Antonín Janoušek

**Antonín Janoušek** (* 22. august 1877, Nymburk, Rakúsko-Uhorsko, dnes Česko – † 30. marec 1941) bol český novinár a komunistický politik, predseda revolučnej vládnej rady&nbsp;Slovenskej republiky rád.

## Rodina
* manželka Marie rod. Kašparová
* 2 dcéry: Květoslava a Oktava Smíšková (rodená Janoušková), 
* 2 synovia: 
** Otto Janoušek bol plukovníkom sovietskej armády a po odchode do dôchodku žil v Kišiňove 
** Jaroslav Janoušek (známy aj pod menom Pravoslav) – dôstojník NKVD, po roku 1948 v službách ŠtB, známy ako brutálny vyšetrovateľ.

## Životopis
Vyučil sa za strojného zámočníka vo Viedni, pracoval ako robotník na rôznych miestach v monarchii a v Nemecku. V roku 1895 sa stal členom Českej sociálnodemokratickej strany (česky Českoslovanské sociálně demokratické strany dělnické), dva roky po jej vzniku, ktorá vznikla odčlenením od rakúskej soc-dem. strany v roku 1893. V roku 1906 sa stal robotníckym novinárom (Zájmy občanské, Nový jihočes. dělník, Nová doba, Zájmy želez. zřízence) a funkcionárom robotníckych združení vo vtedajšom Rakúsko-Uhorsku. 

### Slovenská republika rád
Koncom roka 1918 sa zapojil do diania pri komunistickom prevrate v Maďarsku. Od januára 1919 žil v Budapešti, kde pracoval ako dopisovateľ kladnianskych novín *Svoboda*. V roku 1919 viedol českú a slovenskú sekciu v ústrednom výbore Maďarskej komunistickej strany. Autor brožúr (*Komunism a diktatúra proletariátu*), spoluzakladateľ Slov. tlačovej agentúry a viacerých novín. Po vpáde revolučných maďarských jednotiek na Slovensko vyhlásil 20. júna 1919 v Prešove Slovenskú republiku rád a sám sa stal členom jej Revolučného výkonného výboru a predsedom Revolučnej vládnej rady. Dňa 7. júla 1919 československé jednotky vytlačili maďarské vojská z územia Československa a Slovenská republika rád zanikla.

### Emigrácia do ZSSR
O mesiac neskôr, v auguste 1919, po páde Maďarskej republiky rád bol väznený v Maďarsku a neskôr v roku 1920 ho maďarský Horthyho režim odsúdil ale potom ho vydali československým úradom. V roku 1920, už ako slobodný občan, kandidoval v prezidentských voľbách proti T. G. Masarykovi, ale získal len 2 hlasy zo 411. &nbsp;V roku 1921 sa pokúsil o ilegálny prechod do Sovietskeho zväzu, bol zatknutý a obvinený z vlastizrady. Po intervencii Sovietskeho zväzu a priznaní sovietskeho občianstva sa tam v roku 1922 presťahoval a stal sa zmocnencom Medzinárodnej robotníckej pomoci (Mežrabpom) hladujúcim v Povolží. 

Po tom, čo v sovietskom Rusku vypukol v roku 1921 hladomor v Povolží pomoc hladujúcim v počiatkoch organizoval predovšetkým spisovateľ Maxim Gorkij, ktorému dal súhlas na založenie dobrovoľnej humanitárnej organizácie samotný Vladimir Iľjič Lenin. Tzv. *Pogmol*, čiže *Všeruský ľudový výbor na pomoc hladujúcim*, bol založený 21. júla 1921. Do pomoci sa potom aj zapojila americká charitatívna organizácia *American Relief Administration* (ARA)*.* Z iniciatívy výkonného výboru Kominterny bol 13. augusta 1921 vytvorený Medzinárodný výbor pre robotnícku pomoc (Mežrabpom)  (Международный рабочий комитет помощи голодающим России - Межрабпомгол). ČSR bola prvým európskym štátom, ktorý prostredníctvom Československého červeného kríža poskytoval pomoc hladujúcim. Osem ešalónov (vlakových súprav) bolo poslaných s jedlom, oblečením, liekmi a poľnohospodárskymi strojmi. Pomoc prichádzala najmä prostredníctvom Československého kríža. Československo bolo jediným štátom, ktorý prijal deti (439 osôb) z hladujúcich oblastí RSFSR.

Nie je známe, či Janoušek bol oficiálnym zástupcom československej pomoci alebo jeho činnosť v *Mežrabpom* vyplývala z jeho členstva v komunistickej strane. Čo je dôležité, je že dostal oficiálne dovolenie sa do Ruska z ČSR vysťahovať práve v období hladomoru, a najprv žil v ruskej autonómnej oblasti Čuvašsko (teraz republika Ruskej federácie) v hlavnom meste Čeboksary, ktoré leží na Volge, v strede oblasti hladomoru. Stal sa tam riaditeľom niekoľkých sovchozov. V Čeboksary založil aj sirotinec a je po ňom od 28. februára 1963 pomenovaná ulica. V súvislosti s pomenovaním ulice si v nasledovnom plaidoyer pripomínajú obyvatelia Čeboksary jeho činnosť takto:V najtragickejších a najhladších rokoch zastupoval Čuvašsko v tejto medzinárodnej organizácii (Mežrabpom). Prostredníctvom neho hladujúci Čuvašský autonómny región dostal obrovskú pomoc - jedlo zakúpené za peniaze, ktoré vyzbierali robotníci mnohých krajín. Do Čuvašska posielal aj oblečenie a topánky vyzbierané od pracujúcich rodín z celého sveta. Stal sa skutočným čuvašským veľvyslancom medzinárodnej pomoci a solidarity. Mežrabpom mal svoje sirotince. Sám A. Janoušek v Čeboksary vytvoril sirotinec pomenovaný po V. I. Leninovi.
náhľad|Pamätná tabuľa v Kladne.
Hladomor sa podarilo v roku 1923 aj vďaka Janouškovi ukončiť. Najvýznamnejšia bola americká pomoc vo výške desiatok miliónov dolárov, ktorá zabezpečovala denne stravu pre 8 miliónov ľudí, ktorá však v roku 1923 skončila. 

V rokoch 1937 – 1941 Janoušek pôsobil v Moskve ako riaditeľ továrne na čaj. Zomrel v roku 1941 prirodzenou smrťou. 

## Memorabílie
Počas 1. svetovej vojny žil v Kladne v Unhošťskej ulici kde má pamätnú tabuľu. V Čeboksaroch a v Českých Budějoviciach sú po ňom pomenované ulice. Ulica Janouškova je aj v Prešove (miesto kde vyhlásil SRR), Brne a Olomouci. Jeho urna bola po roku 1989 vložená do spoločného hrobu (č. 137) významných členov KSČ na Olšanských cintorínoch.

## Referencie

Kategória:Členovia KSČ/KSS
Kategória:Predsedovia vlády Slovenska
Kategória:Českí politici
Kategória:Českí novinári
Kategória:Českí emigranti a exulanti
Kategória:Osobnosti z Nymburku
Kategória:Osobnosti maďarsko-česko-slovenskej vojny