open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anton Caraffa

náhľad|Caraffa Antonio gróf, 1687 Prešov
**Anton Caraffa** (; * 1648† 6. marec 1693) bol habsburský maršal. Pochádzal zo starobylého talianskeho rodu pochádzajúceho z Neapolska.

Za najstaršieho predka sa pokladá Filip Caraffa delle Spina († 1222). Anton (✳ 1630 Benátky† 6.3.1693) bol z mladšej línie rodu s predikátom „di Stigliano“, ktorá získala grófsky titul v Neapolsku. Vzdelanie získal na florentskom dvore, odkiaľ bol ako dôstojník povolaný do pápežského vojska. Za to ho jezuiti odporučili cisárovi. Do armády bol prijatý patentom v hodnosti generála s povinnosťou postaviť vlastný pluk, v ktorom slúžili Flámi, Valóni, Taliani a Švábi. Bol aj stratégom a teoretikom vojny a reformátorom ťažkej jazdy. Do Uhorska prišiel v roku 1674. Pluk operoval na strednom Slovensku a v roku 1684 na Orave. Velil aj plukom grófa Pálfiho, von Salma a plukovníka von Sporck. Jeho vojenská tvrdosť sa odrazila v brutalite voči rebelom. Jeho rozkazom boli v roku 1687 mučení a popravení šľachtici a prešovskí mešťania v smutne známych „prešovských jatkách“. Cisár ho v roku 1684 vymenoval za správcu Oravskej stolice. V kongregačných protokoloch sú mnohé výhražné listy, ktorými žiadal lojalitu stoličnej šľachty vydržiavanie dislokovaných vojsk. Po potlačení povstania bojoval proti Turkom v Sedmohradsku. V roku 1688 získal Rád Zlatého rúna a pripravoval bitku pri Belehrade. Synovec, cisársky a komorský radca Ferdinand Karol získal od Leopolda I. 22.4. 1704 vo Viedni uhorský indigenát a baronát. Antona Vavrinca 5.4.1712 Karol VI. vymenoval za titulárneho stoličnobelehradského veľprepošta.
 
## Erb rodu
Erb rodu uverejnilo viacero autorov. V striebornom štíte sú tri červené pruhy. Klenotom sú priamo na strieborno-červených prikrývadlách dve odvrátené strieborné zlato korunované labutie hlavy s vyplazenými jazykmi. Antonova pečať je štítová. V striebornej korunovanej kartuši sú tri červené pruhy a na nich rybia kostra (spina). Korunovaný barónsky erb z roku 1704 je strieborný so štyrmi červenými pruhmi. Klenot a prikrývadlá nie sú v listine uvedené.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1648
Kategória:Úmrtia 6. marca
Kategória:Úmrtia v 1693
Kategória:Nositelia Rádu zlatého rúna
Ján Podoba (poľnohospodár)

**Ján Podoba** (* 21. apríl 1875, Veľké Ostratice† 9. október 1947) bol slovenský roľník, statkár, predprevratový činiteľ a politik HSĽS na komunálnej i celoštátnej úrovni v medzivojnovom Československu.

## Životopis
Od mladosti sa venoval roľníctvu a družstevníctvu. Po absolvovaní ľudovej a hospodárskej školy začal hospodáriť na majetku vo Veľkých Ostraticiach. Verejne činným bol ešte v období Rakúsko-Uhorska. Dvanásť rokov pôsobil ako richtár Veľkých Ostratíc. Pred rokom 1918 bol prívržencom Krajinskej katolíckej ľudovej strany. Po vzniku Česko-Slovenska zakladal pobočku Slovenskej ľudovej strany vo Veľkých i Malých Ostraticiach. Bol stúpencom politiky Andreja Hlinku a v každých parlamentných voľbách bol stabilnou súčasťou kandidátnej listiny HSĽS. V župných voľbách v roku 1923 bol zvolený za poslanca Nitrianskej župy. Po parlamentných voľbách v roku 1925 stranu zastupoval ako senátor v Národnom zhromaždení. V senáte zasadal v inkompatibilnom výbore. Po obecných voľbách v roku 1931 bol zvolený za starostu Veľkých Ostratíc. Bol aktívnym aj vo viacerých stavovských organizáciách, ako napr. Repárska jednota, Kresťanské roľnícke združenie, Družstvo hospodárskych liehovarov, Poľnohospodárska rada a pod.

## Referencie


Kategória:Slovenskí roľníci
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici HSĽS
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Slovenskí richtári
Kategória:Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Kategória:Osobnosti z Ostratíc
Samuel Honzek

**Samuel Honzek** (* 12. november 2004, Trenčín) je slovenský hokejový útočník, ktorý hrá za tím NHL Calgary Flames. V roku 2025 štartoval na MS v hokeji.

## Hráčska kariéra
Honzek je odchovancom Dukly Trenčín, za ktorú nastupoval od mládežníckych kategórii až po prvý tím. Medzi seniormi sa prvýkrát predstavil v ročníku 2020/21, v najvyššej extralige odohral päť stretnutí bez bodového zisku, ďalších osem štartov s bilanciou štyroch gólov a jednej asistencie pridal v drese Spartaku Dubnica v druhej hokejovej lige.

V sezóne 2021/22 sa napevno etabloval v slovenskej extralige, v základnej časti odohral 49 zápasov so ziskom 14 bodov za 10 presných zásahov a štyri prihrávky. V play-off nebodoval a Trenčín vypadol už v prvom kole.

Pred štartom ročníka 2022/23 uprednostnil odchod do zámoria, rozšíril rady juniorského tímu Vancouver Giants hrajúceho vo WHL. Prestup do zahraničia mu vyšiel: napriek tomu, že jeho sezónu poznačili zranenia, tak zaznamenal 56 bodov v 43 stretnutiach. Vďaka podarenej sezóne sa dočkal výberu na drafte z celkového 16. miesta, pričom pred začiatkom sezóny sa očakávalo, že naňho príde rad až niekedy okolo piateho kola. Zvolil si ho kanadský klub Calgary Flames, s ktorým podpísal vstupný kontrakt na tri sezóny v júli 2023.

V sezóne 2023/24 sa vrátil do mládežníckej ligy WHL. V tíme Vancouver Giants ho menovali kapitánom a tejto pocty sa mu dostalo ako prvému Európanovi v klubovej histórii. Aj v tomto ročníku ho sužovali zranenia, ktoré ho limitovali na 33 zápasov v základnej časti, v ktorých si pripísal 31 bodov za 10 gólov a 21 asistencií. V play-off nastúpil do ďalších piatich stretnutí, strelil dva góly, ale jeho klub vypadol už v prvom kole. Vzápätí sa pripojil k mužstvu Calgary Wranglers, hrajúcom v AHL, za ktorý stihol odohrať tri zápasy bez bodového zápisu.

V ročníku 2024/25 zaujal v prípravných zápasoch NHL. Vedenie Flames si ho ponechalo v prvom tíme, avšak Honzek sa zranil v štvrtom zápase sezóny a po úspešnej rekonvalescencií bol presunutý do AHL. V nižšej lige mal započať aj ročník 2025/26, ale kvôli zraneniam krajana Martina Pospíšila a spoluhráča Jonathana Huberdeaua sa dočkal pozvánky do tímu Flames. V zápase proti Winnipegu Jets zapísal za asistenciu prvý bod v NHL.

## Reprezentačná kariéra
V auguste 2021 bol členom slovenskej reprezentácie na Hlinka Gretzky Cupe, kde Slováci získali druhé miesto a dosiahli tak svoj najlepší výsledok v histórii turnaja.

Medzi rokmi 2022-24 štartoval trikrát na majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov. Pri svojej poslednej účasti v roku 2024 bol asistentom kapitána tímu.

V seniorskej reprezentácii debutoval v sezóne 2021/22. Naskočil do dvoch prípravných zápasov. V roku 2025 premiérovo štartoval na MS v hokeji. V šiestich zápasoch strelil jeden gól.

## Referencie

Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Slovenskí hokejoví útočníci
Kategória:Hráči Calgary Flames
Kategória:Hráči Dukly Trenčín
Kategória:Hráči MHK Dubnica nad Váhom
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Calgary Flames
Kategória:Osobnosti z Trenčína
Stanislav Biroš

**Stanislav Biroš** alebo **Stanislav Bíroš** (* 12. november 1901, Bytča – † 17. september 1983, Bytča) bol česko-slovenský akademický maliar, sochár a učiteľ. Ako učiteľ pôsobil v Bytči, v Turčianskych Tepliciach i Žiline. Pochovaný je v Bytči.

## Životopis
Pochádzal z rodiny krajčíra Štefana Biroša (* 1866† 1941) a jeho manželky Jozefíny, rod. Smolkovej (* 1868† 1953) ako jedno zo siedmich detí. Základnú školu absolvoval v Bytči. V roku 1916 pokračoval stredoškolským štúdiom na učiteľskom ústave v Turčianskych Tepliciach. V roku 1918 bol pre proslovenské prejavy a vzdor voči maďarizácii preložený na Dolnú zem do mesta Jászberény a neskôr aj uväznený v Sarvaši, čo už však časovo korelovalo so vzburou 71. trenčianskeho pešieho pluku v Kragujevaci a zánikom Rakúsko-Uhorska s koncom prvej svetovej vojny. V rodiacom sa Česko-Slovensku sa ako dobrovoľník zaradil do Národnej gardy a 5. decembra 1918 sa v rámci maďarsko-česko-slovenskej vojny zúčastnil bitky I. námornej roty s maďarskou posádkou Žiliny pri Zemianskej Kotešovej, ktorá skončila oslobodením Žiliny.

Uväznením a vojnou prerušené učiteľské štúdium si dokončil v rokoch 19191920 v Leviciach. Následne v rokoch 19211927 študoval sochárstvo na Vysokej škole umeleckopriemyselnej v Prahe (UMPRUM). Po skončení štúdia pracoval krátko v reklamnom oddelení firmy Baťa. V roku 1929 sa vrátil do Bytče, kde do roku 1938 pôsobil ako učiteľ meštianskej školy. Neskôr vyučoval v Turčianskych Tepliciach, Kláštore pod Znievom a Žiline. Od roku 1954 pôosbil ako umelec v slobodnom povolaní.

## Tvorba a dielo
Od roku 1945 sa plne venoval sochárstvu. Spoluzakladal Kysuckú galériu v Čadci. Vytvoril busty Jana Amosa Komenského v Uherskom Brode, Martina Kukučína v Jasenovej, Ivana Hálka v Žiline, Janka Kráľa v Šahách a ďalšie.

## Referencie

## Pozri aj
* Pavol Biroš (* 1906† 1927) – huslista, brat Stanislava Biroša

## Externé odkazy
* 
* Pamätná tabuľa na dome v Bytči na webe Žilina-Gallery

Kategória:Slovenskí sochári
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Vysokej školy umeleckopriemyselnej v Prahe
Kategória:Osobnosti z Bytče
Anoubión z Egypta

**Anoubión** () bol staroveký športovec.

Anoubión z Egypta bol víťaz olympiády v neznámej disciplíne. Pripomína to vyrytý fragmetálny starogrécky nápis (graffiti) na stene Memnonionu v Abydose, ktorý tam zanechal pútnik na prelome 3. a 4. storočia: 

 ::- text v starogréčtine Hranaté zátvorky v starogréckom nápise znamenajú doplnenie medzier (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené.

Pôvodný zádušný chrám Sethiho I. v Abydose, Grékom známy ako Memnonion, slúžil ako chrám boha Serapida a neskôr ako orákulum boha Besa.

Anoubión, syn Hérakleida, bol zrejme len polovičným Grékom. Jeho meno i mená jeho rodinných príslušníkov sú totiž čiastočne grécke i egyptské. Boh gréckeho orákula, či už sa volal Serapis alebo Bes, zostal až do konca predmetom uctievania iba grécko-rímskeho obyvateľstva alebo tých Egypťanov, ktorí si priali byť považovaní za Grékov. Ľudia, ktorí sa vydali na púť do Abydosu, spali niekde v blízkosti posvätného okrsku, aby tak dostávali sny od boha. Možno tu bolo aj „hovoriace“ orákulum, aké existovalo v iných vešteckých svätyniach v neskoroantickom svete. Kňaz vyslovoval slová boha z nejakého tajného miesta. Miestnosť pre kňaza v skutočnosti existuje aj tu, a to hneď za veľkou stenou s nápismi (s graffiti). Ale ako sa tento hlas a kňazský podnik zapojený do jeho propagácie zmenil v rímskom období zo Sarapisa na Besa, nie je jasné. Samotný Bes je zobrazený na nespočetných terakotách, amuletoch, kamenných stélach a dokonca aj na rituálnych príručkách z rímskeho obdobia, ako ochranca domácnosti, hlavne matiek a detí.

Taliansky historik Luigi Moretti nezaradil Anoubióna do svojho zoznamu olympijských víťazov, pretože sa okrem olympiády v élidskej Pise (*Pisa* alebo *Pisatis* bola oblasť v Elide, kde sa nachádzala Olympia), konali olympiády (na počesť boha Dia) aj na iných miestach starovekého sveta (napr. v Smyrne alebo Aténach).

## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Starogrécki športovci
Tlstá hora (vrch v Súľovských vrchoch)

**Tlstá hora** () je zalesnený vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad mestom Rajecké Teplice, približne  juhozápadne od Žiliny. 

## Poloha
Vrch sa nachádza na juhovýchodnom okraji centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Skalky. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územie mesta Rajecké Teplice a obce Lietavská Svinná-Babkov. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne ležiace Rajecké Teplice a severne situovaná Lietavská Svinná. 

## Opis
Tlstá hora je súčasťou masívu Skalky, ktorý strmo vystupuje nad mesto Rajecké Teplice a vymedzuje okraj Rajeckej kotliny. Leží na západnom okraji najvyššej časti masívu, ktorú tvorí východne susediaci Grúň a najvyšší vrch Skalky (). Severným smerom sa nachádza vrch Strážna () a západne Kamenný diel (). Južné úpätie kopíruje rieka Rajčanka, do ktorej odteká voda z priľahlej časti, severné svahy Tlstej hory odvodňujú prítoky Svinianky. Celá oblasť tak patrí do povodia Váhu a čiastkového povodia Rajčanky. Značený chodník z kúpeľného mestečka Rajecké Teplice vedie popod vrchol a smeruje na Skalky. 

### Výhľady
Husto porastený vrch poskytuje len veľmi málo miest s výhľadom, tie sú však možné najmä zo severných lúčnatých svahov a z menších lokalít bez vyššej vegetácie. Z vhodných miest tak možno pozorovať okolité vrchy Súľovských vrchov, blízku Rajeckú kotlinu, no tiež Lúčanskú Fatru a Strážovské vrchy. Pri dobrých podmienkach možno zhliadnuť aj časť Kysuckej vrchoviny, Krivánskej Fatry a Javorníkov, nezriedka tiež Lysú horu, Veľkú Raču či Baraniu Góru v Poľsku.

## Prístup
Vrchol je prístupný neznačeným chodníkom, odbočujúcim zo značenej trasy.

* po  značke:
** z juhu z Rajeckých Teplíc
** z východného smeru z Lietavskej Lúčky cez Skalky 

## Referencie

## Pozri aj
* Skalky
* Zoznam vrcholov v Súľovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Súľovských vrchoch
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Rajecké Teplice
Kategória:Lietavská Svinná-Babkov
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Utajený pasažier

***Utajený pasažier*** je americký sci-fi film, režírovaný Joe Pennom. Vo filme hrajú Toni Collette, Anna Kendrick, Daniel Dae Kim a Shamier Anderson. Film hovorí o posádke ktorá smeruje na dvojročnú misiu Mars. Krátko po štarte, objaví veliteľka na palube utajeného pasažiera, ktorý uviazol medzi dvomi modulmi, ktoré odstraňujú oxid uhličitý zo vzduchu lode a keď spadne, celý modul sa zničí. Film mal premiéru v apríli 2021. 

## Obsadenie
* Anna Kendrick
* Daniel Dae Kim
* Shamier Anderson
* Toni Collette

## Zdroj

Kategória:Filmy z 2021
Kategória:Filmy USA
Kategória:Sci-fi filmy USA
Kategória:Filmy podľa názvu
Gersterov dom

**Gersterov dom** je klasicistická budova v Košiciach stojaca na Hlavnej ulici číslo 9.

## Dejiny
20. októbra 1850 sa tomto dome sa narodil Vojtech Gerster. Vojtech Gerster bol významný staviteľ a autor projektu Korintského prieplavu, ale aj spoluprojektant Panamského prieplavu. Od 21. apríla 1999 je na tomto dome umiestnená jemu venovaná pamätná tabuľa. Text na tabuli je v troch jazykoch a tabuľa obsahuje aj malé mapky Korintského i Panamského prieplavu. Dom dal postaviť jeho starý otec, ktorý si najprv kúpil dom na Zvonárskej ulici a novšiu časť domu dal postaviť na vtedajšej novej predĺženej časti Hlavnej ulice. Dom stojí na mieste najstarších mestských hradieb z rokov 1261 – 1290 z doby Árpádovcov, ktoré v miestach kde dom stojí odstránili v roku 1830. Majiteľom samotného domu, ktorý vznikol koncom 30. rokov 19. storočia bol najprv stolár Jozef Gerster, potom jeho syn Mikuláš, ktorý mal povolanie mydlár.

## Galéria

Gerster1.jpg|Budova zblízka
GersterBela.jpg|Vojtech Gerster
Plaque Gerster's House in Košice.jpg|Pamätná tabuľa umiestnená na stene domu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Budovy v Košiciach
Kategória:Klasicistické stavby na Slovensku
Barbarská generácia

**Barbarská generácia** je literárna skupina, ktorej tvorba prebiehala v ére 90. rokov 20. storočia a milénia. Jej tvorivú základňu predstavujú autori Ján Litvák, Andrijan Turan, Kamil Zbruž. V roku 1998 k nim pribudol Robert Bielik. Celkom prvým manifestom tejto skupiny bol v roku 1992 parodický text Kamila Zbruža *Manifest Barbarskej generácie* v časopise *Fragment*. Jeho zmyslom bolo definovať postoj členov skupiny voči svetu: nikomu nedôverovať a nikam nepatriť. Skupina sa manifestovala tiež v roku 1998 svojim zborníkom *Barbar(u)ská ruleta*, v ktorej sa nachádza *Tichý manifest* žiadajúci zbaviť literatúru posolstva. Nakoniec v časopise Dotyky v roku 2004 zverejnili tretí program skupiny. Kamil Zbruž o ňom  hovorí ako o súradniciach vzbury proti konzumnej spoločnosti. Tieto *súradnice* boli paródiou na skutočnosť, ktorú podľa autora treba brať vážne.
 
Diela skupiny, ktoré vydávala v období 90. rokov až milénia postupne odhaľovali literárny vkus jej autorov. Zaujímavým sa javí grungeová  *Samoreč* Jána Litváka, dadaistická *Oddychovka* tiež Jána Litváka, *Popolnočný med* od Andrijana Turana, *Sírius* od Kamila Zbruža ovplyvnený východnou filozofiou. Barbarská generácia vplávala do rieky slovenskej postmoderny vo forme ekletickej množiny rôznych prúdov v dielach jej členov.

## Referencie

Kategória:Literatúra na Slovensku
Kategória:Postmoderná literatúra
Hoľazne

**Hoľazne** môže byť:

* vrch v Súľovských vrchoch, pozri Hoľazne (vrch v Súľovských vrchoch)
* vrch v Strážovských vrchoch, pozri Hoľazne (vrch v Strážovských vrchoch)

## Pozri aj
* Holázne
Pianko

***Pianko*** je akustický album, ktorý v roku 2018 vydal spevák Peter Nagy. Okrem akustických verzií už vydaných skladieb je na albume bonusová skladba „50 žiráf“ inšpirovaná udalosťami okolo utratenia dvoch stád, spolu 46 žiráf v ZOO Dvůr Králové v apríli v roku 1976, ktoré vykonali potom ako u stáda vzniklo podozrenie na nákazu chorobou slintačka a krívačka.

## Zoznam skladieb
# „Poďme sa zachrániť“ (Július Kinček/Peter Nagy) - Intro	1:00
# „Milenci na snehu“	(Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:31
# „Parfémy“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:50
# „Psi sa bránia Útokom“ (Július Kinček/Peter Nagy) - 3:22
# „Nad nami zomrel“ Skladateľ	(Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:46
# „Nohavičky vlajú“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:05
# „Revolver a muzika“	(Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:43
# „Zákony hada“ (Július Kinček/Peter Nagy) - 2:53
# „Bufet viola“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:19
# „Poďme sa zachrániť“ (Július Kinček/Peter Nagy) - 3:26
# „Drozd“	(Peter Nagy/Peter Nagy) - 2:50
# „Poslednýkrát“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:16
# „50 žiráf“ (bonus, nová pieseň) (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:18

## Výroba albumu
* Peter Nagy – spev, akustická gitara, ústna harmonika, perkusie, aranžmány gitár, dizajn loga albumu
* Pavol Bartovic – klavír, Hammond organ, perkusie, vokály, aranžmány klavíra
;Kvarteto Milana Adamca:
* Milan Adamec – 1. husle, aranžmány sláčikov
* Martin Socháň – 2. husle
* Peter Dvorský, Júlia Bielobruchová – viola
* Jan Pospíšil – violončelo
;Produkcia:
* Jaroslav Záhradník – cover foto
* Dominika Halická, Dušan Bali – fotografie
* Filip Jánoš – grafický dizajn

## Referencie

Kategória:Koncertné albumy z 2018
Kategória:Albumy Petra Nagya
Pianko 2

***Pianko 2*** je akustický album, ktorý v roku 2019 ako pokračovanie predošlého projektu *[[Pianko]]* vydal spevák Peter Nagy. Okrem akustických verzií už vydaných skladieb je na albume bonusová, nová pôvodná skladba „Láska, smrť a sloboda“.

## Zoznam skladieb
# „S nohami na stole“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:40
# „Úplné bezvetrie“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 4:51
# „Čo je viac?“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 2:07
# „Bosorkine slzy“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 2:55
# „Stará pravda“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 2:28
# „Udobrenia“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:42
# „Dočiahni ma“ (Július Kinček/Peter Nagy) - 2:50
# „Bóje“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:47
# „Agáty“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 3:12
# „Nemé jazerá“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 2:45
# „Vianoce, Vianoce“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 2:36
# „Kristínka iba spí“ (Peter Nagy, Július Kinček/Peter Nagy) - 3:54
# „Láska, smrť a sloboda“ (Peter Nagy/Peter Nagy) - 2:47

## Výroba albumu
* Peter Nagy – spev, akustická gitara, ústna harmonika, perkusie, aranžmány gitár, dizajn loga albumu, fotografie
* Pavol Bartovic – klavír, Hammond organ, vokály, aranžmány klavíra
;Kvarteto Milana Adamca:
* Milan Adamec – 1. husle, aranžmány sláčikov
* Martin Socháň – 2. husle
* Júlia Bielobruchová – viola
* Jan Pospíšil – violončelo
* Katarína Černá – 1. husle (6, 9)
* Jana Černá – 1. husle (6)
* Adriana Duliaková – 2. husle (6)
;Produkcia:
* Jaroslav Záhradník,Iana Grey, Radoslav Vnenčák, Dušan Bali – fotografie
* Filip Jánoš – grafický dizajn

## Referencie

Kategória:Koncertné albumy z 2019
Kategória:Albumy Petra Nagya
Sčítanie bežných druhov vtákov

**Sčítanie bežných druhov vtákov** je monitorovacia metóda, ktorou sa jednotným spôsobom zisťujú dlhodobé trendy početností u bežných druhov vtáctva takmer v celej Európe. Sčítanie má skratku **PECBMS** na základe oficiálneho názvu **Pan European Common Bird Census Monitoring Scheme**. Monitoring organizuje European Bird Census Council (EBCC).

Na našom území je sčítanie bežných druhov vtákov vykonávané už od roku 1982 (pod názvom Jednotný program sčítania vtákov) s prerušením v rokoch 2002  2004 a od roku 2005 sčítanie organizuje Slovenská ornitologická spoločnosť/BirdLife Slovensko spolu s Technickou univerzitou vo Zvolene.

Monitoring je vykonávaný formou bodového transektu. Na transekte je 20 bodov s minimálnou vzdialenosťou 300 m. 

Jednotná klasifikácia trendov: 

***výrazný pokles** - pokles signifikantne väčší ako 5% ročne, kritérium - horný limit intervalu spoľahlivosti  1,05
***mierny nárast** – signifikantný nárast, avšak nie signifikantneväčší ako 5 % ročne, kritérium – 1,00  0,95 a horný limit  1,05
 
## Referencie


Kategória:Ornitológia
Hoľazne (vrch v Súľovských vrchoch)

**Hoľazne** () je vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad obcou Kostolec, približne  severovýchodne od Považskej Bystrice. 

## Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží v Trenčianskom kraji, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie Praznova, mestskej časti Považskej Bystrice. Je súčasťou CHKO Strážovské vrchy a najbližšími sídlami sú na severnom úpätí situovaná obec Kostolec, západne ležiaci Praznov a východne položené obce Vrchteplá a Bodiná. 

## Opis
Hoľazne je súčasťou masívu, ktorý na severe nadväzuje na hrebeň Havranej skaly. Západným smerom susedí Veľký Manín () a Drieňovka (), severne Malý Manín (), Skala () a Havrania skala (), východným smerom Ostrenec () a Okrúhle () a južne Ostrý vrch () a Travná (). Západné svahy odvodňuje Praznovský potok, juhovýchodné Bodianka, oba toky smerujúce do Domanižanky a Váhu. Na vrchol nevedie značená trasa. Severne susedí prírodná pamiatka Bosmany.

### Výhľady
Z vrcholu je vďaka výrubu výhľad na časti Súľovských vrchov, hlavne Kečku, Žibrid a Roháč, ďalej je dobre vidieť celý hrebeň Lúčanskej Malej Fatry a za dobrej viditeľnosti aj celej Krivánskej Fatry, v Kysuckej vrchovine je vidieť Ľadonhoru.

Zo západu vidieť Plevník-Drienové a v pozadí masív Javorníkov s Malým a Veľkým Javorníkom. Zo severu vidieť vrcholovú časť Stupovca. Južná strana je bez výhľadov.

## Prístup
Na vrchol nevedie značkovaná trasa, preto prístup je možný chodníkmi (zvážnicami) z obce Vrchteplá a Kostolec. 

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské skaly
* Zoznam vrcholov v Súľovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Súľovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Považská Bystrica
Kategória:Považská Bystrica
Pulzný oxymeter

**Pulzný oxymeter** je medicínsky prístroj, ktorý neinvazívne meria saturáciu kapilárnej krvi kyslíkom.

Modernú verziu pulzného oxymetra vyvinul Takuo Aojagi v roku 1974 pre japonskú spoločnosť Nihon Kohden.

## Princíp fungovania
Pulzný oxymeter je pohodlné neinvazívne meracie zariadenie, ktoré ukazuje percento krvi, ktorá obsahuje kyslík. Presnejšie povedané, ukazuje percento arteriálneho hemoglobínu v oxyhemoglobíne (proteín prenášajúci kyslík v krvi). Bežne prijateľné rozsahy pre pacientov bez pľúcneho ochorenia sú 95 až 99 percent.
Typický pulzný oxymeter používa mikroprocesor s párom malých svetelných diód (LED) zameraných na fotodiódu, ktorá vysiela impulzy. Zariadenie sa zvyčajne aplikuje na oblasť s povrchovým krvným obehom, ako je prst alebo ušný lalok. Jedna LED má vlnovú dĺžku 660 nm (červená) a druhá má vlnovú dĺžku 940 nm (infračervená).

Absorpcia svetla pri týchto vlnových dĺžkach je výrazne odlišná pre okysličenú a o kyslík ochudobnenú krv:

* Oxidovaný hemoglobín pohltí viac infračerveného žiarenia a prepustí viac červeného svetla – 940 nm.
* Deoxygenovaný hemoglobín pohltí viac červeného svetla a prepustí viac infračerveného žiarenia – 660 nm.

## Obmedzenia

* Pulzný oxymeter neumožňuje zistiť, s ktorou molekulou je hemoglobín spojený, preto by sa nemal používať v prípade otravy oxidom uhoľnatým;
* Presnosť merania prístroja je ovplyvnená hypotenziou, nízkou telesnou teplotou, fyzickou aktivitou;
* Metylénová modrá v krvi môže skresliť výsledky a znížiť hodnoty;
* Čierny, modrý a zelený lak na nechty ovplyvňuje vlnovú dĺžku zariadenia.

## Referencie

Kategória:Medicínske prístroje
Zoznam častí televíznej relácie Všetko čo mám rád (2017)

Toto je **zoznam častí televíznej relácie [[Všetko čo mám rád (televízna relácia z roku 2017)|Všetko čo mám rád]]**, ktorá mala premiéru 23. jún 2017 na JOJke.

## Série

## Časti

### 1. séria (2017)

### Hitparáda špeciál (2017)

### 2. séria (2017)

### Vianočný špeciál (2017)

### Špeciál: To najlepšie zo šou Všetko čo mám rád (2017)

31. decembra 2017 televízia JOJ odvysielala zostrihový špeciál zložený z toho najlepšieho zo šou *Všetko čo mám rád*.

### Silvestrovský špeciál 2017 (2018)

### 3. séria (2018)

### 4. séria (2018)

### Vianočný špeciál (2018)

### Špeciál: To najlepšie zo šou Všetko čo mám rád – Part II (2018)

31. decembra 2018 televízia JOJ odvysielala druhý zostrihový špeciál zložený z toho najlepšieho zo šou *Všetko čo mám rád*.

### Silvestrovský špeciál 2018 (2019)

### 5. séria (2019)

### Špeciál: Všetko čo mám rád na Liptove (2019)

30. augusta 2019 TV JOJ odvysielala záznam koncertu Ondreja Kandráča a kapely Sokoly na Liptove v kúpeľoch Lúčky.

### Vianočný špeciál (2019)

### Špeciál: To najlepšie zo šou Všetko čo mám rád – Part III (2019)

31. decembra 2019 televízia JOJ odvysielala tretí zostrihový špeciál zložený z toho najlepšieho zo šou *Všetko čo mám rád*.

### Silvestrovský špeciál 2019 (2020)

### Špeciál: Všetko čo má Štefan rád (2020)

11. januára 2020 televízia JOJ odvysielala špeciál *Všetko čo má Štefan rád*, v ktorom bol hosťom moderátor relácie Štefan Skrúcaný.

### Špeciál: Všetko čo má Ondrej rád (2020)

18. januára 2020 televízia JOJ odvysielala špeciál *Všetko čo má Ondrej rád*, v ktorom bol hosťom moderátor relácie a spevák Ondrej Kandráč.

### Špeciál: To najlepšie zo šou Všetko čo mám rád – Part IV (2020)

31. decembra 2020 televízia JOJ odvysielala štvrtý zostrihový špeciál zložený z toho najlepšieho zo šou *Všetko čo mám rád*.

### Silvestrovský špeciál 2019 – Zostrih (2021)

31. decembra 2021 televízia JOJ odvysielala v poradí piaty zostrihový špeciál, tentokrát zo silvestrovského špeciálu, ktorý mal premiéru 1. januára 2020.

### Silvestrovský špeciál (2022)

31. decembra 2022 televízia JOJ odvysielala prvý premiérový silvestrovský špeciál, v ktorom zahrá skupina Kandráčovci. Štefana Skrúcaného na moderátorskom poste vystrieda Juraj Bača.

### 6. séria (2022)

Všetko čo mám rád
Stupy (Pezinok)

**Stupy** je ulica, lokalita a rekreačná oblasť v katastrálnom území mesta Pezinok. Nachádza sa pri ceste II triedy 503 spájajúcej Pezinok s Malackami v Hrubej doline. V oblasti sa nachádza 85 chát.

## Zdroj
* Rekreačné oblasti na stránke mesta Pezinok 

Kategória:Pezinok
Kategória:Rekreačné strediská na Slovensku
Kino YMCA

**Kino YMCA**, predtým **Kino Dukla**, bolo prvé panoramatické kino v Česko-Slovensku. Nachádzalo sa na prvom poschodí budovy YMCA (pôvodne budovy *Dukla*) na rohu ulíc Karpatská a Malinovského (neskôr Šancová) v Bratislave a ide o prestavbu pôvodnej spoločenskej sály.

## História
Kino Dukla bolo otvorené 27. októbra 1964. Kino malo kapacitu 500 miest a premietali sa v ňom 70 mm filmy so stereofónnym šesťkanálovým zvukom na zakrivenú projekčnú plochu 16 m širokú a 7 m vysokú. V novootvorenom kine sa premietali filmy klasického i širokouhlého formátu.

V roku 1982 sa v tomto kine premietal aj prvý širokouhlý film *[[E.T. – Mimozemšťan]]*.

## Zánik
Na konci 0. rokov 21. storočia bol priestor prerobený na koncertnú halu Majestic Music Club. 

## Zdroje
* Rok 1964: V Bratislave otvorili prvé panoramatické kino v ČSSR na Vtedy.sk
* Stránka budovy YMCA

Kategória:Kiná na Slovensku
Kategória:Zaniknuté podniky na Slovensku
Generácia 56

**Generácia 56** je skupina autorov, ktorá sa profilovala na platforme časopisu *[[Mladá tvorba]]*. Protagonistami *Generácie 56* boli autori Ján Johanides, Jozef Kot, Vincent Šikula, Dušan Kužel, Pavel Vilikovský, Peter Jaroš,  Ján Lenčo, Ján Beňo, Rudolf Sloboda. Do tejto skupiny kritici zaraďujú aj spisovateľku Jaroslavu Blažkovú. Ďalší autori, ktorí začali tvoriť začiatkom 60. rokov sú Anton Hykisch, Marína Čeretková-Gállová, Peter Balgha. Spisovatelia-prozaici  skupiny Generácia 56 sa vo svojej tvorbe vzdialili od kánonu socialistického realizmu a sústredili sa na svoje vnútorné hodnoty, na citové aj etické problémy súdobej mladej generácie, na *poéziu všedného dňa* tvorcovia ktorej sa predstavovali v časopise *[[Mladá tvorba]]* od polovice 50. rokov 20. storočia. V dielach týchto prozaikov sa vyskytuje téma základných problémov bytia človeka - smrti, strachu ohrozenia, osamelosti, napríklad v novele Jána Johanidesa *Potápača priťahujú pramene mora* (z knihy *Súkromie*), demaskovania skutočnosti, napríklad vojenského života v debutovej novele *Poslední* Jozefa Kota a jeho novele *Stav ohrozenia*. Vincent Šikula si vyberal témy o ľudskom zle, zlyhaní humanistických ideálov v novele *Povetrie*, no nielen tie. Generácia 56 je zoskupenie veľmi silných osobností, ktoré ozvláštňovali slovenskú literatúru už v období literárneho schematizmu a niesli štafetový kolík slovenskej kultúry až do polovice 60. rokov, kedy nastalo spoločenské aj literárne uvoľnenie.

## Referencie

## Pozri aj
*Slovenská literatúra

Kategória:Literatúra na Slovensku
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 – Afrika

náhľad|300bod
**Africká časť kvalifikácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022** bola jednou zo šiestich kontinentálnych častí kvalifikácie o postup na MS vo futbale 2022 v Katare. O 5 miest na svetovom šampionáte sa uchádzali reprezentačné mužstvá 54 členských krajín Konfederácie afrického futbalu (CAF).

## Prvé kolo
V prvom kole hralo 28 najnižšie umiestnených tímov CAF podľa rebríčka FIFA. Hralo sa systémom play-off, doma a vonku. Prvé zápasy sa hrali 4.–7. septembra 2019, odvety 8.–10. septembra 2019. 14 víťazov postúpilo do druhého kola.

## Druhé kolo
26 najlepších tímov CAF v rebríčku FIFA vstupuje do druhého kola a pridáva sa k 14 víťazom prvého kola. Tímy hrali v 10 skupinách po štyroch, víťazi skupín postúpili do tretieho kola. Druhé kolo sa hralo od 1. septembra 2021 do 16. novembra 2021.

### Skupina A

|}

### Skupina B

|}

### Skupina C

|}

### Skupina D

|}

### Skupina E

|}

### Skupina F

|}

### Skupina G

|}

### Skupina H

|}

### Skupina I

|}

### Skupina J

|}

## Tretie kolo
V treťom kole hralo 10 víťazov skupín druhého kola v piatich dvojiciach play-off systémom doma a vonku. Víťazi postúpili na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022. Tretie kolo sa hralo 25. a 29. marca 2022.

Na Majstrovstvá sveta postúpili: Senegal, Kamerun, Ghana, Maroko, Tunisko.

## Zdroj

Kategória:Futbal v 2019
Kategória:Futbal v 2021
Kategória:Futbal v 2022
Kategória:Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022
Benzínka

**Benzínka** alebo **benzínová pumpa** alebo **benzínové čerpadlo** môže byť:
*čerpadlo alebo výdajný stojan na benzín, pozri pod čerpadlo a výdajný stojan
*benzínová čerpacia stanica, pozri pod čerpacia stanica pohonných látok
*čerpacia stanica pohonných látok

**Benzínka** môže byť aj:
* motorová píla, najmä benzínová, pozri motorová píla
* nárečovo: mláťačka na benzínový pohon, pozri pod mláťačka

## Zdroje
Čerpačka

**Čerpačka** môže byť:
*hovorovo:
** čerpacia stanica (v oboch významoch)
** čerpacie zariadenie, pozri čerpadlo
* nárečovo:
** naberačka (v kuchyni)
** črpák

## Zdroje
Peter Mikuláš

**Peter Mikuláš** môže byť:
* slovenský operný spevák a vysokoškolský profesor (* 1954), pozri Peter Mikuláš (operný spevák)
* slovenský mediálny teoretik a vysokoškolský profesor (* 1980), pozri Peter Mikuláš (mediálny teoretik)

Mikuláš, Peter
Vysoký vrch (vrch v Súľovských vrchoch)

**Vysoký vrch** () je zalesnený vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad obcou Bodiná, približne  západne od Rajca. 

## Poloha
Nachádza sa v juhovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží na hranici Žilinského a Trenčianskeho kraja, okresov Žilina a Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obce Veľká Čierna a Bodiná. Najbližšími sídlami sú na východe situovaná Malá a Veľká Čierna a západne ležiaca Bodiná. 

## Opis
Vysoký vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Žibrid južným smerom na Tisovú. Zalesnený vrch je v spoločnom masíve s Dlhou horou, ktorá je sedlom Marek oddelená od severovýchodne ležiacej Dubice (). Severne leží Okrúhle (), západne Hoľazne () a Ostrý vrch (), južne Tisová () a východne susedí vrch Dubová (). Oblasť patrí do povodia Váhu; západné svahy hrebeňa odvodňujú prítoky Bodianky smerujúcej do Domanižanky, východne situované svahy odvodňuje Čierňanka do Rajčanky. Na vrchol nevedie žiaden značený turistický chodník.

### Výhľady
Lesný porast na hrebeni znemožňuje výhľad, no menšia vrcholová lúka a niekoľko lokalít obmedzený výhľad poskytuje. Pozorovať tak možno najmä okolité vrchy Súľovských vrchov, z vhodných miest je pri dobrých podmienkach možno zhliadnuť aj Lúčanskú Fatru a časť Strážovských vrchov, Javorníkov a Bielych Karpát.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný z okolitých obcí. Značené trasy vedú okrajom masívu, sedlami, cez ktoré je možný prístup aj na Vysoký vrch.

* po  značke cez Sedlo Marek:
** od východu z Rajca cez Malú Čiernu
** zo severozápadu z obce Vrchteplá cez sedlo Studená
* po  značke s odbočením v nevýraznom sedle:
** zo západne situovanej obce Bodiná 
** od juhu z Domaniže popod Tisovú 

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské skaly
* Zoznam vrcholov v Súľovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Súľovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Vrchy v okrese Považská Bystrica
Kategória:Veľká Čierna
Kategória:Bodiná
École normale supérieure

**École normale supérieure** môže byť jedna z vysokých škôl:

* v Lyone, pozri École normale supérieure de Lyon
* v Paríži, pozri École normale supérieure (Paris)
* v Paríži-Saclay, pozri École normale supérieure Paris-Saclay
* v Rennes, pozri École normale supérieure de Rennes
* v Senegale, pozri École normale supérieure William Ponty
Cirkev československá husitská na Podkarpatskej Rusi

Náboženské obce **[[Cirkev československá husitská|Cirkvi československej husitskej]] na [[Podkarpatská Rus|Podkarpatskej Rusi]]** vznikali od roku 1922. Duchovná správa tu bola zabezpečovaná prostredníctvom biskupa olomouckého. Neskôr Cirkev československá na Podkarpatskej Rusi zanikla a dnes už tu nepôsobí. 

## Historický prehľad
Prvé snahy predstaviteľov Cirkvi československej pre územie Podkarpatskej Rusi sa orientovali na amerických Slovákov, vďaka ním sa chceli dostať svojim vplyvom na územie Slovenska a Podkarpatskej Rusi, čo sa však nepodarilo. Následne v roku 1922 prebehol pokus o založenie obce v Bratislave, avšak aj tomuto kroku boli kladené prekážky. Štátneho uznanie sa tejto cirkvi na Slovensku a Podkarpatskej Rusi dostalo až v roku 1925. 

Na Podkarpatskej Rusi boli v roku 1931 zriadené dve náboženské obce s dvoma duchovnými: Chust (duchovný Josef Souček) a Užhorod (duchovný Pavel Bouda). 

Vývoj prebiehal nasledovne: Užhorod (1927), Chust (1928), Mukačevo (1931) a Slatinské Doly (1931).

V roku 1939 po vzniku Slovenského štátu a okupácie južného Slovenska a Podkarpatskej Rusi Maďarskom, bola tu duchovná moc potlačená a fakticky zanikla. V dobe zániku náboženských obcí po anexii Maďarskom, bolo v náboženskej obci v Užhorode 800 veriacich a v Mukačeve 400 veriacich. 

V roku 1939 bola činnosť Cirkvi československej na území Slovenska celkom zakázaná. Tento zákaz bol zrušený až v roku 1993.

## Pozri aj
* Cirkev československá husitská
* Cirkev československá husitská na Slovensku

## Zdroje

Kategória:Cirkev československá husitská
Kategória:Podkarpatská Rus
Tisová (vrch v Súľovských vrchoch)

**Tisová** () je zalesnený vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad obcou Malé Lednice, približne  západne od Rajca. 

## Poloha
Nachádza sa v juhovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží v Trenčianskom kraji, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Malé Lednice a Prečín. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne ležiace Malé Lednice, severovýchodne situovaná Veľká Čierna a západne ležiaci Prečín. Vrch leží v CHKO Strážovské vrchy. 

## Opis
Tisová je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Žibrid juhozápadným smerom cez Vysoký vrch na Stráne. Zalesnený vrch je v spoločnom masíve s Dúpnou (), ktorú juhozápadným smerom oddeľuje sedlo pod Dúpnou, západne susedí vrch Roháč (). Severne leží Hoľazne () a Vysoký vrch () a východne vrch Dubová (). Oblasť patrí do povodia Váhu; pokým však severovýchodné svahy odvodňuje Čierňanka do Rajčanky, Lednický potok z juhovýchodných a Bodianka zo západných svahov, odvádzajú vodu do Domanižanky. Značený turistický chodník traverzuje vrchol západným úpätím.

### Výhľady
Lesný porast na hrebeni znemožňuje súvislejší rozhľad, no niekoľko lokalít s redšou vegetáciou obmedzený výhľad poskytuje. Pozorovať tak možno najmä okolité vrchy Súľovských vrchov, pri dobrých podmienkach vidieť aj Lúčanskú Fatru a časť Strážovských vrchov, Javorníkov a Bielych Karpát.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, pretože značená turistická trasa prechádza západnými svahmi Tisovej. Prístup na vrchol je možný lesnými chodníkmi po hrebeni.

* po  značke:
** z južného smeru z Domaniže cez sedlo pod Dúpnou
** zo severu z obce Bodiná 

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské skaly
* Zoznam vrcholov v Súľovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Súľovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Považská Bystrica
Kategória:Malé Lednice
Kategória:Prečín
Ilminizmus

[náhľad|[I Sung-man, prvý prezident Kórejskej republiky a hlavný predstaviteľ ilminizmu]]
[náhľad|[An Ho-sang, hlavný ideológ ilminizmu]]
**Ilminizmus** (, hanča: 民主義) bola juhokórejská pravicová politická ideológia, ktorá sa vyznačovala najmä etnickým nacionalizmom a antikomunizmom, pričom niekedy býva vnímaná ako juhokórejská obdoba fašizmu. Jej hlavným predstaviteľom bol prvý prezident Kórejskej republiky I Sung-man, ktorý vládol v rokoch 19481960.

## Ideologické vymedzenie
Ilminizmus sa zakladal na princípe *ilmin* („jeden ľud“), ktorý bol prakticky kórejským ekvivalentom nemeckého nacistického konceptu *[[Herrenvolk]]* („panský ľud“). Ten do Kórey priniesol a rozpracoval filozof An Ho-sang, ktorý študoval na Univerzite v Jene počas vzostupu nacizmu (pozri nacistické Nemecko) a v I Sung-manovej vláde pôsobil ako minister školstva. Napriek tomu, že I Sung-man bol prezentovaný ako „oficiálny tvorca“ ilminizmu, pôvodcom ideológie bol práve zmieňovaný An Ho-sang.

Ilminizmus deklaroval úsilie o vykorenenie straníckej politiky z kórejského nacionalizmu a o národnú obrodu, zjednotenie národa pod jediným politickým princípom. Odmietal komunizmus aj liberálnu demokraciu. Možno ho zhrnúť do štyroch programových bodov:
* odstránenie diskriminácie medzi nobilitou a masami (*„musíme si osvojiť ideológiu, že Boh stvoril ľudí sebe rovných, na ktorej Spojené štáty zakladajú demokraciu“*),
* vyrovnanie nerovností medzi bohatými a chudobnými, a to prostredníctvom pozemkovej reformy,
* rovnosť pohlaví,
* odstránenie regionálnej diskriminácie medzi severnou a južnou časťou krajiny, hlavným mestom a provinciami.

## Politická prax
Ilminizmus sa stal základom kórejského nacionalistického hnutia reprezentovaného Národnou spoločnosťou a neskôr I Sung-manom založenou Liberálnou stranou, ktorá existovala v rokoch 19551970.

Napriek snahám o hlbšie teoretické rozpracovanie ostal *ilmin* nejasným konceptom, ktorý na jednu stranu podsúval víziu beztriednej spoločnosti, no na druhú stranu si zachovával štruktúry fašizoidného patriarchálneho, rodinného štátu, v ktorom prezident I Sung-man nahradil japonského cisára. Namiesto prekonania straníckej politiky ilminizmus len rozširoval, univerzalizoval stranícku politiku pravice na celý národ s cieľom vytvoriť jednotný národný antikomunistický front. Jeho vláda vykazovala čím ďalej, tým viac autoritársky charakter – zastrašovanie a potláčanie opozície (najmä komunistov), cenzúra, úplatky, mocenské manipulácie a dokonca aj atentáty. Po očividnej manipulácii prezidentských volieb v marci 1960 sa voči nemu zdvihla vlna odporu mestskej elity, najmä študentstva (Aprílová revolúcia), ktorá ho prinútila rezignovať.

## Pozri aj
* ču-čche

## Poznámky


## Referencie

Kategória:Politické ideológie
Kategória:Dejiny Kórejskej republiky
Kategória:Eponymické termíny
Slavomíra Mašurová

**Slavomíra Mašurová** (* 8. október 1970, Levice) je slovenská diplomatka, bývalá veľvyslankyňa Slovenska vo Fínsku a Estónsku.

## Životopis
Po štúdiu na Gymnáziu Levici v rokoch 19891994 študovala na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského a v rokoch 19941997 na Ústave medzinárodných vzťahov a aproximácie práva Právnickej fakulty Univerzity Komenského.

V roku 1998 pôsobila ako obchodná riaditeľka spoločnosti EPIGNOST Slovakia s.r.o. Od roku 1999 pracovala v Odbore komunitárneho práva a aproximácie Ministerstva hospodárstva SR, následne od roku 2001 v Odbore legislatívy a aproximácie Ministerstva hospodárstva.

## Diplomatické pôsobenie
Od roku 2003 pôsobila na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí. Najskôr v Odbore hlavného vyjednávača. V roku 2003 pôsobila aj na veĺvyslanectve Slovenska v Ríme. V rokoch 2003 až 2004 v Odbore koordinácie sektorálnych politík. Následne bola v období 2004 až 2008 3. tajomníčka na Stálom zastúpení SR pri EÚ v Bruseli. V rokoch 2008 až 2010 bola 2. tajomníčka Sekcie európskych záležitostí na MZVaEZ. V rokoch 2009 až 2010 bola radkyňou na Zastupiteľskom úrade v Berlíne. V rokoch 2010 až 2014 bola 1. tajomníčka a zástupkyňa veľvyslanca na veľvyslanectve v Londýne. Po návrate na ministerstvo pôsobila v rokoch 2015 až 2017 ako riaditeľka Odboru pre komunikáciu a prezentáciu Sekretariátu predsedníctva SR v Rade EÚ. V roku 2018 bola koordinátorkou Sekcie európskych záležitostí.

### Veľvyslankyňa vo Fínsku
Jej predchodca, Tibor Králik svoju misiu ukončil k 30. novembru 2018. Do funkcie bola vymenovaná 20. septembra 2018 vtedajším prezidentom Andrejom Kiskom.

21. feburára 2019 ju prijal prezident Fínska, Sauli Niinistö. Vo funkcii skončila v auguste 2023, kedy ju vo funkcii nahradil Dušan Krištofík.

## Referencie

Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Slovenska vo Fínsku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Estónsku
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Levíc
Nemocnica (rozlišovacia stránka)

**Nemocnica** môže byť:
* (spravidla lôžkový) zdravotnícky ústav na liečenie či ošetrovanie chorých, pozri nemocnica
*zastarano: izba, v ktorej sú chorí alebo ktorá je určená pre chorých (napr. nemocničná izba), pozri nemocničná izba
* slovenský seriál, pozri Nemocnica (seriál)

## Referencie
Pumpa (seriál)

***Pumpa*** bol televízny komediálny seriál vysielaný na Jednotke. Vysielal sa od 26. septembra 2020 do 18. decembra 2021. V roku 2021 sa začala vysielať tretia séria.

## Série

## Časti
### 1. séria

### 2. séria

### 3. séria

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Televízne seriály z roku 2020
Kategória:Slovenské televízne komediálne seriály
Kategória:Televízne seriály Slovenskej televízie
Kategória:Slovenské televízne seriály
Rozhľadňa Holedná

**Rozhľadňa Holedná** () je oceľová vyhliadková veža, ktorá bola v roku 2020 postavená na bezmennom vrchole na úbočí kopca Holedná, nad brnianskymi štvrťami Jundrov a Komín.

## Dejiny
Výstavba rozhľadne bola iniciovaná v rámci participatívneho rozpočtu. Pôvodný návrh rátal s dvadsaťmetrovou rozhľadňou z dreva, hrozilo však, že by stavbu čoskoro prerástli okolité stromy. Návrh spracovali architekti z ateliéru TJ Architekti. Stavba mala mesto stáť viac než 6,5 milióna korún.

Stavba rozhľadne bolo začatá vo februári 2020. Slávnostne bolo otvorená v decembri 2020. O rozhladňu sa bude starať mestská spoločnosť Lesy města Brna.

V marci 2021 rozhľadňa zvíťazili v ankete Rozhledna roku 2020 portálu kudyznudy.cz.

## Konštrukcia
Na rozhľadňu vedie 208 schodov a jej plošina sa nachádza vo výške 34 metrov nad terénom. Celková výška je 35,5 metra. Je najvyššia v Brne.

Rozhľadňa má pripomínať kmeň dubov rastúcich v okolí. Podľa architekta Tomáša Juráka: „Stejně jako se kmen dubu skládá z několika navzájem propojených vrstev, konstrukce rozhledny je též tvořena několika vrstvami. Tuhé nosné jádro rozhledny parafrázuje nosnou složku kmene stromu, tedy dřeva, a ‚sukénka‘ rozhledny tvořená z ocelových lan odpovídá rozbrázděné kůře kmenu, nazývající se borka.“

## Galéria

Súbor:Rozhl Hol3.jpg|Celkový pohľad
Súbor:Rozhledna-Holedna-stavba-rijen2020-1.jpg|Rozostavaná veža
Súbor:Rozhl Hol7.jpg|Pohľad smerom na centrum Brna
Súbor:Rozhl Hol6.jpg|Pohľad na Komín
Súbor:Rozhl Hol8.jpg|Pohľad na Bystrc


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

}}

Kategória:Brno-Jundrov
Holedná
Markos Aurélios Pappos

**Markos Aurélios Pappos** () bol starogrécky boxer.
 
M. Aurélios Pappos, syn Onésima z Myry a *Markos Aurélios Amfión*, rodák z Tlósu, boli podľa starogréckeho nápisu na podstavci (tento podstavec bol kedysi základňou ich sôch), objavenom v archeologickej lokalite starovekého lýkijského mesta Tlós, víťazmi na miestnych hrách *Megala Kroneia* v boxerskej súťaži (zúčastňovali sa ich aj renomovaní atléti gréckeho sveta). Nápis sa datuje do obdobia po edikte Constitutio Antoniniana, vydanom v roku 212 rímskym cisárom Caracallom.
 
Na nápise sa o Pappovi ďalej uvádza, že bol *pleistonikes, pythionikes, paradoxos a olympionikes.* Štatút pleistonika mal podľa nemeckého klasického filológa Reinholda Merkelbacha výnimku z občianskych povinností. Dostali ho športovci, ktorí súťažili vo všetkých troch vekových kategóriách a počas svojej kariéry dosiahli aspoň tri víťazstvá na hrách s posvätným vencom (na panhelénskych hrách), vrátane jedného v Ríme (víťazstvo na kapitolských hrách). *Paradoxos alebo paradoxonikés* *„nezvyčajný víťaz“* bol čestný titul športovca za dosiahnuté víťazstvá. Pythionikes bol víťaz pýtických hier a olympionikes víťaz olympijských hier.

Taliansky historik Luigi Moretti nezaradil Pappa do svojho zoznamu olympijských víťazov, pretože s určitosťou nevedel, či tu išlo o olympiádu usporiadanú v nejakom susednom meste alebo o olympiádu v élidskej Pise (*Pisa* alebo *Pisatis* bola oblasť v Elide, kde sa nachádzala Olympia). Niektoré náboženské sviatky toho istého názvu sa totiž oslavovali v rôznych častiach gréckeho sveta, napr. *Thesmoforia* sa usporiadavali prinajmenšom v 30 mestách po celom gréckom svete.
     
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku
 
Kategória:Starogrécki športovci