Tešín

right|thumb|Tešín
**Tešín** (, , ) je historické mesto v Poľsku v Sliezskom vojvodstve v okrese Powiat cieszyński, metropola Tešínskeho Sliezska. Žije tu približne 36 tisíc obyvateľov (2012).

Po prvej svetovej vojne bolo spolu s celým Tešínskom rozdelené medzi novovzniknuté štáty Česko-Slovensko a Poľsko, pričom obe krajiny si naň nárokovali. Česko-slovenská časť bola pomenovaná ako Český Těšín, hoci sa uvažovalo aj o názve „Československý Těšín“, zatiaľ čo poľská historická časť si ponechala pôvodné meno v poľskom znení Cieszyn.

## Polohopis
Tešín leží na rozhraní Podbeskydskej pahorkatiny a Sliezskej nížiny na rieke Olše, ktorá je prítokom Odry. Na druhej strane hranice, v Česku, leží mesto Český Těšín. Nachádza sa  východne od Ostravy,  severne od Žiliny a rovnako  juhozápadne od Katovíc. Mestom prechádzajú významné cestné komunikácie E 75 z Gdanska na Žilinu a E 462 z Brna do Krakova. Významné je aj železničné prepojenie trate od Bielska na českú trať z Bohumína do Čadce.

## História
### Založenie mesta
thumb|left|Románska rotunda sv. Mikuláša z 11. stor.
Tešín je jedným z najstarších miest Sliezska a podľa legendy ho založili v roku 810 bratia *Bolek, Lešek* a *Těšek*. Synovia kniežaťa Leška si vybrali miesto pri prameni, neskôr nazvaného *studňa Troch bratov*. V skutočnosti však základom mesta bolo hradisko na Zámockom vrchu, kde možno nájsť počiatky osídlenia v 6. – 5. storočí pred Kr. a slovanské hradisko Podobora v dnešnej Chotěbuzi, nazývanej tiež *Starý Tešín*. Po zničení Starého Tešína veľkomoravskými vojskami na konci 9. storočia vybudovali Slovania obranné hradisko na Zámockom vrchu. Od roku 990 bol Tešín súčasťou poľského štátu, jeho význam časom rástol a spolu so Starým Tešínom sa stalo administratívnym, náboženským a hospodárskym centrom veľkej časti Sliezska. V 11. storočí tu bola vybudovaná románska rotunda, ktorá sa dochovala dodnes a je jednou z najvýznamnejších architektonických pamiatok Sliezska i celého Poľska (jej vyobrazenie sa nachádza na reverze súčasnej bankovky v nominálnej hodnote 20 zlotých). V rovnakej dobe sa začalo rozvíjať podhradie Zámockého vrchu a tento rozvoj spôsobil, že na prelome 11. a 12. storočia Starý Tešín postupne zanikol.

Názov Tešín (v podobe *Tessin*) sa prvýkrát nachádza v bule pápeža Hadriána IV., datovanej k 23. aprílu 1155, kde je spomínaný ako sídlo kastelánie, aj keď podľa najnovších výskumov by sa mohol nachádzať už v dokumentoch spojených so vznikom Vroclavského biskupstva v roku 1000. V priebehu 12. storočia bol Tešín jedným z najdôležitejších miest Opolsko-ratiborského kniežatstva. V roku 1220 boli mestu udelené mestské práva lvoveckého typu. V roku 1339 sa mesto spolu s celým Tešínskom stal súčasťou Krajín českej koruny a takto neskôr aj súčasťou Rakúska, a potom Rakúsko-Uhorska.

### Obdobie Piastovcov
thumb|left|Piastovská veža
thumb|vľavo|Tešín okolo r. 1640
Po rozdelení Opolsko-ratiborského kniežatstva v roku 1282 a následnom rozdelení Ratiborského kniežatstva v roku 1290 sa Tešín stal hlavným mestom Tešínsko-osvienčimského kniežatstva, ktorého prvým kniežaťom sa stal Mešek, zakladateľ rodovej línie tešínskych Piastovcov. Ako hlavné mesto Tešín ďalej získaval na význame a rozvíjal sa. Najväčší rozvoj mesto zaznamenalo v období vlády kniežaťa Přemysla I., ktorý v roku 1374 udelil Tešínu nové mestské práva Vroclavského typu a na mieste dreveného kostola nechal vystavať murovaný kostol. V tej dobe bola tiež zriadená funkcia starostu mesta (prvý známy starosta bol *Mikołaj Giseler*) a založená mestská rada; radnica bola postavená na vytvorenom námestí, dnešnom *Starom Targu*. Pravdepodobne už v tomto období fungovala mestská nemocnica. Vtedajší Tešín bol jedným z najvýznamnejších a najväčších miest Sliezska.

Ďalší prudký rozvoj mesto prežilo za vlády kniežaťa Kazimíra II., ktorý v roku 1496 presunul námestie na súčasné miesto, obohnal mesto hradbami a založil tu krajinský súd. V 17. storočí bola značná časť mesta zničená počas tridsaťročnej vojny, dôsledkom čoho nastal ekonomický aj demografický úpadok celého Tešínskeho kniežatstva. Po vymretí dynastie tešínskych Piastovcov v roku 1653 prešlo kniežatstvo na českého kráľa a pripadlo Habsburgovcom, čo viedlo k hospodárskej a politickej stagnácii až do konca 17. storočia.

### Obdobie Habsburgovcov
thumb|Divadlo z roku 1910
Ukončenie obdobia protireformácie umožnilo vybudovať v Tešíne v rokoch 1709 – 1750 veľký kostol evanjelickej cirkvi augsburského vyznania, ktorý je dnes najväčšou luteránskou svätyňou v Poľsku. Pozícia mesta sa upevnila po sliezskych vojnách v polovici 18. storočia, na konci ktorých zostal Tešín ako jedno z mála sliezskych miest súčasťou Rakúska. V rokoch 1768 – 1771 sa stal Tešín hlavným centrom Barskej konfederácie. V roku 1779 tu bol podpísaný tešínsky mier medzi Rakúskom a Pruskom ukončujúci vojnu o bavorské dedičstvo. Tešínský mier mesto na krátku dobu preslávil po celej Európe a k jeho podpísaniu došlo v záhradách pred palácom Larisch v dnešnom parku Mieru.
Rozvoj mesta v tomto období poznamenala séria pohrôm, okrem iného aj zemetrasenie. Najvážnejší však bol požiar v roku 1789, ktorý zničil takmer celé mesto a jeho obnova trvala celé desaťročie.

Prelom 18. a 19. storočia sa niesol v znamení kultúrneho rozvoja Tešína. V roku 1802 tu jezuitský kňaz Leopold Szersznik založil múzeum (dnes *Múzeum Śląska Cieszyńskiego*), v súčasnosti považované za najstaršie verejné múzeum v poľských krajinách. V roku 1805 vzhľadom na ohrozenie Viedne napoleonským vojskom bol do Tešína prenesený cisársky dvor a vláda rakúskej monarchie, čím sa Tešín stal na určitý čas hlavným mestom mocnárstva. V roku 1839 bol zbúraný Piastovský zámok a na Zámockom vrchu bol na príkaz kniežaťa Karla Habsburského vybudovaný klasicistický palác s rozľahlým parkom (v tejto podobe sa Zámocký vrch dochoval dodnes). V roku 1836 znovu požiar zničil stred mesta, vrátane budovy radnice, ktorá bola znovu vybudovaná v roku 1846 a dochovala sa do súčasnosti. V roku 1846 bol založený dodnes fungujúci kniežací pivovar na úpätí Zámockého vrchu. Počas revolúcie v roku 1848 sa mesto stalo dôležitým centrom poľskej inteligencie. V roku 1848 tu začali vychádzať prvé poľské noviny.

V roku 1869 bola do Tešína dovedená železnica a v okolí stanice vybudovanej na západnom brehu Olše (teda v dnešnej českej časti) začala vznikať priemyselná štvrť. Rozvoj priemyslu v meste však neprebiehal tak rýchlo ako v neďalekom Bielsku, čo viedlo k postupnému poklesu hospodárskeho významu Tešína v regióne. Naďalej však zostával dôležitým administratívnym a kultúrnym centrom.

V roku 1911 bola v meste zavedená električková linka, spájajúca nádražie s centrom mesta. Počas 1. svetovej vojny sa tu zdržiavalo početné rakúske vojsko, po určitú dobu bol Tešín dokonca sídlom generálneho štábu armády. Z Tešína tiež pochádzalo mnoho poľských legionárov. V rokoch 1880 – 1910 bol Těšín okresným mestom pre obce na Frýdecku.

### Po prvej svetovej vojne
Na počiatku 20. storočia uvádzala nadpolovičná väčšina obyvateľov Tešína ako svoj materinský jazyk (*Umgangssprache*) nemčinu. Po ukončení prvej svetovej vojny a zániku Rakúsko-Uhorska sa Tešín spolu s celým Tešínskom stal predmetom česko-slovensko-poľského hraničného sporu. Tento spor v januári 1919 vyústil dokonca do tzv. Sedemdňovej vojny medzi Česko-Slovenskom a Poľskom. Spor bol vyriešený až rozhodnutím na parížskej Rade vyslancov 28. júla 1920, keď bolo rozhodnuté o rozdelení Tešínska medzi Česko-Slovensko a Poľsko. Mesto Tešín bolo rozdelené v toku rieky Olše, čím historická časť pripadla Poľsku (teraz Cieszyn) a priemyselná časť s vlakovou stanicou sa stala súčasťou Česko-Slovenska (teraz Český Těšín). Ani Česko-Slovensko, ani Poľsko neboli s týmto rozdelením spokojné, no Česko-Slovensko sa na rozdiel od Poľska s rozdelením zmierilo. Poliaci požadovali pripojenie celého Tešínska k Poľsku.

V rokoch 1938 – 1945 boli Cieszyn a Český Těšín opäť spojené v jedno mesto. Stalo sa tak v dôsledku obsadenia česko-slovenskej časti Tešínska poľskou armádou v októbri 1938 a, po porážke Poľska Nemeckom v septembri 1939, pripojením územia k Tretej ríši.

Po skončení druhej svetovej vojny sa hranice vrátili do predmníchovskej podoby a mesto bolo znovu rozdelené podľa rieky Olše. Poľsko sa vzdalo svojich územných požiadaviek na celé Tešínsko v roku 1958.

## Partnerské mestá
*  Český Těšín, Česko
*  Genk, Belgicko
*  Luzern, Švajčiarsko
*  Puck, Poľsko
*  Rožňava, Slovensko
*  Teuva, Fínsko

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Mestá v Sliezskom vojvodstve
Kategória:Sliezsko
Kategória:Powiat cieszyński