open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anton Zimmermann

**Anton Zimmermann** (* 25. december 1741, Široká Niva – † 16. október 1781, Bratislava) bol slovenský organista a hudobný skladateľ sliezskeho pôvodu.

## Život
Anton Zimmermann pochádzal zo Sliezska, kde tiež získal hudobné vzdelanie. Bol organistom katedrály sv. Ducha v Hradci Králové. Od roku 1772 pôsobil v Bratislave. V roku 1776 sa stal kniežacím dvorným skladateľom kniežaťa, biskupa, primasa a maďarského grófa Józsefa Batthyányho. V roku 1780 sa stal organistom bratislavskej katedrály sv. Martina.

Komponoval symfónie, melodrámy a komornú hudbu. Dve z jeho symfónií boli dlhú dobu pripisované Josephovi Haydnovi.

## Dielo

### Javiskové diela
* *Narcisse et Pierre* (singspiel, 1772, Bratislava)
* *Die Wilden* (melodrám, libreto Johann Schilson, 1777, Bratislava)
* *Andromeda und Perseus* (melodrám, libreto Wolfgang von Kempelen, 1781, Viedeň, Hofburgtheater)
* *Zelmor und Ermide* (melodrám)

### Komorná hudba
* Sonaten für obligates Cembalo und Violine op. 2
* Sláčikové tria B-dur G-Dur
* Sláčikové kvartety op. 3
* XII Quintetti für 3 Violinen, Viola a Basso continuo
* *Belagerung von Valenciennes* (duo pre husle a klavír)

### Ďalšie skladby
* Konzert in F-Dur für Fagott und Orchester
* Konzert für Kontrabass und Orchester
* *Missa Te Deum laudamus*
* *Klage auf den Tod Maria Theresiens*
* Grand concert pour le clavecin ou piano forte avec l'accompagnement de 2 violons, alto et basse, 2 hautbois et cors
* Niekoľko symfónií
* Rôzne partity a kasácie

## Literatúra
* Československý hudobný slovník osôb a inštitúcií II. (M–Ž), 1965, Štátne hudobné vydavateľstvo, Praha, s. 995
* Constantin von Wurzbach: *Zimmermann, Anton*. In: *Biographisches Lexikón des Kaiserthums Oesterreich*. 60. Theil. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1891, S. 116-114 Dostupné tu

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Díla dostupná na Allmusic

## Zdroj

Kategória:Úmrtia 8. októbra
Kategória:Narodenia 25. decembra
Kategória:Úmrtia 16. októbra
Kategória:Úmrtia v 1781
Kategória:Narodenia v 1741
Kategória:Skladatelia vážnej hudby
Kategória:Slovenskí organisti
Kategória:Slovenskí hudobní skladatelia
Dúbravský potok (prítok Veľkého Trnovského potoka)

**Dúbravský potok** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území mesta Snina v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie, ústi do Veľkého Trnovského potoka, má dĺžku  a je tokom VIII. rádu.
 
## Prameň
Dúbravský potok pramení v severovýchodnom rohu územia obce Zemplínske Hámre v lesnom extraviláne v okrese Snina v Prešovskom kraji  v  vo vzdialenosti  južne od vrchu Hrb s . 

## Opis toku
Dúbravský potok tečie od prameňa severným smerom cez lesný extravilán obce Zemplínske Hámre, v  opúšťa územie Zemplínskych Hámrov a vteká na územie mesta Snina. V  priberá pravostranný bezmenný prítok, mení smer na severozápad, obteká úpätie vrchu Hrb s  a v lesnom extraviláne obce Zemplínske Hámre v  ústi do Veľkého Trnovského potoka ako jeho pravostranný prítok. Veľký Trnovský potok ďalej ústi do vodného toku Cirocha. Zákres Dúbravského potoka farebným zvýraznením v Základnej báze údajov geografického informačného systému ZB GIS v dolnej (severnej) časti potoka je chybný – od sútoku to má byť Veľký Trnovský potok; je potrebná oprava v mape. Dúbravský potok patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení a preteká na území obce Zemplínske Hámre, ďalej tečie a ústi do vodného toku Veľký Trnovský potok na území mesta Snina. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Beskydské predhorie, na rozhraní jeho geomorfologických podcelkov Ublianska pahorkatina a Humenské podolie. Vodný tok má jeden bezmenný prítok. 

## Pôvod názvu
Názov vodného toku Dúbravský potok má pôvod v charakteristickom výskyte dúbravy v priestore povodia vodného toku, čiže lesného porastu, hája, s hojným výskytom duba. Slovný základ dúbrava bol rozšírený formantom prídavného mena -ský a skombinovaný so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok a tým bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe Dúbravský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Dúbravský potok* bol štandardizovaný v roku 1975. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Dúbravský potok* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku je päť vodných tokov s týmto štandardizovaným názvom (január 2026).

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí 
Kategória:Zemplínske Hámre  
Kategória:Snina
Grúňový potok (prítok Slatiny)

**Grúňový potok** je vodný tok v Poľane a Veporských vrchoch na území okresu Detva. Je to pravostranný prítok rieky Slatiny, má dĺžku približne 5 km a je tokom IV. rádu. Tečie územím CHKO Poľana, horný tok aj NPR Zadná Poľana.

## Priebeh toku
Potok pramení vo východnej polovici Poľany, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana, na juhovýchodných svahoch vrchu Kopce (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v lokalite Hukavská jama tečie východným smerom. Priberá niekoľko menších ľavostranných prítokov a opúšťa chránené územie Zadná Poľana. Pokračuje zalesnenou Hukavskou dolinou a mierne sa stáča na juhovýchod do oblasti Kazeteľnica. Na severnom úpätí Hukavského grúňa () prechádza z Poľany do Veporských vrchov a ich podcelku Sihlianska planina. Priberá významnú ľavostrannú Dežmovú a oblúkom sa stáča dočasne na juh. Pod Práčkou sa opäť stáča na východ a priberá pravostranný prítok z lokality Gogolka. V závere Hukavskej doliny tečie okolo chát a následne sa, v nadmorskej výške približne , vlieva pravostranne do Slatiny v povodí rieky Hron. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Hron. 

Grúňový potok pramení a preteká iba katastrom mesta Hriňová v okrese Detva v Banskobystrickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Slatiny
* Poľana, Vysoká Poľana
* Veporské vrchy, Sihlianska planina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky na Poľane
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Povodie Slatiny
Kategória:Vodné toky v okrese Detva
Kategória:Hriňová
Mason Thames

**Mason Thames** (* 10. júl 2007, Dallas, Texas, USA) je americký herec, známy z filmov ako *Čierny telefón* (2021), *Čierny telefón 2* (2025) či *Ako vycvičiť draka* (2025). 

## Detstvo

Thames sa narodil v júli 2007 v Dallase v Texase. Vyrastal v meste McKinney a školu navštevoval v meste Prosper. 

## Kariéra

Thames prvýkrát účinkoval v krátkom filme *After Omelas* v roku 2017. V roku 2019 hosťoval v troch epizódach prvej série televízneho seriálu Apple TV+, *For All Mankind*.

V roku 2021 získal hlavnú úlohu v horore *Čierny telefón*, ktorá mu priniesla široké uznanie filmových kritikov aj divákov. Thames si túto rolu zopakoval aj v pokračovaní *Čierny telefón 2*, ktorý mal premiéru v roku 2025. 

Po boku Mela Gibsona si zahral vo filme *Monster Summer* z roku 2024 a o rok neskôr, si po boku Mckenny Grace, Scotta Eastwood, Allison Williams a Willy Fitzerald zahral v romantickej komdédii *Neľutujem nič*. V rovnakom roku stvárnil rolu Hiccupa Horrendousa Haddocka III v hranom remaku animovaného filmu *Ako vycvičiť draka*. Thames počas konkurzu cestoval do Londýna, kde absolvoval herecký konkurz. Rolu Hiccupa si pravdepodobne zopakuje aj v pokračovaní, ktoré je naplánované na rok 2027. V polovici roka 2025 sa Thames pripojil k hereckému obsadeniu ako Dave Franco a Kiernan Shipka vo filme *The Shitheads*.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Osobnosti z Dallasu
Ladislav Hribik

Mgr. **Ladislav Hribik** (* 23. september 1962, Sobrance) je slovenský štátny úradník, bývalý politik SF a SDKÚ-DS a bývalý riaditeľ osobného úradu Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky. 

V rokoch 1998- 2002 pôsobil ako asistent poslanca Dušana Fedoročka. 

Ako kandidát SF kandidoval v roku 2005 do VÚC Prešovského samosprávneho kraja s poradovým číslom 12 a v roku 2006 kandidoval do Národnej rady Slovenskej republiky z 40. miesta kandidátnej listiny.

## Referencie

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Osobnosti zo Sobraniec
Mount Zeil

**Mount Zeil** ( ) je najvyšší vrch Severného teritória v Austrálii. Prominencia vrchu je 1322 metrov.

## Názov
Názov Mount Zeil bol registrovaný 5. augusta 1959. Zdroj názvu vrchu má byť Karl Maria Eberhard, princ z Waldburg-Zeil-Wurzach (18251907), poctený bol za svoj geografický prieskum. Vrch mal byť pomenovaný počas expedície, ktorú v roku 1872 viedol Ernest Giles.

## Poloha
Vrch je súčasťou Macdonnellových vrchov.

## Referencie

## Externé odkazy
* NT Place Names Register
* Peakbagger.com

Kategória:Vrchy v Severnom teritóriu
Kategória:Tisícovky v Austrálii
Kategória:Najvyššie vrchy štátov a teritórií Austrálie
Ecocrop

**Ecocrop** je databáza používaná na určenie vhodnosti plodiny pre určité prostredie. 

Vyvinula ju Organizácia pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) v rámci Organizácie Spojených národov. Má umožniť predpovedať životaschopnosť plodín v rôznych lokalitách a klimatických podmienkach. Slúžila aj ako katalóg rastlín a rastových charakteristík rastlín.

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Plodiny

Kategória:Biologické databázy
Dežmová

**Dežmová** je krátky vodný tok v Poľane a Veporských vrchoch na území okresu Detva. Je to pravostranný prítok Grúňového potoka v povodí Slatiny, má dĺžku približne 2,6 km a je tokom V. rádu. Tečie územím CHKO Poľana.

## Priebeh toku
Potok pramení vo východnej časti Poľany, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana, na juhozápadnom úbočí Záhorskej skaly (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v lokalite Pod skalou tečie krátko juhovýchodným, postupne však východným smerom. Bez významnejších prítokov pokračuje popod Záhorskú menšou horskou lúkou, stáčajúc sa opäť na juhozápad. Pod Murínkou opúšťa Poľanu a prechádza do Veporských vrchov a ich podcelku Sihlianska planina. Pokračuje zalesneným územím údolia popod Spodniačku a onedlho vteká do Hukavskej doliny. V lokalite Motyčky, v nadmorskej výške približne , napokon ústí ľavostranne do Grúňového potoka, prítoku Slatiny v povodí rieky Hron. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Hron. 

Dežmová pramení a preteká iba katastrom mesta Hriňová v okrese Detva v Banskobystrickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Slatiny
* Poľana, Vysoká Poľana
* Veporské vrchy, Sihlianska planina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky na Poľane
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Povodie Slatiny
Kategória:Vodné toky v okrese Detva
Kategória:Hriňová
Liga majstrov žien UEFA 2010/2011

**Liga majstrov žien UEFA 2010/2011** je 10. ročníkom Ligy majsteriek.

Majsterkami sa stali futbalistky z tímu Olympique Lyon.

## Priradenie asociačných tímov
14. júna 2010 UEFA oznámila zoznam tímov, bolo to 51 tímov z 53 asociácii. Počet tímov z každej asociácie bol určený koeficientom UEFA ženských tímov na základe sezón 2004/05 až 2008/09.

Asociácie na 1. až 8. mieste majú dva miesta, ostatné jedno.

## Tímy

Vysvetlivky: (1) - tím skončil na prvom mieste v domácej ligy, (2) - tím skončil na druhom mieste v domácej lige.

## Kvalifikačné kolo

### Skupina 1

### Skupina 2

### Skupina 3

### Skupina 4

### Skupina 5

### Skupina 6

### Skupina 7

Zdroj.

### Tabuľka tímov na druhých miestach
Dva najlepšie tímy umiestené na druhých miestach skupín sa kvalifikovali do šestnásťfinále. Zápasy proti tímom na štvrtom mieste sa nezarátavali do tejto tabuľky. Tabuľka je usporiadaná podľa pravidiel:

# Vyšší počet bodov
# Väčší rozdiel v počet skórovaných a inkasovaných gólov
# Vyšší počet skórovaných gólov
# Vyšší klubový koeficient
# Fair play správanie vo zápasoch skupinovej fázy

## Vyraďovacia fáza

### Šestnásťfinále

### Osemfinále

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Finále

Zdroj.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Liga majstrov žien UEFA
Antoine Keller

**Antoine Keller** (* 6. október 2004, Dijon, Francúzsko) je švajčiarsko-francúzsky profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v HC Ajoie v najvyššej švajčiarskej súťaži National League.

## Kariéra
Antoine Keller hokejovo vyrastal v meste Ženeva vo Švajčiarsku, ale v medzinárodnom hokeji reprezentuje Francúzsko. Profesionálny debut zažil v niekoľkých zápasoch v tretej najvyššej švajčiarskej súťaži MyHockeyLeague.

V sezóne 2023/24 pôsobil v elitnej kanadskej juniorskej súťaži QMJHL.

Do NHL bol draftovaný v roku 2023 v 7. kole (celkovo ako 206.) klubom Washington Capitals.

V najvyššej švajčiarskej súťaži debutoval v tíme Lausanne HC v sezóne 2024/25, kde odchytal v roli náhradníka 13 zápasov.

Sezónu 2025/26 začínal znova v zámorí, v tretej najvyššej severomaerickej lige ECHL, ale po štyroch zápasov sa vrátil do National League, kde aktuálne pôsobí v tíme HC Ajoie.

## Reprezentačná kariéra
Antoine Keller reprezentuje v medzinárodnom hokeji Francúzsko.

V roku 2022 sa predsavil na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov *Divízie 1A*, kde získal bronzovú medalu. Najúspešnejšími boli pre neho tri turnaje Majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov. Najskôr v roku 2022 postúpil s Francúzskom z *Divízie 1B* (získal zlatú medailu), potom v roku 2023 v *Divízii 1A* získal bronzovú medailu a ocenenie pre najlepšieho hráča tímu a napokon v roku 2024 taktiež v *Divízii 1A* striebornú medailu. V tom istom roku sa zúčastnil aj úspešnej olympijskej kvalifikácie.

V roku 2025 sa predstavil na seniorských Majstrovstvách sveta a v januári 2026 bol nominovaný do francúzskej zostavy na Zimné olympijské hry 2026.

## Referencie

Kategória:Francúzski hokejisti
Kategória:Francúzski hokejoví brankári
Kategória:Švajčiarski hokejisti
Kategória:Švajčiarski hokejoví brankári
Kategória:Francúzski olympionici
Kategória:Hráči Lausanne HC
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Washington Capitals
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2025
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Osobnosti z Dijonu
Krates (komický básnik)

**Krates** () bol významný grécky komický básnik, ktorý pôsobil v druhej polovici 5. storočia pred Kr.
 
Krates nezačínal ako dramatik, ale pôvodne pôsobil v Aténach ako herec v hrách komického básnika Kratina. Až neskôr sa osamostatnil a začal písať vlastné komédie. Vrchol jeho tvorby sa datuje približne do rokov 450 až 424 pred Kr. Aristoteles v *Poetike* (5, 1449a) označuje Krata za kľúčového inovátora atickej komédie. Podľa neho sa Krates ako prvý Aténčan odklonil od hrubého osobného výsmechu typického pre vtedajšiu komédiu a začal vytvárať diela s ucelenou zápletkou a všeobecným dejom.

Podľa historických záznamov a nápisov (nápis IG II² 2325, zoznam víťazov dionýziíhttps://epigraphy.packhum.org/text/4561) dosiahol celkovo tri víťazstvá na prestížnych Veľkých Dionýziách, pričom svoje prvé víťazstvo získal s najväčšou pravdepodobnosťou v roku 450 pred Kr. Hoci sa jeho diela v úplnosti nezachovali, antické pramene poskytujú informácie o rozsahu jeho tvorby. Encyklopédia Suda a ďalšie dobové zoznamy mu pripisujú 7 až 8 divadelných hier, avšak na základe neskoršieho bádania sa mu už pripísalo celkovo 11 hier. Z jeho tvorby sa do dnešných čias zachovalo zhruba 60 textových útržkov. Tieto torzá ponúkajú vzácny pohľad na jeho dramatický štýl a tvoria základnú kostru pre rekonštrukciu jeho stratených hier v rámci antológií klasickej gréckej literatúry. Medzi jeho najznámejšie diela (fragmentárne zachované) patrí hra *Zveratá* (Théria), v ktorej ako jeden z prvých autorov vykreslil utopickú predstavu sveta, kde ľudia nemusia pracovať a zaobídu sa bez otrokov, pretože ich obsluhujú oživené predmety a zvieratá.

Zoznam jeho názvov hier:

Existujú aj tri ďalšie názvy hier, ktoré sa spomínajú v súvislosti s menom Krates, ale moderná veda ich pripisuje inému, neskoršiemu autorovi rovnakého mena. Tzv. Krates II. zrejme pôsobil v období *strednej aténskej komédie* (4. storočie pred Kr.). Od Krata z obdobia *starej komédie* sa odlišuje najmä tematickým zameraním svojich hier. Identifikovaný bol vďaka antickým zoznamom víťazov a titulom hier, ktoré časovo nezodpovedajú 5. storočiu pred Kr., ale vykazujú znaky neskoršieho dramatického štýlu.

Zoznam hier pripisovaných Kratovi II.:
* *Θησαυρός* (Thésauros – „Poklad“) – téma nájdeného pokladu bola mimoriadne populárna v novej komédii (neskôr ju spracoval napr. Menandros alebo Plautus).
* *Ὄρνιθες* (Ornithes – „Vtáci“) – hoci hru s rovnakým názvom napísal Aristofanes, táto verzia je považovaná za odlišné, neskoršie spracovanie.
* *Φιλάργυρος* (Filargyros – „Milovník peňazí / Lakomec“) – typická charakterová komédia zameraná na ľudskú vlastnosť, čo je znakom posunu žánru smerom k meštianskej dráme.

## Referencie

Kategória:Dramatici starovekého Grécka
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1961/62

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1961/62** bol 10. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra obhájila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol 9. titul v histórii. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Kvôli zníženiu počtu tímov v budúcej sezóne z 12 na 10 tímov zostúpili tri posledné družstvá do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga) a družstvo na 9. miesto odohralo baráž s víťazmi 3 skupín II. ligy o dve postupové miesta.

## Účastníci

Poznámky: 
* Vojenský útvar Dukly sa presťahoval z Bratislavy do Pezinka a s ním aj hádzanársky oddiel Dukly. V tom čase fungoval v Pezinku aj iný klub s hádzanárskym oddielom*TJ Slovan NV Pezinok*.
* Klub TJ Spartak Praha Stalingrad sa v priebehu sezóny premenoval na TJ ČKD Praha.

## Výsledky

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

## Konečné umiestnenie

## Baráž
* júl 1962, Znojmo
;Účastníci

;Tabuľka

## Referencie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1961/62

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Československý šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1961
Kategória:Hádzaná v 1962
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Lenka Mazúchová

**Lenka Mazúchová** (* 20. november 2004) je slovenská futbalistka hrajúca za portugalský FC Porto a slovenskú reprezentáciu.

## Klubová kariéra
S futbalom začala v chlapčenskom tíme vo Zvolenskej Slatine. Neskôr hrala za Zvolen, Selce. 

Za ženy hrala v FC Nitre a po vypadnutí Nitry do druhej ligy prestúpila v roku 2022 do Dukly Banská Bystrica. V júli 2024 prestúpila do chorvátskeho ŽNK Međimurje-Čakovec, kde odohrala jednu sezónu. Od júla 2025 hrala polovicu sezóny za rakúsky Sturm Graz a januári 2026 prestúpila do portugalského FC Porto.

## Reprezentácia
Debut v seniorskej reprezentácii mala 27. októbra 2023 proti Rumunsku v zápase Ligy národov 2023/24.

Za mládežnícke reprezentácie do 17 rokov ohrala 11 zápasov a dala 1 gól, do 19 rokov odohrala 5 zápasov.

### Reprezentačné góly

## Referencie


Kategória:Slovenské futbalistky
Zoznam poslancov SNR (1990 – 1992)

**Zoznam poslancov** **Slovenskej národnej rady vo volebnom období 1990 – 1992** uvádza prehľad členov Slovenskej národnej rady v jej IX. volebnom období, ktorí boli zvolení v prvých slobodných a demokratických parlamentných voľbách 1990. 

## Zoznam poslancov

## Referencie

## Pozri aj
* Voľby do Slovenskej národnej rady v roku 1990

Kategória:Voľby 1990
Kategória:Slovenská národná rada (1943 – 1992)
John Ribat

Sir Mons. **John** kardinál **Ribat** KBE (* 9. február 1957, Volavolo, Papua-Nová Guinea) je papuánsky rímskokatolícky kňaz, biskup, arcibiskup ktorý od roku 2008 pôsobí ako arcibiskup arcidiecézy Port Moresby. Pápež František ho v roku 2016 vymenoval za kardinála.

## Životopis
Narodil sa 9. februára 1957 vo Východnej Novej Británii. Vo februári 1979 zložil sľuby ako člen Misionárov Najsvätejšieho Srdca Ježišovho. Za kňaza bol vysvätený 1. decembra 1985. Pracoval ako farár, pokračoval v štúdiu v Manile a slúžil ako majster novicov pre misionárov v Suve na Fidži.

## Biskup
Dňa 30. októbra 2000 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za pomocného biskupa diecézy Bereina a titulárneho biskupa Macriany Minor. Za biskupa bol vysvätený 11. februára 2001. Vysvätil ho diecézny biskup diecézy Bereina Gérard-Joseph Deschamps. Dňa 12. februára 2002 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za diecézneho biskupa diecézy Bereina. Pápež Benedikt XVI. ho 16. apríla 2007 vymenoval za arcibiskupa koadjutora arcidiecézy Port Moresby a do tohto úradu nastúpil 26. marca 2008 po odchode svojho predchodcu do dôchodku.

V rokoch 2011 až 2014 bol predsedom Konferencie biskupov Papuy-Novej Guiney a Šalamúnových ostrovov. 12. júna 2016 mu bol udelený rytiersky titul v zozname vyznamenaní kráľovnej k narodeninám.

## Kardinál
Dňa 9. októbra 2016 pápež František oznámil, že na konzistóriu 19. novembra 2016 plánuje vymenovať nových kardinálov, vrátane 13 kardinálov mladších ako 80 rokov a 4 starších ako 80 rokov. Po prvýkrát od svojho odchodu do dôchodku sa nezúčastnil emeritný pápež Benedikt XVI.. Po konzistóriu pápež František a 16 prítomných nových kardinálov spoločne navštívili emeritného pápeža v jeho rezidencii v kláštore Mater Ecclesiae a prijali jeho požehnanie.

Na tomto konzistóriu v bazilike sv. Petra bol vymenovaný za kardinála – kňaza s titulárnym kostolom *San Giovanni Battista de’ Rossi*. Je prvým kardinálom zo svojej krajiny.

Pápež František ho 23. decembra 2017 vymenoval za člena Dikastéria pre podporu integrálneho ľudského rozvoja. Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2025 po smrti pápeža Františka 21. apríla na ktorom bol zvolený pápež Lev XIV. vlastným menom Robert Francis Prevost.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kardináli Papuy-Novej Guiney
Kategória:Rímskokatolícki arcibiskupi Papuy-Novej Guiney
Národný park Lake Mburo

**Národný park Lake Mburo** je národný park v Ugande. Je najmenším savanovým národným parkom v Ugande, jeho rozloha je . Približne 20% z nej tvoria mokrade. Je súčasťou rámsarskej lokality.

## Príroda
V parku sa nachádza 69 druhov cicavcov a 332 druhov vtákov. Sú to napríklad zebry, hrochy, krokodíly, hyeny. Medzi vtákmi napríklad *[[Cecropis senegalensis]]*, *[[Lissotis melanogaster]]*, *[[Crinifer personatus]]*, *[[Lamprotornis purpuroptera]]*.

15. septembra 2006 bola oblasť močarísk Lake Mburo-Nakivali Wetland System vyhlásená za Rámsarskú lokalitu. Ide o systém otvorenej a zalesnenej savany, sezónnych a stálych močarísk a 5 jazier, najväčšie jazero je Lake Mburo. Systém leží v dvoch biologických zónach a obsahuje ohrozené druhy vtákov a rýb. Zároveň je dôležitým zdrojom vody pre domáce použitie a poľnohospodárstvo, dobytok a divoké zvieratá. Ohrozením je poľovanie, ničenie habitatu a nadmerný rybolov.

## Galéria

Súbor:Mburo National Park 01.JPG|Tabuľa pri vchode do parku
Súbor:Canoe on Lake Mburo in Lake Mburo National Park.jpg|Jazero Lake Mburo
Súbor:Balearica regulorum regulorum, Paar im Lake Mburo Nationalpark.jpg|*Balearica regulorum regulorum*
Súbor:Hipopótamo común (Hippopotamus amphibius), parque nacional del Lago Mburo, Uganda, 2024-02-01, DD 27.jpg|Hrochy obojživelné


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka na Uganda Wildlife Authority

Lake Mburo
Kategória:Ramsarské lokality
Súkromné prehliadanie

**Súkromné prehliadanie** je funkcia v mnohých webových prehliadačoch. Vytvorí dočasnú reláciu prehliadania. Prehliadač po skončení relácie neukladá záznamy o navštívených webových stránkach, histórii vyhľadávania ani súbory cookie. To pomáha zachovať súkromie pri prehliadaní na danom zariadení. Súkromné prehliadanie však neznamená, že používateľ je na internete úplne anonymný. Webové stránky, poskytovatelia internetových služieb alebo prevádzkovatelia siete môžu stále vidieť aktivitu, ak sa nepoužijú iné nástroje na ochranu súkromia.

## História
Režim súkromného prehliadania sa v bežných prehliadačoch prvýkrát objavil v polovici 2000-tych rokov. Safari predstavilo súkromný režim v roku 2005. Nasledoval Google Chrome s režimom „Inkognito“ v roku 2008. Neskôr podobné režimy pridali aj prehliadače ako Firefox, Opera, Edge a Brave. Každý prehliadač používa pre túto funkciu iné názvy.

## Funkcie
Keď je aktívny režim súkromného prehliadania, prehliadač spustí samostatnú reláciu. Prehliadač neukladá históriu prehliadania, položky formulára ani súbory cookie z tejto relácie. Po zatvorení súkromného okna sa dočasné údaje vymažú. Tým sa znížia stopy po prehliadaní na miestnom zariadení. Súkromný režim však neblokuje všetky formy sledovania zo strany webových stránok alebo sieťových služieb.

### Obmedzenia
Súkromné prehliadanie sa zameriava na lokálne súkromie na zariadení. Nezabráni sledovaniu webovými stránkami alebo službami. Stránky môžu na rozpoznanie návštevníkov stále používať IP adresy alebo identifikátory prehliadača. Poskytovatelia internetových služieb môžu vidieť navštívené stránky, ak sa nepoužijú ďalšie nástroje, ako napríklad VPN. Používatelia často nesprávne chápu úroveň súkromia, ktorú súkromný režim poskytuje.

## Kontext trhu s prehliadačmi
Väčšina používateľov webu sa spolieha na malý počet prehliadačov. Google Chrome má približne 70 % podiel na celosvetovom používaní prehliadačov, za ním nasleduje Safari s približne 15 %, zatiaľ čo prehliadače ako Edge, Firefox, Opera a Brave majú menšie podiely.

## Prehliadače zamerané na ochranu súkromia
Niektoré prehliadače sa zameriavajú na ochranu súkromia už v predvolenom nastavení. Brave je prehliadač zameraný na ochranu súkromia, ktorý automaticky blokuje trackery a reklamy. Ponúka taktiež režim súkromného prehliadania, ktorý znižuje miestne stopy po prehliadaní. Medzi ďalšie prehliadače zamerané na ochranu súkromia patria tie, ktoré ponúkajú viac ochranných prvkov sledovania alebo sa vždy spúšťajú v súkromnom režime, ako napríklad DuckDuckGo.

## Referencie

Kategória:Webové prehliadače
Kategória:Internetová bezpečnosť
Kategória:Počítačové siete
Trkotský potok

**Trkotský potok** je vodný tok vo Veporských vrchoch na území okresu Detva. Je to pravostranný prítok Slatiny, má dĺžku približne 3,6 km a je tokom IV. rádu. Tečie územím CHKO Poľana.

## Priebeh toku
Potok pramení na západnom okraji Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Sihlianska planina, na juhovýchodných výbežkoch Hukavského grúňa (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste, západne od osady Snohy, tečie prevažne juhovýchodným smerom. Onedlho prichádza na rozsiahlu lesnú čistinu a juhozápadným okrajom lemuje spomínanú osadu. Pokračuje údolím, zovretým medzi Malú Snohu () a Veľkú Snohu (), lokalitou Stržeň a priberá ľavostranný prítok. V strednej časti vedie popod Malú Snohu a prijíma ľavostranný Skalený potok. Postupne sa stáča na juh a popod Leštiny smeruje k údoliu Slatiny. Nad vodárenskou nádržou Hriňová sa stáča na juhozápad a následne, v nadmorskej výške približne , ústí do priehrady a tým aj rieky Slatiny. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Hron. 

Trkotský potok pramení a preteká iba katastrom mesta Hriňová v okrese Detva v Banskobystrickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Slatiny
* Veporské vrchy, Sihlianska planina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Povodie Slatiny
Kategória:Vodné toky v okrese Detva
Kategória:Hriňová
Lipová aleja v Žiline – Bytčici

**Lipová aleja v Žiline – Bytčici** je aleja líp malolistých, ktoré sa nachádzajú pri štátnej ceste I/64 v Žiline - Bytčici v okrese Žilina v Žilinskom kraji. Sú chránené od 22. apríla 1982 podľa nariadenia pléna ONV v Žiline č. 4/1982 a novelizáciou KÚ v Žiline podľa Vyhlášky VZV KÚ č. 5/1996 zo 17. decembra 1996 pre svoju estetickú a zdravotne-hygienickú funkciu. Lipy sú v správe štátnej ochrany prírody NP Malá Fatra.

## Základné údaje

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam chránených stromov na Slovensku

## Iné projekty

Kategória:Chránené stromy na Slovensku
Kategória:Chránené lipy na Slovensku
Kategória:Chránené stromy v Žilinskom kraji
Kategória:Žilina
Hlavná cesta 1 (Švajčiarsko)

**Hlavná cesta 1** () je hlavná cesta (*Hauptstrasse*) vo Švajčiarsku. Spája oblasť okolo Ženevského jazera s krajinou severozápadne od Bodamského jazera a prechádza okrem iného mestami Ženeva, Lausanne, Bern a Zürich.

## História
Táto cesta spája hlavné mestá najväčších a najľudnatejších švajčiarskych kantónov. Jej trasa je založená na bernskej mocenskej politike 18. storočia, keď mala táto trasa viesť čo najďalej cez územie kantónu Bern. V roku 1706 dala bernská vláda postaviť „krásnu“ vidiecku cestu z Lenzburgu cez Suhr a Kölliken do Murgenthalu a Bernu, „na značnú škodu mesta Aarau“.

Od roku 1740 boli najdôležitejšie cesty v kantóne Bern prestavané na chaussée podľa francúzskeho vzoru.

V mnohých úsekoch hlavná cesta 1 a diaľnica A1 (vybudovaná v rokoch 1962 až 2001) vedú blízko seba. Križovatky hlavnej cesty 1 s diaľnicou A1 sa nachádzajú vo Villarepose, Galmizi, Frauenkappelene, Bern-Bethleheme, Bern-Felsenaue, Urtenen-Schönbühli, Rothriste, Oftringene, Köllikene, Hunzenschwile, Wallisellene, Kemptthali, Winterthur-Töss a Stadeli. V Attikone a križovatke Winterthur-Ost sa osi hlavnej cesty 1, ktorá pokračuje severovýchodne s diaľnicou A7 do Kreuzlingenu, a diaľnice A1, ktorá smerom na východ vedie až po St. Gallen, rozchádzajú.

V rokoch 1989 až 1994 bol vybudovaný obchvat Bremgartenu vrátane dvoch tunelov a nového mosta Struss cez rieku Reuss.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Doprava v kantóne Ženeva
Kategória:Doprava v kantóne Vaud
Kategória:Doprava v kantóne Freiburg
Kategória:Doprava v kantóne Aargau
Kategória:Doprava v kantóne Bern
Kategória:Doprava v kantóne Zürich
Kategória:Doprava v kantóne Thurgau
Dielnica (prítok Cirochy)

**Dielnica** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obcí Kamenica nad Cirochou a Modra nad Cirochou v okrese Humenné v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie a ústi do Cirochy. Od sútoku zdrojníc po sútok s Cirochou má dĺžku  a je tokom VII. rádu.

## Sútok zdrojníc
Vodný tok Dielnica sa začína sútokom zdrojníc v južnej časti územia obce Kamenica nad Cirochou v poľnohospodárskom extraviláne na poli Lazčík v okrese Humenné v Prešovskom kraji  v  Južná zdrojnica pramení v  a má dĺžku . Juhovýchodná zdrojnica pramení v  a má dĺžku .

## Opis toku
Dielnica tečie od sútoku zdrojníc severným smerom cez poľnohospodársky extravilán Kamenice nad Cirochou, mení smer na severozápad, v  vteká na obecnú hranicu medzi obcou Kamenica nad Cirochou a obcou Modra nad Cirochou, krátky úsek tečie po obecnej hranici, pokračuje cez územie Modry nad Cirochou, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, tečie v napriamenom kanalizovanom koryte severozápadným smerom, v  podteká železničnú trať Humenné Stakčín i cestu I/74 Humenné – Stakčín, pokračuje cez poľnohospodársky extravilán Kamenice nad Cirochou čiastočne aj priamo po obecnej hranici, ľavým brehom obteká pole Dielnica, na území Kamenice nad Cirochou v  ústi do Cirochy ako jej ľavostranný prítok. Cirocha ďalej ústi do Laborca. Dielnica patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení a preteká na území obce Kamenica nad Cirochou, ďalej tečie územím obce Modra nad Cirochou a tečie a ústi do vodného toku Cirocha opäť na území Kamenice nad Cirochou. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v jeho geomorfologickom podcelku Humenské podolie. Dielnica má jeden bezmenný prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku Dielnica má pôvod v názve poľa Dielnica  na území Kamenice nad Cirochou, cez ktoré v dolnej časti toku preteká. Názov Dielnica s pôvodným významom  časť poľa, pozemok bol bez zmeny prenesený na vodný tok ako súčasť skupiny jednoslovných názvov v slovenskej hydronymii. Názov vodného toku Dielnica bol štandardizovaný v roku 1975. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Dielnica nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku sú tri vodné toky s týmto štandardizovaným názvom (január 2026).

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Humenné
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí 
Kategória:Kamenica nad Cirochou  
Kategória:Modra nad Cirochou
Marianna Jagerčíková

**Marianna Jagerčíková** (* 9. september 1985, Brezno) je slovenská skialpinistka.

## Život
Narodila sa v Brezne, ale pochádza z Polomky. Pred skialpinizmom sa venovala „jaskyniarstvu, skalnému lezeniu, horolezectvu a horskému behu“.

Jagerčíková vyštudovala geológiu v Grenobli, doktorát získala v environmentálnych vedách na Univerzite v Aix-Marseille. Pracuje ako geologička a tiež pracovala ako geologická sprievodkyňa. Žije vo francúzskych Alpách.

## Športová kariéra
Skialpinizmu sa rekreačne venovala od roku 2000, pretekať začala v roku 2017 a od februára 2018 reprezentuje Slovensko. Na majstrovstvách sveta v rokoch 2019 a 2021 vyhrala striebornú medailu. Vo februári 2023 získala v španielskom Boí Taüll zlatú medailu v šprinte na majstrovstvách sveta. Je tiež majsterkou Európy.

V decembri 2026 získala miestenku na Zimné olympijské hry 2026 aj pre Rebeku Cully.

Je členkou VŠC Dukla Banská Bystrica.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil na webe Slovenského olympijského a športového výboru

Kategória:Osobnosti z Brezna
Kategória:Slovenskí geológovia
Kategória:Slovenské skialpinistky
Kategória:Pretekári VŠC Dukla Banská Bystrica
Kategória:Majstri sveta v skialpinizme
Kategória:Majstri Európy v skialpinizme
Kategória:Skialpinisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Absolventi Univerzity Aix-Marseille
Kategória:Slovenskí olympionici
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1963/64

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1963/64** bol 12. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 10 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra obhájila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol 11. titul v histórii, pred druhým Tatranom Prešov a treťou Sláviou Trnava, pre ktorú to bolo medailové umiestnenie po 11 rokoch. Prvýkrát skončili na medailových pozíciách až dve slovenské družstvá. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej stretol dvojkolovo doma a vonku. Posledné 2 družstvá zostúpili do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga). O postup do najvyššej súťaže sa uskutočnila kvalifikácia víťazov 4 skupín II. ligy.

## Účastníci

## Výsledky

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1963/64

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Československý šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1963
Kategória:Hádzaná v 1964
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Woke

[thumb|Americká kongresmanka [Marcia Fudge držiaca tričko s nápisom „Stay Woke, Vote“ (Zostaň bdelý, voľ), 2018]]
[thumb|[Donald Trump počas konferencie konzervatívcov CPAC pred heslom „Awake, Not Woke“, 2022]]

***Woke*** (v preklade: „prebudený, uvedomelý, bdelý; pozorný, ostražitý“) je anglický výraz, ktorý opisuje „bdelosť“ pred hocijakou formou sociálnej nespravodlivosti či diskriminácie. Termín vznikol v afroamerickej angličtine v 30. rokoch 20. storočia a v 70. rokoch nadobudol politický význam. V dekáde 2010-tych rokov sa stal ešte populárnejším vďaka hashtagu *#staywoke*. Postupom času sa slovo *woke* začalo používať na označenie širšieho povedomia o sociálnych nerovnostiach ako je sexizmus a popieranie práv LGBTQ. *Woke* sa tiež používa ako skratka pre niektoré myšlienky americkej ľavice týkajúce sa identitárnej politiky a sociálnej spravodlivosti ako sú privilégiá bielych a odškodnenie za otroctvo v USA. V dôsledku protestov vyvolaných zastrelením 18-ročného Afroameričana Michaela Browna v roku 2014 vo Fergusone v americkom štáte Missouri sa tento termín stal široko používaným, okrem iného aj v radoch hnutia Black Lives Matter. V tomto kontexte sa vyvinul aj odvodený výraz ***stay woke*** ako varovanie pred policajnou brutalitou a vo všeobecnosti ako výzva reagovať citlivejšie a rozhodnejšie na systémové znevýhodňovanie.

Termín sa stal populárnym medzi mileniálmi a generáciou Z. V istom zmysle sa z tohto slova stalo pejoratívum, keď ho mnohí konzervatívnejší, ale aj tradiční liberáli vnímajú ako označenie prehnanej angažovanosti, aktivizmu či snahy o cenzúru. Do roku 2019 sa výraz *woke* často používal sarkasticky ako pejoratívum politickou pravicou a niektorými centristami na znevažovanie ľavicových a progresívnych hnutí, označujúc ich za povrchných a neúprimných performatívnych aktivistov. *Woke* kritizoval aj bývalý prezident Spojených štátov Barack Obama, ktorý narážal na efekty davového pohoršovania sa na sociálnych sieťach voči ľuďom, ktorí vyslovili niečo nekonformné a následne čelili ostrakizácii. Neskôr sa objavili termíny „woke-washing“ a „woke capitalism“ na kritiku podnikov a značiek, ktoré využívajú politicky progresívne posolstvá na finančný zisk. V polovici 20. rokov 21. storočia viacerí politickí komentátori poukázali aj na vznik tzv. woke pravice, čím označovali stúpencov pravicových názorov, ktorí na presadzovanie konzervatívnych presvedčení využívajú cancel culture a podobné taktiky dovtedy spájané s ľavicovými aktivistami.

Výraz *woke* sa politicky využíva najmä konzervatívcami a pravicovými aktérmi v rámci tzv. *anti-wokeness*, pričom – podobne ako pojmy politická korektnosť, cancel culture, slniečkár či bojovník za sociálnu spravodlivosť – sa často používa v negatívnom a ironickom zmysle na znevažovanie politických oponentov a ich cieľov. Sebacharakterizovanie sa ako *woke* pritom postupne ustupuje do pozadia.

## Referencie

## Pozri aj
* feminizmus
* progresivizmus
* sociálny liberalizmus

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Politické ideológie
Kategória:Slangové výrazy
Kategória:Anglické slová a frázy
Kratinos (komický básnik)

**Kratinos** () (* cca 520 pred Kr. – † 423 pred Kr.) bol jedným z najvýznamnejších gréckych básnikov starej aténskej komédie. Spolu s Aristofanom a Eupolidom tvoril trojicu najväčších majstrov tohto žánru v 5. storočí pred Kr.
 
Kratinov básnický štýl bol charakteristický vznešenou dikciou a používaním odvážnych metafor. Jeho umelecká sila bola taká výrazná, že ju Aristofanes vo svojej hre *Jazdci* (verše 526–530) prirovnal k dravému horskému prúdu, ktorý vyvracia duby aj s koreňmi a strháva všetko, čo mu stojí v ceste. Tento „prúd“ metaforicky znázorňoval Kratinovu schopnosť priamo a agresívne útočiť na vtedajších politikov (najmä Perikla). Práve pre túto jazykovú dravosť a silu výrazu sa tešil mimoriadnej obľube u dobového publika. Podľa svedectva Aristotela to bol práve Kratinos, kto zásadne inovoval technickú stránku komédie tým, že zvýšil počet hercov na troch. Týmto krokom definitívne prebral štruktúru z tragédie (kde tento prvok zaviedol Sofokles) a dodal komédii formálnu vážnosť a komplexnosť. Aristoteles vo svojom diele uvádza, že až týmito zmenami sa komédia stala plnohodnotným literárnym žánrom s pevne stanovenými pravidlami.
 
Kratinos počas svojej kariéry dosiahol celkovo 9 víťazstiev na prestížnych dramatických súťažiach, z toho šesťkrát zvíťazil na Mestských Dionýziách a trikrát na Lénaiách. K týmto triumfom patria aj jeho zdokumentované úspechy z festivalu Lénaia, kde získal druhú cenu v roku 425 pred Kr. za hru *Χειμαζόμενοι* (Cheimazomenoi) a v roku 424 pred Kr. za hru *Σάτυροι* (Satyroi). Hoci sa do súčasnosti žiadna z jeho hier nezachovala v úplnosti, poznáme približne 29 názvov jeho diel a celkovo sa z jeho tvorby zachovalo 462 fragmentov.
  
Medzi jeho najznámejšie diela patrí hra *Pytiné* (Fľaša, 423 pred Kr.), ktorá predstavuje v antickej dráme unikátnu formálnu zvláštnosť. Autor v nej urobil prevratný krok, keď do centra deja postavil seba samého ako hlavnú dramatickú postavu, čím vytvoril jeden z prvých príkladov „autobiografickej“ komédie v dejinách. V tomto diele Kratinos sofistikovane stiera hranicu medzi svojou skutočnou identitou a scénickou maskou. Dej je postavený na alegórii, kde ho jeho manželka *Komédia* žaluje za neveru s milenkou *Methé* (Opitosťou). Táto extrémna metateatrálnosť (divadlo o divadle) umožnila autorovi povýšiť osobnú obhajobu na estetický program: víno tu neprezentuje ako neresť, ale ako nevyhnutný zdroj dionýzovskej inšpirácie. Týmto sebaironickým gestom Kratinos premenil kritiku svojich rivalov na víťazný umelecký manifest, ktorý zásadne ovplyvnil ďalší vývoj žánru.
 
Hrou *Pytiné* Kratinos naposledy zvíťazil nad svojimi rivalmi (vrátane mladšieho Aristofana) a potvrdil svoje popredné postavenie v žánri starej komédie. Podľa Lukiana (Makrobioi 25) sa dožil vysokého veku 97 rokov. Traduje sa, že zomrel krátko po uvedení tohto svojho víťazného diela, čím sa symbolicky uzavrela jedna z najvýznamnejších etáp v dejinách antickej drámy.
  
Zoznam názvov hier:

## Referencie

Kategória:Dramatici starovekého Grécka
Lieskovský potok (prítok Zolnej)

**Lieskovský potok** je vodný tok vo Zvolenskej kotline na území okresu Zvolen. Je to pravostranný prítok Zolnej v povodí Slatiny, má dĺžku približne 3,5 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Zvolenskej kotliny, v geomorfologickom podcelku Zvolenská pahorkatina, v lokalite Na Kráľovej studni, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste tečie juhovýchodným smerom, kopírujúc údolie Medokýšne, západným úpätím Hrbu (). Opúšťa súvislý lesný porast a postupne sa mierne stáča viac na juh, lokalitou Za Medokýšnom. Lemovaný širším pásom porastu vedie k obci Lieskovec, kde priberá malý pravostranný prítok. Pokračuje súbežne s ulicou na juhovýchod a v samom centre sa stáča na východ. Napokon sa, na okraji intravilánu Lieskovca, v nadmorskej výške približne , vlieva do Zolnej, prítoku rieky Slatiny. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Hron. 

Lieskovský potok pramení a preteká iba katastrom obce Lieskovec v okrese Zvolen v Banskobystrickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Slatiny
* Zvolenská kotlina, Zvolenská pahorkatina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Zvolenskej kotline
Kategória:Povodie Slatiny
Kategória:Vodné toky v okrese Zvolen
Kategória:Lieskovec (okres Zvolen)
Toppserien

**Toppserien** je najvyššia futbalová ženská liga v Nórsku. Bola založená v roku 1984. Od roku 1984 do 1995 fungovala pod názvom **1. divisjon**, od 1996 do 1999 pod názvom **Eliteserien**, a od roku 2000 ako Toppserien.

## Formát
V lige súťaží 12 tímov, hrá sa systémom každý s každým 2 zápasy(1 doma a 1 vonku). Sezóna začína v apríli a končí v novembri. 

## Zoznam majsteriek

Zdroj.

### Poradie podľa počtu víťazstiev

Zdroj.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Ženské futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženský futbal v Nórsku
HC Pustertal Wölfe

**HC Pustertal Wölfe – Val Pusteria Wolves** je taliansky profesionálny hokejový tím z Brunecku v Taliansku. Od sezóny 2021/2022 hrá tím v ICE Hockey League (ICEHL). Predtým hral v Alps Hockey League a Serie A.

## História tímu
Tím bol založený v roku 1954 ako „EV Bruneck MAK“ a prvú sezónu v Serii B odohral v roku 1966. V sezónach 1967/1968 a 1968/1969 vyhrali majstrovstvá, ale nemohli postúpiť do Serie A, pretože ich štadión nebol vhodný pre najvyššiu sériu. V sezónach 1971/1972 vyhrali majstrovstvá B a v sezónach 1972/1973 prvýkrát vstúpili do Serie A. *Wolves* hrali v Serii A takmer tridsať rokov po sebe. Najlepšie výsledky, ktoré dosiahli, boli druhé miesto v sezóne 1981/1982 a tretie miesto v sezóne 1980/1981.

Pred začiatkom sezóny 2001–02 boli *Wolves* nútení opustiť Seriu A z finančných dôvodov, ale v sezóne 2003–04 sa tím vrátil do ligy. Názov tímu sa zmenil v rokoch 2008 a 2010. Oficiálny názov je teraz „HC Pustertal Wölfe – Val Pusteria Wolves“.

Pred sezónou 2021/2022 sa HC Pustertal pripojil k Rakúskej hokejovej lige (ICEHL).

## Domáca aréna
Do roku 2021 bol domovom Wolves Rienzstadion, predtým Leitner Solar Arena v Bruneck-Außerragene.

So začiatkom sezóny 2021 – 22 sa HC Pustertal presťahoval do svojej novej domácej arény, Intercable Arena v Brunecku, ktorá sa nachádza na západnom okraji mesta.

Intercable Arena Bruneck je moderná aréna so zameraním na ľadové športy. Okrem hlavného športu, ľadového hokeja, ktorý sa hrá v aréne, štadión ponúka priestor aj pre ďalšie športy, ako je krasokorčuľovanie, klzák, curling, sledge field hokej, short track a broomball. Intercable Arena má kapacitu 3 100 divákov, čo je 1 650 miest na sedenie a 1 450 miest na státie. Okrem miest na sedenie a státie má aréna aj VIP zónu s rozlohou 250 metrov štvorcových.

## Referencie


## Externé odkazy
* HC Pustertal Wölfe na Eliteprospects

Kategória:Talianske hokejové kluby
Kategória:Organizácie založené v 1954
Schwenninger Wild Wings

**Schwenninger Wild Wings** je profesionálny nemecký hokejový tím z Villingen-Schwenningen v Bádensku-Württembersku, ktorý bol založený 20. júla 1904 a v súčasnosti hrá v Deutsche Eishockey Liga (DEL). Najväčším úspechom asociácie bol postup do semifinále play-off prvej Bundesligy v roku 1990. V roku 1994 boli Wild Wings zakladajúcim členom Deutsche Eishockey Liga.

Wild Wings hrajú svoje domáce zápasy v Helios Arene, štadióne s kapacitou 6 193 miest, a farby klubu sú modrá a biela. Domovským klubom tímu je *Schwenninger Eis- und Rollsportclub 04 eV*, ktorý súťaží aj v juniorskej a seniorskej divízii a vlastní oddelenie krasokorčuľovania a inline hokeja. Medzi najslávnejších hráčov, ktorí hrali v Schweninngene, patrí bývalý kapitán nemeckej národnej hokejovej reprezentácie Marcel Goc, bratia Seidenbergovci Dennis a Yannic a bývalý nahrávač DEL Andreas Renz.

## História
Schwenningen pôvodne súťažil v Deutsche Eishockey Liga (DEL) od roku 1994/1995 až do sezóny 2002/2003, kedy stratil licenciu kvôli insolvenčnému konaniu. Od roku 2003 do roku 2013 súťažil v 2. Bundeslige, kde skončil v sezónach 2010, 2011 a 2013 na druhom mieste.

Po 10 sezónach v neprítomnosti v DEL sa Wild Wings vrátili do najvyššej nemeckej ligy, keď 14. júna 2013 kúpili licenciu DEL od finančne upadajúceho Hannover Scorpions. Súťažiť začali od sezóny 2013/2014.

## Referencie

Kategória:Nemecké hokejové kluby
Kategória:Organizácie založené v 1904
Kategória:Villingen-Schwenningen
Kategória:Šport v Bádensku-Württembersku
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1964/65

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1964/65** bol 13. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 10 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra obhájila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol 12. titul v histórii. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž sa skladala z dvoch častízo základnej a finálovej. Základná časť pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej stretol dvojkolovo doma a vonku. Najlepšie 4 družstvá postúpili na tzv. spartakiádny turnaj, kde odohrali jednokolovo zápasy každého s každým a výsledky, pričom sa im započítali aj výsledky po základnej časti. Posledné 2 družstvá po základnej časti zostúpili do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga). V nasledujúcej sezóne sa zvyšoval počet družstiev na 12 a preto do nej postúpili priamo všetci víťazi 4 skupín II. ligy.

## Účastníci

Pozn.: V priebehu sezóny došlo k premenovaniu hneď troch pražských družstiev: TJ ČKD Praha → TJ Bohemians Praha, TJ Dynamo Praha → TJ Slavia Praha, TJ Spartak Praha Sokolovo → TJ Sparta ČKD Praha.

## Výsledky
### Základná časť

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

### Finálová časť
(Spartakiádny turnaj organizovaný v Prešove)

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1964/65

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Československý šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1964
Kategória:Hádzaná v 1965
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov