Rue du Ranelagh

**Rue du Ranelagh** je ulica 16. obvodu Paríža.

## Poloha a prístup
Je 1 135 metrov dlhá, začína na avenue du Président-Kennedy a končí na boulevard de Beauséjour.

Rue du Ranelagh je obsluhovaná neďalekou linkou RER C na stanici Avenue du Président-Kennedy a linkou 9 na stanici *[[Ranelagh (stanica metra v Paríži)|Ranelagh]]*.

## Pôvod mena
Tento názov nesie preto, lebo končí v blízkosti záhrady Ranelagh (projekt realizovaný v roku 1877 postupným predlžovaním cesty, ktorá spočiatku do Ranelagh neviedla). Netreba si ju mýliť s Avenue du Ranelagh, ktorá sa nachádza v rovnomennej záhrade.

Samotná záhrada je pomenovaná po lordovi Ranelaghovi (16411712), írskom politikovi a diplomatovi.

## Dejiny
vľavo|náhľad| Rozdelenie parku Boulainvilliers.
Ulica sa nachádza v panstve Boulainvilliers, ktoré v roku 1825 predal jej posledný majiteľ M. Cabal, notár spoločnosti Roëhn, ktorá zbúrala hrad a rozparcelovala pozemky parku, aby vznikla nová štvrť Boulainvilliers.

Prvá časť ulice bola otvorená pod súčasným názvom v roku 1825 medzi Quai de Passy a Rue de Boulainvilliers.

Prvýkrát bola rozšírená v roku 1838 do chemin de la Briquetterie na okraji vtedy vytvorenej hameau de Boulainvilliers, potom v roku 1854 do Rue de la Glacière, pohlcujúcej Sentier des Chenilles, dekrétom z 29. mája 1867 medzi rue de la Glacière a avenue Mozart pohlcujúca Sentier du Calvaire, napokon dekrétom zo 14. júla 1877 medzi avenue Mozart a boulevard de Beauséjour.

## Pozoruhodné budovy a pamätné miesta
* Medzi avenue du Président-Kennedy a rue Raynouard: Maison de la RadioNa tomto mieste sa na začiatku 20. storočia nachádzala plynáreň, ktorú Guillaume Apollinaire pripomína v Le Flâneur des deux rives (1918).
* č. 3: na tomto mieste (na mieste Maison de la Radio) bol kedysi dom, kde v roku 1867 zomrela herečka Mademoiselle George
* č. 6: Avenue du Président Kennedy, stanica RER
* č. 16: žil tu odbojár Georges Loinger
* č. 44: v roku 1910 tu býval spisovateľ Henry Bordeaux
* č. 45 a 63: hameau de Boulainvilliers na rohu s rue de Boulainvilliers. V roku 1899 sa tam narodila tenistka Suzanne Lenglenová.
* č. 47: žil tu polemik Laurent Tailhade
* č. 51: na piatom poschodí tu býval spisovateľ Élémir Bourges
* č. 52: v roku 1905 tu postavil architekt Hector Guimard hôtel Nozal, zničený v roku 1957
* č. 71: lycée Molière, otvorené v 1888
* č. 82: v 1910 tu býval sposivateľ Georges Lecomte
* č. 84: budova, ktorú postavil architekt Pierre Humbert pre svoju rodinu. Od 2. januára 1929 do roku 1935 tu žil a zomrel skladateľ Paul Dukas. Pamätná tabuľa, ktorá sa tu nachádza mu vzdáva hold. Predtým býval neďaleko, rue Singer.
* č. 85: huslista a dirigent Gaston Poulet tu žil v rokoch 1948 až 1974, čo naznačuje tabuľa na fasáde.
* č. 86: avenue Vion-Whitcomb, súkromná cesta
* č. 90: hôtel particulier postavená architektom Louisom Salvanom v roku 1883. V 2009 patril senátorovi a bývalému prezidentovi Francúzskej Polynézie Gastonovi Flossemu.
* č. 92: stavba z roku 1904. Súkromné ​​sídlo politika a diplomata Andrého Françoisa-Ponceta (18871978). V roku 1988 sa tu nachádzal sekretariát Fondation de l’Ordre de Malte pour la recherche et la sauvegarde de son patrimoine.
* č. 94: hôtel particulier v neogotickom šlohu a slohu Neo-Louis XIII postavený v roku 1885 architektom Augustom Duvertom pre grófa Amédéeho de Caix de Saint-Aymour; súčasné Veľvyslanectvo Surinamu vo Francúzsku.
* č. 96: hôtel particulier postavený v 1886 architektom A. de Chièvres
* č. 9698: budova postavená v roku 1890 architektom F. Pelissier, súčasná International School of Paris
* č. 101: vstup na súkromnú cestu avenue des Chalets
* č. 106: budpva z 1929. Na tejto adrese bývala komunistická politička, členka Francúzskej komunistickej strany, Alice Brissetová (18941974), povolaním farbiarka, so svojím spoločníkom Georgesom Josephom.
* č. 111: miesto posledného odpočinku spisovateľa a politika Alaina Peyrefitteho (19251999), ktorý na tejto adrese žil od roku 1972 až do svojej smrti, ako to naznačuje pamätná tabuľa na fasáde.
* č. 117: vstup na square du Ranelagh, súkromná cesta
* č. 125: v 10. rokoch 20. storočia sa na tejto adrese nachádzalo ústredie Ligue française d’éducation morale. V súčasnosti sa tu nachádza Veľvyslanectvo Slovenskej republiky vo Francúzsku.
* č. 127: villa Seymiers, súkromná cesta. Reliéf nad vstupnou bránou. Architekt: J. Brevet.
* č. 141 (a 61, boulevard de Beauséjour): budova na rohu ulice z rokov 19001901 s ornamentálnymi motívmi evokujúcimi stredovek a renesanciu s podpisom architekta Émila Bainiera.
* Na konci ulice na križovatke s boulevard de Beauséjour: prístup k Petite Ceinture du 16e.

Súbor:Gare_de_l'avenue_du_Président-Kennedy,_Paris_16e_1.jpg|alt=No 6 : gare de l'avenue du Président-Kennedy.| č. 6 : Stanica Avenue du Président-Kennedy
Súbor:Plaque_Paul_Dukas,_84_rue_du_Ranelagh,_Paris_16e.jpg|alt=No 84 : plaque en hommage à Paul Dukas.| č. 84 : plaketa na počesť Pavla Dukasa
Súbor:Plaque_Gaston_Poulet,_85_bis_rue_du_Ranelagh,_Paris_16.jpg|alt=No 85 : plaque en hommage à Gaston Poulet.| č. 85a : plaketa na počesť Gastona Pouleta
Súbor:90_rue_du_Ranelagh_Paris.jpg|alt=No 90.| č. 90
Súbor:Paris_rue_du_ranelagh_no92.jpg|alt=No 92.| č. 92
Súbor:94_rue_du_Ranelagh_Paris.jpg|alt=No 94.| č. 94
Súbor:96_rue_du_Ranelagh_Paris.jpg|alt=No 96.| č. 96
Súbor:International_School_of_Paris,_96_bis-98_rue_du_Ranelagh,_Paris_16e_6.jpg|alt=No 96 bis.| č. 96
Súbor:International_School_of_Paris,_96_bis-98_rue_du_Ranelagh,_Paris_16e_5.jpg|alt=No 98.| č. 98
Súbor:Paris16_maisonAlainPeyrefitte.jpg|alt=No 111 : dernière demeure d’Alain Peyrefitte.| č. 111 : miesto posledného odpočinku Alaina Peyrefitta
Súbor:Villa_Seymiers,_127_rue_du_Ranelagh,_Paris_16e_5-2.jpg|alt=No 127.| č. 127
Súbor:Paris16_rue_du_Ranelagh.jpg|alt=No 143 : plaque particulière.| č. 143 : špeciálna plaketa.


## Referencie

## Zdroj

Ranelagh