Focke-Wulf Ta 154

**Focke-Wulf Ta 154 ''Moskito*** („[[Komárovité|Komár]]“) bola [[nacistické Nemecko|nemecká]] nočná dvojmotorová stíhačka navrhnutá [[Kurt Tank|Kurtom Tankom]] a vyrábaná firmou [[Focke-Wulf]] na konci [[Druhá svetová vojna|druhej svetovej vojny]]. Bolo postavených len niekoľko kusov a ich výkony sa ukázali ako menej oslňujúce než tie, ktoré dosahoval [[prototyp]].

== Vznik a vývoj ==
Tím Kurta Tanka vo firme Focke-Wulf už nejaký čas pracoval na rýchlom útočnom [[bombardovacie lietadlo|bombardéri]], s názvom [[Ta 211]], ktorý mal niesť vylepšený [[hnacia jednotka lietadla|motor]] [[Jumo 211R]]. Stroj bol dvojmotorový hornoplošník a veľmi sa podobal na americký [[Grumman F7F Tigercat]]. Bol postavený najmä z leteckej [[preglejka|preglejky]], zlepenej fenolovou živicou nazývanou [[Tego-film]]. Jediným miestom kde bol použitý kov vo väčšej miere bol pretlakový kokpit. 

Názov projektu bol zmenený na „zadanie číslo 8-154“ odkiaľ pochádza aj názov Ta 154, keď sa ukázalo, že najvhodnejším motorom pre lietadlo bude silnejší motor [[Jumo 213]], pretože [[Junkers]] nemohol dodať Jumo 211R načas, v dôsledku technických a výrobných problémov. Ta 154 bolo pridelené meno „Moskito“ ako druh odlíšenia od stroja [[de Havilland Mosquito]] [[Royal Air Force|RAF]]. 

V auguste 1942 požiadalo [[RLM]] predložiť návrhy na stroj, ktorý by plnil iba funkciu nočnej stíhačky, na čo sa rozbehla súťaž medzi [[Heinkel He 219|Heinkelom He 219]] a Focke-Wulfom Ta 154. Bolo objednaných 15 prototypov z každého z nich pre ďalšie testovanie. Počas súťaže preferovalo RLM skôr He 219, pre jeho lepšiu viditeľnosť a [[dolet (letecká technika)|dolet]]. No taktiež sa stavali podozrievavo k drevenej konštrukcii Ta 154. V roku 1942 sa [[Messerschmitt Me 210]] zdal byť jediným víťazom tejto súťaže, ale trpel značnými vývojovými problémami a preto bol ignorovaný.

Bolo to v čase keď ľahký a rýchly [[de Havilland Mosquito]], taktiež vyrobený z dreva, začal operovať nad Nemeckom. Rýchlo si dosiahol pozoruhodný rekord; pri svojich prvých 600 misiách bol len jeden zostrelený, v porovnaní s 5% strát stredných a ťažkých bombardérov RAF. [[Erhard Milch]] žiadal osobne konštrukciu nemeckého ekvivalentu, pričom vybral Ta 154. Takmer okamžite začali vnútorné boje v nemeckých kruhoch, pretože RLM a jednotky nočných stíhačov chceli He 219. Milch to zobral osobne a strávil ďalšie 2 roky snahou zastaviť vývoj He 219.

== Skúšobné lety ==

Vývoj Ta 154 bol už na vo vysokom štádiu rozpracovania a prvý prototyp V1 (Werk-Nr.0001, TE+FE) s motormi [[Jumo 211]]F vzlietol po prvýkrát 1. júla 1943. Nasledoval druhý prototyp V2 (Werk-Nr.0002, TE+FF) s motormi Jumo 211N, ktorý si ponechali v továrni na skúšky pilotáže. Potom bol V1 odoslaný na [[letisko]] [[Rechlin]] – [[Lärz]], kde sa mal zúčastniť letových skúšok spolu s He 219 a [[Junkers Ju 388|Junkersom Ju 388]]. Ta 154 dosiahol rýchlosť takmer /h a s ľahkosťou predbehol oba stroje, no tie boli plne vyzbrojené a mali zabudovaný [[radar]]. 

Prvou vyzbrojenou verziou Ta 154 bola V3 (Werk-Nr.0003, TE+FG), ktorá mala taktiež ako prvá motory Jumo 211R. Zvýšenie hmotnosti, spôsobené pridaním zbraní a UHF radaru [[FuG 212 Lichtenstein]] C-1 s jeho anténami, znamenalo zníženie rýchlosti o plných /h. Napriek tomu bol stále o niečo rýchlejší než He 219. Zvyšných 15 prototypov bolo dodaných [[Luftwaffe]] ako model Ta 154 A-0, ktoré boli zhodné s V3. Niektoré z nich obsahovali vyvýšený kokpit, kvôli lepšej viditeľnosti.

Onedlho bolo jasné, že motory Jumo 211R nebudú tak skoro, alebo vôbec k dispozícii. Budúca výroba sa preorientovala na výkonnejší [[Jumo 213]]A, no tento tiež nebol k dispozícii načas. Nasledujúci rok strávil program Ta 154 testovaním rôznych prototypov a odoslali mnoho z Ta 154 A-0 testovacej jednotke [[Erprobungskommando 154]]. Počas týchto testov preukázal alarmujúcu tendenciu lámania podvozku a týmto spôsobom prišli o polovicu série V. 

Počas júna 1944 začal byť dodávaný motor Jumo 213, no len v malých množstvách. Bola ním vybavená séria A-1, ktorej produkcia práve prebiehala. Tesne pred doručením, bola jediná továreň vyrábajúca [[Tego-Film]] vo [[Wuppertal]]e, zbombardovaná strojmi [[Royal Air Force|RAF]]. Preto muselo byť toto lepidlo nahradené iným, menej silným, ktoré neskôr začalo chemicky reagovať s preglejkou použitou na Ta 154. Chemickou reakciou drevo korodovalo a zlepené spoje sa oddeľovali. V dôsledku toho v júli havarovalo niekoľko strojov verzie A-1. Tento problém rovnako kriticky poznamenal [[Heinkel He 162]], stíhačku [[Ernst Heinkel|Ernsta Heinkela]], určenú pre program zavedenia prúdovej stíhačky do Luftwaffe, "Volksjäger". 

[[Kurt Tank]] prerušil výrobu v auguste a v septembri [[RLM]] zastavilo celý projekt (v tom čase bol už Milch odstránený). V tom čase bolo dokončených okolo 50 sériových strojov a viacero predsériových strojov A-0 bolo upravených na sériový štandard. Niektoré stroje slúžili v jednotke NJG 3 a malé množstvo bolo použité na výcvik [[pilot|pilotov]] prúdových stíhačiek. 

Pod názvom A-2/U3 bolo na program [[Mistel]] vyčlenených 6 strojov verzie A-0.

== Užívatelia ==
[[Súbor:Flag of Nazi Germany (1933-1945).svg|24px]] *'Nacistické Nemecko**
* ''[[Luftwaffe (Wehrmacht)|Luftwaffe]]''

== Technické špecifikácie (Ta 154 A-1) ==

* **Posádka**: 2
* **Dĺžka**:  (40 ft 3¼ in)
* **Rozpätie**:  (52 ft 5¼ in)
* **Výška**:  (11 ft 4 in)
* **Plocha**:  (333,7 ft²)
* **Prázdna váha**:  (15 000 lb)
* **Vzletová hmotnosť**:  (21 900 lb)
* **Pohonná jednotka**: 2× Junkers Jumo 211N vodou chladený, radový 12 [[valec (technika)|valcový]] motor, každý s výkonom 1 500 hp (1 120 kW)
=== Výkony ===
* **Maximálna rýchlosť**: /h (332 kn, 404 mph)
* **Dolet**:  (760 nmi, 870 mi)
* **Dostup**:  (31 000 ft)
* **Rýchlosť stúpania''': /s (2 800 ft/min)
### Výzbroj
* 2 ×  MG 151 kanóny
* 2 ×  (1,18 in) MK 108 kanóny zabudované v nose lietadla
* 2 ×  (1,18 in) MK 108 kanóny v trupe (Schräge Musik)
## Zdroj

Ta 154
Kategória:Nemecké stíhacie lietadlá
Kategória:Lietadlá druhej svetovej vojny