Napájacia koľajnica

thumb|Napájacia koľajnica (vľavo) s nadol otvoreným ochranným krytom; nižšie je umiestnená jedna z koľajníc, po ktorej jazdí vlak. Systém má spodný odber.

**Napájacia koľajnica** alebo **prívodná koľajnica** alebo **tretia koľajnica** je vodivá konštrukcia pozdĺž železničnej trate slúžiaca na napájanie hnacieho vozidla elektrickou energiou. Je alternatívou trolejového vedenia.

## Konštrukcia a umiestnenie
[thumb|Systém s vrchným odberom používaný v [londýnske metro|londýnskom metre]]

Má podobu koľajnice izolovane upevnenej vedľa nosných koľajníc (menej často medzi nimi) v malej výške nad traťou. Na miestach, kde môže dôjsť ku kontaktu s ľuďmi alebo zvieratami, môže byť umiestnená pod uzemneným krytom.

Podľa polohy zberača voči koľajnici rozlišujeme systémy: 
* so spodným odberom – pražské metro, viedenské metro,
* s vrchným odberom – juhovýchodné Anglicko, londýnske metro,
* s bočným odberom – S-Bahn v Hamburgu a v Berlíne (na niektorých úsekoch).

## História
Sústavy s napájacou koľajnicou sú historicky najstarším spôsobom napájania rušňov. Napájaciu koľajnicu používal Siemensov vláčik na Berlínskej živnostenskej výstave v roku 1879, i prvá elektrifikovaná hlavná trať Baltimore and Ohio Railroad.

V počiatkoch elektrickej trakcie sa experimentovalo i s napájaním prostredníctvom traťových koľajníc, napríklad Volkova elektrická železnica v Brightone otvorená v roku 1883. Tieto systémy však boli konštrukčne náročné – vyžadovali izoláciu jednej z koľajníc od podvalov a kolies od zvyšku podvozku a vozidla. Dnes sa používajú najmä na modelových železniciach a niektorých zábavných atrakciách.

Najstaršie systémy s treťou koľajnicou používali vrchný odber prúdu (napr. londýnske metro. Neskôr sa začal používať spodný odber, pretože je bezpečnejší (možnosť inštalácie krytu) a odolnejší proti snehu a mrznúcemu dažďu.

## Výhody a nevýhody
V porovnaní s trolejovým vedením má napájacia koľajnica tieto výhody:
* **nižšie stavebné náklady**, keďže nie sú nutné stĺpy, závesy, laná, závažia a kladkostroje, ktoré nesú a napínajú trolejové vedenie
* **menšie opotrebovanie** – napájacia koľajnica má väčší prierez než trolej, čo predlžuje interval výmeny z dôvodu prostého úbytku materiálu
* **vyššia odolnosť** najmä voči poveternostným vplyvom (víchrica, námraza, mrznúci dážď) a sprievodným javom (padajúce vetvy) je daná robustnejšou konštrukciou a umiestnením blízko zemi.
* **vzhľad** – trolejové vedenie je v krajine oveľa zreteľnejšie ako trať s nízko umiestnenou napájacou koľajnicou.

Medzi nevýhody patrí najmä:
* **bezpečnosť** – v prípade kontaktu s koľajnicou môže dôjsť k zraneniu alebo usmrteniu človeka či zvieraťa. To limituje použiteľné napätie na 1,5 kV. Z toho vyplývajú nasledujúce dve nevýhody.
* **Nutnosť budovať zábrany** (kryt, oplotenie tratí...) zvyšuje náklady na stavbu.
* Použitie relatívne nízkeho napätia vyžaduje vysoké hodnoty pretekajúceho elektrického prúdu, ktoré znamenajú **vyššie prenosové straty** v porovnaní s vysokonapäťovým trolejovým vedením
* Na miestach výhybiek dochádza k prerušeniu napájania, čo môže viesť k **uviaznutiu vlaku**. Dochádza tu tiež k vzniku elektrického oblúku.
* Kvôli zníženiu opotrebovania pri početných nábehoch zberača na koľajnicu v miestach prerušenia je maximálna rýchlosť obmedzená na 80–100 km/h.

Systémy s vrchným odberom sú náchylnejšie na vplyv poveternostných podmienok, najmä snehu a námrazy, ktoré môžu viesť k narušeniu funkcie.

## Iné projekty

Kategória:Železničné technológie