open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1994

**Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1994** boli v poradí 11. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Tunise, v Tunisku od 5.24. novembra 1992, za účasti 10 mužských a 6 ženských tímov. Tunisko bol organizátorom afrického šampionátu tretíkrát, keď predtým organizovalo turnaj v rokoch 1974 a 1981, vždy v Tunise. Jedniným nováčikom turnaja bolo družstvo mužov Ghany. Svoj štvrtý titul získali domáci hádzanári Tuniska a tretí titul hádzanárky Angoly.

Tento šampionát tiež slúžil ako kvalifikácia na MS 1995 mužov a MS 1995 žien. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá mužov a 2 najlepšie družstvá žien. 

## Výsledky
### Ženy
#### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej hádzanárskej federácie /
* Oficiálna stránka Tuniskej hádzanárskej federácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Afriky 1994 na stránke Africkej hádzanárskej federácie /
* Majstrovstvá Afriky 1994 mužov a žien na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 1994
Kategória:Majstrovstvá Afriky v hádzanej
Hádzaná
Rodinné prípady

***Rodinné prípady*** je slovenský seriál, ktorý mal premiéru v pondelok 17. decembra 2012 na TV Markíza. Seriál bol prerušený po jednej časti a pokračuje až od 20. januára 2014.

Formát sa zaoberá situáciami, ktoré sa naozaj stali. Ide o krízové okamihy bežných ľudí, ktorí musia riešiť zásadné životné peripetie a konflikty, ktorým by sa za normálnych okolností najradšej vyhli.

## Obsadenie
V každej časti a v každom príbehu hrajú iní herci. Ide predovšetkým o amatérskych hercov.

## Série

## Referencie

Kategória:Slovenské televízne seriály
Kategória:Televízne seriály TV Markíza
Kategória:Televízne seriály z roku 2012
Venus

**Venus** môže byť:

* v niektorých jazykoch Venuša
* pieseň americkej speváčky Lady Gaga, pozri Venus (pieseň Lady Gaga)
* pieseň holandskej skupiny Shocking Blue, pozri Venus (pieseň Shocking Blue)

*sídlo:
**mesto v štáte Texas v USA, pozri Venus (Texas)
**prímorské letovisko v Rumunsku, pozri Venus (Rumunsko)

* rod morských lastúrnikov, pozri Venus (rod)

* prvé meno, napr.:
** Venus Williamsová, americká tenistka
* priezvisko, napr.:
** Michael Venus, novozélandský tenista
Meath (grófstvo)

**Meath** (, ) je írske grófstvo, ktoré leží na východnom pobreží Írska v bývalej provincii Leinster. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 184 135 obyvateľov. Je pomenované podľa starovekého kráľovstva Meath (v starej írčine *Mide*, znamená *stred*). Sídlom grófstva je mesto Navan, hoci bývalé sídelné mesto grófstva Trim si zachovalo časť svojho významu, sídli tu aj súd. Na území grófstva leží archeologická lokalita Brú na Bóinne, ktorá je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.

Významné postavenie v hospodárstve grófstva má poľnohospodárstvo a potravinársky priemysel, najmä chov dobytka, mliekarenstvo, pestovanie zemiakov a obilia.

## Geografia
Grófstvo Meath leží na východnom pobreží Írska, obmýva ho Írske more. Najdlhšia rieka grófstva je Boyne.

Meath je štrnáste najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je deviate najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je druhé najväčšie rozlohou a tretie najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Slieve na Calliagh, dosahuje nadmorskú výšku len , je tak druhým najnižším spomedzi najvyšších vrchov írskych grófstiev.

Meath susedí so siedmimi írskymi grófstvami: s grófstvom Fingal (jedno z troch grófstiev, na ktoré bolo rozdelené grófstvo Dublin v roku 1994) na juhovýchode, Kildare na juhu, Offaly na juhozápade, Westmeath na západe, Cavan na severozápade, Monaghan na severe a s grófstvom Louth na severovýchode.

## Najväčšie mestá (sčítanie 2011)
# Navan = 28 559 obyvateľov.
# Ashbourne = 11 355 obyvateľov.
# Laytown-Bettystown-Mornington = 10 889 obyvateľov.
# Ratoath = 9 043 obyvateľov.
# Trim = 8 268 obyvateľov.
# Dunboyne = 6 959 obyvateľov.
# Kells = 5 888 obyvateľov.
# Duleek = 3 988 obyvateľov.

## Írčina
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (173 544 ľudí) ovládalo írčinu 39,3 % (68 259 obyvateľov). Niečo vyše tretina z nich (33,9 % – 23 159) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Štatistiky o počte obyvateľov grófstva a jeho sídel 

## Zdroj


Meath
Levkivci (Tuľčynský rajón)

**Levkivci** () je dedina (*село*) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 565 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Tuľčynskom rajóne
Ved

**Ved** môže byť:
*ued
*postava zo seriálu The Tribe

**VED** môže byť:
*Vehicle Excise Duty
*Visual Enunciation Display
Zámok Nové Město nad Metují

thumb|Zámok Nové Město nad Metují
**Zámok Nové Město nad Metují** je zámok v Novém Měste nad Metují.

## Dejiny
Zámok stojí na mieste staršej tvrdze. Pri založení bol zahrnutý do opevnenia mesta, je však od mesta oddelený výraznou priekopou. Bol rozšírený Pernštejnovcami počas 16. storočia a barokovo prestavaný v rokoch 1655 - [1661] podľa plánov Carla Luraga. V rokoch 1909 - 1913 bol upravený podľa plánov Dušana Jurkoviča pre nových vlastníkov, priemyselníkov Jozefa a Cyrila Bartoňa z Dobenína. Jurkovič navrhol aj originálnu zámockú záhradu s drevenými stavbami. V roku 1948 bol zámok Bartoňovcom skonfiškovaný. V štátnej správe zostal až do roku 1992, kedy bol v reštitúcii vrátený Josefovi Bartoňovi Dobenínovi a sprístupnený verejnosti.

Zámok je od roku 2008 chránený ako národná kultúrna pamiatka Českej republiky.

## Architektúra
Zámok tvorí štvoruholník okolo nepravidelného dvora so stredovekou guľatou vežou zvanou Máselnice (názov dostala podľa podobnosti so zariadením na výrobu masla) v severnom nároží a renesančnými maľbami a sgrafitami vo dvore. Hlavný vchod je v smere od námestia a tvoria ho most cez priekopu a kamenný barokový portál. Pred zámkom je päť sôch putti (trpaslíkov) od Matyáša Bernarda Brauna z rokov okolo 1720, ktoré sem boli prenesené z Benátok nad Jizerou v roku 1913. V zámku je rad pozoruhodných priestorov s barokovou štukovou aj modernou výzdobou (Pavel Janák, František Kysela, Max Švabinský, ale tiež diela sochárov J. V. Myslbeka, Jana Štursu, Františka Bílka). 
thumb|Záhrada
Na severozápad od zámku je terasová zámocká záhrada talianskeho štýlu s drevenými stavbami Dušana Jurkoviča, ktoré boli nedávno obnovené. Medzi ne patrí aj lávka pre peších v zámockej záhrade, ktorá pôvodne neslúžila verejnosti, ale iba majiteľovi zámku Cyrilovi Bratoňovi z Dobenína. Spájala dve časti záhrady predelené verejnou komunikáciou. Bola postavená v roku 1910 a Jurkovič sa tu nechal inšpirovať ľudovými stavbami zo slovenských Čičmian. Za rok (v sezóne) prejde lávkou tristo tisíc osôb. To ohrozovalo jej existenciu a tak do nej boli dodatočne zabudované skryté oceľové nosníky. Lávka je rozdelená na dve časti vežou, ktorá má tri podlažia a tvorí výrazný architektonický prvok. V parku pred zámkom je fontána z jedného kusa kameňa.

Severne od zámku, smerom k bývalej bráne, je budova bývalého pivovaru, kde je pomník Bedřicha Smetanu. Otec Bedřicha Smetanu František sem v roku 1818 prišiel ako nájomca do opraveného zámockého pivovaru. Až potom sa presunul do Litomyšle, kde sa Bedřich v roku 1824 narodil. Bedřich sa sem vracal však za svojimi príbuznými, za sesternicou Luisou, do ktorej sa zamiloval a napísal pre ňu Luisina polku.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Nové Město nad Metují
Nové Město nad Metují
Nové Město nad Metují
Kategória:Dušan Jurkovič
Bitches Brew

***Bitches Brew*** je štúdiový dvojalbum amerického džezového hudobníka Milesa Davisa, ktorý bol nahrávaný v auguste 1969 a vyšiel v apríli 1970 pod značkou Columbia Records. Je všeobecne považovaný za jeden z najzásadnejších albumov moderného džezu i džezu vôbec. Bol to zároveň Davisov prvý zlatý nosič ocenený viacerými cenami Grammy. Jeho nahrávania sa zúčastnili známi hudobníci: Dave Holland, Harvey Brooks, Bennie Maupin, Charles Alias, Jack DeJohnette, Lenny White, John McLaughlin, Chick Corea, Joe Zawinul, Larry Young, Ralph J. Gleason, Jim Riley, Wayne Shorter a Miles Davis. V roku 2003 ho časopis *[[Rolling Stone]]* umiestnil na 95. miesto rebríčka najlepších albumov všetkých čias.

## Zoznam skladieb

### LP verzia
(Columbia – GP 26 , Vinyl, dvojLP, Album, 1st pressing. Red label "360 Sound Stereo", USA)

## Zoznam skladieb

### Strana A
# „Pharaoh's Dance“(Joe Zawinul) – 20:00

### Strana B
# „Bitches Brew“(Miles Davis) - 26:59

### Strana C
# „Spanish Key“(John McLaughlin) - 17:29

### Strana D
# „Miles Runs the Voodoo Down“(Miles Davis) - 14:04
# „Sanctuary“(Wayne Shorter) - 10:52

Reedícia z roku 1999 na CD-nosiči obsahuje bonusovú skladbu zo začiatku roka 1970.
# „Feio“(Wayne Shorter) - 11:51

## Autorstvo
Poznámka:
Autorom väčšiny skladieb je Miles Davis. Ostatní autori sú uvedení v zátvorke za názvami jednotlivých skladieb.

## Výroba
* Nahrávka: Columbia Studio B, New York, USA
* Exekutivna produkcia: Teo Macero
* Zvuková réžia: Frank Laico a Stan Tonkel
* Kresba na obale: Abdul Mati Klarwein

### Poznámka
Mati Klarwein - výtvarník nemeckého pôvodu, je autorom výtvarníckych riešení dvoch obalov albumov Milesa Davisa.
Okrem neho pracoval na obaloch nosičov C. Santanu, Buddy Milesa, Jeffa Becka, Jona Hassella a mnohých iných.

## Zostava
* Miles Davis – trúbka
* Dave Holland – kontrabas
* Harvey Brooks – elektrický kontrabas
* Bennie Maupin – basový klarinet
* Charles Alias, Jack DeJohnette, Lenny White – bicie nástroje
* John McLaughlin – elektrická gitara
* Chick Corea, Joe Zawinul, Larry Young – elektrické piano
* Jim Riley – perkusie
* Wayne Shoter – sopránový saxofón

### Zberateľská edícia k 40. výročiu vydania pôvodného dvojalbumu
Pri príležitosti 40. výročia vydania pôvodného dvojalbumu bola vydaná špeciálna zberateľská edícia tohoto komerčne veľmi úspešného albumu. Okrem remasterovaného dvojalbumu na audiofilskom 180 gramovom vinylovom nosiči obsahovala: 3 CD plus DVD, takmer dvojhodinový doposiaľ nevydaný bonusový audio-materiál, 52-stranovú brožúru a ďalšie zaujímavé memorabíliá. Pre európskych fanúšikov i zberateľov vydavateľstvo Columbia pripravilo digipackovú verziu dvoj-CD plus DVD.

## Referencie

## Literatúra
* Davis, Miles: Davis: *The Autobiography,* Simon & Schuster, 1990, ISBN 0671725823, ISBN 978-0671725822

Kategória:Hudobné albumy z 1970
Kategória:Albumy Milesa Davisa
Hrad Lipnice nad Sázavou

thumb|Hrad Lipnice nad Sázavou
**Hrad Lipnice nad Sázavou** v Lipnici nad Sázavou je jeden z najmohutnejších českých šľachtických hradov, ktorý založil okolo roku 1310 mocný rod pánov z Lichtenburku a prestavali na začiatku 16. storočia za Trčkovci z Lípy. 

V roku 2001 bol vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku.

## Dejiny
Prvá priama zmienka o hrade pochádza z roku 1316 (*Lypnitz*). Od počiatku 14. storočia stojí hrad ako strážny v oblasti údolia rieky Sázavy. Bol postavený na vyvýšenine z ktorej sa otvára ďaleký výhľad až k vrcholom Železných hôr a Žďárských vrchov. Pod hradom sa rozkladá predtým stredoveké mestečko, dnešná Lipnice nad Sázavou, miesto spojené predovšetkým s menom spisovateľa Jaroslava Haška. Hrad aj mesto založili páni z Lichtenburku a neskôr patrila Lipnice mnohým významným šľachtickým rodom i českým kráľom. V roku 1417 boli v lipnickej hradnej kaplnke za Čeňka z Vartemberka vysvätení prví husitkí kňazi a za takmer dvestoročnej vlády husitských rytierov Trčkovcov z Lípy bol hrad prestavaný na výstavnú neskorogotickú hradnú rezidenciu. 

Od 18. storočia hrad pomaly chátral a v roku 1869 celý vyhorel. Vo 20. storočí bol čiastočne opravený a zrekonštruovaný. Postupné opravy prebiehajú dodnes.

Prehliadka hradu návštevníkom ponúka najmä monumentálnu hradnú architektúru, krásnu vyhliadku do ďalekého kraja,
mimoriadnu zbierku gotických kachlí, gotickú i barokovú hradnú kaplnku sv. Vavrinca a mohutné pivnice so zvyškami stredovekej hodovnej siene, hlbokej studne a väzenia.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Virtuálna prehliadka

## Zdroj

Lipnice nad Sázavou
Kategória:Národné kultúrne pamiatky v Kraji Vysočina
Rolf Yngvar Berg

**Rolf Yngvar Berg** (* 2. december 1925, Oslo - † 25. augusta 2018) bol nórsky botanik a emeritný profesor. V období 1965 až 1995 pôsobil na univerzite v Oslo.

Po dokončení štúdia v Osle pracoval sedem rokov ako vedecký pracovník. Vyučoval na University of California a viedol arborétum na University of California v Davise. Za svoju prácu dostal v roku 1978 Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning. Bol členom Americkej botanickej spoločnosti a Det Norske Videnskaps-Akademi.

## Dielo
* *Studies in Liliaceae, tribe Parideae*, Oslo : Universitetsforlaget, 1958-1962  
* *Frø, frukt, fruktbarhet*, Oslo : Det norske videnskaps-akademi, 1995 

## Externé odkazy
* Rolf Yngvar Berg v Norsk Biografisk Leksikon

## Zdroj
* 

Kategória:Nórski botanici
Kategória:Osobnosti z Osla
Galateia (dcéra Eurytia)

**Galateia** (*Galateia*) je v gréckej mytológii dcéra oichalského kráľa Euryta.
 
Galateia so svojim manželom Lamprom žila v meste Faistos na ostrove Kréta. Keď Galateia po čase oťarchavela, Lampros ju dôrazne žiadal, aby porodila syna a prikázal jej, že ak porodí dcéru, nech ju zabije. Po pôrode neúprosný osud nedoprial Galateie radosti zo syna, narodilo sa jej dievča.

Pri pohľade na nevinné dieťa sa ale Galateia rozhodla neuposlúchnuť manželov krutý príkaz, dcére dala chlapčenské meno Leukippos a tak ju aj vychovala. Už dospievajúce dievča však bolo obdarené nevýslovnou krásou a Galateia dostala strach, že pravda vyjde najavo. S dcérou preto odišla do svätyne bohyne Léto (Léto porodila Diove deti Apolóna a Artemidu prenasledovaná Hérou) a v modlitbách bohyňu úpenlivo prosila, aby jej dcéru premenila na syna. Jej modlitby boli vypočuté, bohyňa sa nad ňou zľutovala a jej žiadosti vyhovela.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Showtime

**Showtime** je americká platená káblová televízna stanica, ktorú vlastní Paramount Global. Showtime vysiela hlavne filmy, seriály, majstrovstvá v boxe a MMA, a stand-up comedy špeciály.

Showtime vysielala mnohé populárne televízne seriály ako *[[Dexter (seriál)|Dexter]]*, *[[Homeland]]*, *[[Californication – Orgie v Kalifornii|Californication]]* alebo *[[Borgiovci (seriál z roku 2011)|Borgiovci]]*.

## Programy
### Dramatické
#### Vysielané
* *Roadies* (2016 – súčasnosť)
* *Billions* (2016 – súčasnosť)
* *[[The Affair]]* (2014 – súčasnosť)
* *Masters of Sex*  (2013 – súčasnosť)
* *[[Ray Donovan]]* (2013 – súčasnosť)
* *[[Homeland]]* (2011 – súčasnosť)
* *Shameless* (2011 – súčasnosť)

#### Ukončené
* *[[Borgiovci (seriál z roku 2011)|Borgiovci]]* (2011 – 2013)
* *Tudorovci* (2007 – 2010)
* *[[Dexter (seriál)|Dexter]]* (2006 – 2013)
* *Brotherhood* (2006 – 2008)

### Komediálne
#### Vysielané
* *Dice* (2016 – súčasnosť)
* *Episodes* (2011 – súčasnosť)

#### Ukončené
* *House of Lies*  (2012 – 2016)
* *Web Therapy* (2011 – 2015)
* *Nurse Jackie* (2009 – 2015)
* *[[Californication – Orgie v Kalifornii|Californication]]* (2007 – 2014)
* *Weeds* (2005 – 2012)
* *Barbershop* (2005)

## Referencie

Kategória:Televízne stanice v USA
Elektrický rušeň 122

**Elektrický rušeň 122** (predtým **E 469.2**) je rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV určený pre nákladnú dopravu. Vyrábala ho plzenská firma Škoda (továrenské označenie **Škoda 57E**), vtedy nazývaná Závody V. I. Lenina, v roku 1967. Patrí k československých elektrickým rušňom tzv. I. generácie. Postupujúca elektrifikácia železníc v Československu si v 60. rokoch vynucovala dodávky ďalších typov rušňov vývojovo vychádzajúcich z prvej povojnovej série jednosmerných strojov neskoršej rady 140.

## Konštrukcia
200px|náhľad|vľavo|Elektrický rušeň 122.002 v novej farebnej schéme spoločnosti ČD Cargo.
200px|náhľad|vľavo|Rušeň 122.002 ešte v pôvodnom nátere s nákladným expresom v Prahe-Horných Měcholupoch.
U rady 122 je použitá oceľová skriňa s dvoma koncovými stanovištami rušňovodiča, do ktorých je vstup z vonku, na rozdiel od starších radov z oboch strán. Sú použité nové čelá s odlišnými svetlami i svetlometom a na boku ozdobný plát, ktorý bol v pôvodnom nátere zdôraznený bielou farbou. Medzi stanovišťami sa nachádza strojovňa so štyrmi bočnými oknami na každej strane. Pohon zabezpečujú štyri trakčné motory, pre každú nápravu jeden.

## Prevádzka
Všetkých 55 kusov bolo dodaných do rušňového depa Ústí nad Labem, v ktorom zostali bez akýchkoľvek presunov dodnes (dnes ako SOKV v rámci spoločnosti ČD Cargo). V 60. rokoch síce slúžili aj v osobnej doprave, vozili osobné vlaky z Děčína do Lysej nad Labem alebo aj na trati z Ústí do Mostu. Zaujímavé bolo tiež ich nasadenie na rekreačných rýchlikoch, ktoré jazdili z NDR k letoviskám pri Čiernom mori. S týmito vlakmi jazdili z Děčína do Kutnej Hory. Väčšina ich nasadenia ale prebiehala a prebieha v nákladnej doprave. Ťažiskovým výkonom bývalo vozenie uhoľných vlakov z Třebušic. S týmito vlaky zachádzajú k elektrárňam Opatovice nad Labem, Chvaletice (železničná stanica Řečany nad Labem) a Mělník (železničná stanica Hněvice). V 90. rokoch počet uhoľných vlakov poklesol v súvislostí s plynofikáciu domácností a teplární. O to viac sa však objavujú na iných vlakoch, vrátane kontajnerových nákladných expresov a ucelených vlakov s automobilmi. Okrem okolia Prahy a východných Čiech zachádzajú až na Moravu a do Sliezska.

Napriek svojmu veku sú stále nosným radom u ČD Carga a nákladnú dopravu si bez nich stále nie je možné predstaviť.

## Externý odkaz
* Rad 122 v atlase lokomotív

## Iný projekt

## Zdroj

122
122
Marusyne

**Marusyne** () je dedina (*село*) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 5 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Tuľčynskom rajóne
Adwa (mesto)

**Adwa** je mesto v severnej Etiópii.

## Dejiny
V marci 1896 sa tu konala rozhodujúca bitka taliansko-etiópskej vojny, tzv. bitka o Adwu, kde Menelik II. rozprášil talianske vojsko vedené generálom Baratierim. Po tejto porážke nová talianska vláda podpísala mierovú dohodu a uznala nezávislosť Etiópie.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mestá v Etiópii
Eumélos (syn Meropa)

**Eumélos** (*Eumélos*, ) je v gréckej mytológii syn Meropa z ostrova Kós.
 
Eumélos pochádzal z ostrova Kós a bol otcom syna Agróna a dcér Byssy a Meropidy. Eumélos i jeho deti odmietli bohom prinášať obete a navyše sa dopustili aj previnenia urážky všemocných bohov, za čo ich Aténa, Artemis a Hermes potrestali premenou na vtáky.   

## Referencie

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Vlk z Wall Street (film z roku 2013)

***Vlk z Wall Street*** (v angl. origináli *The Wolf of Wall Street*) je čierna komédia z roku 2013, ktorú režíroval Martin Scorsese a bol založený na rovnomenných memoároch Jordana Belforta. Vo filme si zahral Leonardo DiCaprio ako Belfort, newyorský burzový maklér, ktorý vedie firmu, ktorej hlavným cieľom sú podvody s cennými papiermi a korupcia na Wall Street v 90. rokoch.

## Dej
"Vlk z Wall Street" je film, ktorý sa odohráva vo svete finančných trhov v 90. rokoch. Hlavným protagonistom je Jordan Belfort, ktorý začína ako mladý a ambiciózny broker na Wall Street. Postupne sa dostáva do sveta korupcie, peňazí a luxusu, ktorý je spojený so životom bohatých a mocných.

Jordan rýchlo objaví, že je schopný zarobiť obrovské peniaze prostredníctvom agresívnych obchodných praktík a manipulácie so zákonom. Spolu so svojím kolegom Donniem Azoffom zakladajú svoju vlastnú investičnú firmu Stratton Oakmont, kde sa venujú podvodným obchodom a žijú neskutočne extravagantným spôsobom života.

Ich podnikateľské metódy sú však nezákonné a ich nezastaviteľný vzostup pritiahne pozornosť FBI. Jordanova nadmerná závislosť na drogách a alkohole prispieva k zlyhaniu jeho firmy a jeho konečnému stíhaniu za trestné činy.

Film je príbehom o chamtivosti, zhubnosti a strate morálky, pričom zobrazuje temné stránky finančného sveta a jeho morálnu degradáciu. Jordan Belfort je zobrazený ako charizmatická postava so schopnosťou manipulovať ľudí a súčasne trpieť vážnymi osobnými démonmi. Jeho príbeh je kombináciou excesov bohatstva, vášní a pádu do hĺbky trestnej činnosti.

## Obsadenie

## Referencie

Kategória:Filmy z 2013
Kategória:Filmové komédie USA
Kategória:Filmy podľa názvu
Žabie Javorové pleso

**Žabie Javorové pleso** (iné názvy: **Žabie pleso v Javorovej doline**, **Žabie pleso javorové**, **Žabie javorové pleso**, **Javorové Žabie pleso**;  – ropušie pleso, , ) je jazero v Zadnej Javorovej doline, ktorá je záverečnou časťou Javorovej doliny vo Vysokých Tatrách na Slovensku.

## Názov
Historický názov plesa pochádza od zlatokopov. O jeho okolie sa v 18. storočí zaujímali hľadači pokladov z Rakús a zo Strání pod Tatrami. Dôležitú úlohu v ich rozpávaniach o tomto kúte Tatier hrali žaby – ropuchy. Velikánske žaby strážili poklady.

## Rozloha
Má rozlohu  a je  dlhé a  široké. Dosahuje maximálnu hĺbku . Leží v nadmorskej výške 

Pleso bolo vždy postupne plnené úsypmi a od roku 1940 je čiastočne zasypané veľkou kamennou lavínou, ktorá sa zrútila z Javorového štítu. Na severe sa dvíha Suchý hrebeň a na juhu steny Javorového štítu v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier. Zo západu na východ sa pozvoľna dvíha Zadná Javorová dolina.

## Turistika
Pleso nie je prístupné pre verejnosť. Asi  od neho prechádza  zelená turistická značka vedúca Javorovou dolinou.

## Vodný režim
Nemá povrchové prítoky a do plesa z východu pod povrchom priteká potok Javorinka a odteká na západ. Rozmery jazera v priebehu času zachytáva tabuľka:

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Wielka Encyklopedia Tatrzańska, Żabi Staw Jaworowy 
* Poloha na turistickej mape

## Zdroj

## Referencie

Kategória:Plesá Vysokých Tatier
Elektrický rušeň 123

**Elektrický rušeň 123** (predtým **E 469.3**, továrenské označenie **Škoda 57E**) je rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV určený pre nákladnú dopravu. Vyrábala ho plzenská firma Škoda, vtedy nazývaná Závody V. I. Lenina, v roku 1971. Patrí k československým elektrickým rušňom tzv. I. generácie.

## Konštrukcia
200px|náhľad|vľavo|Stroj 123.019 na Novom spojení v Prahe.
Stroje radu 123 sú do značnej miery zhodné s predchádzajúcim radom 122, preto ich aj výrobca označil ako druhú sériu svojho výrobného typu 57 E. Na rozdiel od radu 122 bol do nich inštalovaný blok kremíkových diód pre ochranu trakčných motorov pri prípadnom skrate. Viditeľným rozdielom je vypustenie vystúpenej ozdobnej obvodovej lišty medzi rámom a oknami rušňovej skrine. Na niektorých rušňoch je ale táto lišta nalakovaná. U rady 123 je použitá oceľová skriňa s dvoma koncovými stanovišťami rušňovodiča, do ktorých je vstup z vonku z oboch strán. Medzi stanovišťami sa nachádza strojovňa so štyrmi bočnými oknami na každej strane. Pohon zabezpečujú štyri trakčné motory, pre každú nápravu jeden.

## Prevádzka
Po dodaní ČSD boli nasadené v okolí Prahy na novo elektrifikovaných tratiach, kde slúžili v osobnej i nákladnej doprave. Neskôr sa ich doménou stali výhradne nákladné vlaky. Po rozdelení ČSD zostali všetky rušne tejto rady v Česku u dopravcu České dráhy. Celá rada bola v roku 1996 odovzdaná do Ústí nad Labem, kde sú v rámci firmy ČD Cargo pod tunajším SOKV prevádzkované dodnes.

Rušeň označený podľa pôvodnej schémy značenia E 469.3030 bol určený pre železničný skúšobný okruh u Velimi, po roku 1988 však bol preznačený na rad 124.

## Externé odkazy
* Rad 123 v atlase lokomotív

## Iný projekt

## Zdroj

123
123
Asker

**Asker** je nórske mesto v kraji Akershus. Je predmestím Osla a väčšina obyvateľov dochádza do Osla za prácou. Susedné obce sú Bærum, Røyken a Lier. V Skaugume je jedno zo sídiel kráľovskej rodiny. Osídlenie miesta sa datuje do predvikingských čias. 

## Geografia
*vrcholy: Skaugumsåsen (), Vardåsen (), Bergsåsen (Hagahogget) (), Furuåsen (), Haveråsen () a Høgås ()
*rieky: Askerelva a Neselva
*vodné plochy: Store Sandungen i Asker, Lille Sandungen i Asker, Semsvannet, Bondivatn, Gjellumvannet, Ulvenvannet, Padderudvannet, Hogstadvannet, Brensrudvannet, Finsrudvannet, Drengsrudvannet, Oppsjø, Nordvannet, Svinesjøen a Verkensvannet

### Klima

### Časti obce
* Nesøya
* Nesbru
* Billingstad
* Hvalstad
* Skaugum
* Sem
* Syverstad
* Fusdal 
* Centrum
* Drengsrud
* Vettre
* Borgen
* Blakstad
* Vollen
* Heggedal
* Solberg
* Uoppgitt
thumb|vývoj počtu obyvateľov v Askere

## Šport
* Frisk Asker Ishockey

## Osobnosti obce
* Tor Fretheim, spisovateľ
* Arne Garborg, spisovateľ
* Hulda Garborg, spisovateľka

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Asker na Store Norske Leksikon 

## Zdroj
* 

Kategória:Mestá v Nórsku
Kategória:Akershus
Chris Butler

**Chris Butler** (* 27. október 1986, Saint Louis Missouri, USA) je bývalý americký hokejista, ktorý odohral 407 zápasov v kanadsko-americkej profesionálnej lige NHL. Hrával na pozícii obrancu.

## Životopis
Chris Butler vyrastal v meste Saint Louis v štáte Missouri. V mladosti hrával okrem hokeja aj bejzbal. Jeho otec Doug bol tiež profesionálnym hokejistom. V NHL hrával za Boston Bruins a v konkurenčnej WHA si zahral v roku 1977 za tím Calgary Cowboys. Tri sezóny hral aj farmársku súťaž AHL. Doug bol aj trénerom svojho syna Chrisa. Chrisova matka Martha bola tiež športovkyňa. Hrávala pozemný hokej.

### Profesionálna kariérazákladná časť

### Profesionálna kariéra - play-off

### Reprezentačná kariéra

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
*  - Skorší život

Kategória:Hokejisti USA
Kategória:Hráči Calgary Flames
Kategória:Hráči Buffalo Sabres
Kategória:Hráči St. Louis Blues
Kategória:Hráči Portland Pirates
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Buffalo Sabres
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2012
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2013
Prefíkané slúžky

237px|náhľad|vpravo|Ana Ortiz, Judy Reyes, Susan Lucci, Rebecca Wisocky a Mariana Klaveno

***Prefíkané slúžky*** je americký komediálno-dramatický seriál. Seriál vysielala stanica Lifetime v USA od 23. júna 2013 do 8. augusta 2016.

JOJ začala seriál vysielať 24. januára 2014 v dvoch častiach za sebou. Prvé dve časti uhrali nadpriemerný výkon s podielmi 18,7% a 19,3%.

## Dej
Seriál sleduje štyri slúžky, ktoré pracujú pre najbohatšie rodiny z Beverly Hills.

## Postavy
* Ana Ortiz ako Marisol Duarte/prof. Marisol Suarez PhD
* Dania Ramirez ako Rosie Falta
* Roselyn Sánchez ako Carmen Luna
* Judy Reyes ako Zoila Diaz
* Edy Ganem ako Valentina Diaz

## Série a časti

### 1. séria (2013)

### 2. séria (2014)

### 3. séria (2015)

### 4. séria (2016)

## Referencie

Kategória:Televízne seriály USA
Kategória:Televízne seriály z roku 2013
Kategória:Televízne seriály Lifetime
Gregor III. (pápež)

Svätý **Gregor III.** (* ?, Sýria - † 28. november 741, Rím, Taliansko) bol 90. pápež. Pápežský úrad zastával od 18. marca 731 do svojej smrti. Katolícka cirkev slávi jeho sviatok 28. novembra. Bol posledným neeurópskym pápežom až do zvolenia Františka v roku 2013.

## Život

### Pôvod a pápežská voľba
Gregor pochádzal zo Sýrie a vďaka tomu hovoril rovnako dobre po grécky ako aj po latinsky. Za pápeža ho zvolili ihneď po smrti Gregora II., jeho nastolenie sa však pretiahlo o viac ako mesiac, pretože sa čakalo na potvrdenie byzantského miestodržiteľa v Taliansku. Bolo to vôbec naposledy, kedy voľbu pápeža potvrdzovali cisárske byzantské úrady.

### Hlavou cirkvi
Najväčším problémom desaťročného Gregorovho pontifikátu bolo obrazoborectvo byzantského cisára Leva III. Sýrskeho, ktoré Rím odmietal. Pápež zvolal za týmto účelom na 1. november 731 synodu do chrámu sv. Petra, kde zhromaždení kňazi schválili jeho protiobrazoboreckú politiku - výsledkom bol konflikt s Konštantínopolom, ktorý sa voči Gregorovi sprvu staval ústretovo. V reakcii na rozhodnutie synody nariadil cisár Lev III., aby bolo južné Taliansko cirkevne podriadené konštantinopolskému patriarchovi Anastasiovi, jednému z popredných obrazoborcov. To znamenalo pre pápežstvo vážnu ranu.

Ďalšie ťažkosti vyvolával pápežov napätý pomer k langobardskému kráľovi Liutprandovi, ktorý vyvrcholil vpádom kráľových vojsk na rímske územie (738). Okrem štyroch miest - Orty, Amelie, Polimarzia a Bledy - postihlo drancovanie aj samotný chrám sv. Petra. V núdzi sa Gregor obrátil so žiadosťou o pomoc na franského majordóma Karola Martela, ale s neveľkým úspechom; pre Karola bol Liutprand vítaným spojencom v boji s Maurami a navyše ho s ním spájalo osobné priateľstvo. Ohrozenie zo strany Longobardov sa tak vyriešiť nepodarilo.

V roku 738 navštívil Rím apoštol Nemcov svätý Bonifác, aby získal súhlas s vybudovaním cirkevnej organizácie v zaalpských krajoch. Gregor III. ho vymenoval za biskupa a legáta v Nemecku. Už v nasledujúcom roku boli zriadené štyri nové diecézy - v Salzburgu, Freisingu, Passau a Regensburgu.

Gregor III., ktorý obnovil či založil množstvo kostolov a kláštorov, zomrel v novembri 741, len niekoľko mesiacov po smrti svojich dvoch významných súčasníkov, cisára Leva III. a majordóma Karola Martela.

## Uctievanie
Podľa Rímskeho martyrológia si tohto svätca Katolícka cirkev pripomína 10. decembra.

## Referencie

## Literatúra
* P. ALBERTI, *Pápeži, dielu I / 2. Od sv. Leva II. po Alexandra II. (Od roku 684 do 1073)*, Přerov 1931, s 31-35.

## Pozri aj

* Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Životopis na Enciclopedia Treccani
* Článok v Catholic Encyclopedia

## Zdroj

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia 28. novembra
Kategória:Úmrtia v 741
Kategória:Sýrski pápeži
Kategória:Sýrski katolícki svätci
Kategória:Pochovaní v bazilike svätého Petra
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 10. decembra
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 1998

**Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 1998** boli v poradí 2. Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien, druhé najvyššie kontinentálne podujatie v roku 1998, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 23.25. januára 1998 v Slagelse, v Dánsku, za účasti 6 tímov. Nováčikmi ME boli družstvá Bieloruska a Ukrajiny.

Česko a Bielorusko, ako 2 najlepšie družstvá, sa kvalifikovali v roku 2000 na hlavné podujatie Majstrovstiev Európy.  

## Účastníci

## Výsledky

## Konečné poradie

## Pozri aj
* Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 1998

## Zdroj
* ME II. divízie 1998 na oficiálnej stránke EHF 

Kategória:Pozemný hokej v 1998
Ženy
Pozemný hokej
Mychajlivka (Tuľčynský rajón)

**Mychajlivka** () je dedina (*село*) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 764 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Tuľčynskom rajóne
Bukan

**Bukan** je hlavné a najväčšie mesto iránskej provincie Západný Azerbajdžan na severozápade štátu. V roku 2013 tu žilo 18 000 obyvateľov.

## Referencie

Kategória:Mestá v Iráne
Discoglossus nigriventer

***Discoglossus nigriventer*** je žaba z čeľade *[[Discoglossidae]]*. Predpokladalo sa, že ide o vyhynutý druh, ale v novembri 2011 bol objavený živý exemplár v Chulskom údolí na severe Izraela.

## Opis
Discoglossus nigriventer má tmavé brucho s malými bielymi bodkami a okrovo sfarbený chrbát. Boky majú hrdzavú farbu, ktorej odtieň sa pohybuje od tmavo olivovo-sivého až po sivočierny. Od kunky maľovanej sa líši interokulárnou vzdialenosťou (t. j. vzdialenosťou medzi očami), dlhšími prednými končatinami a menej vyčnievajúcim nosom. Popisovaný exemplár bola dospelá samica s dĺžkou tela 40 mm.

O tomto druhu nie je prakticky nič známe, pretože bol vedcami videný iba dvakrát. V roku 1940 boli nájdené dva dospelé jedince a dve žubrienky, a v roku 1955 bol nájdený jeden jedinec. Od tej doby tento druh nebol videný až do novembra 2011.

## Referencie

* 

## Externé odkazy
* BioLib.cz - žabka černobřichá (''Discoglossus nigriventer'') 
* arkive - Fotografie Discoglossus nigriventer  

Kategória:Kriticky ohrozené druhy
Kategória:Žijúce fosílie
Abstrakt forlag

**Abstrakt forlag** je nórske nakladateľstvo, založené v Oslo v roku 1998 Einarom Plyhnom. Začalo ako malé nakladateľstvo jedného človeka. V súčasnosti vydáva učebnice pre univerzity a vysoké školy, podniky a verejnú správu. Hlavný dôraz je kladený na učebnice, vedecké monografie, encyklopédie a antológie.

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky

## Zdroj
* 

Kategória:Vydavateľstvá v Nórsku
Kategória:Podniky založené v 1998
Galateia (manželka Pygmalióna)

[náhľad|Galateia a Pygmalión, autor: [Jean-Léon Gérôme, 1890]]
**Galateia** ( - *Galateia*) je v gréckej mytológii bohyňou Afroditou oživená socha, manželka cyperského kráľa Pygmalióna.
 
Cyperský vládca Pygmalión bol horlivým ctiteľom bohyne Afrodity. Chcel sa s ňou dokonca oženiť, ale Afrodita mu namiesto toho oživila svoju sochu. Oživená socha dostala meno Galateia („mliečne biela“) a Pygmalión sa s ňou oženil. Manželom sa potom narodili dve deti, syn Pafos a dcéra Metharmé. Pafos sa stal po rokoch nástupcom trónu a otcom kráľa Kinyra, ktorý na Cypre založil mesto Pafos a nechal v ňom postaviť bohyni Afrodite nádherný chrám.

Podľa verzie od Ovídia bol Pygmalión sochárom, ktorému bohyňa oživila sochu. Pygmalión vytvoril zo slonoviny sochu nevýslovnej krásy, akej sa žiadna zo živých žien nevyrovnala. Pymalión sa do nej zaľúbil a jeho prianím bolo, aby ožila. Keď raz priniesol bohyni Afrodite počas jej sviatku skvelú obeť a vyslovil túto žiadosť, bohyňa lásky mu jeho želanie splnila. Po návrate domov ho čakala krásna dievčina, s ktorou sa oženil a z ich veľkej lásky sa narodila dcéra Pafos.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Zámok Dětenice

thumb|Zámok Dětenice
**Zámok Dětenice** sa nachádza v rovnomennej obci v okrese Jičín, na okraji Českého raja.

## História
Pôvodná tvrdza bola doložená už v roku 1404. Koncom 16. storočia bola renesančne prestavaná Křineckým z Ronova. Až keď Dětenice kúpil Jan Kristián, gróf Clam-Gallas, došlo k neskorobarokovej výstavbe. V rokoch 1762 - 65 staviteľ Zachariáš Fiegert určil dnešnú podobu objektu. Pri opravách, vykonávaných pre maltézskych rytierov, došlo len k menším zmenám.

## Súčasnosť
thumb|Zbierka zbraní v múzeu
Dnes sú zámku dochované gotické, renesančné a barokové fresky, nástenné maľby a rokokové a klasicistické štukové výzdoby. Mimo to je tu umiestnená zbierka obrazov, historických zbraní a loveckých trofejí. Na zámku sa konajú historické programy, rokokové plesy a stredoveké hostiny. V parku sa zachoval rad sôch klasicizujúceho baroka.

Súčasťou Zámockého rezortu Dětenice je aj originálna stredoveká krčma Dětenice.

V susedstve zámku je zámocký pivovar, dnes múzeum.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Turistické informácie, turistické ciele v okolí

## Zdroj

Dětenice
Dětenice
Dětenice
Štvorvalcový vidlicový motor

thumb|Pozdĺžne uložený motor V4 v Honde ST1100
**Štvorvalcový vidlicový motor** (iné názvy: **štvorvalcový V-motor**, **V4**, **vidlicový štvorvalec**, **štvorvalcový motor**/**štvorvalec do V**, **štvorvalcový motor**/**štvorvalec s valcami do V**/**s usporiadaním valcov do V**/**s usporiadaním do V**) je vidlicový motor, ktorý pozostáva zo štyroch valcov, rozdelených do dvoch radov. V podstate predstavuje dvojicu radových dvojvalcov, využívajúcich spoločný kľukový hriadeľ.

Motor tejto konštrukcie sa v minulosti používal v osobných automobiloch Lancia, Ford a ZAZ. Po útlme sa motory V4 začínajú objavovať v motocykloch Aprilia (RSV4), Ducati (Desmosedici), Honda (Magna, NR, RC212V, ST1100, ST1300, VF a VFR), Motus (MST), Suzuki (Madura) a Yamaha (Venture, V-Max a YZR500).

## Pozri aj
* R2
* R4
* V6

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Vidlicové motory
Kategória:Štvorvalcové motory
Villanovská kultúra

náhľad|Villanovská kultúra v roku 900 pred Kr.
**Villanovská kultúra** bola kultúra staršej železnej doby s centrom v oblasti Etrúrie (stredná časť Apeninského polostrova). Považuje sa za predchodkyňu kultúry Etruskov. Meno dostala podľa archeologického náleziska Villanova v blízkosti talianskeho mesta Bologna. Okrem oblasti Etrúrie a okolia Bologne sa našli sídliská tejto kultúry i v Kampánii.

Jej typickým rysom bol prechod od viacerých malých osád do menej početných, no väčších sídlisk miestami až s viac ako 1000 obyvateľmi, ktoré ležali na prírodne dobre brániteľných miestach doplnených priekopami a valmi. K tomuto vývoju došlo okolo roku 900 pred Kr. Sídliská nemali mestský charakter; boli tvorené viacerými zhlukmi prízemných budov, kde spolu zrejme bývami príbuzní. Takisto mali viacero pohrebísk, využívaných jedným obytným „zhlukom“ alebo ich menšou skupinkou.
Naďalej sa venovali prevažne poľnohospodárstvu alebo chovu domácich zvierat, z remesiel bola rozvinutá kovovýroba. Nepoznali hrnčiarsky kruh.

## Zdroje
*
* villanovská kultúra.. In: 

Kategória:Archeologické kultúry zo železnej doby
Etrúria

**Etrúria** (, gr. *Tyrrhénia*) je historické územie v strednej a západne časti Apeninského polostrova, nazývané podľa jeho starovekých obyvateľov, Etruskov. Územie je ohraničené riekou Tiber na juhovýchode, na severovýchode Apeninami a na západe tvorí hranicu pobrežie s Tyrrhénskym morom. Má zmiešaný charakter; západ tvoria úrodné nížiny, východ a sever skôr hornaté oblasti. Bola bohatá na nerastné suroviny: mramor, alabaster, striebro, cín, železná ruda.

Etrúriu ovládali v 9. až 8. storočí pred Kr. Etruskovia, ktorí sa postupne dostali koncom 3. storočia pred Kr. pod rímsku nadvládu. Po reforme cisára Augusta v roku 41 pred Kr. sa Etrúria stala 7. obvodom Itálie, neskôr bola rozdelená na Etrúriu a Tusciu. Po zániku Rímskej ríše ako samostatná oblasť zanikla.

Na jej území v roku 1801 založil Napoleon Bonaparte Etrúrske kráľovstvo, ktoré o 7 rokov neskôr pripojil k Francúzsku. Po jeho porážke Viedenský kongres v roku 1815 na tomto území obnovil Toskánske veľkovojvodstvo.

## Pozri aj
* villanovská kultúra
* Etruskovia

## Zdroj
*

Kategória:Historické územia
Stanislavka (Tuľčynský rajón)

**Stanislavka** () je dedina (*село*) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 170 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Tuľčynskom rajóne
Zámok Moritzburg

thumb|Zámok Moritzburg
**Zámok Moritzburg** je zámok v nemeckej obci Moritzburg v Sasku, asi 14 km severozápadne od Drážďan. Zámok založil vojvoda Móric Saský, ale súčasnú barokovú podobu získal za panovania Augusta Silného podľa návrhu Matthäusa Daniela Pöppelmanna.

Zámok obsahuje rozsiahle zbierky loveckých trofejí, ale aj čínskeho, japonského a meissenského porcelánu. Je tu tiež umiestnená tzv. *Federzimmer* (páperová miestnosť), teda miestnosť s posteľným prádlom Augusta Silného vytvoreným z mnohých pier exotických vtákov.

Na tomto zámku sa natáčala známa rozprávka *[[Tři oříšky pro Popelku]]*.

## Dejiny
### Moritzburg
thumb|left|Moritzburg na obraze približne z roku 1800
Pôvodnú stavbu si dal postaviť vojvoda Móric Saský v rokoch 1542 - 1546 ako lovecký zámok v renesančnom štýle na vrchole žulovej hory v močaristej doline.

V rokoch 1661 - 1672 za vlády kurfirsta Jána Juraja II. bola k zámku pristavaná kaplnka podľa návrhu Wolfa Caspara von Klengela. Kaplnka obsahuje pieskovcovú a štukovú výzdobu, maľby, oltár a lóžu pre saského panovníka. Táto pôvodne luteránska kaplnka začala slúžiť na konanie katolíckych bohoslužieb v roku 1699, dva roky po konverzii Augusta II. ku katolíctvu.

Za vlády Fridricha Augusta Silného tiež došlo k výraznej premene exteriérov a okolia zámku. Dvorný architekt Matthäus Daniel Pöppelmann vypracoval návrh na prestavbu loveckého zámočku v barokovom štýle, kedy pôvodné štyri bašty boli zvýšené a prestavané na rohové veže a prepojené s renesančným kaštieľom, čím bola vytvorená súčasná charakteristická podoba. Tiež boli premenené močiare na park a rybníky, z ktorých Horný veľký, Dolný veľký a Zámocký sú najväčšie, pričom na Zámockom rybníku leží ostrov so zámkom. Rekonštrukcia skončila v roku 1733, kedy zomrel August Silný.

Od roku 1933 využíval areál Ernst Heinrich Saský ako svoje sídlo a zriadil aj priestory pre oficiálne návštevy, následne v roku 1945 bol zámok Wettinovcom vyvlastnený.

### Fasanenschlösschen
thumb|Rokokový Fasanenschlösschen
Ďalšie stavby vznikli pri Dolnom veľkom rybníku asi 2 500 m od vlastného zámku. Ešte za Augusta Silného tu vznikol jednoposchodový pavilón. Význačná prestavba tejto časti parku však prebehla za Augustovho vnuka, kurfirsta Fridricha Augusta III. na sklonku 18. storočia. Pod vedením architekta Johanna Daniela Shadeho došlo medzi rokmi 1770 - 1776 k rozšíreniu jednoposchodového pavilónu na dvojposchodový rokokový *Fasanenschlösschen* (bažantí zámoček) v čínskom štýle, ktorý sa stal centrom veľkej bažantnice. Ďalej bol na rybníku postavený prístav s mólom a majákom, alebo ubytovacie priestory pre saského ministra umenia Camilla Marcoliniho. Súčasťou komplexu je aj baroková až rokoková stavba *Venušinej studne*. Okrem toho tu vznikli budovy na uskladnenie vtáčích sietí, alebo dvorná kuchyňa.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky zámku Moritzburg
* Das Schloss Moritzburg
* Federzimmer
* Areál Moritzburg na Wikimapii

## Zdroj

Moritzburg
Moritzburg
Moritzburg
Kategória:Barokové stavby v Nemecku
Moritzburg
Kategória:Stavby v Sasku
Kategória:Lovecké hrádky a zámky
Zámok Černá hora

thumb|Zámok Černá Hora
**Zámok Černá Hora** je zámok na kopci v severnej časti mestysa Černá Hora v okrese Blansko. 

## História
Pôvodný hrad bol postavený v rokoch 1279 -1298 Matúšom z Černé Hory, ktorý pôsobil vo významnej funkcii moravského komorníka. Keďže zomrel bez mužského potomka, hrad dostal v roku 1305 kráľovský mincmajster Arpád z Florencie. V roku 1320 hrad vlastnil Jindřich z Lipé a v roku 1330 sa po ňom píše jeho syn Jindřich, zvaný Železný. 

Pred rokom 1348 hrad získal rod pánov z Boskovic. Roku 1390 sa výslovne uvádza Vaněk Černohorský z Boskovic. Ten nielenže pripojil svoju pečať pod protestný list proti upáleniu majstra Jana Husa do Kostnice, ale za husitských vojen vystupoval na strane moravských husitov proti olomouckému biskupovi Janovi XII. Železnému. Hrad bol asi v roku 1423 vojskami olomouckého biskupa dobytý a Vaněk ho získal späť až konverziou ku katolíctvu. Vaňkov syn Beneš Černohorský z Boskovic sa v česko-uhorských vojnách pridal na stranu Mateja Korvína a v roku 1471 od neho dostal práve dobitý Nový hrad. Po Benešovi prevzal Černú Horu Jaroslav Černohorský z Boskovic, ktorý však nemal mužských potomkov. Panstvo tak zdedili jeho štyri dcéry, ktoré ho v roku 1550 predali Václavovi Bučovickému z Boskovic] Jeho syn Albrecht Bučovický z Boskovic vykonal na hrade renesančné úpravy. Posledný mužský potomok černohorských z Boskovic Jan Šembera z Boskovic zomrel v roku 1597 a panstvo vyženil Karol I. z Lichtenštajnska. V rokoch 1627 - 1684 držal panstvo jeho syn Karol Eusebius. Rod Lichtenštajnovcov však na hrade nesídlil a spravoval ho iba kastelán. 

Hrad bol poškodený za tridsaťročnej vojny, ale opravy podstatu sídla nezmenili. V roku 1719 vyženil černohorské panstvo Jindřich Josef Ján z Aueršperku. V roku 1726 hrad vyhorel, bol provizórne opravený, avšak v roku 1818 bol opustený. V roku 1857 kúpila zámok Henrietta Pereira-Arnstein, ktorá začala pseudorenesančnú prestavbou hradu na zámok. Práce dokončil v rokoch 1859 - 1861 jej zať, gróf Moritz Friess z Friessenburgu. V roku 1945 bol zámok Friessovcom skonfiškovaný a bol tu zriadený sociálny ústav.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Zámok Černá hora na stránkach Hrady.cz 

## Zdroj

Černá hora
Černá hora
Kategória:Novorenesančné stavby v Česku
Stepfordské paničky

**Stepfordské paničky** je psychologický román či realistický spoločenský horor amerického spisovateľa Ira Levina (1929 New York), známeho aj dielom *[[Rosemary má dieťatko (Kniha)|Rosemary má dieťatko]]* (1967).

## Dej

Témou tohto žánrovo mnohorozmerného románu je žena v domácnosti – ktorá je skôr len telom, mäsom než mysliacou bytosťou. Je to poslušná služobnica, roztomilá bytosť zdobiaca príbytok mužského chlebodarcu. Podobná tematika bola rozpracovaná v diele *Rosemary má dieťatko* (, 1967) no v tomto románe je tematika ešte zosilnená. Stepfordské paničky je román o normách modernej spoločnosti, ktorej hodnotami sú krása a mladosť za každú cenu.

Manželia v Stepforde využívajú svoje nové vedomosti na uskutočnenie snov fetišistickej spoločnosti. V románe sa kombinuje patriarchálne organizovaná sila, erotizácia potrieb a využívanie vedeckých technológií. Toto dodáva Stepfordským domom typickú obrázkovú kvalitu a zo žien vyrába telá nepoznačené potom či vekom, zatiaľ čo ich mysle sú kompletne zviazané s čistiacimi potrebami a voskom na podlahy.  Až fantastické telá pestovaných paničiek sú alebo telá „vytvorené ako celok“, alebo „telá bez orgánov“ kapitalistickej spoločnosti.

Joanna a Walter Eberhart sa spolu so svojimi dvomi deťmi presťahujú zo „špinavého, prepchatého a kriminálneho“ mesta na predmestie Stepfordu s vidinou pohodlnejšieho života. Domy v Stepforde sú udržiavané v neobyčajnej čistote neobyčajne krásnymi ženami. Diela Ira Levina sa veľmi často vyznačujú spoločným prvkom – feminizmom. Podobne v tomto románe sa Joanna spolu s Walterom zaujímajú o zrovnoprávnenie žien. Walter sa však podobne ako jeho predchodcovia a členovia Mužského spolku pod ich tlakom zmení. Pestovanie vlastných koníčkov ako napríklad fotografovanie či písanie vlastných kníh, nepoužívanie rúžu ak sa nejedná o spoločenskú udalosť či priemerná starostlivosť o dom sa stávajú hriechmi žien (v pohľade mužov), ktoré treba potrestať.

Manželov čaká úspech, pretože ženy ako Joanna sa začínajú čoskoro spytovať samé seba či sa dostatočne starajú o domácnosť, pociťujú vinu. Čím viac dôkazov existuje, tým viac žena cíti pochybnosti a nachádza samú seba presne takú, o akých hovoria ich manželia. Nasleduje súhlas, naozaj by sa mohli viac zaujímať o domácnosť a možno by im neublížila väčšia starostlivosť o svoj zovňajšok. Žena premýšľa, či je problém naozaj v nej, alebo v ostatných ženách. Jej pocit viny sa zvyšuje keď dokonca deti z mesta nie sú dostatočne chytré na to, aby porozumeli čo sa okolo nich deje a jednoducho dávajú prednosť svojim novým matkám, ktoré sa neustále usmievajú a vypekajú dobroty. 

## Referencie

Kategória:Romány USA
Kategória:Knihy z 1972
Kategória:Sfilmované romány
Zámok Anif

thumb|Zámok Anif
**Zámok Anif** je vodný zámok na brehu umelého rybníka v rakúskej obci Anif severne od Salzburgu. Natáčalo sa tu niekoľko filmov, napríklad *The Sound of Music*, alebo *[[Spis Odessa (film)|Spis Odessa]]* podľa románu Fredericka Forsytha.

## Dejiny
Pôvod nie je bezpečne datovaný, najstaršia zmienka o hrade menom *Oberweiher* umiestnenom v tejto lokalite pochádza z roku 1520. Vlastníkom bol šafár miestneho panstva Lienhart Praunecker. Od roku 1530 sa palác spomína ako pravidelný poplatník arcibiskupstva v Salzburgu. Touto cestou sa dostal do rúk biskupov z Chiemsee po vrátení Johannovi Ernstovi z Thun v roku 1693, odvtedy sa využíva ako biskupská letná rezidencia. Keď v roku 1816 Salzburg pripadol Rakúsku, palác aj rybník prešli do súkromného vlastníctva. Hoci bol palác prenajatý, užívatelia nevykonali žiadnu prestavbu, alebo obnovu chátrajúcej budovy. V roku 1837 majetok kúpil Alois, gróf Arco-Stepperg, ktorý dal v rokoch 1838 - 1848 prestavať zámok v novogotickom romantizujúcom štýle, do súčasnej podoby.

Po smrti grófa v roku 1891 majetok pripadol Sofii, ktorá si vzala grófa Ernsta z Moy de Sons a palác tak skončil vo vlastníctve tohto starého francúzskeho šľachtického rodu. V roku 1918 palác pritiahol pozornosť verejnosti, keď ho bavorský kráľ Ľudovít III. a jeho rodina využili pri úteku pred novembrovou revolúciou. V deklarácii z Anif Ľudovít III. odmietol abdikovať, avšak vyviazal všetkých vládnych predstaviteľov, vojakov a úradníkov z prísahy voči sebe, pretože nebol schopný pokračovať vo vládnutí. Počas druhej svetovej vojny zámok využíval Wehrmacht na ubytovanie, v roku 1945 ho vystriedali americké vojenské jednotky. 

## Súčasnosť
Zámok je stále v súkromnom vlastníctve rodiny z Moy de Sons, ktorá ho dala kompletne zrekonštruovať v rokoch 1995 - 2000, verejnosti však nie je prístupný.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Hrady a zámky v Rakúsku
Kategória:Vodné hrady a zámky
Kategória:Renesančné stavby v Rakúsku
Kategória:Neogotické stavby v Rakúsku
Kategória:Neogotické hrady a zámky
Kategória:Stavby v Salzbursku
Malva

**Malva** môže byť:
*(s veľkým začiatočným písmenom) latinský a (s malým začiatočným písmenom) alternatívny slovenský názov rodu slez
*ľudovo: 
**rastlina z rodov Malva, Althaea a Alcea (teda po slovensky spravidla ibiš alebo slez) s nápadnými jednofarebnými kvetmi a gombičkovitými plodmi
**ibiš ružový (topoľovka ružová)
*planétka, pozri 1072 Malva