FCR 2001 Duisburg

**FCR 2001 Duisburg** (celý názov ‘‘Fußballclub Rumeln 2001 Duisburg e. V.’’) bol nemecký ženský futbalový klub so sídlom v Duisburgu. Vznikol zo ženského futbalového tímu založeného v roku 1977 v rámci klubu FC Rumeln-Kaldenhausen a ako samostatný klub pôsobil od 8. júna 2001. Klubové farby boli zelená a biela a klub mal približne 400 členiek. Po začatí konkurzného konania 1. januára 2014 prešli všetky tímy ženského futbalového oddelenia pod MSV Duisburg.

Prvý tím FCR 2001 Duisburg, ktorého hráčky boli známe pod prezývkou „Levice“, pôsobil v ženskej Bundeslige od postupu v roku 1993. Klub patril medzi najúspešnejšie tímy nemeckého ženského futbalu – získal titul majstra Nemecka, trikrát vyhral Nemecký pohár a v roku 2009 triumfoval aj v Pohári UEFA žien.

## História
### FC Rumeln-Kaldenhausen (1977 až 1997)

**Sezónne prehľady 1990 – 1997**





Korene klubu siahajú k FC Rumeln-Kaldenhausen, ktorý bol založený 9. januára 1955. Ženská futbalová sekcia vznikla v roku 1977.V roku 1990 tím postúpil do Regionálnej ligy Západ. Po šiestom mieste v premiérovej sezóne obsadil v ročníku 1991/92 druhú priečku, iba bod za STV Lövenich. 

V následnom postupovom play-off si tím až do posledného kola udržiaval postupovú pozíciu. Remíza proti Lövenichu by znamenala postup, no súper zvíťazil doma 5:3 a Delmenhorst predbehol Duisburg výhrou 6:0 nad 1. FFC Turbine Potsdam.

V sezóne 1992/93 sa Rumeln stal majstrom Regionálnej ligy Západ, keď skončil o dva body pred SG Wattenscheid 09. Postupové kolo tentoraz zvládol bez väčších problémov a postup si zabezpečil víťazstvom 6:2 nad Wattenscheidom v predposlednom kole. Jedinú prehru utrpel proti Schmalfelder SV. Prvá sezóna v Bundeslige bola bojom o záchranu. Tím však dokázal udržať príslušnosť k elite a skončil na ôsmom mieste v severnej skupine. Z ligy v tom čase zostúpili tradičné kluby SSG 09 Bergisch Gladbach a miestny rival KBC Duisburg.

V sezóne 1994/95 bol tím výrazne posilnený. Najvýznamnejšou posilou sa stala nemecká reprezentantka Martina Voss-Tecklenburg, ktorá po narodení dcéry už nechcela dochádzať medzi Duisburgom a TSV Siegen. Zostupujúci rival KBC Duisburg uvoľnil do tímu aj budúcu reprezentantku Melanie Hoffmannovú. Rumeln zvádzal počas sezóny dlhý súboj s TSV Siegen o druhé miesto v severnej skupine, ktoré znamenalo postup do semifinále nemeckého šampionátu. Rozhodujúci bol zápas 15. kola, v ktorom Rumeln zvíťazil nad Siegenom 4:3.

Tím skončil druhý a Maren Meinert sa s 21 gólmi stala najlepšou strelkyňou severnej skupiny. V semifinále však Rumeln podľahol FSV Frankfurt po remíze 2:2 a prehre 1:5 v odvete.

V roku 1995 prestúpila do Duisburgu útočníčka Inka Grings z Garather SV. V nasledujúcich rokoch sa vypracovala na jednu z najlepších strelkýň Bundesligy. Tím obsadil tretie miesto v severnej skupine a nepostúpil do semifinále, no v Pohári DFB žien sa po prvýkrát dostal do semifinále, kde prehral 0:2 s neskorším víťazom FSV Frankfurt. 

Prvý titul v histórii klubu získal tím 3. februára 1996 v Koblenzi, keď vo finále DFB halového pohára žien zvíťazil nad TSV Siegen 3:2.

Sezóna 1996/97 bola zameraná na kvalifikáciu do jednotnej Bundesligy. Pred posledným kolom mal tím dvojbodový náskok pred Grün-Weiß Brauweiler, no v rozhodujúcom domácom zápase prehral 4:5. V semifinále nemeckého šampionátu však Duisburg otočil prehru 1:2 proti FSV Frankfurt a po víťazstve 3:1 v odvete postúpil do finále.

Dňa 8. júna 1997 sa „Levice“ opäť stretli s Brauweilerom vo finále, ktoré sa odohralo pred 5 000 divákmi v Hombergu (Duisburg). Po bezgólovom riadnom hracom čase poslala Inka Grings tím do vedenia v predĺžení, no Patricia Menge krátko pred koncom vyrovnala. O víťazovi rozhodol penaltový rozstrel, v ktorom mala navrch Grün-Weiß Brauweiler, keď Daniela Arndt nepremenila pokutový kop a Claudia Klein následne rozhodla o nemeckom titule Brauweileru.

### FCR Duisburg 55 (1997 až 2001)

**Recenzie sezóny 1997 – 2001**




Počas prvej sezóny jednotnej Bundesligy zmenil FC Rumeln-Kaldenhausen svoj názov na FCR Duisburg 55.Po víťazstve 6:1 nad nováčikom Hamburger SV sa tím spočiatku dostal na čelo tabuľky, sezónu však napokon ukončil na treťom mieste. Úspešnejší bol v Nemeckom pohári, kde sa po prvýkrát prebojoval do finále. Vo finálovom zápase s najvyšším počtom gólov v histórii súťaže porazil úradujúceho majstra FSV Frankfurt 6:2. Najvýraznejšou hráčkou bola Inka Grings, ktorá strelila tri góly.

V sezóne 1998/99 prestúpila do Duisburgu nemecká reprezentantka Kerstin Stegemann z FC Eintracht Rheine. Tím počas celej sezóny bojoval o titul s 1. FFC Frankfurt. Rozhodujúci moment nastal v 17. kole, keď Duisburg iba remizoval s FSV Frankfurt bez gólov, zatiaľ čo 1. FFC Frankfurt zvíťazil v Brauweileri 6:1.  

Frankfurt si tak udržal trojbodový náskok a Duisburg opäť skončil na druhom mieste. Inka Grings sa v tejto sezóne stala najlepšou strelkyňou ligy s 25 gólmi. Duisburg nedokázal obhájiť pohárový triumf a vo finále podľahol 1. FFC Frankfurt 0:1.

Sezóna 1999/00 bola najúspešnejšou v histórii klubu. Duisburg dominoval v Bundeslige, ktorú začal sériou 16 víťazstiev v rade. Výhra 3:0 nad SC 07 Bad Neuenahr v predposlednom kole definitívne zabezpečila majstrovský titul. Inka Grings sa opäť stala najlepšou strelkyňou ligy a jej 38 gólov v sezóne je dodnes neprekonaným rekordom. „Levice“ uspeli aj v halovom futbale, keď po druhý raz vyhrali halový pohár.

Úspešnú sezónu zatienilo tragické úmrtie dlhoročného manažéra a hlavného sponzora klubu Jochena Zufalla. Na zmiernenie následkov tejto straty bolo založené podporné združenie, prostredníctvom ktorého sa klubu postupne podarilo získať viacero menších sponzorov.
Klub však zároveň prišiel o dve kľúčové hráčky – Kerstin Stegemann a Maren Meinert. 

Naopak, do tímu pribudli talentované futbalistky, medzi nimi aj budúce reprezentantky Linda Bresonik a Shelley Thompson.

Problémy sa vyskytli aj v zákulisí. S finančnou podporou mesta Duisburg a spolkovej krajiny Severné Porýnie-Vestfálsko získal klub trávnaté ihrisko pre svoj ženský tím Bundesligy. Hlavný klub však zakázal svojmu vlajkovému tímu používať ihrisko na tréningy, aby ochránil trávu. Mužský tím, ktorý práve zostúpil do okresnej ligy, mohol trávnaté ihrisko používať podľa vlastného uváženia. Tieto konflikty s hlavným klubom viedli k tomu, že ženský futbalový tím si krátko nato založil vlastný klub. Tím ukončil sezónu 2000/01 na treťom mieste.

Problémy sa objavili aj v zákulisí. Vďaka finančnej podpore mesta Duisburg a spolkovej krajiny Severné Porýnie-Vestfálsko získal klub trávnaté ihrisko pre ženský bundesligový tím. 

Hlavný klub však zakázal ženskému tímu využívať ihrisko na tréningy s cieľom ochrániť trávnik, zatiaľ čo mužský tím, ktorý medzičasom zostúpil do okresnej ligy, ho mohol používať bez obmedzení.T

Tieto konflikty s materským klubom viedli k tomu, že ženský futbalový tím sa krátko nato osamostatnil. Sezónu 2000/01 ukončil Duisburg na treťom mieste.

### FCR 2001 Duisburg (2001 až 2013)
#### „Večný vicemajster“ (2001 až 2008)

**Recenzie sezóny 2001 – 2008**





8. júna 2001 sa ženský futbalový oddiel definitívne osamostatnil a prijal názov FCR 2001 Duisburg. Mužský tím pokračoval pod názvom FCR 1955 Duisburg, až kým sa materský klub v roku 2009 nevrátil k pôvodnému názvu FC Rumeln-Kaldenhausen. Nová organizačná štruktúra mala klubu priniesť lepšie marketingové možnosti a umožniť mu konkurovať popredným tímom nemeckého ženského futbalu, ako sú  1. FFC Frankfurt a 1. FFC Turbine Potsdam. Zároveň mala odrážať rastúcu profesionalizáciu ženského futbalu.  Okrem toho bola zabezpečená mestská sporiteľňa v Duisburgu, ako hlavneho sponzora.

Počas prvých rokov samostatnosti tím na ihrisku skôr stagnoval. V novembri 2001 však klub zasiahli vnútorné nepokoje, keď bol tréner Jürgen Krust suspendovaný pre údajné sexuálne obťažovanie hráčky.
Po stiahnutí obvinení bol trest zrušený. Tím skončil dvakrát po sebe na treťom mieste a Inka Grings si v sezóne 2002/03 vybojovala svoj tretí titul najlepšej strelkyne ligy s 20 gólmi.

V rovnakom roku 2003 sa „Levice“ dostali do finále pohára tretíkrát. Proti výrazne favorizovanému 1. FFC Frankfurt sa mladý tím dlho držal bezgólovej remízy. V 89. minúte Pia Wunderlich premenila priamy kop do šestnástky Duisburgu, ktorý Martina Voss v poslednom zápase svojej kariéry bohužiaľ tečovala do vlastnej siete, čím sa Frankfurt stal víťazom pohára.

V roku 2003 sa „Levice“ po tretí raz dostali do finále Nemeckého pohára. Proti výrazne favorizovanému 1. FFC Frankfurt sa mladý tím dlho držal v bezgólovom stave. V 89. minúte však Pia Wunderlich zahrala priamy kop do pokutového územia Duisburgu, ktorý Martina Voss v poslednom zápase svojej kariéry nešťastne tečovala do vlastnej siete, čím Frankfurt rozhodol o svojom víťazstve.

V sezóne 2003/04 sa tím presťahoval zo športového areálu Am Waldborn na novovybudovaný štadión PCC. Nové posily Silke Rottenberg a Linda Bresonik boli súčasťou nemeckej reprezentácie na Majstrovstvách sveta žien FIFA 2003 v USA, ktoré Nemecko vyhralo. V Bundeslige skončil Duisburg po nepresvedčivej sezóne na štvrtom mieste. V lete 2004 klub angažoval viacero talentovaných hráčok – Fatmire Alushi, Fatmire Bajramaj, Annike Krahn a Simone Laudehr – ktoré sa v nasledujúcich rokoch stali oporami tímu aj národného družstva.

Vďaka produktívnej útočnej dvojici Shelley Thompson (30 gólov) a Inky Grings (25 gólov) obsadili „Levice“ v sezóne 2004/05 druhé miesto. Grings sa v lete 2005 stala s nemeckou reprezentáciou majsterkou Európy a so štyrmi gólmi si vybojovala titul najlepšej strelkyne turnaja.

Napriek športovým úspechom musel tréner Jürgen Krust po sezóne klub opustiť a jeho nástupcom sa stal Dietmar Herhaus. Sezóna 2005/06 bola poznačená trojstranným bojom o titul medzi Duisburgom, Potsdamom a Frankfurtom. Rozhodujúcim momentom bola prehra 1:2 s Potsdamom v 18. kole. Domáce víťazstvo 4:0 nad Frankfurtom v poslednom kole však zabezpečilo Duisburgu ďalšie druhé miesto. Po sezóne klub opustili Silke Rottenberg (do Frankfurtu) a Shelley Thompson (do Hamburgeru SV).

Sezóna 2006/07 bola mimoriadne turbulentná. Po domácej prehre 1:6 s 1. FFC Frankfurt došlo ku konfliktu medzi trénerom Herhausom a Inkou Grings, ktorej bola odobraná kapitánska páska. Grings následne ostro kritizovala tréningové metódy trénera a naznačila možný odchod z klubu. Klub ju dočasne suspendoval.

Dňa 16. novembra 2006 Herhaus nečakane rezignoval a Grings sa po dohode vrátila do tímu. Pod vedením nového trénera Thomasa Obliersa tím opäť bojoval o titul, no prehra 0:1 s Potsdamom v predposlednom kole znamenala ďalšie druhé miesto.

V Nemeckom pohári sa Duisburg po štvrtý raz dostal do finále, opäť proti 1. FFC Frankfurt. Po rýchlom góle Renate Lingor vyrovnala Sonja Fuss krátko pred polčasom. Keďže ďalšie góly nepadli, o víťazovi rozhodol penaltový rozstrel, v ktorom Frankfurt premenil všetky pokusy. Brankárka Ursula Holl zneškodnila strely Vanessy Martini a Patricia Hanebeck.

Štyri hráčky Duisburgu boli súčasťou nemeckého národného tímu na Majstrovstvách sveta žien 2007 v Číne. Nemecko obhájilo titul víťazstvom 2:0 nad Brazíliou vo finále. Víťazný gól Simone Laudehr hlavou bol divákmi relácie ARD Sportschau zvolený za gól mesiaca. V sezóne Bundesligy 2007/08 „Levice“ opäť bojovali o titul. Vo februári 2008 tréner Thomas Obliers nečakane rezignoval.Martina Voss prevzala tím, ktorý stratil pôdu pod nohami kvôli zbytočným strateným bodom vrátane domácej prehry 1:4 s Essenom. V predposlednom kole premeškal FCR príležitosť zabezpečiť si titul remízou 1:1 v priamom stretnutí s lídrom ligy 1. FFC Frankfurt. Oba tímy vyhrali svoje posledné zápasy, čo znamenalo, že Duisburg skončil na druhom mieste, už štvrtýkrát po sebe.

#### Od víťazstva v Európskom pohári po platobnú neschopnosť (2008 až 2013)


**Recenzie sezóny 2008 – 2013**





Pred sezónou ženskej Bundesligy 2008/09 odcestoval nemecký ženský národný tím na letné olympijské hry 2008 do Pekingu. Dva góly Fatmire Bajramaj zabezpečili Nemecku už tretiu bronzovú medailu v rade.

FCR 2001 Duisburg sa po prvý raz zúčastnil Pohára UEFA žien, neskôr Ligy majstrov UEFA žien. Tím prešiel až do semifinále bez prehry, kde prekvapivo vyradil francúzskeho zástupcu Olympique Lyon. Víťazstvo 6:0 nad ruským tímom Zvezda 2005 Perm poskytlo mužstvu vedenému Martinou Voss rozhodujúcu výhodu v prvom zápase finále. Odveta, ktorá sa odohrala na štadióne MSV Arena (neskôr Schauinsland-Reisen-Arena), sa skončila remízou 1:1. „Levice“ sa tak stali tretím nemeckým klubom, ktorý vyhral Európsky pohár. Zápas sledovalo 28 112 divákov, čo znamenalo nový svetový rekord v návštevnosti ženského klubového futbalu.

Tím sa opäť prebojoval do finále Nemeckého pohára, ktoré sa naposledy konalo v Berlíne. Po ťažkom úvode proti 1. FFC Turbine Potsdam predviedli hráčky Duisburgu mimoriadne koncentrovaný výkon a zvíťazili vysoko 7:0, čo bolo ich najvyššie finálové víťazstvo v histórii súťaže. Annemieke Kiesel a Inka Grings zaznamenali zhodne po dva góly.

Pred sezónou 2009/10 prišiel FCR o dve kľúčové hráčky – Fatmira Bajramaj, ktorá prestúpila do Potsdamu, a Sonju Fuss, ktorá zamierila do 1. FC Köln. Duisburg však vstúpil do sezóny veľmi dobre a zostal neporazený až do marca 2010. Dve po sebe idúce prehry proti Frankfurtu a Potsdamu však znamenali zakolísanie. 

Víťazstvo 2:1 na ihrisku Bayernu Mníchov zabezpečilo „Levičkám“ konečné druhé miesto. Ešte úspešnejší bol Duisburg v Nemeckom pohári žien 2009/10: finálové víťazstvo 1:0 nad FF USV Jena, o ktoré sa hlavičkou postarala Annike Krahn, znamenalo pre FCR tretí pohárový triumf. V premiérovom ročníku Ligy majstrov UEFA žien 2009/10 sa tím dostal len do semifinále, kde ho po penaltovom rozstrele vyradil Turbine Potsdam.

V sezóne Bundesligy 2011/12 sa „Levice“ museli vyrovnať s viacerými odchodmi významných hráčok, medzi nimi Inky Grings, Ursuly Holl a Annemieke Kiesel. Dve prehry v záverečných zápasoch proti Turbine Potsdam a 1. FFC Frankfurt spôsobili pokles tímu na štvrté miesto. V DFB Cupe žien 2011/12 sa FCR do finále nedostal, keď v semifinále podľahol Frankfurtu po penaltovom rozstrele. Na konci sezóny klub, ktorý sa podľa vlastných vyjadrení len tesne vyhol platobnej neschopnosti, opustili ďalšie kľúčové hráčky, medzi nimi Simone Laudehr, Annike Krahn a Alexandra Popp.

Keďže klub nebol schopný vyplácať dlžné mzdy, podal FCR 23. januára 2013 na Okresnom súde v Duisburgu návrh na vyhlásenie konkurzu.

Sezónu tím ukončil na deviatom mieste. V druhej polovici sezóny sa prostredníctvom zbierkového maratónu, ktorý iniciovali miestne noviny Stadt-Panorama, vyzbieralo približne 60 000 eur a ďalších 200 000 eur zabezpečil improvizovaný mestský záchranný výbor. Tým sa podarilo odvrátiť bezprostrednú platobnú neschopnosť 25. júna 2013. Po podaní návrhu na konkurz sa zároveň zintenzívnili rokovania s miestnymi klubmi o možnej fúzii, keďže správca konkurznej podstaty vyhlásil, že pokračovanie činnosti klubu od sezóny 2014/15 nemožno zaručiť. Medzi zvažované možnosti patrili aj fúzie s MSV Duisburg alebo VfB Homberg.

Od 1. januára 2014 nastúpili všetky tímy v oddelení ženského futbalu MSV Duisburg.

Potrebný súhlas DFB na prevod hracích práv bol udelený 27. decembra 2013.

Všetci členovia futbalového klubu Rumeln 2001 Duisburg e. V. museli klub opustiť a pripojili sa k Meidericher Spielverein 02 e. V. Duisburg (t. j. MSV Duisburg). 

Nástupnícky klub MSV Duisburg zostúpil do 2. Bundesligy na konci sezóny 2014/15 s iba tromi víťazstvami, ďalšie zostupy z 1. divízie nasledovali v sezónach 2020/21 a 2023/24.

## Úspechy

Šesťkrát sa FCR 2001 Duisburg alebo jeho predchodcovia stali najlepším strelcom ženskej Bundesligy. Inka Grings získala tento titul v rokoch 1999 (25 gólov), 2000 (38 gólov), 2003 (20 gólov), 2008 (26 gólov) a 2009 (29 gólov). Jej 38 gólov v sezóne 1999/2000 zostáva rekordom Bundesligy. V roku 2005 získala Shelley Thompson ocenenie pre najlepšiu strelkyňu za 30 gólov.

FCR 2001 Duisburg sa v historickom poradí ženskej Bundesligy nachádza na druhom mieste. Z celkovo 402 zápasov dosiahli hráčky Duisburgu 280 víťazstiev, 48 remíz a 74 prehier, s celkovým skóre 1 201 : 440. Patricia Hanebeck získala v roku 2005 striebornú medailu Fritza Waltera. V roku 2009 získala Marina Hegering zlatú medailu Fritza Waltera a Alexandra Popp striebornú. Na Majstrovstvách sveta FIFA žien do 20 rokov v roku 2010 bola Alexandra Popp vyhlásená za najlepšiu hráčku turnaja aj najlepšiu strelkyňu.

## Rekord v súťažiach UEFA
*Všetky výsledky (vonku, doma a celkom) uvádzajú gólový počet Duisburgu ako prvý.*

a Prvá etapa.

## Klub a prostredie
### Správna rada
Od februára 2013 tvorili predstavenstvo odborník na platobnú neschopnosť a športové právo Gregor Reiter ako predseda, Hanns-Dieter Weber zodpovedný za športové operácie a bývalý generálny riaditeľ Rainer Kirberg ako koordinátor medzi združeniami. Finančný riaditeľ Dirk Broska sa v januári 2013 stal členom dozornej rady. Okrem Brosku ju tvorili Ferdi Seidelt, Dieter Tiede, Dieter Oster, Johannes Gösling, Michael Kamela a Hans-Peter Agreiter.

### Klubové farby a logo
Klubové farby sú zelená a biela. Obdĺžnikové logo klubu so zaobleným horným okrajom v tvare erbu pozostáva zo zelenej farby v pozadí a bielych a čiernych prvkov. Na ľavej strane sa nachádzajú prepletené iniciály FCR v bielej farbe, napravo od nich je lev ako heraldické zviera klubu, taktiež v bielej farbe. Pod ním sa nachádza biely banner s čiernym nápisom „Duisburg“ a pod ním číslo „01“, ktoré označuje rok založenia klubu.

### Dresy
Hlavný dres prvého tímu je v kombinácii biela – zelená – zelená, náhradný dres zelená – čierna – čierna a pohárový dres je v tmavomodrej farebnej kombinácii. Sponzorom dresov pre ligové zápasy je Sparkasse Duisburg, zatiaľ čo pre zápasy Nemeckého pohára Rheinpower. Partnerom na rukávoch dresov je spoločnosť Kahl-Schwerlast GmbH. Oficiálnym dodávateľom výstroja pre FCR 01 Duisburg je značka Hummel.

### Štadión

Od roku 2003 odohráva FCR 2001 Duisburg svoje domáce zápasy na štadióne PCC s kapacitou 3 000 miest v mestskej časti Homberg v Duisburgu. Štadión klub zdieľa s VfB Homberg, mužským tímom pôsobiacim v lige NRW. Predtým FCR hrával na športovisku „Am Waldborn“ v mestskej časti Rumeln-Kaldenhausen. V sezóne 2009/10 odohral klub dva zo štyroch domácich zápasov Ligy majstrov UEFA žien na štadióne Stadion Niederrhein v Oberhausene, keďže osvetlenie štadióna PCC nespĺňalo požiadavky UEFA. Ďalší zápas sa odohral v MSV-Arena.

FCR 2001 Duisburg pôvodne pochádza z ľavobrežnej štvrte Rumeln-Kaldenhausen, ale teraz sídli na pravom brehu Rýna v južnom okrese Hüttenheim (Duisburg). Nachádza sa tam aj vlastné športovisko klubu, ktoré bolo v roku 2004 odkúpené od Duisburgskej športovej asociácie. V dôsledku toho klub prešiel zo 7. okresu (Moers) Dolnorýnskeho futbalového zväzu, ktorý zahŕňa ľavobrežné kluby Duisburgu, do 9. okresu (Duisburg/Mülheim/Dinslaken), ktorý zastupuje pravobrežné kluby v Duisburgu. Toto rozdelenie mesta na okresy je pozostatkom z čias pred rokom 1975, keď ľavobrežné okresy Duisburgu boli ešte samostatnými mestami. Klub hrá svoje domáce zápasy v ľavobrežnej štvrti Homberg (Duisburg).

## Bývalí hráči

Nasledujúce hráčky reprezentovali Nemecko počas svojho pôsobenia vo FCR 2001 Duisburg alebo v jeho predchadzajúcich kluboch:

Okrem toho sa v roku 2004 stali majsterkami sveta s nemeckým národným tímom do 19 rokov Patricia Hanebeck, Elena Hauer, Annike Krahn, Kathrin Längert, Simone Laudehr, Stephanie Mpalaskas a Anne van Bonn. V roku 2010 získali titul majsteriek sveta s národným tímom do 20 rokov Marina Hegering a Turid Knaak.

Okrem nemeckých reprezentantiek pôsobilo vo FCR 2001 Duisburg aj viacero zahraničných hráčok:

V súčasnosti vzniká online kronika klubu, ktorú vedie dlhoročný predseda FCR Ferdi Seidelt. História ženského futbalu v Rumeln-Kaldenhausene je v nej spracovaná z nových a často aj netradičných perspektív.

## Tímy
### 2. tím

**Sezónne správy od roku 2003**





V roku 2003 druhý tím vyhral Dolnorýnsku ligu žien (Verbandsliga Niederrhein) a po prvýkrát postúpil do Regionálnej ligy Západ (Regionalliga West), ktorá bola v tom čase druhou najvyššou súťažou. Ako nováčik skončil vo svojej prvej sezóne na šiestom mieste. Keďže štvrtý tím tabuľky, TuS Köln rrh., sa v roku 2004 odmietol zúčastniť novozaloženej 2. Bundesligy napriek tomu, že sa kvalifikoval, druhý tím Duisburgu by bol prvým náhradníkom na postup. Klub sa však svojho práva na postup vzdal v prospech SG Lütgendortmund.

O rok neskôr skončili na druhom mieste za Kolínom nad Rýnom, ktorý si tentoraz zabezpečil právo na postup. Sezóna 2005/06 bola tragická. V jej druhej polovici mladé Levice premárnili pohodlný bodový náskok. V predposlednom kole dlho viedli 1:0 proti svojmu najbližšiemu rivalovi, Herforder SV. V 97. minúte sa Herfordu podarilo vyrovnať a o týždeň neskôr osláviť majstrovský titul.

O rok neskôr, po víťazstve 2:1 nad Sportfreunde Siegen, sa konečne podarilo vybojovať postup. Najlepšími výsledkami boli tretie miesta v sezónach 2007/08 a 2008/09 v 2. ženskej Bundeslige. Nasledovali dva roky v strede tabuľky. V sezóne 2011/12 2. ženskej Bundesligy bol tím presunutý z južnej do severnej skupiny a zostúpil, keď skončil na predposlednom mieste. Po zostupe v roku 2012 hral druhý tím FCR 2001 Duisburg v Regionallige West (Ženská futbalová liga Západ) až do rozpustenia klubu. Tím trénoval Wilfried Tönneßen.

### 3. tím
Tretí ženský tím sa zúčastňuje ligových hier od roku 2005. Tento tím okamžite postúpil z okresnej ligy do regionálnej ligy Dolného Porýnia, kde momentálne hrá. Od júla 2012 trénuje tím Martin Neuhaus.

### Dievčenské tímy
V sezóne 2007/08 zaregistroval FCR 2001 Duisburg päť dievčenských tímov. Klub postavil po dva tímy vo vekových kategóriách U-17 (B-mládež) a U-15 (C-mládež) a jeden tím vo vekovej kategórii U-13 (D-mládež).

Tím U-17 I hrá v Dolnorýnskej lige pre dievčatá B-Junior. V roku 2002 sa tím prvýkrát dostal do finále nemeckého šampionátu, ale doma prehral 1:2 s FC Gütersloh 2000. O päť rokov neskôr bol úspešnejší a získal titul víťazstvom 1:0 nad FC Bayern Mníchov. Víťazný gól strelil Turid Knaak pred 1 200 divákmi na štadióne PCC.V rokoch 2009 a 2010 dievčatá B-Junior z FCR vyhrali Gütersloh Indoor Masters, neoficiálne nemecké halové majstrovstvá.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Webová stránka ženského futbalového tímu MSV Duisburg 

Kategória:Šport v Duisburgu
Duisburg