open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nikanor z Efezu

**Nikanor** alebo **Nikanór** (*Nikanor*, iný prepis: *Nikanór*) bol olympijský víťaz v pankratiu dorastencov v roku 89.
 
Nikanor, syn Sóklea z Efezu, bol na 217. olympijských hrách v roku 89 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu dorastencov. Pankration dorastencov zaradili do olympijského programu na 145. hrách v roku 200 pred Kr. 
 
Jeho olympijské víťazstvo je uvedené na poškodenom nápise (nápis: *IvO 227*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) podstavca (rozlomeného na štyri kusy) jeho nezachanej sochy, objaveného východne od Diovho chrámu v Olympii. Sochu olympionika Nikanora na toto posvätné miesto venoval jeho brat Diodóros. 
          
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v pankratiu
Kazašská plošina

**Kazašská plošina** (, ) je kopcovitá oblasť pokrytá prevažne stepou, nachádzajúca sa v strednej a východnej časti Kazachstanu.

Na juhu siaha k úpätiu Ťanšanu, na juhovýchode je ohraničená jazerom Balchašským jazerom, na východe prechádza v pohorie Tarbagataj a na severovýchode v podhoria Altaja. Na severozápade leží medzi Kazašskou plošinou a Uralom Turgajská plošina, preťatá z juhu na sever Turgajskou bránou. Na juhozápade plošina prechádza v Turanskú a na severe v Západosibírsku nížinu.

Stredná nadmorská výška oblasti sa pohybuje medzi . Z Kazašskej plošiny vystupuje niekoľko hornatín - na západe Ulytau, na severe Kokčetau a na juhovýchode Karakaly. Najvyšším miestom je vrch Aksoran ()

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Pohoria v Kazachstane
Hadí kopec

**Hadí kopec** je vrchol () a prírodná pamiatka ev. č. 2189 južne od obce Krásný Les v okrese Liberec. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Jizerské hory. Nachádza sa na území prírodného parku Peklo

## Ochrana
Predmetom ochrany je ochrana geomorfologicky výrazného masívu čadičového telesa rozdeleného tokom Lomnice s ukážkami stĺpcovej odlučnosti, ochrana fragmentov lesného porastu charakteru submontánneho listnatého hája s lokálne vzácnymi teplomilnými bylinnými prvkami a ochrana vegetácie. Riečka Lomnice vytvára sčasti na území prírodnej pamiatky, väčším dielom potom v jeho tesnom susedstve meandre a malé tône - slepé ramená.

Územie prírodnej pamiatky je najlepšie prístupné od juhu od Raspenavy lúčnou cestou zo Slnečnej ulice alebo úbočím vrchu Chlum okolo pamätného Čapkovho duba.

Prírodná pamiatka leží na svahu rovnomenného vrchu o nadmorskej výške 378 metrov (niekedy uvádzané 379 m) geomorfologicky spadajúceho do celku Frýdlantská pahorkatina a okrsku Raspenavská pahorkatina. Samotný vrchol sa však nachadza už mimo územia prírodnej pamiatky.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Liberec

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nariadenie Okresného úradu Liberec č.6/02 o zriadení chráneného územia
* Na stránke KRNAP.cz 

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Liberec
Kategória:Skalné útvary v Česku
Kategória:Frýdlantská pahorkatina
Kategória:Horní Řasnice
Kategória:Krásný Les (okres Liberec)
Kategória:Raspenava
Kategória:Prírodný park Peklo
Kategória:Geologické lokality v Česku
Armádny generál

[náhľad|Armádny generál [Ludvík Svoboda (prezident)|Ludvík Svoboda, jediný československý armádny generál, ktorý bol prezidentom republiky]]
**Armádny generál ** bola v bývalom Československu najvyššia vojenská hodnosť. Najvýznamnejším nositeľom tejto vojenskej hodnosti v Československu bol Prezident ČSSR, armádny generál Ludvík Svoboda. Po vzniku Armády Slovenskej republiky boli od 1. januára 1993 prevzaté vojenské hodnosti, ktoré sa v Československej ľudovej armáde používali od roku 1961 a následne aj v Československej armáde v rokoch 1990 – 1992.  Hodnosť armádny generál pretrvala až do 31. decembra 2002. Najznámejší nositeľ tejto hodnosti slovenskej národnosti bol československý minister národnej obrany armádny generál Ing. Martin Dzúr. Armádny generál bol štvorhviezdičkový generál. V súčasnej dobe mu na Slovensku zodpovedá hodnosť generál. 
 Hodnosť armádny generál sa ešte používa napríklad v Armáde Českej republiky. V ruskej armáde je to pod názvom general armii (rus. Генерал армии). 

## Pozri aj
* Admirál
* Vojenská hodnosť
* Generalissimus
* Vrchný veliteľ
* Maršal

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Vojenské hodnosti
Kategória:Generáli
Gabriela Svobodová

**Gabriela Svobodová**, rodená Sekajová (* 27. február 1953, Kremnica) je bývalá slovenská bežkyňa na lyžiach, reprezentantka Česko-Slovenska.

## Kariéra
S lyžovaním začínala v rodnej Kremnici pod vedením trénera Rudolfa Čillíka. V kariére pokračovala v Liptovskom Hrádku, odkiaľ prešla do Červenej hviezdy Štrbské Pleso, súťažila aj za Rudú hvězdu Jablonec nad Nisou. Na majstrovstvách sveta 1974 bola pod dievčenským menom Sekajová členkou bronzovej štafety v behu na 4×5 km. Trojnásobná účastníčka zimných olympijských hier dosiahla najväčší úspech v Sarajeve 1984, kde získala striebornú medailu v štafetovom behu na 4×5 km . V štafetách bola štvrtá v Lake Placid 1980, šiesta v Innsbrucku 1976. V roku 1982 obsadila druhé miesto v pretekoch Svetového pohára v nemeckom Furtwangene.

Po rozdelení Česko-Slovenska v roku 1993 prijala české občianstvo. S prvým manželom Jaroslavom Svobodom sa rozviedla, druhý raz sa vydala za Karla Soukala. Jej dcérou je úspešná česká biatlonistka Gabriela Koukalová .

## Referencie


## Externé odkazy
* Gabriela Svobodová-Sekajová na sports-reference.com

Kategória:Slovenskí olympionici
Kategória:Slovenskí bežci na lyžiach
Kategória:Českí bežci na lyžiach
Kategória:Česko-slovenskí bežci na lyžiach
Kategória:Česko-slovenskí strieborní olympijskí medailisti
Kategória:Osobnosti z Kremnice
Malý Milič (národná prírodná rezervácia)

**Malý Milič** je národná prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - regionálna správa Prešov.

Nachádza sa v okrese Košice - okolie v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené a novelizované v rokoch 1950 a 1986 na rozlohe 14,0500 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

Predmetom ochrany je: *národná prírodná rezervácia je vyhlásená na ochranu typických pralesovitých porastov Miliča v Slanských vrchoch v dubovo-bukovom a bukovom vegetačnom stupni, dôležitých z vedecko-výskumného, náučného a kultúrno-výchovného hľadiska. Skalná ostroha Malého Miliča so skalnatými stenami a suťami a hniezdami dravých vtákov.*

## Referencie

## Pozri aj
* Veľký Milič (národná prírodná rezervácia)
* Veľký Milič (vrch)
* Miličská skala
* Marocká hoľa

## Externé odkazy
* 
* Chránené územia, štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné rezervácie v Košickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Košice-okolie
Kategória:Skároš
Kategória:Slanská Huta
Imrich Bugár

**Imrich Bugár** (* 14. apríl 1955, Ohrady pri Dunajskej Strede) je bývalý slovenský atlét maďarskej národnosti, reprezentant Česko-Slovenska v hode diskom.

## Kariéra
Začínal ako hádzanár, atletike sa začal venovať na učilišti Slovnaftu v Bratislave, v Slávii SVŠT ho viedol tréner Vladimír Hurtoň. Ako 19-ročný odišiel do Prahy, kde pôsobil v oddieli Dukla Praha pod vedením trénera Miroslava Vlčka.
Účastník troch olympiád, v Moskve 1980 získal striebro, olympijské víťazstvo mu uniklo len o 26 centimetrov. Historicky prvý majster sveta v hode diskom, na premiérových MS 1983 v Helsinkách zvíťazil výkonom 67,72 m . V roku 1982 vybojoval titul majstra Európy , z ME 1978 má bronz. Dvakrát reprezentoval Výber Európy na *Svetovom pohári IAAF*, v roku 1981 bol členom víťazného družstva, keď obsadil vo svojej disciplíne tretie miesto. V roku 1985 bol štvrtý na *Svetovom pohári IAAF* v Canberre, v tom istom roku vyhral vo finále *Grand Prix IAAF*. Je 13-násobným majstrom Česko-Slovenska , dva razy sa stal majstrom Česka .

Svoj osobný rekord 71,26 m vytvoril v roku 1985 v San José, tento výkon je dodnes českým rekordom a v historických svetových tabuľkách figuruje v prvej desiatke.

## Ocenenia
* Športovec roka v Československu 1982
* *Atlét roka* (1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985)

## Referencie

## Iné projekty

## Literatúra
* Pavol Kršák: *Moskva – Lake Placid 1980*

## Externé odkazy
* Imrich Bugár na atletika.cz
* Imrich Bugár na sports-reference.com

Kategória:Slovenskí olympionici
Kategória:Česko-slovenskí olympionici
Kategória:Česko-slovenskí diskári
Kategória:Českí diskári
Kategória:Slovenskí diskári
Kategória:Česko-slovenskí atléti
Kategória:Česko-slovenskí strieborní olympijskí medailisti
Kategória:Osobnosti z Ohrád
Kategória:Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Kategória:České osobnosti maďarského pôvodu
Kategória:Majstri sveta v hode diskom
Kategória:Majstri Európy v atletike
Kategória:Atléti na Letných olympijských hrách 1980
Kategória:Atléti na Letných olympijských hrách 1988
Kategória:Atléti na Letných olympijských hrách 1992
Miroslav Korba

Generálmajor Ing. **Miroslav Korba** (* 15. október 1963, Bardejov) je slovenský generál. V súčasnosti je pridelenec obrany na slovenskom veľvyslanectve vo Washingtone s pôsobnosťou pre USA a Kanadu. Od 15. septembra 2012 do 1. augusta 2017 pôsobil vo funkcii veliteľa Vzdušných síl OS SR. Do prvej generálskej hodnosti brigádny generál bol prezidentom Slovenskej republiky Ivanom Gašparovičom vymenovaný k 30. januáru 2013.

## Život a vzdelanie
Po absolvovaní Vojenského gymnázia Banská Bystrica v roku 1982 absolvoval Vysokú vojenskú leteckú školu Košice.

## Vojenská kariéra
### Začiatky
V roku 1986 sa stal starším pilotom roja lietadiel L-39 – PVOŠ v Brne, v roku 1989 učiteľom lietania výcvikovej letky L-39 v Piešťanoch. Od roku 1992 bol starším pilom Su-25 v Piešťanoch a Trenčíne.

### V Prešove
V roku 1993 sa stal kapitánom vrtuľníka Leteckej základne Prešov. Na tomto mieste pôsobil až do roku 2012. V roku 1995 sa stal dôstojníkom streleckej a taktickej prípravy. Od roku 1996 bol veliteľom roja, od 1999 veliteľ letky a od roku 2005 veliteľ krídla LZ Prešov a veliteľ letekej základne generálplukovníka Jána Ambruša Prešov. V roku 2009 sa stal veliteľom Vrtuľníkového krídla generálplukovníka Jána Ambruša Prešov.

### Veliteľ vzdušných síl OS SR
Vo funkcii veliteľa Vzdušných síl SR pôsobil od 15. septembra 2012 do 1. augusta 2017. Jeho predchodcom bol Martin Babiak. Pred prevzatím funkcie povedal, že „*bol by rád, keby sa podarilo zvýšiť schopnosť leteckej techniky na to, aby mohli plnohodnotne vykonávať aj letecký výcvik.*“ 19. apríla 2016 bol prezidentom Andrejom Kiskom povýšený do hodnosti generálmajor. Počas výmeny veliteľa v júli 2017 Korba poznamenal: „Keďže som stále aktívny pilot, na jednej strane je mi ľúto, že budem musieť ukončiť svoju vojenskú leteckú kariéru, no na strane druhej, mám nesmiernu radosť z toho, že moje očakávania sa plnia a vzdušné sily sa začali prezbrojovať na novú leteckú techniku, ktorá výrazne pozdvihne kvalitatívnu úroveň spôsobilostí jednotiek vzdušných síl“.

### Vojenská diplomacia
Genmjr. Korba je pridelencom obrany pre USA a Kanadu na veľvyslanectve SR vo Washingtone, D.C.

## Referencie

## Externé odkazy
* Životopis Miroslava Korbu 

Kategória:Osobnosti z Bardejova
Kategória:Príslušníci Ozbrojených síl Slovenskej republiky
Kategória:Absolventi Vysokej vojenskej leteckej školy Košice
Kategória:Slovenskí generáli
Kategória:Slovenskí letci
Kategória:Slovenskí vojenskí diplomati
Kategória:Velitelia Vrtuľníkového krídla generálplukovníka Jána Ambruša
Kategória:Velitelia Vzdušných síl Slovenskej republiky
Pod Smrkem

**Pod Smrkem** je prírodná pamiatka ev. č. 2492, ktorá sa nachádza v okrese Liberec južne od Nového Mesta pod Smrkem. Správa Chránená krajinná oblasť Jizerské hory.

## Ochrana
Predmetomom ochrany je zvyšok jedľobukového lesa. Oblasťou preteká Ztracený potok, ktorý sa neskôr vlieva do Lomnice.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Liberec

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Výnos Ministerstva kultúry ČSR o zriadení chráneného územia

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Liberec
Kategória:Chránená krajinná oblasť Jizerské hory
Kategória:Lesy v Česku
Kategória:Ludvíkov pod Smrkem
Lomnice (prítok Smědej)

**Lomnice** je riečka vo Frýdlantskej pahorkatine v okrese Liberec na severe Česka. Celý tok dosahuje dĺžku 16,1 km.

## Priebeh toku
Pramení v nadmorskej výške 1 070 m pod vrcholom Smrku, teda najvyšším vrchom českej časti Jizerských hôr. Odtiaľ veľkým spádom tečú jej vody severným smerom údolím medzi Měděncom a Rapickou horou, potom sa stáča na západ, preteká prírodným parkom Peklo a v Raspenave sa v mieste s nadmorskou výškou 323 m sprava vlieva do Smědej.

## Významnejšie prítoky
* Novoměstský potok (ľavostranný prítok)
* Ztracený potok (ľavostranný prítok)
* Ludvíkovský potok (ľavostranný prítok)
* Přebytecký potok (ľavostranný prítok)

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rieky v Česku
Kategória:Rieky v Jizerských horách
Kategória:Prírodný park Peklo
Kategória:Povodie Smědej
Kategória:Nové Město pod Smrkem
Kategória:Krásný Les (okres Liberec)
Kategória:Raspenava
Imrich Lichtenfeld

náhľad|Socha Imricha Lichtenfelda v Bratislave na námestí Franza Xavera Messerschmidta.
**Imrich** „**Imi**“ **Lichtenfeld** (* 26. máj 1910, Budapešť, Rakúsko-Uhorsko† 9. január 1998, Netanya, Izrael) bol pôvodom maďarský žid, neskôr známy ako izraelský cvičiteľ a zakladateľ bojového umenia a systému sebaobrany Krav maga (doslova z hebrejského boj zblízka). Bol taktiež známy pod menom **Imi Sde-Or**, hebrejský doslovný preklad jeho (nemeckého) priezviska, (kalk).

## Životopis
Lichtenfeld sa narodil 26. mája 1910, v Budapešti za čias Rakúsko-Uhorska do židovskej rodiny. Detstvo a dospievanie prežil v Bratislave. Jeho otec, Samuel Lichtenfeld, bol inšpektorom aj vrchným inšpektorom "pozsonyskej" polície a bývalým cirkusovým akrobatom. Bol spoluzakladateľom prvého ťažkoatletického klubu Herkules a činovníkom židovského športového klubu Makabea Bratislava. Imrich Lichtenfeld trénoval v Herkulese kde aj jeho otec vyučoval sebaobranu. V Bratislave rodina žila v dome na Laurinskej, ktorý už neexistuje a na jeho mieste je dnes Divadlo Pavla Országha Hviezdoslava.

Lichtenfeld bol už od mladosti úspešný boxer, zápasník, a gymnasta. Súťažil na národných aj medzinárodných podujatiach a bol šampiónom a členom Slovenského národného zápasníckeho tímu. V roku 1928 zvíťazil na slovenskom šampionáte v zápasení, v kategórií mládeže, a v roku 1929 v kategórií dospelých na šampionáte v ľahkej a strednej váhe. V ten istý rok taktiež získal víťazstvo na národnom šampionáte v boxe a medzinárodnom šampionáte v gymnastike.

## Vývoj Krav Maga
V prvej polovici 40tych rokov ohrozovali židov žijúcich v Bratislave antisemitské útoky. Spolu s ďalšími židovskými boxermi a zápasníkmi pomáhal Lichtenfeld v obrane ich židovskej komunity proti rasistickým skupinám. Hneď ako si uvedomil, že šport má málo spoločného so skutočným bojom, začal s vývojom systému techník pre praktickú sebaobranu v život-ohrozujúcich situáciách. Lichtenfeld v Krav maga zostavil súbor techník z viacerých bojových umení (Karate, Judo, Box...) a zjednodušil ich tak aby sa dali použiť v akejkoľvek situácii a boli postačujúce na rýchlu a účinnú sebaobranu a elimináciu protivníka. 

## Referencie

Kategória:Maďarskí boxeri
Kategória:Slovenskí boxeri
Kategória:Slovenskí gymnasti
Kategória:Slovenskí zápasníci
Kategória:Izraelské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Maďarské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Slovenské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Budapešti
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2013

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2013** boli v poradí 15. MS tejto vekovej kategórie. Konali sa od 18. do 28. apríla 2013 v ruskom Soči. Družstvá boli rozdelené do dvoch základných skupín po 5 tímov. Prví štyria z každej skupiny postúpili do play-off, poslední hrali o udržanie.

## Štadióny

## Základné skupiny

*Všetky časy sú miestne. (Moskovský čas – UTC+04:00)*

### Skupina A

|}

### Skupina B

|}

## O udržanie

 vyhralo 2 : 0 na zápasy a udržalo sa v najvyššej divízii.  zostúpilo do I. A divízie.

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o 3. miesto

### Finále

## Konečné poradie

## Nižšie divízie
### I. A divízia
Turnaj I. A divízie MS 2013 sa hral v Asiagu v Taliansku od 7. do 13. apríla 2013.Dánsky brankár George Sørensen v zápase proti Francúzsku strelil gól a stal sa iba druhým brankárom, ktorý dal gól na podujatí IIHF.

|

|}

### I. B divízia
Turnaj I. B divízie MS 2013 sa hral v Tychách v Poľsku od 14. do 20. apríla 2013.

|

|}

### II. A divízia
Turnaj II. A divízie MS 2013 sa hral v Tallinne v Estónsku od 31. marca do 6. apríla 2013.

|

|}

### II. B divízia
Turnaj II. B divízie MS 2013 sa hral v Belehrade v Srbsku od 9. do 15. marca 2013.

|

|}

### III. A divízia
Turnaj III. A divízie MS 2013 sa hral v Tchaj-peji na Taiwane od 11. do 16. marca 2013.

|

|}

### III. B divízia
Turnaj III. B divízie MS 2013 sa hral v İzmite v Turecku od 7. do 10. februára 2013.

|

|}

## Referencie

Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov
Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2013
Kategória:Ľadový hokej v 2013
Kategória:Ľadový hokej v Rusku
Kategória:Šport v Asiagu
Camino Real de Tierra Adentro

**Camino Real de Tierra Adentro** (voľný slovensky preklad *Kráľovská vnútrozemská cesta*) bola obchodná cesta dlhá vyše 2 500 km tiahnuca sa zo Ciudad de México do Santa Fé. Prechádzala cez mexické štáty Mexiko, Querétaro, Guanajuato, Jalisco, San Luis Potosí, Aguascalientes, Zacatecas, Durango a Chihuahua, ďalej potom Texas a Nové Mexiko v USA. 

## História
Krátko po dobytí Tenochtitlánu začali španielski conquistadori podnikať prvé výpravy z Ciudad de México za účelom rozšírenia novo nadobudnutého panstva a zabezpečenia väčších zdrojov bohatstva pre španielsku korunu. Zo začiatku prieskumníci využívali systém ciest pôvodných indiánskych národov, ktoré boli využívané pre výmenu tovaru medzi mezoamerickými kultúrami (centrálne a južné Mexiko) a pueblovými indiánmi (sever Mexika a juhozápad USA). Na konci 16. storočia sa severná cesta ustálila a dostala názov Camino Real de Tierra Adentro. V koloniálnom období neslúžila len pre transport tovaru a materiálu (predovšetkým striebro z baní v Guanajuate, Zacatecas a San Luis Potosí), využívali ju aj misionári a noví osadníci.

## UNESCO
V roku 2010 bola časť Kráľovskej vnútrozemské cesty zapísaná na zoznam Svetového dedičstva UNESCO. Pod spoločným zápisom figuruje 55 rôznych lokalít rozmiestnených po celej trase na mexickom území. Jedná sa o historické centrá miest, kláštory, kostoly, školy, celé obce, kratšie úseky chodníkov, mosty, haciendy a ďalšie. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* **Úsek v USA:** 
* **Úsek v Mexiku:** 

## Zdroj

Kategória:Historické cesty
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
San Miguel de Allende

**San Miguel de Allende** je mexické mesto v centrálnej časti krajiny v štáte Guanajuato. Nachádza sa približne 270 km severozápadne od Ciudad de México v nadmorskej výške 1870 metrov nad morom. Tunajšie priaznivé podnebie, termálne, pramene a zachovalá architektúra sú jedným z dôvodov, prečo od 50. rokov 20. storočia je San Miguel turistickým strediskom.
V roku 2010 tu žilo 69 811 obyvateľov.

Od roku 2008 je historické centrum zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.

Mesto bolo založené v roku 1542 pod názvom San Miguel el Grande. Prívlastok *de Allende* dostalo až v roku 1826 na počesť Ignacia Allendeho, jednej z významných osobností mexickej vojny za nezávislosť.
V ranom koloniálnom období slúžilo mesto ako ochranný bod na jednej z najstarších kráľovských ciest, ktorá vychádzala zo Ciudad de México a viedla severným smerom do dnešného juhozápadu USA (tzv. Camino Real de Tierra Adentro). Mestská architektúra a urbanizmus unikátnym spôsobom spájajú vtedajšu európsku (španielsku), kreolskú a pôvodnú mezoamerickú kultúru a umenie v Novom Španielsku. Väčšina budov v historickom centre pochádza z obdobia baroka.

## Fotogaléria

File:Iglesia de San Miguel de Allende.JPG|kostol
File:CourtyardAllende2.JPG|nádvorie Allendovho domu
File:FacadePalMunSMA.JPG|stará radnica
File:MaciasStreetSMAllende.JPG|ulica v historickom centre


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie von San Miguel de Allende  
* San Miguel Magazine  

## Zdroj

Kategória:Mestá v Mexiku
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
Kostol najsvätejšieho mena Ježišovho (Atotonilco)

**Kostol najsvätejšieho mena Ježišovho** v Atotonilco () je jedinečný rímskokatolícky barokový kostol.

V roku 1994 bol zapísaný na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.

Nachádza sa v mexickom štáte Guanajuato približne 11 km severne od mesta San Miguel de Allende, ktorého historické jadro je pod spoločným zápisom s touto stavbou taktiež kultúrnym dedičstvom UNESCO.

Vznikol v 18. storočí. Jeho architektúra unikátnym spôsobom spája vtedajšiu európsku (španielsku), kreolskú a pôvodnú mezoamerickú kultúru a umenie v Novom Španielsku. Interiér chrámu v priebehu 20. storočia vyzdobil muralista Miguel Antonio Martínez de Pocasangre.

## Fotogaléria

File:Santuario Atotonilco.jpg|exteriér chrámu
File:Atotonilco holy sepulchre.jpg|hlavná chrámová loď a oltár
File:CeilingAtotonilco5.JPG|muralistická výzdoba stropu


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* El Clima.com
* De paseo.com 
* Atotonilco el Viejo 

## Zdroj

Kategória:Kostoly v Mexiku
Kategória:Kostoly zasvätené Ježišovi Kristovi
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
Morelia

**Morelia** je hlavné mesto štátu Michoacán. Mesto sa nachádza v údolí Guayangareo v centrálnej časti Mexika. 

Morelia je najväčším a najľudnatejším mestom Michoacanu, patrí medzi 20 najväčších mexických miest. Podľa údajov zo sčítania obyvateľstva tu v roku 2010 žilo 597 511 osôb, v celej metropolitnej oblasti Morelia potom 806 822 obyvateľov. Ako hlavné mesto Michoacanu predstavuje Morelia aj jeho kultúrne, politické, ekonomické a spoločenské centrum. Je tiež sídlom jednej z 18 mexických arcidiecéz rímskokatolíckej cirkvi.

## Dejiny
Mesto bolo založené v roku 1541 na pokyn prvého vicekráľa v Novom Španielsku Antonia de Mendoza. V predkolumbovskom období sa miesto nazývalo *Guayangareo*, v prvých rokoch európskej kolonizácie dostalo názov *Ciudad de Mechuacán*, ale už v roku 1545 bolo premenované na *Valladolid* podľa rovnomenného španielskeho mesta. Názov *Morelia* dostalo mesto až v roku 1828 po jednom z vodcov mexickej vojny za nezávislosť a tunajšom rodákovi José María Morelosovi.

Od roku 1991 je historické centrum zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO. Vystavané v 16. storočí je ukážkovým príkladom španielskej renesančnej architektúry obohatenej o prvky pôvodného mezoamerického umenia. Táto zástavba bola následne doplnená o stavby v barokovom či neoklasicistickom štýle.

## Osobnosti mesta
* Agustín de Iturbide (* 1783 - † 1824), vojak a politik
* Felipe Calderón (* 1962), bývalý mexický prezident

## Fotogaléria

Súbor:CatedralDeMorelia.jpg|katedrála
Súbor:Morelia4.jpg|akvadukt 
Súbor:Morelia - Antiguo Palacio de Justicia.jpg|bývalý súdny palác
Súbor:Morelia casa natal de Morelos.JPG|Morelosov rodný dom 
Súbor:Patio del Centro Cultural Clavijero 344.jpg|kultúrne centrum Clavijero
Súbor:Museo Regional Michoacano 035.jpg|regionálne múzeum Michoacánu
Súbor:Morelos Estatua.jpg|Morelosova socha


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj


Kategória:Mestá v Mexiku
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
Timareta z Élidy

**Timareta** (*Timareta*) bola olympijská víťazka v synóride v roku 84 pred Kr.

Timareta, dcéra Filista z Élidy, bola spoločne so svojim synom Filistom na 174. olympijských hrách korunovaná olivovým vencom za víťazstvo v synóride (v pretekoch na voze s dvojzáprahom). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 93. hrách v roku 408 pred Kr. Ženy boli vylúčené z účasti na olympijských hrách pokiaľ sa to týkalo atletických disciplín. V jazdeckých disciplínach to však bolo iné. Tam si olympijský veniec odniesol vždy majiteľ koňa alebo záprahu (v tomto prípade majitelia), a preto nebolo prekážkou, aby tým majiteľom bola aj žena. Vozataj, ktorý pretekal, ostával zväčša anonymný.
 
Záznam o olympijskom víťazstve Timarety je uvedený na kamennom podstavci objavenom severozápadne od olympijského Pelopiona. Je to jeden z nápisov (*IvO 198 až  IvO 206*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na spoločnom podstavci (nezachovaného sochárskeho diela) detí a  vnukov élidského chovateľa koní Filista (Timareta, Filistos, Strogién, Télemachos, Praxagoras, Theodota a Filonikos), ktorí dosiahli olympijské víťazstvá v jazdeckých disciplínach v rokoch 84 až 76 pred Kr.
       
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Starovekí športovci z Élidy
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v synóride
Eric Heiden

**Eric Arthur Heiden** (* 14. jún 1958, Madison, Wisconsin, USA) je bývalý americký rýchlokorčuliar a cyklista.

## Životopis
V roku 1975 sa prvýkrát zúčastnil na majstrovstvách sveta juniorov, na ktorom skončil na desiatom mieste, o rok neskôr už získal striebornú medailu. Na olympiáde v roku 1976 skončil ešte bez medaily.

V rokoch 19771979 úplne ovládol svetové rýchlokorčuliarske šampionáty, v rokoch 1977 a 1978 vyhral viacbojárske, šprintérske i juniorské majstrovstvá a v roku 1979 viacbojársky a šprintérsky šampionát. Záverečným a konečným vrcholom jeho kariéry bola sezóna 1979/1980 v ktorej zvíťazil na majstrovstvách sveta v šprinte, na majstrovstvách sveta vo viacboji získal striebro a v ktorej predovšetkým vybojoval na olympiáde v roku 1980 zlaté medaily vo všetkých piatich disciplínach 500 m, 1000 m, 1500 m, 5000 ma 10 000 m, čo sa nikdy žiadnemu inému rýchlokorčuliari v histórii nepodarilo. S piatimi zlatými je najúspešnejším športovcom jedného ročníka zimných olympijských hier.

Po ukončení rýchlokorčuliarskej kariéry začal pretekať ako profesionálny cyklista, zúčastnil sa aj pretekov Giro d’Italia 1985 a Tour de France 1986. Vyštudoval Leland Stanford Junior University, pracuje ako ortopéd a venuje sa športovému lekárstvu.

Jeho sestra Beth je tiež bývalou rýchlokorčuliarkou a cyklistkou.

V rokoch 1977, 1978, 1979 a 1980 dostal cenu Oscara Mathisena a je jediným pretekárom, ktorý toto rýchlokorčuliarske ocenenie získal štyrikrát.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Eric Heiden at SpeedSkatingStats.com
* PB's and a link to all his International Championships 
* Eric Heiden's U.S. Olympic Team bio 
* Eric Heiden interview on 25th anniversary of Olympic heroics
* IOC 1980 Winter Olympics
* Current skaters comment on Heiden's legacy
* Race-by-race analysis by Heiden
* Scientific approach to find the best skater of all times, University of Groningen, The Netherlands (Dutch)
* Book Review of ''Faster, Better, Stronger'' at Letters on Pages

## Zdroj

Kategória:Rýchlokorčuliari USA
Kategória:Cyklisti USA
Kategória:Olympijskí víťazi USA
Kategória:Olympijskí víťazi v rýchlokorčuľovaní
Kategória:Absolventi Stanford University
Kategória:Osobnosti z Madisonu (Wisconsin)
Chris Noth

**Christopher David Noth** (* 13. november 1954, Madison, Wisconsin, USA) je americký herec.

## Životopis
Potom, čo detstvo strávil v Európe, študoval na Yale University v New Haven v Connecticute.

Svoju kariéru zahájil začiatkom osemdesiatych rokov; najúspešnejšou rolou bol pán Božský v seriáli *[[Sex v meste]]*. Hral tiež vo filmových projektoch inšpirovaných týmto seriálom *Sex v meste* (2008) a *Sex v meste 2* (2010). Ďalej hral napríklad v seriáli *[[Zákon a poriadok]]* a v roku 2013 v biografickej snímke *Lovelace*.

Od roku 2012 je jeho manželkou herečka Tara Lynn Wilson.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Absolventi Yale University
Kategória:Osobnosti z Madisonu (Wisconsin)
Kategória:Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Kategória:Osobnosti USA írskeho pôvodu
Quarré

**Quarré** je prírodná pamiatka ev. č. 3382 neďaleko obce Bílý Potok v okrese Liberec. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Jizerské hory.

## Ochrana
Predmetom ochrany je vrchovisko náhorného typu s charakteristickou kvetenou vzácnych a ohrozených druhov rastlín.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Liberec

## Externé odkazy
* Nariadenie Správy CHKO Jizerské hory o zriadení chráneného územia

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Liberec
Kategória:Chránená krajinná oblasť Jizerské hory
Kategória:Bílý Potok
Te Wahipounamu

**Te Wahipounamu** (maorsky "miesto zeleného kameňa") je prírodná rezervácia ležiaca v juhozápadnom cípe Južného ostrova Nového Zélandu. Miesto objavil Európan Abel Janszoon Tasman v roku 1642. Nasledujúce roky bola táto oblasť cieľom lovcov, ktorí zdecimovali tunajšiu populáciu tuleňov.

Oblasť sa nachádza na juhozápade Nového Zélandu v pohorí Južných Álp a zahŕňa štyridsať prírodných rezervácií o súhrnnej rozlohe 26 000 km² (z toho 4 národné parky: Aoraki/Mount Cook, Westland, Mount Aspiring a Fiordland). Te Wahipounamu patrí medzi najvlhkejšie časti sveta s priemernými ročnými zrážkami okolo 10 000 mm. Vegetácia je v tejto oblasti veľmi rôznorodá vďaka prírodným a klimatickým podmienkam.

V roku 1990 bolo Te Wahipounamu zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Fotogaléria

Franz josef Glacier LC0250.jpg|Westland
Milford Sound 02.jpg|Fiordland
Aoraki-Mount Cook from Hooker Valley.jpg|Cookov vrch
Matukituki valley.jpg|Mount Aspiring


## Iné projekty

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva na Novom Zélande
Kategória:Geografia Nového Zélandu
Kategória:Chránené územia na Novom Zélande
GeoServer

**GeoServer** je v informačných technológiách voľne šíriteľný softvér napísaný v jazyku Java, špeciálne navrhnutý pre tvorbu aplikácií a služieb distribujúcich geografické informácie (GIS). Podporuje služby WMS, WFS, WFS-T. S využitím tohto programu sa možno stretnúť vo viacerých záverečných prácach a štúdiách pre vytváranie nekomerčných webových mapových služieb. Väčšinou je využívaný na tvorbu WMS služieb.

Základom je využívanie otvorených štandardov, spočiatku bol GeoServer vyvíjaný ako nástroj v rámci projektu TOPP. V rovnakom období vyvíja organizácia OGC protokol WFS pre zdieľanie priestorových informácií prostredníctvom webu. OGC do štandardov prevzalo definíciu značkovacieho jazyka špeciálneho formátu - GML. Dnes už GeoServer funguje ako samostatný projekt. Dokáže prijímať aj čítať informácie z rôznych zdrojov a formátov. Tak isto je možná distribúcia v rôznych značkovacích jazykoch. Potrebná dokumentácia pre prácu s programom je dostupná na webovej stránke projektu.

GeoServer bol vyvinutý, aby umožnil jednoduchý spôsob pripojenia existujúcich geografických informácií do virtuálneho glóbusu, ako je Google Earth a NASA World Wind, ako aj webových máp OpenLayers, Google Maps alebo Bing Maps.

## Referencie

## Zdroje
* www.geoserver.org
* http://www.opengeospatial.org/standards/wfs
* http://www.opengeospatial.org

Kategória:Geografické informačné systémy
Geography Markup Language

**Geography Markup Language** (GML) je spôsob vyjadrovania odvodený od XML, definovaný zoskupením OGC (Open Geospatial Consorcium), ktoré združuje používateľov a tvorcov geografických a iných informačných systémov. V širšom ponímaní je to otvorený formát značkovacieho jazyka pre výmenu dát priestorového charakteru prostredníctvom internetu. Štruktúra jazyka umožňuje spracúvať nielen priestorové dáta, vektorové údaje, ale aj kvalitatívne hodnoty. Bol vybraný na naplnenie cieľov smernice INSPIRE ako vhodný jazyk pre zápis štruktúr, v akých majú byť spracúvané, ukladané a vyhľadávané priestorové informácie. Okrem iného sa GML využíva ako výmenný formát pri INSPIRE sťahovacích službách.

## Zdroje
* http://www.opengeospatial.org
* http://www.opengeospatial.org/standards/gml
* http://inspire.ec.europa.eu

Kategória:Súborové formáty
Kategória:ISO štandardy
Contextual Query Language

**Contextual Query Language** je forma vyjadrovania vytvorená pod záštitou OGC ako dopytovací jazyk. Je špeciálne určený pre katalóg sieťových služieb (Web services). CQL je vytváraný tak, aby bol čitateľnejší a jednoduchší pre manuálne vpisovanie obsahu. Má aj určité obmedzenia, ako napríklad kódovanie identifikačných filtrov (ID filtre). Pri tomto úkone vyžaduje dva atribúty, ktoré budú porovnávané. Z dôvodu tohto obmedzenia GeoServer poskytuje rozšírené verzie vyjadrovacieho jazyka pod skratkami ECQL alebo OCQL. Využitie vyjadrovania a zjednodušovania nachádzame hlavne pri tvorbe WMS a WFS služieb.

## Zdroje
* http://www.loc.gov/standards/sru/cql/
* 

Kategória:Informatika
Web Feature Service

**Web Feature Service** je štandard popísaný v ISO norme 19142 http://www.iso.org/iso/iso_catalogue/catalogue_tc/catalogue_detail.htm?csnumber=42136. Získava priestorové dáta vo forme geoprvkov, teda vo vektorovom formáte (čiary, body, polygóny). Minimálna požiadavka na geoprvok je geometria. Služba sa špecializuje na prvky architektúry klient/server. Definuje prístup a modifikáciu dát s využitím protokolu HTTP (Hypertextový prenosový protokol). Prvky už nie sú definované len pomocou XML, ale aj pomocou GML. Prioritné je poskytnutie aktuálnych vektorových dát. Používateľ má možnosť pracovať s dátami z rôznych zdrojov s využitím textových protokolov vo formáte GML. Podrobnú špecifikáciu služby udržiava organizácia OGC. Toto konzorcium už vydalo viacero verzií služby (1.1.0, 1.2.0). Pre iniciatívu INSPIRE je využívaná štandardizácia č. 2.0. Základom služby sú operácie vytvárania, aktualizácie, mazania, uzamykania, dopytu geografických prvkov, nie celých mapových dlaždíc (rozdiel oproti WMS). Požiadavka na Web Feature server pozostáva z dopytu a transformácie, ktoré sú aplikované v dátových skladoch. Dátový sklad musí podporovať službu WFS.

WFS služby vykonáva požiadavku, na ktorú odpoveď posiela v dokumente formátu GML. Výhodami služby sú využitie pre sofistikované operácie a modelovanie priestorových štruktúr. Ďalším pozitívom je spomínané definované rozhranie pre prístup ku geoprvku s využitím protokolu HTTP. To umožňuje spracovať údaje z rôznych zdrojov.

## Operácie podporované WFS podľa štandardu OGC
* *GetCapabilities* – služby popisuje svoje funkcie (typy geoprvkov, podporované operácie)
* *DescribeFeatureType* – pre popísanie typu geoprvku
* *GetFeature* – pre získanie informácie o prvku (geometria a podobne), môžeme definovať filter pre výber prvkov alebo informácií, ktoré služba zobrazí
* *Transaction* – vykonanie modifikácie prvku (pridanie, odstránenie, aktualizácia, ...)
* *LockFeature* – uzamknutie ľubovoľného počtu prvkov, kým prebieha ich spracovanie transakcia a podobne 

## Druhy WFS serverov
* *Basic web feature server* – s povinnými operáciami GetFeatureType, GetCapabilities, GetFeature (určený na čítanie)  
* *Transaction Web feature server* – okrem rovnakých operácií ako Basic WFS podporuje aj modifikáciu prvkov (EN: Translaction) a voliteľné operácie spolu s uzamknutím geoprvkov (EN: LockFeature).

## Zdroj
* http://www.iso.org/iso/iso_catalogue/catalogue_tc/catalogue_detail.htm?csnumber=42136
* http://www.opengeospatial.org/search/node/WFS

Kategória:Geografické informačné systémy
Kategória:ISO štandardy
Walter Kohn

**Walter Kohn** (* 9. marec 1923, Viedeň, Rakúsko – † 19. apríl 2016, Santa Barbara, Kalifornia, USA) bol americký chemik rakúskeho pôvodu.

## Životopis
Ako dieťa unikol pred nacistami z Rakúska v známom transporte detí do Anglicka, ale jeho rodičia zahynuli. Roku 1940 bol evakuovaný do Kanady, kde vyštudoval na University of Toronto fyziku a matematiku. Doktorát z fyziky získal roku 1948 na Harvarde.

V päťdesiatych rokoch pôsobil na Carnegie-Mellonovej univerzite a roku 1957 prijal občianstvo USA. Roku 1960 prešiel ako profesor fyziky na novo založenú Kalifornskú univerzitu v San Diegu, kde zostal do roku 1979. Potom sa stal prvým riaditeľom Kavliho inštitútu teoretickej fyziky v Santa Barbare. Roku 1984 prijal pozíciu profesora fyziky na Kalifornskej univerzite v Santa Barbare, kde pôsobil ako emeritný profesor.

V roku 1998 získal Nobelovu cenu za chémiu spolu s Johnom. A. Poplom za objavy, ktoré pomáhajú odhaliť tajomstvo obostierajúce štruktúru hmoty,, konkrétne za formuláciu a rozvoj teórie funkcionálu hustoty.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Walter Kohn na University of California 
* Biografia 

## Zdroj

Kategória:Fyzici USA
Kategória:Chemici USA
Kategória:Fyzici židovského pôvodu
Kategória:Chemici židovského pôvodu
Kategória:Vysokoškolskí pedagógovia USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositelia National Medal of Science
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Kategória:Preživší holokaust
Kategória:Absolventi University of Toronto
Kategória:Absolventi Harvard University
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Ruskej akadémie vied
Kategória:Zahraniční členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Osobnosti z Viedne
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Viedenskej univerzity
Anatolij Stepanovič Ďatlov

**Anatolij Stepanovič Ďatlov** (; * 3. marec 1931, Krasnojarský kraj, Rusko† 13. december 1995) bol sovietsky technik, zástupca hlavného inžiniera Černobyľskej atómovej elektrárne Vladimíra Iľjiča Lenina a riadil experiment, pri ktorom došlo k Černobyľskej havárii.

26. apríla 1986 riadil test na reaktore č. 4 atómovej elektrárne, pri ktorom sa stala najhoršia nehoda v dejinách atómových elektrární na svete. Popis jeho verzie udalostí sa rozchádza s popisom verzie iných svedkov. Až do svojej smrti tvrdil, že pri experimente neporušil nijaké bezpečnostné predpisy. Podľa vlastných slov ľutoval iba jediné rozhodnutie, ktorú v noci počas havárie urobil – keď poslal dvoch mladých stážistov, aby ručne vsunuli riadiace tyče do reaktora. Krátko na to si však uvedomil, že to bolo nerozumné, keďže tyče nezasunulo do reaktora ani núdzové vypnutie tlačidlom AZ-5, ani sa tam nezasunuli vlastnou gravitáciou. Chcel zavolať týchto pracovníkov späť, ale už bolo neskoro. Stážisti sa snažili vyplniť rozkaz a pozreli sa priamo do roztrhnutého reaktora, pričom dostali smrteľnú dávku ožiarenia.

Podľa iných verzií udalostí však Ďatlov nútil pracovníkov zmeny, ktorá vykonávala experiment, urobiť kroky, ktoré boli proti bezpečnostným predpisom a proti ktorým sami protestovali. Na pracovníkov bol hrubý.

V roku 1987 bol uznaný vinným za „závažné zlyhanie pri riadení zariadení s možnosťou výbuchu“ a bol odsúdený na 10 rokov vo väzení. Po piatich rokoch bol z väzenia prepustený. Napísal knihu, v ktorej namiesto personálu viní za nehodu zlú konštrukciu elektrárne. Snažil sa očistiť nielen svoje meno, ale aj meno svojich kolegov, ktorí reaktor v čase nehody ovládali.

Počas nehody bol vystavený dávke radiácie 390&nbsp;rem (3.9&nbsp;Sv). Na rozdiel od mnohých iných pracovníkov, ktorí boli v tú noc v 4. bloku, sa z akútnej choroby z ožiarenia zotavil. Zomrel na infarkt v roku 1995 vo veku 64 rokov. Podľa iného zdroja bola príčinou jeho smrti rakovina.

## Referencie


Kategória:Sovietski technici
Kategória:Osobnosti Černobyľskej havárie
Filistos (syn Antifana)

**Filistos** (*Timareta*) bol olympijský víťaz v synóride v roku 84 pred Kr.

Filistos, syn Antifana a Timarety z Élidy, zdielal olympijské víťazstvo so svojou matkou na 174. hrách v synóride (v pretekoch na voze s dvojzáprahom). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 93. hrách v roku 408 pred Kr. V jazdeckých disciplínach na hrách súťažil vždy majiteľ koňa alebo záprahu (v tomto prípade majitelia), a preto nebolo prekážkou, aby tým majiteľom bola aj žena. Vozataj, ktorý pretekal, ostával zväčša anonymný.
 
Záznam o olympijskom víťazstve Filista je uvedený na kamennom podstavci objavenom severozápadne od olympijského Pelopiona. Je to jeden z nápisov (*IvO 198 až  IvO 206*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na spoločnom podstavci (nezachovaného sochárskeho diela) detí a  vnukov élidského chovateľa koní Filista (Filistos, Timareta, Strogién, Télemachos, Praxagoras, Theodota a Filonikos), ktorí dosiahli olympijské víťazstvá v jazdeckých disciplínach v rokoch 84 až 76 pred Kr.
       
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v synóride
Kategória:Starovekí športovci z Élidy
Kamenný vrch (Frýdlantská pahorkatina)

**Kamenný Vrch** je kopec o nadmorskej výške 443,6 metrov vo Frýdlantskej pahorkatine nad obcou Horní Řasnice. V roku 1991 bol vyhlásený prírodnou pamiatkou kvôli ochrane lesnej pôdy s matečným komplexom mravcov druhu Formica polyctena. Chránené územie má plochu 30,11 ha. Kopec sa dvíha na jednej strane z bývalej pieskovne, kde sa darí vysádzať na Frýdlantsko ojedinelý borovicový les.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Liberec

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška Okresného úradu v Liberci o zriadení chráneného územia

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Liberec
Kategória:Frýdlantská pahorkatina
Kategória:Horní Řasnice
Kategória:Srbská
Kategória:Frýdlantsko
Antifanes

**Antifanes** alebo **Antifanés** (*Antifanes*, iný prepis: *Antifanés*, ) môže byť:
* grécky básnik z prelomu 5. a 4. stor. pred Kr. pozri Antifanes z Karistosu
* grécky komický básnik v 4. stor. pred Kr., pozri Antifanes (komický básnik)
* grécky spisovareľ v 4. stor. pred Kr., pozri Antifanes z Bergy
* grécky sochár z prelomu 5. a 4. stor. pred Kr., pozri Antifanes z Argosu
* grécky epigramatik v 1. stor. pred Kr. pozri Antifanes z Macedónie
* otec olympijského víťaza Filista, pozri Antifanes z Élidy
* grécky lekár v 2. stor., pozri Antifanes z Delosu

**Antiphanes** môže byť aj:
* rod kobyliek, pozri Antiphanes (rod)
Vlajka Protektorátu Čechy a Morava

[náhľad|Vlajka [Protektorát Čechy a Morava|Protektorátu Čechy a Morava]]

**Vlajka [[Protektorát Čechy a Morava|Protektorátu Čechy a Morava]]** bola obdĺžniková vlajka v pomere 2:3 rozdelená ofarbenými tromi vodorovnými pruhmi; zhora: biela, červená a modrá. Prijatá na základe zákona č. 222/1939 Sb. Farby vlajky vychádzajú zo štátnych farieb z roku 1920, ktoré odkazovali k panslavizmu. Farby biela a červená sú tradičné farby Čiech, zatiaľ čo modrá farba bola prevzatá z erbu Moravy.

## Zdroj

Kategória:Vlajky zaniknutých štátov
Mláčik

**Mláčik** je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Poľana.

Nachádza sa v katastrálnom území obcí Železná Breznica a Sliač v okrese Zvolen v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1982 na rozlohe 147,2 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany sú: *Zachované spoločenstvá jedľovo-bukového lesného vegetačného stupňa s porastmi jelše a výskytom ďalších fytocenologicky významných druhov rastlín na vedeckovýskumné a kultúrno-výchovné ciele.*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Chránené územia, štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné rezervácie v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Zvolen
Kategória:Železná Breznica
Kategória:Sliač
Boky

**Boky** sú národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Poľana. 

Nachádza sa v katastrálnom území obcí Budča a Tŕnie v okrese Zvolen v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1964 na rozlohe 176,49 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: *Jedna z najsevernejších lokalít xerotermných rastlinných a živočíšnych druhov s výskytom zaujímavých geologických výtvorov. Chránené územoie je využité ako vedecký objekt TU vo Zvolene pre fyto- a zoogeografické štúdium.*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Chránené územia, štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné rezervácie v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Zvolen
Kategória:Budča
Kategória:Tŕnie
Bílé kameny

**Bílé kameny**, nazývané tiež **Sloní kameny** (), sú izolovaná, morfologicky výrazná skupina asi 20 m vysokých skál. Prírodná pamiatka Bílé kameny sa nachádza 1 km severne od obce Jítrava na úpätí vrchu Vysoká v Libereckom kraji.

## Popis
Vďaka prímesi kaolinitu majú pieskovcové skaly nápadne bielu farbu a oblé tvary, čím pripomínajú chrbty obrích, oddychujúcich slonov. Preto sú tieto skaly niekedy označované aj ako *Slonie skaly*. Táto ukážka zvetrávania kriedových turónských pieskovcov je od roku 1955 štátom chránená ako prírodná pamiatka ev. č. 2414 v okrese Liberec pod správou CHKO Lužické hory. Chránené územie, ležiace v katastri obce Jítrava, má výmeru 0,661 ha.

Skaly sú tvorené šikmo sklonenými vrstvami svetlých vrchnokriedových pieskovcov naklonených v treťohorách vďaka tektonickým pohybom na Lužickom zlome. Počas nasledujúcej erózie dochádzalo k postupnému obrusovaniu skál a rozširovaniu puklín. Dnes tak je útvar rozdelený trojicou zvislých puklín (voštín) na niekoľko malých blokov tvoriacich tak neveľké skalné mesto. Pieskovec má vo vrchnej časti skál výraznú prímes kaolinitu, ktorý dáva skalám charakteristické biele zafarbenie a oblé tvary. Spodné časti skál sú tvorené menej kaolinickým materiálom a je na nich viditeľná vyvinutá vrstevnatosť so šikmým sklonom vrstiev. V skalách vznikli eróziou oválne dutiny a jaskyne, z ktorých najväčšia je asi 6 m dlhá. V jednej zo skál vznikol eróziou tiež 4 m dlhý skalný tunel.

## Dostupnosť
Prírodná pamiatka, už z diaľky dobre viditeľná, leží na okraji lesa asi 750 metrov severne od cesty I/13 DěčínLiberec. Pri odbočke ku skalám je autobusová zastávka *Rynoltice, Jítrava, hl. silnice*. Okolo skál vedie červeno značená turistická cesta a náučný chodník "Lužické a Žitavské hory", neskôr nahradená novým chodníkom označeným *[[Mezinárodní naučná stezka Lužické a Žitavské hory]]*. 


PP Bílé kameny.jpg|Skalní tunelík v jednej zo skál
PP Bílé kameny2.jpg|PP Bílé kameny
PP Bílé kameny3.jpg|PP Bílé kameny - pohľad od juhu


## Referencie


## Pozri aj
* CHKO Lužické hory
* Zoznam chránených území v okrese Liberec
* Pieskovec

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Biele kamene na serveri ''Lužické hory''
* Informácie o prírodnej pamiatke na stránkach Libereckého kraja 

## Literatúra
* KÜHN, Petr. *Geologické zaujímavosti Libereckého kraja*. Liberec: Liberecký kraj, 2006, 120 s.

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Liberec
Kategória:Skalné útvary v Česku
Kategória:Ještědsko-kozákovský hřbet
Kategória:Chránená krajinná oblasť Lužické hory
Kategória:Rynoltice
Kategória:Geologické lokality v Česku
Ponická dúbrava

**Ponická dúbrava** je národná prírodná rezervácia, ktorú spravuje CHKO Poľana.

Nachádza sa v okrese Banská Bystrica v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené a novelizované v rokoch 1895, 1933 a 1983 na rozlohe 13,3400 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

Predmetom ochrany je: *Chránené územie je zriadené na ochranu zachovalých prirodzených spoločenstiev kyslých dubových bučín na kremencoch na vedecko-výskumné ciele.*

Spolu s národnou prírodnou rezerváciou Príboj bola Ponická dúbrava vyhlásená už v roku 1895 budapeštianskym Ministerstvom orby.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné rezervácie v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Banská Bystrica
Kategória:Poniky