open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rutil

**Rutil** je minerál kryštalizujúci v tetragonálnej sústave, chemicky oxid titaničitý - TiO2. Najbežnejšia prírodná forma TiO2. Vzácnejšie polymorfné modifikácie sú brookit, anatas a akaogiit.

## Vlastnosti
Rutil sa vyskytuje vo forme dlhostĺpcovitých, prizmatických alebo ihličkovitých kryštálov, vertikálne ryhovaných. Niekedy vytvára ihličky v kryštáloch kremeňa. Býva červeno, žlto, hnedo alebo čierno sfarbený. Väčšinou je nepriehľadný alebo priesvitný. Lesk rutilu je diamantový.

Nepôsobia naň kyseliny a má vysoký bod tavenia.

## Vznik
Vzniká predovšetkým ako akcesorický minerál v hlbinných magmatitoch, žulách syenitoch, dioritoch, menej už vo vulkanitoch ako sú kimberlity a lamproity. Bežný je tiež v metamorfitoch ako rula, svor, najmä však vysokotlakových eklogitoch. Pekne kryštalizovaný býva v žilách alpského typu a pegmatitoch, skarnoch a greisenoch. Ako sagenit sa označujú ihlicovité kryštály rutilu väčšinou v kremeni. Sagenitický biotit je tmavá sľuda, ktorá obsahuje exsolúcie (odmiešaniny) rutilu.

## Zaujímavosti
Rutil je prvým typovým minerálom, ktorý bol opísaný z nášho územia. Opísal ho z Veľkej Revúcej (dnes Revúca) už v roku 1772 Ignác Born ako *Basaltes crystallisatus ruber*, ale pomenovanie rutil zaviedol až Werner v r. 1803. Prvok titán bol prvýkrát izolovaný Martinom Klaprothom v roku 1795 práve z rutilu z Revúcej. V mineralogických databázach je pre rutil vedená typová lokalita Horcajuelo de la Sierra pri Madride, Španielsko, keďže tu ho opísal Werner. V modernej štúdii Papp (2004 a 2007) je poznámka, že typovou lokalitou rutilu by mala byť slovenská Revúca 

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam minerálov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Rutil na www.mindat.org

Kategória:Tetragonálne minerály
Kategória:Oxidy a hydroxidy
Kategória:Bodová grupa 4/mmm
Kategória:Minerály titánu
Kategória:Minerály kyslíka
Kategória:Titánové rudy
Kategória:Polodrahokamy
Kategória:Minerály opísané zo Slovenska
Tálibán

[thumb|Príslušníci Talibanu v meste [Herát, 2001]]

**Tálibán** alebo nepresne **Taliban** (po paštsky a perzsky: **طالبان** – paštská výslovnosť: tálibán, perzská výslovnosť: tálebán; preklad: "študenti") je radikálna nábožensko-politická skupina, ktorá *de facto* vládne na území Afganistanu od 15. augusta 2021, kde vyhlásili Afganský islamský emirát. Diplomaticky ich vládu zatiaľ neuznala žiadna krajina na svete.

Ideovo je založená na kombinácii radikálneho islamu a paštúnskeho nacionalizmu. Väčšina ich prominentných členov patrí k váženým učiteľom na islamských náboženských školách, ktorých paštúnski študenti, bývalí aj súčasní, tvorili jadro ich stúpencov a ozbrojených síl.

Ozbrojené zložky Talibanu boli posilnené mudžáhídmi z mnohých arabských krajín a od bohatých Arabov pochádzala aj štedrá finančná podpora, ktorá mnohonásobne prekonala vládne zdroje. Veľkú finančnú a vojenskú podporu Talibanu poskytoval vodca medzinárodnej teroristickej organizácie Al-Káida, Usáma bin Ládin, ktorý od roku 1996 sídlil priamo v Afganistane.

## Iné projekty

Kategória:Afganistan
Kategória:Islam
Strmienok

[náhľad|a) [bubienok (cicavce)|bubienok b) kladivkoc) nákovka d) strmienoke) stredné ucho]]

**Strmienok** (lat. *stapes*) je jedna zo sluchových kostičiek. 

Má typickú podobu jazdeckého strmeňa. Má hlavičku strmienka (*caput stapedis*), od ktorej vybiehajú dve krátke, horizontálne uložené ramienka strmienka (*crura stapedis*); predné (*crus anterius*) a zadné, viac ohnuté (*crus posterius*). Obidve raminka sa končia v tenkej platničke - báze stmienka (*basis stapedis*), ktorá má obličkovitý tvar. Báza strmienka má horný okraj konvexný, dolný máličko konkávny alebo rovný. Zapadá do okienka predsiene (*fenestra vestibuli*), kde ho upevňuje poddajný prsteňovitý väz strmienka (*ligamentum anulare stapedis*). Otvor medzi obidvoma ramienkami strmienka je zvyškom z vývinového obdobia. Materiál hyoidného oblúka, z ktorého sa vyvíja stmienok, sa koncentruje okolo tepny strmienka (*arteria stapedia*), ktorá neskôr zaniká, ale otvor v stmienku sa zachová. Výnimočne môže tepna strmienka perzistovať. Otvor strmienka je za živa uzavretý membránou - blanou strmienka (=membránou strmienka; *membrana stapedis*), ktorá je často fenestrovaná.

Kategória:Ucho
Nákovka (ucho)

[náhľad|a) [bubienok (cicavce)|bubienok b) kladivkoc) nákovkad) strmienoke) stredné ucho]]
**Nákovka** (lat. *incus*) je jedna zo sluchových kostičiek.

Pripomína tvarom nákovku alebo črenový zub s dvoma divergujúcimi koreňmi. Objemnejšie telo nákovky (*corpus inducis*) je zaoblené, vertikálne sploštené a podobne ako hlava kladivka (*caput mallei*) vyčnieva do nadbubienkového zálivu (*recessus epitympanicus*). Vpredu má sedlovitú kĺbovú plôšku, ktorá korešponduje s podobnou plôškou na kladivku. Smerom dozadu sa telo nákovky plynule zužuje do kónického výbežku - krátkeho ramena nákovky (*crus breve inducis*). Krátke rameno nákovky prebieha horizontálne vo *fossa inducis* a väzom sa upína na zadnú stenu bubienkovej dutiny - *paries mastoideus cavi tympani*. Druhý výbežok - dlhé rameno nákovky (*crus longum inducis*) - je tenký a smeruje takmer paralelne s rukoväťou kladivka (manubrium mallei) nadol a nepatrne dopredu. Na konci sa mediálne ohýba a končí sa malým hrbčekom nazývaným šošovkovitý výbežok (*processus lenticularis*), ktorý má okrúhlu rovnú kĺbovú plôšku pre strmienok.

Kategória:Ucho
Strmienkový sval

**Strmienkový sval** alebo **sval strmienka** ( *musculus stapedius*) je najmenší priečne pruhovaný sval na ľudskom tele. Začína sa v dutej *eminentia pyramidalis*, otvorčekom na jej povrchu sa jeho šľacha dostáva do bubienkovej dutiny a upína sa na zadné rameno strmieka (*crus posterius stapedis*) v blízkosti hlavy strmienka (*caput stapedis*). Zmrštením vyťahuje strmienok z oválneho okna predsiene (*fenestra vestibuli*); tento pohyb sa kostičkami prenáša až na bubienok a prejaví sa uvoľnením bubienka. Strmienkový sval je teda funkčným antagonistom napínača bubienka (*musculus tensor tympani*).

Kategória:Ucho
Kategória:Svaly
Čuchová kosť

thumb|čuchová kosť (biela) človeka

**Čuchová kosť** alebo **riečica** (lat. *os ethmoidale*) je kosť oddeľujúca nosovú dutinu od lebečnej dutiny.

Vzniká v chrupavkovej capsula ethmoidea, ktorá sa nachádza na báze lebky. Čuchová kosť sa skladá z troch hlavných častí: 
* riečicovitá platňa (*lamina cribrosa*)
* zvislá platňa (*lamina perpendicularis*)
* dve bočné časti nazývané bludiská čuchovej kosti (*labyrinthi ethmoidale*) 

Kategória:Kosti lebky
Charing Cross

[náhľad|Pamatník [Eleonóra Kastílska (1241)|Eleonóry Kastílskej.]]
[náhľad|Pohľad na železničnú stanicu [Charing Cross (železničná stanica)|Charing Cross.]]
**Charing Cross** je jednou z londýnskych štvrtí. Nachádza sa na severnom brehu rieky Temže v mestskom obvode Westminster.

## História
Meno Charing Cross, ktoré okrem vlakovej stanice nesie aj neďaleké okolie, pochádza z mena osady Charing, kde nechal kráľ Eduard I. vybudovať pamätník pre svoju zosnulú manželku Eleonóru Kastílsku. Charing Cross je oficiálne http://www.bbc.co.uk/london/content/articles/2005/08/15/charingcross_feature.shtml považovaný za presný stred Londýna a všetky vzdialenosti v Londýne sa merajú vzhľadom k pamätnému krížu vybudovanému v Charing. 

Charing Cross bol posledným z dvanástich zastavení Eleonórinho pohrebného sprievodu. Jej rakva tu spočívala počas noci pred jej pohrebným obradom vo Westminsterskom opátstve dňa 17. decembra 1290. Na každom z týchto zastavení nechal Edward postaviť pamätný kríž, z ktorých sa do dnešnej doby zachovali iba tri. Kríž, ktorý sa v súčasnosti nachádza pred stanicou Charing Cross je viktoriánskou kópiou pôvodného kríža, ktorú navrhol architekt Edward Middleton Barry.

Pôvodný kríž bol oveľa menší a menej zdobený a nachádzal sa na mieste osady Charing, na severnom konci ulice Whitehall a na južnom konci Trafalgarského námestia. Na tomto mieste sa v súčasnosti nachádza jazdecká socha kráľa Charlesa I.

Predpokladalo sa, že názov osady Charing vznikol skomolením francúzskych slov *„chère Reine“* (slov.: drahá Kráľovná). Avšak pravdepodobnejšie je to, že názov pochádza zo staroanglického slova „cearring“ znamenajúceho riečny meander. Práve na mieste, kde kedysi stál Charing sa Temža dramaticky ohýba o skoro 90 stupňov.

## Zaujímavosti
* Londýnski taxikári, riadiaci tradičné čierne taxíky, sa musia počas získavania takzvanej „The Knowledge“ naučiť všetky ulice v okruhu 6 míl od Charing Cross.

## Miesta záujmu
V blízkosti Charing Cross sa nachádza veľké množstvo kultúrnych pamiatok a iných turistických atrakcií, medzi inými aj:
* Trafalgarské námestie a Nelsonov stĺp (Nelson’s Column)
* National Gallery a National Portrait Gallery
* kostol St Martin-in-the-Fields 
* Oblúk admirality
* ulice The Mall, Pall Mall, Whitehall a Strand

## Dopravné spojenie
Najbližšie stanice londýnskeho metra:
* **[[Charing Cross (stanica metra)|Charing Cross]]** (Bakerloo Line a Northern Line) 
* **[[Embankment (stanica metra)|Embankment]]** (District Line a Circle Line)
* **[[Leicester Square (stanica metra)|Leicester Square]]** (Northern Line a Piccadilly Line) 
Najbližšie železničné stanice:
* **[[Charing Cross (železničná stanica)|Charing Cross]]**

Kategória:Časti Londýna
Kategória:City of Westminster
Juri

**Juri** môže byť:
* japonské ženské meno znamenajúce *lília*
* japonská séria vysielacích satelitov
* lesbická manga alebo anime, pozri Juri
Fugging

**Fugging** (do roku 2021 **Fucking**) je malá osada v Rakúsku, časť obce Tarsdorf v regióne Innviertel na západe Horného Rakúska hraničiaca s Bavorskom. Žije tu asi 150 obyvateľov. Nachádza sa v blízkosti mesta Salzburg. 

Dedina, ktorá pod týmto názvom existuje minimálne od roku 1070, je pomenovaná po mužovi zo 6. storočia menom Focko. „Ing” v starej nemčine znamená "ľudia", teda celý názov znamená miesto Fockových ľudí. Táto dedina sa preslávila kvôli jej bývalému menu Fucking (ktoré má vulgárny význam v angličtine). V roku 2021 starosta dediny zmenil meno dediny na Fugging.

## Iné projekty

Kategória:Osady v Rakúsku
Paddington (železničná stanica)

**Železničná stanica Paddington** je jednou z hlavných železničných staníc v Londýne. Nachádza sa v štvrti Paddington v mestskom obvode Westminster. Od roku 1838 slúžila ako terminál spojov prevádzkovaných spoločnosťou Great Western Railways a jej nástupcami. 

Taktiež sa tu nachádzala západná konečná stanica prvej podzemnej železnice, Metropolitan Railway, predchodkyne londýnskeho metra. 

## Galéria

Image:Paddington Station rush hour.jpg|Stanica počas rannej špičky.
Image:Paddington_station_00216.JPG|Nástupištia vlakov.
Image:FGWL166205 and HEx332010 at Paddington 03.jpg|Vlak Heathrow Express na stanici Paddington.
Image:FGW 180106 at Paddington 2005-12-10 01.jpg|Vlak spoločnosti First Great Western.


## Pozri aj
* Paddington - rovnomenná stanica Londýnskeho metra na trasách Circle, Metropolitan a Hammersmith & City Line

## Iné projekty

Kategória:Železničné stanice v Londýne
Kategória:City of Westminster
Jazylka

**Jazylka** (staršie: **jazylková kosť**, nevhodne: *jazyková kosť*; lat. *os hyoideum*) je kosť na krku medzi bradou a hrtanom. 

Pomocou násadcovojazylkového väzu (*ligamentum stylohyoideum*) je zavesená z oboch strán na výbežok spánkovej kosti (*processus styloideus ossis temporalis*). Jazylka podopiera jazyk a odstupujú z nej viaceré svaly. 

Skladá sa z tela jazylky (*corpus*) a z dvoch párov rohov: horné rohy sú malé – malé rohy (*cornua minora*), dolné rohy sú veľké – veľké rohy (*cornua majora*). Telo jazylky má tvar priečne postavenej platničky. Predná plocha je konvexná; hranou je rozdelená na horný a dolný oddiel a často máva aj v stredovej čiare zvislú hranu. Zadná plocha je konkávna. 

Malé rohy sú krátke, majú valčekovitý až kužeľovitý tvar. V detskom veku dlho zostávajú chrupkové a až do staroby bývajú pohyblivo pripojené k telu jazylky pomocou väziva. Na malé rohy sa upína násadcovojazylkový väz. 

Veľké rohy sú takmer pokračovaním tela jazylky; sú dlhé a na konci paličkovito zhrubnuté pre úpon štítnojazylkového väzu (*ligamentum thyrohyoideum*). Z nich smerom hore odstupujú svalové zväzky do jazyka – jazylkovojazykový sval (*musculus hyoglossus*). 

Od spodného okraja tela jazylky a od okrajov veľkých rohov sa začína väzivová blana štítnojazylková blana (*membrana thyrohyoidea*), pomocou ktorej sa na jazylku pripája najväčšia hrtanová, t. j. štítna chrupka (*cartilago thyroidea*).

Na jazylku sa upína viac svalov prebiehajúcich jednak nahor (do jazyka, k sánke, do steny hltana), jednak nadol (k chrupkám hrtana, hrudnej kosti, lopatke). Činnosťou týchto svalov sa mení poloha jazylky na krku. 

V ligamentum stylohyoideum sa v dospelom veku nachádzajú 1 – 2 kostičky, ktoré sa porovnávajú s kostičkami u niektorých cicavcov.

Kategória:Anatómia
Šumperk

**Šumperk** (nem. *Mährisch Schönberg*) je mesto v Česku ležiace na rieke Desná na juhozápadnom okraji Jeseníkov. Pretože leží na križovatke ciest a železničných tratí umožňujúcich prístup do rôznych časti Jeseníkov, je známy aj ako *Brána Jeseníkov*. 

Žije tu 26 870 (1.1.2013) obyvateľov a rozloha mesta je 27,9 km².

## Partnerské mestá
*  Bad Hersfeld, Nemecko
*  Ebreichsdorf, Rakúsko
*  Maarssen, Holandsko
*  Mikulov, Česko
*  Nysa, Poľsko
*  Polotsk, Bielorusko
*  Prievidza, Slovensko
*  Vaasa, Fínsko

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam miest v Česku
* Zoznam obcí v Česku

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta


Kategória:Mestá v Česku
Kategória:Okresné mestá v Česku
Kategória:Mestské pamiatkové zóny v Česku
Satra

**Satra** je projekt modernizácie sarajevských električiek. V rámci neho sú dodávané do Sarajeva modernizované električky typu Tatra K2. Na ich úprave sa podieľajú firmy Pars nova zo Šumperka a Siemens AG. Vozidlá jazdia vždy v modro-žltom mestskom nátere. Existujú dva varianty, označené podľa počtu článkov.

## Satra II
Satra II je modernizovaná električka K2. Vychádza z brnianskych rekonštruovaných vozidiel typu Tatra K2R. Čelá boli vymenené za nové podľa návrhu návrhu Ing. arch. Patrika Kotasa, v interiéri boli použité nové materiály a namiesto štvorkrídlových skladacích dverí boli použité nové dvojkrídlové výklopné. Premenou prešla aj kabína, pridaná bola klimatizácia. Novú elektrickú výbavu dodala firma Siemens AG. Prvé vozidlo tohto typu sa verejnosti predstavilo v roku 1998 a od tej doby ich dopravný podnik JKP GRAS nasadzuje do bežnej prevádzky. Celkom bolo modernizovaných 25 vozidiel K2.

## Technické parametre vozidla Satra II
* Dĺžka: 
* Šírka: 
* Maximálna rýchlosť: /h
* Počet dverí: 4
* Šírka dverí: 
* Hmotnosť: 
* Miesta na sedenie: 49
* Miesta na státie: 171 (pri obsadení 8 osôb/m²)

## Satra III
Oproti predchádzajúcemu typu bol do tohto variantu vložený stredný nízkopodlažný článok, prakticky predchodca električiek Tatra K3R-N, Tatra K3R-NT a Tatra KT3UA vrátane nájazdovej plošiny pre invalidov. Inak je vozidlo modernizované podobným spôsobom ako Satra II. Na tento typ bolo rekonštruovaných 12 vozidiel K2.

## Externé odkazy
* Predvedenie električky Satra II v Sarajeve
* Informácie o električke Satra III na stránkach výrobcu
* Článok o vozidle Satra III na stránkach 46. medzinárodného strojárskeho veľtrhu 
* Obrázky električky Satra II v Sarajeve s reklamným náterom

Kategória:Električky
Inekon 01 Trio

right|thumb|Električka typu Inekon 01 Trio (ev. č. 205) v Olomouci

**Inekon 01 Trio** je česká nízkopodlažná električka. Vyrába ju ostravská firma *Inekon Trams*, ktorá bola založená holdingom *Inekon Groups* spoločne so servisným a opravárenským strediskom Dopravného podniku Ostrava.

## Konštrukcia
Vozidlá Trio koncepčne vychádzajú z električiek Škoda 03 T. Tie boli vyvinuté spoločne firmami Škoda a Inekon. Po rozporoch začala tieto električky vyrábať sama plzenská škodovka. Inekon po niekoľkých rokoch projekt vozidla prepracoval predovšetkým dizajnovo a začal električky vyrábať spoločne s DPO.

01 Trio je jednosmerný čtvornápravovoý motorový čiastočne nízkopodlažný električkový vozeň. Pozostáva z troch článkov, ktoré sú spojené kĺbmi a harmonikou. Vstup do vozidla zabezpečujú štvore predsuvné dvere, z toho dvoje jednokrídlové a dvoje dvojkrídlové na pravej strane vozňovej skrine.

Stredný nízkopodlažný článok s podlahou vo výške  nad temenom koľajnice je zavesený medzi krajnými článkami, ktoré sú posadené na pevných podvozkoch. Elektrická výbava je umiestnená na streche.

## Prototypy
Prvý prototyp bol vyrobený v roku 2002. Po nevyhnutných skúškach a po schválené Drážnym úradom bol nasadený pod ev.č. 1251 do bežnej prevádzky v Ostrave. Druhý prototyp bol dokončený v roku 2003 a toho roku bol zaradený do pravidelnej prevádzky pod ev.č. 1252.

## Prevádzka

## Galéria

Olomouc, Sokolská, tramvajová vozovna, Inekon 01 Trio (2).jpg
Olomouc (022).jpg
Olomouc, Sokolská, tramvajová vozovna, Inekon 01 Trio (1).jpg
Inekon 01 Trio cockpit.jpg
Ostrava, Mariánské náměstí, 28. října zc a Inekon.jpg


## Externé odkazy
* Informácia na stránkach výrobcu 

## Zdroj

Kategória:Električky
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2002
Astronomická ročenka

**Astronomická ročenka** je ročenka, ktorá obsahuje súhrn najdôležitejších údajov o polohe Slnka, Mesiaca, planét, hviezd, ako aj o zatmeniach Slnka a Mesiaca, o zákrytoch hviezd, o konfiguráciách planét a iných úkazoch v danom roku a tabuľky na určovanie času a polôh. Výpočet polôh, efemeríd nebeských telies sa obyčajne udáva pre Slnko a planéty na každý deň, pre Mesiac na každú hodinu, pre hviezdy v intervale niekoľkých dní. Údaje v astronomických ročenkách sa počítajú v astronomických výpočtových strediskách pomocou počítačov.

Prvé tabuľky pohybu a polôh Slnka a Mesiaca zostavil Hipparchos v 2. storočí pred Kr. až na 600 rokov dopredu. V Ptolemaiovom *[[Almagest]]e* z 2. storočia boli zachytené už presné predpovede zatmení Slnka a Mesiaca. Na základe dlhodobých pozorovaní boli v 11. storočí zostavené tabuľky polôh nebeských telies nazvané *Toledské tabuľky* (lat. Tabulae Toletanae). V 13. storočí, za vlády kastílskeho kráľa Alfonza X. Učeného, vznikli prepracovanejšie a presnejšie *Alfonzínske tabuľky* (lat. Tabulae Alphonsinae) založené na geocentrickom usporiadaní nebeských telies. V roku 1551 vyšli ďalšie tabuľky polôh nebeských telies, Reinholdove *Pruské tabuľky* (lat. Tabulae Prutenicae), založené už na heliocentrickom usporiadaní telies. Medzi najpresnejšie z historických tabuliek efemeríd patria *Regiomontanove tabuľky* z druhej polovice 15. storočia, ktoré používali moreplavci, napríklad aj Krištof Kolumbus a *Rudolfínske tabuľky* (lat. Tabulae Rudolphinae), ktoré zostavil Johannes Kepler v roku 1627.

Medzi najpoužívanejšie medzinárodné astronomické ročenky patria:
* Connaissance des Temps
* Nautical Almanac and Astronomical Ephemeris
* Berliner Astronomisches Jahrbuch
* American Ephemeris and Nautical Almanac
* Almanaco Nautico
* Astronomičeskij Ježegodnik

Pre širší okruh záujemcov sa na základe efemeríd zo svetových astronomických ročeniek vypracúvajú ďalšie astronomické ročenky, zohľadňujúce zemepisnú polohu jednotlivých krajín. U nás každoročne vychádza tradičná *Astronomická ročenka*, v Česku *Hvězdářská ročenka*.

## Pozri aj

* Celestia
* Stellarium
High-Speed Downlink Packet Access

**High-Speed Downlink Packet Access (HSDPA)** je protokol mobilnej telefónie označovaný tiež ako technológia 3,5G – triapoltá generácia. Objavil sa v Release 5 štandardu UMTS. HSDPA je dostupné ako pre UMTS FDD tak pre UMTS TDD.
HSDPA podstatne zvyšuje prenosovú rýchlosť pre downlink. Rýchlosť UMTS Release 99 (Release 3) je len 384 kbit/s. 

HSDPA je založený na niekoľkých inováciách architektúry siete, vďaka ktorým sa dosahuje nižšieho oneskorenia, rýchlejšie reakcie na zmenu kvality signálu a spracovanie H-ARQ, teda Hybrid Automatic Repeat Request, hybridnej automatickej požiadavky na opakovanie prenosu. 

Ďalšie zmeny boli spravené priamo na rádiovej časti siete, teda na RNC (Radio Network Controler) a Node B (základňová stanica). Hlavnou zmenou, ktorá prispieva k zrýchleniu toku dát a odstráneniu oneskorenia a rozptylu, je presunutie niektorých úloh zo samotného RNC na Node B. Základňové stanice sa teraz namiesto RNC starajú o plánovanie a riadenie priamo na vrstve 1, väčšina funkcií MAC dôležitých práve pre oneskorenie a rozptyl dát je z RNC v Release 5 presunutá na NodeB. Vďaka tomu dáta prejdú kratšiu trasu pred tým, než sa dekódujú a možno sa zistí, že niečo s nimi nie je v poriadku a že je potrebné ich poslať znovu. Znižujú sa tým nároky na čas potrebný na ich prenos, ale aj na RNC, naopak je potrebný výkonnejší hardware NodeB. MAC (Medium Access Control, Riadenie prístupu k médiu) sa v Release 5 nazýva MAC-HS, čím dáva táto funkcia najavo, že je dislokovaná na NodeB.

Oproti Release 99 zavádza HSDPA novú schému na prenos paketových dát. Namiesto rýchleho riadenia vysielacieho výkonu a premenného faktora rozptylu sa používa dynamická adaptívna modulácia a kódovanie, viackódové operácie, rýchle plánovanie a opakované odosielanie na fyzickej vrstve.

Vďaka HSDPA bude v W-CDMA sieťach (teda európskeho UMTS) teoreticky možné ponúkať zdieľané rýchlosti maximálne 14,4 Mbit/s (maximálna rýchlosť na jednu bunku), efektívne rýchlosti budú podstatne nižšie a pri štarte HSDPA sa očakáva, že mobilné terminály budú schopné využívať rýchlosť maximálne do 1,8 Mbit/s. Rýchlosť 14,4 Mbit/s pre jedno zariadenie sa nedá v dohľadnom čase očakávať. Pri tejto rýchlosti by totiž terminál (telefón) musel súčasne používať 15 kódov súčasne a všetky timesloty, čím by pre seba zabral celú kapacitu jedného sektora. 

## Pozrite aj

* UMTS
* GSM
* GPRS
* EDGE
* EGPRS

Kategória:Telekomunikácie
Kategória:Štandardy mobilnej telefónie
Eduard Hartmann

**Eduard Hartmann** môže byť:
* bývalý slovenský hokejový brankár a hokejový funkcionár, pozri Eduard Hartmann (1965) 
* slovenský hokejový útočník, pozri Eduard Hartmann (1988)
* rakúsky politik, pozri Eduard Hartmann (politik) 
* nemecký filozof, pozri Eduard von Hartmann 

Hartmann, Eduard
Tatra K2R.03-P

**Tatra K2R.03-P** je typ električky, ktorá vznikla modernizáciou česko-slovenských električiek Tatra K2.

## Dejiny
Dopravní podnik města Brna od roku 1996 prevádzkoval pomerne úspešné modernizované električky K2R a K2R.03. Pretože však výrobca elektrickej výbavy pre tieto typy, firma ČKD, skrachoval, bolo nutné nájsť náhradu. Ako perspektívna sa ukázala výbava TV Progress od spoločnosti Alstom. Preto boli modernizované ďalšie 3 vozidlá v štýle K2R.03 s touto výbavou. Dostali označenie K2R.03-P.

## Modernizácia
Rekonštruované vozidlá dostali novú elektrickú výbavu TV Progress, polopantograf a čelá podľa návrhu Ing. arch. Patrika Kotasa. Modernizovaný bol aj interiér a stanovisko vodiča. Modernizácia okrem typu výbavy vychádza z typu K2R.03.

## Prevádzka
Modernizácie na typ K2R.03-P prebiehali v rokoch 2000 až 2002.
* Brno – modernizované 3 vozidlá

## Iné projekty

K2R.03-P
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2000
Kategória:Kĺbové električky
Paweł Sarna (básnik)

**Paweł Sarna** [čítaj Paveu Sarna] (* 26. január 1977, Jaworzno, Poľsko) je poľský básnik. Debutoval súborom *Atak* (1998), spoločne s P. Lekszyckim vydal zbierku básni *Ten i Tamten* (2000). Vyštudoval poľskú filológiu na univerzite v Katowiciach. Verše publikuje na stránkach Fa-artu, Arkadii, Lampy a Iskry Božej. Publikuje aj v regionálnom literárnom časopise Sokol, kde pracoval ako redaktor.

## Dielo
* *Ten i Tamten*, Bydgoszcz, Świadectwo 2000, ISBN 83-87531-87-1
* *Biały Ojcze Nasz*, Kraków, Zielona Sowa 2002, ISBN 83-7220-502-7
* *Czerwony żagiel* Kraków, Zielona Sowa 2006, ISBN 83-7435-189-6
* *Mrtve body. Antológia poézie zo Sliezska* 2006, Bratislava, ISBN 80-969168-6-6

## Externé odkazy
* Básničky P. Sarny na webovej stránke OBRYS-KMEN (po česky)
* Literackie.pl (po poľsky)

Kategória:Narodenia v 1977
Kategória:Poľskí básnici
Kategória:Poľskí spisovatelia
Tatra KT8D5R.N1

**Tatra KT8D5R.N1** je typ električkového vozidla, ktorý vznikol modernizáciou česko-slovenskej električky Tatra KT8D5.

## Dejiny
Po spustení modernizácií električiek KT8D5 na typ Tatra KT8D5R.N2 v Brne sa rozhodol Dopravní podnik Ostrava uskutočniť podobný projekt. Dosadením nového nízkopodlažného článku a predovšetkým zjednosmernením vozidla vznikla električka KT8D5R.N1. Dôvodom tejto zmeny bolo predovšetkým to, že obojsmerné vozidlá KT8D5 sa ako obojsmerné takmer nevyužívali. Iba pri špecifických výlukách, kedy by bol koncový úsek trate odrezaný od zvyšku siete, by sa využila výhoda týchto vozidiel. Pretože sa však žiadne také výluky nekonali, bolo rozhodnuté zjednosmerniť väčšinu ostravských električiek KT8D5.

## Modernizácia
Modernizácia sa okrem zjednosmernenia vozidla veľmi blíži brnianskym a košickým električkám KT8D5R.N2. Vozňová skriňa bola kompletne opravená, stredný článok bol nahradený novým nízkopodlažným, zrekonštruovaný bol interiér a stanovisko vodiča. Elektrická výbava zostala pôvodná typu TV3. Jednou z výhod jednosmerného vozidla je aj zvýšenie počtu sedadiel.

## Prevádzka
Modernizácie na typ KT8D5R.N1 prebiehajú od roku 2003.
* Ostrava – modernizovaných 11 vozidiel (rekonštrukcie pokračujú)

## Iné projekty

KT8D5R.N1
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2003
Tatra T2R

**Tatra T2R** je električka, ktorá vznikla rekonštrukciou česko-slovenskej električky typu Tatra T2.

## Dejiny
Jedným z dôvodov rekonštrukcie vozidiel T2 bol nedostatok nových vozidiel, ďalším čiastočná unifikácia s typom Tatra T3. Modernizácie prebiehali v 70. a 80. rokoch 20. storočia, dopravný podniky si električky rekonštruovali vo svojich dielňach alebo ich odosielali do iných dopravných podnikov. Takéto upravené vozidlá sa udržali v prevádzke až do konca 90. rokov.

V rokoch 1995 a 1996 odkúpil Liberec z dôvodu nedostatku električiek osem vozidiel z Ostravy. Z týchto vozidiel dodnes (2006) jazdí posledná súprava ev.č. 26+27, ktorá prešla v rokoch 2001 až 2006 celkovou opravou a modernizáciou. Tieto dve električky sú poslednými vozidlami Tatra T2, resp. T2R na svete, ktoré sú v osobnej prevádzke. V Brne a Ostrave sú električky T2R používané ako služobné.

## Modernizácia
Najdôležitejšou zmenou bola výmena elektrickej výbavy za typ TR37, používaný vo vozidlách T3. Rekonštrukciou prešla aj vozňová skriňa, predný otvor na transparent bol vo väčšine prípadov zaplechovaný, namiesto jedného predného svetlometu boli dosadené dva, vozidlám boli v bočných plentách vykonané výrezy na jednoduchší prístup k podvozkom.

## Prevádzka
* Brno – modernizovaných 80 vozidiel, 3 z nich sa používajú ako služobné
* Liberec – rekonštruovaných 20 vozidiel (ukončenie prevádzky 1988), od roku 1995 postupne zakúpených 8 ostravských električiek T2R, v súčasnosti (2006) sú v prevádzke posledné dve vozidlá. Prevádzku ukončili 17. Novembra 2018.
* Ostrava – modernizovaných 12 vozidiel, jeden sa používa ako služobný, 8 kusov predaných do Liberca

## Iné projekty

T2R
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1976
Rozptyl (žiarenie)

**Rozptyl** alebo **difúzia** je prejav interakcie **[[žiarenie|žiarenia]]** (svetlo, pohybujúce sa častice) s optickými nehomogenitami prostredia, ktoré spôsobujú odklon žiarenia z pôvodného smeru. 

Všeobecne rozlišujeme dva typy rozptylu, elastický a kvázielastický. Elastický rozptyl je rozptyl, pri ktorom sa energia žiarenia nemení (alebo len veľmi málo) a kvázielastický rozptyl mení energiu žiarenia. Tieto termíny sú odvodené z kinetickej štúdie zrážok tuhých telies. Hlavné formy elastického elektromagnetického rozptylu sú Rayleighov rozptyl a Mieov rozptyl. Hlavné formy kvázielastického elektromagnetického rozptylu sú Ramanov rozptyl, Brillouinov rozptyl, rozptyl röntgenového žiarenia a Comptnov rozptyl. 
  
Pri prechode svetla (elektromagnetického žiarenia) látkou sú jej molekuly ovplyňované premenným (oscilujúcim) elektrickým poľom.
Vonkajšie elektrické pole s intenzitou \vec E indukuje v látke dipólový moment
orientovaný proti vonkajšiemu elektrickému poľu. 

\vec p = \alpha . \vec E

\alpha je koeficient polarizovateľnosti danej častice látky.

Indukované dipóly sa periodicky menia s rovnakou frekvenciou, ako vektor prechádzajúceho intenzity \vec E  prechádzajúceho žiarenia. Po zrušení vplyvu vonkajšieho poľa zaniká aj indukovaný dipól \vec p . 

Podľa teórie elektromagnetického žiarenia je každý oscilujúci dipól zdrojom elektromagnetického žiarenia s frekvenciou zhodnou s frekvenciou oscilácie dipólu. Toto žiarenie dipól emituje do všetkých smerov priestoru. Preto sa molekuly, atómy či ióny látok interagujúcich so svetlom stávajú sekundárnym zdrojom svetelného žiarenia s rovnakou frekvenciou (ak zanedbáme Ramanov efekt) ako má pôvodné prechádzajúce žiarenie. Tento teorém sa nazýva Huygensov princíp.

V opticky homogénnom prostredí sa sekundárne svetelné žiarenie častíc látky interferenciou vzájomne vyruší, a to vo všetkých smeroch, okrem smeru šíriaceho sa žiarenia. Úplne opticky homogénne prostredie môže byť však len ideálny kryštáľ pri teplote 0 K.

Reálne látky opticky homogénne nie sú, nehomogénne zložky prostredia majú polarizovateľnosť inú ako je polarizovateľnosť prostredia (svetlo v nich indukuje dipólové momenty iné ako v časticiach prostredia), a preto **nie** všetko sekundárne žiarenie sa v nich vyruší interferenciou. Sekundárne žiarenie, ktoré sa interferenciou nevyruší, pozorujeme ako žiarenie rozptýlené danou látkou.

Kategória:Elektromagnetizmus
Kategória:Optika
Strand (Londýn)

thumb|225px|Strand.
[thumb|225px|Strand pri [Royal Courts of Justice.]]
[thumb|225px|Kostol [St Mary-le-Strand.]]

**Strand** je jednou z významných londýnskych ulíc spájajúcich dva hlavné mestské obvody, a to City of London a City of Westminster. Ulica začína na Trafalgarskom námestí pri železničnej stanici Charing Cross a končí pri Temple Bar, kde sa spája s Fleet Street.

## História
Pomenovanie Strand pochádza zo staroanglického slova pre pobrežie alebo nábrežie rieky. Dáni, Nóri, Nemci a Holanďania si taktiež odvodili výraz pre pláž z tohto slova. Predtým ako bolo vybudované Thames Embankment bola Strand najbližšou cestou pri Temži.

Oblasť Aldwych a Strand bola osídlená už v dobe anglosaskej, keď vznikla osada v oblasti tesne za pôvodnými rímskymi hradbami. V stredoveku bola táto oblasť centrom výstavby a rozvoje medzi centrom obchodu v City a politickým centrom vo Westminsteri. V 17. storočí práve Strand tvorila hlavnú spojnicu medzi týmito dvoma centrami. 

Na Strand sa nachádzajú v oddelených ostrovčekoch mimo hlavný dopravný ruch dva kostoly. Prvým z nich je St Clement Danes, vybudovaný asi v 9. storočí, i keď väčšina súčasnej stavby pochádza zo 17. storočia a jej autorom je architekt Christopher Wren. St Mary-le-Strand bol dokončený v roku 1717 a jeho autorom je James Gibbs.

## Významné budovy
* Australia House
* Bush House: sídlo BBC World Service 
* King’s College London
* Royal Courts of Justice: sídlo Kráľovského súdneho dvora
* Savoy Hotel
* Adelphi Theatre
* Savoy Theatre
* Durham House
* Somerset House
* kostoly St Mary-le-Strand a St Clemens Danes

## Dopravné spojenie
Najbližšie stanice londýnskeho metra sú:
* **[[Charing Cross (stanica metra)|Charing Cross]]** (Bakerloo Line a Northern Line) 
* **[[Embankment (stanica metra)|Embankment]]** (Bakerloo Line, Northern Line, District Line a Circle Line) 
* **[[Temple (stanica metra)|Temple]]** (District Line a Circle Line)

Najbližšia železničná stanica:
* **[[Charing Cross (železničná stanica)|Charing Cross]]**

Na ulici Strand sa nachádzali svojho času dve stanice metra, ktoré niesli názov „Strand“:
* Prvú otvorili v roku 1907 na Piccadilly Line, v roku 1915 ju premenovali na **[[Aldwych (stanica metra)|Aldwych]]** a od roku 1994 je uzatvorená. 
* Druhú stanicu otvorili v roku 1907 na Northern Line pod názvom „Charing Cross“, a v roku 1915 ju premenovali na „Strand“. V rokoch 1973 až 1979 bola stanica uzatvorená. S otvorením nástupišť Jubilee Line boli stanice na Trafalgar Square a na Strand spojené do jedného komplexu pod názvom **[[Charing Cross (stanica metra)|Charing Cross]]** .

## Iné projekty

Kategória:Ulice v Londýne
Kategória:City of Westminster
Kategória:City of London
Daniel Baláž

**Daniel Baláž** (* 14. apríl 1969) je slovenský rozhlasový moderátor, hudobný publicista, dídžej a hudobný dramaturg a rekreačný bubeník (v skupine Ospalý pohyb).

Študoval na Právnickej fakulte Univerzity Komenského. 
Od roku 1993 pôsobil v Rádiu Ragtime, od roku 2000 v Rock FM Rádiu, dnes Rádiu _FM. Publicisticky prispieval do internetového magazínu inZine. Krátku dobu moderoval reláciu Slovenskej televízie METRO, ktorá sa zaoberala alternatívnou kultúrou na Slovensku a v Česku. V súčasnosti uvádza spolu s Pavlom Hubinákom show Baláž & Hubinák na Rádiu _FM.

V Rádiu FM pracuje tiež ako dramaturg. Prispieva aj do týždenníka .týždeň.

## Referencie

Kategória:Slovenskí rozhlasoví moderátori
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Hudobní publicisti
Kategória:Slovenskí dídžeji
Tatra KT8D5R.N2P

**Tatra KT8D5R.N2P** je typ električkového vozňa, ktorý vznikol modernizáciou česko-slovenskej električky Tatra KT8D5.

## Dejiny
Po spustení modernizácie vozidiel KT8D5 v Brne a Ostrave sa rozhodol tieto električky rekonštruovať aj pražský dopravný podnik. Prvé vozidlo bolo predané šumperskej firme Pars nova na jar roku 2004. Po istých problémoch spojených s veľkým rozsahom modernizácie bola táto električka sprevádzkovaná v apríli roku 2005. V prestavbách sa pokračuje rýchlosťou približne 5 vozidiel ročne. Pražský dopravný podnik plánuje takto zmodernizovať všetkých 47 električiek tohto typu.

## Modernizácia
Prestavba sa blíži brnianskym električkám Tatra KT8D5R.N2. Oba krajné články prešli generálnou opravou, stredný článok bol nahradený novým nízkopodlažným. Zmodernizovaný bol interiér, napríklad nové sedadlá, informačný systém pre cestujúcich a stanovisko vodiča. Vyskytujú sa však aj odlišnosti, pražské vozidlá dostali polopantografy, pôvodná elektrická výbava bola nahradená novou typu TV Progress. Vodič môže okrem toho sledovať vnútorný aj vonkajší priestor pomocou niekoľkých zabudovaných kamier.

## Prevádzka
Modernizácie na typ KT8D5R.N2P prebiehajú od roku 2004.
* Praha – modernizovaných 50 vozidiel, rekonštrukcie pokračujú

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Článok o električkách KT8D5R.N2P

KT8D5R.N2P
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2004
Saint Mary le Strand

thumb|St Mary-le-Strand.
**Saint Mary le Strand** je anglikánsky kostol v Londýne. Nachádza sa ulici Strand v mestskom obvode Westminster. Kostol stojí na samostatnom dopravnom ostrovčeku na sever od Somerset House a na juh od Bush House, v ktorom sídli BBC World Service. 

Kostol bol postavený v roku 1717 podľa návrhu architekta Jamesa Gibbsa. V súčasnosti slúži ako oficiálny kostol Women's Royal Naval Service (ženské oddiely námorníctva). V kostole sa taktiež nachádza pamätná kniha s menami tých, ktorí zahynuli v službe.

## Dopravné spojenie
Najbližšie stanice londýnskeho metra:
* Temple (Circle a District Line) 

## Pozri aj
* Zoznam londýnskych kostolov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* StMaryleStrand.org ; oficiálna stránka kostola (po anglicky)
* Hidden London 

Kategória:Kostoly v Londýne
Kategória:Anglikánske kostoly
Kategória:City of Westminster
Škoda 1Tr

**Škoda 1Tr** bol prvý trolejbus vyrobený vo Škodových závodoch. Zároveň išlo tiež o jeden z troch trolejbusov, ktoré boli určené pre začatie trolejbusovej dopravy v Prahe

## Konštrukcia
Podvozok trolejbusu 1Tr mechanicky vychádzal z nákladného automobilu Škoda 553, bol iba upravený pre dosadenie trakčného motora a elektrickej výzbroje. Karoséria pre takto upravený podvozok bola vyrobená vo Škodových závodoch v Mladej Boleslavi, elektrickú výzbroj dodali tie isté závody z Plzne. Skriňa bola drevená, spevnená kovovými výstuhami a zvonku oplechovaná. Na streche umiestnené zberača museli byť na troleje nasadzované pomocou tyče.

Išlo o trojnápravový trolejbus (hnacia bola tretia náprava). Bol vybavený tromi brzdami – elektrickú rekuperačnú, pneumatickú prevádzkovú a ručnú. Bol určený pre ľavostrannú prevádzku, preto boli v ľavej bočnici umiestnené dvoje dvojdielne skladacie dvere. Vodič trolejbusu mal pre vstup na svoje stanovište k dispozícii ešte malé dvierka v pravej bočnici. Po vzniku Protektorátu bol voz prestavaný na pravostrannú prevádzku.

## Prototyp
Prototyp (a tiež jediný vyrobený voz tohto typu) bol vyrobený v roku 1936. Spolu s prototypmi trolejbusov Praga TOT a Tatra T 86 bol určený pre prvú česko-slovenskú "modernú" trolejbusovú prevádzku v Prahe. Voz 1Tr dostal evidenčné číslo 301 a jazdil až do roku 1955, kedy bol odstavený. O rok neskôr bol vyradený zo stavu pražských trolejbusov a bol odovzdaný Národnému technickému múzeu, ktoré však tento unikátny voz v roku 1961 sešrotovalo.

## Prevádzka
V roku 1936 bol vyrobený **jediný** voz.

## Literatúra
* 

## Externé odkazy
* Fotografie

## Zdroj

01Tr
Škoda 9Tr

300px|right|thumb|Trolejbus 9 Tr v Brne
300px|right|thumb|Trolejbus 9 Tr, Jalta

**Škoda 9 Tr** je krátke trolejbusové  vozidlo, vyvinuté na konci 50. rokov a vyrábané vo veľkých sériách od 60. do 80. rokov 20. storočia. Vo svojej dobe to bol prevratný typ  , rozšíril sa do mnohých krajín sveta a z pohľadu masovosti výroby býva prirovnávaný k električkám typu ČKD Tatra T3.

## Dejiny
Prvý prototyp z typovej rady týchto trolejbusov sa vyrobil v roku 1958 a po štyroch rokoch jeho skúšobnej prevádzky začala sériová výroba v roku 1962, ktorá trvala až do roku 1982, kedy ho nahradili modernejšie vozidlá - Škoda 14 Tr. Dlhá zotrvačnosť sériovej výroby bola vyvolaná hlavne obľubou tohto vozidla u najväčšieho odberateľa, Sovietskeho zväzu, väčšina veľkých miest zväzu postavených prevažne v druhej polovici 20. storočia má trolejbusovú dopravu, ako aj obmedzenými možnosťami socialistickej ekonomiky. Škoda 9 Tr sa veľmi dobre osvedčila, vykazovala vysokú životnosť, nenáročnosť a odolnosť tiež v ťažkých prevádzkových podmienkach.

## Prevádzka
Trolejbusy typu Škoda 9 Tr zaujímajú veľmi významné miesto v histórii vozidiel nekoľajovej elektrickej trakcie nielen v bývalom Česko-Slovensku, ale aj v mnohých významných mestách ďalších krajín, okrem ZSSR aj v Poľsku, Bulharsku, NDR, Indii, Afganistane a Nórsku. Celkovo bolo vyrobených v rokoch 1961 až 1981 okrem prototypov takmer 7 a pol tisíca týchto trolejbusov, z toho len necelých tisíc jazdilo v Česko-Slovensku. Vozidlá sa vyrábali v dvojdverovej aj trojdverovej verzii. V 70. rokov prichádza výrobca s inováciemi v podobe hydraulického posilovača riadenie a tyristorovou výzbrojou. V súvislosti s dodávkami vozidiel rady 14 Tr sa skončila prevádzka trolejbusov 9Tr v českých a slovenských mestách v 90. rokov, avšak v niektorých krajinách trvá podnes (Ukrajina, Bulharsko).

Dve vozidlá vlastní Dopravný podnik Bratislava, kde sú evidované ako historické vozidlá. 

V Česku majú svoje historické vozidlá 9 Tr dopravné podniky v Brne, Ostrave, Zlíne, Pardubiciach, Plzni a v Českých Budejoviciach dokonca aj upravený vozeň pre napätie 750V. Teplický vozeň č. 105 je tiež historický, avšak na rozdiel od iných nebol nikdy vyradený z pravidelnej prevádzky (administratívne zrušený). Iné vozidlá sú v súkromných rukách.

## Externé odkazy
* Fotogaléria týchto vozidiel v Pardubiciach
* Fotogaléria vozidiel 9Tr v Brne    

Kategória:Trolejbusy Škoda
Škoda 14Tr

**Škoda 14 Tr** je trolejbusové vozidlo klasickej koncepcie vyrábané medzi rokmi 1982 a 1991 v českom závode v Ostrove nad Ohří spoločnosťou Škoda.

## Opis
Vozidlo vzniklo ako kópia poľského autobusového projektu Jelcz 039. Je dlhé približne 11 metrov, má trojo, dvojdielnych dverí. Pre export existovali aj dvojdverové karosérie. Karoséria je oceľová a jej časť pod oknami je tepelne izolovaná a odhlučnená antivibračným náterom. Podlaha je pokrytá gumou, sedadlá koženkové a usporiadané vo dvoch radoch, niekedy aj v proti alebo v boku smere jazdy. Neskoršie modernizované verzie mali podlahu protišmykovú a sedadlá čalúnené. Vozidlá sa líšia podľa sérií, zatiaľ čo v prvej sérii bolo čelné a zadné sklo nedeľné, neskôr sa zmenilo na dvojdielne s dvoma stieračmi.

## Prevádzka
14 Tr nahradili pôvodne rozšírené trolejbusy typu Škoda 9 Tr, objavili sa vo všetkých mestách bývalého Česko-Slovenska, kde bola trolejbusová doprava (Brno, Ostrava, Plzeň, Bratislava, Košice, Prešov, Banská Bystrica a ďalšie). Prvé série trpeli najmä na poddimenzovanú karosériu a problematickú zadnú nápravu. V priebehu výroby sa 14 Tr podrobila aj rôznym modernizačným úpravám, ku koncu výroby označených, ako 14 TrM. V prevádzke sa už nevyskytujú a boli nahradené modernejšími, nízkopodlahovými trolejbusmi. V Bratislave je možné vidieť pôvodné trolejbusy 14 Tr, alebo rekonštruované na 14 TrM, pri príležitosti mestských aktivít, ako je napríklad D.O.D v DPB.

## Externé odkazy
* Popis vozidla a jeho prevádzka v Bratislave
* Fotogaléria tohto typu vozidiel v uliciach Bratislavy
* Fotogaléria 
* Fotogaléria týchto trolejbusov v Jihlave 

Kategória:Trolejbusy Škoda
Škoda-Sanos 200Tr

náhľad|Škoda - Sanos S 200 Tr na BA historickej linke H
right|thumb|Škoda - Sanos S  200 Tr v Brne
**Škoda Sanos S 200 Tr** (označovaný aj ako **Škoda Sanos S 200, Škoda Sanos 01, Škoda Sanos 200 Tr**) je model trolejbusu z 80. rokov 20. storočia vyrobeného v spolupráci Česko-Slovenska a Juhoslávie.

## Dejiny
Trolejbus vznikol ako núdzové riešenie z nedostatku kapacitných vozidiel v ČSSR, pre vlečúci sa vývoj a výrobu nových trolejbusov Škoda (14Tr a 15Tr), ktorý nestíhal vtedajší rozvoj urbanizácie a jej potreby mestskej hromadnej dopravy. Vyrábal sa v kooperácii juhoslovanskej továrne FAS Skopje a závodu Škoda Ostrov nad Ohří. Do karosérie autobusu Mercedes-Benz z 50tych rokov, licenčne vyrábaného v Juhoslávii bola montovaná elektrická výbava Škoda. Pôvodne malo byť vyrobených niekoľko kusov na vyskúšanie novej technológie dvoch motorov, ale kvôli predĺženiu vývoja Škody 15 Tr a stále sa zvyšujúcom dopyte po kĺbových trolejbusoch ich bolo vyrobených spolu 77 ksuov. Dochádzalo k menším aj väčším problémom a prevádzkovatelia sa stretávali s nedostatkom náhradných dielov. Jedným z problémov bolo praskanie trolejbusu v kĺbe, pretože pôvodne autobusová karoséria nezvládala zaťaženie druhého motora. Iným častým problémom bola porucha diferenciálov.(vzhľadom na charakteristiku elektromotora
)

## Prevádzka
Tieto trolejbusy sa používali v Sarajeve, Bratislave, Prešove, Ostrave a hlavne v Zlíne, kde ich bolo najviac. Okrem typických nedostatkov súvisiacich s rozdielmi elektrického pohonu v zastaranej autobusovej karosérii, sa však v Československu popri zastaraných trolejbusoch Škoda 9Tr, jednalo o dynamické a oblúbené vozidlá. Dodávky do ČSSR boli ukončené až s nástupom trolejbusov 15Tr. Ich prevádzka bola ukončená začiatkom 21. storočia. Prvý prototyp je zachovaný ako exponát Technického múzea v Brne a jeden z prevádzkových trolejbusov je vo vlastníctve občianskeho združenia PSHŽD Pardubice. Dve vozidlá vlastní Dopravný podnik Bratislava, ktorý dokončil rekonštrukciu prvosériového vozu ev. č. 6505 na jeseň 2019. Druhý voz (6517) pri rekonštrukcii poslúžil ako zdroj náhradných dielov a v súčasnosti čaká na svoj ďalší osud.

## Referencie


Kategória:Trolejbusy Škoda
Regent’s Park

**Regent's Park** je jedným z Kráľovských parkov v Londýne. Nachádza sa v severnej časti centrálneho Londýna a zasahuje do mestských obvodov Westminster a Camden.

## Dejiny
Pozemky, ktoré sa kedysi ozačovali ako Marylebone Park boli kráľovským majetkom po mnoho storočí a boli prenajímané vojvodovi z Portlandu ako lovecký revír. 
Keď v roku 1811 nájomná zmluva vypršala, princ regent (neskorší kráľ Juraj IV.) poveril architekta Johna Nasha vytvorením plánu rozvoja pre túto oblasť. Nash navrhol výstavbu kráľovského palácu a väčšie množstvo samostatných domov pre priateľov kráľa. Po začiatku výstavby v roku 1818 boli Nashove plány zredukované a kráľ nechal namiesto toho postaviť Buckinghamský palác a park nechal neskôr sprístupniť pre verejnosť. Väčšina domov a plánovaných terás však bola dokončená a Regent's Park bol začlenený do ďalších Nashových projektov pre kráľa Juraja IV. - do výstavby Regent Street a Carlton House Terrace, ktoré mali vytvoriť novú tvár mesta od St. James’s Parku až po Parliament Hill v Hampsteade.
Park otvorili v roku 1854 a pôvodne bol otvorený dva dni v týždni. V 30. rokoch bola otvorená Záhrada kráľovnej Márie, čím sa prvýkrát sprístupnila vnútorná čast parku pre verejnosť, ktorá bola dlhé roky využívaná Kráľovskou botanickou spoločnosťou. V roku 1982 v parku vybuchla bomba. Išlo o teroristický útok IRA, pričom zahynulo sedem ľudí.
V roku 2012 sa okolo Regent's Parku ukutočnia preteky cestných cyklistov v rámci Letnej olympiády v Londýne. Pôvodne sa tu mali konať aj súťaže softbalistiek a bejzbalistov, ale oba tieto športy nakoniec vypadli z letnej olympiády.

## Dopravné spojenie
Najbližšie stanice London Underground:
* Regent's Park (Bakerloo Line)
* Baker Street (Bakerloo, Jubilee, Metropolitan, Circle a Hammersmith & City Line)
* Great Portland Street (Metropolitan, Circle a Hammersmith & City Line)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

Kategória:Londýnske parky a voľné priestranstvá
Kategória:City of Westminster
Kategória:Camden
Kategória:Športoviská na Letných olympijských hrách 2012
Škoda 15Tr

**Škoda 15Tr** je dvojčlánkový trolejbus vyrábaný medzi rokmi 1988 a 1995 (prototypy už v prvej polovici 80. rokov) podnikom Škoda Ostrov. Od roku 1995 bola produkovaná modernizovaná verzia Škoda 15TrM.

## Konštrukcia
Kĺbový trolejbus 15Tr konštrukčne vychádza (ako v mechanickej časti tak aj v časti elektrickej) zo štandardného typu 14Tr. 15Tr bol vyvinutý v prvej polovici 80. rokov 20. storočia ako vôbec prvý česko-slovenský článkový trolejbus (projekt 10Tr nebol realizovaný, vozy Škoda-Sanos 200Tr sú výsledkom česko-slovensko-juhoslovanskej spolupráci).

15Tr je trojnápravový trolejbus, ktorý sa skladá z dvoch častí. Tie sú spojené kĺbom v podvozkovej časti a krycím mechom. Základom celej konštrukcie vozu je oceľový rám, na ktorom je pripevnená samonosná karoséria. Trolejbus vznikol zostavením zhodných alebo upravených dielov vozu 14Tr, čo je veľmi výhodné pre údržbu a zháňanie náhradných dielov. V pravej bočnici sa nachádzajú štvoro dvojkrídlové skladacie dvere. Priečne umiestnené sedačky pre cestujúcich sú potiahnuté koženkou. Vnútorné osvetlenie je žiarivkové.

Trolejbus má dva trakčné motory, jeden na prostrednej, druhý na zadnej náprave (použité boli rovnaké motory ako u vozu typu 14Tr). Vďaka tomu tak bol 15Tr zvýhodnený pri prevádzke v náročnom teréne.

Vozy prvej dodávanej série mali delené čelné okná, neskôr vyrábané vozy už dostali okná jednodielne. Trolejbusy Škoda boli najprv dodávané iba v červeno-krémovom náteru, ktorý bol štandardný pre všetky dopravné podniky vtedajšej ČSSR.

Ako zaujímavosť možno uviesť, že prvé trolejbusy 15Tr boli pôvodne určené pre zamýšľanú trolejbusovú trať České Budějovice – Temelín.

## Prototypy
Prvé dva prototypy vozu 15Tr boli vyrobené v roku 1983. Od ostatných vyrobených vozov sa líšili čiastočne odlišnou elektrickou výzbrojou. Po skúškach u výrobcu jazdil prvý prototyp v rokoch 1984 a 1985 v skúšobnej prevádzke v Plzni (s evidenčným číslom 500). Časť predného článku bola následne predaná na náhradné diely do Brna. Druhý prototyp bol takisto hodnotený u výrobcu a v druhej polovici 80. rokov bol zošrotovaný. 

V rokoch 1987 a 1988 boli vyrobené ďalšie tri prototypy, ktoré (na rozdiel od prvých dvoch) už zasiahli do bežnej prevádzky s cestujúcimi.

## Rekonštrukcie a modernizácie
* Škoda 15TrR – kompletná oprava vozovej skrine, dosadení modernizačných prvkov (digitálne transparenty, nové zberače, modernizácia interiéru, a pod.)

## Dodávky trolejbusov
V rokoch 1983 až 1995 bolo vyrobených celkom 469 vozov Škoda 15Tr a jeden podvozok (predaný firme Powertronics v brazílskom meste São José dos Campos).

## Referencie

* 

## Iné projekty

15Tr
Kategória:Kĺbové trolejbusy