open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tibor Králik

**Tibor Králik** môže byť:

* slovenský športovec a obchodník (1914 – 1998), pozri Tibor Králik (športovec)
* slovenský generál, pozri Tibor Králik (generál)
* slovenský diplomat (1963 – ), pozri Tibor Králik (diplomat)

Králik, Tibor
Druhá londýnska námorná zmluva

**Druhá londýnska námorná zmluva** (ang. *Second London Naval Treaty*) alebo **Londýnska zmluva z roku 1936** je medzinárodnou zmluvou, ktorá bola podpísaná 25. marca 1936. Bola podpísaná na základe *Druhej londýnskej konferencie o odzbrojení*, ktorá sa konala v Londýne v Spojenom kráľovstve od 9. decembra 1935.

Zmluvu podpísalo Spojené kráľovstvo (a jej domíniá), Francúzsko a Spojené štáty americké. Japonsko, ktoré podpísalo prvú londýnsku námornú zmluvu, z konferencie odstúpilo 15. januára, teda zmluvu nepodpísalo. Taliansko taktiež odmietlo podpísať zmluvu, najmä kvôli sporu v druhej taliansko-etiópska vojne, vďaka ktorej bolo prenalsedované Ligou národov. 

## Obsah zmluvy
Zámerom konferencie bolo obmedziť rast námorných zbraní až do roku 1942. 

Japonsko bolo v tej dobe významnou námornou mocnoťou, tým pádom jej absencia, nepodpísanie zmluvy Spojenému kráľovtsvu, Francúzsku a Spojeným štátom americkým zťažilo rokovanie o vrcholnom počte vlastnenia vojnových lodí. 

## Koniec platnosti
Platnosť *Druhej londýnskej námornej zmluvy* sa *[[de facto]]* skončila začiatkom druhej svetovej vojny, teda 1. septembra 1939, tri roky pred vypršaním platnosti.

## Referencie

## Literatúra
* Stephen. E. Pelz: *Race to Pearl Harbor: The Failure of the Second London Naval Conference and the Onset of World War II.*

## Pozri aj
* Londýnska námorná zmluva
* Washingtonská zmluva

Kategória:Medzinárodné zmluvy
Brizolit

[thumb|Brizolitová omietka na tzv. [šumperáku]]
**Brizolit** je druh jednovrstvovej vápenatej omietky, ktorá sa nanáša na zdrsnený podklad z jadrovej omietky. Používa sa najmä na vonkajšie fasády budov. Možno sa stretnúť aj s názvom *minerálna škrabaná omietka*, ale ten sa používa pri moderných stavebných hmotách a rozhodne nejde o brizolit. Typický povrch je rovný, hrubý, s malými priehlbinami s veľkosťou cca 0,5×0,5 cm a s drobnými lesklými plôškami sľudy. Na brizolit sa nenanáša žiadna ďalšia vrstva.

Pôvodný brizolit v Česku začala vyrábať v roku 1912 kaolínka a porcelánka v Hornej Bříze v Plzenskom kraji. Z názvu tejto obce pochádza aj názov brizolit (v češtine ľudovo aj „břízolit“). 

Zmes sa už dnes vyrába priemyselne a dodáva už ako hotová vrecovaná. Obsahuje kopaný piesok s frakciou 0 až 6 mm, na hrubo drvenú sľudu, hydrát vápenatý a obyčajný alebo biely cement. Nanáša sa ručne, a to nahadzovaním a utiahnutím hladidlom v jednej vrstve od hora, čerstvé do čerstvého a následným škrabaním (na druhý deň). V súčasnosti sa nepoužíva, pre svoju prácnosť, nároky na počet zohraných pracovníkov (pri nahadzovaní 2 pracovníci na každom poschodí lešenia, 2 doprava materiálu a obsluha vrátku/výťahu, 2 miešanie a 1 premiešavanie karbu) a zlú opraviteľnosť. Dobre realizovaná omietka má dlhú trvanlivosť. Druhý variant je striekaný brizolit. Nanáša sa dvomi spôsobmi:
*a) namáčaním trsteného zväzku (vlastná výroba) do zmesi a následnými údermi o krátku drevenú tyč proti fasáde
*b) ručným mlynčekom, ktorý má vnútri gumové hroty alebo oceľové planžety. Zmes sa používa o dosť redšia ako pri nahadzovaní. Vzhľadom na to, že sa povrch ďalej neupravuje, nedochádza k obnaženiu obsiahnutej sľudy a lesklým odrazom.

V Česko-Slovensku bol brizolit populárny najmä v období prvej republiky a následne aj v 70. a 80. rokoch. Vtedy sa dostal okrem novostavieb aj na mnohé staršie budovy, za obdobia prvej republiky počas tzv. purizácie alebo modernizácie budov, ktoré dovtedy boli štukované a bohato zdobené, ale ich stav už nezodpovedal dobovému vkusu, poničil ich zub času alebo ľahostajnosť majiteľov. Tradičná farebnosť brizolitu zodpovedá farebnosti spojiva a plniva, väčšinou sú teda pieskové, šedé alebo biele odtiene so sľudou. Brizolit možno prifarbiť napríklad farbou Fronton (stále sa vyrába) a podľa želania investora zvýrazniť niektoré architektonické prvky. Zvyčajne špalety, šambrány alebo sokle.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Československá kutilská poradna: Jak se dělá břízolit (po česky)
* https://plzensky.denik.cz/zpravy_region/diky-kaolinu-a-keramice-je-zna-cely-svet20111020.html (po česky)

## Zdroj

Kategória:Stavebníctvo
Sokel

**Sokel** (nárečovo: *cokel*; z nem. *Sockel* alebo staršie *Zocke(n)* = sokel) môže byť:
*murovaný alebo kamenný (tvarovaný alebo rovný) podstavec sochy, pomníka, náhrobníka, piliera a pod., resp. spodná časť klasického podstavca, synonymá: podnož, pätka, postament, pozri sokel (podstavec)
*najspodnejšia časť steny budovy (resp. fasády), stĺpa, časti budovy alebo múra, ktorá sprostredkúva prechod na spodný terén, je spravidla zhotovená z odolnejšieho materiálu než zvyšok stavby, často (mierne alebo výrazne) vyčnieva von a často má architektonické stvárnenie, synonymá: podnož, pätka, postament, podmúrok, fasádna podmurovka, pozri sokel (fasáda)
*a) nízky ochranný pás na stene pri dlážke (pri podlahe) alebo dolná (vyčnievajúca) časť steny (spravidla z obkladačiek); b) spodná farebne odlíšená časť steny miestnosti, najmä v kuchyni a podobne, pozri sokel (vnútorná stena)
*spodná časť nábytku (napr. skrine), synonymá: podnož, pätka, pozri podnož (nábytok)

## Zdroje

* 
* 
*
* 
*
* 
* 
*
* 
* 
*
*Sockel. In: Lueger Lexikon der gesamten Technik http://www.zeno.org/Lueger-1904/A/Sockel
Liturgický spevník

**Liturgický spevník** je v Rímskokatolíckej cirkvi znotovaný spevník. Obsahuje spevy, ktoré sa používajú pri liturgii. Liturgický spevník je v podstate trojdielny, zhotovovaný vo formáte "na ležato" (anglicky landscape). Pri omši ho využívajú najmä organisti, kantori a speváci.

## Delenie Liturgického spevníka

### Liturgicky spevník I.
Obsahuje znotované spevy tzv. ordinárií (N - ordinárium), čiže stálych častí svätej omše. Delený je podľa liturgického obdobia, jazyka (okrem slovenčiny aj latinské spevy), alebo jednotlivých časti omše. 

Ordinária sú delené na:

* Kyrie - Pane zmiluj sa
* Gloria - Sláva Bohu na výsostiach
* Credo - Verím v Boha
* Sanctus - Svätý, svätý, svätý
* Pater noster - Otče náš
* Agnus Dei - Baránok boží

Okrem ordinárií sa v spevníku nachádzajú aj rozličné doplnkové notové podklady, napr. žalmové nápevy (tzv. tónus), ako aj omšový poriadok v latinčine, i slovenčine (dialógy kňaza a veriacich). 

### Liturgický spevník II
Liturgický spevník II obsahuje v prvej časti responzóriové žalmy na nedele, slávnosti a niektoré sviatky celého liturgického roka A, B, aj C. Tieto sú radené podľa postupnosti sviatkov liturgického roka (začína žalmom na 1. adventnú nedeľu), zároveň sú popretkávané aj sekvenciami na tie omše, v ktorých je sekvencia predpísaná, alebo dobrovoľná. V druhej časti spevníka sú verše pred Evanjeliom, celkom 16 rozličných nápevov a 4 nápevy na pôstné obdobie.

### Liturgický spevník II/b
Liturgický spevník II/b obsahuje zhudobnené responzóriové žalmy, ktoré sú predpísané na obdobie adventu a Vianoc. 

### Liturgický spevník II/c
Liturgický spevník II/c obsahuje zhudobnené responzóriové žalmy, ktoré sú predpísané na obdobie pôstu a veľkej noci. 

**Pozn.:** žalmy cezročných férií dosiaľ nie sú zhudobnené.

### Liturgický spevník III
Liturgický spevník III obsahuje spevy, špecifické pre niektoré dni pôstneho obdobia, najmä však veľkonočného trojdnia. Sú v ňom zhudobnené spevy na popolcovú stredu , ako aj špecifické obrady, žalmy a iné spevy veľkého týždňa a veľkonočného trojdnia. 

## Literatúra
* *Ordinárium svätej omše*, Spolok Sv. Vojtecha Cirkevné nakladateľstvo, 1967.
* *Liturgický spevník I, základné pojmy liturgickej hudby, základné omšové spevy*, Typis Polyglottis Vaticanis pre Slovenskú liturgickú komisiu, 1990.
* *Liturgický spevník 1*, Slovenská liturgická komisia, 1998, podtitul: *Základné pojmy liturgickej hudby. Základné omšové spevy*., ISBN 809681155X.
* Filipek, Andrej: *Z oboch strán oltára*, Dobrá kniha, Trnava, 2002, podtitul: *K hlbšej a aktívnejšej účasti na svätej omši*, ISBN 807141400X.
* Glombová, Magdaléna: *Svätá omša*, Benedetto, 2009, ISBN 978-80-970150-6-0.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka liturgického spevníka na Slovensku

Kategória:Liturgia

Kategória:Kresťanstvo
KOŠICE:DNES

**KOŠICE:DNES ONLINE** (skrátene **KOŠICE:DNES**), je novinový portál na Slovensku. Vznikol ako večerník 12. septembra 2014, ktorý bol zameraný najmä na lokálne spravodajské, publicistické, ale aj lifestyle témy. Zároveň boli KOŠICE:DNES mediálnym domom na Slovensku, ktorého súčasťou boli okrem novín aj lokálna televízia, multimediálny portál, sociálne siete a spolupráca s regionálnym Rádiom KISS. V decembri 2015 sa k týždenníku KOŠICE:DNES pripojila lokálna televízia TV Naša. Prvé živé vysielanie z nového štúdia televízie sa uskutočnilo 14. decembra 2015. Súbežne s televíziou sa v tomto čase k týždenníku pripojilo aj Rádio KISS.

24. marca 2021 sa pôvodná redakcia rozpadla a týždenník už v printovej podobe nevychádza. Vysielanie koncom marca ukončili aj Televízia KOŠICE:DNES a Rádio KISS. Web prešiel pod nového majiteľa a pod novým vedením ďalej publikuje spravodajstvo zo Slovenska, so špecifickým zameraním na východ krajiny. 

## Koncepcia novín
Spočiatku pozostávala koncepcia novín z plateného večerníka, ktorý disponoval 20 stranami vo všetky pracovné dni. Piatky mával až 24 strán. V roku 2015 bol zmenený na bezplatný ranník. Do 9. októbra 2020 vychádzal ako denník v náklade 7 000 kusov denne a obsahoval 8 strán. Bol distribuovaný voľne vlastnou sieťou kolportérov na kľúčových dopravných uzloch v Košiciach. Zásah denníka dosahoval denne zhruba 20 000 čitateľov. Od 9. októbra sa denník zmenil na týždenník a bol doručovaný až do 70 000 schránok po celom meste.

V roku 2019 prišiel vtedajší denník s novým printovým konceptom s názvom TOP Košice, ktorý bol zameraný pre náročnejšiu klientelu a obsahoval napríklad príbehy osobností košického biznisu a politiky alebo príbehy košických spoločností.

## Referencie

## Externé odkazy

* kosicednes.sk – internetový portál KOŠICE:DNES

Kategória:Denníky na Slovensku
Kategória:Slovenské webové periodiká
Kategória:Kultúra v Košiciach
Kategória:Podniky založené v 2014
Horný Lugaš

**Horný Lugaš** alebo **Vyšný Lugaš** () je dedina, miestna časť obce Lugașu de Jos v Bihárskej župe v Rumunsku. Je to jedno zo sídel slovenského jazykového ostrova v Rumunsku. Slováci sa sem dostali pravdepodobne tzv. vnútornou kolonizáciou z horských oblastí Bihárskej župy.

## Fotogaléria

File:RO BH Biserica de lemn din Lugasu de Sus (59).jpg|Drevený kostol (pamiatka)
File:RO BH Lugasu de Sus (2).jpg
File:RO BH Lugasu de Sus (1).jpg
File:RO BH Lugasu de Sus (6).jpg|Pravoslávny kostol


## Referencie


## Pozri aj
* Slováci v Rumunsku
* Lugașu de Jos

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Portál o Slovákoch v Rumunsku

Kategória:Sídla Slovákov v Rumunsku
Kategória:Dediny v Rumunsku
Peštiš

**Peštiš** () je dedina, miestna časť mesta Aleșd v Bihárskej župe v Rumunsku. Je to jedno zo sídel slovenského jazykového ostrova v Rumunsku. Slováci sa sem dostali pravdepodobne tzv. vnútornou kolonizáciou z horských oblastí Bihárskej župy.  Prvý raz sa v dokumentoch spomína pod menom *Solumkeu* v roku 1306. 

## Demografia

## Galéria (drevený kostol)

File:Biserica de lemn din Pestis inscriptie 3.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis02.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis03.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis05.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis06.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis08.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis09.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis11.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis14.jpg
File:Biserica de lemn din Pestis15.jpg


## Referencie


## Pozri aj
* Slováci v Rumunsku
* Aleșd

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Portál o Slovákoch v Rumunsku

Kategória:Sídla Slovákov v Rumunsku
Kategória:Dediny v Rumunsku
Sokel (fasáda)

[náhľad|Meštiansky dom v [Nitra|Nitre s kamenným soklom]]

**Sokel** (iné názvy: **podnož**, **pätka**, **podmúrok**, **fasádna podmurovka**, staršie: **postament**) je najspodnejšia časť steny budovy (resp. fasády), stĺpa, časti budovy alebo múra, ktorá sprostredkúva prechod na spodný terén, je spravidla zhotovená z odolnejšieho materiálu než zvyšok stavby, často (mierne alebo výrazne) vyčnieva von a často má architektonické stvárnenie.

Existuje už od staroveku. V minulosti išlo najmä o rôzne tvarované (alebo netvarované) pätky stĺpov a bohato tvarované hrubšie spodné časti fasád palácov.

## Referencie


Kategória:Fasáda
Podnož

**Podnož** alebo **podnožka** (staršie: **podnôžka**) môže byť:
*stolček pod nohy, synonymum: šamlík, pozri stolček (pod nohy)
*spodná časť niečoho, napr. sokel (vo viacerých významoch), pozri sokel a podnož (nábytok)
*nožná páka, ktorou sa niečo (napr. krosná) uvádza do pohybu

**Podnož** môže byť v botanike aj: rastlina, na ktorú sa vrúbľuje ušľachtilá odroda, pozri podnož (botanika)

## Zdroje
*podnož; podnožka. In: Krátky slovník slovenského jazyka
*podnož; podnožka. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar)
*Pozri zdroje uvedené v článku sokel.
Krišana

náhľad|Mapa regiónu Krišana
**Krišana** (,  )'' je stredoeurópsky región v povodí rieky Kriš. Jeho tradičným centrom je Oradea (Veľký Varadín), ďalšími veľkými mestami sú Debrecín a Arad.

Na začiatku 10. storočia tu vládol knieža Menumorut, ktorého ríšu zabrali Maďari a až do roku 1918 bola Krišana súčasťou Uhorského kráľovstva, potom bola rozdelená medzi Maďarsko (župy Békés a Hajdú-Bihar) a Rumunsko (župy Bihor a Arad, čiastočne aj Satu Mare a Sălaj). Na juhu hraničí s Banátom, od ktorého ju oddeľuje rieka Mureş, západnú hranicu tvorí Tisa a severnú Szamos. Na východe región hraničí so Sedmohradskom, aj keď niekedy býva považovaný iba za jednu z podoblastí Sedmohradska. Krajina je prevažne rovinatá, iba vo východnej časti sa vypína pohorie Apusenské vrchy, kde leží najvyšší vrchol Cucurbăta Mare ().

Obyvateľstvo tvoria prevažne Rumuni a Maďari, väčšina niekdajšej nemeckej menšiny sa vysťahovala, v južnej časti Krišany zvanej Pomorišje žijú tiež Srbi, rozptýlene aj rumunskí Slováci. V minulosti sa oblasť preslávila zlatými baňami, rozvinuté je tiež vinárstvo.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* https://web.archive.org/web/20110819132859/http://www.rumaenien-info.at/de/reisefuehrer/regionen/226
* http://romaniatourism.com/banat-crisana.html

## Zdroj

Kategória:Historické územia v Maďarsku
Kategória:Geografia Rumunska
Graspop Metal Meeting

**Graspop Metal Meeting** (skrátene **GMM** alebo **Graspop**) je belgický metalový hudobný festival, ktorý sa koná už od roku 1996 v Desseli a je najväčším belgickým festivalom. Podujatie sa koná tri dni a je každoročne plánované na posledný júnový týždeň. Napriek malej veľkosti festivalového areálu priťahuje festival množstvo medzinárodných návštevníkov. Počet návštevníkov v posledných rokoch bol medzi 75 000 a 80 000. Táto akcia sa pôvodne nezameriavala na metalovú hudbu, ale na veľmi miestny popový festival. Za dve desaťročia sa Graspop rozrástol na významné a medzinárodne známe podujatie metalovej hudby v Európe.

V roku 2020 zorganizovali náhradný virtuálny festival Infected By GMM-20, kde vysielali časti vystúpení a reportáže z posledných štyroch ročníkov. 25. výročie festivalu sa oslávi reálnym ročníkom v roku 2021.

## Interpreti jednotlivých ročníkov

## Referencie

## Zdroj

* 

Kategória:Hudobné festivaly
Kategória:Festivaly v Belgicku
Londýnska zmluva (1474)

**Londýnska zmluva z roku 1474** (ang. *Treaty of London*) bola zmluva medzi francúzskym vojvodom Karolom Smelým z Burgundska a anglickým kráľom Eduardom IV. z Anglicka, ktorá bola podpísaná 25. júla 1474. V zmluve sa Karol Smelý zaviazal vojensky podporiť Eduarda IV. a zároveň ho uznal za francúzskeho kráľa.

## Predohra
Po vypuknutí vojny ruží Anglicko nebolo v situácii, ktorá by mu umožňovala zisk Francúzska. Obzvlášť preto, že mocenská pozícia kráľa Eduard IV. nebola počas prvého obdobia jeho vlády dostatočne silná a v roku 1470 bol nahradený Henrichom VI. z rodu Lancasterovcov. Už o rok sa však Eduard IV. opäť posadil na trón po tom, čo Henrich VI. a jeho syn Eduard z Walesu umreli. Táto skutočnosť Eduardovi rozviazala ruky a umožnila sa zaoberať aj francúzskou politikou.

Eduard IV. zrejme dúfal, že sa mu podarí získať späť francúzske územia, ktoré Anglicko stratilo v Storočnej vojne. Jeho plány však nemali dostatočnú podporu anglického parlamentu, ani spojencov z Bretónska a Burgundska.

## Obsah zmluvy
Burgundsko spočiatku nebolo ochotné podporiť plány Eduarda IV., čo sa ukázalo na rokovaniach v Bruggách v roku 1473. Dohoda bola nakoniec dosiahnutá o rok neskôr 25. júla 1474, keď bola podpísaná *Londýnska zmluva*, v ktorej Eduard IV. sľúbil, že si Burgundsko môže zachovať svoje suverénne územie a získa nejaké územia od francúzov, ak ho burgundský vojvoda Karol Smelý uzná za francúzskeho kráľa a podporí inváziu, ktorú plánoval uskutočniť 1. júla 1475. Karol Smelý s podmienkami súhlasil.

## Následky
Anglicko v júni roku 1475 napadlo francúzske mesto Calais, no Burgundsko nevedelo Angličanom zabezpečiť takú pomoc a podporu, ako bolo dohodnuté v zmluve a Ľudovít XI. sa preto s Eduardom IV. dohodol na odchode Angličanov výmenou za rentu pre šľachticov. Králi navyše podpísali pre obe strany vyhovujúcu Picquignyho zmluvu. Anglicko stiahlo svoje jednotky, zatiaľčo Francúzske kráľovstvo im opätovalo ročný tribút 75 000 écu.

## Referencie

## Pozri aj
* Picquignyho zmluva

## Zdroj

Kategória:Medzinárodné zmluvy
Radomka

**Radomka** môže byť:

* vodný tok na Slovensku, pozri Radomka (slovenská rieka)
* vodný tok v Poľsku, pozri Radomka (poľská rieka)
* rezervácia, pozri Radomka (prírodná rezervácia)
Štefan Polakovič

**Štefan Polakovič** môže byť:

* slovenský úradník, finančník a verejný činiteľ (18861941), pozri Štefan Polakovič (finančník)
* slovenský filozof (19121999), pozri Štefan Polakovič (filozof)
* slovenský architekt (1963), pozri Štefan Polakovič (architekt)

Polakovič, Štefan
Hyperkin

náhľad|Retron 1
náhľad|Retron 5

**Hyperkin** je americký výrobca herných periférií so sídlom v Los Angeles. Vyrába tiež klony konzol, ktoré prehrávajú retro hry v modernom rozlíšení na moderných zariadeniach. Ako aj ostatné klony NES, aj ten od Hyperkin trpí nedokonalým zvukom kvôli dizajnovej chybe v zvukovom hardvéri.

V roku 2014 vydali Retron 5, androidovú konzolu s piatimi kartridžovými portami, ktorá umožnila hrať 5 rôznych typov retro hier.

V roku 2017 vydali Smart Boy, čo je doplnok pre smartfóny umožňujúci hrať hry pre Game Boy. Tiež vydali konzolu Retron 77, čo je konzola pre hry z Atari 2600, ktorá dokáže spustiť takmer všetky pôvodné kartridže v rozlíšení 1080p. Oficiálny firmvér je možné nahradiť komunitným, ktorý je založený na najnovšom emulátore Stella.

## Pozri aj
* RetroN

## Zdroj

Kategória:Podniky v USA
André Schürrle

**André Schürrle** (* 6. november 1990, Ludwigshafen am Rhein, Nemecko) je nemecký futbalový útočník či ofenzívny záložník, ktorý hrá za anglický klub Fulham, kde je v súčasnosti na hosťovaní z Borussie Dortmund.

Je majstrom sveta z roku 2014. Okrem nemeckej Bundesligy pôsobil v Anglicku.

## Reprezentačná kariéra
Nastupoval za mládežnické reprezentácie Nemecka.

Od roku 2010 hrá za A-tím Nemecka. 15. októbra 2010 nastrieľal hattrick v záverečnom kvalifikačnom stretnutí s domácim Švédskom a pomohol tak k výhre 5:3. Nemecko malo postup na majstrovstvá sveta v roku 2014 v Brazílii zaistený už skôr.

Zúčastnil sa ME 2012 konaného v Poľsku a na Ukrajine, kde Nemecko vypadlo v semifinále s Talianskom.

Trenér Joachim Löw ho vzal na majstrovstvá sveta 2014 v Brazílii. Nemci postúpili zo základnej skupiny G so 7 bodmi z prvého miesta po výhre 4:0 nad Portugalskom, remíze 2:2 s Ghanou a výhre 1:0 nad USA.

V osemfinále Nemci vyradili Alžírsko po výsledku 2:1 po predĺžení. Schürrle strelil v úvode prvej časti predĺženia dôležitý gól, navyše pätičkou. S tímom získal zlaté medaily po finálovej výhre 1:0 nad Argentínou.

Trenér Löw ho zaradil i do záverečnej nominácie na EURO 2016 vo Francúzsku. Nemci získali na turnaji bronzové medaily, v semifinále ich vyradilo domáce Francúzsko po výsledku 0:2.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Transfermarkt.de
* Fussballdaten.de
* Profil hráča na National Football Teams.com 
* Profil hráča – reprezentačné štatistiky v A-mužstve 

Kategória:Nemeckí futbalisti
Kategória:Futbaloví útočníci]
Kategória:Hráči 1. FSV Mainz 05
Kategória:Hráči Bayer 04 Leverkusen
Kategória:Hráči Chelsea FC
Kategória:Majstri sveta vo futbale
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2016
Železničná nehoda pri Kroune

**Železničná nehoda pri&nbsp;Kroune** bola mimoriadna udalosť, ktorá sa stala 24. júna 1995 na železničnej trati 261 pri&nbsp;zastávke Krouna v okrese Chrudim. Zahynulo 19 osôb (18 na mieste, 1 po týždni v&nbsp;nemocnici), štyri osoby boli zranené. Nehoda pri Kroune bola najväčšia železničná nehoda 90. rokov 20. storočia vo východných Čechách.

Nehoda urýchlila zavedenie traťového rádiového systému, ktorého absencia znemožnila osobný vlak včas varovať. Na pripomienku nehody bol 60 metrov od miesta, kde se stala, postavený hrubo otesaný kamenný pomník s&nbsp;leštenou deskou.

## Príčina nehody
Príčinou nehody bolo ujdenie troch plne naložených nákladných železničných vozňov a služobného vozňa zo stanice Čachnov. Počas posunu ich po odpojení rušňa neudržala jediná zatiahnutá ručná brzda. Na miernom klesaní nabrali vozne so železným šrotom a s drevom rýchlosť až 100 km/h. Neriadená nákladná súprava sa stretla na trati s&nbsp;prichádzajúcim motorovým vozňom 810.061-2, ktorý v tom čase išiel rýchlosťou zhruba 30 km/h. V tej dobe neboli rušňovodiči na tejto trati vybavení dorozumievacím zariadením, preto nebolo možné posádku vozňa a pasažierov včas varovať.

## Referencie

## Externé odkazy
* Česká televize. Legendy záchranářství: Vlaková neštěstí. 6.6.2017, ČT1, iVysílání.

## Zdroj

Krouna
Kategória:1995 v Česku
Kategória:24. jún
Kategória:Krouna
X-Gerät

náhľad|vpravo|Náčrt funkcie systému X--Gerät. Lietadlo sleduje navádzací lúč, pretínajúce lúče najskôr upozornia posádku na blízkosť cieľa a neskôr určia okamih odhodenia bômb.

**X-Gerät** bol rádionavigačný systém používaný letectvom Tretej ríše počas druhej svetovej vojny na podporu nočného bombardovania Spojeného kráľovstva.

## Princíp fungovania
Systém X-Gerät tvorilo šesť rádiových lúčov typu Lorenz. Frekvencia vysielania bola medzi 66 až 75 MHz. Tri lúče, dva hrubé a jedne presný, smerovali na cieľ náletu, ďalšie tri ich pretínali. Smerový vysielač mal meno *Weser* a bol inštalovaný na polostrove Cotentin. Vysielače križujúcich lúčov mali mená *Elbe* (Labe), *Oder* (Odra) a *Rhein* (Rýn) a nachádzali sa v oblasti Calais. Prvý pretínajúci lúč prechádzal vo vzdialenosti cca 30 km od cieľa. Od tohoto bodu musela posádka presne sledovať smerový lúč. Približne 19 km pred cieľom lietadlo preletelo cez druhý pretínajúci lúč. Navigátor spustil špeciálne odpočítavacie hodiny s dvoma ručičkami. Prvá sa dala do pohybu. Približne 5 km pred cieľom lietadlo preletelo cez posledný pretínajúci lúč. Navigátor znova stlačil tlačidlo, ktoré zastavilo prvú ručičku a spustilo druhú, ktorá sa otáčala 3-krát rýchlejšie. Keď sa ručičky prekryli, došlo k vypusteniu bômb.

## Operačné použitie
Prvou jednotkou, vybavenou týmto systémom, bola už koncom roku 1939 KGr 100 s 25 lietadlami Heinkel He 111. Systém sa ale zatiaľ na nočné bombardovanie nepoužíval. Prvý nálet za pomoci systému X-Gerät sa uskutočnil 13. augusta 1940 pomocou 21 bombardérov KGr 100. Cieľom náletu bola továreň na lietadlá Supermarine Spitfire v Castle Bromwich a továreň na pneumatiky v Birminghame. Zvlášť bombardovanie leteckej továrne bolo veľmi presné. Do konca septembra jednotka uskutočnila viac ako 30 náletov. V tom čase už Briti mali k dispozícii rušiaci systém Bromide. 14. novembra 1940 bol systém X-Gerät použitý pri nálete na Coventry. Lietadlá KGr 100 boli v úlohe značkovačov cieľa pre ďalšie bombardéry bez systému X-Gerät. Spolu sa náletu zúčastnilo 449 bombardérov. Niekoľko dní po nálete sa podarilo Britom, analýzou získaného prístroja X-Gerät, upraviť rušiacu frekvenciu systému Bromide a zvýšiť tým jeho účinnosť. V novembri 1940 zistila odpočúvacia služba signály na iných frekvenciách, do prevádzky sa už dostával systém Y-Gerät.

## Zdroje
* 

Kategória:Vojenské navigačné systémy
Kategória:Luftwaffe
Kategória:Elektronický boj
Heľenine oči

**Heľenine oči** je slovenská skupina, ktorá vznikla v roku 1999 v Prešove. Využíva kombináciu prvkov metalu, ska, reggae, folku a rocku.

Zoskupenie Heľenine oči absolvovalo počas svojho doterajšieho pôsobenia množstvo festivalov a klubových koncertov po celom Slovensku, Česku, Poľsku, Holandsku, Spojených štátoch, či Írsku.

## Diskografia
* *Impérium Lahodných chutí (2004)*
* *Tafasasamáš (2008)*
* *Mimozemšťanie (2013)*
* *Vajco (2017) - 2CD*
* ''CIRKUS 22  (2022)

## Externé odkazy

* Oficiálna webová stránka

Kategória:Slovenské hudobné skupiny
Perseus (špión)

**Perseus** je krycie meno údajného sovietskeho špióna, ktorý mal pracovať na Projekte Manhattan. Dôkazy o jeho možnej existencii pochádzajú z odtajnených archívov KGB a prvýkrát sa o tomto špiónovi zmienil ruský plukovník Vladimír Čikov vo svojej knihe „*Ako Stalin ukradol Američanom atómovú bombu*“ z roku 1991.

Podľa Morrisa Cohena, Američana naverbovaného Sovietskym zväzom, to bol práve Perseus, ktorý vyniesol podrobnosti o atómovej bombe z laboratórií v Los Alamos. V knihe ruského novinára Nikolaja Dolgopolova „*[[Rudoľf Ivanovič Abeľ]]*“ sa Morris Cohen zoznámil s Perseom už v Španielsku počas občianskej vojny, no aj samotný autor knihy predpokladá, že toto je výmysel. Cohen ďalej dodáva, že od Persea informácie o atómovej bombe prevzala jeho manželka, Lona Cohenová, ktorá bola Sovietskym zväzom naverbovaná spoločne s ním. S Perseom sa údajne stretla v americkom meste Albuquerque, ktoré sa nachádza neďaleko Los Alamos.

Podľa Morrisa Cohena bolo Perseovou motiváciou poskytnúť Sovietskemu zväzu atómovú bombu strach. Údajne sa Perseus už od začiatku vývoja atómovej bomby obával, aké katastrofické následky by mala atómová nadvláda Spojených štátov na celý svet. Aby predišiel atómovej hegemónii Američanov, rozhodol sa rozložiť sily a spolupracovať so Sovietmi. Morris Cohen priznal, že ani on sám nepozná skutočné meno špióna a na rozdiel od Cohenovcov, ktorí sa z bezpečnostných dôvodov presťahovali z New Yorku do Moskvy, Perseus mal prežiť v pokoji celý život v Spojených štátoch bez toho, aby ho niekto niekedy odhalil.

Údajným špiónom mal byť americký fyzik z MIT Philip Morrison, no ten to poprel, poukazujúc na mnohé nezhody medzi jeho osobným životom a pôsobením Persea. Americký historik John Earl Haynes, dokonca popiera samotnú existenciu Persea a označuje ju za výmysel Vladimira Čikova a ruskej informačnej služby SVR.

## Referencie

 
Kategória:Sovietski špióni
Connie Nielsenová

**Connie Inge-Lise Nielsen** (* 3. júl 1965, Frederikshavn, Dánsko) je dánska herečka.

## Životopis
Nielsenová sa narodila v meste Frederikshavn a vyrastala na dedine Elling v Dánsku. Jej otec, Bent Nielsen, bol vodičom autobusu a jej matka bola úradníčka v poisťovníctve. V 18 rokoch odcestovala do Paríža, kde pracovala ako herečka a modelka, čo viedlo k ďalšej práci a štúdiu v Taliansku. Mnoho rokov žila v Taliansku a potom sa presťahovala do Spojených štátov, kde stále žije.

## Kariéra
Jej celovečerným debutom bol francúzsky film *Par où t'es rentré?* z roku 1984. Neskôr hrala v niekoľkých talianskych filmoch, napríklad *Vacanze di Natale '91* (1991).

V polovici 90. rokov sa presťahovala do Spojených štátov a v roku 1997 si zahrala jednu z vedľajších úloh vo filme *[[Diablov advokát (film)|Diablov advokát]]*. Neskôr sa objavila vo filmoch *Permanent Midnight* (1998), *Rushmore* (1998) a *Soldier* (1998).

V roku 2000 hrala vo filme *[[Gladiátor (film)|Gladiator]]*.

V roku 2004 hrala v dánskom filme *Brødre* (známy tiež ako *Brothers*), za ktorý získala cenu za najlepšiu herečku na medzinárodnom filmovom festivale v San Sebastiane. Nominovaná bola tiež na cenu European Film Awards. V roku 2006 nahradila Marisku Hargitayovú v seriály *Law & Order: Special Victims Unit*.

Spolu s Charlotte Gainsbourgovou sa objavila vo filme Larsa Von Triera, *Nymphomaniac* z roku 2014. Stvárnila postavu Hippolyty vo filmoch *Wonder Woman* (2017), *Justice League* (2017) a *Wonder Woman 1984* (2020).

## Osobný život
Od roku 2004 do roku 2012 Nielsenová chodila s Larsom Ulrichom, s ktorým má syna. Má tiež staršieho syna z predchádzajúceho vzťahu s Fabiom Sartorom.

Hovorí ôsmimi jazykmi: dánsky, anglicky, francúzsky, nemecky, taliansky, nórsky, švédsky a čiastočne španielsky.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Dánske filmové herečky
Kategória:Dánske televízne herečky
Kategória:Dánske modelky
Ketóza (metabolizmus)

náhľad|Štruktúrny vzorec ketolátky β-hydroxybutyrátu
**Ketóza** v biológii označuje stav organizmu charakterizovaný zvýšenými hladinami ketolátok v krvi. Dôvodom vzniku stavu je proces ketogenézy. Ketolátky sa tvoria v pečeni pri poklese zásoby glykogénu prostredníctvom procesu štiepenia vlastných tukových tkanív (inak nazývaný aj ketogenéza), ktoré telo dokáže využívať ako záložný zdroj energie. Ketolátky navyše dokážu aj plnohodnotne nahradiť sacharidy v pozícii primárneho zdroja energie človeka. Ketolátky acetacetát a β-hydroxybutyrát sú organizmom využívané ako zdroj energie.
 
Telo počas ketózy začne namiesto sacharidov využívať tukové zásoby ako hlavný zdroj energie. Rovnako sa obmedzí príjem tukov a sacharidov, zatiaľ čo telo dostáva potrebné množstvá proteínov.

Ketóza je počas bielkovinovej diéty sprevádzaná aj ďalšími pozitívnymi vplyvmi v oblasti fyzického zdravia, medzi ktoré patrí napríklad zvýšenie tzv. „dobrého“ cholesterolu, teda HDL, v krvi, čo prospieva prevencii kardiovaskulárnych chorôb. Klesá produkcia inzulínu, hormónu, ktorý štiepi cukry a spôsobuje chuť na sladkú potravu, a teda ketóza je nápomocná aj pri liečbe či prevencii cukrovky.

## Referencie


## Ďalšia literatúra

* 

## Externé odkazy
* A guide to Ketosis  
* Diabetic Ketoacidosis 
* NHS Direct: Ketosis  
* Breath acetone is a reliable indicator of ketosis in adults consuming Ketogenic meals, American Journal of Clinical Nutrition. 
* The Merck Manual – Diabetic Ketoacidosis, Alcoholic Ketoacidosis 

## Zdroj

Kategória:Látková premena
Burda (sedlo)

**Burda** () je sedlo vo Veporských vrchoch, oddeľujúce Fabovu hoľu () a Vysoký vrch ().

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Fabova hoľa. Vedie ním hranica medzi okresmi Revúca a Rimavská Sobota. V sedle sa stretávajú katastrálne územia obce Muráň a mesta Tisovec. Južné úpätie je prameniskom rieky Rimava. Do sedla vedie lesná cesta dolinou Hronec zo Závadky nad Hronom. 

## Turizmus
Sedlo Burda je významnou križovatkou turistických trás vo východnej časti Veporských vrchov, v Národnom parku Muránska planina. Križuje sa tu  červeno značkovaná Rudná magistrála, smerujúca zo Zbojskej cez rázc. *Tri kopce* a pokračujúca cez *Nižnú Kľakovú* do Muránskej Huty. Z Tisovca vedie  zelená turistická trasa, ktorá zo sedla pokračuje na rázc. *Kučelach*, kde sa pripája na Rudnú magistrálu. Skracuje cestu na Zbojskú, bez nutnosti zachádzky na *Tri kopce*. Zo sedla vedie lesná cesta severným smerom do Závadky nad Hronom i južným do Tisovca. V blízkosti sedla stojí útulňa.

### Značené trasy
* po  červenej značke po Rudnej magistrále:
** zo západu zo sedla Zbojská () a rázc. *Tri kopce* ()
** z východu z *Nižnej Kľakovej* () cez rázc. *Pod Vysokým vrchom* ()
* po  zelenej značke:
** z Tisovca ()
** z rázcestia *Kučelach* ()
* po  modrej značke:
** zo Závadky nad Hronom () cez rázc. *Pod Vysokým vrchom*
** z Pohronskej Polhory () cez Fabovu hoľu () a rázc. *Tri kopce*
* po  žltej značke:
** zo sedla *Nižná Kľaková* () cez rázc. *Pod Vysokým vrchom* ()
** zo Zbojskej cez rázc. *Tri kopce* ()

## Referencie

## Pozri aj
* Rudná magistrála
* Veporské vrchy

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Článok o sedle
* Zrub Burda

Kategória:Sedlá Veporských vrchov
Mercedes McCambridgeová

**Carlotta Mercedes Agnes McCambridge** (* 16. marec 1916, Joliet, Illinois, USA† 2. marec 2004, La Jolla, Kalifornia, USA) bola americká herečka. Je držiteľkou ceny Academy Awards za jej rolu vo filme *All the King's Men* z roku 1949.

## Detstvo a mladosť
Narodila sa v meste Joliet, v štáte Illinois v roku 1916. Vyrastala na rodinnej farme v Blackstone v štáte Illinois, až dokým nezačala navštevovať katolícku vysokú školu v Chicagu.

Študovala anglický jazyk a divadlo na Mundelein College v Chicagu. V roku 1936 pracovala v NBC Radio Network v Chicagu a následne s ním podpísala zmluvu na päť rokov.

## Kariéra
Filmová kariéra McCambridgeovej sa rozbehla keď bola obsadená ako Sadie Burke vo filme *All King's Men* z roku 1949. Získala za svoju rolu cenu Academy Awards za najlepšiu herečku.

V roku 1954 spolupracovala s Joan Crawford a Sterlingom Haydenom v nekonvenčnej dráme *Johnny Guitar*. Film sa v súčasnosti považuje za kultovú klasiku. Počas natáčania, sa medzi McCambridgeovou a Crawfordovou vytvorila veľká nevraživosť.

V roku 1956 hrala po boku Elizabeth Taylor a Jamesa Deana vo filme *Gigant*. Za svoju úlohu bola druhýkrát nominovaná na Academy Awards. V roku 1959 sa McCambridgeová objavil po boku Katharine Hepburn, Montgomery Clifta a Elizabeth Taylor vo filmovej adaptácii filmu *Suddenly, Last Summer*.

V roku 1973 vo filme *[[The Exorcist]]* prepožičala svoj hlas démonovi Pazuzu, ktorým je posadnutá mladá dievčina  Regan (Linda Blair). Režisér William Friedkin navrhol, aby bola počas dabovania uviazaná na stoličke aby to vyzeralo, že démon bojuje proti vymýtaniu. Friedkin tvrdil, že spočiatku McCambridgeová nechcela aby bola spájaná s filmom, pretože sa obávala, že by to mohlo ovplyvniť výkon Lindy Blair, ktorá hrala Regan. Neskôr sa však sťažovala, že nebola pozvaná na premiéru filmu. Jej spor s Friedkinom sa skončil keď jej pripísali prácu na filme.

## Súkromný život
McCambridge si vzala svojho prvého manžela, Williama Fifielda v roku 1939, keď mala 23 rokov. Mali spolu syna Johna Lawrence Fifielda, narodeného v decembri 1941. Pár sa rozviedol v roku 1946 po siedmich rokoch manželstva.

V roku 1950, keď mala 34 rokov, sa McCambridgeová vydala za kanadského herca Fletchera Markla. Jej syn John neskôr prevzal meno Markle. McCambridgeová a Markle sa rozviedli v roku 1962, po dvanástich rokoch manželstva.

McCambridgeová zomrela sama, dňa 2. marca 2004 v La Jolla, v San Diegu v Kalifornii, prirodzenou smrťou. Má dve hviezdy na Hollywoodskom chodníku slávy, jedna je za jej filmové zásluhy a druhá pre televízne zásluhy.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Divadelné herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus
Kategória:Osobnosti z Illinoisu
Štatutárne mesto (Česko)

**Štatutárne mesto** (čes. *statutární město*) alebo historicky aj **mesto s vlastným štatútom** (čes. *město s vlastním statutem*) je typ mesta v Česku, ktorý existoval v rokoch 1850-1948 a potom od roku 1990 dodnes. Spočiatku to bol koncept prebraný z rakúskeho práva (pozri mesto s vlastným štatútom (Rakúsko)), od roku 1990 sú štatutárne mestá chápané ako mestá, ktoré majú vlastný štatút a môžu sa deliť na menšie samosprávne jednotky
.

V rokoch 1850 až 1948 územie štatutárnych miest tvorilo automaticky samostatný politický okres. 

Dnes je predstaveným štatutárneho mesta v Česku primátor (v Česku tento termín označuje iba predstavených štatutárnych miest, zatiaľčo predstavení ostatných miest a obcí sa označujú ako *starostovia*). Mestský úrad štatutárneho mesta nesie v Česku označenie magistrát.

## Zoznam

### Štatutárne mestá do roku 1928
* Praha
* Liberec
* Brno
* Jihlava
* Kroměříž
* Olomouc
* Uherské Hradiště (1867 – 1928)
* Znojmo
* Opava od roku 1866
* Frýdek
* Bielsko od roku 1920 súčasť Poľska

### Štatutárne mestá v rokoch 1945 – 1948
* Liberec
* Plzeň
* Praha
* Brno
* Olomouc
* Opava
* Ostrava

### Štatutárne mestá od 24. novembra 1990
* Brno
* České Budějovice
* Havířov
* Hradec Králové
* Karlovy Vary
* Liberec
* Olomouc
* Opava
* Ostrava
* Pardubice
* Plzeň
* Praha *(de facto)*
* Ústí nad Labem
* Zlín

### Štatutárne mestá od 12. novembra 2000
* Jihlava
* Kladno
* Most

### Štatutárne mestá od 1. januára 2003
* Karviná
* Mladá Boleslav
* Teplice

### Štatutárne mestá od 1. júla 2006
* Děčín
* Frýdek-Místek
* Chomutov
* Přerov

## Referencie

Kategória:Mestá v Česku
Mesto s vlastným štatútom (Rakúsko)

**Mesto s vlastným štatútom** (-termín z rak. ústavy a rak. odbornej literatúry; nem. *Stadt mit eigenem Statut*) alebo **štatutárne mesto** (-termín z rak. odbornej literatúry; nem. *Statutarstadt*)  je v Rakúsku od roku 1850 označenie miest, ktoré majú vlastný štatút. Takéto mestá majú v Rakúsku z právneho hľadiska popri postavení obce zároveň aj postavenie okresu (v Rakúsku nazývaného *politický okres*). Do roku 1918 mestá s vlastným štatútom existovali v celej Rakúskej (resp. Rakúsko-uhorskej) monarchii okrem jej uhorskej časti, t.j. existovali nielen na území dnešného Rakúska, ale aj v Čechách, na Morave, v Kransku, v Gorici, v Haliči a v Bukovine.Nielen v dnešnom Rakúsku, ale aj v Česku pretrvali (v pozmenenej forme) až dodnes – pozri štatutárne mesto (Česko).

V Rakúsku v súčasnosti existuje celkovo 15 štatutárnych miest, legislatívne ukotvených formou zákona príslušnej krajinskej vlády. Na ich čele stojí starosta.
* Eisenstadt
* Graz
* Innsbruck
* Klagenfurt 
* Krems 
* Linec 
* Rust 
* Salzburg 
* Sankt Pölten 
* Steyr 
* Villach 
* Waidhofen an der Ybbs 
* Wels 
* Viedeň
* Viedenské Nové Mesto 

## Referencie

Štatutárne
Kategória:Mestá
Perica Bencúrová

**Perica Bencúrová**, za slobodna **Didolićová** (* 6. marec 1880, Selca, Chorvátsko† 7. augusta 1971, Trnava) bola manželka lekára a spisovateľa Martina Kukučína.

## Zo života
Rodičmi Perice boli Vicko Didolić (nar. 1831), verejný činiteľ v 19. storočí a Kata Didolić, za slobodna Definis (nar. 1835).

Perica mala jedného staršieho brata.

Zomrela 7. augusta 1971 a je pochovaná na Národnom cintoríne v Martine.

Perica sa za spisovateľa Martina Kukučína (vlastným menom Matej Bencúr) vydala 23. októbra 1904 v meste Selca, na ostrove Brač v Chorvátsku.

Starobylá patricijská rodina Didolićovcov s bohatými politickými, kultúrnymi a obchodnými kontaktmi v Dalmácii vlastnila na ostrove Brač pôdu, vyrábala a obchodovala s olejom a vínom, prevádzkovala obchody v Záhrebe, Ľvove a v Prahe. Rodina podporovala zjednotenie Dalmácie s Chorvátskom a Slavónskom, či zavedenie chorvátskeho jazyka do verejnej správy a súdnictva. Dom Didolićovcov v období chorvátskeho národného obrodenia bol centrom kultúrneho a politického života.

V roku 1907 spolu s manželom Perica odišla do južnej Ameriky. Po ročnom pobyte v Santiagu de Chile sa usadili v Punta Arenas medzi chorvátskymi vysťahovalcami. Priatelia ich presvedčili, aby si kúpili farmu. Vykorenenie z rodného domu, kraja a k tomu niekoľkonásobný neúspech kvôli farme naštartovali u Perice ťažkú depresiu. V roku 1922 sa rozhodli pre návrat do Európy.

Keď 8. novembra 1925 odišli znova do južnej Ameriky usporiadať svoje osobné i majetkové záležitosti, pri tejto ceste u Perice prepukla choroba naplno.

Po návrate do Chorvátska Martin Kukučín musel Pericu hospitalizovať na jar 1926 v ústave choromyseľných, v kúpeľnom mestečku Lipik. U Perice sa obdobia jasnej mysle striedali s hlbokými depresiami. Perici sa zdravotný stav zlepšil ešte počas Kukučínovho života.

Po Kukučínovej smrti Perica odišla z Chorvátska a najskôr žila u brata v Prahe, neskôr u svojej netere v Trnave. Avšak väčšinu svojho života prežila Perica v psychiatrických liečebniach, tzv. blázincoch, kde ju umiestnili jej príbuzní. Zväz slovenských spisovateľov upozornil okresnú prokuratúru v Trnave, že sa vdova Bencúrová nachádza neoprávnene v týchto zariadeniach, pretože nie je duševne chorá. Na sklonku Pericinho života sa okresné orgány v Trnave postarali o nápravu. Štát jej pridelil dvojizbový byt, kde dožila pod lekárskou starostlivosťou a s kvalifikovanou opatrovateľkou Margitou Mačekovou, ktorá si Pericu pamätala takto: „Pani Bencúrová totiž posledné roky trávila len na posteli. Bola to inteligentná, sčítaná žena. Hovorila po španielsky, taliansky, francúzsky, nemecky a, samozrejme, po chorvátsky a slovensky. Žila však už len minulosťou, spomienkami na rodný ostrov Brač a milovaného manžela.“

## Literatúra
* 
* 
* 
* 

## Referencie

## Zdroje
* 
* https://www.geni.com/people/Petronile-Bencur/6000000078165279162

## Externé  odkazy
* Ťažký osud Kukučínovej vdovy Perice | Novinky z radnice, autor článku: Robert Vavro 

Kategória:Chorvátske osobnosti
Medaila Alvara Alta

**Medaila Alvara Alta** () je ocenenie, ktoré udeľuje Fínske múzeum architektúry (*Suomen arkkitehtuurimuseo*) a SAFA za významné príspevky v oblasti architektúry. Medaila bola prvýkrát udelená v roku 1967.

## Nositelia
* 1967 – Alvar Aalto
* 1973 – Hakon Ahlberg
* 1978 – James Stirling
* 1982 – Jørn Utzon
* 1985 – Tadao Ando
* 1988 – Álvaro Siza Vieira
* 1992 – Glenn Murcutt
* 1998 – Steven Holl
* 2003 – Rogelio Salmona
* 2009 – Tegnestuen Vandkunsten
* 2012 – Paulo David
* 2015 – Fuensanta Nieto a Enrique Sobejano
* 2017 – Čang Kche

## Referencie

## Externé odkazy
* Medaila Alvara Aalta

## Zdroj

Kategória:Ceny za architektúru
Knickebein

náhľad|vpravo|Princíp činnosti sytému
**Knickebein** bol rádionavigačný systém vyrobený firmou Telefunken, používaný letectvom Tretej ríše počas druhej svetovej vojny na podporu nočného bombardovania Spojeného kráľovstva. Využíval rádiové lúče typu Lorenz, podobne ako sytém X-Gerät. V porovnaní s ním bol jednoduchší a menej presný, ale do lietadiel nebolo potrebné montovať dodatočné rádioprijímače, pretože pracoval na rovnakých frekvenciách ako prístroje pre systém Lorenz. V RAF bol systém označený kódom *Headache*.

## Princíp činnosti
Systém Knickebein tvorili dva rádiové lúče typu Lorenz. Frekvencie vysielania boli 30, 30,5 a 33,3 MHz. Jeden lúč bol navádzací, smeroval od vysielača na cieľ náletu. Druhý lúč ho križoval v bode pre vypustenie bômb. Lietadlo malo pred cieľom letieť v osi smerového lúča a po zachytení signálu druhého lúča vypustiť bomby. Do konca roku 1939 mala Luftwaffe k dispozícii tri vysielače systému Knickebein: v Kleve, Stollbergu a Lörachu. Anténny systém mal výšku 30,5 m a šírku 96 m. Zariadenie bolo uložené na železničnom podvozku s možnosťou pohybu po kruhovej koľajovej dráhe pre presné nasmerovanie podľa aktuálnej potreby. Po obsadení Francúzska boli postavené ešte koncom leta 1940 dva ďalšie vysielače v Breny a Beaumont-Hague.

## Protiopatrenia
Proti systému Knicebein boli v Spojenom kráľovstve použité najskôr improvizované systémy rušenia a neskôr bol vyvinutý špeciálny rušiaci systém Aspirin. Do prevádzky bol uvedený v septembri 1940, počas kampane bombardovania Londýna. Rušenie nebolo veľmi účinné, ale na posádky malo aj psychologický efekt. Vedeli, že obrancovia systém poznajú a teda poznajú aj polohu lúčov a cieľ daného náletu. Nad cieľom a na príletovej trase mohli pripraviť intenzívnejšiu obranu.

## Pozri aj
* Y-Gerät

## Zdroje
* 

Kategória:Vojenské navigačné systémy
Kategória:Luftwaffe
Kategória:Elektronický boj
Carel Struycken

**Carel Struycken** (* 30. júl 1948, Haag, Holandsko) je holandský divadelný, filmový a televízny herec a fotograf. Účinkoval ako komorník Lurch v komédiách Barryho Sonnenfelda *[[Rodina Addamsovcov (film)|Rodina Addamsovcov]]* (1991) a *Rodina Addamsovcov 2* (1993).

## Životopis
Narodil sa v Haagu, ale keď mal štyri roky, jeho rodina sa presťahovala do Curaçao v Karibiku. Vo veku 15 rokov zakomponoval niekoľko melódií pre waltz. Vo veku 16 rokov sa vrátil do Holandska a študoval na filmovej škole v Amsterdame. Potom rok pokračoval v štúdiu na americkom filmovom inštitúte v Los Angeles.

Známym sa stal po účinkovaní vo filmoch ako ** (1985) v úlohe kráľa Teraka, *Witches of Eastwick* v úlohe Fidela a *[[Rodina Addamsovcov (film)|Rodina Addamsovcov]]* (1991) a *Rodina Addamsovcov 2* (1993) v úlohe komorníka Lurcha.

Je ženatý, má dve deti a žije v Los Angeles. Je vegetariánom a trpí akromegáliou, ochorením spôsobeným nadmernou sekréciou rastového hormónu. Struycken sa vyznačuje nezvyčajnou výškou, herec meria 213&nbsp;cm.

## Filmografia (výber)
### TV relácie
*19871992: *[[Star Trek: Nová generácia]]*
*19901991, 2017: *[[Twin Peaks]]* (9 epizód)
*1994: Babylon 5
*1996: *[[Star Trek: Voyager]]*
*2002: *[[Čarodejnice (seriál)|Čarodejnice]]*
*2006: *[[Volajú ma Earl]]*
*2010: *[[Odložený prípad]]* (epizóda: „Premena“)
*2014: *[[Čierny zoznam]]*
### Filmy
* 1978: *Sgt.Pepper's Lonely Hearts Club Band*
* 1985: *Ewoks : Bitka o Endor*
* 1987: *[[Čarodejnice z Eastwicku]]*
* 1991: *[[Rodina Addamsovcov (film)|Rodina Addamsovcov]]*
* 1993: *[[Cesta do stredu Zeme]]*
* 1993: *Rodina Addamsovcov 2*
* 1994: *[[Oblivion (film, 1994)|Oblivion]]* 
* 1997: *[[Muži v čiernom (film)|Muži v čiernom]]
* 1998: *Addams Family Reunion*
* 2017: *Geraldova hra*
* 2019: *Doktor Spánok*
===Ako scenárista===
* 1980: *Go West, Young Man'' – réžia Urs Egger

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Carel Struycken na Filmweb (po poľsky)

## Zdroj

Kategória:Holandskí herci
Kategória:Holandskí fotografi
Kategória:Osobnosti z Haagu
Ja, zloduch (séria)

**Ja zloduch** (angl. Despicable Me) je filmová séria z produkcie Illumination Entertainment. 

Hlavná postava filmovej série *Ja, zloduch* je Gru, zlodej a podvodník. Jeho pomocníci sú malé žlté stvorenia, teda Mimoni a vedec Doktor Nefario, ktorí mu pomáhajú v jeho darebáctvach. Gru si adoptuje tri malé dievčatkáMargo, Edith a Agnes, ktoré chcel zozačiatku využiť na darebácke účely, no napokon si ich obľúbi. Nepotrvá dlho a Gru si nájde manželku Lucy, ktorá je taktiež darebáčka.

## Filmy
*''Ja, zloduch'' (2010)
*''Ja, zloduch 2'' (2013)
**[[Mimoni]]* (2015)
*''Ja, zloduch 3'' (2017)
* (2021)

## Referencie

Kategória:Kreslené filmy USA
Kategória:Filmy USA
Pădurea Neagră

**Pădurea Neagră** (, alebo **Čierna Hora**) je dedina, miestna časť mesta Aleșd v Bihárskej župe v Rumunsku. Nachádza sa asi 20 km od mesta Aleșd na toku riečky Bistra, ktorá sa vlieva do rieky Barcău. V dedine sa nachádza stará skláreň a je významným sídlom rumunských Slovákov.

## Slovenská komunita
Slováci prichádzajú do Bystrej v roku 1848, najmä z Novej Huty vnútornou kolonizáciou, ale aj z Gemera a Novohradu, hlavne za prácou v miestnej sklárni. Začiatkom minulého storočia bolo v dedine okolo 300 Slovákov, v súčasnosti sa veľká časť slovenského obyvateľstva asimilovala a k slovenskej národnosti sa hlási len 50-100 obyvateľov.

## Pozri aj
* Slováci v Rumunsku
* Aleșd

## Referencie


Kategória:Sídla Slovákov v Rumunsku
Kategória:Dediny v Rumunsku
Doba ľadová 2

***Doba ľadová 2*** je animovaný film štúdia Blue Sky Studios z roku 2006.

## Postavy

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filmové komédie USA
Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmy štúdia Blue Sky Studios
Kategória:Filmy 20th Century Fox
Kategória:Filmy z 2006
Kategória:Doba ľadová (filmy)
Kategória:Filmy podľa názvu