open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Conrad Aiken

**Conrad Potter Aiken** (* 5. august 1889, Savannah, Georgia, USA – † 17. august 1973, Savannah) bol americký spisovateľ a básnik, otec britských spisovateliek Joan Aikenovej a Jane Aikenovej Hodgeovej.

## Životopis
Keď mal 11 rokov, jeho otec zabil jeho matku a potom i seba kvôli rodinným finančným problémom. Podľa niektorých správ bol Conrad svedkom tejto vraždy, podľa iných správ našiel obe telá. Vychovávala ho jeho prateta v Massachusetts. Conrad navštevoval súkromné školy a Middlesex School v Concorde v Massachusetts, potom Harvard University, kde redigoval časopis *The Harvard Advocate* spolu s T. S. Eliotom. Školu ukončil v roku 1912. Do Savannah sa vrátil 11 rokov pred smrťou. Jeho hrob, ktorý sa nachádza na cintoríne *Bonaventure Cemetery* na brehoch rieky Savannah, sa stal známym vďaka zmienke v diele *Midnight in the Garden of Good and Evil*, bestselleri Johna Berendta. Podľa miestnej legendy si Conrad želal, aby jeho náhrobný pomník bol vytvorený v podobe lavičky, pri ktorej by sa mohli návštevníci zastaviť, oddýchnuť si a tešili sa z martini na jeho hrobe. 

## Tvorba
Jeho tvorba bola silne ovplyvnená symbolizmom, najmä jeho rané práce. V roku 1930 získal Pulitzerovu cenu za poéziu (za svoje dielo *Selected Poems*). Mnohé z jeho diel sa venujú psychologickým témam. Jeho báseň "Music I Heard" bola zhudobnená mnohými skladateľmi, vrátane Leonarda Bernsteina a Henryho Cowella. Conrad Aiken je považovaný za imagistu.

## Dielo
*1934 - *Silent Snow, Secret Snow*, poviedka
*1914 - *Earth Triumphant*, zbierka básní
*1918 - *The Charnel Rose*, zbierka básní
*1933 - *And In the Hanging Gardens*, zbierka básní

Kategória:Spisovatelia USA
Kategória:Básnici USA
Kategória:Imagizmus
Kategória:Víťazi Pulitzerovej ceny
Kategória:Osobnosti zo Savannah
Arión

[náhľad|240px|Arion na morskom koni, autorom obrazu je [William-Adolphe Bouguereau (1855)]]
**Arión** (**Arión z Méthymny**) na Lesbose, bol legendárny básnik a spevák starovekého Grécka. 

Žil v Korinte u Peryandra a živil sa ako spevák s doprovodom kithary. Jeho dielo sa nedochovalo. V jeho vystúpeniach so satyrským zborom pozoroval Aristoteles počiatky tragédie.

Často býva zobrazovaný na chrbáte delfína. Ten podľa povesti básnika zachránil, keď sa vracal po mori z ciest, pred posádkou, ktorá sa ho chystala okradnúť a zavraždiť. Arión sám skočil do mora a tu ho vzal na chrbát delfín, ktorý bol prilákaný jeho hudbou. Bezpečne ho dopravil na breh. Vďačný básnik dal na mieste, kde vystúpil z mora postaviť na pamiatku pomník.

V Rusku vychádza poetický časopis Arion, ktorý nesie meno tohto básnika.

V Olomouci bola v roku 2002 pred radnicou dokončená Arionova kašna, ktorá doplnila koncept barokových rezervoárov spojených s mytologickými námetmi.

## Iné projekty

Kategória:Básnici starovekého Grécka
Kategória:Speváci starovekého Grécka
Gama funkcia

náhľad|Gama funkcia
**Gama funkcia** (iné názvy: **funkcia gama, <math>\Gamma</math>-funkcia, Eulerov integrál druhého druhu**) je zovšeobecnenie faktoriálu na obore komplexných čísiel. 

Funkcia faktoriál je pre prirodzené čísla definovaná nasledovným súčinom:

n! = n(n-1)(n-2)\ldots\times3\times2\times1

Gama funkcia nahrádza túto funkciu pre reálne a komplexné čísla:

:\Gamma(z+1)=z!\,

Pretože hodnoty funkcie faktoriál a gama rastú veľmi rýchlo, pri počítaní sa používa prirodzený logaritmus gama funkcie ln(\Gamma): hodnoty rastú oveľa pomalšie a pri počítaní dovoľujú sčítavanie a odčítavanie namiesto násobenia a delenia.

## Definícia
Funkciu definovanú pre x > 0 nasledovným predpisom: 
:
\begin{array}{lcl}
  \Gamma(x) = \operatorname\int\limits_0^\infty  t^{x-1} e^{-t}\,\mathrm{d}t 
\end{array}

nazývame gama funkciou (alebo tiež Eulerovým integrálom druhého druhu).

Tieto vzťahy definujú gama funkciu v oblasti  \text{Re}z>0. Gamma funkcia má rozšírenie do komplexnej roviny pomocou analytického predĺženia. Potom je definovaná v každom komplexnom čísle okrem  \{ 0,-1,-2,-3,\dots \}, kde má póly.

### Dôležité vzťahy
Niektoré dôležité vzťahy, ktoré platia pre gama funkciu:
* \Gamma(x+1) = x\Gamma(x)\,
* \Gamma(x)\Gamma(1-x) = \frac{\pi}{\sin {\pi x}} \; \mbox{ pre } 0 
* \Gamma(x)\Gamma\left(x+\frac{1}{2}\right) = \frac{\sqrt{\pi}}{2^{2x-1}}\Gamma(2x)
:Špeciálne pre prirodzené čísla n budeme mať:
:\Gamma\left(n+\frac{1}{2}\right) = \frac{(2n-1)!!}{2^n}\sqrt{\pi}
* Pre prirodzené čísla n platí nasledovné: \Gamma(n) = (n-1)! \,

*B(x, y) =\frac{\Gamma(x)\Gamma(y)}{\Gamma(x+y)}

*\Gamma(x) = \lim_{n \to \infty} \frac{n! \; n^x}{x \; (x+1)\cdots(x+n)} \,\!

Nasledujúca definícia gama funkcie obsahujúca nekonečný súčin platí pre všetky komplexné čísla x, ktoré nie sú reálne záponé alebo nula.
:\Gamma(x) = \frac{e^{-\gamma x}}{x} \prod_{n=1}^\infty \left(1 + \frac{x}{n}\right)^{-1} e^{x/n} \,\!
kde \gamma je Eulerova-Mascheroniova konštanta .

## Niektoré hodnoty
V nasledujúcej kapitole sú uvedené niektoré konkrétne hodnoty, ktoré funkcia gama nadobúda:
:

## Referencie

## Zdroj
* 
*

Kategória:Matematické funkcie
Kategória:Štatistika
Albin Julius

**Albin Julius**, celým menom **Albin Julius Martinek** (* 16. október 1967† 4. máj 2022) bol rakúsky vojenský a industriálny hudobník. Jeho hlavný hudobný projekt nesie názov *Der Blutharsch*.

V roku 1992 založil folkovú skupinu zameranú na históriu *The Moon Lay Hidden Beneath a Cloud* a pracoval s Douglasom P. z *Death In June* na albumoch *Operation Hummingbird* a *Take Care & Control*. Jeho prvé vystúpenie pod názvom *Der Blutharsch* bolo albumom, ktorý mal len 250 kópií. Tiež spolupracoval s Douglasom P. a Boydeom Riceom na albume *Boyd Rice and Friends Wolfpact*.

Vydal všetku hudbu *Der Blutharsch* pod svojím vlastným hudobným vydavateľstvom *Wir Kapitulieren Niemals* (Nikdy sa nevzdáme). Založil tiež vydavateľstvo *Hau Ruck!*, ktoré vydáva albumy niekoľkých neofolkových a industriálnych skupín.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Rakúski hudobníci
Kategória:Rakúski hudobní producenti
Kategória:Rakúske osobnosti českého pôvodu
Eulerova-Mascheroniova konštanta

**Eulerova-Mascheroniova konštanta** je matematická konštanta používaná najmä v teórii čísel. Je definovaná ako limita rozdielov medzi harmonickými číslami a hodnotou prirodzeného logaritmu:

:\gamma = \lim_{n \rightarrow \infty } \left( \left( 
\sum_{k=1}^n \frac{1}{k} \right) - \ln (n) \right)

Jej približná hodnota je 0.57721 56649 01532 86060 65120 90082 40243 10421 59335.

Často sa označuje ako malé grécke písmeno \gamma (gama). Niekedy sa jej hovorí *Eulerova konštanta*, hoci by sme si ju mohli popliesť s *[[Eulerovo číslo|Eulerovým číslom]]*, ktoré označujeme *e*.

## Vlastnosti
O čísle γ nie je známe, či je algebrické alebo transcendentné, dokonca nie je známe, či je racionálne alebo iracionálne. 

Kategória:Matematické konštanty
Kategória:Nevyriešené matematické problémy
Kategória:Eponymické termíny v matematike
Logograf (história)

**Logografi** alebo **logografici** boli prví (t.j. z 5.-6. stor. pred Kr. pochádzajúci) grécki prozaici - dejepisci a geografi.

Boli autormi geografických opisov ciest - gés periodos, v ktorých informovali o skutočnostiach, ktoré na vlastné oči videli, o javoch, ktorých svedkami sa stali, ale aj o tom, čo poznali z počutia od iných. Ku svojim prameňom (zdrojom) často pristupovali kriticky. V ich opisoch väčšinou chýbal systém. 

Prvým významným logografom v histórii geografie bol Hekataios z Milétu.

Kategória:Dejiny geografie
Kategória:História
Veterná energia

thumb|Príklad veternej turbíny. Táto trojlistová turbína je najbežnejší dizajn moderných veterných turbín.
thumb|Vietor z plachiet

**Veterná energia** alebo **energia vetra** je kinetická energia prúdiaceho vzduchu (vetra) v atmosfére. 

Je to energia, ktorá ponúka možnosti centralizovanej ako aj decentralizovanej výroby. V EÚ majú najväčší potenciál oblasti v blízkosti Atlantického pobrežia, na Slovensku v horských oblastiach, ale aj na Podunajskej nížine (potenciál v nových štátoch EÚ nie je dostatočne zmapovaný).
 
## Moderná veterná turbína
Moderná veterná turbína vyrába elektrickú energiu, na rozdiel od jej predkov – veterných mlynov – používaných najčastejšie na mletie obilia, čerpanie vody, atď.
 
V roku 1939 bola v štáte Vermont, USA, postavená veterná turbína s výkonom 1.25 MW. Technológie prešli odvtedy vývojom až ku dnešným turbínam, ktoré majú rôzne tvary a výkony od niekoľko wattov (na nabíjanie akumulátorov) až po prototyp s výkonom 5 MW (pre použitie v príbrežnej *[[šelf|šelfovej zóne]]*, tzv. "*offshore*"), ktorý je schopný produkovať elektrinu pre tisícky domov.
V súčasnosti sa inštalujú na pobreží veterné elektrárne o výkone 8 MW, v blízkej budúcnosti sa pripravujú elektrárne o výkone 12 MW a o čosi vzdialenejšej budúcnosti až 20 MW. 
 
Konštrukčne sú najbežnejšie trojlistové typy s horizontálnou osou. Väčšina turbín je schopná meniť orientáciu listovej časti v závislosti od smeru vetra. Veľké veterné turbíny (s výkonom 100 kW a viac) zvyčajne generujú trojfázový striedavý prúd, ktorý prechádza transformátorom umiestneným pri alebo priamo vo veži turbíny, a zvyšuje napätie na hodnoty okolo 10 000 – 30 000 V (v závislosti od potrieb siete). Odtiaľ je elektrina prenášaná v sieti rovnakým spôsobom ako elektrina z iných zdrojov. V súčasnosti najvýkonnejšie veterné turbíny majú výkon 8 000 kW (rok 2014).
 
Predpokladaná životnosť turbín je 20 až 25 rokov. Počas tohto obdobia má byť schopná pracovať približne 120 tisíc hodín.

## Iné projekty

## Poznámky
Chalkogén

**Chalkogény** je súhrnný názov pre chemické prvky zaradené do **16. skupiny** periodickej tabuľky prvkov – teda kyslík (O), síra (S), selén (Se), telúr (Te) polónium (Po) a livermórium (Lv). Názov chalkogény znamená *rudotvorné*, čím je vystihnuté to, že tieto prvky sa vyskytujú prevažne v rudách.

Chalkogény patria medzi neprechodné prvky. Vo svoje valenčnej vrstve majú 6 elektrónov a teda im chýbajú 2 elektróny do vytvorenia elektrónového oktetu. Preto tvoria buď anióny, alebo dve väzby s inými atómami. Z hľadiska elektrónovej konfigurácie sa im taktiež hovorí p4 prvky, pretože majú štyri valenčné elektróny v orbitáloch typu p (ich celková elektrónová konfigurácia sa dá zapísať ako ns2 np4). Významné oxidačné čísla väčšiny týchto prvkov sú teda -II, +II, +IV, +VI, výnimkou je kyslík, ktorý nadobúda primárne oxidačné čísla -II (v oxidoch) a -I (v peroxidoch), výnimočne +I (v zlúčeninách s fluórom).

Z hľadiska vlastností je významný rozdiel medzi prvým prvkom, kyslíkom, a ostatnými nasledujúcimi prvkami, ktoré sú si v určitých charakteristikách podobné. Polónium je rádioaktívne, používa sa na liečebné účely (uránová ruda smolinec). Biogénne sú O, S a Se. Síra je žltá pevná látka, nerozpustná vo vode, rozpustná v nepolárnych rozpúšťadlách, zlý vodič tepla i elektriny. Selén má protirakovinové účinky. Selén a telúr sú pevné kryštalické jedovaté látky.
William Allingham

**William Allingham** (* 19. marec 1824, Ballyshannon, Írsko† 18. november 1889, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol írsky básnik.

## Životopis
Narodil sa v rodine manažéra miestnej banky anglického pôvodu. Získal úrad vo svojom rodnom meste a do roku 1870, kedy odišiel do dôchodku, si udržal tiež niekoľko postov v Írsku a Anglicku. Potom sa stal šéfredaktorom *Fraser's Magazine*, ktorý redigoval v rokoch 18741879. V roku 1874 sa oženil s Helen Patersonovou, ktorá je známou pod menom po manželovi ako maliarka akvarelov. 

## Tvorba
V roku 1850 vydal zväzok básní *Poems*, po ktorom nasledoval *Day and Night Songs*, zväzok obsahujúci mnoho čarokrásnych básní, ktorý vyšiel v roku 1855. Allingham bol blízkym priateľom Dante Gabriela Rossettiho, ktorý doplnil jeho zbierku básní *Songs* ilustráciami. Jeho *Letters to Allingham ([[1854]][[1870]])* boli v roku 1897 redigované Georgeom Birkbeckom Hillom. *Lawrence Bloomfield in Ireland*, jeho najambicióznejšie, hoci nie najúspešnejšie dielo, epická báseň opisujúca írske sociálne otázky, vyšla v roku 1864. V roku 1864 tiež vydal dielo *The Ballad Book*. Hoci jeho dielo nie je veľmi početné, vytvoril mnoho vynikajúcich lyrických a opisných básní. Jeho verše sú čisté, svieže a pôvabné. 

V roku 1907 vyšla kniha *William Allingham: a Diary*, redigovaná Allinghamovou manželkou a D. Radfordom, ktorá obsahovala mnoho zaujímavých spomienok na Alfreda Tennysona, Thomasa Carlylea a ďalších známych súčasníkov. Ulsterský básnik John Hewitt sa cíti silne ovplyvnený Allinghamom, a medzi jeho pokusy, ako oživiť Allinghamovu reputáciu, patrí i redigovanie a napísanie úvodu ku knihe *The Poems of William Allingham * (Oxford University Press/ Dolmen Press, 1967)

## Dielo
*1850 - *Poems*
*1851 - *Day and Night Songs*
*1864 - *Lawrence Bloomfield in Ireland*
*1864 - *The Ballad Book*
*1865 - *Fifty Modern Poems* 
*1877 - *Songs, Poems, and Ballads* 
*1883 - *Evil May Day* 
*1884 - *Blackberries* 
*1887 - *Irish Songs and Poems* 
*1893 - *Varieties in Prose* 
*1897 - *Letters to Allingham ([[1854]][[1870]])*

## Externé odkazy
*William Allingham na University of Toronto Libraries

Kategória:Írski spisovatelia
Kategória:Írski básnici
Harmonické číslo

**Harmonické číslo** alebo presnejšie **<math>n</math>-té harmonické číslo** je hodnota súčtu obrátených hodnôt všetkých prirodzených čisel menších alebo rovných n. Bežne sa označuje symbolom H_{n}. Presne je definované vzťahom
:H_{n} = \frac{1}{1} + \frac{1}{2} + \frac{1}{3} + \cdots + \frac{1}{n-1} + \frac{1}{n} = \sum\limits_{i=1}^{n} \frac{1}{i}.

Harmonické čísla a ich vlastnosti študovali už antickí matematici. Dnes zohrávajú dôležitú úlohu v rozmanitých odvetviach teórie čísel. O harmonických číslach sa niekedy nesprávne hovorí ako o harmonickom rade. V skutočnosti sú iba čiastkovými súčtami harmonického radu. Tesne súvisia s Riemannovou zeta funkciou a vyskytujú sa v predpisoch niektorých špeciálnych funkcií.

## Vlastnosti
*Hodnoty harmonických čísel rastú asymptoticky rovnako rýchlo ako hodnota prirodzeného logaritmu.
*Platí \lim_{n\to\infty} H_{n}-\ln(n)=\gamma kde \gamma je Eulerova-Mascheroniova konštanta.

## Vytvárajúca funkcia
Vytvárajúca funkcia harmonických čísel je
:\sum_{n=1}^\infty z^n H_n = \frac {-\ln(1-z)}{1-z}

## Referencie
* Donald Knuth. *The Art of Computer Programming*, Volume 1: *Fundamental Algorithms*, Third Edition. Addison-Wesley, 1997. ISBN 0-201-89683-4. Section 1.2.7: Harmonic Numbers, pp.75–79.

## Zdroj
 (harmonic divisor number, Ore's harmonic number)

Kategória:Teória čísel
Horný šípový splav

**Horný šípový splav** alebo **predný šípový splav** (lat. *sinus sagittalis superior*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Začína sa pri slepom otvore čelovej kosti (*foramen caecum ossis frontalis*), pred kohútím hrebeňom (*crista galli*); prebieha približne v stredovej čiare po vnútornej ploche čelovej šupiny, po šípovom šve (*sutura sagittalis*) temennej kosti a po vnútornej ploche záhlavnej šupiny, na ktorej podmieňuje ryhu, až po vnútornú záhlavnú hrčku (*protuberantia occipitalis interna*). Počas celého priebehu je vo vnútri úpnu duplikatúry tvrdej pleny - kosák mozgu (*falx cerebri*). 

Horný šípový splav je na priereze trojcípy, spredu dozadu má väčšiu svetlosť, pretože postupne priberá horné mozgové žily (*venae cerebrales superiores*) z mozgových polgúľ, ako aj drobné prítoky z lebečných kostí. Cez temenné otvory (*foramina parietalia*) má spojky do mimolebečných žíl; často je zdvojený.

Pretože ľavá mozgová pologuľa je spravidla väčšia ako pravá, býva horný šípový splav vychýlený mierne doprava. Do svetlosti splavu vydáva malé kĺkaté výbežky - lebkovitá pavúčnicová zrnitosť (*granulationes arachnoidales*). Pri vnútornej záhlavnej hrčke (protuberantia occipitalis interna) priberá tzv. rovný splav (*sinus rectus*). Toto miesto sa nazýva sútok splavov (*confluens sinuum*). Odtiaľ odteká krv laterálne do priečneho splavu (*sinus transversus*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Rytierstvo

**Rytierstvo** označuje životný štýl, názory na svet a etický kódex európskych rytierov počas stredoveku.

Počas dvoch storočí, keď západné kresťanstvo dosiahlo svoj vrchol, sa napriek všetkým trvajúcim násilnostiam v spoločnosti vyvinuli isté hodnoty, ktorých dodržiavanie zlepšovalo ľuďom život.

Na sklonku 10. storočia sa objavuje slovo „rytier“. Títo profesionálni bojovníci žili, s výnimkou chudobných rytierov, na hradoch. Na konci 11. storočia sa rytiersky stav stal dedičným a presadil sa lénny systém. Vznikol nový typ šľachty. Vyvinuli sa isté rituály, ako pasovanie za rytiera, očistný kúpeľ, požehnávanie zbraní na oltári, nočná vigília pred pasovaním.

Pokiaľ ide o povinnosti rytiera, veľmi dobre nás o nich informuje dielo Boniza zo Sutri nazvané *Liber de vita Christiana* (Kniha o kresťanskom živote). Rytier musel byť verný svojmu lénnemu pánovi s jednou výnimkou - keby ho pán nútil zúčastniť sa na nespravodlivej vojne. Bol povinný bojovať za svoju krajinu a zastávať sa chudobných, vdov a sirôt. Nesmel plieniť. Mal prenasledovať heretikov a schizmatikov, ale nadovšetko musel dodržiavať prísahu. Takto pôsobil v službách cirkvi a štátu. Z toho hľadiska sa rytierstvo javí ako inštitúcia, ktorá zabezpečovala mier.

Medzi rokmi 11201128 vznikol francúzsky epos *Le chanson de Roland* (Pieseň o Rolandovi). A španielsky rytier, ktorý je opisovaný v *Cantar de Mio Cid* (Pieseň o mojom Cidovi), je úplne podobný tomu, o ktorom sa píše v spomínanom francúzskom románe. V britskom korpuse stredovekej literatúry predstavujú ideály rytierstva rytieri okrúhleho stola z artušovských legiend. Medzi najdôležitejšie diela sa v tomto prípade zaraďujú mýty od Geoffreyho z Monmouthu, Chrétiena de Troyes, alebo Thomasa Maloryho.

## Iné projekty

Kategória:Vojenská kultúra
Kategória:Stredoveké vojenstvo
Kategória:Šľachta
Dolný šípový splav

**Dolný šípový splav** (lat. *sinus sagittalis inferior*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Prebieha spredu dozadu v konkávnom okraji kosáka mozgu (*falx cerabri*) až po miesto, kde sa kosák spája s mozočkovým šiatrom (*tentorium cerebelli*; to je tvrdá plena rozpätá medzi *margo superior partis petrosae* oboch strán a prekrývajúci zhora mozoček). 

Dolný šípový splav zbiera drobné žily z mediálnej plochy mozgových pologúľ.

Kategória:Žily hlavy a krku
Záhlavový splav

**Záhlavový splav** alebo **záhlavný splav** (lat. *sinus occipitalis*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Začína sa zo spletí, ktoré v lebke obklopujú veľký otvor (*foramen magnum*) ako tzv. okrajový splav (*sinus marginalis*). Tieto spleti majú spojky do žilových vertebrálnych spletí aj do hornej hľuzy vnútornej hrdlovej žily (*bulbus superior venae jugularis internae*). Záhlavový splav pokračuje nahor po záhlavnej kosti do sútoku splavov (*confluens sinuum*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Záhlavný splav

**Záhlavný** alebo **záhlavový splav** (lat. *sinus occipitalis*) sa začína zo spletí, ktoré v lebke obklopujú foramen magnum ako tzv. sinus marginalis. Tieto splete majú spojky do žilových vertebrálnych spletí aj do bulbus superior venae jugularis internae. Sinus occipitalis pokačuje nahor po záhlavnej kosti do confluens sinuum.

Kategória:Anatómia
Kategória:Žily hlavy a krku
William Oughtred

**William Oughtred** (* 5. marec 1574, Eton, Spojené kráľovstvo – † 30. jún 1660, Albury) bol anglický matematik.

V roku 1622 (podľa niektorých zdrojov v roku 1621) zostrojil posuvné pravítko.

## Spisy

* 1631 *Clavis Mathematicae* 
* 1632 *Circles of Proportion* 
* 1657 *Trigonometrie*
* 1676 *Opuscula Mathematica*

## Expresné odkazy
* Životopis

Kategória:Anglickí matematici
Priečny splav

**Priečny splav**  (lat. *Sinus transversus (dexter, sinister)*) je jeden z dvoch (pravý, ľavý) vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Je to hlavová žila, ktorá sa začína zo sútoku splavov (confluens sinuum) a prebieha laterálne po záhlavnej kosti v úpone mozočkového šiatra (tentorium cerebelli), pričom na kosti podmieňuje sulcus sinus transversi. Pokračuje laterálne až k hlávkovému výbežku spánkovej kosti (processus mastoideus ossis temporalis), kde zahýba do esovitého splavu (sinus sigmoideus). Priečny splav je dosť široký (6 až 10 mm), širší obyčajne na pravej strane; na priereze je trojcípy. Na povrch lebky sa premieta do spojnice vonkajšej záhlavnej hrčky (protuberantia occipitalis externa) - základňa hlávkového výbežku (processus mastoideus). Do priečneho splavu sa vlieva časť dolných mozgových žíl (venae cerebri inferiores) a dolných mozočkových žíl (venae cerebelli inferiores) a spojky zo záhlavných medziplošných žíl (venae diploicae occipitales). Horné mozočkové žily (venae cerebelli superiores) vtekajú do drobných párových splavov v mozočkovom šiatri (tentorium cerebelli) a nimi do priečneho splavu.

Kategória:Žily hlavy a krku
Liturgický rok

**Liturgický rok** alebo **cirkevný rok** () je časový sled sviatkov a liturgických období v niektorých kresťanských cirkvách.

## Rímskokatolícka cirkev

Začína adventom, prvou adventnou nedeľou. Pokračuje vianočným obdobím, nasleduje prvá časť cezročného obdobia , pôstne obdobie, potom veľkonočné obdobie a nasleduje druhá časť cezročného obdobia. Obdobia sa staršie nazývajú aj cykly. Liturgický rok končí Slávnosťou Krista Kráľa 

V rímskokatolíckej cirkvi sa cezročné nedele opakujú v troch cykloch, tieto cykly sa nazývajú písmenom A, B, alebo C. Férie cezročného obdobia sa zasa opakujú v dvoch cykloch (Lekcionár III a IV). Liturgické obdobie adventu, vianoc, pôstu a veľkej noci sa opakujú každoročne.

## Evanjelická cirkev augsburského vyznania

V evanjelickej cirkvi a.v. sa začína adventom, prvou adventnou nedeľou. Pokračuje vianočným obdobím, nasleduje prvá časť cezročného obdobia, pôstne obdobie, potom veľkonočné obdobie a nasleduje druhá časť cezročného obdobia. Obdobia sa staršie nazývajú aj cykly. Liturgický rok končí Slávnosťou Krista Kráľa 

## Byzantský obrad
V gréckokatolíckej cirkvi  a pravoslávnej cirkvi  teda v cirkvách byzantského obradu) sa začína 1. septembra. Má dve konštitutívne zložky - okruh pohyblivých sviatkov, ktorý sa odvíja od Paschy, a okruh nepohyblivých sviatkov (majú pevný dátum slávenia). Sviatky sa delia na tri základné kategórie (veľké, polyjelejné a malé), pričom niektoré veľké sviatky majú aj obdobie predprazdenstva a poprazdenstva (predsviatku a posviatku). Najväčším sviatkom liturgického roka je Pascha (Veľká noc). Významné sú aj štyri pôstne obdobia (Filipovka, Veľký pôst, Petro-pavlovský pôst, Uspenský pôst).

## Referencie

## Pozri aj
* Cirkevný sviatok

## Externé odkazy
*Všeobecné smernice o liturgickom roku a o kalendári 
*Kalendár Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku s čítaniami 
*Cirkevný rok Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania
*Liturgický rok, Pallotíni, Michalovce 


Kategória:Rok
Kategória:Kalendáre
Esovitý splav

**Esovitý splav** (lat. *sinus sigmoideus*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Je priamym pokračovaním priečneho splavu (*sinus transversus*). Na *pars mastoidea ossis temporalis* a na okraji záhlavnej kosti (*os occipitale*) podmieňuje hlbokú ryhu tvaru S a otvára sa do hornej hľuzy vnútornej hrdlovej žily (*bulbus superior venae jugularis internae*). Na priereze je polkruhovitý. Na *pars mastoidea* je od hlávkových dutiniek (cellulae mastoideae) a od bubienkovej dutiny (antrum tympanicum) oddelený iba tenkou kostnou lamelou, čo je dôležité pri operáciách ucha. Esovitý splav má často spojku (emissarium) cez hlávkový otvor (foramen mastoideum) do záhlavnej žily (vena occipitalis).

Kategória:Žily hlavy a krku
Horný skalný splav

**Horný skalný splav** (lat. *sinus petrosus superior*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Nachádza sa na *margo superior partis petrosae*, medzi ňou a okrajom záhlavnej kosti (*os occipitale*). Začína sa z dutinového splavu (sinus cavernosus) a esovitého splavu (sinus sigmoideus).

Kategória:Žily hlavy a krku
Dolný skalný splav

**Dolný skalný splav** (lat. *sinus petrosus inferior*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Prebieha pozdĺž zadného okraja *pars petrosa*, medzi ňou a okrajom záhlavnej kosti (*os occipitale*). Začína sa z dutinového splavu (sinus cavernosus) a smeruje do jarmového otvoru (*foramen jugulare*), kde sa otvára do hornej hľuzy vnútornej hrdlovej žily (*bulbus superior venae jugularis internae*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Rovný splav

**Rovný splav** alebo **priamy splav** (lat. *sinus rectus*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Prebieha v mieste, kde sa kosák mozgu (*falx cerebri*) upína na mozočkový šiator (*tentorium cerebelli*). Rovný splav je pokračovaním dolného šípového splavu (*sinus sagittalis inferior*) a veľkej mozgovej žily (*vena magna cerebri*). Vedie krv do sútoku splavov (*confluens sinuum*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Dutinový splav

**Dutinový splav** (lat. *sinus cavernosus*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Dutinový splav je uložený na boku tureckého sedla (*sella turcica*) na odstupe veľkých krídel klinovej kosti. Ventrálne prebieha až k hornej očnicovej štrbine (*fissura orbitalis superior*), dorzálne až k hrotu skalnej časti (*pars petrosa*). V dutinovom splave sa nachádza veľa trámcov, medzi ktorými prebieha a ohýba sa vnútorná krčnica (*arteria carotis interna*); šikmo ním prebieha odťahujúci nerv (*nervus abducens*). V jeho bočnej stene sa nachádzajú: okohybný nerv (*nervus oculomotorius*), kladkový nerv (*nervus trochlearis*) a 1. vetva trojklaného nervu (*nervus trigeminus; nervus ophthalmicus*), v zadnom dolnom okraji tejto steny splavu prebieha aj 2. vetva čeľustného nervu (*nervus maxillaris*). Do dutinového splavu ústi z každej strany horná očná žila (vena ophthalmica superior). Okrem toho je dutinový splav spojený s ďalšími splavmi, a to s klinovotemenným splavom (sinus sphenoparietalis), predným medzidutinovým splavom (*sinus intercavernosus anterior*), zadným medzidutinovým splavom (*sinus intercavernosus posterior*), dolným skalným splavom (*sinus petrosus inferior*), horným skalným splavom (*sinus petrosus superior*), spodinovou spleťou (*plexus basilaris*); cez oválny otvor (*foramen ovale*) súvisí s oválnou spleťou (*plexus pterygoideus*), cez krčnicový kanál (*canalis caroticus*; pozdĺž vnútornej krčnice) pokračuje do vnútornej krčnicovej žilovej splete (*plexus venosus caroticus internus*), ktorá smeruje do oblasti vnútornej hrdlovej žily (vena jugularis interna).

Kategória:Žily hlavy a krku
Predný medzidutinový splav

**Predný medzidutinový splav** (lat. *sinus intercavernosus anterior*) je jeden z  vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Spája priečne dutinový splav(sinus cavernosus), a to tesne pred hypofýzou a za ňou. Hypofýza je tak dookola obklopená splavmi (tzv. sinus circularis).

Kategória:Žily hlavy a krku
Klinovotemenný splav

**Klinovotemenný splav** (lat. *sinus sphenoparietalis*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Začína sa pri vencovom šve (*sutura frontoparietalis*) a prebieha po dorzálnom okraji mal0ho krídla klinovej kosti (*alae minoris*). Zbiera medziplošné žily (*venae diploicae*) a často je spojený s hornou očnou žilou (*vena ophthalmica superior*). Ústi do dutinového splavu (*sinus cavernosus*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Spodinová spleť

**Spodinová spleť** alebo **spodinová pleteň** (lat. *plexus basilaris*) je žilová spleť uložená pod tvrdou plenou (*[[dura mater]]*) na tele záhlavnej kosti (*corpus ossis occipitalis*). Spája dutinový splav (*sinus cavernosus*) a dolný skalný splav (*sinus petrosus inferior*); pri veľkom otvore (*[[foramen magnum]]*) súvisí s okrajovým splavom (*[[sinus marginalis]]*) a s nimi s vnútornými chrbticovými žilovým spleťami (*plexus venosi vertebrales interni*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Plenová žila

**Plenové žily** alebo **žily plien** (lat. *venae meningeae*) sú žily hlavy.

Sú to úzke žily sprevádzajúce podobné tepny. Najhrubšia, spravidla dvojitá, je **vena meningea media**. Cez tŕňový otvor (*foramen spinosum*) ústi do krídlovej splete (*plexus pterygoideus*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Hlávková prietoková žila

**Hlávková prietoková žila** (lat. *vena emissaria mastoidea*) je hlavová žila, ktorá vedie krv z esovitého splavu do záhlavnej žily (*vena occipitalis*) alebo do zadnej ušnicovej žily (*vena auricularis posterior*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Záhlavná prietoková žila

**Záhlavná prietoková žila** (lat. *vena emissaria occipitalis*) je hlavová žila. Je pomerne ojedinelá. Spája sútok splavov (*[[confluens sinuum]]*) s niektorou zo záhlavných žíl a prijíma často záhlavnú medziplošnú žilu (*[[vena diploica occipitalis]]*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Temenná prietoková žila

**Temenná prietoková žila** (lat. *vena emissaria parietalis*) je hlavová žila, ktorá spája sinus sagittalis superior so žilami mäkkých lebečných plien.

Kategória:Žily hlavy a krku
Hlavicová prietoková žila

**Hlavicová prietoková žila** (lat. *vena emissaria condylaris*) je prietoková žila, ktorá spája esovitý splav (*sinus sigmoideus*) cez *canalis condylaris* a chrbticové žilové splete (*plexus venosi vertebrales*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Michael Stich

**Michael Stich** (* 18. október 1968) je bývalý profesionálny nemecký tenista.
V roku 1993 bol na 2. mieste medzinárodného rebríčka ATP. Jeho najväčším úspechom je víťazstvo v dvojhre vo Wimbledone v roku 1991. Okrem toho postúpil do finále French Open (1996) a US Open (1994). Patrí mu tiež zlatá olympijská medaila vo štvorhre z roku 1992 z olympijských hier v Barcelone.

Počas svojej kariéry Michael Stich vyhral 18 turnajov ATP v dvojhre:
* 1990 – Memphis 
* 1991 – **Wimbledon**, Stuttgart, Schenectady, Viedeň 
* 1992 – Rosmalen, Mníchov 
* 1993 – Stuttgart, Hamburg, Queen's Club, Bazilej, Štokholm, ATP World Championships 
* 1994 – Rotterdam, Mníchov, Halle 
* 1995 – Los Angeles 
* 1996 – Antverpy

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Michael Stich na stránkach ATP

Kategória:Nemeckí tenisti
Kategória:Víťazi Wimbledonu
Kategória:Víťazi Hopmanovho pohára
Kategória:Olympijskí víťazi v tenise
Kategória:Nemeckí olympijskí víťazi
Stefan Edberg

**Stefan Edberg** (* 19. január 1966) je bývalý profesionálny švédsky tenista. V rokoch 1990 až 1992 bol opakovane na 1. mieste medzinárodného rebríčka ATP. 

## Turnajové víťazstvá
Počas svojej kariéry vyhral 42 turnajov ATP vo dvojhre, z toho 6 grandslamových turnajov:
* 1984 (2x) – Miláno, Los Angeles (olympijský turnaj)
* 1985 (4x) – Memphis, San Francisco, Bazilej, **[[Australian Open]]**
* 1986 (3x) – Gstaad, Bazilej, Štokholm 
* 1987 (7x) – **[[Australian Open]]**, Memphis, Rotterdam, Tokio Outdoor, Cincinnati, Tokio Indoor, Štokholm 
* 1988 (3x) – Rotterdam, **[[Wimbledon (tenis)|Wimbledon]]**, Bazilej 
* 1989 (2x) – Tokio Outdoor, Masters Cup
* 1990 (7x) – Indian Wells, Tokio Outdoor, **[[Wimbledon (tenis)|Wimbledon]]**, Los Angeles, Cincinnati, Long Island, Paris Indoor
* 1991 (6x) – Stuttgart Indoor, Tokio Outdoor, Queen's Club, **[[US Open]]**, Sydney Indoor, Tokio Indoor 
* 1992 (3x) – Hamburg, New Haven, **[[US Open]]**
* 1993 (1x) – Madrid 
* 1994 (3x) – Dauhá, Stuttgart Indoor, Washington 
* 1995 (1x) – Dauhá

Kategória:Švédski tenisti
Kategória:Víťazi Wimbledonu
Kategória:Víťazi Australian Open
Kategória:Víťazi US Open
Kategória:Švédski bronzoví olympijskí medailisti
Kategória:Medzinárodná tenisová sieň slávy
Osijek

**Osijek** (, ) je najväčšie mesto v chorvátskom Slavónsku a štvrté najväčšie v Chorvátsku. Má 75 535 (2021) obyvateľov a je správnym strediskom župy Osijek-Baranja.

## Dejiny
### Starovek a stredovek
Mesto založili Rimania ako *Mursa* v 2. storočí. V 6. storočí ho zničili Avari a neskôr obnovili predkovia Chorvátov. V rokoch 1526 až 1687 bolo obsadené Turkami, potom ich vystriedali Habsburgovci.

### Novovek
Od roku 1809 je slobodným kráľovským mestom. V celom 19. storočí prosperovalo, bolo jedným z najväčších v Chorvátsku, veľmi ovplyvnené rakúsko-uhorskými veľkomestami. Za čias Juhoslávie po druhej svetovej vojne sa Osijek rýchlo rozrastal, vznikli nové štvrte ako napríklad *Sjenjak*, *Vijenac*, *Jug* a *Jug II*. Dnes je tu potravinársky a obuvnícky priemysel a vrcholí snaha o obnovu do predvojnového stavu, pretože mesto bolo počas občianskej vojny zničené. V súčasnosti je najnavštevovanejšia pamiatka pevnosť Tvrda, pochádzajúca z roku 1753.

## Partnerské mestá
*  Budapešť, Maďarsko 
*  Čenstochová, Poľsko
*  Graz, Rakúsko
*  Lausanne, Švajčiarsko
*  Maribor, Slovinsko
*  Nitra, Slovensko
*  Pécs, Maďarsko
*  Pforzheim, Nemecko
*  Ploieşti, Rumunsko
*  Prizren, Kosovo
*  Subotica, Srbsko
*  Tuzla, Bosna a Hercegovina
*  Vicenza, Taliansko

## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálna stránka
* Mestský portál 

Kategória:Mestá v Chorvátsku
Kategória:Slavónsko
Strojárstvo

[right|thumb|[CAD návrh mechanickej súčiastky, časti hriadeľa.]]
**Strojárstvo** (nesprávne *strojárenstvo*) alebo **strojársky priemysel** (nesprávne *strojárenský priemysel*) je priemyselné odvetvie, ktoré sa zaoberá aplikáciou fyzikálnych princípov na analýzu, výrobu a údržbu strojných zariadení. Zahrňuje poznatky z mechaniky, kinematiky, termodynamiky a energetiky. Strojní inžinieri využívajú tieto princípy na návrh a analýzu automobilov, lietajúcich strojov, vykurovacích a chladiacich systémov, konštrukcií a mostov, priemyselných nástrojov, vybavenia a podobne.
Strojníctvo

**Strojníctvo** alebo **teória strojov** je technický odbor, ktorý sa zaoberá strojmi, ich funkciou a výrobou.

## Pozri aj
* Strojárstvo

Kategória:Strojárstvo
Kategória:Výroba
Radell Faraday Nelson

**Radell Faraday Nelson**, alebo len **Ray Nelson** (* 3. október 1931, Schenectady, New York) je spisovateľ, grafik a vynálezca čiapky s vrtuľou. 

## Tvorba
* *Eight O'Clock in the Morning* (*Osem hodín ráno*), poviedka sa stala predlohou k filmu Joea Carpentera *[[They Live]]*
* 1967: *The Ganymede Takeover*, v spolupráci s Philipom K. Dickom


Image:Propeller.svg


## Externé odkazy
* Ray Nelson - Science Fiction Author and Cartoonist (en), oficiálna stránka

Kategória:Narodenia v 1931
Frekvenčná modulácia

thumb|Schéma amplitúdovej a frekvenčnej modulácie

**Frekvenčná modulácia** (skratka **FM**) alebo staršie **kmitočtová modulácia** je modulácia, pri ktorej sa mení frekvencia nosnej vlny. Amplitúda a fáza zostávajú konštantné. Pôsobením modulačného signálu sa okamžitá hodnota frekvencie nosnej vlny mení tak, že veľkosť frekvenčnej zmeny, frekvenčný zdvih, závisí iba od veľkosti modulačného signálu a rýchlosť zmeny frekvencie okolo pôvodnej frekvencie (t. j. počet frekvenčných zdvihov za sekundu), závisí od výšky modulačného signálu.

Využíva sa v rozhlase v pásme VKV pre kvalitný prenos zvuku. Zvukový kanál analógových televíznych sústav je rovnako prenášaný s využitím frekvenčnej modulácie. Pre profesionálne aj rádioamatérske komunikačné účely sa využíva jej úzkopásmová forma. Ďalšou oblasťou je FM syntéza zvuku, využívaná v raných hudobných syntetizátoroch a neskôr aj zvukových adaptéroch počítačov.

## Modulácia a demodulácia
Samotná modulácia sa realizuje najčastejšie napr. pomocou varaktorovej pumpy, ktorej najdôležitejším prvkom je kapacitná dióda (varikap).

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Modulácia
Fázová modulácia

**Fázová modulácia** (skratka **PM** z ) je druhom modulácie, pri ktorej sa v závislosti na zmene modulačného signálu mení fáza nosnej vlny.

Spojitá fázová modulácia nie je veľmi využívaná, pretože vyžaduje pomerne zložitý demodulátor a v určitých situáciach môže byť problematické rozpoznať správne fázový posun (napr. pri 0° a 180°).

## Referencie

Kategória:Modulácia
Čelová medziplošná žila

**Čelová medziplošná žila** (pravá a ľavá) (*Vena diploica frontalis dextra et sinistra*) je hlavová žila ústiaca do šípového splavu (*sinus sagittalis*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Predná spánková medziplošná žila

**Predná spánková medziplošná žila** (lat. *vena diploica temporalis anterior*) je medziplošná žila, ktorá prebieha v laterálnom okraji čelovej šupiny, ústi do klinovotemenného splavu (*sinus sphenoparietalis*) a do hlbokých spánkových žíl (*venae temporales profundae*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Stredná spánková medziplošná žila

**Stredná spánková medziplošná žila** (lat. *vena diploica temporalis media*) je medziplošná žila. Je nekonštantná, ústi najčastejšie do horného skalného splavu (*sinus petrosus superior*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Zadná spánková medziplošná žila

**Zadná sánková medziplošná žila** (lat. *vena diploica temporalis posterior*) je medziplošná žila. Začína sa v temennej kosti a ústi buď do priečneho splavu (*sinus transversus*), alebo cez hlávkovú prietokovú žilu (*vena emissaria mastoidea*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Amplitúdová modulácia

right|thumb|Schéma amplitúdovej a frekvenčnej modulácie

**Amplitúdová modulácia** (skratka **AM**) patrí medzi jednoduché spojité modulácie. V závislosti na zmene modulačného signálu sa mení amplitúda nosného signálu. Frekvencia a ani fáza nosnej sa u tejto modulácie nemení.

Historicky je to najstarší druh modulácie. Začala sa používať pri experimentoch s rádiovým vysielaním už v roku 1900. Klasická amplitúdová modulácia obsahuje nosnú vlnu a dve (súčtové a rozdielové) postranné pásma (DSB – *Dual Side Band*). Z rôznych dôvodov sa niekedy niektoré z týchto zložiek odstraňujú a tak vznikajú modulácie s jedným postranným pásmom (SSB – *Single Side Band*), alebo s potlačenou, alebo aspoň redukovanou nosnou (SC – *Suppresed Carrier*, alebo RC – *Reduced Carrier*).

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Modulácia
Andrij Mykolajovyč Ševčenko

**Andrij Mykolajovyč Ševčenko**,  (* 29. september 1976, Dvirkivščyna, Ukrajina) je bývalý ukrajinský futbalový útočník.

Je držiteľom prestížneho ocenenia Zlatá lopta pre najlepšieho futbalistu Európy roku 2004. Spolu s Karimom Benzemom je tiež na zdieľanom piatom mieste v počte strelených gólov v Lige majstrov s 59 gólmi Pelé ho roku 2004 zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov.

## Klubová kariéra
### Dynamo Kyjev
So svojou futbalovou kariérou začínal v klube Dynamo Kyjev a v sezóne 1992-93 sa prvýkrát objavil v základnej jedenástke. V následnej sezóne vyhral ligový titul, pričom strelil šesť gólov v 20 zápasoch. V edícií Ligy Majstrov 1997-98 strelil v drese Kyjeva hetrik proti Barcelone a pričinil sa tak o senzačné víťazstvo 4-0. Počas svojho 5-ročného pôsobenia v Kyjeve vyhral každý ročník ligu.

### Pôsobenie v zahraničí
#### AC Miláno
V roku 1999 prestúpil za rekordnú sumu 25 miliónov dolárov do talianskeho veľkoklubu AC Miláno. V Serie A debutoval 28. augusta 1999 v zápase proti US Lecce. Vo svojej premiérovej sezóne na Apeninskom polostrove strelili Ševčenko v 32 zápasoch 24 gólov. V roku 2002 vyhral s AC Ligu Majstrov čím sa stal prvým ukrajinským futbalistom, ktorému sa to podarilo. V sezóne 2003-04 sa stal kráľom strelcov Serie A a s klubom získal *scudetto*. V roku 2004 získal ocenenie Zlatá lopta pre najlepšieho futbalistu roka.

V nasledujúcej sezóne strelil sedemnásť gólov po tom ako vynechal časť sezóny kvôli zraneniu. 23. novembra 2005 v zápase Ligy majstrov proti tureckému Fenerbahçe SK strelil Ševčenko štyri góly a dopomohol tak k výhre 4-0. Stal sa tak piatym hráčom, ktorý strelil v jednom zápase štyri góly (ostatnými boli Marco van Basten, Simone Inzaghi, Dado Pršo a Ruud van Nistelrooy).

8. februára 2006 sa stal druhým najlepším strelcom AC Milána v histórií (prvým je Gunnar Nordahl).

#### Chelsea FC a návrat do Milána
28. mája 2006 prestúpil za 30 miliónov libier do anglického klubu Chelsea FC. V drese *blues* sa ale nedokázal významnejšie strelecky presadiť, v 47 ligových zápasoch strelil spolu 9 gólov. V auguste 2008 prestúpil naspäť do AC Milána, kde nosil číslo 76.

## Reprezentácia
thumb|left|Ševčenko na ukrajinskej známke V národnom drese Ukrajiny debutoval v roku 1995, reprezentoval Ukrajinu na Majstrovstvách sveta 2006. V kvalifikácií na Majstrovstvá Európy 2008 strelil päť gólov, no Ukrajina sa neprebojovala na hlavný turnaj.

Andrij Ševčenko reprezentuje Ukrajinu aj na Majstrovstvách Európy 2012 v Poľsku a na Ukrajine. V prvom zápase proti Švédsku strelil dva góly, ktorými otočil stav stretnutia z 0-1 na konečných 2-1.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1976
Kategória:Ukrajinskí futbalisti
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Kategória:Hráči AC Miláno
Kategória:Hráči Chelsea FC
Záhlavná medziplošná žila

**Záhlavná medziplošná žila** (lat. *vena diploica occipitalis*) je medziplošná žila. Je najväčšia z tejto skupiny žíl. Prebieha po záhlavnej šupine (*squama occipitalis*) a vlieva sa do záhlavovej žily (*vena occipitalis*) alebo v blízkosti sútoku splavov (*confluens sinuum*) do priečneho splavu (*sinus transversus*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Žila vodovodu predsiene

**Žila vodovodu predsiene** (lat. *vena aqudaductus vestibuli*) je hlavová žila, ktorá prebieha rovnomenným kanálikom a ústi do sinus petrosus inferior.

Kategória:Žily hlavy a krku
Žila slimákového kanálika

**Žila slimákového kanálika** (lat. *vena canaliculi cochleae*) je hlavová žila, ktorá ústi už extrakraniálne buď po koncovej časti sinus petrosus inferior, alebo priamo do bulbus superior venae jugularis internae.

Kategória:Žily hlavy a krku
Rastislav

**Rastislav** môže byť:
*krstné meno, pozri Rastislav (prvé meno)
*veľkomoravské knieža, pozri Rastislav (Veľká Morava)
*tmutokaranské knieža (1064 – 1066), pozri Rastislav (Tmutokaranské kniežatstvo)
*vnuk Jaroslava Múdreho, pozri Rastislav (vnuk Jaroslava Múdreho)
Slavomír

**Slavomír** môže byť:
*krstné meno, pozri Slavomír (prvé meno)
*veľkomoravské knieža v roku 871, pozri Slavomír (Veľká Morava)
*obodritské knieža (zač. 9. stor.), pozri Slavomír (obodritské knieža)
Boris Becker

**Boris Becker** (* 22. november 1967, Leimen, Nemecko) je bývalý profesionálny nemecký tenista. 

V roku 1991 bol opakovane na 1. mieste medzinárodného rebríčka ATP. Ide o vôbec najmladšieho víťaza dvojhry vo Wimbledone - dokázal tu prvý titul získať vo svojich 17 rokoch.

Počas svojej kariéry vyhral celkom 49 turnajov ATP v dvojhre, z toho 6 grandslamových turnajov:
* 1985 (3x) - **[[Wimbledon (tenis)|Wimbledon]]**, Cincinnati, Queen's Club
* 1986 (6x) - **[[Wimbledon (tenis)|Wimbledon]]**, Canadian Open, Paris Indoor, Chicago, Sydney Indoor, Tokyo Indoor
* 1987 (3x) - Indian Wells, Miláno, Queen's Club
* 1988 (7x) - Indian Wells, Masters, Dallas, Queen's Club, Štokholm, Tokyo Indoor, Indianapolis
* 1989 (5x) - **[[Wimbledon (tenis)|Wimbledon]]**, **[[US Open]]**, Paris Indoor, Miláno, Philadelphia
* 1990 (5x) - Štokholm, Brusel, Stuttgart Indoor, Sydney Indoor, Indianapolis
* 1991 (2x) - **[[Australian Open]]**, Štokholm
* 1992 (5x) - ATP World Championship, Paris Indoor, Bazilej, Brusel, Rotterdam
* 1993 (2x) - Dauhá, Miláno
* 1994 (4x) - Štokholm, Los Angeles, Miláno, New Haven
* 1995 (2x) - ATP World Championship, Marseille
* 1996 (5x) - **[[Australian Open]]**, Stuttgart Indoor, Grand Slam Cup, Queen's Club, Viedeň

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Nemeckí tenisti
Kategória:Víťazi Wimbledonu
Kategória:Víťazi Australian Open
Kategória:Víťazi US Open
Kategória:Olympijskí víťazi v tenise
Kategória:Medzinárodná tenisová sieň slávy
Kategória:Víťazi Hopmanovho pohára
Georgij Timofejevič Beregovoj

**Georgij Timofejevič Beregovoj** (, ; * 15. apríl 1921, Fiodorovka – † 30. jún 1995, Moskva) bol sovietsky kozmonaut ukrajinského pôvodu.

## Život
Absolvoval luhanské letecké učilište. Počas II. svetovej vojny bol pilotom bombardovacieho lietadla, s ktorým uskutočnil 186 bojových letov. S Červenou armádou sa dostal až k oslobodeniu Česko-Slovenska. Po vojne absolvoval vojenskú akadémiu a v roku 1948 sa stal testovacím pilotom. V roku 1961 získal titul zaslúžilého testovacieho letca ZSSR a krátko potom požiadal o zaradenie do výcvikového strediska kozmonautov. Dňa 26. októbra 1968 odštartoval vo svojich 47 rokoch s kozmickou loďou Sojuz 3 na let trvajúci takmer 95 hodín a to deň po vypustení bezpilotného Sojuzu 2. Letel sám. Nacvičoval pilotáž spoločného letu oboch Sojuzov. Po absolvovaní letu bol povýšený do hodnosti generálporučíka letectva ZSSR a stal sa náčelníkom strediska J. A. Gagarina pre výcvik kozmonautov. Bol ženatý a mal dve deti. Zomrel na pooperačné komplikácie vo veku 74 rokov.

## Lety do vesmíru
* Sojuz 3 (26. október 1968 - 30. október 1968)

## Zdroje
### Literatúra
* 

## Externé odkazy
*  Biografia v Malej encyklopedii kozmonautiky
*  Biografia na stránkach Space40

Kategória:Narodenia v 1921
Kategória:Úmrtia v 1995
Kategória:Sovietski kozmonauti
Kategória:Sovietski letci
Kategória:Ruské osobnosti ukrajinského pôvodu
Kategória:Pochovaní na Novodievčom cintoríne
Kategória:Nositelia Radu červenej zástavy
Kategória:Nositelia Radu Vlasteneckej vojny
Bludisková žila

**Bludisková žila** (lat. *vena labyrinthi*) je jedna z bludiskových žíl, ktorá prebieha cez vnútorný zvukovod (lat. *meatus acusticus internus*) a otvára sa do dolného skalného splavu (lat. *sinus petrosus inferior*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Vnútorná sluchová žila

**Vnútorná sluchová žila** () je jedna z bludiskových žíl. Prebieha cez vnútorný vzduchovod (*meatus acusticus internus*) a otvára sa do dolného skalného splavu (*sinus petrosus inferior*).

Kategória:Žily hlavy a krku
Anatolij Nikolajevič Berezovoj

thumb|Anatolij Berezovoj (vľavo) na poštovej známke

**Anatolij Nikolajevič Berezovoj** (; * 11. apríl 1942, Enem – † 20. september 2014, Moskva) bol sovietsky kozmonaut. V roku 1982 sa s Valentinom V. Lebedevom zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz T-5 a spolu absolvovali dlhodobý pobyt v kozmickej stanici Saľut 7. 

## Let do vesmíru
Odštartoval z Bajkonuru spolu s Lebedevom na palube kozmickej lode Sojuz T-5 v máji 1982. V čase letu mal 40 rokov a do zoznamu kozmonautov Zeme sa zapísal ako 107. v poradí. Pripojili sa k vtedy novej sovietskej orbitálnej stanici Saľut 7 a strávili na nej viac ako pol roka (vtedajší rekord) ako prvá základná posádka. Absolvoval tu aj svoj prvý dvojhodinový výstup do voľného vesmíru (EVA) kvôli výmene vonkajších detektorov. K stanici sa postupne pripájali nákladné lode Progress 13 a 14. Stanicu navštívili kozmonauti ďalších misií, v júli 1982 Sojuz T-6 (Džanibekov, Ivančenkov, Chrétien), v auguste 1982 Sojuz T-7 (Popov, Serebrov a Svetlana Savická). Pretože ich Sojuz T-5 bol vo vesmíre príliš dlho, posledná návšteva odletela na Zem s ním a pri stanici im ponechala svoju loď. Po ich odlete ju preparkovali k prednému spojovaciemu uzlu a pokračovali v plnení zadaných úloh. 

V októbri 1982 vyložili ďalšie zásoby z Progressu 15 a v novembri z Progressu 16. Progress 16 využili na zvýšenie obežnej dráhy celého komplexu. V decembri stanicu zakonzervovali a obaja odleteli v Sojuze T-7 domov. Po pristátí kabíny na padákoch museli celú noc stráviť v pristavenom terénnom vozidle, kvôli snehovej búrke ich vrtuľník nemohol v noci dopraviť na základňu. 
* Sojuz T-5, Saľut 7, Sojuz T-7 (13. máj 1982 - 10. december 1982)

## Referencie


## Externé odkazy
* Na webe MEK-Kosmo
* Na webe MEK-Kosmo, let Sojuzu
* Na webe Space 

Kategória:Sovietski kozmonauti
Kategória:Ruskí kozmonauti
Kategória:Sovietski letci
Kategória:Ruskí letci
Lexikon für Theologie und Kirche

***Lexikon für Theologie und Kirche*** (dosl.: *Lexikón pre teológiu a cirkev*; skratka **LThK**) je katolícka teologická encyklopédia, ktorú vydalo nemecké vydavateľstvo Verlag Herder. Vyšla v troch vydaniach. Vo vedeckých prácach sa naň odkazuje skratkou a číslom vydania.

## Prvé vydanie (19301938)
Lexikón vznikol v rokoch 19301938 úplným prepracovaním staršieho dvojzväzkového lexikónu, ktorý vyšiel vo Freiburgu v rokoch 1907 a 1912 pod názvom *Kirchliches Handlexikon*. Vydavateľom oboch lexikónov bol Michael Buchberger.

## Druhé vydanie (19571968)
Druhé, úplne prepracované vydanie vyšlo v rokoch 19571968. Vydavateľmi boli Josef Höfer a Karl Rahner. Pretože v záverečnej fáze vydania došlo v Katolíckej cirkvi k zásadnému prelomu v podobe Druhého vatikánskeho koncilu, boli k desiatim zväzkom tohto lexikónu pripojené tri ďalšie zväzky, ktoré obsahovali doslovné znenie koncilových textov v latinčine a nemčine, takže toto vydanie malo spolu (vrátane registra) 14 zväzkov.

## Tretie vydanie (19932001)
Tretie vydanie vyšlo v rokoch 19932001 pod redakčným vedením kardinála Waltera Kaspera, opäť pozostáva z desiatich zväzkov a jedného registra. Obsahuje asi 26&nbsp;000 článkov na 8292 stranách.

## Pozri aj
* Catholic Encyclopedia
* Katoličeskaja enciklopedija
* Religion in Geschichte und Gegenwart
* Theologische Realenzyklopädie
* Reallexikon für Antike und Christentum
* Pravoslavnaja enciklopedija

## Externé odkazy
* Lexikon für Theologie und Kirche

Kategória:Nemecké encyklopédie
Kategória:Katolícke encyklopédie
Kategória:Encyklopédie v nemeckom jazyku