open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Požiar nákupného centra v Kemerove

**Požiar nákupného centra** Zimňaja višňa v ruskom meste Kemerovo sa rozhorel 25. marca 2018 okolo 17. hodiny miestneho času. Požiar zachvátil plochu nákupného centra o rozlohe asi 1 600 m². Pri požiari zahynulo najmenej 64 ľudí, z toho veľká časť detí, ktoré sa nachádzali v kinosálach na premietaní animovaného filmu *Sherlock Gnomes*.
Zranených bolo 79 ľudí. Asi dve desiatky osôb boli prvé dni po incidente stále nezvestné.

## Priebeh požiaru
Okolo 16:04 miestneho času zavolali na tiesňovú linku prví svedkovia, ktorí hlásili dym v nákupnom centre. Podľa svedectiev sa však v budove nespustil požiarny alarm.

O 19:12 bol požiar lokalizovaný a o 23:07 bol zlikvidovaný všetok otvorený plameň.

## Vyšetrovanie
Začalo sa vyšetrovanie pre zabitie z nedbanlivosti a porušenie protipožiarnych predpisov. Zistilo sa, že nebol funkčný požiarny alarm. V rámci vyšetrovania zadržali 5 ľudí.

## Reakcie
Pibližne 1 500 obyvateľov požadovalo odstúpenie starostu a gubernátora.
Začala sa celoštátna inšpekcia protipožiarnej bezpečnosti v obchodných domoch.
Gubernátor Kemerovskej oblasti Aman Tulejev 1. apríla rezignoval na svoju funkciu.

### Kondolencie
Prezident vyhlásil deň štátneho smútku na 28. marca. Červený kríž vyzbieral 14 miliónov rubľov pre pozostalých obetí. Na roznych miestach po celom Rusku ľudia kládli kvety k ucteniu obetí.

## Referencie

Kategória:Požiare v Rusku
Kategória:Kemerovo
Kategória:Katastrofy v 2018
Kategória:25. marec
Kategória:2018 v Rusku
Japonské vzdušné sily sebaobrany

**Japonské vzdušné sily sebaobrany** () sú leteckou zložkou Japonských síl sebaobrany zodpovednou za obranu vzdušného priestoru Japonska a ostatné letecké operácie. Vzdušné sily uskutočňujú aj hliadkové lety okolo Japonska a zároveň udržujú rozsiahlu sieť pozemných a vzdušných radarových systémov včasného varovania. Letectvo prevádzkuje aj akrobatický tím známy ako Blue Impulse a tiež bolo v poslednom čase zapojené do zabezpečovaní transportu mierových misií OSN.

V roku 2018 v japonských vzdušných silách slúžilo celkovo 49 913 osôb, prevádzkovali 718 lietadiel, z ktorých 352 boli stíhacie, a 58 vrtuľníkov.

Vlastnými podpornými leteckými zložkami disponujú aj námorné a pozemné sily Japonska, ktoré tak v súčasnosti patria na celosvetovo piate miesto čo sa týka počtu prevádzkovaných vojenských lietadiel.

## Lietadlový park

## Referencie

## Pozri aj
* Letectvo Japonskej cisárskej armády
* Japonské cisárske námorné letectvo

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Vojsko v Japonsku
Japonsko
Sľubica (geomorfologický podcelok)

**Sľubica** je geomorfologický podcelok pohoria Branisko a zaberá jeho južnú polovicu.

## Vymedzenie
Podcelok sa rozkladá južne od sedla Branisko a údolia riečky Svinka. Severne pokračuje Branisko podcelkom Smrekovica, na východe susedí Šarišská vrchovina a Čierna hora s podcelkom Roháčka. Juh a západ pohoria klesá do Hornádskej kotliny, menovite do Hornádskeho podolia na juhu a juhozápade a k severnejšie situovaným Medvedím chrbtom.

## Najvyššie vrchy
* Sľubica () – najvyšší vrch podcelku
* Suchý hrb ()
* Brezová ()
* Rajtopíky ()
* Rudník ()

## Ochrana prírody
Nachádza sa tu iba chránené územie Rajtopíky.

## Doprava
Pohorie vytvára výraznú prírodnú bariéru a sedlom Branisko ním vedie spojnica Spiša a Šariša. Od roku 2003 vedie naprieč pohorím v trase diaľnice D1 tunel Branisko, ktorý výrazne odľahčil dopravu na ceste I/18 horským sedlom.

## Referencie

Kategória:Branisko
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Smrekovica (geomorfologický podcelok)

**Smrekovica** je geomorfologický podcelok pohoria Branisko. Zaberá severnú polovicu a nachádza sa tu najvyšší vrch pohoria,  vysoká Smrekovica.

## Vymedzenie
Podcelok je od zvyšku pohoria oddelený sedlom Branisko a údolím riečky Svinka. Tá vymedzuje hranicu s podcelkom Sľubica, ktorá je tak južným susedom Smrekovice. Na juhozápade sa územia dotýkajú Medvedie chrbty, podcelok Hornádskej kotliny, na západe sú to Levočské vrchy s podcelkom Levočské planiny, na severe a východe pohorie Bachureň a juhovýchodne nadväzuje Šarišská vrchovina.

## Najvyššie vrchy
* Smrekovica () – najvyšší vrch pohoria
* Patria ()
* Nad Bučom ()
* Zvolanská ()
* Petrova hora ()

## Ochrana prírody
Nachádzajú sa tu chránené územia Kamenná Baba, Salvátorské lúky a Šindliar.

## Doprava
Pohorie vytvára výraznú prírodnú bariéru a sedlom Branisko ním vedie spojnica Spiša a Šariša. Od roku 2003 vedie naprieč pohorím v trase diaľnice D1 tunel Branisko, ktorý výrazne odľahčil dopravu na ceste I/18 horským sedlom.

## Referencie

Kategória:Branisko
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Out of Touch

„**Out of Touch**“ je skladba americkej dvojice Hall & Oates. Vydaná bola ako hlavný singel dňa 4. októbra 1984 z ich dvanásteho štúdiového albumu *[[Big Bam Boom]]* (1984). V decembri 1984 obsadil na dobu dva týždne 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100.

## Zoznam skladieb
; 7" singel (USA)
# "Out of Touch" — 3:55
# "Cold, Dark and Yesterday" — 4:35

; 12" singel (USA)
# "Out of Touch" (Remix) — 7:36
# "Out of Touch" (Dub Version) — 7:24
# "Cold, Dark and Yesterday" — 4:35

; 12" singel (UK)
# "Out of Touch" (Video Mix)
# "Dance on Your Knees" (Extended Mix)
# "Everytime You Go Away" (Remix Version)

## Zostava
*Daryl Hall – hlavné vokály, sprievodný spev, elektrická gitara
*John Oates – sprievodný spev, syntetizátory
*Brian Doyle – elektrické gitary
*Bashiri Johnson – perkusie
*Jimmy Bralower – LinnDrum programovanie
*Jay Burnett – perkusie
*Wells Christy – Synclavier programovanie
*Mickey Curry – bicie

## Pozície v rebríčkoch

## Verzia Uniting Nations

Skladba „Out of Touch“ bola v roku 2004 prerobená britskou tanečnou skupinou Uniting Nations. táto verzia obsadila 7. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart a 21 týždňov sa udržala v prvej 75 tohto rebríčka. Vokály naspievala štúdiová hudobníčka Jinian Wilde.

### Zoznam skladieb
12" vinyl obsahuje skladby:
#(A1) „Out of Touch“ (Extended Mix) – 6:16
#(A2) „Out of Touch“ (Hardfaze Remix) – 7:55
#(B1) „Out of Touch“ (Skylab Remix) – 7:03
#(B2) „Out of Touch“ (Tyrell Remix) – 6:50

Rozšírený CD singel obsahuje skladby:
#„Out of Touch“ (Radio Mix) – 2:36
#„Out of Touch“ (Extended Mix) – 6:15
#„Out of Touch“ (Skylab Remix) – 7:03
#„Out of Touch“ (Tyrrell Remix) – 6:50
#„Out of Touch“ (The Vanden Plas Remix) – 7:20
#„Out of Touch“ (Paul Roberts Remix) – 5:55
#„Out of Touch“ (video)

### Pozície v rebríčkoch

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Piesne z 1984
Kategória:Single z 1984
Kategória:Single z 2004
Kategória:Hall & Oates
Kategória:Single RCA Records
Breznianska kotlina

**Breznianska kotlina** je geomorfologický podcelok Horehronského podolia. Veľkú časť jej územia zaberá mesto Brezno.

## Vymedzenie
Výrazná kotlina je najmä zo severu a z juhu obklopená horskými pásmami, východným i západným smerom pokračuje údolie Hrona. Z troch strán ju obklopujú podcelky Horehronského podolia, konkrétne na západe Lopejská kotlina, na severe Bystrianske podhorie a na severovýchode Heľpianske podolie. Východným smerom vystupuje Fabova hoľa a južne Balocké vrchy, oba podcelky Veporských vrchov.

## Doprava
Územím vedú hlavné komunikácie Horehronia; z Banskej Bystrice na Poprad vedie východným smerom cesta I/66, juhovýchodne do Tisovca smeruje cesta I/72 a severo-južným smerom kotlinu križuje cesta II/529 z Mýta pod Ďumbierom do Hriňovej. Z Banskej Bystrice vedie východným smerom železničná trať do Margecian, v Brezne začína aj trať do Rimavskej Soboty.

## Turizmus
Mesto Brezno je prirodzeným centrom turistiky v regióne Horehronia a tvorí vstupnú bránu do južnej časti Nízkych Tatier a okolitých pohorí. Jedinečnou je ozubnicová železničná trať do Tisovca. 

## Referencie

Kategória:Horehronské podolie
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Bystrianske podhorie

**Bystrianske podhorie** je geomorfologický podcelok Horehronského podolia. Leží severne od mesta Brezno.

## Vymedzenie
Výraznejšie zvlnené územie vytvára prechod medzi údolím Hrona a horským pásmom Nízkej Tatier. Susednými podcelkami sú v rámci geomorfologického celku Heľpianske podolie na východe, Breznianska kotlina na juhu a Lopejská kotlina na západe. Na severe nadväzujú Ďumbierske a Kráľovohoľské Tatry.

## Ochrana prírody
Územie je súčasťou ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry. Nachádzajú sa tu chránené územia Suchá dolina, Horné lazy a Breznianska skalka. Známou atrakciou je Bystrianska jaskyňa.

## Doprava
Južným okrajom podcelku vedie po severnom nábreží rieky Hron cesta I/66 (Banská Bystrica – Brezno – Poprad), tvoriaci hlavnú dopravnú tepnu Horehronia. Z Podbrezovej vedie cesta I/72 do Liptovského Hrádku cez horské sedlo Čertovica, na ktorú sa v Bystrej pripája cesta II/584 na Trangošku. Z Mýta pod Ďumbierom vedie cesta II/584 do Bujakova, čím sa skracuje cesta na Heľpu.

## Turizmus
V severnej časti územia ležia významné strediská cestovného ruchu Krpáčovo a Tále, ponúkajúce komplex služieb počas celého roka. Lokality prepája  červeno značená turistická trasa, ktorú križujú viaceré chodníky na hrebeň Nízkych Tatier. Neďaleko Bystrej sa nachádza atraktívna Bystrianska jaskyňa.

## Referencie

Kategória:Horehronské podolie
Kategória:Podhoria na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Formula 1 v roku 1990

**Sezóna 1990 [[Formula 1|Formuly 1]]** je 41. ročníkom svetového šampionátu jazdcov a 33. ročníkom pohára konštruktérov. Začala sa 11. marca Veľkou cenou USA a skončila 4. novembra po šestnástich pretekoch.

Majstrom sveta sa stal po druhýkrát Ayrton Senna, pohár konštruktérov získal po tretíkrát za sebou a celkovo šiesty tím McLaren.

Boj o titul majstra sveta Formuly 1 v sezóne 1990 bol vyvrcholením jednej z najväčších rivalít v dejinách športu – medzi Ayrtonom Sennom a Alainom Prostom. Prost po prestupe z McLarenu do Ferrari dokázal so slabším autom držať krok so Sennom a pred poslednými pretekmi v Japonsku ešte bojoval o titul. Napätie vyvrcholilo hneď v prvej zákrute na Suzuke, kde Senna po zhasnutí svetiel úmyselne neuhol a narazil do Prosta. Obaja jazdci okamžite vypadli, čo Sennovi stačilo na zisk jeho druhého majstrovského titulu. Incident rozdelil svet Formuly 1, keďže Senna sa neskôr priznal, že išlo o vedomý čin, motivovaný pocitom nespravodlivosti z predchádzajúcej sezóny 1989. Sezóna 1990 tak zostala symbolom extrémnej rivality, emócií a tenkej hranice medzi športom a kontroverziou.

## Zloženie tímov

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie

### Výsledky veľkých cien

### Majstrovstvá sveta jazdcov

 V celkovom bodovom hodnotení sa započítalo jedenásť najlepších výsledkov každého jazdca. Ostatné získané body neboli v celkovom hodnotení započítané. Body bez zátvoriek sú započítané body v šampionáte, pričom body v zátvorkách sú celkové body získané počas sezóny.

### Pohár konštruktérov

## Referencie


1990
Kategória:Šport v 1990
Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu

thumb|Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu

**Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu** je česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951,
ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".

Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu sa udeľovalo  osobám, ktoré svojou vynikajúcou prácou sú prednými bojovníkmi za socialistickú výstavbu, ďalej tým, ktorí sú vzormi úderníckeho využitia technických možností a podstatne prispievajú k zvýšeniu výrobnosti práce, alebo tým, ktorí sa osobitne zaslúžili o rozvoj vedy, kultúry alebo techniky. Udeľoval ho na návrh vlády prezident republiky a zároveň s vyznamenaním dostal vyznamenaný diplom a preukaz ako doklad na nosenie radu.

Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.

## Opis vyznamenania
Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Vyznamenania Za zásluhy o výstavbu: „*Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu má tvar kruhu priemeru 33 mm. V dolnej časti vystupuje do popredia stavba z kvádrov, na ktorej sú písmená ČSR . Nad stavbou je päťcípa hviezda s kosákom a kladivom a za ňou štyri vlajúce prápory. V pozadí sú po oboch okrajoch dve lipové ratolesti. Na rube vyznamenania je nápis „Za zásluhy o výstavbu", nad ním lipová ratolesť a dole matričné číslo. Vyznamenanie je razené zo striebra. Strieborným závesom vytvoreným dvoma sväzkami klasov je zavesené na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je tmavočervená s dvoma 3 mm širokými modrými prúžkami uprostred. Vyobrazenie je pripojené.*“

Autorom výtvarného návrhu je umelec Jaroslav Brůha, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.

## Galéria

Súbor:Za-zásluhy-o-výstavbu-1.JPG|obal
Súbor:Za-zásluhy-o-výstavbu-2-líc.JPG|líce
Súbor:Za-zásluhy-o-výstavbu-3-rub.JPG|rub
Súbor:Za-zásluhy-o-výstavbu-4-listina.JPG|diplom


## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy
* Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu: zoznam nositeľov

Kategória:Česko-slovenské rady a vyznamenania
Vyznamenanie Za vynikajúcu prácu

thumb|Vyznamenanie Za vynikajúcu prácu

**Vyznamenanie Za vynikajúcu prácu** je česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951,
ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".

Vyznamenanie Za vynikajúcu prácu sa udeľovalo  osobám, ktoré vynikajúcou úderníckou prácou a trvalými mimoriadnymi výkonmi sa stali vzorom v plnení pracovných úloh a získali ďalších pracovníkov na nasledovanie, alebo tým, ktorí svojou vynikajúcou činnosťou prispeli k rozvoju vedy, kultúry alebo techniky. Prezident republiky udelil vyznamenanie na odporúčanie vlády. Laureáti dostali čestný diplom a osvedčenie oprávňujúce ich nosiť toto vyznamenanie.

Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.

## Opis vyznamenania
Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Vyznamenania Za vynikajúcu prácu: „*Vyznamenanie Za vynikajúcu prácu má tvar kruhu priemeru 33 mm. Na líci vyznamenania spočíva na lipových ratolestiach stuha s nápisom „Za vynikající práci" a nad ňou kosák a kladivo. Na rube vyznamenania, lemovanom lipovými ratolesťami, sú písmená ČSR , nad nimi päťcípa hviezda a dole matričné číslo. Vyznamenanie je razené z bronzu. Bronzovým závesom, vytvoreným dvoma vavrínovými ratolesťami, je zavesené na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je modrá (farby pracovného obleku) s dvoma 3 mm širokými tmavočervenými prúžkami uprostred. Vyobrazenie je pripojené.*“

Autorom výtvarného návrhu je umelec Jaroslav Brůha, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.

## Poznámky


## Referencie

Kategória:Česko-slovenské rady a vyznamenania
Vyznamenanie Za statočnosť

**Vyznamenanie Za statočnosť** je česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951, ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".

Vyznamenanie Za statočnosť sa udeľovalo  tým, ktorí preukázali statočnosť alebo obetavosť v zápase s rozvratníkmi a inými nepriateľmi štátu alebo pri obrane nedotknuteľnosti štátnych hraníc, alebo za iné vynikajúce prejavy občianskej statočnosti a odvahy. Udeľoval ho na návrh vlády prezident republiky a zároveň s vyznamenaním dostal vyznamenaný diplom a preukaz ako doklad na nosenie radu.

Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.

## Opis vyznamenania
Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Vyznamenania Za statočnosť: „*Vyznamenanie Za statočnosť má tvar kruhu priemeru 33 mm. V ľavej polovici vyznamenania sú dve ratolesti, vavrínová a lipová, sviazané dole stuhou s nápisom „Za statečnost"; vpravo od ratolestí sú písmená ČSR . Na rube sú vavrínové a lipové ratoliestky a uprostred štítok s matričným číslom. Vyznamenanie je razené zo striebra. Strieborným závesným krúžkom je zavesené na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je modrá s 9 mm širokým pruhom v štátnych farbách uprostred. Vyobrazenie je pripojené.*“

Autorom výtvarného návrhu je umelec Otakar Španiel, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy
* Vyznamenanie Za statočnosť: zoznam nositeľov

Kategória:Česko-slovenské rady a vyznamenania
Tomky

náhľad|Kostol v Tomkách
**Tomky** sú časť obce Borský Svätý Jur v Trnavskom kraji v okrese Senica na Záhorí.

Obec sa nachádza medzi obcami Závod, Borský Svätý Jur, Studienka a Lakšárska Nová Ves. Okolo týchto obcí bývalo v minulosti niekoľko osád (Húšky, Trajlínky, Horné Valy, Dolné Valy a Šišuláky, z ktorých bola vtedy ešte osada Tomky najväčšia). Bývalí osadníci sa živili chovaním oviec, ošípaných, pasením dobytka či obrábania panskej pôdy. Obec je vzdialená od Bratislavy 60 km. Okolie tvoria prevažne borovicové lesy.

V obci je vybudovaná rekreačná oblasť s kempingom, motelom a penziónom, ktorý sa nachádza v CHKO Záhorie, pri vodnom toku Horná a Dolná Studená voda. Tomky sú tiež známe Resocializačným strediskom pre drogovo závislých, ktoré funguje od roku 1996.

Na začiatku obce smerom od Borského Svätého Jura sa nachádza Kaplnka Nepoškvrneného počatia Panny Márie (vybudovaná v deväťdesiatych rokoch 19. storočia) a smerom na obec Závod sa nachádza Božia muka. Okrajom obce preteká Lakšársky potok.

## Referencie


Kategória:Borský Svätý Jur
Kategória:Rekreačné strediská na Slovensku
Jozef Otrokóci

**Jozef Otrokóci** (iné zápisy priezviska: **Otrokoczy**, **Ottrokóczy**; * asi 1730, Púchov – † po roku 1801) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, teológ a náboženský spisovateľ.

Ako farár pôsobil v Skalitom, Rosine, Veľkom Rovnom (17901797) a v Papradne (17971801), kde nastúpil po Jánovi Sádeckom. Všestranne podporoval činnosť bernolákovského Slovenského učeného tovarišstva a jeho zásluhou sa Veľké Rovné stalo sídlom pobočky tohto spolku.

## Dielo
* *Krátky wýklad kresťanského katolíckeho učeňj z otázkamy a odpowedmi* (Trnava 1792) – katechizmus pre mládež a pospolitý ľud v bernolákovčine

## Referencie

## Externé odkazy
* Heslo o Jozefovi Otrokócim na webe Dominikánskeho knižného inštitútu

Kategória:Osobnosti z Púchova
Kategória:Narodenia v 18. storočí
Kategória:Úmrtia v 19. storočí
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí teológovia
Kategória:Slovenskí náboženskí spisovatelia
Alexander Pác

**Alexander Pác** (iný zápis priezviska: **Pácz**; vlastným menom **Ján Pátz**; ; * 1. júl 1863, Leles – † ?) bol uhorský rímskokatolícky kňaz, teológ, filológ, historik a pedagóg.

Narodil sa v rodine Michala Pátza a jeho manželky Anny rod. Bodnárovej. Od 4. septembra 1881 bol členom premonštrátskeho rehoľného rádu a 20. decembra 1887 bol vysvätený za kňaza. V rokoch 18891891 študoval teológiu a filozofiu na univerzite v Kluži. V rokoch 18861888 pôsobil ako profesor na gymnáziu v Košiciach a od roku 1891 ako profesor klasickej filológie v Oradei (Veľký Varadín). Bol členom filologickej spoločnosti v Budapešti. Založil a viedol spolok katolíckej mužskej mládeže v Oradei.

## Dielo
* *A régi görögök családi életéről* („Život starých gréckych rodov“; Oradea 1891)

## Referencie

## Externé odkazy
* Heslo o Alexandrovi Pácovi na webe Dominikánskeho knižného inštitútu

Kategória:Narodenia 1. júla
Kategória:Narodenia v 1863
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Osobnosti z Lelesa
Kategória:Uhorskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Uhorskí teológovia
Kategória:Uhorskí filológovia
Kategória:Uhorskí historici
Kategória:Uhorskí pedagógovia
Daidalos zo Sikyónu

náhľad|Apoxyomenos, 4. stor. pred Kr., Mimara Museum, Zagreb
**Daidalos** () bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
 
Daidalos, syn a žiak sochára Patrokla zo Sikyónu (zrejme aj brat Polykleita), tvoril podľa rímskeho spisovateľa Plínia hlavne za čias 95. olympiády, teda v rokoch 400 až 396 pred Kr.

Staroveký cestovateľ Pausanias uvádza, že bol autorom štyroch umeleckých diel, ktoré videl na posvätnej pôde Olympie. Bol to tropaion, ktorý zhotovil pre Eliďanov na pamiatku spartskej bitky v *Altide*, sochy Eliďanov Timóna a jeho syna Aisypa, olympijských víťazov v jazdeckých disciplínach z roku 400 pred Kr. a Aristodéma, víťaza olympijských hier v zápasení v roku 388 pred Kr. Pausanias medzi jeho diela zaradil aj sochu Arkada a sochu bohyne Niké, ktoré Tegejčania venovali ako votívne dary bohu Apolónovi do Delf na počesť ich víťazstva nad Sparťanmi. 

Plínius zaznamenal, že Daidalos bol autorom bronzových sôch *Prótesilaa* a *Pythodéma*, mladých zápasníkov so škrabadlami (bronzové alebo železné škrabadlo sa používalo na očistenie tela pred kúpeľom).Taliansky znalec antického umenia Paolo Moreno mu aj na základe tejto informácie pripisuje originál sochy Apoxyomena (gréckeho atléta so škrabadlom), známeho z niekoľkých kópií, z ktorých najzachovalejšia je uložená v archeologickom múzeu v Záhrebe.

Svedectvom tvorby tohto umelca sú i jeho zachované signatúry na podstavcoch zo sôch, objavené v Olympii a v Delfách. Nápis na jednom z podstavcov z Delf hlása, že tento podstavec bol základňou sochy víťaza pýtických hier v dorasteneckom boxe.
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Podhradská kotlina

**Podhradská kotlina** je geomorfologický podcelok Hornádskej kotliny. Rozkladá sa na Spiši v okolí Spišského Podhradia, podľa ktorého je pomenovaná.

## Vymedzenie
Kotlina zaberá severovýchodnú časť geomorfologického celku a tiahne sa západo-východným smerom medzi Spišským Hrhovom na západe a Beharovcami na východe. Obklopujú ju len dva iné podcelky, a to na severe Levočské planiny, patriace do Levočských vrchov a Medvedie chrbty, ktoré prináležia do Hornádskej kotliny.

## Ochrana prírody
V tejto časti Spiša je viacero prírodných a kultúrnych pamätihodností. Minerálne pramene tu lákali ľudí už v praveku a vytvorili jedinečné travertínové kopy a jazierka. Chránené sú Sivá Brada, Sobotisko a Pažitské jazierko, na dohľad je tiež Spišský hradný vrch so Spišským hradom, Ostrá hora a Dreveník, patriace však do podcelku Medvedie chrbty.

## Kultúrne pamiatky
Medzi unikátnymi pamiatkami, zapísanými v zozname svetového dedičstva UNESCO, sú aj Levoča, Spišský hrad a pamiatky okolia. Z týchto pamiatok sú v Podhradskej kotline atraktívna Spišská Kapitula, mesto Spišské Podhradie a Žehra s neskororománskym Kostolom Ducha Svätého.

## Doprava
Týmto územím vedie v trase diaľnice D1 európska cesta 50, ako aj cesta I/18 z Popradu do Prešova. Železničnú dopravu zastupuje len lokálna trať do Spišského Podhradia.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Hornádska kotlina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Medvedie chrbty

**Medvedie chrbty** je geomorfologický podcelok Hornádskej kotliny. 

## Vymedzenie
Územie sa tiahne západo-východným smerom v severnej časti kotliny od Popradskej kotliny po Branisko. Na severe ležia Levočské planiny, patriace do Levočských vrchov, ako aj podcelok Podhradská kotlina. Na východe stúpa pohorie Branisko s podcelkami Smrekovica a Sľubica a južný okraj prechádza do Hornádskeho podolia.

V centrálnej oblasti sa nachádza jediná geomorfologická časť, Levočská kotlina.

## Ochrana prírody
V tejto časti Spiša sú zachované jedinečné travertínové kopy: Spišský hradný vrch so Spišským hradom, Ostrá hora, Zlatá brázda a Dreveník.

## Doprava
Rovinatejším územím vedie v trase diaľnice D1 európska cesta 50, ako aj cesta I/18 z Popradu do Prešova. Železničnú dopravu zastupujú len lokálne trate do Levoče a Spišského Podhradia.

## Referencie

Kategória:Hornádska kotlina
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Matej Matúška

**Matej Matúška** (* 16. storočie, Topoľčany – † 1602) bol uhorský kronikár a hospodársky pracovník na panstve.

## Životopis
Narodil sa do zemianskej rodiny v Topoľčanoch v Nitrianskej stolici v Uhorsku. Štúdiá absolvoval pravdepodobne aj v českých krajinách. V rokoch 15841594 pôsobil ako pisár a v rokoch 15941602 ako hospodársky správca na panstve Žerotínovcov v Židlochoviciach, približne 18 km južne od Brna. Zomrel v roku 1602 a bol pochovaný v Židlochoviciach.

## Dielo
* *Pamieti niekteré od leta 1586* – rukopisná kronika, v ktorej zaznamenal vojnové udalosti, živelné pohromy a iné dianie z rokov 15861601; jej jazyk je charakteristický výskytom slovakizmov

## Referencie

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Úmrtia v 1602
Kategória:Osobnosti z Topoľčian
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Kronikári
Národná a demokratická revolúcia

**Národná a demokratická revolúcia** môže byť:
* vo všeobecnosti: revolúcia s národnoemancipačným a demokratickým charakterom (napr. revolúcie v strednej a východnej Európe v roku 1989)
* v marxizme-leninizme a príbuzných ideológiách (maoizmus atď.): predstupeň socialistickej revolúcie, počas ktorej dôjde k odstráneniu imperializmu (t. j. cudzej nadvlády nad národom, napr. okupácie) a k „demokratizácii“ politického režimu (ustanovenie tzv. ľudovej demokracie resp. v maoizme tzv. novej demokracie), pričom takáto revolúcia môže mať čiastočne „buržoázne“ prvky
* v marxistickej historiografii:
** štátny prevrat v českej, moravskej a slovenskej časti Rakúsko-Uhorska koncom roka 1918, vznik Česko-Slovenska a s tým súvisiace zmeny, pozri vznik Česko-Slovenska
** politická transformácia v Česko-Slovensku v rokoch 1944 až 1948 (t. j. počas Slovenského národného povstania a obdobia tretej republiky), pri ktorej došlo k etablovaniu autoritatívnejšieho režimu, zintenzívneniu štátneho intervencionizmu v hospodárstve a jednostrannej orientácii na Sovietsky zväz v zahraničnej politike v podmienkach obmedzenej parlamentnej demokracie, pozri pod tretia česko-slovenská republika
** politická transformácia po občianskej vojne v Laose, v rámci ktorej došlo k zvrhnutiu kráľovstva a ustanoveniu tzv. ľudovodemokratickej republiky (komunistického režimu) v roku 1975, pozri občianska vojna v Laose

## Pozri aj
* februárový prevrat
* revolúcia
* socialistická revolúcia
* štátny prevrat

## Referencie
Neugebauer

**Neugebauer** môže byť:
* priezvisko, pozri Neugebauer (priezvisko), napr.:
** Alfred Neugebauer - viacero osôb
** Bernhard Neugebauer (19322015), nemecký diplomat a sociálnodemokratický politik
** Edmund Neugebauer (* 1949), nemecký lekár
** Eduard Neugebauer (18261865), uhorský kníhtlačiar, syn Jozefa Neugebauera
** Emil Neugebauer (18901942), nemecký politik
** Ernst Neugebauer (* 1927), nemecký pedagóg
** Ferdinand Neugebauer (18521922), uhorský kníhtlačiar, syn Eduarda Neugebauera
** Franciszek Ludwik Neugebauer (18561914), poľsko-ruský lekár gynekológ
** Franz Willy Neugebauer (1904-1975), nemecký trúbkar, skladateľ a dirigent
** Friedrich Neugebauer (19112005), rakúsky grafik a kníhtlačiar
** Fritz Neugebauer (* 1944), rakúsky kresťanskodemokratický politik
** Georg Neugebauer (19011984), nemecký nacistický politik
** Gero Neugebauer (* 1941), nemecký politológ
** Gernot Neugebauer (* 1940), nemecký teoretický fyzik
** Gerry Neugebauer (19322014), americký astronóm
** Günter Neugebauer (* 1948), nemecký sociálnodemokratický politik
** Hans Neugebauer (19161994), nemecký operný režisér, scénograf a spevák
** Hans E. J. Neugebauer (19051987), americko-kanadský lekár nemeckého pôvodu
** Hartmut Neugebauer (19422017), nemecký herec a režisér
** Jari Neugebauer (* 1994), nemecký hokejista
** Jozef Neugebauer (17901857), uhorský kníhtlačiar
** Mieczysław Norwid-Neugebauer (18841954), poľský vojak a politik
** Otto E. Neugebauer (18991990), americký matematik a historik vedy rakúskeho pôvodu
** Randy Neugebauer (* 1949), americký republikánsky politik
** Reimund Neugebauer (* 1953), nemecký mechanický inžinier
** Toby Neugebauer (* 1971), americký podnikateľ, syn Randyho Neugebauera
** Walter Neugebauer (1921-1992), chorvátsky kreslič komiksov
** Anna Neugebauerová (18201877), uhorská kníhtlačiarka, manželka Eduarda Neugebauera a matka Ferdinanda Neugebauera
** Heike Neugebauerová (* 1961), nemecká atlétka
** Christine Neugebauerová-Mareschová (* 1956), rakúska archeologička
** Karin Neugebauerová (* 1955), nemecká plavkyňa
** Marcia Neugebauerová (* 1932), americká geofyzička
** Ursula Neugebauerová (* 1960), nemecká výtvarníčka a fotografka
** Veronika Neugebauerová (19682009), nemecká herečka
* brazílska obchodná spoločnosť vyrábajúca čokoládu založená v roku 1891, pozri Neugebauer (spoločnosť)
* planétka v Pásme planétok, pozri 3484 Neugebauer

## Pozri aj
* Gebauer
* Neubauer
* Neugebauerove rovnice
Vojtech Klimkovič

**Vojtech Klimkovič** (; * 22. marec 1833, Košice† 10. február 1885, Košice) bol slovenský maliar a ilustrátor.

## Život a dielo
Prvý maliar z rodiny bol jeho dedko Florián Klimkovič. Vojtech Klimkovič bol azda najvýznamnejším výtvarným umelcom svojej rodiny. Jeho otec Ignác Klimkovič (18001852) bol slovenský maliar a sochár. Vojtechovi bratia František (18261890) a Florián (18311907) boli aj umelcami a zaslúžili sa o založenie Hornouhorského múzejného spolku. Z toho vzniklo múzeum v Košiciach (dnes Východoslovenské múzeum) a najprv Vojtech, neskôr jeho brat Gabriel (18331891) stáli na čele múzea.

Vojtech pomáhal najprv staršiemu bratovi Floriánovi a otcovi pri maľovaní oltárnych obrazov. V začiatkoch tvorby prekonal dobový romanticko-idealizujúci výtvarný názor a priklonil sa k tematike všedného života. V ďalšom vývoji však smeroval k nadnesenej romantike. Venoval sa i sakrálnej maľbe a náučnej ilustrácii. Jeho oltárne obrazy nájdeme v kostoloch v Držkovciach, Toryse, Košických Hámroch, Kokošovciach, Smolníku a v ďalších východoslovenských dedinách. Už v mladom veku sa prejavil ako zdatný portrétista a tieto svoje vlohy si doplnil vzdelaním na Viedenskej akadémií v roku 1855. Neskôr sa vrátil do rodných Košíc, kde bol učiteľom a kde pod jeho vedením študovali Ľudovít Čordák a Július Bencúr. V roku 1872 spolu s bratmi založil Hornouhorský mestský spolok, z ktorého sa zrodilo múzeum. Vojtech Klimkovič bol v rokoch 18761885 jeho riaditeľom. Mal vyvinutý pozorovací talent a cit pre detaily života, čo sa odrazilo na jeho kresbách i maľbách. Cenné sú aj jeho litografie zachytávajúce Košice v 50. rokoch 19. storočia. Hoci ním rodinná maliarska tradícia vymrela, zachoval jej odkaz vychovaním mnohých kvalitných výtvarníkov, ktorí svojím dielom presiahli hranice Košíc. Je po ňom pomenovaná Klimkovičova ulica v Košiciach a v Bratislave (mestská časť Dúbravka).

## Diela (výber)
* Adam a Eva
* Cestujúci na železnici
* Kováčska dielňa
* Slováci z Pohorelej
* Hudci vo fujavici
* Hlava stareny
* Ženy pri rieke
* Interiér šlachtickeho sídla
* Erb Klimkovič
* Zrúcanina čárdy
* Muž zabíjajúci hada
* Pri božích mukách
* Pohlad na Košice
* Pastier so ženou 
* Vahadlová studňa na konci dediny
* Autoportét Vojtech Klimkovič
* Svätý Štefan, kráľ uhorský – oltárny obraz v Košiciach
* oltárne obrazy v Držkovciach, Toryse, Košických Hámroch, Kokošovciach, Smolníku a v ďalších kostoloch

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
*Záznam o narodení a krste v matrike; pokrstený ako Adalbertus Klinkovics

Kategória:Slovenskí maliari
Kategória:Slovenskí ilustrátori
Kategória:Riaditelia múzeí na Slovensku
Kategória:Osobnosti z Košíc
Kategória:Osobnosti s ulicami
Kategória:Narodenia 22. marca
Alfred Neugebauer

**Alfred Neugebauer** môže byť:
* rakúsky divadelný a filmový herec (18881957), pozri Alfred Neugebauer (herec)
* nemecký hasič, horolezec a pamiatkar (19142006), pozri Alfred Neugebauer (hasič)

Neugebauer, Alfred
Miroslav Maťaščík

Ing. **Miroslav Maťaščík** (* 15. február 1949, Kladzany – † 27. marec 2018, Bratislava) bol slovenský stavebný inžinier, projektant mostov.

## Životopis
Miroslav Maťaščík sa narodil 15. februára 1949 v Kladzanoch (dnešný okres Vranov nad Topľou). Strednú školu absolvoval vo Vranove nad Topľou. V štúdiu pokračoval na Stavebnej fakulte SVŠT v Bratislave, odbor inžinierske konštrukcie a dopravné stavby. Diplom stavebného inžiniera získal v roku 1972. V roku 1978 ukončil na rovnakej fakulte aj postgraduálne štúdium „Projektovanie a technológia betónových mostov“.

V rokoch 19722004 pracoval v Dopravoprojekte, ako projektant, hlavný inžinier projektu (HIP), zodpovedný projektant (ZOP) a vedúci oddelenia mostov. Od roku 2004 potom pôsobil v spoločnosti Alfa 04 ako predseda predstavenstva a vedúci Strediska mostov a konštrukcií.

Projektoval približne štyridsať mostov na Slovensku aj v ďalších štátoch – v Česku, Azerbajdžane, Maďarsku. Je autorom projektu Mosta Apollo, rekonštrukcie Starého mosta a podieľal sa aj na projektoch Prístavného mosta a Mosta Lanfranconi v Bratislave. Je tiež autorom diaľničnej estakády ponad Považskú Bystricu a projektantom obnovy Mosta Márie Valérie.

## Ocenenia
[náhľad|[Most Márie Valérie]]
[náhľad|[Most Apollo]]
[náhľad|[Estakáda Považská Bystrica|Mestská estakáda Považská Bystrica]]
* Most Márie Valérie cez rieku Dunaj medzi mestami Štúrovo a Ostrihom:
** Cena STU v rámci „Stavba roka 2002“
** Druhá cena Českej a Slovenskej spoločnosti pre oceľové konštrukcie
* Most Apollo cez rieku Dunaj v Bratislave:
** Cena European Award for Steel Structures – od European Convention for Constructional Steelwork (ECCS) (Nice, 2005)
** Cena OPAL – od The American Society of Civil Engineers (Washington, 2006)
** Cena „Stavba roka 2006“
** Cena primátora hlavného mesta SR Bratislava
** Cena prof. Faltusa
** Cena prof. Tesára
* Diaľnica D1, Bratislava Mierová – Senecká / Estakáda Prievoz (, maximálne rozpätie 38 m)
** Cena Slovenského zväzu stavebných inžinierov „Inžinierska stavba roka 2004“
** Cena v rámci „Betonárske dni 2004“ – „Najlepšia betónová konštrukcia 20032004“
* Cesta I/16 (časť pôvodnej cesty I/50), Zvolen – Pustý hrad – Neresnica / Estakáda Pustý hrad (726 m, maximálne rozpätie 47 m)
** Prvá cena od FIP National Committee
* Diaľnica D1 Skala – Nemšová – most cez rieku Súčanka
** Druhá cena od FIP National Committee
* Diaľnica D1, Ladce – Sverepec / Estakáda „Motocross“
** Cena Slovenskej komory stavebných inžinierov „Projekt roka 2006“
* Diaľnica D1 Sverepec – Vrtižer / Mestská estakáda Považská Bystrica (969 m, maximálne rozpätie 122 m)
** Cena „Stavba roka 2010“ 
* Cena Slovenského národného komitétu *fib* za celoživotný príspevok k rozvoju betónových konštrukcií a mostov (2010) 

## Referencie

## Externé odkazy
* Miroslav Maťaščík: Most Apollo nie je plagiátom – rozhovor Karola Sudora v denníku SME (2007)

Kategória:Slovenskí stavební inžinieri
Kategória:Projektanti
Kategória:Absolventi Stavebnej fakulty Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Kladzian
Lopejská kotlina

**Lopejská kotlina** je geomorfologický podcelok Horehronského podolia.

## Vymedzenie
Kotlina je zo severu a z juhu obklopená horskými pásmami, východným i západným smerom pokračuje údolie Hrona. Na severe ležia Ďumbierske Tatry, na východe podcelky Horehronského podolia Bystrianske podhorie a Breznianska kotlina. Južne vystupujú podcelky Veporských vrchov Čierťaž a Balocké vrchy a na západe nadväzuje Bystrické podolie, patriace do Zvolenskej kotliny.

## Ochrana prírody
Územie je súčasťou ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry. Nachádzajú sa tu chránené územia Mačková a Predajnianska slatina.

## Doprava
Územím Hrona vedú hlavné komunikácie z Banskej Bystrice na Brezno, a to tak cesta I/66, ako aj železničná trať do Margecian. Vo východnej časti vedie Bystrianskou dolinou cesta I/72 do Liptovského Hrádku.

## Turizmus
Takmer každou dolinou vedie z podhorských obcí značkovaná turistická trasa na hlavný hrebeň Nízkych Tatier. Viaceré trasy smerujú i južným smerom do Veporských vrchov.

## Referencie

Kategória:Horehronské podolie
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Per Collinder

**Per Collinder** (* 22. máj 1890, Sundsvall, Švédsko† 6. december 1974, Uppsala) bol švédsky astronóm známy svojím katalógom otvorených hviezdokôp, ktorý vydal v roku 1931 a je dnes známy ako Collinderov katalóg. Napísal dve knihy s názvom *History of navigation* a *Worlds in orbit*.

Bol dvakrát ženatý a s prvou manželkou mal 4 deti.

## Referencie


## Zdroj

*

Kategória:Švédski astronómovia
Kategória:Absolventi Uppsala universitet
William A. Nosik

**William Andrew Nosik**, M.D. (slov. *Viliam Andrej Nosik*; * 18. máj 1911, Milwaukee, Wisconsin, USA – † 6. december 1960, Cleveland, Ohio, USA) bol americký neurochirurg slovenského pôvodu.

## Životopis
Narodil sa v rodine slovenských imigrantov pochádzajúcich z Trenčianskych Teplíc a k svojmu slovenskému pôvodu sa verejne hlásil. Štúdium medicíny absolvoval na University of Wisconsin School of Medicine and Public Health („Fakulta medicíny a verejného zdravotníctva Wisconsinskej univerzity“) v roku 1935. Po ukončení štúdia sa zaoberal neuropsychiatriou a neskôr neurochirurgiou. Pôsobil ako prednosta neurochirurgického oddelenia Huron Road Hospital („Nemocnica Huron Road“) v Clevelande a ako konzultujúci neurochirurg miestnej univerzity i viacerých nemocníc. Bol súčasťou tímu lekárov záložnej jednotky United States Navy („Vojenské námorníctvo Spojených štátov“), ktorí v roku 1942, počas vojny v Pacifiku, založili Mobile Hospital No. 4 („Mobilná nemocnica č. 4“), prvú svojho druhu v južnom Pacifiku.

Nosik bol aktívnym členom American Medical Association („Americká lekárska asociácia“), Cleveland Academy of Medicíne („Clevelandská akadémia medicíny“; v nej zastával funkciu redaktora bulletinu), American College of Surgeons („Americká asociácia chirurgov“), Harvey Cushing Society („Spoločnosť Harveyho Cushinga“; dnes American Association of Neurological Surgeons, „Americká asociácia neurochirurgov“), Neurosurgical Society of America („Neurochirurgická spoločnosť Ameriky“) a i. Uverejnil vyše 40 vedeckých prác. Najvýznamnejšie boli jeho príspevky o ventrikulomastoidostómii v liečbe hydrocefalu, torotraste pri myelografii, rotačnom operačnom stole pre röntgenové vyšetrenie a ošetrenie hlavy, subdurálnom hematóme pri blast syndróme a o liečbe bulóznej keratitídy tómiou nervus petrosus superficialis majus. Bol tiež spoluautorom štyroch učebníc.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Milwaukee
Kategória:Absolventi University of Wisconsin-Milwaukee
Kategória:Chirurgovia USA
Kategória:Neurológovia USA
Kategória:Vojenskí lekári
Prosečné (geomorfologický podcelok)

**Prosečné** je geomorfologický podcelok Chočských vrchov. Leží vo východnej časti pohoria, na pomedzí Oravy a Liptova.

## Vymedzenie
Podcelok zaberá východnú časť Chočských vrchov, od západne ležiacich Sielnických vrchov je oddelený Sestrčskou dolinou s potokom Sestrč. Na severe leží Zuberská brázda, patriaca do Podtatranskej brázdy, východne je hranica Západných Tatier vedená Suchou dolinou a na juhu terén klesá do Liptovskej kotliny, podcelku Podtatranskej kotliny.

## Najvyššie vrchy
* Prosečné () – najvyšší vrch podcelku
* Holica ()
* Lomné ()
* Čerenová ()
* Hrádková ()

## Pamiatky
V tejto časti pohoria sa nachádzajú plošne rozsiahle národné prírodné rezervácie Prosiecka a Kvačianska dolina.

## Referencie

Kategória:Chočské vrchy
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Sielnické vrchy

**Sielnické vrchy** sú geomorfologický podcelok Chočských vrchov. Leží v strednej časti pohoria, na pomedzí Oravy a Liptova.

## Vymedzenie
Podcelok zaberá centrálnu časť Chočských vrchov, zo západu od Choča ho oddeľuje sedlo Vrchvarta a údolie potoka Ráztočná, na východe vedie hranica s Prosečným Sestrčskou dolinou s potokom Sestrč. Na severe nadväzuje Oravská vrchovina a Zuberská brázda, patriaca do Podtatranskej brázdy a južný okraj územia susedí s Liptovskou kotlinou, podcelkom Podtatranskej kotliny.

## Najvyššie vrchy
* Magura () – najvyšší vrch podcelku
* Havrania ()
* Ostré ()
* Sielnická hora ()
* Ostrý vrch ()

## Pamiatky
Na okraji Sielnických vrchov leží národná prírodná pamiatka Lúčanský vodopád, architektonickou pamiatkou je na juhovýchodnom okraji situovaný Liptovský hrad.

## Referencie

Kategória:Chočské vrchy
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Jonathan Vance

Gen. **Jonathan Holbert „Jon“ Vance** (* 3. január 1964, Kingston, Ontário) je kanadský generál, bývalý náčelníkom Generálneho štábu Kanadských ozbrojených síl.

## Životopis
Narodil sa v Kingstone v Ontáriu, Vance do ozbrojených síl vstúpil v roku 1982 a dôstojníkom sa stal po ukončení Royal Roads Military College v roku 1986. Vance získal bakalársky titul (Bachelor of Arts) v odbore *Military and Strategic Studies* na Royal Roads Military College. Absolvoval tiež magisterský program (Master of Arts) v odbore *War Studies* na Royal Military College of Canada.

### Rodina
Jeho otcom bol kanadský generál Jack Vance.

## Vojenská kariéra
Bol zástupcom veliteľa Spojeneckého veliteľstva spojených síl v Neapole a veliteľom Kanadského kontingentu v Afganistane v rokoch 2009 až 2010. V septembri 2014 sa stal veliteľom Kanadského veliteľstva spojených operácií a náčelníkom Generálneho štábu 17. júla 2015.

23. decembra 2020 bol za Vanceovho nástupcu navrhnutý admirál Art McDonald. Vance odišiel do dôchodku kvôli vyšetrovaniu ohľadne nepatričného vzťahu s podriadenou. Svoj post formálne odovzdal McDonaldovi 14. januára 2021.

## Referencie

*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Osobnosti z Kingstonu (Ontário)
Kategória:Kanadskí generáli
Kategória:Absolventi Royal Roads Military College
Kategória:Absolventi Royal Military College of Canada
Kategória:Náčelníci Generálneho štábu Kanadských ozbrojených síl
Cena Jána Langoša

**Cena Jána Langoša** je slovenské ocenenie, udeľované každoročne od roku 2007, pomenované po slovenskom disidentovi, politikovi a zakladateľovi Ústavu pamäti národa Jánovi Langošovi.

Vyhlasovateľom a hlavným organizátorom udelenia ceny je Nadácia Jána Langoša. Hlavným partnerom pre Medzinárodnú cenu Jána Langoša je Nadácia Pontis, ktorá zároveň menuje jedného člena Výboru Medzinárodnej ceny.

## Poslanie a ciele
Poslanie a ciele ceny sú podľa vyhlasovateľa nasledovné:
# „Podporovať demokratické hodnoty a ich rozvoj.“
# „Posilňovať občianské iniciatívy vyjadrujúce postoje občianskej odvahy.“
# „Podporovať systematický historický a vedecký výskum obdobia neslobody, ktorý povedie k odhaľovaniu historickej pravdy o totalitných režimoch.“
# „Podporovať novinárov a mediálne aktivity, ktoré budú prispievať k propagácii myšlienky slobody a obrany demokracie pred totalitnými režimami, zverejňovať pravdu o neodhalenej časti slovenskej histórie alebo informovať o skutkoch občianskej odvahy.“
# „Podporovať kresťanské hodnoty v spoločnosti.“

## Kategórie
Cena je udeľovaná v dvoch kategóriách:
* *Národná cena Jána Langoša* je udeľovaná na podporu a ocenenie ľudí, ktorí preukázali občianskú odvahu pri obhajobe ľudských práv, práv menšín alebo pri obhajobe demokratických hodnôt v spoločnosti; ľudí, ktorí svojou činnosťou odhalili podstatnú historickú skutočnosť alebo poukázali na zahalené miesto v novodobej histórii a prispeli tak k propagácii myšlienky slobody a obrany demokracie pred totalitnými režimami.
* *Medzinárodná cena Jána Langoša* je udeľovaná kľúčovým osobnostiam európskej občianskej spoločnosti a zahraničnej politiky alebo výraznej osobnosti miestneho vzdoru proti utláčateľským režimom a ich bezpečnostným zložkám, ktoré sa pričinili o podporu zápasu za ľudskú dôstojnosť a slobodu.

Kandidátom na udelenie národnej aj medzinárodnej ceny je tiež osoba, ktorá vytvorila dielo vyznamnej kresťanskej alebo filozofickej hodnoty.

## Výbor
Výbor ceny v súčasnosti (2018) tvoria nasledovné osoby: Gabriela Langošová, Karel Schwarzenberg, Michael Žantovský, Fedor Gál, Miroslav Lehký, Martin Bútora, Milan Šimečka, Filip Vagač, Péter Hunčík, Milan Nič, Bipula Langošová, Nina Kurz.

## Držitelia ceny
* 2007: knieža Karel Schwarzenberg
* 2008: Árpád Göncz2008: biskup Pavol Gojdič in memoriam
* 2009: Jeho Svätosť XIV. Dalajláma Tenzin Gyatso2009: Fedor Gál
* 2010: hnutie Dámy v bielom (*Damas de Blanco*)2010: Silvester Krčméry a Vladimír Jukl
* 2011: Václav Havel2011: Ivan Kadlečík
* 2013: Sandra Kalniete2013: Anton Srholec
* 2016: Jan Sokol2016: Rudolf Vrba a Alfréd Israel Wetzler
* 2017: Joachim Gauck2017: Ján Benčík2017: Denník N (mimoriadne ocenenie za nezávislosť) 
* 2019: Mons. Václav Malý2019: Koordinačný výbor slovenských vysokých škôl z roku 1989

## Referencie

## Externé odkazy
* Cena Jána Langoša na webe Nadácie Jána Langoša


Langoš
Ignác Oravec

**Ignác Oravec** (; ; * 20. február 1767, Trstín – † 1843, Tárnok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, teológ a prekladateľ.

Narodil sa v rodine Juraja Oravca a jeho manželky Terézie rod. Medingerovej. Študoval na gymnáziu v Trenčíne, Székesfehérvári (Stoličnom Belehrade), Sombore (Zombore), Jászberényi a v Budíne. Filozofiu a teológiu začal tudovať v Bratislave a štúdium dokončil vo Vespréme (Vespríme). Od roku 1789 pôsobil ako kaplán v Ercsi, 4. októbra 1791 bol vysvätený za kňaza a následne v rokoch 17921841 slúžil ako farár v Tárnoku.

Do bernolákovčiny prekladal ovocinárske a náboženské diela (napr. katechizmus pre ľudové a stredné školy). Napr. z nemčiny preložil prácu rakúskeho poľnohospodárskeho odborníka Franza von Heintla *Unterricht in der Obstbaumzucht für Landleute* (Viedeň 1810) do bernolákovčiny ako *Winaučowáňí O Wichowáňú Owocních Stromów pre Polnich Hospodárów* (Trnava 1811).

## Referencie

## Externé odkazy
* Heslo o Ignácovi Oravcovi na webe Dominikánskeho knižného inštitútu

Kategória:Osobnosti z Trstína
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí teológovia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Narodenia 20. februára
Kategória:Narodenia v 1767
Kategória:Úmrtia v 1843
Krištof Orság

**Krištof Orság** (maďarsko-latinský prídomok *Országh de Guth*; iný zápis priezviska: **Országh**; ; * ? – † 9. október 1567) bol uhorský krajinský hodnostár, župan Novohradskej stolice (1552?).

Narodil sa v rodine župana Novohradskej stolice Ladislava Orsága. Jeho manželkou bola Helena Zrínska, dcéra sihoťského vojvodcu Mikuláša Šubiča Zrínskeho. Krištof pôsobil ako kráľovský radca, krajinský sudca a od roku 1552 bol županom Novohradskej stolice. Patril k prívržencom Habsburgovcov, za čo ho český, uhorský a rímsky kráľ Ferdinand I. v roku 1550 odmenil potvrdením držby hradov a panstiev Čachtice, Smolenice, Topoľčany, Šurany, Szécsény (Sečany), Sirák a Hollókő. Zomrel 9. októbra 1567 a bol pochovaný v Čachticiach.

## Referencie

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia 9. októbra
Kategória:Úmrtia v 1567
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Uhorskí krajinskí sudcovia
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Slovenskí šľachtici
Choč (geomorfologický podcelok)

**Choč** je geomorfologický podcelok Chočských vrchov. Leží na pomedzí Oravy a Liptova a dominuje mu  vysoký Veľký Choč.

## Vymedzenie
Masív dominantného vrchu Veľký Choč zaberá západnú časť pohoria, severne od Ružomberka. Na severe susedí Oravská vrchovina, východným smerom pokračujú Chočské vrchy podcelkom Sielnické vrchy a na juhu je mierne zvlnená Liptovská kotlina, ktorá je súčasťou rozsiahlej Podtatranskej kotliny. Západným smerom určuje hranicu so Šípskou Fatrou (podcelkom Veľkej Fatry) sedlo Brestová a potoky Likavka a Jasenovský potok.

## Najvyššie vrchy
* Veľký Choč () – najvyšší vrch pohoria
* Malý Choč ()
* Kýčera ()
* Zadný Choč ()
* Predný Choč ()

## Ochrana prírody
Veľká časť tohto územia patrí do národnej prírodnej rezervácie Choč, plošne menšie sú prírodná rezervácia Kunovo, prírodná pamiatka Lúčanské travertíny a národná prírodná pamiatka Lúčanský vodopád. Kultúrnou pamiatkou je na južnom okraji situovaný Likavský hrad.

## Doprava
Západným okrajom územia vedie v trase cesty I/59 európska cesta 77, spájajúca Budapešť s Krakovom. 

## Referencie

Kategória:Chočské vrchy
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku