Carl Linné

**Carl Linné** (*Carl von Linné*, ; * 23. máj 1707, Råshult – † 10. január 1778, Uppsala) bol švédsky prírodovedec, lekár, entomológ, botanik a zakladateľ taxonómie. Ako prvý sa pokúsil o systematické zatriedenie rastlín a živočíchov. Zaviedol binomickú nomenklatúru, to znamená pomenovávanie rastlín a živočíchov dvoma menami – rodovým a druhovým. Zaoberal sa aj arachnológiou.

Svoju botanickú a zoologickú taxonómiu Linné založil na aristotelovskej logike.

Bol stúpencom kreacionizmu.

Vyslovil predpoklad o hybridnom pôvode niektorých foriem a pripúšťal obmedzenú premenlivosť druhov pod vplyvom ich existenčných podmienok.

V diele *[[Systema naturae]]* (Sústava prírody, 1735) popísal všetky dovtedy známe druhy rastlín a živočíchov, v prácach *Genera plantarum* a *Species plantarum* opísal 7300 druhov rastlín. Zaviedol do vedy pojem druh ako základ prirodzenej sústavy organizmov.

Je po ňom pomenovaný minerál linnéit.

## Životopis
Už od detstva sa zaujímal o prírodu, pozoroval a študoval rastliny. Tento záujem prevzal po svojom otcovi farárovi, ktorý bol vášnivým záhradkárom. Rovnako ako jeho otec však nemal v úmysle pokračovať v úradníckej kariére a v roku 1727 začal študovať medicínu na univerzite v Lunde, aby po roku prestúpil na univerzitu v Uppsale, ktorá bola v tom čase považovaná za najlepšiu univerzitu vo Švédsku. Celý čas sa venoval svojej záľube - botanike. S pomocou profesora biológie Olofa Rudbecka získal Karol miesto záhradníka v univerzitnej botanickej záhrade. V tom čase bola botanika súčasťou vzdelávania lekárov, ktorí používali bylinky na liečbu. Svoje botanické znalosti výrazne rozšíril aj počas expedície v roku 1732 v Laponsku, počas ktorej prešiel viac ako 7 000 km a opísal mnoho nových druhov rastlín. Výsledkom tejto výpravy bola podrobná správa, ktorá obsahovala aj podrobnosti o živote obyvateľov a lekárske pozorovania. 
vľavo|náhľad|Miesta, na ktorých Karl Linné pracoval
Po návrate z expedície si ešte nejaký čas zarábal prednáškami, v ktorých informoval o svojich pozorovaniach v Laponsku, vrátane minerálov, o ktoré sa tiež zaujímal. Príjmy z týchto prednášok stačili na financovanie jeho druhej expedície, na ktorú sa vydal dva roky po prvej. Počas druhej výpravy sa zamiloval do Sáry, dcéry lekára z Falunu, a požiadal ju o ruku. Jeho budúci svokor mu však stanovil podmienku – najprv musí dokončiť štúdium medicíny, aby mal stály zdroj príjmu. Preto odišiel študovať do Holandska, napísal dizertačnú prácu o malárii a získal doktorát na univerzite v Harderwijku. Jeho návrat do Švédska sa oneskoril, pretože v Holandsku sa mu podarilo spriateliť s niekoľkými bohatými ľuďmi, ktorí financovali vydanie jeho životného diela *[[Systema naturae]]*. Neskôr dielo ešte rozšíril, takže v roku 1770 malo nakoniec viac ako 6 000 strán v troch zväzkoch. Potom navštívil Paríž, Londýn, pracoval v niekoľkých botanických záhradách v Holandsku a vydal tam niekoľko menších vedeckých prác. Napokon sa v roku 1738 vrátil do Švédska, už ako uznávaný vedec, a oženil sa so Sarou Moraeusovou. V Štokholme si otvoril lekársku prax a v roku 1742 sa stal profesorom na univerzite v Uppsale. Jeho úspechy boli uznané, stal sa prvým prezidentom práve zakladanej Kráľovskej švédskej akadémie vied (aktívne sa podieľal na jej založení), bol poctený šľachtickým titulom, funkciou lekára kráľovského dvora a zahraničným členstvom na mnohých univerzitách.

V meste Råshult sa nachádza Dom Karla Linného, ktorý bol zrekonštruovaný v štýle Linnaeusovej éry a je v ňom umiestnené vybavenie, ktoré bádateľ zozbieral. Kvetinová záhrada z 18. storočia je stále zachovaná a rastú v nej rovnaké druhy rastlín ako v jeho dobe. 

S manželkou Sarou mal sedem detí – dvoch synov (Carla a Johannesa) a päť dcér (Elisabeth Christinu, Saru Magdalénu, Lovisu, Saru Christinu a Sophiu). V roku 1774 mu v práci na univerzite zabránila mozgová príhoda. Odvtedy sa jeho zdravotný stav zhoršoval, napriek tomu prežil infarkt a zomrel v roku 1778. 

## Zaujímavosti

* Linné popisuje, ako na svojej ceste po Laponsku ženu, ktorá tvrdila, že má v bruchu tri žaby, ktoré na jar očividne cválajú. Nepoužívala však liečbu, ktorú odporúčal Linné – pitie tekutého dechtu. Radšej sa liečila vodkou, ktorá podľa nej žaby upokojovala.
* Vo svojom prevratnom diele Systema naturae sa prikláňa k 200 rokov starej povere, podľa ktorej sa lastovičky na zimu usadia v bahne jazier a tam prečkajú.
* Linné neznášal kritiku a mal osobitý spôsob, ako dráždiť svojich vedeckých oponentov. Napríklad istému nenápadnému druhu buriny dal latinský názov Siegesbeckia – podľa Johanna Siegesbecka, ktorý si dovolil mať iný názor ako on.
* Do kostola chodil so svojím obľúbeným psom Pompeom. Presne po hodine vstal a odišiel z kostola, a to bez ohľadu na to, či sa bohoslužba skončila alebo ešte prebiehala.

## Dielo
* *[[Systema naturae]]* (Sústava prírody), 1735
* *Genera plantarum* (Rody rastlín), 1737
* *[[Species Plantarum]]* (Druhy rastlín), 1753
* *Philosophia botanica* (Filozofia botaniky), 1751

## Pozri aj
* Systematika
* Taxón
* Vedecká klasifikácia

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Švédski botanici
Kategória:Švédski entomológovia
Kategória:Arachnológovia
Kategória:Lepidopterológovia
Kategória:Koleopterológovia
Kategória:Odonatológovia
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Osobnosti na švédskych bankovkách
Kategória:Absolventi Uppsala universitet
Kategória:Osobnosti z Uppsaly