open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chránené vtáčie územie Lehnice

**Chránené vtáčie územie Lehnice** vzniklo s cieľom zachovať biotopy pre európsky významné druhy vtákov a biotopy sťahovavých druhov vtáctva, aby boli zabezpečené podmienky ich prežitia a reprodukcie. Je to jeden z typov chráneného územia členskej krajiny Európskej únie s názvom NATURA 2000.

Územie bolo vyhlásené vládou Slovenskej republiky dňa 1. septembra 2005 nadobudla účinnosť vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 377/2005 Z.z. Výmera chráneného územia predstavuje  a nachádza sa na území okresu Dunajská Streda a katastrálnych území Bellova Ves, Horná Potôň, Malý Lég, Maslovce, Masníkovo, Oľdza, Sása, Veľká Paka a Veľký Lég.

## Dôvod ochrany
Predmetom ochrany sú dva druhy vtákov:
* sokol červenonohý (*Falco vespertinus*), európsky významný druh, CHVU Lehnice je jedno z troch najdôležitých hniezdisk na Slovensku
*prepelica poľná (*Coturnix coturnix*), na územi CHVU Lehnice pravidelne hniezdi > 1% národnej populácie tohoto druhu

Nasledujúce druhy sú považované za významné pre toto vtáčie územie: drop fúzatý (*Otis tarda*), sokol rároh (*Falco cherrug*), bocian biely (*Ciconia ciconia*), ďateľ hnedkavý (*Dendrocopos syriacus*), strakoš červenochrbtý (*Lanius collurio*), penica jarabá (*Sylvia nisoria*), škovránok poľný (*Alauda arvensis*), pŕhľaviar čiernohlavý (*Saxicola torquata*), pipíška chochlatá (*Galerida cristata*), muchár sivý (*Muscicapa striata*), hrdlička poľná (*Streptopelia turtur*) a lastovička domová (*Hirundo rustica*).

## Územný systém ekologickej stability a chránené časti prírody a krajiny
Na území CHVU Lehnice sa nenachádzajú žiadne biocentrá ani biokoridory nadregionálneho ani regionálneho významu (GNÚSES,RÚSES okresu Dunajská Streda) územného systému ekologickej stability. Na základe miestnej územnoplánovacej dokumentácie (MÚSES) sú definované dve biocentrá miestneho významu v záujmovom území CHVU Lehnice:
* oblasť Hetméň
* oblasť Pažitné

Súčasťou CHVU Lehnice je prírodná rezervácia (PR) Hetméň.

## Galéria

CHVU LehnicePazitneVetrolam.jpg|Pás lesa, biocentrum miestneho významu Pažitné, severovýchodná hranice územia
LehniceHlavoveVrbyPollardWillows.jpg|Hlavové vŕby, biocentrum miestneho významu Pažitné
CHVU Lehnice KrovinatyMyrobalan.jpg|Husté porasty slivky čerešňoplodej (myrobalán)
CHVULehniceSprievodnaVegetaciaCesty.jpg|Široký pás bylín, krov a stromov pozdĺž cesty
LaniusMinorCHVULehnicePazitneOrig.jpg|Strakoš kolesár, jeden z európsky významných druhov vtáčieho územia, pristáva na svoj obľúbený posed, časť *Pažitné*, biocentrum lokálneho významu
PR Hetmen StojaceMrtveDrevo.jpg|Hetméň, biocentrum miestneho významu a tiež prírodná rezervácia, dôležitý prvok s množstvom stromových dutín a hniezd


## Referencie

Lehnice
Kategória:Chránené územia v okrese Dunajská Streda
Kategória:Bellova Ves
Kategória:Horná Potôň
Kategória:Zlaté Klasy
Kategória:Lehnice
Kategória:Veľká Paka
Karolína Oranžsko-nasavská

**Karolína Oranžsko-nasavská** (* 28. február 1743, Leeuwarden, Holandsko† 6. máj 1787, Kirchheimbolanden, Nemecko) bola rodom oranžská princezná a sobášom tiež nasavsko-weilburská kňažná. Bola dcérou Viliama IV., oranžského kniežaťa, a jeho manželky Anny Hannoverskej, Princess Royal.

## Životopis
vľavo|náhľad|Karolína so svojimi deťmi
Narodila sa v Leeuwardene v holandskej provincii Frízsko. Do doby než sa narodil jej mladší brat Viliam V. Oranžský (* 1748† 1806) sa predpokladalo, že sa ako jediná živá dedička Viliama IV. stane oranžskou kňažnou. Zvyšní súrodenci sa väčšinou nedožili ani roka, to ale nebol prípad Viliama, ktorý dokonca svoju sestru prežil o viac ako desať rokov a titul získal už pri svojom narodení.

Otec Karolíny zomrel v roku 1751 a jej matka Anna sa stala regentkou. O osem rokov neskôr zomrela aj Anna a regentkou sa stala jej svokra z otcovej strany Mária Lujza Hesensko-kasselská. Pozíciu regentka si udržala až do roku 1765, kedy prirodzenou smrťou zomrela. Viliam mal len sedemnásť rokov a preto sa stala regentkou Karolína. Tá ale vládla iba jeden rok, než jej brat dosiahol osemnásť rokov.

Dňa 5. marca 1760 sa v Haagu stal jej manželom knieža Karol Kristián Nasavsko-weilburský.

Zomrela 6. mája 1787 v Kirchheimbolandene vo veku 44 rokov, príčina smrti nie je známa.

## Potomstvo
Karolína a Karol Kristián mali 15 detí:
* Georg Wilhelm  (* 18. december 1760† 27. máj 1762)
* Wilhelm Ludwig (* 12. december 1761† 16. / 26. apríl 1770)
* Augusta Carolina (* 5. február 1764† 25. január 1802)
* Wilhelmína Lujza  (* 28. september 1765† 10. október 1837) ∞ 1786 knieža Heinrich XIII. Reuß-Greiz (* 1747† 1817)
* mŕtva dcéra (*/† 1767)
* Fridrich Viliam (* 25. október 1768† 9. január 1816) ∞ 1788 grófka Lujza Izabela z Kirchbergu (* 1772† 1827)
* Karolína Lujza (* 14. február 1770† 8. júl 1828) ∞ 1787 princ Karl Ludwig zu Wied (* 1763† 1824)
* Karl (*/† 1772)
* Karl Wilhelm (* 1. máj 1775† 11. máj 1807)
* Amália (* 7. august 1776† 19. február 1841) ∞ 
* 1/ 1793 knieža Viktor II. Karl Friedrich Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoym (* 1767† 1812)
* 2/ 1813 barón Friedrich von Stein-Liebenstein zu Barchfeld (* 1777† 1849)
* mŕtve dieťa (*/† 1778)
* mŕtve dieťa (*/† 1779)
* Henrietta (* 22. apríl 1780† 2. január 1857) ∞ 1797 vojvoda Ľudovít Württemberský  (* 1756† 1817)
* Karl (*/† 1784)
* mŕtve dieťa (*/† 1785)

## Rodokmeň

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stichting Nassau en Friesland 

## Zdroj

Kategória:Hannoverská dynastia
Kategória:Oranžsko-nasavská dynastia
Kategória:Osobnosti z Leeuwardenu
Ján Viliam Friso

**Ján Viliam Friso** (holandsky *Johan Willem Friso*; * 4. august 1687, Dessau, Nemecko† 14. jún 1711, Moerdijk, Holandsko) bol (titulárny) knieža oranžský a panujúci knieža nasavsko-dietzský, generálny kapitán (*Capitain-General*) a miestodržiteľ provincií Frízsko a Groningen. Nestal sa miestodržiteľom (*stadhouderom*) celej Republiky Zjednotených provincií holandských kvôli protestom opozície, predovšetkým Simona van Slingelandta, vtedajšieho najvyššieho duchovného Holandska, hlavy republikánskej frakcie.

## Životopis
Jeho otcom bol Henrich Kazimír II. Nasavsko-dietzský a matkou Henrietta Amália Anhaltsko-desavská. Keď v roku 1702 zomrel po nehode Viliam III. Oranžský bez dediča, zdedil po ňom Friso titul kniežaťa oranžského. Nároky na Oranžsko však vzniesli po smrti Viliama III. tiež prvý pruský kráľ Fridrich I. a knieža Viliam Hyacint nasavsko-siegenský. Až utrechtský mier z roku 1713 rozhodol, že Oranžské kniežatstvo pripadne Francúzsku a Prusku a Ján Viliam dostane formálny titul kniežaťa oranžského.

V apríli 1709 sa oženil s Máriou Lujzou Hesensko-kasselskou. V októbri 1710 sa páru narodila dcéra Amália.

V čase vojny o španielske dedičstvo (17011714) Friso slúžil ako armádny generál. Bitka pri Malplaquete v roku 1709 stála životy mnohých holandských žoldnierov, lebo Friso sa jej zúčastnil s vodcom spojencov, britským vojvodom Johnom Churchillom.

Pri návrate z boja sa dvadsaťtriročný princ utopil 14. júna 1711 v rieke neďaleko Moerdijku. Krátko po jeho tragickej smrti sa narodil jeho syn - pohrobok Viliam (* 1711† 1751), prvý dedičný miestodržiteľ Republiky zjednotených provincií.

Aj keď mali s manželku iba dve deti - dcéru Amáliu a syna Viliama - sú od konca druhej svetovej vojny poslednými spoločnými predkami všetkých európskych vládnucich panovníkov.

## Deti
* Amália (* 23. október 1710 – † 18. september 1777) ∞ 1727 princ Fridrich Bádensko-durlašský (* 1703 – † 1732)
* Viliam IV. (* 1. september 1711 – † 22. október 1751) ∞ 1734 britská princezná Anna Hannoverská (* 1709 – † 1759)

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Oranžsko-nasavská dynastia
Kategória:Úmrtia utopením
Železničná stanica Brezno

**Železničná stanica Brezno** je hlavná železničná stanica v Brezne. Nachádza sa na trati Banská Bystrica – Červená Skala a odbočke (v bode Brezno-Halny) trati Brezno – Jesenské. Južne od stanice prechádza obchvat Brezna (cesta I/66).

Stanica patrí pod sekciu riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Zvolen Železníc Slovenskej republiky..

## Dejiny
Trať po Brezno bola 15. decembra 1895 predĺžená z Podbrezovej a 28. novembra 1903 bol dokončený úsek z Brezna po Červenú Skalu.

## Služby a doprava
Stanica obsahuje 10 dopravných, 4 manipulačné, 3 odstavné a 6 ostatných koľají. Stanica má 3 vyvýšené nástupištia: pri koľaji 1, 4 a 6. Zo stanice vedie niekoľko vlečiek. Na stanici je osobná pokladňa ZSSK vybavená systémom KVC.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Brezno
Kategória:Doprava v Brezne
Kategória:Stavby v Brezne
Karol Galek

RNDr. **Karol Galek** MSc. (* 14. júl 1979) je slovenský energetik, geológ a politik, súčasný poslanec Národnej rady Slovenskej republiky. V rokoch 2020 až 2022 bol štátnym tajomníkom Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky . Vo volebnom období 20162020 bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za stranu SaS.

## Vzdelanie a kariéra
Po absolvovaní Strednej priemyselnej školy stavebnej v Bratislave študoval na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského. V rokoch 1999 až 2002 študoval bakalára z geológie, v roku 2004 získal magisterský titul v odbore Hydrogeológia a inžinierska geológia a v rokoch 2004 – 2006 absolvoval rigorózne konanie (RNDr.) z rovnakého odboru. Od augusta 2004 do marca 2005 bol hlavným radcom Správy povolení na využívanie prírodných liečivých zdrojov a zdrojov prírodných minerálnych vôd Inšpektorátu kúpeľov a žriediel Ministerstva zdravotníctva SR. Potom pracoval ako projektový manažér pri príprave projektov využívajúcich solárnu energiu. V roku 2008 pracoval od mája do októbra ako analytik vývoja projektov pre Enel North Amerika v Massachusetts. V roku 2009 spolu s manželkou založil firmu so zámerom venovať sa slnečným elektrárňam pre rodinné domy. Spolu s ďalšími dvomi firmami založil Slovenskú asociáciu fotovoltického priemyslu. Od októbra 2010 je tiež koordinátorom Energy Park v rakúskom Bruck an der Leitha. V rokoch 2006 až 2009 študoval odbor Obnoviteľné zdroje v strednej a východnej Európe a na Technische Universität Wien získal titul MSc.

## Politické pôsobenie
V strane Sloboda a Solidarita je členom od jej založenia a na poste tímlídra pre energetiku pôsobí od roku 2013, po pozvánke Ľubomíra Galka.

V parlamentných voľbách v roku 2016 kandidoval na 9. mieste kandidátky SaS. Vo voľbách získal 3 344 preferenčných hlasov a získal tak 13. miesto a bol zvolený do Národnej rady Slovenskej republiky. V Národnej rade je členom poslaneckého klubu SaS a Výboru pre hospodárske záležitosti.

V parlamentných voľbách v roku 2020 kandidoval na 7. mieste kandidátky SaS, do parlamentu sa nedostal. 21. marca 2020 vláda Igora Matoviča na svojom prvom zasadnutí ho vymenovala do funkcie štátneho tajomníka Ministerstva hospodárstva SR spolu s Jánom Oravcom.

V predčasných voľbách v roku 2023 kandidoval na 9. mieste kandidátky SaS a získal 6 557 hlasov, čo mu nestačilo na zvolenie. Do parlamentu sa dostal až ako náhradník potom čo sa Richard Sulík vzdal svojho mandátu v septembri 2024.

## Referencie

## Externé odkazy
* Parlamentný profil
* Osobná webstránka

Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Absolventi Technische Universität Wien
Kategória:Slovenskí geológovia
Kategória:Politici SaS
Kategória:Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Kategória:Štátni tajomníci Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky
Mamut (rozlišovacia stránka)

**Mamut** môže byť:

*v zoológii:
**rod vyhynutých chobotnatcov, lat. Mammuthus , pozri mamut
**mamut srstnatý (Mammuthus primigenius) 
**v 19. storočí ojedinele: spoločné označenie pravekých príslušníkov rodu slon (Elephas) v dnešnom ponímaní, rodu slon (Loxodonta) v dnešnom ponímaní, rodu mamut (Mammuthus) v dnešnom ponímaní a rodu  mastodont (Mastodon) v starom, teda širokom ponímaní, pozri slon, mamut a mastodont
*prenesene:
**veľmi veľká alebo silná vec (často inštitúcia alebo podnik)
**veľmi veľký alebo silný tvor
*staršie: nadávka:
** nemotornému človeku, pozri pod nemotornosť
** hlupákovi, pozri hlupák
*v technike: mamutové čerpadlo
*v poľnohospodárstve:
**typ veľkozrnného jačmeňa, pozri mamut (jačmeň)
**typ veľkej mrkvy, pozri mamut (mrkva)
**kultivar černíc, pozri mamut (černice)
**typ kŕmnej repy, pozri mamut (repa)
*hovorovo: budova v Bratislave na Cintorínskej ulici, staršie piváreň, dnes zahŕňa rôzne prevádzky (okrem iného Mamut Pub), pozri Mamut (Cintorínska ulica)
*v športovom slangu: mamutí mostík
*typ veľkého fotoaparátu z roku 1900, pozri Mamut (fotoaparát)
*švédsko-dánsky film z roku 2009, pozri Mamut (film z roku 2009)

## Referencie
Nerz

**Nerz** môže byť:
*norok európsky
*S74 Nerz (rýchloloď)
*priezvisko, napr.:
** Dominik Nerz (* 1989), nemecký pretekár
** Joachim Nerz (* 1964), nemecký botanik
** Louis Nerz (1866–1938), rakúsky herec, scenárista a režisér
** Otto Nerz (1892–1949), nemecký futbalista a ríšsky tréner
** Sebastian Nerz (* 1983), nemecký bioinformatik a politik
Konstal 102Na

**Konstal 102Na** je typ dvojčlánkovej električky, ktorá bola vyrábaná na začiatku 70. rokov 20. storočia podnikom Konstal a ktorá bola odvodená od vozidla Konstal 102N. Úzkorozchodná verzia bola označená ako 803N. Celkovo bolo vyrobených 432 vozidiel tejto kĺbovej električky, ktorá našla uplatnenie u poľských dopravných podnikov.

## Konštrukcia
Konštrukčné riešenie električky 102Na vychádzalo z jednosmerného dvojčlánkového vozidla 102N. 102Na je jednosmerný šesťnápravový motorový električkový vozeň. Vozňová skriňa električky sa skladá z dvoch článkov, každý z nich je usadený na vlastnom krajnom podvozku a spoločnom podvozku strednom, kde sa nachádza aj kĺbový mechanizmus spájajúci obe časti karosérie. Krajné podvozky sú vybavené dvoma trakčnými motormi, z ktorých každý poháňa jednu nápravu (celkom teda štyri hnacie nápravy), stredný podvozok je bežný (bezmotorový). V každom článku sa v pravej bočnici nachádzajú dvoje skladacie dvere ovládané elektricky. Elektrický prúd je z trolejového vedenia odoberaný pantografom umiestneným na streche predného článku. Sedačky pre cestujúcich sú po celom vozidle rozmiestnené systémom 1+1. V prednej časti vozidla sa nachádza oddelená kabína vodiča, ktorý ovláda električku jazdným a brzdovým pedálom. Do tohto typu električky je možné montovať podvozky ako pre normálny rozchod koľají , tak aj pre rozchod .

## Typy
* Konstal 102Nd (výroba v roku 1973 pre Vroclav)
* Konstal 102NaW (rozchod )
* Konstal 803N (rozchod )

## Rekonštrukcia a modernizácia

## Dodávky električiek
V rokoch 19701973 bolo vyrobených celkom 435 vozňov 102N, 20 vozňov 102NaW, 23 vozňov 102Nd a 171 vozňov 803N. Boli určené výhradne pre Poľsko (Čenstochová, Krakov, Gdansk, Katovice a priľahlý región GOP, Poznaň, Vroclav, Bydgoszcz, Toruň, Štetín a Lodž).

## Historické vozidlá
thumb|Historická električka 102N v Krakove
thumb|Múzejná električka 102N v Gdansku

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Električky Konstal
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1970
Kategória:Kĺbové električky
Tino Insana

**Silvio Peter** „**Tino**“ **Insana** (* 15. február 1948, Chicago, Illinois, USA  31. máj 2017, Los Angeles, Kalifornia) bol americký herec, producent, scenárista, dabingový herec a komik.

Bol známy ako hlas strýka Teda v animovanom seriály *Bobby's World*, Bushroot v *Darkwing Duck* a postava prasaťa v 
*Medzi nami zvieratami* a *Back at the Barnyard*.

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

 

Kategória:Dabingoví herci USA
Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Filmoví producenti USA
Kategória:Televízni scenáristi USA
Kategória:Osobnosti zo Chicaga
Marián Čaučík

Ing. **Marián Čaučík** (* 22. september 1965, Bratislava) je slovenský politik, podpredseda KDH, slovenský dobrovoľník a aktivista tzv. „podzemnej cirkvi” počas komunizmu. Spoluzakladateľ Hnutia kresťanských spoločenstiev detí eRko a dlhoročný riaditeľ programu rozvojovej spolupráce Dobrá novina. Od roku 2023 je poslancom Národnej rady SR za KDH.

Maturoval na gymnáziu Ladislava Novomeského v Bratislave, titul inžiniera získal na FEI STU, odbor telekomunikácie. Po založení hnutia eRko bol jeho výkonný tajomník a neskôr predseda. Pôsobil aj v organizácii Rada mládeže Slovenska, v roku 1996 ako podpredseda. Kandidoval za Kresťanskodemokratické hnutie vo 
vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2019, a v parlamentných voľbách v rokoch 2016 a 2020.

Dôležitou činnosťou od začiatku Hnutia eRko bolo vydávanie časopisu pre mládež Rebrík.

1. januára 2018 prezident SR Andrej Kiska udelil Mariánovi Čaučíkovi vyznamenanie Pribinov kríž II. stupňa za mimoriadne zásluhy o sociálny rozvoj Slovenskej republiky.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Slovenskí aktivisti
Kategória:Absolventi Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Laureáti Pribinovho kríža II. triedy
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Politici KDH
Kategória:Poslanci NR SR (2023 – 2027)
Norok (rozlišovacia stránka)

**Norok** alebo **norka** (pozri jazykovú poznámku v článku norok; zastarano: *nork*, *norica*, *nurek*, *núrek*, *norc*) môže byť:
* slovenské rodové meno druhov norok európsky, norok americký a norok morský (zriedkavo aj druhu norok sibírsky = lasica kolonok), pozri norok
* staršie: norok európsky
* zastarano:
** rod Lutra (po slovensky vydra) v starom ponímaní (v starom ponímaní rod Lutra zahŕňal to, čo sú v dnešnom systéme všetky recentné rody podčeľade Lutrinae a často aj dnešný druh norok európsky), pozri Lutra
** norok európsky alebo tchor (fretka)
** vtáčí rod potápač (Mergus)
* kožuch alebo kožušina z norka európskeho (prípadne amerického či sibírskeho), pozri norka (kožušina)

**Norka** môže byť nárečovo aj: morka (v zmysle: druh vtáka alebo nadávka žene)

## Zdroje
Zósimos

**Zósimos** (, ) môže byť:
 
* grécky filozof v 2. stor. pred Kr., pozri Zósimos z Atén
* kresťanský mučeník v 2. stor., pozri Zósimos (mučeník)
* grécko-egyptský alchymista a gnostik z prelomu 4. a 5. stor. pozri Zósimos z Panopolisu
* byzantský historik v 5. stor., pozri Zósimos (historik)
* pápež katolíckej cirkvi v 5. stor., pozri Zosimus
* grécky gramatik z prelomu 5. a 6. stor., pozri Zósimos z Askalónu
Phil Taylor (hráč šípok)

**Phil Taylor**, celým menom Philip Douglas Taylor (* 13. august 1960, Stoke-on-Trent) je bývalý anglický reprezentant v šípkovom športe. So šestnástimi titulmi majstra sveta je historicky najúspešnejším pretekárom v tomto odvetví a má aktívnu bilanciu so všetkými svetovými šípkarmi, vo svetovom rebríčku PDC Order of Merit je na začiatku roka 2018 na štvrtom mieste. Je pravák, je známy pod prezývkami *Crafty Potter* (Prešibaný hrnčiar) alebo *The Power* (Sila).

## Životopis
Nedokončil strednú školu a pracoval ako robotník v továrni na keramické držiaky toaletného papiera. K šípkarskému športu sa dostal až v roku 1986, keď dostal od manželky k narodeninám oceľové šípky a terč a začal hrať v krčme, ktorú vlastnil majster sveta Eric Bristow. Ten si všimol Taylorov talent a finančne ho podporoval v začiatkoch profesionálnej kariéry. V roku 1988 Taylor vyhral prvý veľký turnaj Canadian Open a v roku 1990 sa stal majstrom sveta organizácie British Darts Organisation, keď vo finále porazil práve Bristowa. Titul obhájil v roku 1992, o rok neskôr bol medzi pretekármi, ktorí založili novú organizáciu Professional Darts Corporation. Stal sa štrnásťkrát jej majstrom sveta (1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2004, 2005, 2006, 2009, 2010, 2013) a päťkrát skončil na druhom mieste (1994, 2003, 2007, 2015 a 2018). Celkovo vyhral počas kariéry viac ako dve stovky turnajov, z toho 83 v kategórii „major“.

So svojou o tri roky mladšou exmanželkou Yvonne má štyroch potomkov, z toho 3 dcéry - Lisu (nar. 1983) Kelly (1989) a Natalie (1992) a syna Chrisa (1984). V roku 2014 sa tento pár rozviedol a Taylor musel svojej dnes už bývalej žene vyplatiť 830 tisíc libier a k tomu jej odovzdať päť domov. Celkový majetok Phila Taylora sa odhaduje na cca 3,5 milióna libier, vlastní tiež viac ako 8% podiel v PDC a má svoju firmu Phil The Power Taylor Ltd., ktorá má hodnotu cez 750 000 libier.

## Referencie

*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* philthepower.com 
* dartsdatabase.co.uk

Kategória:Anglickí šípkari
Extraliga hádzanárok 1993/94

**Extraliga hádzanárok ** v sezóne **1993/94** bol 1. ročník najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Po rozdelení Česko-Slovenska nahradil česko-slovenskú ligu. Súťaž niesla dobový názov *I. liga* a zúčastnilo sa jej 10 družstiev, teda o 2 družstvá menej ako v minulej sezóne česko-slovenskej ligy. Prvým majstrom slovenskej ligy sa stalo družstvo HCT JASPOL Partizánske.

## Systém súťaže
Systém súťaže pozostával z dvoch častí. Najprv sa hrala sa základná časť, ktorá pozostávala z 18 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá rozdelili do dvoch skupín, do skupiny o 1. až 6. miesto a do skupiny o 7. až 10. miesto. V nich odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a raz vonku. Víťaz skupiny o prvú šestku sa stal majstrom Slovenska. Posledné družstvo v skupine o 7. až 10. miesto zostúpilo do nižšej súťaže. 
 
## Účastníci

Poznámka: Slovenská národná liga (SNL) bola najvyššia celoslovenská hádzanárska liga v Česko-Slovensku a spolu s Českou národnou ligou (ČNL) druhá najvyššia česko-slovenská hádzanárska liga.

## Výsledky
### Základná časť

### Nadstavbová časť
;Skupina o 1.6. miesto

;Skupina o 7.10. miesto 

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Extraliga hádzanárov 1993/94
* 1. liga hádzanárok 1993/94

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Slovenského zväzu hádzanej 

## Zdroje
* 60 rokov ženskej hádzanej v Šali 
* Denník Új Szó, 1994

Kategória:Extraliga hádzanárok
Kategória:Hádzaná v 1993
Kategória:Hádzaná v 1994
Kategória:Šport na Slovensku v 1993
Kategória:Šport na Slovensku v 1994
Lasica

**Lasica** môže byť:
*v zoológii:
**slovenské rodové meno všetkých druhov z rodu Mustela okrem tchorov a norkov a prípadne aj hranostaja (v starších systémoch býval rod Mustela definovaný tak, že nezahŕňal tchory a norky, čiže zahŕňal len slovenské rodové meno lasica a prípadne aj hranostaj), pozri pod Mustela
**slovenský názov rodu Mustela (a to aj v systémoch, v ktorých zahŕňa aj tchory, norky a hranostaja), pozri Mustela
**slovenský názov (v literatúre veľmi rozlične definovaného) podrodu Mustela z rodu Mustela, pozri pod Mustela
**zriedkavo resp. zastarano: lasica obyčajná
*prenesene: štíhla vrtká žena alebo dievča
*priezvisko, napr.:
**Milan Lasica
**Hana Lasicová

## Referencie
Aristandros Starší

**Aristandros** () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
 
Aristandros, grécky sochár (bronziar) z ostrova Paros, tvoril pravdepodobne v Aténach na konci 5. storočia pred Kr. Od antických autorov sa s výnimkou Pausania o jeho dielach nezachovali správy. Pausanias do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal, že bol autorom sochy *ženy s [[lýra (starogrécky nástroj)|lýrou]]* (symbol Sparty), ktorú Sparťania venovali ako votívny dar do Apolónovho posvätného okrsku v Amyklách na pamiatku svojho víťazstva pri *Aigospotamoi* (Kozích riečkach), kde v roku 405 pred Kr. porazili aténske loďstvo. Amykly sa nachádzali asi 4. km južne od Sparty. Apolónov okrsok ležal juhozápadne od obce, na tomto mieste boli odkryté základy veľkého oltára a trónu s početnými mramorovými úlomkami z výzdoby.
 
Zaujímavosťou ale je, že Aristandros bol s veľkou pravdepodobnosťou otec Skopa, jedného z najvýznamnejších sochárov starovekého Grécka. Niektoré objavené podstavce zo sôch z ostrova Délos, datované do prvej polovice 1. storočia pred Kr., sú signované sochárom Aristandrom z Parosu, synom Skopa, čo svedčí o existencii rodiny umelcov z tohto ostrova, ktorej bol zrejme jej najstarším členom.  

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Hygge

**Hygge** je slovo škandinávskeho pôvodu označujúce pohodu a spokojnosť. Ide o maličkosti, ktoré spôsobujú, že sa cítite dobre a v pohode. Či je to už čítanie knižky zabalený v deke, šálka obľúbenej kávy alebo obed s najbližšími priateľmi. Za posledných pár rokov sa zo životného štýlu „hygge“ stal fenomén, ktorý pomáha zútulniť nielen škandinávske domovy. Hygge sa stalo definíciou dánskej kultúry a životného štýlu. Zjednodušene ide o spôsob, ako žiť dobre, vyrovnane a spokojne. 

## Etymológia
Slovo hygge je pôvodom dánske slovo, ktoré v preklade znamená „cítiť sa dobre“. Existujú však domnienky, že originál slova hygge pochádza z anglického slova hug – objatie. Slovo hug pochádza z obdobia okolo roku 1560 a bolo prevzaté zo slova hugge, čo v preklade znamená objať. Slovo hugge je spájané s výrazom zo starej nórčiny – hygga – čo znamená pohodlie, toto slovo zase pochádzalo zo slova hugr, v preklade „nálada“.

### Princípy hygge:
* Atmosféra - stlmenie svetiel - zapálenie sviečok, krbu (ale aj vetranie)
* Prítomnosť - vypnutie mobilného telefónu
* Potešenie - káva, čokoláda, sušienky, torty, cukrovinky (v zdravšej verzii alebo primerané množstvo)
* Rovnosť - vychádzajte si so všetkými ústrety
* Vďačnosť - radujte sa, je možné, že lepšie to už nebude
* Súlad - nesúťažíme, už teraz ťa máme radi, netreba sa predvádzať úspechmi
* Pohodlie - neponáhľajte, zastavte sa, uvoľnite sa
* Prímerie - žiadne drámy, politiku nechajte na zajtra
* Pospolitosť - vytvárajte vzťahy a príbehy
* Útočisko - toto je tvoja "tlupa" a tvoj prístav bezpečia

## Referencie

Kategória:Sociálna psychológia
Aristandros Mladší

**Aristandros** () bol grécky sochár v 1. storočí pred Kr.
 
Sochár Aristandros, syn *Skopa* z ostrova Paros, tvoril v 1. polovici 1. storočia pred Kr., a to hlavne na ostrove Délos, kde obnovil niekoľko poškodených sôch, zrejme z vojen pontského kráľa Mithridata VI. s Rímom. Dôkazom tejto jeho činnosti sú tri objavené nápisy na mramorových podstavcoch, všetky s odkazom na reštaurovanie diel sochára Agasia z Efezu, syn Menofila, činného na začiatku 1. storočia pred Kr.

Dva tieto nápisy majú vyryté mená oboch umelcov.  Tretí podstavec, umiestnený v leidenskom Národnom múzeu starožitností, má vyryté len jeho meno:

::- text v starogréčtine 

Aristandros bol nepochybne vzdialený príbuzný Skopa, jedného z veľkých majstrov gréckej sochárstva. 
   
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kolčava

**Kolčava** môže byť:
*zastarano: drôtená košeľa na ochranu stredovekých bojovníkov proti poraneniu, pozri kolčava (košeľa)
*v dávnej slovenčine (bohemizmus): lasica obyčajná

## Referencie
Dušan Medzihradský

**Dušan Medzihradský** (* 13. marec 1938, Liptovská Ondrašová† 12. december 2025, Banská Bystrica) bol slovenský scenárista, kameraman a režisér dokumentárnych filmov. Venoval sa širokej tematike a vytvoril niekoľko dokumentárnych cyklov. Najznámejšie sú *Encyklopédia slovenských obcí* a *História jedného dokumentu*.

## Životopis
Dušan Medzihradský sa narodil 13. marca 1938 v Liptovskej Ondrašovej (dnes mestská časť Liptovského Mikuláša). Nadviazal na rodinné viacgeneračné učiteľské tradície, ale po krátkej pedagogickej praxi sa začal venovať fotografii a dokumentárnemu filmu. Stál pri zrode banskobystrického štúdia Slovenskej televízie a tvoril základy jeho dokumentárnej tvorby. Pracoval ako kameraman, režisér, scenárista i redaktor. Vytvoril množstvo úspešných dokumentárnych filmov a niekoľko dokumentárnych cyklov. V niektorých pokračujú aj iní autori.

## Tvorba
* *Encyklopédia slovenských obcí* – Cyklus dokumentárnych filmov o obciach, ktoré vo svojej histórii prispeli k rozvoju širšieho okolia. Prostredníctvom podania histórie obcí vykresľuje špecifický spôsob myslenia ich obyvateľov.    
* *História jedného dokumentu* – Cyklus dokumentárnych filmov s tematikou druhej svetovej vojny. Ukázaním detailov zo života ľudí vyvracal nielen oficiálnu legendu a mýty, ale aj všeobecný nezáujem o túto tému.    
* *Slovenské národné povstanie*. – Dokumentárny 60-minútový film vytvorený pri príležitosti 50. výročia Slovenského národného povstania. Zobrazuje mozaiku ideálov, ktoré motivovali aktérov k účasti v povstaní. Film venuje veľa priestoru na rozprávanie priamym účastníkom bojov.     

## Filmografia
* *Moje strechy* (1989)
* *Festival v Žihľave* (1989)
* *Dva dni v Zaježovej* (1991)
* *Slovenské národné povstanie* (1994)
* *História jedného dokumentu* (19881992)cyklus dokumentárnych filmov
* *Encyklopédia slovenských obcí* (19902013)cyklus dokumentárnych filmov
* Z denníka J.S. – cyklus 12-tich dokumentárnych filmov
* Súbor filmov o slovenských mestách (90. roky 20. storočia)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''Dušan Medzihradský'' v databáze Slovenského filmového ústavu
* 
* ''Dušan Medzihradský'' vo Filmovej databáze
* Dušan Medzihradský v TV archíve
* ''Banská Bystrica'' (dokumentárny film, 2005)
* ''SNP – neznáma história'', diskusná relácia v archíve RTVS (2014)
* ''Televízia za dverami'' – O ľuďoch a udalostiach jubilujúcej televízie v sérii archivára Milana Antoniča (2016) 

Kategória:Slovenskí režiséri dokumentárnych filmov
Kategória:Slovenskí scenáristi dokumentárnych filmov
Kategória:Slovenskí kameramani dokumentárnych filmov
Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Brajgel

**Brajgel** je slovenská indie rocková hudobná skupina.

„Poézia je, keď emócia našla svoju myšlienku a myšlienka našla slová.“ V tejto definícii poézie od básnika Roberta Frosta nachádza Brajgel analógiu k charakteristike svojej hudobnej tvorby. Označujú sa ako kapela s poéziou v mozgu.

V apríli 2017 vydali debutový eponymný album *Brajgel*, ktorého súčasťou je aj poviedka Petra Pavlaca *Nočný spev rúk* a videoklip k piesni „Rieky a jazerá“.

Singel *Geometria samoty* vydali v novembri 2019 ako digital download a obsahuje piesne „Cintorín posledných nádejí“ a „Geometria samoty“. Cover singla bol inšpirovaný obrazom Caspara Davida Friedricha s názvom *Mních na brehu mora*.

Druhý štúdiový album s názvom *Paradise* vyšiel v decembri 2022. Názov albumu je odvodený z piesne „Sal Paradise“. Osud ústrednej postavy kultovej knihy Jacka Kerouaca *Na ceste* sa stal inšpiráciou pre ich osobnú výpoveď.

Pieseň „Štátny sviatok“ z prvého albumu je použitá ako ústredný song v oceňovanom filme režisérky Miry Fornay *Mimi | She – Hero*. Film získal na medzinárodnom filmovom festivale Berlinale cenu Grand Prix v kategórii Generation Kplus za najlepší film.

Ich tvorba bola prezentovaná v relácii Umenie (RTVS) a v relácii Ars Litera (Rádio Devín).

Kapela Brajgel vznikla v decembri 2013 v Pezinku a aktuálne funguje v zložení: Veronika Němcová (spev), Patrik Lančarič (texty, gitara, syntetizátor), Erik Kern (klávesové nástroje), Marian Lučenič (bicie), Adam Jánoš (basová gitara).

## Diskografia
### Štúdiové albumy
* *Brajgel* (2017, Artforum Pezinok)
* *Paradise* (2022, Brajgel)

### Single
* *Geometria samoty* (2019, Artforum Pezinok)

## Aktuálna zostava
* Veronika Němcová – spev
* Patrik Lančarič – texty, gitara, syntetizátor, vokály
* Erik Kern – klávesové nástroje, vokály
* Marian Lučenič – bicie, perkusie
* Adam Jánoš – basová gitara, vokály

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna web stránka

Kategória:Slovenské hudobné skupiny
Kategória:Slovenské alternatívnorockové hudobné skupiny
Kategória:Slovenské indierockové hudobné skupiny
Kategória:Slovenské rockové hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 2013
Jiří Drahoš

**Jiří Drahoš** (* 20. február 1949, Český Těšín) je český vedec, fyzikálny chemik, univerzitný profesor a kandidát na úrad prezidenta Českej republiky v roku 2018.

## Životopis
Detstvo prežil v Jablunkove v Sliezsku, kde v roku 1967 maturoval na strednej všeobecnovzdelávacej škole. O päť rokov neskôr vyštudoval fyzikálnu chémiu na Vysokej škole chemicko-technologickej v Prahe a následne nastúpil do Ústavu chemických procesov Česko-slovenskej akadémie vied. V odbore chemické inžinierstvo sa habilitoval v roku 1994 a deväť rokov potom bol menovaný profesorom. V období 2009 až 2017 zastával funkciu predsedu Akadémie vied Českej republiky.

V októbri 2012 mu prezident Českej republiky Václav Klaus udelil Medailu za zásluhy o štát v oblasti vedy. Čestné doktoráty obdržal od Slovenskej technickej univerzity a Univerzity v Kóbe.

## Kandidatúra na prezidenta Českej republiky
Dňa 28. marca 2017 verejne oznámil svoj záujem kandidovať v prezidentských voľbách 2018. V novembri 2017 sa vďaka 141 234 podpisom od občanov stal jedným z deviatich prezidentských kandidátov.

Prezentuje sa hlavne ako osobnosť s ambíciou spájať spoločnosť, konať v duchu ústavy a pozdvihovať českú vedu a vzdelávanie. Medzi Drahošove hlavné vízie patrí aktívna úloha Česka v rámci Európskej únie, jej ukotvenie na Západe, zodpovedný prístup ku krajine a životnému prostrediu, podpora ľudskej vynaliezavosti a tvorivosti ako jediného „obnoviteľného zdroja“ českého bohatstva.

V prvom kole volieb sa umiestnil na druhom mieste so ziskom 1 369 601 hlasov (26,6 %). Spolu s Milošom Zemanom, od ktorého ho delil rozdiel 615 946 hlasov, postúpil do druhého kola. V druhom kole získal 48,63% hlasov, za prezidenta bol zvolený Miloš Zeman.

## Osobný život
Je ženatý, s manželkou Evou (* 1951), s ktorou sa zoznámil počas štúdia v Prahe, majú dve dcéry – Radku (* 1979) a Lenku (* 1981). Eva Drahošová pracovala ako knihovníčka, naposledy v knižnici Výzkumného ústavu vodohospodářského T.G. Masaryka. V čase vyhlásenia prezidentskej kandidatúry svojho manžela bola už sedem rokov na dôchodku.

## Ocenenia
V roku 2006 získal čestný doktorát Slovenskej technickej univerzity.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Zoznam vedeckých publikácii
* Profil na stránkách AV ČR 
* Profil na stránkách VŠCHT při příležitosti udělení medaile Emila Votočka 
* 
* „Slušňácká“ důstojnost i hravá rozvernost

## Zdroj

Kategória:Českí chemici
Kategória:Českí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Českí univerzitní profesori
Kategória:Pracovníci Československej akadémie vied
Kategória:Predsedovia Akadémie vied Českej republiky
Kategória:Kandidáti na prezidenta Českej republiky (2018)
Kategória:České osobnosti poľského pôvodu
Kategória:Nositelia Medaily Za zásluhy (Česko)
Kategória:Absolventi Vysokej školy chemicko-technologickej v Prahe
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Českého Těšína
Tordesillaská zmluva

náhľad|Rozdelenie sveta medzi Španielsko a Portugalsko podľa tordesillaskej zmluvy (plná fialová čiara)
náhľad|Prvá stránka uvedeného dokumentu

**Tordesillaská zmluva** alebo aj **zmluva z Tordesillas** (*Tratado de Tordesilhas*, *Tratado de Tordesillas*) bola zmluva o rozdelení sveta medzi Španielsko a Portugalsko. Bola podpísaná na nátlak pápeža Alexandra VI. dňa 7. júna 1494 v španielskom meste Tordesillas.

## História
Pápež tým chcel zabrániť ozbrojenému stretu medzi vtedy vedúcimi katolíckymi námornými mocnosťami. Už Kalixt III. rozdelil v roku 1456 svet medzi Kastíliu a Portugalsko rovnobežkou vedúcou cez mys Bojador. Na toto delenie nadviazala pápežská bula *Aeterni regis* z roku 1481, ktorá prisúdila oblasť južne od Kanárskych ostrovov Portugalsku. Pápež Alexander VI. (Rodrigo Borgia) v bule *Inter caetera* (máj 1493) stanovil deliacu líniu vo vzdialenosti 100 leguas (asi 480 km) západne od Kapverd. Línia prebiehala severojužným smerom Atlantikom. Všetky územia západne od nej (Amerika) mali byť vlastníctvom Španielska, všetky územia na východ (Afrika, Ázia) mali pripadnúť Portugalsku. Proti tomu sa postavil portugalský kráľ Ján II. V nasledujúcich tvrdých rokovaniach, ktoré viedol astronóm, kartograf a námorník Duarte Pacheco Pereira, sa Portugalcom podarilo posunúť líniu na 370 španielskych leguas (asi 1770 km) západne od Kapverd. Nová hraničná línia umožnila Portugalcom kolonizovať časť Brazílie ležiacej na východ od nej. Existuje domnienka, že Portugalci už pri týchto rokovaniach o existencii Brazílie vedeli.

Zmluva bola podpísaná v Tordesillas 7. júna 1494 a už 2. júla ju ratifikovalo Španielsko, 5. septembra potom Portugalsko. Text zmluvy si strany vykladali podľa svojho. Sporným miestom bolo, kde leží referenčný bod, od ktorého je poloha línie určovaná. Či je na západe, alebo na východe Kapverdských ostrovov. Rozdiel robil 60 leguas (asi 290 km). Okrem toho španielska legua sa líšila od portugalskej a tá existovala ako stará a nová legua. Došlo tak napríklad k sporu o Molucké ostrovy.

Ostatné námorné mocnosti (Anglicko, Francúzsko, Holandsko) zmluvu z Tordesillas neuznali. Zmluva bola zrušená v roku 1750 dojednaním z Madridu.

## Literatúra
* ZWETTLER, Otto. Tordesillaská smlouva z roku 1494. *Historický obzor*, 1995, 6 (1), s. 5-7.

## Iné projekty

## Pozri aj
* Kolonizácia Južnej Ameriky
* Zámorské objavy
* Kolonializmus

Kategória:Dejiny Španielska
Kategória:Dejiny Portugalska
Kategória:Dejiny Brazílie
Kategória:1494
Kategória:7. jún
Kategória:Zmluvy
Étienne Tassin

**Étienne Tassin** (* 4. apríl 1955† 6. január 2018) bol francúzsky filozof.

## Životopis
Étienne Tassin bol profesorom na Univerzite Paris VII - Diderot. Vyučoval politickú filozofiu, opierajúc sa predovšetkým o myslenie Hannah Arendtovej.

Doktorát z filozofie získal roku 1996 na Univerzite Paris-XIII pod vedením Jacquesa Poulaina, témou jeho dizertačnej práce bola práve Arendtovej filozofia.

## Dielo
* s Marc Richir (eds.): *Philosophie, phénoménologie, politique: [[Jan Patočka]]*. Grenoble: Jérôme Millon 1992
* s Patrice Vermeren (eds.): *Le partage des passions*. Villeurbanne: Art-Édition 1992
* *Le trésor perdu: Hannah Arendt: l'intelligence de l'action politique*. Paris: Payot 1999
* *Un monde commun: pour une cosmo-politique des conflits*. Paris: Seuil 2003
* s Anne Kupiec (eds.): *Critique de la politique: autour de Miguel Abensour*. Paris: Sens & Tonka 2006
* *Le maléfice de la vie à plusieurs: la politique est-elle vouée à l'échec?* Montrouge: Bayard 2012

## Preklady do slovenčiny
* Obrazy neviditeľného: fotografia a časovosť. In: *Vnímať, konať, myslieť*. Bratislava: Filozofický ústav SAV 2008, s. 24-33. Dostupné online
* Migrovanie a kozmopolitné občianstvo: Spôsoby bytia samým sebou a bytia vo svete. In: *Občianstvo bez hraníc?* Bratislava: Filozofický ústav SAV, 2011, s. 47-62. Dostupné online

## Referencie

* 

## Externé odkazy
* Etienne Tassin - Professeur de Philosophie PolitiqueLaboratoire du Changement Social et Politique

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Vyučujúci vysokých škôl vo Francúzsku
Mária Anna Portugalská

**Mária Anna Portugalská** (* 13. júl 1861, Bronnbach an der Tauber, Nemecký spolok† 31. júl 1942, New York, New York, USA) bola portugalská infantka z rodu Braganza a luxemburská veľkovojvodkyňa.

## Životopis
Narodila sa ako piata dcéra zvrhnutého portugalského kráľa Michala I. (žijúceho v rakúskom exile) a jeho manželky Adelaidy Löwensteinskej.

21. júna 1893 sa na zámku Fischhorn vydala za Viliama, následníka luxemburského trónu. Hoci Viliam bol na rozdiel od nej protestant, snúbenci sa dohodli, že ich deti budú vychovávané v katolíckej viere.

Dňa 17. novembra 1905 zomrel Viliamov otec Adolf a Viliam sa stal vládnucim veľkovojvodom. Od 19. novembra 1908 ho kvôli ťažkej chorobe zastupovala ako regentka a po jeho smrti 15. februára aj ich maloletú dcéru Máriu Adelu, a to až do 18. júna 1912.

Po nemeckej okupácii Luxemburska 10. mája 1940 odišla rodina do exilu.

Zomrela 31. júla 1942 v New Yorku; dnes je pochovaná vo vojvodskej krypte luxemburskej katedrály Notre-Dame.

## Deti
Mária Anna a Viliam mali šesť dcér
* Mária Adela (* 1894† 1924)
* Šarlota (* 1896† 1985)
* Hilda Žofia (* 1897† 1979)
* Antoinetta (* 1899† 1954)
* Alžbeta Mária (* 1901† 1950)
* Žofia Karolína (* 1902† 1941)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nassau-Weilburg
* Maria Anna do Carmo de Bragança

## Zdroj

Kategória:Princezné
Kategória:Regentky
Kategória:Regenti Luxemburska
Kategória:Dámy Radu svätej Izabely
Cuyo

náhľad|Cuyo na mape Argentíny

**Cuyo** je hornatý región v západnej časti Argentíny, tvorený provinciami Mendoza, San Juan a San Luis. Má rozlohu okolo 300 000 km² a žije v ňom dva a pol milióna obyvateľov. Najväčším mestom je Mendoza, kde sídli vysoká škola Universidad Nacional de Cuyo a regionálne múzeum. Cuyo patrilo k Inkskej ríši, pre Španielov ho získal v roku 1551 Francisco de Villagra a od roku 1564 bolo provinciou generálneho kapitanátu Čile. Oblasť sa vyznačuje svojráznym dialektom, v ktorom sa používa hláska ř.

Názov oblasti pochádza z výrazu *Cuyùm puùlli*, ktorý v jazyku domorodého kmeňa Huarpe znamená „krajina piesku“. Klíma je subtropická, charakteristickým miestnym javom je teplý vietor Zonda, časté sú zemetrasenia. Zrážky sú veľmi nízke, poľnohospodárstvo je závislé na sieti zavlažovacích kanálov, napájaných topiacim sa snehom z hôr. Cuyo patrí k najvýznamnejším vinárskym regiónom sveta, pestuje sa aj olivovník, zemiaky a ovocie. Značný ekonomický význam má tiež ťažba ropy, medi a uránu. Hlavnou riekou je Desaguadero. V Cuyu sa nachádza najvyšší vrch amerického kontinentu Aconcagua a stredisko zimných športov Las Leñas. Turistickou atrakciou sú tiež chránené územia Ischigualasto a Ñacuñan. Cez územie Cuya vedie trasa Rely Dakar.

V roku 1988 bola uzavretá dohoda o vytvorení ekonomického regiónu *Nové Cuyo*, zahŕňajúceho historické územia Cuya a provincii La Rioja.

## Referencie


## Zdroj
*

## Externé odkazy
*  Región de Cuyo (Argentina)monografias.com

Kategória:Geografia Argentíny
Dameas z Krotónu

**Dameas** () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
 
Dameas, sochár z Krotónu, tvoril v 2. polovici 6. storočia pred Kr. Antický cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že bol autorom sochy svojho rodáka Milóna, šesťnásobného olympijského víťaza v zápasení, umiestnenej v Olympii.

Milón, syn Diotimov, víťazil v Olympii medzi rokmi 532 až 516 pred Kr. Počas archeologických vykopávok v Olympii sa východne od ruín buleutérionu (radnice) našiel okrúhly podstavec z tmavého vápenca, ktorý bol pravdepodobne podstavcom sochy Milóna. Jeho poškodený archaický nápis je iba fragmentálne čitateľný. 
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Zátoň

**Zátoň** je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy. Väčšina územia je súčasťou chráneného vtáčieho územia SKCHVU005 Dolné Považie.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Bánov v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené  výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 v roku 2004 na rozlohe 681,549ha, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu.

Predmetom ochrany sú biotopy:

* Lužné vŕbovo-topoľové a jelšové lesy
* Lužné dubovo-brestovo-jaseňové lesy okolo nížinných riek

Predmetom ochrany sú tieto druhy:
* kunka červenobruchá (*Bombina bombina*)
* lopatka dúhová (*Rhodeus sericeus amarus*)
* roháč obyčajný (*Lucanus cervus*)
* vydra riečna (*Lutra lutra*)
* bobor vodný (*Castor fiber*)

## Referencie

Kategória:Územia európskeho významu na Slovensku
Kategória:Bánov (okres Nové Zámky)
Depozícia

**Depozícia** môže byť:
*v práve a ekonomike: a) zloženie do úschovy, danie do úschovy, synonymum: deponovanie; b) úschova, synonymum: depozit; c) predmet úschovy (typicky peniaze, cenné papiere či cennosti v banke, u notára či na súde), synonymá: depozitum, depozit, pozri úschova
*vo fyzike materiálov: tvorba (resp. nanesenie) veľmi tenkého povlaku na substráte, pozri depozícia (fyzika)
*v ekológii, meteorológii a geológii: ukladanie, usadzovanie (najmä nečistôt, nebezpečných látok, naplavenín, sedimentov a usadených hornín) resp. výsledok tohto procesu (čiže uloženina, naplavenina a pod.)
*v meteorológii:
** a) usadzovanie atmosférických prímesí (škodlivín) na prirodzených a umelých povrchoch (t.j. na povrchu pôdy, vôd, organizmov a stavieb), b) hmotnosť atmosférických prímesí (škodlivín), ktorá sa uloží na jednotku plochy zemského povrchu za jednotku času, synonymum: atmosférická depozícia, pozri atmosférická depozícia
** fázový prechod vody, pri ktorom rastie ľad priamo z vodnej pary (bez prítomnosti kvapalnej vody)
*v cirkvi: zosadenie katolíckeho duchovného (forma cirkevného trestu), pozri depozícia (zosadenie)
*v stredoveku: beánia, pozri beánia (stredovek)

## Referencie
1. liga hádzanárok 1993/94

**1. liga hádzanárok ** v sezóne **1993/94** bol 1. ročník druhej najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Po rozdelení Česko-Slovenska nahradil slovenskú národnú ligu. Súťaž niesla dobový názov *II. liga* a zúčastnilo sa jej 12 družstiev, teda o 2 družstvá menej ako v minulej sezóne SNL. Víťazom ligy sa stalo družstvo Dunaj Zlatná na Ostrove.

## Systém súťaže
Systém súťaže pozostával iba z jednej časti, ktorá sa skladala z 22 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Víťaz súťaže mal právo postúpiť do najvyššej ligy. Naopak, posledné družstvo zostúpilo do 2. ligy. 
 
## Účastníci

Poznámky: 
* Slovenská národná liga (SNL) bola najvyššia celoslovenská hádzanárska liga v Česko-Slovensku a spolu s Českou národnou ligou (ČNL) druhá najvyššia česko-slovenská hádzanárska liga.
* Družstvá Barca a TJ Odeva Hlohovec, ktoré obsadili v minulej sezóne SNL 7., resp. 9. miesto, sa do tejto sezóny neprihlásili. V Hlohovci vtedy ženská hádzaná ukončila svoje pôsobenie úplne.

## Výsledky

Pozn.: V tabuľke chýba zápas 22. kola BratislavaNové Zámky z 1. júna 1994.

## Referencie

## Pozri aj
* Extraliga hádzanárok 1993/94
* 1. liga hádzanárov 1993/94

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Slovenského zväzu hádzanej 

## Zdroj
* Denník Új Szó, 1994

Kategória:Hádzaná v 1993
Kategória:Hádzaná v 1994
Kategória:1. liga hádzanárok
Zbojnícky zámok

**Zbojnícky zámok** môže byť:
* zrúcanina hradu, pozri Zbojnícky hrad
* prírodná rezervácia v okrese Prešov, pozri Zbojnícky zámok (prírodná rezervácia)
Fisograf

**Fisograf** bolo jedno z prvých stálych kín v Bratislave, otvorené dňa 25. decembra 1906 na ulici Dezidera Szilágyiho 6, Pressburg (neskôr Langegasse, teraz Panská 6, Bratislava).

Zakladateľom a majiteľom kina bol Raimund Riba a jeho manželka Anna Riba, rodená Pokorny. V čase vzniku kina existovalo v rámci Uhorska asi 150 stálych kín. V roku 1906 podáva majiteľ kina požiadavku na mesto, aby mu bola účtovaná elektrická energia vo výhodnejšej sadzbe. Kinu bola priznaná táto sadzba, ale len na pohon premietacieho stroja.

25. mája 1909 bolo založené v kaviarni New York v Budapešti „Krajinské združenie uhorských kinematografistov“. Združenie v tom čase zoskupovalo 67 členov. Medzi členov patril aj Raimund Riba. V roku 1911 sa stal Raimund Riba členom tzv. vidieckeho výboru Krajinského združenia uhorských kinematografistov. V období prvej svetovej vojny bolo v rámci Bratislavy prevádzkovaných 6 kín. Kino Fisograf bolo prevádzkované až do začiatku 30. rokov 20. storočia. Majitelia kina sú pochovaní na Ondrejskom cintoríne v Bratislave.

Poradie vzniku 4 najstarších kín v Bratislave: Electro Bioscop, Fisograf, Fidelio, Apollo-Bio.

## Referencie

Kategória:Kiná v Bratislave
Dameas z Kleitoru

**Dameas** alebo **Démeas** () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
 
Sochár Dameas, pôvodom z arkádskeho z Kleitoru, pôsobil hlavne v Argose na konci 5. storočia pred Kr. Podľa rímskeho historika Plínia bol žiakom sochárskeho majstra Polykleita (uvádza ho ako Demea z Kleitoru). Grécky cestovateľ Pausanias, po návšteve Delf, zaradil jeho bronzové sochy Artemidy, Poseidóna a spartského stratéga Lysandra medzi najpamätnejšie votívne diela v Delfách. (bol to dar Sparťanov po víťazstve nad Aténami pri *Aigospotamoi* (*Kozích riečkach*) v roku 405 pred Kr.) Sochu Lysandra spomína aj rímsky rečník Cicero vo svojom filozofickom spise *De divinatione* (O veštení). 

Počas archeologických vykopávok v Delfách sa na terase Apolónovho chrámu našiel podstavec, ktorý bol základňou sochy Lysandra. Nemá signatúru zhotoviteľa sochy, je ale pravdepodobné, že ním bol Dameas. 
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka