Dom Klianti

**Dom Klianti**, alebo **Kliantiho dom** (), známy aj ako **Dom Georgiho Kliantiho** () je obrodenecký meštiansky dom v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu. Patrí medzi kultúrne pamiatky v Plovdive, ktoré boli vybrané pre digitalizáciu v rámci projektu, ktorý bol spolufinancovaný Európskou úniou.

## Lokalita
Dom Klianti leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „Todor Samodumov“ (, doslova *ulica Todora Samodumova*) č. 3 vo vrcholovej časti pahorku Džambaz tepe v susedstve budov Ritorovho domu, Lamartinovho domu, Antovovho domu a Žltej školy, ktoré sú všetky kultúrnymi pamiatkami národného významu a s ktorými tvorí unikátny architektonický ansábel. 

## Dejiny
S výstavbou budovy sa začalo v strede 18. storočia, čo z domu robí jeden z najstarších domov z obdobia bulharského národného obrodenia nielen v rámci architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv, ale aj v rámci celého Bulharska. V priebehu výstavby bol zároveň niekoľkokrát prestavovaný a tak k jeho dokončeniu v súčasnej podobe došlo v roku 1816. V tomto čase bol dom majetkom pogréčteného Bulhara Georgiho Kliantiho (alebo Kleantisa)pôvodne Georgiho Christova. V roku 1817 bola vyzdobený interiér budovy. 

V roku 1846 bol dom reštaurovaný po tom, čo bol vážne poškodený v dôsledku požiaru. Tuto reštauráciu vykonali neznámi bracigovskí staviteľskí majstri, rovnakí ktorí postavili aj Katedrálu svätej Bohorodičky. V rámci reštaurácie prebehli aj stavebné úpravy. Prízemie bolo rozšírené smerom na sever, pričom tak vznikol krytý dvor. Od roku 1855 sa v dome (rovnako ako v Kujumdžievovom dome a Georgiadiho dome) začali konať koncerty pianistu Vasilaki Kliantisa (syna Georgiho Kliantiho), ktorý sa v tom čase do Plovdivu vrátil po ukončení štúdií na konzervatóriu vo Viedni. 

12. januára 1878, teda týždeň po oslobodení od osmanskej nadvlády, sa v Kliantiho dome konalo stretnutie medzi predstaviteľmi mesta a ruským vojenským velením, pri ktorom bol oficiálne určený prvý starosta PlovdivuAtanas Samokovec. V rokoch 1882 a 1920 prebehli dve prestavby okolitých ulíc, pri ktorých bola časť domu zlikvidovaná a dom tak stratil svoj pôvodný autentický vzhľad, pričom roku 1882 bola zbúraná západná časť budovy a v roku 1920 bola „odrezaná“ časť juhovýchodného uhla budovy.  

V roku 1949 budova získala štatút národnej starožitnosti. V roku 1963 bol budove udelený štatút kultúrnej pamiatky.

V roku 1971 sa začal výskum spojený s reštauráciou budovy. Tento prvotný výskum a zhotovenie architektonických nákresov budovy mal na starosti architekt Petăr Dikidžiev.
thumb|left|dobová snímka zachytávajúca priebeh reštaurácie v roku 1972 
O trinásť rokov neskôr, v roku 1984, bola začatá druhá etapa, ktorá pozostávala z vyhotovenia nákresov a fotografií výzdoby a cenných umeleckých artefaktov v budove. Tieto práce mal na starosti umelecký reštaurátor Zdzislav Karčevski a jeho tím. Následne v roku 1992 prebehol v budove architektonický výskum, ktorý vykonala architektka Žana Džugalanova z pobočky *Trakija* Národného inštitútu pre kultúrne pamiatky.

V roku 1995 bol budove udelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Medzi rokmi 20052007 prebehli najväčšie reštauračné práce na budove. Vedenie tímu, ktorý sa reštauraciou zaoberal sa skladalo z architektky Very Kolarovovej, inžiniera Peja Manova, umeleckých reštaurátorov Zdzislava Karčevského a Eleny Krivošievovej a ďalších. Posledná fáza reštaurácie bola vykonaná v rokoch 20132016 pod vedením architektky Rumiany Projkovovej, umeleckej reštaurátorky Eleny Krivošievovej a reštaurátora so špecializáciou na drevené elementy, Marina Stojanova.  Výskum a reštaurácia, ktoré sa začali v roku 1971 a prebiehali v niekoľkých etapách boli nakoniec úplne dokončené v roku 2017, keď sa konali ešte finálne dokončovacie práce. V rovnakom roku dom získal prestížne ocenenie *Budova roku* () a bol premenený na múzeum.

## Charakteristika
Ide o predstaviteľa raného obrodeneckého nesymetrického domu plovdivského typu. Budova je dvojposchodová.

V súčasnosti sú zachované približne 2/3 z pôvodného domu.

### Interiér
Na prvom poschodí je najzaujímavejším prvkom kryté nádvorie. V severovýchodnej časti tejto miestnosti sa nachádza zreštaurované pôvodné ohnisko nad ktorým sa nachádza baldachýn. 

Druhé poschodie pozostáva z celkovo štyroch miestnostíide o tri spálne, ktoré sa rozprestierajú okolo rozmernej obývacej izby (salónu). Zaujímavou súčasťou sú dve nízke (výška dosahuje 1,6 metra) skladové miestnosti, ktoré sa nachádzajú pod dvoma hlavnými spálňami v priestore tzv. medziposchodia. V priestore salónu sa nachádza schodisko, ktoré vedie do dvoch hlavných miestností na prízemí.

### Výzdoba interiéru
Budova je veľmi bohatá na výzdobu, ktorá zahŕňa fresky, drevené stropy zdobené drevorezbou, alafrangy, drevorezbou zdobené dvere, vstavané poličky. Mnohé z detailov sú unikátne a nie je možné ich vidieť v žiadnom inom plovdivskom obrodeneckom dome. Väčšina výzdoby pochádza z roku 1817.

Fresková výzdoba zahŕňa predovšetkým rôzne krajinky a monumentálne kompozície rastlinných ornamentov, maľbou sú bohato vyzdobené aj alafrangy.

Stropy sú považované za najviac a najrozmanitejšie vyzdobené stropy zo všetkých obrodeneckých domov v rámci architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv. Výzdoba stropov zahŕňa okrasnú drevorezby spojenú s detailmi zo skla, maľbu a pozlatenie 22 karátovým zlatom. V drevorezbe sa objavujú predovšetkým geometrické motívy a motívy kvetov. 

## Múzeum
V súčasnosti (2023) dom funguje ako múzeum predstavujúce architektúru a pôvodnú výzdobu obrodeneckých domov. Múzeum bolo otvorené pre návštevníkov 22. júna 2017, teda štyridsaťšesť rokov po začiatku reštaurácie budovy.

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995, pričom ako dôvod ochrany boli stanovené architektonicko-staviteľská a umelecká hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je *Kăštata na Georgi Klianti* (, doslova *Dom Georgiho Kliantiho*).

## Galéria

KliantiHouse-Plovdiv01.jpg|pohľad na juhovýchodný roh domu
KliantiHouse-Plovdiv02.jpg|pohľad na južnú fasádu
KliantiHouse-Plovdiv05.jpg|centrálna časť južnej fasády
KliantiHouse-Plovdiv08.jpg|detail z južnej fasády
KliantiHouse-Plovdiv09.jpg|detail z južnej fasády
KliantiHouse-Plovdiv03.jpg|detail zo spodnej časti arkierovito rozšíreného druhého poschodia
KliantiHouse-Plovdiv06.jpg|vchod do domu z ulice *Todor Samodumov*


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Architektúra z 1816
Kategória:Džambaz tepe
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Múzeá v Bulharsku