Zvonica vo Vrbove

**Zvonica vo Vrbove** je neskororenesančná zvonica z prelomu 16. a 17. storočia, ktorá je situovaná pri Kostole svätého Serváca vo Vrbove. Objekt je súčasťou unikátneho historického súboru spišských renesančných zvoníc.

## História a stavebný vývoj
Datovanie výstavby zvonice nie je jednoznačné. Podľa staršej odbornej literatúry išlo o štvorbokú stavbu s gotickým jadrom z prelomu 14. a 15. storočia,  vďaka štrbinovým oknám a gotickému portálu na prízemí. Portál bol pravdepodobne použitý zo staršej stavby a zakomponovaný do zvonice. Najnovší reštaurátorský výskum dokázal, že zvonica vznikla naraz na prelome 16. a 17. storočia s ďalšími menšími stavebnými úpravami. Staviteľ zvonice je neznámy, no kanonická vizitácia z roku 1754 uvádza, že zvonicu nechali postaviť evanjelici. V čase výstavby patril priľahlý Kostol svätého Serváca evanjelikom. Katolíkom bol prinavrátený až v roku 1674. Objekt sa doteraz, vzhľadom na nápis na kamennej tabuli zvykol objekt datovať do roku 1644. V roku 1644 sa pravdepodobne uskutočnila prestavba zvonice do súčasnej podoby. Autorom stavebných úprav bol pravdepodobne taliansky staviteľ Urlich Materer z Kežmarku. Ďalšie stavebné úpravy prebehli v roku 1726. V roku 1971 bola zreštaurovaná sgrafitová výzdoba zvonice. Po 40 rokoch od poslednej rekonštrukcie bol objekt v zlom stave. Farnosť získala v roku 2010 na obnovu zvonice od Nadácie VÚB 67 000 € a od obce 16 000 €.

## Opis

Zvonica je trojpodlažná stavba na štvorcovom pôdoryse, ktorý je napojený západnou a východnou stranou na obranný múr Kostola svätého Serváca. Stavba je posadená do terénu, vďaka čomu je prízemie polozahĺbené. Zvonica má dva samostatné vstupy na prvom a druhom podlaží. Lomený gotický portál sa nachádza na západnej strane prízemia, podobne ako na zvonici v Strážkach. Nad portálom je kamenná tabuľa s latinským nápisom. Prízemie je zaklenuté valenou klenbou. Na druhom podlaží sa nachádza jednoduchý portál s rovným prekladom. Vstup je situovaný zo strany kostola a je prístupný schodiskom. Druhé a tretie podlažie vzájomne prepája drevené schodisko. Na treťom podlaží sa nachádza zvonová stolica. Na západnej a východnej strane sú bifória, a na južnej strane je trifórium. Zosilnená časť tretieho podlažia spočíva na oblúčikovom vlyse na kamenných konzolách po obvode zvonice. Zaujímavosťou je nemecký nápis: Passt auf,alte Weisheit wer sich fuer unsterblich haelt, der erkennt grenzenloses Leid das sage ich die Glocke (*Daj si pozor, tak hlása stará pravda. Ten, kto sa pokladá za nesmrteľného, bez hraníc veľké je jeho utrpenie*) vyrytý priamo v omietke na južnej strane pod oblúčikovým vlysom. Zvonica je zakončená štítkovou atikou, ktorú tvoria striedavo nižšie a vyššie stĺpiky orámované plastickou lištou a ukončené štylizovanými palmetami polooblúčikmi s tromi krátkymi zúbkami na vrcholoch. Stĺpiky spájajú jednoduché volúty. Riešenie atiky pripomína zvonice v Spišskej Belej Kežmarku, Podolínci, Strážkach a opakuje sa aj na kaštieli v Strážkach.

Exteriér zvonice tvorí nanovo zreštaurovaná sgrafitová výzdoba na nárožiach tretieho podlažia, pod atikou a na samotnej atike. Na nárožiach je kvádrovaniestriedajúce sa obdĺžniky a štvorce s listovým sgrafitom. Podobné kvádrovanie je aj na zvonici v Strážkach. Pod atikou sa nachádza pás s ornamentom striedajúcich svetlých a tmavých vĺn. V stĺpikoch na atike sa bez pravidelného rytmu opakuje motív palmiet a rozviliny, na volutách rozviliny. Okrem rastlinných a geometrických motívov sa na aitke nachádza aj vzor vertikálnych čiar usporiadaných do štyroch radov, ktoré by mohli predstavovať štylizované zobrazenie Mojžišových tabúľ. V ikonografickej tradícii sa však Desatoro zvyčajne znázorňovalo tak, že na jednej tabuli boli vyobrazené tri Božie prikázania a na druhej sedem.

Vo zvonici sa nachádzajú tri zvony, ktoré nesie drevená zvonová stolica. Najstarší zvon je z polovice 14. storočia a uliali ho v zvonolejárskej dielni v Spišskej Novej Vsi. Po obvode má latinský nápis: O REX GLORIE CRISTE VENI CUM PACE. Veľký zvon je z roku 1515. V hornej časti sa nachádza nemecký nápis: di glok ist gegosen in namen unsers liben heren iesu criste. Tretí zvon ulial v roku 1653 prešovský zvonolejár Matej Urlich, čo dokladá latinský nápis: Fudit me Matthias Urlich in Eperjes anno domini 1653. Niekedy sa uvádza aj rok 1658, pretože číslo nie je dobre čitateľne. Malý zvon, prenesený v roku 1922 z Ľubických kúpeľov, sa nepoužíva.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Zvonica vo Vrbove

Zvonica
Kategória:Kultúrne pamiatky v okrese Kežmarok
Kategória:Zvonice
Kategória:Vrbov