Dominik Tatarka

thumb|Pamätná tabuľa v Prahe

**Dominik Tatarka** (pseudonymy ***tak***, ***Vasil***; * 14. marec 1913, Plevník-Drienové – † 10. máj 1989, Bratislava) bol slovenský prozaik, esejista a publicista.

## Rodina
* otec: Jozef Tatarka-Greš
* matka: Žofia rod. Časnochová

## Životopis
Narodil sa ako predposledné z ôsmich detí a ako jediný syn. Základnú školu vyštudoval v Plevníku, gymnaziálne štúdia začal v Nitre a dokončil maturitou v roku 1934 na Československom reálnom gymnáziu v Trenčíne. V ďalšom štúdiu pokračoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde v rokoch 1934 až 1938 študoval odbor slovenčina – francúzština. V rokoch 1938 až 1939 študoval na parížskej Sorbonne.

Počas 2. svetovej vojny pracoval ako stredoškolský profesor francúzštiny a slovenčiny na Gymnáziu v Žiline a v Turčianskom Svätom Martine. Počas vojny vstúpil taktiež do KSČ a na jej konci sa aktívne zapojil do SNP.

Po skončení vojny pracoval ako štátny úradník, redaktor vo viacerých denníkoch (napr. Pravda), výtvarný redaktor v Tatran a tiež ako scenárista pre Československý film v Bratislave. Napísal viacero politicky angažovaných diel, v ktorých podporoval politiku KSČ. 

Vydaním knihy Démon súhlasu (1956) Tatarka odštartoval nekompromisnú kritiku režimu, ktorá zásadne ovplyvnila jeho ďalší život. V roku 1968 sa postavil proti okupácii Československa vojskami Varšavskej zmluvy a na Námestí SNP v Bratislave, burcoval emócie a podnecoval diskusie.

V roku 1969 mu bol udelený titul zaslúžilý umelec. V ten istý rok po vystúpení z KSČ bol neskôr, v roku 1971, za svoj čin vyčiarknutý zo zoznamu členov Zväzu slovenských spisovateľov. Bol prenasledovaný režimom a jeho diela boli stiahnuté z knižníc.

V roku 1970 pracoval v lesnom závode, neskôr si zarábal aj ako zberač odpadkov. Netrvalo dlho a skončil na invalidnom dôchodku. Udržiaval styky s disidentským hnutím, publikoval v samizdate a ako jeden z mála Slovákov podpísal Chartu 77 už v roku 1977.

Bol sledovaný ŠtB (2. odbor XII. správy ZNB) pod kódovým menom „Seladon“ „Opozícia“ a „Pegas“.

V roku 2013, pri príležitosti 100. výročia narodenia, vydala Slovenská pošta poštovú známku s portrétom Dominika Tatarku od akademického maliara Dušana Grečnera.

## Hodnotenie
„Patril ku generácii ľudí, ktorí boli presvedčení, že komunizmus je civilizačná misia, ktorá je spojená s pokrokom.“ tvrdí historik Ústavu pamäti národa (ÚPN) Peter Jašek.

„Najprv sa režimistickým pohľadom díval na obdobie vojnového slovenského štátu a písal schematické romány, napríklad Farskú republiku, neskôr budovateľské romány, kde oslavoval kolektivizáciu, ktorá bola v skutočnosti spojená s množstvom násilia. Vytriezvenie prišlo v druhej polovici 50. rokov. V Démonovi súhlasu (1956) reagoval aj na vraždy v rámci komunistického režimu a stalinizmu,“ približuje historik Ondej Podolec z ÚPN.

## Tvorba
Literatúre sa začal venovať ešte pred 2. svetovou vojnou. Jeho prvotinou boli prózy *Cesty* a *Záchvevy duše*, ktoré vyšli v stredoškolskom časopise Svojeť. Prvým knižným dielom sa stalo až dielo *V úzkosti hľadania*. Jeho tvorba je poznačená nadrealizmom, odmietaním schematizmu a ideovým negativizmom. Vo svojich dielach prezentuje ako svoje osobné zážitky, tak i snahu o rozbor charakteristík svojich postáv a riešenie spoločenských aj individuálnych problémov. Okrem próz napísal i cestopis a viacero odborných statí o literatúre. Venoval sa i prekladom z francúzštiny (Alfred de Musset, Guy de Maupassant a i.) a napísal i niekoľko filmových scenárov.

## Dielo

### Próza
* 1935 – *Cesty*, časopisecky uverejnená próza
* 1935 – *Záchvevy duše*, časopisecky uverejnená próza
* 1940 – *Neznáma tvár*, článok v Slovenských pohľadoch
* 1942 – *V úzkosti hľadania*, novely o zážitkoch z prelomu 30. a 40. rokov (pôvodne publikované v Slovenských pohľadoch)
* 1945 – *Panna zázračnica*, nadrealistická novela vyjadrujúca nesúhlas s klérofašistickým režimom (podľa tiráže vyšla v roku 1944, v roku 1966 k nej napísal scenár, ktorý zrežíroval Štefan Uher)
* 1948 – *Farská republika*, dielo o totalitnom režime Slovenskej republiky
* 1950 – *Ľudia a skutky*, kniha fejtónov (zošrotované)
* 1950 – *Prvý a druhý úder*, zamyslenie nad problematikou vojny a protifašistického zápasu
* 1954 – *Radostník*, román o vzniku roľníckych družstiev
* 1954 – *Družné letá*, budovateľský román
* 1959 – *Rozhovory bez konca*, dielo vychádzajúce z vlastných skúseností a faktov o SNP
** *Kohútik v agónii*, novela
** *Ešte s vami pobudnúť*, novela
* 1962 – *Naša brigáda*, neúspešná výrobná novela
* 1963 – *Prútené kreslá*, o hľadaní porozumenia medzi národmi – vychádza zo svojich skúseností počas štúdia vo Francúzsku
* 1963 – *Démon súhlasu*, dve satirické politické prózy
* 1957 – *Človek na cestách*, reportáže z Francúzska, Anglicka, Švajčiarska a Mongolska
* 1968 – *Proti démonom*, výber statí o literatúre a výtvarnom umení
* *[[Priehrada (film)|Priehrada]]*, scenár, ktorý zrežíroval Paľo Bielik

### Samizdatová literatúra
* 1986 – *V ne čase*, Sixty-Eight Publishers, Toronto
* *Písačky*, trilógia
** 1988 – *Listy do večnosti*, Sixty-Eight Publishers, Toronto
** 1984 – *Sám proti noci*, Arkýř, Mníchov
** 1988 – *Písačky*, Index, Kolín nad Rýnom
* 1988 – *Navrávačky*, Index, Kolín nad Rýnom, kniha spomienok od detstva až po starobu
* 1989 – *Neslovný príbeh*
* 1995 – *Hovory o kultúre a obcovaní*, výber esejí, úvah, rozhovorov a kritík
* 1996 – *Kultúra ako obcovanie*, výber esejí

## Vydania po roku 1989
* *Sám proti noci* (1990), Evropský kulturní klub, Praha
* *Kultúra ako obcovanie* (1996), Médiá, Bratislava
* *V úzkosti hľadania* (1997), Tranoscius, Bratislava
* *[[V ne čase]]* (1998), Oleg Tatarka – vo vlastnom náklade, Bratislava
* *[[Písačky pre milovanú Lutéciu]]* (1999), Labyrint, Praha
* *[[Prútené Kreslá]]* (2009), Artforum, Bratislava
* *[[Démon súhlasu]]* (2009), Artforum, Bratislava
* *[[Panna zázračnica]]* (2009), Artforum, Bratislava
* *[[Navrávačky]]* (2013), Artforum, Bratislava

## Ocenenia
* 1969: titul zaslúžilý umelec
* 1986: Cena Jaroslava Seiferta za trilógiu *Písačky* od Nadácie Charty 77 v Štokholme
* 1990: Národná cena Slovenskej republiky, in memoriam
* 1990: Rad Tomáša Garriguea Masaryka I. triedy, in memoriam
* 1996: Rad Ľudovíta Štúra I. triedy, in memoriam, prepožičaný prezidentom SR Michalom Kováčom

## Referencie

## Literatúra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Pozri aj
* Cena Dominika Tatarku

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Dominik Tatarka – o spisovateľoch z regiónu Turca
* Diela Dominika Tatarku v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
* Čomu veril, za tým šiel. Tatarka nám pripomína, že máme používať rozum – rozhovor s Marcelou Antošovou, vedúcou Katedry žurnalistiky Filozofickej fakulty UKF v Nitre (2019)

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí spisovatelia románov
Kategória:Členovia KSČ/KSS
Kategória:Signatári Charty 77
Kategória:Disidenti v komunistickom Česko-Slovensku
Kategória:Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Kategória:Nositelia Radu T. G. Masaryka
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra I. triedy
Kategória:Osobnosti na slovenských poštových známkach
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Osobnosti z Plevníka-Drienového
Kategória:Slovenský literárny disent
Kategória:Držitelia ceny Igric