open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slimačí sliz

náhľad|Pohybujúci sa jedinec suchozemského slimáka, ktorý za sebou zanecháva slizovú stopu
**Slimačí sliz** je druh hlienu (vonkajšej telesnej sekrécie) produkovaný slimákmi, ktoré sú ulitníkovými mäkkýšmi. Suchozemské slimáky a slizniaky produkujú hlien, rovnako ako všetky ostatné druhy ulitníkov, z morských, sladkovodných a suchozemských biotopov. Reprodukčný systém ulitníkov tiež produkuje hlien interne zo špeciálnych žliaz.

Chemicky patrí hlien produkovaný suchozemskými ulitníkmi do triedy glykozaminoglykánov (predtým nazývaných mukopolysacharidy). Navonok jeden druh hlienu produkuje noha ulitníka a zvyčajne sa používa na lezenie. Druhý druh vonkajšieho hlienu sa vyvinul tak, aby pokrýval vonkajšie časti tela ulitníka; u suchozemských druhov tento povlak pomáha predchádzať vysychaniu odkrytých mäkkých tkanív. Hlien z nohy ulitníka má niektoré vlastnosti lepidla a niektoré vlastnosti lubrikantu, čo umožňuje suchozemským slimákom liezť po zvislých povrchoch bez toho, aby spadli.

Slizová stopa, ktorú za sebou zanecháva suchozemský ulitník, je často viditeľná ako strieborná stopa na povrchoch, ako je kameň alebo betón.

## Produkcia slizu
Slimák uvoľňuje rôzne druhy hlienu v závislosti od spôsobu, akým je stimulovaný. Pri normálnej stimulácii je hlien viskózny (lepkavý), ale ak je slimák neustále alebo dokonca násilne rozrušený, uvoľňuje číre penivé sekréty. Ak je slimák sexuálne vzrušený, hlien, ktorý uvoľňuje, je číry a viskózny. V prípade druhu *[[Cornu aspersum]]* sa výlučky skladajú zo syntetizovaných produktov z rôznych typov sekrečných žliaz. Všetky tieto žľazy sú jednobunkové, ktoré sa nachádzajú v spojivovom tkanive a vylučujú svoje produkty cez póry, ktoré prechádzajú medzi epidermálnymi bunkami. Majú rôzne tvary a zvyčajne majú dlhý vylučovací kanálik. Existuje osem rôznych typov sekrečných žliaz. Štyri z týchto rôznych typov vylučujú bielkoviny, vápnik, pigmenty a lipidy.

## Použitie v medicíne
V čínskej medicíne sa niektoré vlastnosti slimačieho slizu ukázali ako užitočné. Tradičná čínska medicína používala sliz rôznymi spôsobmi na liečbu rôznych chorôb a kozmetických problémov. Používal sa aj ako pleťové krémy na vrásky a suchú pokožku v kozmetike. Číňania tiež používali stálofarebné a suché vlastnosti slimačieho slizu ako prírodné farbivo, ktoré predstavovalo bohatstvo a moc. Hlien preukázal niekoľko biologických aktivít vrátane antimikrobiálnych, antioxidačných, antityrozinázy a protinádorových aktivít.

Nová generácia tkanivového lepidla bola vyvinutá s využitím prirodzených adhéznych javov a mechanizmov, ako je napríklad gél zo slimačieho hlienu, ktorý vykazuje vynikajúcu hemostatickú aktivitu, biokompatibilitu a biologickú odbúrateľnosť. Je účinný pri urýchľovaní hojenia rán v plnej hrúbke kože u normálnych aj diabetických samcov potkanov.
náhľad|Slizová stopa je taká hustá, že zviera dokáže prejsť cez ostrú čepeľ bez zranenia
náhľad|Kozmetika zo slizu slimákov predávaná v Taliansku

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Ulitníky
Kategória:Vylučovanie
Zoznam mnohookých bytostí v mytológii a fikcii

Tento článok obsahuje **zoznam mnohookých bytostí** v mytológii a beletrii. Zoznam zahŕňa bytosti, ktoré majú viac očí na tele alebo na hlave (alebo hlavách); pre bytosti, ktoré majú viac očí, pretože majú viac hláv, z ktorých každá má dve oči, pozri polycefália v mytológii.

## V mytológii a náboženstve
* Amon v egyptskej mytológii (v niektorých zobrazeniach).
* Argus Panoptes v gréckej mytológii.
* Azrael v islame.
* Bes v egyptskej mytológii (v niektorých zobrazeniach).
* Dodomeki, Hyakume and Mokumokuren v japonskom folklóre.
* Ofaním judaizme a kresťanstve
* Lord Šiva v hinduizme.
* Osiris v egyptskej mytológii (v niektorých zobrazeniach).
* Serafín v judaizme a kresťanstve.
* Tripura Sundari v hinduizme (v niektorých zobrazeniach)
* Adi Parašakti v hinduizme (v niektorých zobrazeniach)
* Indra v hinduizme (po jeho zvedení Ahaljou).
* Durga alebo Gauri v hinduizme.
* Cuegle v kantábrijskej mytológii/folklóre

## Vo fikcii
### Literatúra
* Blind Io z komiksu *[[Discworld]]*
* Viaceré postavy z fiktívnej mytológie Mýtus Cthulhu:
** The Elder Things
** Shoggoth
** Yith
* Baskania z knihy *[[Erec Rex]]*.
* Andaliti zo série *[[Animorphs]]* majú dve oči na tvári a dve na stopkách.

### Filmy a televízia
* Eye Guy zo seriálu *[[Power Rangers]]*.
* Anjel smrti v *[[Hellboy 2: The Golden Army]]*, though it is based on Azrael.
* The Guardian z *[[Big Trouble in Little China]]*.
* Black Beast of Argh (známa aj ako Black Beast of Caerbannog) *[[Monty Python and the Holy Grail]]*.

### Západná animácia
* Eye-Guy/Opticoidi zo seriálu *[[Ben 10]]*.
* Gallaxhar z filmu *[[Príšery verzus votrelci]]*.
* Henry J. Waternoose z filmu *[[Príšerky s r. o.]]*.
* viaceré postavy zo *[[Steven Universe]]*:
** Garnet
** Malachite
** Sardonyx
** Rainbow Quartz
* Tom Lucitor z animovaného seriálu Disney *[[Star vs. the Forces of Evil]]*.
* Jake z 10. série animovaného seriálu Cartoon Network *[[Adventure Time]]*.
* Nibbloniáni z *[[Futurama]]*.
* Vaka-Waka, mixel kmeňa Munchov z animovaného seriálu *[[Mixels]]*.

### Hry
* Amygdala a Rom, Vacuous Spider, obaja šéfovia z hry *[[Bloodborne]]*.
* Ardata Carmia z hry *[[Hiveswap]]*.
* Beholder a súvisiace  príšery z hry *[[Dungeons & Dragons]]*.
* Muffet z hry *[[Undertale]]*.
* Frei z hry *[[Hello Charlotte]]*.

### Anime a manga
* Hiei z *[[Yu Yu Hakusho]]*.
* Hjakume z *[[GeGeGe no Kitaró]]*.
* 3 digimonskí panovníci z *[[Digimon]]* majú na svojích hlavách 4 oči.
* Huanlongmon z *Digimon* má 8 očí.
* Rachnera Arachnera z *[[Monster Musume]]* má šesť očí, je čiastočne pavúkom.
* Pai, sandžijanská unkara z mangy *[[3×3 Eyes]]*.
* Thousand-Eyes Idol z *[[Yu-Gi-Oh!]]*.
* Alucardov známy, „Black hound of Baskerville“ v *[[Hellsing Ultimate]]*.
* Claydol z *[[Pokémon]]*.
* Kokušibo, a character from ''Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba''.
* Charlotte Puddingová, ľudský trojoký hybrid z *[[One Piece]]*.

### Internet
* The Rake z predstavenstva 4chan v roku 2005. Má dve žiariace biele oči.

## Referencie

## Pozri aj
* zoznam jednookých bytostí
* multiokulárne o

## Zdroj

Kategória:Mytológia
Kategória:Fiktívne postavy
Michaela Martišková

**Michaela Martišková** (* 23. február 2006, Slovensko) je slovenská futbalistka. Hrá za taliansky tím Hellas Verona a slovenskú reprezentáciu. Reprezentovala Slovensko v kategóriách WU15, WU17 a WU19

## Klubová kariéra
V slovenskej lige hrala za kluby Spartak Trnava a Slovan Bratislava. V Slovane dala v 25 zápasoch 25 gólov. Od 1. júla 2025 má podpísanú zmluvu s talianskym klubom Juventus, zmluvu má do 30. júna 2028. Od augusta 2025 hosťovala v talianskej Bologni, tím hrá druhu taliansku ligu. Od januára do 30. júna 2026 má zmluvu o hosťovaní s talianskym tímom Hellas Verona.

## Reprezentácia
Slovensko reprezentovala v kategóriách WU15, WU17 a WU19. Debut v seniorskej kategórii mala 25. októbra 2025 v prípravnom zápase proti Ukrajine.

### Reprezentačné góly WU15

### Reprezentačné góly WU17

### Reprezentačné góly WU19

## Úspechy

* Ženská ligová jedenástka roka 2024/2025
* Futbalistka roka WU19 2025

## Referencie

Kategória:Slovenské futbalistky
Zlatná (prítok Nitry)

**Zlatná** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitry s dĺžkou približne 8 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na východnom okraji Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Malá Magura, v lokalite Dolné lazy, v nadmorskej výške približne  Pramenná oblasť je poznačená ťažbou dreva a v lokalite je tak nesúvislý lesný porast. Potok tečie sprvu na východ, neskôr krátko na juh popod Starý vrch (). V lokalite Zahájené priberá krátky ľavostranný prítok a pokračuje na juhovýchod. V oblasti Zlatné opúšťa zalesnenú oblasť a zo Strážovských vrchov a ich podcelku Malá Magura pokračuje do Prievidzskej kotliny, ktorá je podcelkom Hornonitrianskej kotliny. V strednej časti tečie už mierne zvlnenou krajinou, oblasťou lúk a pasienkov. Na severnom okraji Kanianky v lokalite Potôčky priberá svoj najvýznamnejší, ľavostranný prítok zo svahov Starého vrchu. Onedlho priberá aj menší pravostranný prítok od obce Kanianka a smeruje na juhovýchod, okrajom obce Lazany. Stáča sa viac južným smerom a následne, v nadmorskej výške približne , sa vlieva ako pravostranný prítok do rieky Nitry. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh.

Potok pramení a preteká iba územím okresu Prievidza v Trenčianskom kraji. Od prameňa tvorí istý čas katastrálnu hranicu území obcí Poruba a Kanianka, na strednom toku vedie územím Lazian a napokon preteká katastrom obce Nedožery-Brezany.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Malá Magura
* Hornonitrianska kotlina, Prievidzská kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Poruba (okres Prievidza)
Kategória:Kanianka
Kategória:Lazany (okres Prievidza)
Kategória:Nedožery-Brezany
Victoria Kaláberová

**Victoria Kaláberová** (* 7. júl 2001, New York, USA) je slovenská futbalistka, narodená v New Yorku. Hrá za poľský tím GKS Katowice a za slovenskú reprezentáciu.

## Klubová kariéra
V slovenskej lige hrala dve sezóny za Slovan Bratislava. Jednu sezónu 2020/2021 hrala za španielsky Real Oviedo. Odtiaľ prestúpila do cyperského Aris Limassol, rok hrala za islandsky Afturelding, odtiaľ sa vrátila na Cyprus do Lakatamia Larnaka. Potom hrala jednu sezónu 2023/2024 v gréckom OFI Kréta. A v roku 2024 prestúpila do českej ligy do tímu Sparta Praha. A v lete 2025 prestúpila do poľskej ligy do  tímu GKS Katowice.

## Reprezentácia
Jej reprezentačný debut bol 13. apríla 2021 prípravnom zápase proti Slovinsku.

### Reprezentačné góly

## Referencie

Kategória:Slovenské futbalistky
Zoé Chauveau

**Zoé Chauveau** (* 28. marec 1959, Boulogne-Billancourt) je francúzska herečka. Počas svojej kariéry sa objavila v 10 filmoch a niekoľkých televíznych projektoch.

## Životopis
Jej filmová kariéra prebiehala medzi rokmi 1976 až 1983. V roku 1976 sa objavila vo filme Clauda Leloucha s názvom *Si c'était à refaire* a hrala rolu Fatoun v dráme Daniela Duvala *L'Ombre des châteaux* (1977). V roku 1978 ju filmár Chabrol obsadil do snímky *Violette Nozière*, ktorá rozpráva príbeh dospievajúcej prostitútky a vrahyne Violette Nozière. V roku 1980 si zahrala významnejšiu úlohu v tínedžerskej komédii *Girls* od režiséra Justa Jaeckina. Pokračovala hraním vo filmoch Roberta Enrica (*L'Empreinte des génians*), Sergia Corbucciho (*Il conte Tacchia*) alebo Bernarda Stora, ktorý jej ponúkol jej poslednú filmovú rolu v komediálnej dráme *Novomanžel* s Richardom Berrym. Okrem filmových rolí sa objavila aj v televíznych dielach *Brigade des mineurs* (1978) a *Le Boulanger de Suresnes* (1981).

## Filmografia

### Herečka
* 1976: *Si c'était à refaire*
* 1977: *L'Ombre des châteaux*
* 1977: *Moi, Fleur Bleue*
* 1978: *Violette Nozière*
* 1978: *Brigade des mineurs* (TV film)
* 1980: *Stopa gigantov*
* 1980: *[[Girls (film)|Girls]]*
* 1981: *Longshot*
* 1981: *Les Filles de Grenoble*
* 1981: *Le Boulanger de Suresnes* (TV film)
* 1982: *Il conte Tacchia*
* 1983: *Novomanžel*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Francúzske filmové herečky
Kategória:Osobnosti z Boulogne-Billancourt
SPACE 40

**SPACE 40, Velká encyklopedie družic a kosmických sond**, je veľkou, pôvodnou, českou encyklopédiou kozmických družíc a sond. Vznikla pri príležitosti výročia vypustenia Sputniku.

Bola založená a vedená Antonínom Vítkom ako špecializovaná databáza kozmonautiky. Obsahuje zoznam všetkých kozmických štartov od roku 1957 až do začiatku roku 2012.
Autorsky a technicky sa na vytváraní databáze podieľali Antonín Vítek, Marcel Grün, František Martinek, Jiří Kroulík, Petr Lála, Jan Kusák, Antonín Havlíček, Michal Václavík, Petr Kubala, Miroslav Pospíšil, Přemysl Lukavský a David Jůna.

Vzhľadom na svoju komplexnosť a vysokú kvalitu zozbieraných údajov je Space 40 jedným z popredných diel svojho druhu ITS na svete.

Pokračovateľom tejto encyklopédie je databáza Space50.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stránky encyklopédie

Kategória:Kozmonautické zoznamy
Turistická značkovaná trasa číslo 2423

**Turistická značkovaná trasa číslo 2423** je modrá trasa v Strážovských vrchoch. Vedie z Prejty (miestna časť Dubnice nad Váhom) na chatu pod Ostrým vrchom a je dlhá 50,3 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

2423
2423
Nukleokapsida

**Nukleokapsida** (tiež **nukleokapsid**) je nukleoproteínová častica vírusu, ktorá nesie nukleovú kyselinu vírusu a kapsidové proteíny (plášť vírusu). Nukleokapsida sa v priebehu životného cyklu, konkrétne v priebehu odpláštenia (dekapsidácie), rozpadá na kapsidové proteíny a nukleovú kyselinu.

## Referencie

Kategória:Vírusy
Cimélie

**Cimelie** sú objekty alebo zbierky výnimočnej hodnoty vyčlenené zo všeobecných kolekcií inštitúcií, napr. galérie či knižnice.

Cimelie bývajú špeciálne chránené a vystavujú sa ako muzeálne exponáty. Do cimelií môžu patriť písomné a tlačené pamiatky výnimočné svojím vekom, formou, pôvodom, vzťahom k osobnosti, napríklad prvé vydania klasických autorov, tlače významných tlačiarenských dielní, písané tlačené knihy výnimočné z aspektu ilustrácií, iluminovania, väzby, významné dokumenty vzťahujúce sa na veľké historické, ideové, spoločenské či vedecké premeny.

## Referencie

## Zdroj
* KATUŠČÁK, Dušan. Informačná výchova : terminologický a výkladový slovník, odbor knižničná a informačná veda. 1. vydanie. vyd. Bratislava : SPN, 1998. 375 s. Názov edície zväzku 5: Pedagogická encyklopédia Slovenska a terminologických výkladových slovníkov.

Kategória:Knižničná a informačná veda
Kategória:Zbierky
Kategória:Muzeológia
Kategória:Galérie
Bloková kniha

**Bloková kniha** vznikala v etape prechodu medzi rukopisnou a tlačenou knihou, t.j. po roku 1450, po vynájdení kníhtlače.

Knihy, resp. strany knihy vznikali tak, že text a obrázok (ilustrácia), ktorý bol dominantný sa vyhĺbili do drevenej dosky, z ktorej sa odtlačili. Jednolisty sa často prilepovali chrbtom k sebe a vznikol tak „blok“. V knižniciach a archívoch sa uchováva len niekoľko desiatok týchto kníh, čo ich robí veľmi vzácnymi.

## Referencie

## Externé odkazy
* Dejiny knižnej kultúry
* Význam vynálezu kníhtlače pre vývoj spoločnosti

## Zdroj
* KATUŠČÁK, Dušan. Informačná výchova : terminologický a výkladový slovník, odbor knižničná a informačná veda. 1. vydanie. vyd. Bratislava : SPN, 1998. 375 s. Názov edície zväzku 5: Pedagogická encyklopédia Slovenska a terminologických výkladových slovníkov. 

Kategória:Knihy podľa typu
Kategória:Knihy z 15. storočia
Kategória:Knižničná a informačná veda
Virión

[náhľad|Virión vírusu [SARS-CoV-2]]
**Virión** je individuálna vírusová častica. Virión je jeden jednotlivý organizmus vírusu, pričom vzťah vírus – virión je analogický vzťahu človek – ľudstvo. Virión je zložený z:

* nukleovej kyseliny, ktorou môže byť DNA alebo RNA, nikdy však oboje, 
* proteínov: kapsidové proteíny oplášťujú nukleovú kyselinu a chránia ju pred vplyvmi okolitého prostredia, umožňujú väzbu viriónu na hostiteľskú bunku,
* lipidov: fosfolipidová dvojvrstva, v ktorej je ukrytý nukleokapsid, vzniká pri pučaní vírusu z hostiteľskej bunky a môže niesť integrálne membránové proteíny: ide o tzv. obalené vírusy, pričom fosfolipidovej dvojvrstve sa v prípade vírusov hovorí obal.

## Referencie


## Pozri aj

* nukleokapsida
* kapsida
* obal vírusu
* plášť vírusu

Kategória:Vírusy
Kategória:Virológia
Odpláštenie

**Odpláštenie** (tiež **dekapsidácia**) je časť životného cyklu vírusov, pri ktorom sa vo fáze eklipsy uvoľní nukleová kyselina od kapsidu, replikuje sa vírusová nukleová kyselina a prebieha biosyntéza vírusových proteínov. Nukleová kyselina vírusov je chránená plášťom, ktorý je bielkovinovej povahy. Po vstupe vírusu do bunky dôjde ku odňatiu tejto bielkovinovej ochrany (odplášteniu) a prenosu nukleovej kyseliny do jadra hostiteľskej bunky. Za inhibítor odpláštenia vírusu chrípky typu A sa považuje amantadín, ktorý však nie je účinný proti vírusu chrípky typu B.

## Referencie


## Pozri aj

* kapsida
* nukleokapsida
* životný cyklus vírusov
* inhibítor odpláštenia

Kategória:Virológia
Kanianka (potok)

**Kanianka** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitry s dĺžkou približne 9 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na juhovýchodnom okraji Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Malá Magura, na južných svahoch Hornej polianky (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa pod hrebeňom, vedúcom z Magury () na Boškovie laz (), tečie juhovýchodným smerom. Priberá menší pravostranný prítok zo svahov Boškovho lazu a pokračuje popod lokalitu Zahájené (), kde doňho vteká významný pravostranný potok z oblasti Panský háj. Nad obcou Kanianka opúšťa zalesnenú oblasť a zo Strážovských vrchov a ich podcelku Malá Magura vteká do Prievidzskej kotliny, ktorá je podcelkom Hornonitrianskej kotliny. Preteká centrom obce a postupne sa stáča na juh, obtekajúc vodnú nádrž. Z nej vyteká ďalší pravostranný prítok Kanianky, ktorá pokračuje cez Kanianske lúky a Bojnické na juhovýchod, poľnohospodársky využívanou krajinou. Na dolnom toku tečie východne od mesta Bojnice, bez významnejších prítokov k nive rieky Nitry. Do nej ústi na okraji Prievidze, v nadmorskej výške približne  ako jej pravostranný prítok. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh.

Potok pramení a preteká iba územím okresu Prievidza v Trenčianskom kraji. Na hornom toku vedie územím obce Kanianka, neskôr pokračuje územím mesta Bojnice.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Malá Magura
* Hornonitrianska kotlina, Prievidzská kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Bojnice
Kategória:Kanianka
Kapsida

náhľad|Ikozahedrálna kapsida vírusu FMDV
**Kapsida** (tiež **kapsid, proteínový plášť**) je proteínová časť vírusu tvorená seba-usporiadaním jedného alebo viacerých typov proteínových podjednotiek do geometricky pravidelnej štruktúry. Kapsidy majú tvar mnohostena (polyédra). Kapsida je proteín, ktorý chráni nukleovú kyselinu vírusu pred vplyvmi vonkajšieho prostredia. 

## Súvisiace pojmy

### Nukleokapsida
Nukleokapsida je nukleoproteínová štruktúra vírusov, ktorá je tvorená kapsidovým proteínom a nukleovou kyselinou vírusu, čiže ide o kapsidu obklopenú nukleovou kyelinou vírusu.

### Kapsoméra
Kapsida vírusu je tvorená z kapsomér.  

### Odpláštenie
Odpláštenie je časť životného cyklu vírusov, pri ktorom dôjde ku odhaleniu nukleovej kyseliny vírusu, ktorá je v natívnom stave chránená kapsidovými proteínmi. Nukleokapsida sa v priebehu odpláštenia rozpadne na kapsidové proteíny a nahú nukleovú kyselinu, ktorá môže v takomto stave poliehať replikácii.

## Referencie

## Pozri aj
* virión
* vírus
* nukleokapsida
* kapsoméra
* odpláštenie
* lenakapavir

Kategória:Virológia
Kategória:Štruktúra proteínov
Inhibítor odpláštenia

náhľad|197x197bod|amantadín
**Inhibítor odpláštenia** je liečivo zo skupiny antivirotík, ktorý zasahuje do životného cyklu vírusov tak, že zabraňuje odplášteniu vírusov, čo uvoľnenie nahej nukleovej kyseliny vírusu od kapsidu v nukleokapside. Za inhibítor odpláštenia vírusu chrípky typu A sa považuje amantadín, ktorý však nie je veľmi účinným antivirotikom a nie je účinný voči vírusu chrípky typu B.

## Referencie


## Pozri aj

* odpláštenie
* životný cyklus vírusov
* antivirotikum
* influenzavirus A

Kategória:Farmakológia
Kategória:Antivirotiká
Životný cyklus vírusov

**Životný cyklus vírusov** je mechanizmus rozmnožovania vírusov, ktorý ma štyri základné časti:

# priľnutie na povrch hostiteľskej bunky a vnik do bunky,
# odpláštenie vírusu,
# replikácia vírusu,
# vyplavenie vírusu.

## Fáza adsorpcie

### Obligatórny celulárny biotropizmus
Fáza adsorpcie predstavuje väzbu viriónu na povrch hostiteľskej bunky (tá musí mať príslušné receptory, aby ju vírus rozpoznal). Vírus a hostiteľská bunka majú úzky vzťah: virióny daného vírusu sa dostanú len do určitého bunky: to je jav, ktorý sa nazýva obligatórny celulárny biotropizmus. Napríklad vírus HIV infikuje len CD4+ T-lymfocyty, makrofágy a dendritické bunky, ktoré majú na svojom povrchu CD4 receptory a koreceptory (CCR5 alebo CXCR4).

### Medzidruhová bariéra
Medzidruhová bariéra je jav, keď daný vírus je schopný infikovať iba jeden alebo niekoľko málo druhov organizmov: vírus osýpok infikuje len človeka, nie je schopný infikovať iný organizmus: vďaka tomu boli eradikované pravé kiahne (variola vera).

## Fáza penetrácie
Fáza penetrácie je preniknutie viriónu do hostiteľskej bunky (penetrácia cez cytoplazmatickú membránu, príp. aj bunkovú stenu). Rastlinné a živočísne vírusy prenikajú do hostiteľských buniek mechnizmom, ktorý sa nazýva pinocytóza. Penetrácia zahŕňa procesy spojené so vztupom viriónu do bunky a prípravou na replikáciu. 

## Fáza eklipsy
Fáza eklipsy je uvoľnenie nukleovej kyseliny z kapsidu (odpláštenie), replikácia vírusovej nukleovej kyseliny a syntéza vírusových proteínov (vírus je v tejto fáze nedetekovateľný). 

## Fáza maturácie
Fáza maturácie je zrenie viriónov.

## Elučná fáza
Fáza elúcie je uvoľnenie viriónov z hostiteľskej bunky.

## Referencie


## Pozri aj

* Odpláštenie
* Replikácia
* Vírus

Kategória:Virológia
Anizomastia

[náhľad|Ženské prsníky s [Polandov syndróm|Polandovým syndrómom]]
**Anizomastia** alebo **anisomastia** je zdravotný stav s výraznou asymetriou alebo nerovnosťou veľkostí prsníkov, ktorá zvyčajne súvisí s rozdielom v ich objeme. Inými slovami, keď je jeden z prsníkov oveľa väčší ako druhý. Na rozdiel od anizomastie je bežná mierna asymetria prsníkov. Anizomastia sa dá korigovať chirurgickým zväčšením alebo zmenšením prsníkov.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Choroby prsníkov
Obal vírusu

[náhľad|Schematický diagram obaleného vírusu: [nukleová kyselina (DNA alebo RNA) je opláštená bielkovinovým plášťom (protein coat), čím vzniká nukleokapsid, ktorý je obalený fosfolipidovou obálkou (envelope).]]

**Obal vírusu** (tiež **membránová obálka vírusu**, **tukový obal**, **fosfolipidová obálka**, **lipoidový obal**, **lipoidový plášť**, **membránový obal**, **vírusový obal**) je fosfolipidová dvojvrstva, ktorá obaľuje nukleokapsidu obalených vírusov. Ide o lipidový obal vírusu, ktorý často tovrí charakteristické výčnelky (korona pozorovaná na elektromikrografe u koronavírusu SARS-CoV-2). Fosfolipidová dvojvrstva obalu vírusu pochádza z cytoplazmatickej, príp. jadrovej membrány alebo membrány endoplazmatického retikula infikovaných buniek, avšak proteíny v nej vnorené sú vírusového pôvodu.

## Referencie

## Pozri aj
* Obalený vírus: vírus, ktorého virióny nesú fosfolipidový obal
* Neobalený vírus: vírus, ktorého virióny nenesú fosfolipidový obal
* Virión: jedna individuálna vírusiová častica
* Vírus
* fosfolipidová dvojvrstva

Kategória:Virológia
Kategória:Vírusy
Obalený vírus

náhľad|Otočená verzia kresby vonkajšej strany jednej častice vírusu Zika a prierezu druhou časticou pri jej interakcii s bunkou. Dva hlavné proteíny vírusového obalu, obalové proteíny a membránové proteíny, sú zobrazené červenou a fialovou farbou. Lipidová membrána obalu je zobrazená svetlolevanduľovou farbou. Kapsidové proteíny, oranžovou farbou, sú zobrazené pri interakcii s RNA genómom, žltou farbou, v strede vírusu. Receptorové proteíny na povrchu bunky sú zelené, cytoskelet modrou farbou a proteíny krvnej plazmy zlatou farbou. Kresba: David Goodsell.
**Obalený vírus** je vírus, ktorý vo svojej štruktúre viriónu nesie fosfolipidovú dvojvrstvu obalu vírusu. Fosfolipidová vrstva pochádza z membrány hostiteľskej bunky, pričom v nej môžu byť inkorporované integrálne membránové proteíny kódované vírusovými génmi. Obalený vírus je označenie takého vírusu, ktorý okrem kapsidy má ešte ďalší, lipoproteínový obal, odvodený od biologickej membrány hostiteľskej bunky, v ktorej sa vírus replikoval. Môže ísť o membránu bunkového jadra, niektorej organely alebo cytoplasmatickú membránu. Obalené vírusy sú citlivé na éter a vo všeobecnosti sú menej odolné voči vonkajšiemu prostrediu. Prenos je preto obvykle priamy, v niektorých prípadoch vyžaduje intímny kontakt. K obaleným vírusom patrí vírus chrípky (*[[Orthomyxoviridae]]*) alebo koronavírus SARS-CoV-2.

## Referencie


## Pozri aj

* Obal vírusu
* Kapsida
* Virión
* Neobalený vírus

Kategória:Virológia
Kategória:Vírusy
Neobalený vírus

náhľad|Neobalený ikozahedrálny vírus
**Neobalený vírus** je označenie vírusu, ktorý nemá lipoproteínový obal vírusu, sú tvorené len nukleokapsidou. Neobalené vírusy sú relatívne odolné voči vonkajším podmienkam, čo má význam pre spôsob prenosu infekcie, ktorá sa môže šíriť priamym kontaktom so zdrojom nákazy, prostredníctvom kontaminovaných predmetov, vody alebo potravín. Neobalené vírusy nie sú inaktivované kyslým pH žalúdka (žalúdočnou kyselinou chlorovodíkovou). Neobalené vírusy sú relatívne odolné, sú väčšinou rezistentné k éteru a hydrofóbnym rozpúšťadlám (alkány, toluén). 
náhľad|Neobalený helikálny vírus
Uvoľnenie neobaleného vírusu z hostiteľskej bunky prebieha lytickým mechanizmom so zánikom hostiteľskej bunky. Neobalené vírusy sa ľahko šíria stolicou, špinavými rukami, prachom, malými kvapôčkami, po vysušení ostávajú infekčné, prežívajú nepriaznivé prostredia v čreve, sú odolné voči detergentom, vyvolávajú tvorbu protektívnych protilátok.

Drvivá väčšina rastlinných vírusov (fytovírusov) je neobalená, obalené sú len 3 čeľade z celkových 36, rozmerovo aj tvarovo pestrá skupina vírusov.

## Referencie


## Pozri aj

* Obalený vírus
* Kapsida
* Nukleokapsida
* Virión

Kategória:Virológia
Kategória:Vírusy
Kapsoméra

náhľad|Schematický diagram prierezu iridovírusovej častice, zobrazujúci kapsoméry, transmembránové proteíny v lipidovej dvojvrstve a vnútorné filamentózne nukleoproteínové jadro.
**Kapsoméra** je morfologická jednotka viriónu tvorená jedným alebo viacerými identickými (prípadne rôznymi) polypeptidovými reťazcami, ktoré predstavujú štruktúrne jednotky kapsidu. Počet a priestorové usporiadanie kapsomér okolo nukleovej kyseliny určujú tvar a štruktúru kapsidu. 

## Referencie


## Pozri aj

* kapsida
* virión
* obal vírusu

Kategória:Virológia
Kategória:Vírusy
Martina Geletová

**Martina Geletová** (* 19. november 2003) je slovenská futbalová brankárka hrajúca za poľský Orlen Gdansk a za slovenskú reprezentáciu.

## Klubová kariéra
Seniorskú kariéru začala v Slovane Bratislava. V lete 2024 prestúpila do poľského klubu Skra, ktorý bol v poľskej prvej lige nováčikom. Vo februári 2025 prestúpila do poľského Orlen Gdansk.

## Reprezentácia
Reprezentačný debut mala 28. novembra 2024 v prípravnom zápase proti Grécku. 

## Referencie

Kategória:Slovenské futbalistky
Postava presýpacích hodín

náhľad|Pohľad zozadu na nahú ženu s výraznou šírkou bokov a veľkým pozadím, ktoré sa zvyčajne spájajú s postavou tvaru presýpacích hodín
**Postava presýpacích hodín** je jeden zo štyroch typov tvarov ženského tela popísaných v módnom priemysle; ďalšími tvarmi sú obdĺžnik, obrátený trojuholník a lyžica (alebo hruška). Tvar presýpacích hodín je definovaný mierami ženského tela – obvodom poprsia, pásu a bokov. Tvary tela presýpacích hodín majú široké poprsie, úzky pás a široké boky s podobnými mierami ako poprsie. Tento tvar tela je pomenovaný podľa podobnosti s presýpacími hodinami, kde horná aj dolná polovica je široká a sú približne rovnaké, zatiaľ čo stredná časť je úzka v obvode, čo robí celkový tvar široký-úzky-široký.

Ukázalo sa, že ženy s postavou presýpacích hodín sú viac obdivované, čo môže vyvíjať tlak na ženy, ktorých tvary tela sa výrazne líšia, aby sa snažili dosiahnuť postavu presýpacích hodín. To môže viesť k nespokojnosti s vlastným telom, ktorá môže spôsobiť poruchy príjmu potravy u (často mladých) žien z celého sveta.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Žena
Kategória:Ľudské telo
Stredovýchodná Európa

thumb|Stredovýchodná Európa

**Stredovýchodná Európa** alebo **východostredná Európa** je nejednoznačne definovaná východná časť strednej Európy. Táto oblasť na východe hraničí s východoslovanskými krajinami a na západe s nemecky hovoriacimi krajinami. V užšom zmysle sem zvyčajne patria štáty Vyšehradskej skupiny (Poľsko, Česko, Slovensko a Maďarsko) a niekedy v širšom zmysle aj Slovinsko, Chorvátsko a pobaltské štáty (Litva, Lotyšsko a Estónsko). 

Tento kultúrno-geografický región je potrebné odlišovať od geopolitického pojmu stredná a východná Európa, ktorý je o niečo rozsiahlejší, resp. sa vníma komplexnejšie smerom na východ, keďže zvyčajne označuje všetky bývalé komunistické štáty východného bloku a Varšavskej zmluvy, ako aj bývalej Juhoslávie.

## Definície
### Oskar Halecki
V 50. rokoch 20. storočia poľský historik Oskar Halecki, ktorý rozlíšil štyri regióny v Európe (západná, stredozápadná, stredovýchodná a východná Európa), definoval stredovýchodnú Európu ako región od Fínska po Grécko, „východná časť strednej Európy medzi Švédskom, Nemeckom a Itáliou na jednej strane a Tureckom a Ruskom na strane druhej“. Podľa Haleckého:

V priebehu európskych dejín si veľké množstvo národov v tomto regióne vytvorilo svoje vlastné nezávislé štáty, niekedy dosť veľké a mocné; v spojení so západnou Európou rozvíjali svoje individuálne národné kultúry a prispeli k všeobecnému pokroku európskej civilizácie.

### Štáty stredovýchodnej Európy
Jasné vymedzenie geografického regiónu stredovýchodnej Európy nemá veľký zmysel, pretože by sa musel zohľadniť historický vývoj a úroveň rozvoja krajín, ktoré sa v nich nachádzajú. Avšak hlavným pilierom, ktorý odôvodňuje pojem *stredovýchodná Európa* a jasne odlišuje túto oblasť, je jej denominačná príslušnosť k západnému kresťanstvu.

V užšom zmysle sem najčastejšie patria krajiny Vyšehradskej skupiny, ktoré sa všeobecne považujú za jadro stredovýchodnej Európy:

* 
* 
* 
*  – niekedy sa kvôli kultúrnym a historickým väzbám zaraďuje do regiónu Balkánu alebo juhovýchodnej Európy

V širšom zmysle sú sem niekedy zahrnuté aj:

*  – zaraďuje sa tiež do juhovýchodnej Európy
*  – prevažne sa zaraďuje do juhovýchodnej Európy

Pobaltské štáty (región sa prevažne zaraďuje do severovýchodnej Európy so silnou asimiláciou so severnou Európou):
* 
* 
* 

## Referencie

## Literatúra
* HALECKI, Oskar. *The limits and divisions on European history*, Sheed&Ward, New York 1950, s. 120.
* KŁOCZOWSKI, Jerzy; GORAL, Iwona; ŁASZKIEWICZ, Hubert Mikołaj. *Central Europe Between East and West*. Lublin : IEŚw, 2005. 130 s. ISBN 978-83-85854-86-9.
* MARTÍNEK, Jiří, NOVÁČEK, Aleš. *Regionální geografie střední Evropy*. České Budějovice: Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, 2023. 154 s. Dostupné online. ISBN 978-80-7694-008-6.
* PALMER, Alan. *The Lands Between (A History of East-Central Europe Since the Congress of Vienna)*. New York : Macmillan, 1970. 405 s. ISBN 978-0-297-00005-1.

## Pozri aj
* stredozápadná Európa
* stredná Európa
* stredná a východná Európa
* Vyšehradská skupina
* východná Európa
* západná Európa

Kategória:Regióny v Európe
Kategória:Stredná Európa
Stredozápadná Európa

thumb|Krajiny, ktoré sa najčastejšie zaraďujú do stredozápadnej Európy

**Stredozápadná Európa** je nejasne definovaná západná časť strednej Európy. Jej protikladom je stredovýchodná Európa. Tieto dva pojmy vznikli na začiatku až v polovici 20. storočia a ovplyvnili ich najmä historicko-regionálne štúdie poľského historika Oskara Haleckého. Zatiaľ čo pojem *stredovýchodná Európa* sa dodnes používa veľmi často, termín *stredozápadná Európa* je medzi vedcami málo rozšírený. V západnej časti Európy sa až do pádu železnej opony v rokoch 19891990 v bežnej reči vo veľkej miere stotožňoval so strednou Európou.

## Štáty stredozápadnej Európy
Najčastejšie sa sem zaraďujú nemecky hovoriace krajiny strednej Európy:

*  
*  
* 
* 

## Referencie

## Literatúra
* EBERHARD, Winfried. *Westmitteleuropa, Ostmitteleuropa (Vergleiche und Beziehungen : Festschrift für Ferdinand Seibt zum 65. Geburtstag)*. Oldenburg : Oldenbourg Wissenschaftsverlag, 1992. 403 s. ISBN 978-3-486-55970-5.
* HALECKI, Oskar. *The limits and divisions on European history*, Sheed&Ward, New York 1950, s. 120.

## Pozri aj
* stredná Európa
* stredovýchodná Európa
* západná Európa

Kategória:Regióny v Európe
Kategória:Stredná Európa
Fytovírus

náhľad|Fytovírusy: vírus chlorotickej škvrnitosti vigny (CCMV), vírus mozaiky vigny (CPMV), vírus mozaiky bromu (BMV) a vírus mozaiky tabaku (TMV)
**Fytovírus** je rastlinný vírus, ktorý je schopný infikovať iba rastlinné bunky a iba v nich sa rozmnožovať. Fytovírusy spôsobujú virózy rastlín. Fytovírusy sú prevažne RNA vírusy, pričom sa často jedná o neobalené vírusy. Fytovírusy sú klasifikované na tri rady, 22 čeľadí, 108 rodov a 1019 druhov.

Medzi známe rastlinné vírusy patrí vírus tabakovej mozaiky (TMV, tobacco mosaic virus), ktorý spôsobuje ochorenie tabakových listov, ktoré po infekcii získavajú jasnozelené a tmavozelené škvrny. Je známy kvôli tomu, že je najrozšíreným fytovírusom a išlo o prvý objavený vírus vôbec: objavil ho Dimitrij Ivanovič Ivanovskij v roku 1892 na základe úvahy, že extrakt z napadnutých tabakových listov si zachováva infekčnosť, aj keď je prefiltrovaný cez najmenšie bakteriologické filtre.

Vírus mozaiky zemiakov je fytovírus, ktorý spôsobuje významné hospodárske škody.

## Infekcia
Virióny fytovírusov prenikajú do rastlinnej bunky cez bunkovú stenu, ktorá je zložená z celulózy a pektínov.  Fytovírusy teda na vstup do bunky nevyžadujú špecifickú interakciu s receptormi na povrchu bunky, spoliehajú sa iba na poškodenia pokožkových buniek spôsobených vírusovými vektormi, hmyzom.

## Referencie

## Pozri aj
* vírus
* RNA vírus
* neobalený vírus
* vírus tabakovej mozaiky (TMV)


Kategória:Vírusové choroby
Kategória:Choroby rastlín
Kategória:Molekulárna biológia
Kategória:Biotechnológia
Marie Laforêt

**Marie Laforêt** (* 5. október 1939, Soulac-sur-Mer – † 2. november 2019, Genolier) bola francúzska herečka a speváčka. Debutovala ako herečka vo filme *V žiari slnka* (1960) a získala si široké uznanie verejnosti aj kritiky za svoje následné interpretácie, okrem iného vo filmoch *La fille aux yeux d'or* (1961), *Leviathan* (1962), *Cent briques et des tuiles* (1965) a v novších snímkach ako *Una Fredda Mattina Di Maggio* (1990) a *Tykho Moon* (1996). Účinkovala aj v úspešných televíznych seriáloch ako *Chobotnica* (1987), *Isabella la ladra* (1989) alebo *Il deserto di fuoco* (1997).

Zomrela v sobotu vo švajčiarskom Genolier, malom mestečku v okrese Nyon severne od Ženevy vo veku 80 rokov.

## Životopis
V 60. rokoch sa preslávila ako speváčka piesňami ako *Les Vendanges de l'amour*, *Mon amour, mon ami*, *Viens, viens* či *Il a neigé sur Yesterday*. Nahrala aj úspešné songy ako *Frantz* (1964), *Boris et Boris* (1967) či *Que calor la vida* (1968). René Clément jej ponúkol jej prvú rolu v kultovom trilery *V žiari slnka* (1960) podľa románu Patricie Highsmithovej. Jej postava Marge Duval sa točila okolo dvoch mužov: Philippa Greenleafa (hral Maurice Ronet), jej cynického snúbenca, a vraha Toma Ripleyho, ktorého hral Alain Delon. Po tomto pozoruhodnom debute si zahrala hlavnú úlohu vo filme *La Fille aux yeux d’or* (1961) od Jeana-Gabriela Albicocca, ktorý sa stal jej prvým manželom. Film zožal u kritikov úspech. S výnimkou filmu Clauda Chabrola *Marie-Chantal contre le docteur Kha* (1965), príjemnej, ale v konečnom dôsledku menej významnej špionážnej komédie, bola jej následná filmografia zmiešaná a Marie Laforêt získala menej hlavných úloh. Neskôr sa hrala kráľovnú vo filme *Le Petit Poucet* (1972) od Michela Boisronda, Belmondovu manželku v komédii *Veselá Veľká noc* (1984) od Georgesa Lautnera alebo majiteľku bordelu v *Fucking Fernand* (1987) od Gérarda Mordillata, za ktorý si vyslúžila nomináciu na cenu César za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. Marie Laforêt spolupracovala aj na málo známom projekte filmára Fernanda Solanasa *Tangos: l'exil de Gardel* (1985) a bola súčasťou ženského obsadenia filmu Claire Simonovej *Les Bureaux de Dieu* (2008) o plánovanom rodičovstve. Režírovali ju aj Michel Deville, Valerio Zurlini, Jean-Pierre Mocky, Enki Bilal a jej dcéra, režisérka Lisa Azuelos.

## Filmografia (výber)
* 1960: *V žiari slnka*
* 1961: *Amours célèbres*
* 1964: *Honba za gitarami*
* 1964: *Honba na muže*
* 1965: *Vojandy*
* 1965: *Peniaze a smola*
* 1965: *Modrý Panter*
* 1967: *Le 13ème Caprice*
* 1972: *Palček a obor*
* 1979: *Policajt alebo darebák*
* 1982: *Que les gros salaires levent le doigt !!!*
* 1984: *Zdochlinári*
* 1984: *Veselá Veľká noc*
* 1990: *Présumé dangereux*
* 1990: *Lakomec*
* 1995: *Dis-moi oui...*
* 1996: *Tykho Moon*
* 1997: *Playback*
* 2008: *Les Bureaux de Dieu*

## Referencie

## Literatúra
* 
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Francúzske filmové herečky
Kategória:Francúzske divadelné herečky
Kategória:Francúzske televízne herečky
Kategória:Francúzske speváčky
Dievča od vedľa

**Dievča od vedľa** () je mladá ženská archetypálna postava, ktorá sa často používa v romantických príbehoch. Je tak pomenovaná, pretože často býva vedľa protagonistu alebo je jeho kamarátkou z detstva. Začínajú priateľstvom, ktoré sa neskôr často vyvinie do romantickej príťažlivosti. Opakom je „chlapec od vedľa“.

## Charakteristika
Postava dievčaťa od vedľa je často vykresľovaná ako prirodzená, nevinná a nenáročná. Evokuje nostalgiu a spája sa s malými mestami a miestnym alebo dokonca vidieckym spôsobom života. Napríklad herečka a speváčka Doris Dayová, „hollywoodske dievča od vedľa“, známa svojimi filmovými úlohami romantickými komédiami v 50. rokoch 20. storočia, bola priekopníčkou tohto typu postavy vo filme. Televízny sitcom *[[Gilligan's Island]]* ponúkol postavu Mary Ann Summersovej (stvárnila ju Dawn Wellsová), ktorej pôvab dievčaťa od vedľa kontrastoval s očarujúcou postavou filmovej hviezdy Ginger Grantovej (Tina Louisová). Dlhotrvajúca popularita seriálu viedla k otázke „Ginger alebo Mary Ann?“, čo je skrátený spôsob, ako sa niekoho opýtať, či uprednostňuje postavu typu dievča od vedľa alebo očarujúceho typu.

Milostný trojuholník je bežným klišé v beletrii a často sa týka mužského protagonistu, ktorý je chytený medzi túžbou po dvoch ženách, z ktorých jedna je „milým, obyčajným a starostlivým dievčaťom od vedľa“, s ktorým vyrastal, a druhá je bohatšou alebo krajšou ženou s nižšou morálkou. Muž môže prehliadnuť tú druhú kvôli dievčaťu od vedľa. alebo ho môže krásna žena ignorovať, keď sa uchádza o žiadanejšieho muža.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Fiktívne postavy
Kapsidový proteín HIV-1

[náhľad|Kapsida HIV pozostáva z približne 200 kópií proteínu p24. Štruktúra p24 je znázornená v dvoch znázorneniach: kreslená (hore) a izopovrchová (dole) a je založená na PDB 4XFX. Štruktúra kapsidy je založená na PDB [http://www.rcsb.org/pdb/explore/explore.do?structureId=3j3q 3J3Q].](https://sk.wikipedia.org/wiki/S%C3%BAbor:P24_HIV-capsid.png)
**Kapsidový proteín HIV-1** (tiež **p24** alebo **kapsidový proteín HIV-1**) je proteín tvoriaci kapsidu vírusu HIV-1, ktorá je cieľom liečiva lenakapavir. Kapsidový proteín HIV-1 zohráva esenciálnu úlohu v celom replikačnom cykle vírusu HIV-1, čo z neho robí atraktívny cieľ terapeutického zásahu. Na rozdiel od vírusových enzýmov (proteáza, reverzná transkriptáza a integráza), na ktoré sa v súčasnosti zameriavajú antiretrovírusové lieky s nízkou molekulovou hmotnosťou, kapsidový proteín HIV-1 funguje prostredníctvom interakcií medzi proteínmi; ciele, ktoré fungujú týmto spôsobom, historicky predstavovali značné výzvy pre intervencie s použitím liekov s nízkou molekulovou hmotnosťou. Kapsidový proteín HIV-1 sa spočiatku exprimuje v polyproteínoch Gag a Gag-Pol a zabezpečuje kľúčové interakcie medzi proteínmi, ktoré sú nevyhnutné pre zostavenie viriónu. Vo virióne sa kapsidový proteín HIV-1 uvoľňuje štiepením prekurzora sprostredkovaným proteázou HIV-1 a samovoľne sa zostavuje do kužeľovitej kapsidy zloženej z približne 250 hexamérov kapsidový proteín HIV-1 a 12 pentamérov. Správna tvorba a integrita kapsidy sú nevyhnutné pre infekčnosť vírusu. Po infekcii novej bunky je kontrolovaný intracelulárny transport a rozloženie vírusovej kapsidy čiastočne regulované interakciami s hostiteľskými faktormi a podporuje reverznú transkripciu a integráciu provírusovej DNA.

## Referencie

## Pozri aj
* lenakapavir
* HIV
* kapsida
* nukleokapsida
* pred-expozičná profylaxia

Kategória:Virológia
Kategória:Bielkoviny
Kategória:AIDS
Elena Händler

Doc. **Elena Händler** ArtD. (**Elena Händler-Lazarovová**, **Elena Michalicová**, **Elena Händlerová**, **Elena Michalicová-Händler**; * 13. január 1949, Bratislava) je slovenská klaviristka a vysokoškolská pedagogička.

## Životopis
V rokoch 1964 až 1970 študovala hru na klavír na Konzervatóriu v Bratislave (u Evy Pappovej). V rokoch 1970 až 1975 študovala hru na klavír na Vysokej škole múzických umení. Jej pedagógom bol Ivan Palovič. Od 1975 pôsobila na Katedre klávesových nástrojov, od  roku 1986 na Katedre komornej hry a klavírnej spolupráce Hudobnej a tanečnej fakulte Vysokej školy múzických umení. V rokoch 1982 až 1986 bola ašpirantkou u Miloslava Starostu. Od roku 1986 je odborná asistentka, od roku 2000 docentka. Od roku 2002 pedagogicky pôsobila na Europäische Musikakademie Schengen (Európska hudobná akadémia). Spolupracovala tiež s Tribune Internationale des Jeunes Interprètes.

Členkou komorného dua s huslistom Petrom Michalicom bola v období 1975 až 1989.

Jej manželom bol Peter Michalica a Jack Martin Händler.

## Referencie

## Externé odkazy
* Elena Händler na webe Hudobného centra

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí klaviristi
Kategória:Slovenskí hudobní pedagógovia
Kategória:Absolventi Konzervatória v Bratislave
Kategória:Absolventi Hudobnej a tanečnej fakulty Vysokej školy múzických umení v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Hudobnej a tanečnej fakulte Vysokej školy múzických umení v Bratislave
Presýpacie hodiny (rozlišovacia stránka)

**Presýpacie hodiny** môžu byť:

*hodiny, ktoré na meranie času využívajú pohyb piesku, pozri presýpacie hodiny
*planetárna hmlovina v súhvezdí Mucha, pozri Presýpacie hodiny (hmlovina)
*typ tvaru ženského tela, pozri postava presýpacích hodín
Integráza

náhľad|Integráza HIV-1
**Integráza** je enzým, ktorý v životnom cykle vírusov zodpovedá za inkorporáciu genómu vírusov do genómu hostiteľskej bunky. Integráza vyžaduje na svoju činnosť dvojvláknovú molekulu DNA (dsDNA). Liečivá, ktoré inhibujú integrázu vírusu HIV sa nazývajú graviry (inhibítory integrázy), kam patrí napríklad kabotegravir.

Integráza rozpoznáva konce dvojreťazcovej DNA vyprodukovanej reverznou transkriptázou a vkladá vírusovú DNA do chromozómu mechanizmom podobným transpozónom. Tento cudzí úsek DNA v chromozóme sa nazýva provírus. 

Integráza je transponáza, ktorá je kódovaná vírusmi.

## Referencie

## Pozri aj
* RNA vírus
* dvojvláknová DNA
* HIV
* retrovírus
* provírus
* transponáza

Kategória:Enzýmy
Kategória:Virológia
Provírus

náhľad|Provírus (v tomto prípade profág) inkorporovaný do genómu hostiteľskej bunky (baktérie)
**Provírus** je cudzorodá DNA, ktorá je inkorporovaná v chromozóme hostiteľskej bunky účinkom transponázy, napríklad integrázy, ako dôsledok infekcie vírusom, ktorý vkladá svoj genóm do genómu infikovanej bunky. Vírus začlenený do DNA hostiteľskej bunky sa nazýva provírus, alebo perzistentný vírus. Keď sa hostiteľská bunka rozmnožuje, kopíruje spolu s vlastným genetickým materiálom aj provírus a odovzdáva ho dcérskym bunkám. Vírus sa tak *de facto* rozmnožuje bez toho, aby zabil hostiteľskú bunku. Dvojreťazová DNA sa cirkularizuje a včleňuje do bunkového genómu ako provírus. Provírus je stabilný, nepremiestňuje sa, nevyštepuje sa a replikuje sa len spolu s bunkovým chromozómom. V tretej fáze replikácie dochádza k transkripcii provírusu bunkovou RNA-polymerázou II, pričom sú primárne RNA-transkripty použité buď ako mRNA pre syntézu proteínov alebo neskôr hlavne ako RNA tvoriace genóm nových viriónov.

## Referencie

## Pozri aj
* integráza
* transponáza
* inhibítor integrázy
* reverzná transkriptáza
* HIV

Kategória:Virológia
Kategória:DNA
Kategória:Genetika
Transponáza

náhľad|Mechanizmus transpozície „vystrihni a vlož“. Nožnice označujú transponázu. Transponáza vytvorí dvojvláknový zlom DNA na oboch stranách transpozónu, čím ho prereže. Potom sa v cieľovej DNA vytvorí ďalší dvojvláknový zlom, čím sa transpozón vloží. Transponáza môže byť kódovaná v tomto transpozóne alebo v inom (pozri autonómne a neautonómne transpozóny).
**Transponáza** je enzým, ktorý katalyzuje transpozíciu transpozónov, býva často kódovaná vlastným transpozónom, ktorý obsahuje gén pre transponázu *tnp.* Vírus HIV využíva transponázu nazývanú integráza na inkorporovanie svojho genómu do chromozómu hostiteľskej bunky.

## Referencie

## Pozri aj
* integráza
* transpozón
* transpozícia

## Externé odkazy
* Transpozice a mobilní genetické elementy u baktérií
* Přijímací zkoušky BGI Mgr. 2021/202
* Studium retrotranspoziční hypotézy dysregulace exprese genů u poruch autistického spektra
* BIOSYNTÉZA VÍRUSOV
* LEKÁRSKA BIOLÓGIA A GENETIKA 1

Kategória:Virológia
Kategória:Molekulárna biológia
Kategória:Genetika
Dubnička (prítok Nitry)

**Dubnička** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitry s dĺžkou približne 7 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na juhovýchodnom okraji Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Malá Magura, na južných výbežkoch Boškovho lazu (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Opletená tečie krátko popod hrebeň, no pod Šútovským sedlom sa stáča na juhovýchod. Onedlho priberá ľavostranný prítok z lokality Veľké brezy a stáča sa na východ, kopírujúc severné úpätie vrchu Hradište (). V tejto oblasti priberá niekoľko menších ľavostranných prítokov z Lokality Búčie a opúšťa Strážovské vrchy a ich podcelok Malá Magura. Vteká do Prievidzskej kotliny, ktorá je podcelkom Hornonitrianskej kotliny a postupne sa stáča až na juh. Opúšťa zalesnenú oblasť a vteká do Dubnice, mestskej časti Bojníc. Tu priberá dva pravostranné prítoky a opäť sa točí na juhovýchod cez Horné lány. Pokračuje okrajom mesta cez menšiu vodnú nádrž východnou časťou lokality Dolné lány, kde priberá ľavostranný prítok a opäť sa stáča na juh. Na dolnom toku tečie rovinatou oblasťou a juhovýchodne od mesta Bojnice, v nadmorskej výške približne  sa vlieva do rieky Nitry. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh.

Potok pramení a preteká iba územím mesta Bojnice v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Malá Magura
* Hornonitrianska kotlina, Prievidzská kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Bojnice
Ármin Pécsi

**Ármin Pécsi** (* 24. február 2005, Hainburg an der Donau, Rakúsko) je maďarský profesionálny futbalista, ktorý hrá ako brankár za klub Liverpool.

## Klubová kariéra
Pécsi začal trénovať so seniorským tímom Puskás Akadémia, keď mal 16 rokov, a v tomto veku debutoval za klub v priateľskom zápase proti Club Brugge. V sezóne 2024/25 sa stal pravidelným hráčom základnej zostavy a odohral 36 zápasov vo všetkých súťažiach, v ktorých si 11-krát udržal čisté konto. S klubom skončil v lige druhý v maďarskej najvyššej lige. Na konci sezóny bol jedným z troch brankárov nominovaných na cenu Golden Boy.

7. júna 2025 bolo potvrdené, že podpísal zmluvu s Liverpoolom, ktorý pôsobí v Premier League.

## Medzinárodná kariéra
Pécsi sa narodil v Rakúsku, ale reprezentoval Maďarsko na mládežníckej úrovni.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Maďarskí futbalisti
Kategória:Hráči Liverpool FC
Kategória:Futbaloví brankári
Kategória:Osobnosti z Hainburgu