Južnoslovanské jazyky

::
**Južnoslovanské jazyky** (staršie: **južné slovanské jazyky**, **juhoslovanské jazyky** - ale porovnaj juhoslovanské jazyky) sú vetva slovanských jazykov. Vyskytujú sa na Balkánskom polostrove. Hovoria nimi južní Slovania. 
thumb|right|300px|Južnoslovanské jazyky: politická mapa
thumb|desno|300px|Juhoslovanské jazyky: nárečové kontinuum

## Členenie
južnoslovanské jazyky:
* západné južnoslovanské jazyky (západojužnoslovanské jazyky, juhozápadoslovanské jazyky):
** slovinčina v širšom zmysle:
*** slovinčina v užšom zmysle
*** vindčina - jazyk malej časti rakúskych Slovincov, silno ovplyvnený nemčinou
*** (†) prekmurčina (východná slovinčina, panónska slovinčina, zámurčina, vendčina) - jazyk uhorských Slovincov
*** resijčina (rezjančina, reziančina, rozajančina, ako nárečie: resijská/rezjanská/rezianská/rozajanská slovinčina) - v Taliansku; niekedy považovaná za slovanský jazyk nesúvisiaci so slovinčinou
** bosniačtina-chorvátčina-čiernohorčina-srbčina (bosniačtina-chorvátčina-srbčina, srbčina-chorvátčina-bosniačtina, srbčina-chorvátčina, srbochorvátčina, chorvátosrbčina, stredojužnoslovančina, stredné južnoslovanské jazyky, centrálny južnoslovanský diasystém; zastarano: ilýrčina, juhoslovančina, južnoslovančina; ako súčasný štandardný jazyk aj: štandardná novoštokavčina, štokavčina):
*** srbčina (srbský variant srbochorvátčiny)
*** †slavenosrbčina (slovanskosrbčina) - zmes srbčiny a ruskej redakcie cirkevnej slovančiny (ruskoslovanského jazyka); niekedy považovaná za súčasť srbčiny
*** čiernohorčina  - staršie považovaná za súčasť srbčiny
*** bosniačtina (bosniančina)  - staršie považovaná za súčasť srbčiny
*** chorvátčina v širšom zmysle (= chorvátsky variant srbochorvátčiny):
**** chorvátčina v užšom zmysle - t. j. západná časť štokavských nárečí a (dnešný či historický) spisovný jazyk na nich založený
**** kajkavčina (ako nárečie: kajkavské nárečia) resp. kajkavský literárny jazyk  - prechod medzi chorvátčinou v užšom zmysle a čakavčinou na jednej strane a slovinčinou na strane druhej; od stredoveku do začiatku 19. storočia niekedy považovaná za súčasť slovinčiny; v 18. a na zač. 19. storočia niekedy označovaná ako (pravá) chorvátčina (namiesto dnešnej chorvátčiny v užšom zmysle)
**** čakavčina (ako nárečie: čakavské nárečia) - dnes na Istrii a jadranských ostrovoch, v stredoveku aj v južnom pevninskom Chorvátsku; v stredoveku a ranom novoveku označovaná ako (pravá) chorvátčina (namiesto dnešnej chorvátčiny v užšom zmysle)
**** † zmes čakavčiny a chorvátskej (čakavskej) redakcie cirkevnej slovančiny - v stredovekom Chorvátsku; existencia sporná 
**** burgenlandská chorvátčina (=gradiščanská chorvátčina) - z čisto jazykového hľadiska väčšinou spadá pod čakavské nárečia, ale sčasti aj štokavské a kajkavské nárečia
** moliská slovančina (molizská/molisanská/molizanská slovančina, ako nárečie:  moli(z)ská/molisanská/molizanská chorvátčina) - v Taliansku; často považovaná za nárečie chorvátčiny
* torlačtina (ako nárečie: torlacké nárečia, prizrensko-timocké nárečia, šopské nárečia) - tvorí prechod medzi srbčinou a bulharčinou (a teda západnými a východnými južnoslovanskými jazykmi), často sa považuje za nárečie srbčiny
* východné južnoslovanské jazyky (východojužnoslovanské jazyky, juhovýchodoslovanské jazyky; zastarano: bulharčina v širšom zmysle):
** bulharsko-macedónske jazyky (macedónsko-bulharské jazyky, balkánskoslovanské jazyky, bulharské jazyky):
***bulharčina v užšom zmysle
***pomáčtina - často považovaná za súčasť bulharčiny v užšom zmysle
***banátska bulharčina - v Banáte; často považovaná za súčasť bulharčiny v užšom zmysle
***macedónčina - staršie považovaná za súčasť bulharčiny v užšom zmysle
***egejská macedónčina - v Grécku; často považovaná za súčasť macedónčiny
** †staroslovienčina a cirkevná slovančina - zaradenie do južnoslovanských jazykov nie je isté, pretože staroslovienčina sa dá tiež považovať za podobnú praslovančine

Prechod medzi západoslovanskými a južnoslovanskými jazykmi tvorila †panónčina (=panónska slovančina) - pozri napr. v článku západoslovanské jazyky.

V minulosti niektorí autori (napr. Czambel) považovali aj slovenčinu za (pôvodom) južnoslovanský jazyk, ktorý bol neskôr počeštený a prípadne popoľštený.

## Charakteristika
Južné slovanské jazyky sa vyznačujú týmito javmi:
* Futurum tvoria opisne pri dokonavých aj nedokonavých slovesách spojením pomocného slovesa *byti*, *choteti* a tvaru infinitívneho, prézentného alebo l-ového príčastia. Príklady: chorvátčina: *pisat ću*, *napisat ću,* *budem pisao* ; srbčina: *pisaću*, *napisaću*, *hoću da napišem* ; bulharčina: *šte piša*, *šte napiša*, macedónčina: *ḱe pišuvam, ḱe napišam*.
* Krátke aj dlhé adjektívne tvary. Príklady: chorvátčina: *mlad*, *mladi* ; bulharčina: *chubav den, chubavijat den;* macedónčina: *star, postar, najstar*.
* Formant *–ov-* je príznakom plurálových tvarov. Príklady. Srbčina: *drug – drugovi*. Bulharčina: *dǎb – dǎbove* (porovnaj, čiastočne v češtine *pán – pánové*). Macedónčina: *den - denovi*.
* Zachovali sa jednoduché minulé časy aorist a imperfektum

## Referencie