Skopas II.

**Skopas** () bol starogrécky miestny vládca v tesálskom Krannóne.
 
Skopas, syn Kreóna z Krannónu, patril k tesálskej dynastii *Skopadovcov*, ktorú založil jeho starý otec Skopas I. Skopadovci patrili k najmocnejších šľachtickým rodom, ktorí aj bez kráľovského titulu spravovali svoju krajinu (často svojou prefíkanosťou a peniazmi). Radi podporovali umenie a literatúru, ako mnohé iné slávne rody snažili sa obklopovať najslávnejšími mužmi Grécka, ktorí by šírili ich slávu medzi všetkými Hellénmi (patril medzi nich napr. básnik Simónides).
 
O Skopasovi sa zachovalo len málo historických správ. Jeho matka *Echekrateia* bola pravdepodobne dcérou Echekratida z rodu Aleuovcov, ktorý vládol v Larise (je pravdepodobné, že manželsky zväzok Kreóna a Echekrateie bol v prospech spoločného záujmu ich rodov, básnik Theokritos opisuje ich až idylické spolunažívanie). Rímsky básnik Ovidius označoval Skopasa ako *sanguis Aleuae* („z krvi Aleuovcov“), čo zrejme odkazuje na jeho pôvod zo strany matky. Niektorí historici (K. J. Beloch, E. Mayer) uvádzajú, že Skopas bol tesálsky tagos (tagos bol hlavným úradníkom v Tesálii, civilným i vojenským vodcom (jeho úrad sa volal tageia), keď v roku 369 pred Kr. založili nový tesálsky spolok, prestal existovať úplne). Vyvodzujú si to z Fainovho písomného diela *O zabíjaní tyranov z pomsty*. Uvádzajú, že jeho úrad nasledoval po úrade Antiocha (Antiochos, Skopas a Aleuas), a to medzi rokmi 511 až 498 pred Kr. Tento zoznam *tagoi* je však zostavený iba na dohade. Presvedčivý dôkaz o tom, že Skopas bol tagos zatiaľ nie je. Skopas vládol v druhej polovici 6. stor. pred Kr.
      
Podľa spisovateľa Athénaia peripatetik *Fainias z Eresu* v knihe *O zabíjaní tyranov z pomsty* uvádzal, že Skopas, syn Kreóna a vnuk bývalého Skopasa, počas celého svojho života veľmi rád pil a že sa z večierkov vracal sediac na tróne nesený štyrmi nosičmi.  V príbehu, ktorý zaznamenal Cicero, (Cicero, De Oratore II, 352-353 ) sa Skopas ukázal ako zlý hostiteľ a zaplatil za to. Skopas totiž na hostine obvinil Simónida, že v oslavných piesňach chváli Dioskúrov viac ako jeho. Bola to dvojitá urážka proti jeho hosťovi básnikovi a proti božským bratom. Čoskoro nasledoval trest (príbeh je typickou ukážkou theoxenie). Strecha domu sa náhle zrútila pričom zabila Skopasa i s jeho rodinou. Jediný, kto z domu unikol, bol jeho priateľ Simonides, zázračne zachránený dvojčatami, ktorí ho na poslednú chvíľu privolali k dverám. Quintilianus považoval časť tohto príbehu za vymyslenú: *„Čo sa mňa týka, časť príbehu, ktorý sa týka [[Dioskúrovia|Kastora a Polluxa]], považujem za čisto fiktívnu, keďže sám básnik túto udalosť nikde nespomenul; a sotva by mlčal o prípade, ktorý mu slúžil ku cti.“* Simonides však v skutočnosti napísal epinikion (oslavnú pieseň, báseň) na Antiocha, ktorý v ruinách domu zomrel. Antiochos bol syn Echekratida a Dysirisy, ktorá bola Skopasovou sestrou. 
    
Simónides napísal pre Skopasa epinikion (oslavnú pieseň, *báseň*), ktorý sa podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho zdá byť spojený s jeho víťazstvom v panhelénskych hrách zrejme v preteku dvojkolesových vozov so štvorzáprahom (oslavovaný bol majiteľ víťazného vozu, nie vozataj). Moretti ho ale do svojho zoznamu olympijských víťazov staroveku nezaradil, lebo podľa neho nič nedokazuje, že tu išlo o olympijské víťazstvo. 
V archeologickej lokalite egyptského Oxyrhynchu sa našiel fragment papyrusu (P. Oxy. XXV 2432), na ktorom je zrejme zaznamenaná oslavná pieseň na Skopasa od Simónida.
    
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku
 
Kategória:Vládcovia starovekého Grécka