo malo zabezpečiť dobrú úrodu. Muži súťažili v preťahovaní lanom a zápase *[[ssirum]]*.

## Tradičné jedlo
Tradičná hostina sa skladá z pokrmov pripravených z novej úrody. Jedným z najznámejších sú *[[songpchjon]]* – malé koláčiky zhotovené z ryže (všeobecne nazývané *[[ttok]]*). Tvarujú sa do polmesiacov a plnia sladkou pastou z červených fazule, sezamových semienok, medu či gaštanov. Počas varenia sa používa ihličie pre typickú vôňu a chuť. Najčastejšie sa vyskytujú v bielej, zelenej, červenej a žltej farbe.

Ďalej sa v tento deň servíruje dezert jakkwa (약과), sušienka zložená prevažne z medu a oleja. Z týchto dvoch ingrediencií, ktoré boli v histórii považované za liek, sa skladá aj názov tohto pokrmu (약: medicína, 과: občerstvenie).

## Iné projkty

Kategória:Kórea
Kategória:Sviatky
Majstrovstvá Európy družstiev mužov a žien v bedmintone

**Majstrovstvá Európy družstiev mužov a žien** v bedmintone je turnaj organizovaný Badminton Europe. Koná sa každé dva roky s cieľom korunovať najlepšie bedmintonové mužské a ženské národné tímy v Európe.

## Víťazi podľa rokov

* *V roku 2022 sa majstrovstvá Európy družstiev mužov a žien neuskočnili kvôli COVID-19 opatreniam.*

## Medailová tabuľka krajín
* Aktualizované po majstrovstvách Európy družstiev 2026 v Istanbule, Turecko

## Referencie

## Externé odkazy
* Majstrovstvá Európy družstiev mužov a žien na stránke Badminton Europe

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá Európy v bedmintone
Ineos Grenadiers

**Ineos Grenadies** (UCI kód: **IDG**) je profesionálny cyklistický tím so sídlom v Spojenom kráľovstve. Tím bol založený v roku 2009 v britskom národnom cyklistickom centre v Manchestri.

## História
Team Sky vstúpil na svetovú scénu v roku 2010 s ambíciou vyhrať Tour de France. Tento cieľ bol úspešne dosiahnutý až po troch rokoch, keď Bradley Wiggins vyhral Tour de France 2012 a stal sa tak prvým britským víťazom v histórií. O rok neskôr pridal ďalšie víťazstvo Brit Chris Froome. Froome získal pre tím ďalšie tri tituly a to v roku 2015, 2016 a 2017. V roku 2018 vyhral Froome aj Giro d’Italia a ukončil tak dlhodobé trápenie tímu v týchto pretekoch.

### 2019: Bernalove víťazstvo na Tour de France
V roku 2019 prišiel Team Ineos na Tour de France s dvoma lídrami - obhajcom víťazstva Geraintom Thomasom a Kolumbijcom Eganom Bernalom. Do 19. etapy vstupovali títo 2 cyklisti na druhej a tretej pozícií v celkovom poradí. Bernal v etape zaútočil pár kilometrov pred vrcholom Col de l'Iseran a ihneď získal viac ako minútu náskoku. Preteky boli však pri zjazde z vrcholu zastavené kvôli masívnym búrkam. Do celkového poradia sa započítal čas na vrchole Col de l'Iseran, a preto sa Bernal stal novým lídrom pretekov. Svoje vedenie pohodlne udržal až do cieľa v Paríži, ktorý preťal s náskokom 1 minúty a 11 sekúnd práve na Thomasa.

### 2020: Neúspešná obhajoba titulu na Tour a víťazstvo na Gire
29. augusta 2020 sa novo-premenovaný tím Ineos Grenadiers postavil na štart Tour de France. Bernal sa stal lídrom súťaže jazdcov do 25 rokov po 7. etape, v ktorej stratil čas na doterajší líder Tadej Pogačar. Po skvelom 4. mieste v 9. etape Bernal nedokončil 13. etapu, v ktorej stratil čas a aj vedenie súťaže jazdcov do 25. rokov na slovinského cyklistu Tadeja Pogačara. V 15. etape stratil Bernal ďalších 7 minút a Richard Carapaz 20. minút, a tak bol tím definitívne vyradený z boja o víťazstvo. Bernal nedokončil 17. etapu kvôli pretrvávajúcej bolesti chrbta.

## Súpiska tímu
*K 4. januáru [[2025]]* 

*  Thymen Arensman
*  Andrew August
*  Egan Bernal
*  Jonathan Castroviejo
*  Laurens De Plus
*  Tobias Foss
*  Omar Fraile
*  Filippo Ganna
*  Ethan Hayter
*  Leo Hayter
*  Kim Heiduk
*  Michał Kwiatkowski
*  Michael Leonard
*  Jhonatan Narváez
*  Tom Pidcock

*  Salvatore Puccio
*  Brandon Rivera
*  Carlos Rodríguez
*  Óscar Rodríguez
*  Luke Rowe
*  Magnus Sheffield
*  Theodor Storm
*  Ben Swift
*  Connor Swift
*  Joshua Tarling
*  Geraint Thomas
*  Ben Turner
*  Elia Viviani
*  Cameron Wurf

## Víťazstvá na Grand Tours

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy a zdroj

*Oficiálny web

Kategória:Cyklistické tímy
Kategória:Cyklistika v Spojenom kráľovstve
Philippe Villiers de L’Isle-Adam

Fra' **Philippe Villiers de L’Isle-Adam** (* 1464, Beauvais, Auvergne† 21. august 1534, Rabat, Malta) bol francúzsky šľachtic a 44. veľmajster Rádu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Narodil sa vo francúzskej šľachtickej rodine v roku 1464 v Beauvais. Do Rádu svätého Jána z Jeruzalema vstúpil ešte ako mladý, pravdepodobne prišiel na ostrov Rhodos pred obliehaním v roku 1480. Rýchlo sa vyznamenal ako schopný vojenský veliteľ, námorník a diplomat. Predtým, ako sa stal veľmajstrom, zastával množstvo ďalších vedúcich funkcií v Ráde.

Za veľmajstra rádu bol zvolený 22. januára 1521. V tom istom roku pohrozil inváziou turecký sultán Sulejman II. Napriek pokusom nového veľmajstra opevniť obranu Rhodosu, Sulejmanovým silám sa podarilo ostrov dobyť. Po strate rytieri na čele s veľmajstrom s plnými poctami opustili ostrov a hľadali nové sídlo. Toto trvalo osem rokov, počas ktorých sa Philippe de Villiers nikdy nevzdal nádeje na návrat na Rhodos.

Nakoniec v roku 1530 cisár Svätej ríše rímskej Karol V. udelil rádu Maltu a priľahlé ostrovy Gozo a Comino. Nie každý v ráde sa tomu potešil, najmä rytieri z Francúzska boli sklamaní. Ale veľmajster Philippe de Villiers ako skúsený diplomat uspel nad nespokojnými francúzskymi rytiermi. Rytieri vplávali do maltského prístavu 26. októbra 1530.

Magistrát Philippe de Villiers okrem historického presunu rádu na Maltu bol svedkom aj množstva námorných výprav, ale v januári 1534 aj rozchodu kráľa Henricha VIII. s katolíckou cirkvou a nemilosrdného prenasledovania katolíkov v Anglicku. Preživší anglickí členovia Rádu utiekli na Maltu hľadajúc azyl.

To už bol Philippe Villiers starý muž, ktorého zdravie bolo čoraz slabšie. V auguste 1534 zomrel na silnú horúčku. Bol pochovaný vo Pevnosti St. Angelo, zatiaľ čo jeho srdce bolo uložené v Kláštore Panny Márie Ježišovej vo Vallette. Jeho pozostatky boli neskôr prenesené do Konkatedrály svätého Jána, ktorú rád postavil vo Vallette v rokoch 1572 až 1577.

Z obdobia vlády Fra’ Philippe Villiers de l’Isle-Adam pochádzajú prvé známe poštové dokumenty Maltézskeho rádu (1530) a boli to listy medzi veľmajstrom a anglickým kráľom Henrichom VIII. a medzi veľmajstrom a biskupom z Auxerre vo Francúzsku. V tom čase boli poštové služby spravované súkromne a lodnú dopravu s najväčšou pravdepodobnosťou riadili majitelia malých plavidiel na trase medzi Maltou a Sicíliou.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Francúzski šľachtici
Piero de Ponte

Fra' **Piero del Ponte** (* 26. august 1462, Asti, Piemont† 17. november 1535, Malta) bol taliansky šľachtic zo starovekého rodu Casal-Gros a Lombriax a v rokoch 1534 až 1535 bol 45. veľmajstrom Rádu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Del Ponte do rádu vstúpil pravdepodobne ešte pred rokom 1490. V roku 1495 bol už vymenovaný za prokurátora talianskeho jazyka a v roku 1522 ho veľmajster Philippe Villiers de L’Isle-Adam ustanovil za guvernéra ostrova Lango (*dnešný* Kos). Bolo to tesne predtým, ako Rhodos padol do rúk Osmanov. Hoci ostrov Lango bol počas obliehania Rhodosu ušetrený útokov, keď Rád opustil Rhodos, opustili rytieri aj všetky ostatné grécke ostrovy.

Del Ponte sprevádzal veľmajstra počas nasledujúcich pobytov v Ríme, Messine a inde. V roku 1524 bol vymenovaný za senešala veľmajstra a za viac ako 30 rokov lojálnej služby rádu mu udelil vyznamenanie Veľký kríž (Grand Cross). V nasledujúcich rokoch trávil Del Ponte väčšinu času v Piemonte a staral sa o záujmy Rádu vo rodnom regióne. Medzitým sa Rád usadil na ostrove Malta.

Keď v roku 1534 zomrel veľmajster Phillipe Villiers, bol jednomyseľne zvolený za jeho nástupcu práve Piero del Ponte. Už 72-ročný rytier sa zdráhal prijať úrad, ale nakoniec ho prinútili zmeniť postoj po správach o manévroch osmanského korzára Hayreddina Barbarossu v Tripolise. Po zvolení strávil dva mesiace v Kalábrii a 10. novembra 1534 prišiel na Maltu.

Nový veľmajster Del Ponte ako v úrade prvé poslal pomoc do Tripolisu, ktorý Rádu odkázal cisár Svätej rímskej ríše Karol V. V nasledujúcom roku zameral svoje úsilie na posilnenie flotily rádu a rozvoj maltskej infraštruktúry.

Napätie s Anglickom a kráľom Henrichom VIII. otriasli už aj tak neistým zdravím Del Ponteho. V októbri 1535 bol Del Ponte pripútaný na lôžko, zomrel o mesiac neskôr 18. novembra 1535. Jeho pozostatky sú uložené v krypte Konkatedrály svätého Jána vo Vallette.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Talianski šľachtici
MycoBank

**MycoBank** je online webová databáza dokumentujúca mykologické názvoslovie. Záznamy jednotlivých druhov môžu okrem toho obsahovať aj opisy jednotlivých druhov a ilustrácie. Databázu spravuje Westerdijk Fungal Biodiversity Institute v holandskom Utrechte.

Každý návrh na nový záznam najskôr validujú experti na mykologické názvoslovie. Po tom, ako sa potvrdí, že navrhovaný názov je v súlade s nomenklatúrou ICN (International Code of Nomenclature for algae, fungi, and plants), tento návrh dostane jedinečný kód (MycoBank number). Kód je pridelený ešte predtým, než je tento novo navrhnutý názov uznaný a publikovaný ako platný. Tento identifikátor sa využíva na citovanie mena autora publikácie, v ktorej bol tento novo navrhnutý názov zavedený. Až po týchto všetkých krokoch je identifikátor navrhovaného názvu zverejnený v databáze.

Tento postup umožňuje získavať informácie o tom, ktoré názvy už boli publikované ako platné a v ktorom roku boli publikované.

MycoBank je prepojená s ďalšími významnými mykologickými databázami ako sú *[[Index Fungorum]]*, Life Science Identifiers, Global Biodiversity Information Facility (GBIF) a ďalšími databázami. MycoBank je jedna z troch úložísk mykologického názvoslovia uznávaných komisiou Nomenclature Committee for Fungi; ďalšie sú Index Fungorum a Fungal Names.

## Externé odkazy
* Web MycoBank

## Zdroj

Kategória:Biologické databázy
Kategória:Mykológia
Kostol svätých Bartolomeja a Mikuláša

**Kostol svätých Bartolomeja a Mikuláša** je rímskokatolícky farský kostol stojaci na kopci v strede obce v obci Saalbach-Hinterglemm v okrese Zell am See v spolkovej krajine Salzbursko. Farský kostol, ktorý je pod dvojitým patronátom svätých Bartolomeja a Mikuláša, patrí dekanátu Saalfelden v Salzburskej arcidiecéze . Kostol je pamiatkovo chránený objekt.

## História
náhľad| loď, pohľad na chór
Kostol sa prvýkrát spomína v dokumentoch z roku 1410.

Súčasný kostol bol postavený v rokoch 1717 až 1719 podľa plánov staviteľa Sebastiana Stumpfeggera. V podstate gotická severná veža bola zvýšená v roku 1777. V roku 1973 prebehla rekonštrukcia.

## Architektúra
Kostol je baroková halová stavba s jednoduchou loďou a chórom zvýšeným o päť stupňov. Pod chórom je krypta.

## Zariadenie
Pravý bočný oltár (pôvodne hlavný oltár) pochádza z roku 1691, súčasný hlavný oltár, ľavý bočný oltár a kazateľnica z obdobia okolo roku 1720.

Organ postavil Johann Mertel v roku 1911 a zrenovovaný v roku 1959. V roku 2000 kostol dostal nový organ od Orgelbau Pflüger. Vo veži visia celkom štyri zvony. Najstarší zvon 2 (a') vyrobila zlievareň Carl Wolfgang Gugg (1786), zvony 1 (g'), 3 (c  ) a 4 (f') vyrobila v roku 1921 zlieváreň Böhler v Kapfenbergu.

## Literatúra
* *Saalbach, Pfarrkirche Hll. Bartholomäus und Nikolaus, Totenkapelle, Pfarrhof, Kriegergedächtniskapelle neben dem Aufgang zur Pfarrkirche.* In: *Die Kunstdenkmäler Österreichs.* *[[Dehio Salzburg 1986]]*, s. 328

## Iné projekty

## Externé odkazy
* História a krátky popis

## Zdroj

Kategória:Architektúra z 1719
Saalbach svätých Bartolomeja a Mikuláša
Saalbach svätých Bartolomeja a Mikuláša
Saalbach
Saalbach
Kategória:Pamiatkovo chránené budovy v Salzbursku
Kategória:Okres Zell am See
Saalbach svätých Bartolomeja a Mikuláša
Didier de Saint-Jaille

Fra' **Didier Thollon de Saint-Jaille** († 26. september 1536, Montpellier, Francúzske kráľovstvo) bol francúzsky šľachtic a v rokoch 1535 až 1536 bol 46. veľmajster Rádu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Pripojil sa k Rádu ako súčasť francúzskeho jazyka. Bol známy najmä svojou veľkou obozretnosťou, vyznamenal sa pri obliehaní Rhodosu v roku 1522. Po smrti Piera de Ponteho bol 17. novembra 1535 zvolený za veľmajstra. V tom čase bol vo Francúzsku a pripravoval sa na cestu na Maltu. V Montpellier však ochorel a zomrel 26. septembra 1536, teda skôr ako sa dostal na ostrov.

Bol jediným veľmajstrom, ktorý nezomrel a nebol pochovaný na Malte, okrem Ferdinanda von Hompesch zu Bolheim, ktorý ostrovy opustil po vyhnaní rádu v roku 1798. Zhodou okolností sú pochovaní Didier de Saint-Jaille aj Hompesch v Montpellier.

## Referencia

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Francúzski šľachtici
Kategória:Úmrtia v 1536
Kategória:Úmrtia 26. septembra
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Juan de Homedes

Fra' **Juan de Homedes y Coscón** (* asi 1477, Aragónske kráľovstvo† 6. september 1553, Malta) bol španielsky rytier, ktorý v rokoch 1536 až 1553 pôsobil ako 47. veľmajster Rádu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

O de Homedesovom ranom živote sa vie len to, že sa narodil v Aragónsku okolo roku 1477. Do Rádu vstúpil na Rhodose a statočne bojoval v osmanskom obliehaní v roku 1522. V roku 1530 sa spolu so zvyškom rádu presťahoval na ostrov Malta. Po smrti Didiera de Saint-Jaille sa 20. októbra 1536 stal ako 59-ročný veľmajstrom rádu.

V čase zvolenia mal len jedno oko, o druhé prišiel počas obliehania Rodosu. Ako veľmajster vládol 17 rokov, oveľa dlhšie ako jeho predchodcovia. Rád v tomto období zažil veľké vnútorné rozbroje, keďže medzi talianskymi a francúzskymi rytiermi prebiehali takmer neustále boje. De Homedesa kritici obviňovali, že trávi príliš veľa času v letnom sídle v Boschette a málo sa stará o blaho Rádu.

V júli 1551 sa osmanské vojská pokúsili dobyť Maltu, no ich útok bol odrazený, a tak zaútočili na ostrov Gozo, ktorý po niekoľkých dňoch krutých bojov dobili. Takmer celá populácia ostrova bola braná ako otroci, vrátane guvernéra Gelatiana de Sessu a ďalších rytierov. V auguste toho roku utrpel Rád ďalšiu ranu, keď pri osmanskom obliehaní Tripolisu stratil túto severoafrickú pevnosť. De Homedes obvinil zo straty vojenského guvernéra Tripolisu Gasparda de Valliera a nechal ho uväzniť. De Vallier bol neskôr rehabilitovaný veľmajstrom Jeanom Parisotom de Valette.

Po neúspechoch v roku 1551 začal klásť de Homedes dôraz na lepšie opevnenie Malty. Základný kameň novej Pevnosti St. Michael bol položený 8. mája 1552, medzitým sa začala stavať Pevnosť St. Elmo.

V tom čase bol De Homedes už starý muž, zomrel 6. septembra 1553 a na jeho miesto nastúpil Claude de la Sengle, ktorý pokračoval v budovaní pevností. Bol pochovaný v krypte kaplnky sv. Anny v Pevnosti Saint Angelo, neskôr boli jeho pozostatky prevezené do Konkatedrály svätého Jána vo Vallette.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Narodenia v 70. rokoch 15. storočia
Kategória:Úmrtia 6. septembra
Kategória:Úmrtia v 1553
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Španielski šľachtici
Biondo Biondi

**Biondo Biondi** môže byť:

* taliansky právnik, právny romanista, pozri Biondo Biondi (právnik)
* taliansky geofyzik, pozri Biondo Biondi (geofyzik)
* taliansky vesliar, pozri Biondo Biondi (vesliar)

Biondi, Biondo
Zoznam zariadení v Jamesovi Bondovi

**Toto je zoznam zariadení Jamesa Bonda**, ktoré sa objavili vo filmoch o Bondovi. Pôvodné knihy a rané adaptácie mali len relatívne minimum zariadení, ako napríklad upravený kufrík z *[[James Bond: Srdečné pozdravy z Ruska|Srdečné pozdravy z Ruska]]*. Filmy o Jamesovi Bondovi obsahovali množstvo exotického vybavenia a vozidiel, ktoré sa často ukázali ako užitočné pre Bonda.

Počínajúc filmovou verziou *[[James Bond: Goldfinger|Goldfingera]]* však gadgety nadobudli veľkolepejší charakter a ich obrovský úspech povzbudil nasledujúce filmy, aby mal Bond ešte viac vybavenia. Napríklad sa to stalo očakávanou scénou v skoro každom filme, kde Q predstavil a ukazoval Bondovi pridelené nástroje pre konkrétnu misiu. Bola to takmer záruka, že každý jeden kus bude pre Bonda v teréne využitý a neoceniteľný. Fanúšikovia sa sťažovali, že používanie pomôcok sa vo filmoch Rogera Moora, najmä vo filme ''Moonraker'', stalo nadmerným, a následné produkcie sa snažili nájsť rovnováhu, v ktorej by pomôcky mohli mať miesto bez toho, aby vzbudzovali dojem, že postava je príliš závislá na nich.

Tento článok sa týka pomôcok, ktoré James Bond zvyčajne nosil na svojej ceste, spolu s pomôckami a trikmi, ktoré používajú spojenci a darebáci. Zoznam nezahŕňa provizórne pomôcky, zvieratá, pasce alebo všeobecné špionážne vybavenie a zariadenia, ako sú prevleky / masky, falošné pasy či iné.

## Filmy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vozidiel Jamesa Bonda

## Externé odkazy
* Q-Branch – Gadgets & Vehicles

## Zdroj

Kategória:James Bond zoznamy
Robert Brown

**Robert Brown** môže byť:

* škótsky botanik, pozri Robert Brown (botanik)
* britský herec, pozri Robert Brown (britský herec)
* americký herec, pozri Robert Brown (americký herec)
* americký hudobník, pozri Robert Brown (americký hudobník)
* námorník americkej občianskej vojny, pozri Robert Brown (námorník)

Brown, Robert
Claude de la Sengle

Fra' **Claude de la Sengle** (* 1494, Beaumont-sur-Oise, Francúzske kráľovstvo† 18. august 1557, Mdina, Malta) bol francúzsky šľachtic a 48. veľmajster Rádu svätého Jána z Jeruzalemu (*dnes* Maltézsky rád) od roku 1553 do smrti v roku 1557. Jeho nástupcom bol Fra' Jean Parisot de Valette.

Do Rádu vstúpil v ranom veku, počas pôsobenia v ráde zastával množstvo významných funkcií. Pôsobil ako Hlavný špitálnik (*Grand Hospitaller*), vedúci francúzskeho jazyka a generál galejí. Zúčastnil sa bojov rytierov v Stredozemnom mori a v severnej Afrike proti osmanským korzárom, najmä bojov o Djerbu a Tripolis.

V roku 1551, po zvolení pápeža Júliusa III., bol vymenovaný za veľvyslanca Rádu v Ríme. V roku 1553 po smrti Juana de Homedes bol zvolený za veľmajstra. Členovia Rádu to prijali s veľkým nadšením a jeho príchod na Maltu v roku 1554 oslavovali.

Jedným z prvých príkazov veľmajstra de la Sengleho bolo zvýšenie ochrany ostrova Malta pred Turkami. De la Sengle dohliadal na renovácie Pevnosti St. Angelo a Pevnosti St. Elmo, ako aj na výstavbu Pevnosti St. Michael. Mesto obklopujúce Pevnosť St. Michael bolo podľa neho pomenované Senglea.

Na jeseň 1555 zasiahol Maltu hurikán, ktorý mal za následok stratu asi 600 životov a zničenie niekoľkých námorných plavidiel Rádu. Aby pomohol obnoviť námorníctvo, veľmajster de la Sengle financoval tri nové galéry a požiadal o pomoc niekoľko európskych panovníkov.

O dva roky neskôr 18. augusta 1557 veľmajster zomrel v Mdine vo veku 63 rokov. Podľa jeho posledného želania bolo jeho telo pochované v Pevnosti St. Angelo, zatiaľ čo jeho srdce bolo pochované v karmelitánskom kostole v Lunzjata na Malte. Nakoniec boli jeho pozostatky prenesené do krypty Konkatedrály svätého Jána vo Vallette.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Francúzski šľachtici
Kategória:Osobnosti z Île-de-France
Majstrovstvá Európy zmiešaných družstiev v bedmintone

**Majstrovstvá Európy zmiešaných družstiev** v bedmintone je turnaj organizovaný Badminton Europe, ktorý sa koná každé dva roky s cieľom korunovať najlepší bedmintonový zmiešaný národný tím v Európe.

Turnaj sa hrával tesne pred majstrovstvami Európy v bedmintone na rovnakom mieste ako súťaž jednotlivcov. V roku 2009 sa turnaj zmiešaných družstiev oddelil od súťaži jednotlivcov a odvtedy sa už koná samostatne v inom termíne a na inom mieste.

Každý zápas družstiev pozostáva z piatich duelov, za víťazstvo v ktorom sa získava jeden bod: dvojhra mužov, dvojhra žien, štvorhra mužov, štvorhra žien a zmiešaná štvorhra.

## Víťazi podľa rokov

## Medailová tabuľka krajín
* Aktualizované po majstrovstvách Európy zmiešaných družstiev 2025 v Baku, Azerbajdžan.

## Referencie

## Externé odkazy
* Majstrovstvá Európy zmiešaných družstiev na stránke Badminton Europe

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá Európy v bedmintone
Veľký Kračkov

**Veľký Kračkov** je vodný tok vo Veľkej Fatre na území okresu Ružomberok. Je to pravostranný prítok Ľubochnianky s dĺžkou približne 3,7 km a je tokom IV. rádu. Preteká územím Národného parku Veľká Fatra.

## Priebeh toku
Potok pramení v severnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň., na severnom úbočí Červeného grúňa (), v nadmorskej výške približne .

Od prameňa v lesnom poraste tečie severným smerom, pričom onedlho priberá pravostranný prítok spod Sedla pod Červeným grúňom. Pri ďalšom sútoku s pravostranným prítokom spod sedla Poľana sa potok stáča na západ a pokračuje dolinou Baranová. V tejto časti vytvára severnú hranicu Národného parku Veľká Fatra, no tiež hranicu podcelku Šípska Fatra. Na strednom toku už v doline Kračkov priberá významný ľavostranný prítok z Brnkovej doliny, ďalší spod Stupeckého grúňa () a niekoľko menších. Na dolnom toku priberá ľavostranný prítok z lokality Malý Kračkov a juhozápadným až západným smerom vteká do Ľubochnianskej doliny, kde sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do Ľubochnianky. Potok patrí do povodia rieky Váh.  

Potok pramení a preteká katastrálnym územím obce Ľubochňa v okrese Ružomberok v Žilinskom kraji, na hornom toku však malou časťou zasahuje aj do katastra Hubovej.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Šiprúň (geomorfologický podcelok)
* Šípska Fatra

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veľkej Fatre
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Ružomberok
BML

**BML** môže byť:

* Biblioteca Medicea Laurenziana
* Berlin Regional Airport
* Boston Medical Library
* BML-190
Biondo Biondi (právnik)

**Biondo Biondi** (* 12. november 1888, Bronte, Talianske kráľovstvo† 19. november 1966, Miláno) bol taliansky právnik, právny romanista a univerzitný profesor v Perugii, Catanii a Miláne. Jeho rozsiahla produkcia bola prevažne dogmatická a riadená dôslednou metodológiou.

## Život
Narodil sa v roku 1888 Leonardovi a Antonelle Pastanellovcom. V roku 1910 vyštudoval právo na univerzite v Palerme, kde bol jeho vyučujúcim Salvatore Riccobono. V roku 1912 nastúpil na katedru rímskeho práva na univerzite v Perugii. V roku 1914 prešiel na univerzitu v Catanii, kde zostal až do roku 1931, keď ho Katolícka univerzita Najsvätejšieho srdca v Miláne povolala na katedru rímskeho práva. V roku 1965 sa stal emeritným profesorom a na jeho počesť boli vydané štyri zväzky štúdií, na ktorých spolupracovali talianski a zahraniční vedci. Bol národným členom Accademia dei Lincei a riadnym členom Istituto lombardo di scienze e lettere a ďalších akadémií.

## Dielo
Prednáškou z roku 1931 Biondi opustil prílišnú interpolačnú metódu a obrátil sa skôr k historickej rekonštrukcii inštitúcií a doktrín klasického i poklasického justiniánskeho práva.

**Výber**
* *La dottrina romana dell'actio arbitraria* (Palermo, 1911)
* *Studi sulle actiones arbitrariae e l'arbitrium iudicis* (Palermo, 1913)
* *Il giuramento decisorio nel processo civile romano* (Palermo, 1913)
* *Iudicia bonae fidei* (Palermo, 1920)
* *Actiones noxales* (Palermo, 1925)
* *La compensazione in diritto romano* (Palermo, 1927)
* *Giustiniano I, Il principe e legislatore cattolico* (Milano 1936) 
* *La categoria romana delle servitutes* (Miláno, 1938)
* *Successione testamentaria e donazioni* (Miláno, 1943)
* *Le servitù prediali nel diritto romano* (Miláno, 1946)
* *Il diritto romano cristiano* (3 vols, MIláno, 195254)
* *Contratto e stipulatio* (Miláno, 1953)
* *Scritti giuridici* (Miláno, 1965)
* *Istituzioni di diritto romano* (4. vyd., Miláno, 1965)

## Referencie

Kategória:Talianski univerzitní profesori
Kategória:Talianski právni romanisti
Kategória:Talianski spisovatelia
Gruzínska národná légia

**Gruzínska národná légia** (; ) je vojenská jednotka zložená z prevažne gruzínskych bojovníkov, ktorá pôsobí na strane Ukrajiny v ruskej vojne na Ukrajine. Jednotka vznikla v roku 2014 a v roku 2016 sa stala súčasťou ukrajinskej armády. Pred vznikom Medzinárodnej légie zoskupovala väčšinu neukrajinských bojovníkov na Ukrajine. Na čele légie stojí Mamuka Mamulašvili.

Rusko bojujúce proti Ukrajine jednotku od roku 2024 posudzuje ako teroristickú jednotku.

## Obvinenia z prevratov
18. septembra 2023 obvinila gruzínska štátna bezpečnostná služba légiu z organizovania protestov a pokusu o prevrat proti gruzínskej vládnej strane Gruzínsky sen. Mamulašvili odmietol tvrdenia a obvinil Gruzínsky sen z prijímania rozkazov z Ruska.

Légiu obvinil z organizovania protestov a snáh o prevrat aj slovenský predseda vlády, Robert Fico (Smer-SD). Gruzínsku národnú légiu podľa Fica riadi ukrajinská rozviedka a jej veliteľa Mamulašviliho zaradilo Slovensko na blokačný zoznam. Na légiu majú byť podľa Fica napojení opoziční predstavitelia zo strany Progresívne Slovensko, ako aj nepolitickí organizátori protestov zo združenia Mier Ukrajine (pozri protivládne protesty 2025). Podobné vyjadrenia urobil ešte pred Ficom Erik Kaliňák, šéf zboru poradcov Roberta Fica. Na jeho tvrdenia reagovala v stanovisku aj légia, podľa ktorej tieto vyhlásenia nie sú nič iné ako úmyselný pokus zdiskreditovať jednotku, ktorá pomáha Ukrajine v jej boji proti ruskej agresii.

## Referencie

Kategória:Ukrajinské vojenské jednotky
Kategória:Gruzínsko-ukrajinské vzťahy
Kategória:Organizácie založené v 2014
Majstrovstvá Európy juniorov v bedmintone

**Majstrovstvá Európy juniorov** v bedmintone je turnaj, ktorý organizuje Badminton Europe od roku 1969.
Koná sa každé dva roka a víťazi tohto turnaja sa stávajú juniorskými majstrami Európy v bedmintone. Tímová súťaž juniorov je v programe od roku 1975, kedy bola prvýkrát zahrnutá do programu disciplín na majstrovstvách Európy juniorov v dánskej Kodani.

## Víťazi podľa rokov

## Externé odkazy
* Majstrovstvá Európy juniorov

## Zdroj

Kategória:Bedmintonové súťaže
Kategória:Majstrovstvá Európy v bedmintone
Zoznam medailistov z majstrovstiev Európy juniorov v bedmintone

Zoznam medailistov z majstrovstiev Európy juniorov v bedmintone od roku 1969.

## Individuálne disciplíny
Legenda: MD = Muži dvojhra; ŽD = Ženy dvojhra; MŠ = Muži štvorhra; ŽŠ = Ženy štvorhra; Mix = Zmiešaná štvorhra

## Súťaž tímov

## Externé odkazy
* Majstrovstvá Európy juniorov

## Zdroj

Kategória:Zoznamy športovcov
Kategória:Majstrovstvá Európy v bedmintone
Diecéza Egnazia Appula

**Diecéza Egnazia Appula** () je titulárna diecéza rímskokatolíckej cirkvi.

Súčasným titulárnym arcibiskupom je od 24. januára 2006 arcibiskup Nicola Girasoli apoštolský nuncius na Slovensku.

## História po súčasnosť
Diecéza pochádza z bývalej diecézy starovekého mesta Gnathia v juhotalianskom regióne Apúlia, ktoré patrilo do cirkevnej provincie Bari.

V súčasnosti titulárne biskupstvo bolo založené v r. 2004 pápežom Jánom Pavlom II..

## Titulárni biskupi

## Referencie

## Zdroj

Egnazia Appula
Egnazia Appula
Manuel Pinto de Fonseca

Fra' **Manuel Pinto da Fonseca** (* 24. máj 1681, Lamego – † 23. január 1773, Valletta) bol portugalský šľachtic a 68. veľmajster Rádu svätého Jána z Jeruzalemu (*dnes* Maltézsky rád) od roku 1741 až do svojej smrti.

Pochádzal z jednej najvznešenejších portugalských rodín a do Rádu bol prijatý vo veku dvoch rokov. Bol rytierom portugalského jazyka, za veľmajstra bol zvolený 18. januára 1741 po smrti veľmajstra Ramóna Despuiga. Ako najdlhšie slúžiaci veľmajster Pinto vládol 32 rokov, pričom prijal titul *Altezza Eminentissima* (Najsvätejšia výsosť) a štylizoval sa ako princ. Bol prvým veľmajstrom, ktorý bol na svojich portrétoch zobrazený s uzavretou korunou, ktorá symbolizovala takmer suverénnu moc a autoritu. Mal nemanželského syna José António Pinto da Fonseca e Vilhena. Bol autokratický vládca a počas svojej 32-ročnej vlády sa bránil myšlienke zvolať generálnu kapitulu. Za jeho dlhej vlády však Malta prežívala jedno z najprosperujúcejších období svojej histórie.

Pinto postavil Pevnosť Chambray na Goze a ďalej posilnil obranu Malty výstavbou batérií, zákopov a pevností pozdĺž pobrežia Malty. Vykonal veľké úpravy v Magistrálnom paláci a premenil Auberge de Castile, pôvodne postavenú na konci 16. storočia, podľa návrhov Girolama Cassara. Ako uznanie jeho štedrosti dali kastílski a portugalskí rytieri umiestniť bronzovú bustu veľmajstra pri hlavnom vchode do nového Auberge.

Pinto sa zaslúžil o budovanie obchodov (dnes známych ako Pinto Stores) pozdĺž prístaviska Valletta. Obchody Pinto hrali kľúčovú úlohu v námornom obchode a obchode vo Vallette ako nevyhnutné sklady, v ktorých sa pozdĺž mestského prístaviska skladoval dôležitý tovar, ako je obilie a víno.

Ako veľmajster mal Pinto da Fonseca dvor, napodobňujúci dvory veľkých európskych kniežat svojej doby. Dvor bol centrom intríg, pričom veľmajster bol obklopený množstvom „ambicióznych uchádzačov“.

V roku 1749 vyniklo sprisahanie, ktorého cieľom bolo zobrať Pintovi život. Pokus bol naplánovaný na Sviatok sv. Petra a Pavla 29. júna 1749, ale plán zlyhal, keď dvaja Malťania počuli, ako sa o tom sprisahanci hádajú v kaviarni. Hlavný strojca sprisahania, Mustapha Pasha z Rodosu, bol zatknutý a 150 sprisahancov bolo obvinených a mučených.

Aj keď sa Malta tešila z prosperujúcej ekonomiky, Pinto míňal nad pomery Rádu a na konci jeho vlády mal dlh takmer dva milióny scudi. Veľmajster Pinto zomrel 24. januára 1773 vo veku nedožitých 92 rokov a bol pochovaný v Konkatedrále svätého Jána vo Vallete.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Portugalskí šľachtici
Mammal Species of the World

**Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference** je štandardný referenčný zdroj v mammalógii. Obsahuje popisy druhov a bibliografické údaje pre všetky známe druhy cicavcov.

Online verzia je vydávaná Bucknell University v Spojených štátoch.

## Externé odkazy
* Mammal Species of the World
* odkaz na Google Books

## Zdroj

Kategória:Cicavce
Kategória:Biologické databázy
Kategória:Zoológia
BugGuide

**BugGuide** (**BugGuide.net**) je webová databáza a online komunita profesionálnych i amatérskych prírodovedcov, ktorí tu zdieľajú svoje pozorovania článkonožcov, ako sú hmyz a pavúky. Webová stránka obsahuje sprievodcu druhami a tisíce fotografií článkonožcov žijúcich v Spojených štátoch a Kanade. Slúži na identifikáciu nálezov a ďalšiemu výskumu.

Hosting tohto nekomerčného webu zabezpečuje katedra entomológie na Iowa State University. BugGuide navrhol fotograf Troy Bartlett v roku 2003. Od roku 2006 web spravuje John VanDyk, pôsobiaci na tejto katedre.

## Príspevok vede
Podľa samotnej stránky, BugGuide.net  je zodpovedný za identifikáciu 11 nových, skôr nepopísaných druhov k polovici 2014. Okrem toho, 12 druhov bolo poprvé identifikovaných na západnej pologuľy pomocou stránky, ďalších 7 druhov nových pre Severnú Ameriku.

## Referencie


## Externé odkazy

* Web BugGuide

## Zdroj

Kategória:Entomológia
Kategória:Fauna Severnej Ameriky
Kategória:Iowa State University
Kategória:Občianska veda
Kategória:Biologické databázy
Turistická značkovaná trasa číslo 8121

**Turistická značkovaná trasa číslo 8121** je krátka žltá trasa v Strážovských vrchoch. Začína  v Opatovej a končí v Trenčianskych Tepliciach. Dĺžka trasy je 8,2 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov. 

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8121
8121
Pietro del Monte

Fra' **Pietro del Monte**, celým menom **Pietro Ciocchi del Monte San Savino** (* 1499, Monte San Savino, Toskánsko – † 26. január 1572, Valletta, Malta) bol taliansky šľachtic a v rokoch 1568 až 1572 aj 50. veľmajster Rádu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Pietro del Monte sa narodil v Taliansku v roku 1499. Jeho pôvodné meno bolo Guido Lotti, ale meno San Savino del Monti prijal v roku 1550. Bol synovcom pápeža Júliusa III. Pred príchodom na Maltu bol mníchom v Capue. Zúčastnil sa bojov pri obliehaní Rhodosu v roku 1522. Počas Veľkého obliehania Malty v roku 1565 del Monte velil Pevnosti St. Michael v Senglei. Väčšinu času bola pevnosť odrezaná od väčšiny rádových síl v Birgu. Del Monte sa podarilo udržať pevnosť 55 dní až do príchodu pomocných síl 8. septembra 1565.

Del Monte bol vymenovaný za veľmajstra 23. augusta 1568, tri dni po smrti svojho predchodcu Jeana Parisota de Valette, po ktorom je pomenované hlavné mesto Malty. Veľmajster del Ponte pokračoval vo výstavbe nového hlavného mesta Valletty. V roku 1569 postavil bránu Del Monte Gate podľa návrhu Francesca Laparelliho. Brána bola zničená Britmi v roku 1884, aby uvoľnila miesto pre väčšiu Victoria Gate. Rád sa oficiálne presťahoval do mesta Valletta počas vlády del Monte 18. marca 1571. Za jeho vlády bola posilnená aj flotila Rádu a zúčastnila sa víťaznej bitky pri Lepante 7. októbra 1571.

Del Monte zomrel 26. januára 1572 a jeho nástupcom sa stal Jean de la Cassière.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Talianski šľachtici
Kategória:Osobnosti z Toskánska
Zoznam paródií Jamesa Bonda

**Séria románov a filmov Jamesa Bonda** bola parodovaná a mnohokrát sa na ňu odkazovalo v mnohých rôznych médiách pomocou kníh, komiksov, filmov, televízie či videohier. Jednou z najpozoruhodnejších zo všetkých týchto paródií je *[[Casino Royale (film z roku 1967)|Casino Royale]]* z roku 1967, ktorý bol vyrobený s použitím filmových práv zakúpených od spisovateľa Iana Fleminga viac ako desať rokov pred jeho vydaním.

## Znaky
Paródie na Jamesa Bonda vo všeobecnosti obsahujú niekoľko prvkov prevzatých z románov a filmov Jamesa Bonda, ktoré sú uvedené v týchto parodických dielach. Tieto zvyčajne zahŕňajú nasledovné:

* Hlavným hrdinom je takmer neporaziteľný agent tajnej služby, ktorý pracuje pre tajnú vládnu národnú alebo medzinárodnú spravodajskú službu. V niektorých paródiách je hrdina pretavený do nemotorného nešiku až idiota, ktorý dosiahne stanovené ciele čírou šťastím alebo ako náhoda a premyslenosť.
* Protagonista je počas svojej úlohy v častom kontakte s krásnymi, vyzývavými a často sporo odetými ženami. Niektoré z týchto žien sú nebezpečné špiónky pracujúce pre druhú stranu.
* V pôvodných Bondových knihách a filmoch je hlavným protivníkom zvyčajne zlý génius, ktorý stojí na čele medzinárodného zločineckého syndikátu, ktorý sa snaží zničiť súčasný svetový poriadok, aby dosiahol globálnu nadvládu. V paródii môže byť darebák sám nemotorný, príliš dôležitý, arogantný hlupák.
* Veľa sú využívané inovatívne gadgeti, ktoré hlavný hrdina využíva vo svoj prospech.
* Hlavný záporák je za stoličkou s hrozivým hlasom občas úplne nevídaný.
* Humor je dôležitou súčasťou tohto žánru.

V rámci tohto štýlu existujú aj rôzne podžánre. Niektoré z najpozoruhodnejších variantov zahŕňajú: ženské protagonistky (namiesto mužov), detskí hrdinovia, silný prvok sci-fi (známy ako spy-fi) či erotický (dospelý) špionážny štýl. Termín Eurospy sa vzťahuje na veľké množstvo filmov v rámci tohto žánru, ktoré boli vyrobené v Európe. Hoci mnohé z paródií na Jamesa Bonda boli vyrobené v Spojených štátoch alebo v Európe, tento žáner je do značnej miery medzinárodný.

## Zoznam filmov

## Referencie

## Externé odkazy
* Screenrant

## Zdroj

Kategória:James Bond zoznamy
Predseda Žilinského samosprávneho kraja

**Predseda Žilinského samosprávneho kraja** reprezentuje Žilinský kraj a je predsedom Zastupiteľstva Žilinského samosprávneho kraja. Je štatutárnym orgánom Žilinského samosprávneho kraja. Niekedy sa označuje aj ako župan.

## Sľub predsedu Žilinského samosprávneho kraja
Predseda Žilinského samosprávneho kraja skladá sľub, ktorý znie:

## História predsedov Žilinského samosprávneho kraja
# 2001 – 2005 – Jozef Tarčák
# 2005 – 2017 – Juraj Blanár
# 2017 – súčasnosť – Erika Jurinová

## Referencie
# *Štatút Žilinského samosprávneho kraja* [online]. Žilina: 2010, [cit. 2025-02-01]. Dostupné online.
# *Kompetencie predsedníčky ŽSK - ŽSK* [online]. www.zilinskazupa.sk, [cit. 2025-02-01]. Dostupné online .
# *Základné informácie - ŽSK* [online]. www.zilinskazupa.sk, [cit. 2025-02-01]. Dostupné online .
Stupecké

**Stupecké** je krátky vodný tok vo Veľkej Fatre na území okresu Ružomberok. Je to pravostranný prítok Ľubochnianky s dĺžkou približne 2,7 km a je tokom IV. rádu. Preteká územím Národného parku Veľká Fatra.

## Priebeh toku
Potok pramení v severnej polovici Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň., na juhozápadnom úbočí Červeného grúňa (), v nadmorskej výške približne 

Od prameňa v lesnom poraste tečie západným smerom, dolinou juhovýchodným úpätím Červeného grúňa. Z jeho svahov onedlho, pod Stupeckým grúňom (), priberá významný pravostranný prítok a pokračuje na západ. Vytvára oblúk na severozápad a priberá pravostranný prítok z lokality Serpiarka pod Stupeckým grúňom a opäť sa stáča na západ. Na dolnom toku už bez prítokov vteká do Ľubochnianskej doliny, kde sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do Ľubochnianky. Potok patrí do povodia rieky Váh.  

Potok pramení a preteká katastrálnym územím obce Ľubochňa v okrese Ružomberok v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Šiprúň (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veľkej Fatre
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Ružomberok
Astra (Aster)

**Astra** () je rod rastlín, ktorý zastupuje trváce byliny z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Taxonomicky je tento rod radený do tribusu *[[Astereae]]* v podčeľadi astrovaté (*Asteroideae*). Rozšírený je v  miernych oblastiach Eurázia a v Severnej Amerike.

## Taxonomická poznámka
Zo široko chápaného rodu *Aster* L. sa najnovšie vyčlenili samostatné rody *Eurybia* (Cass.) Cass., *Galatella* Cass., *Symphyotrichum* Ness a *Tripolium* Nees. Poňatie rodu *Aster* je preto oproti chápaniu v minulosti oveľa užšie.

V zmysle zásad pre tvorbu a revíziu slovenského menoslovia siníc, rias, húb a rastlín, je slovenské rodové meno **astra** zachované aj pre všetky vyčlenené rody.

## Opis
Druhy rodu astra sú trváce byliny s valcovitým, málo rozkonáreným podzemkom. Byľ je priama alebo vystúpavá, jednoduchá, alebo rozkonárená na vrchole v zloženom súkvetí, listnatá, často červenkastá, krátko drsno chlpatá alebo holá, vysoká 5 až 70 cm.

Listy sú striedavé, krátko stopkaté alebo sediace, čepeľ je celistvookrajová alebo oddialene pílkovitá, prízemné listy sú v ružici.

Úbory sú lúčovité, s priemerom 24 až 56 mm, jednotlivé alebo usporiadané v chocholíkoch alebo metlinách. Zákrov je pologuľovitý, dvojradový alebo trojradový, zákrovné listene sú čiarkovité až kopijovité, dlhé 5 až 8 mm. Lúčovité kvety sú piestikové, veľké, modré, alebo svetlo modrofialové. Lúče sú kopijovité až čiarkovité, dlhé do 22 mm. Rúrkovité kvety sú obojpohlavné, žlté, dlhé do 8 mm.

Plodmi sú hnedé, obrátene vajcovité nažky dlhé do 4 mm, s chocholcom. Lúče chocholca sú z drsných štetiniek, pernaté, v jednom alebo dvoch radoch, belavé alebo žltkasté, dvakrát dlhšie ako nažka.

Rod zahŕňa viac ako 180 druhov, ktoré sú rozšírené v miernych oblastiach Eurázia až po ostrov Jáva, v severozápadnej Afrike a v Severnej Amerike. 

## Druhy a poddruhy vyskytujúce sa na Slovensku
V prirodzenom prostredí rastú u nás tieto súčasné druhy a poddruhy: 
*astra alpínska (*Aster alpinus*) L.
**astra alpínska lysá (*Aster alpinus subsp. glabratus*) (Herbich) Dostál
**astra alpínska chlpatá (*Aster alpinus subsp. subvillosus*) (Schur) Dostál
*astra kopcová (*Aster amellus*) L.

## Zoznam druhov
V rámci rodu eviduje databáza semenných rastlín POWO tieto súčasné druhy:

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Astrovité
Kategória:Astrovaté
Fibonoriál

**Fibonoriál** je v matematike druh faktoriálu, ktorý je definovaný ako súčin prvých n prvkov Fibonacciho postupnosti. Niekedy sa preto nazýva aj **Fibonacciho faktoriál** a zvyčajne sa označuje n!_F. Fibonoriál je pomenovaný podľa talianskeho matematika Leonarda Pisánskeho zvaného Fibonacci.

## Definícia
Fibonoriál je definovaný pre každé n \in \{0, \mathbb{N} \}

\begin{align}
n!_F &= \prod^n_{k=1} F_k \\
     &= F_k  \cdot  F_{k-1} \cdot  \dots  \cdot F_2 \cdot F_1 \\
\end{align}

kde F_k je k-té číslo Fibonacciho postupnosti.

Pre fibonoriál čísla nula platí 0!_F  = 1 .

Aproximáciu fibonoriálu je možné vypočítať podľa vzorca

n!_F \approx C \frac{\phi^{n(n+1)/2}} {5^{n/2}}

kde C je Fibonacciho faktoriálová konštanta

C = \prod^{\infty}_{k=1} 1 - a^k

kde a je

a = - \frac{1}{ \phi^2 }

kde \phi konštanta zlatého rezu

\phi = \frac{1 + \sqrt{5}}{2}.

## Referencie

Kategória:Teória čísel
Kategória:Eponymické termíny v matematike
Kategória:Postupnosti čísel
Pomer (matematika)

**Pomer** dvoch alebo viacerých kladných čísel vyjadruje v matematike vzťah medzi ich veľkosťami. Pomer dvoch čísel a a b sa značí a:b a číta ako "á *ku bé".* Na poradí hodnôt v pomere záleží, teda a:b \neq b:a .

Pomer, aj keď sa na jeho zápis používa dvojbodka, ktorá sa bežne užíva aj na označenie aritmetickej operácie delenia, nie je zlomok

\overbrace{a:b}^{\text{pomer}}
{\color{red}{ \quad \neq \quad }}
\overbrace{ a:b = \frac{a}{b} = c }^{\text{delenie}}

aj keď majú viaceré podobné vlastnosti. Pomer popisuje vzťah medzi dvomi hodnotami a zlomok vyjadruje časť nejakého celku.

Špeciálnym prípadom pomeru je v kartografii uvádzaná mierka konkrétnej mapy.

## Vlastnosti
**Prevrátený pomer** alebo **opačný pomer** k pomeru a:b  je pomer b:a .

**Postupný pomer** porovnáva tri a viac hodnôt. Napríklad barycentrické súradnice \lambda_1 : \lambda_2 : \lambda_3.

**Základný tvar pomeru** je taký pomer a:b, kde platí a,b \in \mathbb{N}, ktorý sa už nedá krátiť, aby bola zachovaná uvedená podmienka. Napríklad pomer strán monitorov  4 : 3   alebo 16 : 9 .

Pomer sa dá krátiť a rozširovať podobne ako zlomok. Napríklad nasledujúce pomery sú ekvivalentné 12:3 = 6:1.5 = 18:4.5.

## Výpočet pomeru
Výpočet pomeru a:b z hodnoty c znamená rozdeliť hodnotu c na dve časti c_a a c_b tak, aby sa pomery a:b a c_a:c_b rovnali a zároveň platilo c_a + c_b = c. Vzorce znejú

c_a = \frac{a c} {a + b}  a c_b = \frac{b c} {a + b} .

Napríklad výpočet pomeru 2:3 z čísla 30 je

\begin{align} 
c_a & = \frac{2 \cdot 30} {2 + 3} = \frac{60}{5} = 12 \\ 
c_b & = \frac{3 \cdot 30} {2 + 3} = \frac{90}{5} = 18 \\
c_a + c_b & = 12 + 18 = c = 30 
\end{align}  .

Analogicky sa postupuje pri výpočte postupného pomeru

c_i = \frac{c_i c}
{ \displaystyle \sum^n_{i=1} c_i }

kde n je počet čísel resp. hodnôt v pomere.

## Referencie

Kategória:Algebra
Kategória:Teória čísel
Akcia B (byty)

**Akcia B** () je krycí názov pre centrálne organizované násilné vysídľovanie komunistom nepohodlných ľudí z veľkých miest na vidiek, často do zrúcanín v pohraničí, na bývanie nespôsobilých. Akcia prebiehala v komunistickom Česko-Slovensku v rokoch 1952 až 1953.  Postihnuté boli tisíce rodín, predovšetkým z Prahy, Bratislavy a Plzne.

Jednotlivo k tejto mimosúdnej perzekúcii dochádzalo už od júla 1948, kedy nadobudol platnosť zákon umožňujúci štátne nespoľahlivým osobám zrušiť nájom a zobrať právo pobytu s okamžitou platnosťou.

## Referencie

## Literatúra
* KAPLAN, Karel. *Dokumenty o perzekuci a odporu, Svazek 2: Akce B – vystěhování „státně nespolehlivých osob“ z Prahy, Bratislavy a dalších měst 1952–1953*, Ústav pro soudobé dějiny ČSAV, 1992

## Zdroj

Kategória:Dejiny Česko-Slovenska
Manned Maneuvering Unit

[náhľad|[Bruce McCandless používa MMU]]

**Manned Maneuvering Unit** (**MMU**) je pohonná jednotka pre astronautov, pre ich pohyb vo vesmíre. Je to jednoduchá prídavná konštrukcia, ktorá sa pripevňuje ku skafandru. Jednotku MMU nebolo možné použiť pre výstup do otvoreného vesmíru bez skafandrov EMU.

Na pohon je používaný stlačený dusík, ktorého expanzia z trysiek sa používa na pohyb vo vesmíre. Pre pohyb vo voľnom priestore a zmenu orientácie je jednotka MMU vybavená 24 tryskami, ktoré umožňujú pohyb po všetkých troch osiach. Stlačený dusík by teoreticky (teda bez rezervy na brzdenie či návrat) umožnil astronautovi dosiahnutie rýchlosti 25 m/s (90 km/h). Dusík je skladovaný v dvoch fľašiach z hliníkových zliatin, potiahnutých kevlarom s objemom až 6 kg, celkom teda 12 kg, predpokladali sa až 6 hodinové výstupy do vesmíru.

[náhľad|[Robert Lee Stewart|Robert L. Stewart]]

## Operačné nasadenie
Jednotka MMU bola prvýkrát použitá pri misii STS-41-B 7. februára 1984, kedy prvýkrát s MMU lietal Bruce McCandless a následne po ňom Robert Stewart. Bruce McCandles v rámci testov MMU lietal vo vnútri nákladového priestoru raketoplánu Challenger a následne letel do voľného priestoru do vzdialenosti až 90 m od raketoplánu.

Druhýkrát bola MMU použitá pri misii STS-41-C raketoplánu Challenger v apríli 1984.

Posledné použitie MMU bolo pri misii STS-51-A raketoplánu Discovery v novembri 1984.

Plánované nasadenie pri stavbe stanice ISS bolo prehodnotené. Po havárii raketoplánu Challenger bolo po celkových analýzach bezpečnosti prehodnotené aj použitie MMU. MMU bolo vyhodnotené ako rizikové a následne ich ďalšie použitie už nebolo plánované.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kozmická technika USA
Kategória:Program Space Shuttle