Bielorusko

**Bielorusko** (, ), dlhý tvar názvu **Bieloruská republika** (, ), je vnútrozemský štát vo východnej Európe. Bielorusko hraničí s piatimi štátmi – na juhu s Ukrajinou (), na západe s Poľskom (), na severozápade s Litvou () na severe s Lotyšskom () a na severe a východe s Ruskom ().

## Dejiny

Obdobia dejín Bieloruskej republiky:

* Osídľovanie Bieloruska (7. storočie – 6. storočie pr. Kr.)
* Obdobie stredoveku (tzv. Litovské obdobie) (1240 – 1569)
* Poľské obdobie (1569 – 1795)
* Bielorusko ako súčasť Ruského impéria (tzv. Ruské obdobie) (1795 – 1917)
* Bieloruská ľudová republika (25. marec 1918 – 27. február 1919)
* Litovsko-Bieloruská sovietska socialistická republika (1919 – 1920)
* Bieloruská sovietska socialistická republika (tzv. Sovietske obdobie) (1922 – 1991)
* Nezávislé Bielorusko (1991 – súčasnosť)

## Geografia
### Povrch
Reliéf Bieloruska je málo členitý, prevažuje relatívne rovinatý terén. Najvyšším bodom je Dziaržynskaja hara (po bielorusky: *Гара Дзяржынская*) vysoká . Krajina je súčasťou Východoeurópskej nížiny. Typickým krajinotvorným prvkom sú početné jazerá (okolo 11 000), ktorých plocha zväčša nepresahuje . Lesy pokrývajú asi 34 % krajiny, panenský prales sa zachoval v Bielovežskom národnom parku (po bielorusky: *Белавеская пушча*, po poľsky: *Puszcza Białowieska*) v poľsko-bieloruskom pohraničí (na zozname svetového dedičstva UNESCO).

### Podnebie
Bielorusko patrí do mierneho podnebného pásma na rozhraní kontinentálnych a oceánskych zón. Oceánske prúdenie je spôsobené blízkym Baltským morom a Atlantickým oceánom. Krajina má teplé letá a chladné zimy s relatívne malým počtom zrážok (546 – ). Priemerná letná teplota neprekračuje 17,5&nbsp;°C (júl) a zimná -7&nbsp;°C (január).

### Vodstvo
Bieloruské územie sa nachádza na rozvodí medzi Baltským a Čiernym morom. Krajinou pretekajú štyri významné vodné toky – Pripiať a Dneper (na  tvorí bielorusko-ukrajinskú hranicu), Berezina a Sož, ktoré tečú do Čierneho mora a rieky na severozápade – Neman, Západná Dvina (Daugava), kým Vilija a Západný Bug tečú do Baltského mora.

## Politické pomery
[thumb|right|Prezident [Alexandr Lukašenko a ruský prezident Vladimir Putin, 2015]]
Bielorusko je republika s prezidentským systémom vlády. Dvojkomorový parlament – Národné zhromaždenie (po bielorusky: *Нацыянальны сход*) – pozostáva zo 110 člennej Snemovne reprezentantov (po bielorusky: *Палата прадстаўнікоў*) a z Rady republiky (po bielorusky: *Савет Рэспублікі*), ktorá má 64 členov. Poslanci dolnej komory sú volení vo všeobecných voľbách v jednomandátových obvodoch, z členov hornej komory sa 56 volí nepriamo a 8 menuje hlava štátu.

V dolnej komore parlamentu v súčasnosti tvoria väčšinu nestraníci (98 kresiel), okrem toho je tu zastúpená Komunistická strana (8 kresiel), Agrárna strana (3 kreslá) a Liberálnodemokratická strana (1 kreslo). Opozičné strany ako Bieloruský ľudový front a Zjednotená občianska strana Bieloruska nezískali v ostatných voľbách ani jediného poslanca.

V istých aspektoch sa javí súčasné Bielorusko ako zmenšenina voľakedajšieho Sovietskeho zväzu.
* Naďalej sa pestuje kult komunistických vodcov Lenina, Dzeržinského a iných.
* Oficiálna politická scéna a médiá sú pozoruhodne jednotné.
* Volebné výsledky sú nezvyčajne presvedčivé.
* Štát štedro dotuje sociálny systém.

Od roku 1994 prezidentský úrad zastáva Alexander Lukašenko (po bielorusky *Алякса́ндар Рыго́равіч Лукашэ́нка*, známejší je však ruský variant jeho mena). Vo funkcii ho potvrdili ostatné voľby v roku 2015.

Viaceré medzinárodné organizácie, vrátane OBSE, dlhodobo kritizujú politické pomery a označujú tunajšie voľby za neslobodné, vzhľadom na atmosféru v médiách, ktoré významne podporujú súčasnú vládnucu garnitúru. Rada Európy vylúčila Bielorusko ešte v roku 1997, keď sa pri referende a voľbách porušovali princípy demokracie. Kritika sprevádzala aj prezidentské voľby v rokoch 2006, 2010,2015 a 2020 v ktorých získal súčasný prezident Lukašenko viac ako 80 % hlasov. Z jeho súperov bol v roku 2006 najúspešnejší Alexander Milinkevič (6 %). V posledných dvoch voľbách sa opozícia nedokázala dohodnúť na spoločnom kandidátovi. V roku 2015 z troch vyzývateľov Lukašenka, ktorý podľa oficiálnych výsledkov získal 83,47 % hlasov, jediným opozičným demokratickým kandidátom bola Taciana Karatkievič, ktorá získala len 4,44 %. 6,32 % voličov hlasovali proti všetkým kandidátom.

### Mestá

* Minsk
* Homeľ
* Mahiľov
* Vicebsk
* Hrodna
* Brest
* Polack

### Administratívne rozdelenie
Bielorusko sa v súčasnosti delí na šesť oblastí a hlavné mesto Minsk, ktoré má osobitné postavenie a je zároveň centrom Minskej oblasti (Мінская вобласць) a Minského rajónu

## Ekonomika

## Obyvateľstvo

Počet obyvateľov Bieloruska k 1. októbru 2019 dosiahol 9 413 446 ľudí. V posledných rokoch sa stabilizoval tesne pod 9,5 miliónmi. Prirodzený úbytok, ktorý trápil krajinu od roku 1993 sa značne zmiernil a pre výrazné znižovanie počtu zomrelých a mierne zvyšovanie pôrodnosti dosiahol v roku 2015 len 621 ľudí. Je predpoklad, že Bielorusko dosiahne v roku 2016 prirodzený prírastok, ktorý by ale nemal dlho vydržať, keďže sa postupne do plodného veku dostávajú menej početné ročníky narodené v 90. rokoch.

### Národnostné zloženie

### Vierovyznanie

Podľa sčítania ľudu z novembra 2011 sa 58,9% všetkých Bielorusov hlásilo k nejakému náboženstvu; z toho pravoslávie tvoria (bieloruský exarchát Ruskej pravoslávnej cirkvi) asi 82%. Rímsky katolicizmus sa praktizuje väčšinou v západných oblastiach a existujú tiež rôzne odvetvia protestantizmu. Menšiny tiež praktizujú grécky katolicizmus, judaizmus, islam (najmä. Lipkovia) a novopohanstvo. Celkovo je 48,3% populácie pravoslávnych kresťanov, 41,1% je bez vyznania, 7,1% katolíkov a 3,3% nasledujú iné náboženstvá.

## Osobitá poznámka

Dňa 22. decembra 2008 Bielorusko uznalo nezávislosť Južného Osetska a Abcházska. Stalo sa tak v Minsku na rokovaní prezidenta Alexandra Lukašenka a jeho ruského partnera Dmitrija Medvedeva o znížení ceny dodávky ruskej ropy do krajiny. Po Nikarague je tak Bielorusko druhou krajinou sveta a prvou krajinou Európy vôbec, ktorá nezávislosť týchto dvoch republík v sústave Gruzínska uznala.

## Bieloruská pozemná armáda

## Zdroj
Matejko, Ľ.: Poznámky k predmetu Východná Európa – krajiny a ľudia, Bratislava, 2007. Dostupné online

## Iné projekty


Kategória:Členovia SNŠ
Kategória:Členovia OSN
Kategória:Štáty v Európe