Elektrický rušeň 163

**Elektrický rušeň 163**  (predtým **E 499.3**, v Taliansku **E 630**, továrenské označenie **Škoda 71E** *([[1984]] – [[1986]])* a **Škoda 99E** *([[1991]] – [[1992]])*) je rušeň na jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV z produkcie Škody Plzeň a ČKD polovodiče. Ako rada 163 sú označené aj rušne, ktoré vznikli z radu 162 po výmene podvozku s radom 363, uskutočnenej v rokoch 1993 – 2008. Tieto rušne sa používajú v Česku, na Slovensku a predtým tiež v Taliansku k vozbe osobných i nákladných vlakov. Rušeň má pulznú reguláciu výkonu. Regulácia výkonu je plynulá, bezkontaktná, závislá na pomernom otvorení pulzných meničov. Pulzné meniče sú zložené z tyristorov a ďalších prvkov a sú riadené elektronickým analógovým počítačom.

## História
Rušne radu 163 vychádzajú z radu 363, no na rozdiel od radu 363 umožňujú prevádzku iba na tratiach s jednosmernou trakčnou sústavou 3 kV. Nutnosť vývoja nového radu rušňov pre jednosmernú trakčnú sústavu sa prejavila začiatkom osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia. Rušne radu 140 a 141 mali byť v roku 1985 vyradené a ČSD nemali za ne žiadnu zodpovedajúcu náhradu. Z tohto dôvodu bolo firme Škoda zadané vypracovať projekt a následne vyrobiť takéto rušne. Prototyp tohto radu nebol nikdy vyrobený – postačili dva prototypy dvojsystémových rušňov radu *ES 499.1* (dnešný rad 363). Okrem napájacej sústavy sa rušne líšili iba minimálne, v oboch prípadoch ide o tzv. II. generáciu rušňov Škoda. Prototypy rušňa 363 boli k dispozícii už od roku 1981.

### Prvá séria
Prvá séria (60 kusov) (163.001 – 060) bola vyrobená v rokoch 1984 – 1986 Škodou Plzeň. Prvá časť série vyrobená priebehu septembra až decembra roku 1984 obsahovala dvadsať strojov tzv. „overovacej série“. Zvyšných štyridsať kusov bolo vyrobených a dodaných vzápätí. Pôvodné označenie radu bolo *E 499.3*, továrenské označenie je *71E*. V rovnakej dobe začala Škodovka pre Česko-slovenské štátne dráhy vyrábať tiež dvojsystémové rušne radu 363.

### Druhá séria
V rokoch 1991 – 1992 bola opäť v plzenskej Škodovke vyrobená druhá séria rušňov s továrenským označením *99E*. Voči prvej sérii boli zmeny len minimálne. Z dôvodu nedostatku financií využili ČSD nedokonalosť kúpnej zmluvy a prevzatie rušňov odkladali. Rušne boli dlhodobo odstavené v Plzni na hlavnom nádraží – v časti, do ktorej ústi trať od Českých Budejovíc. Nakoniec ČD a ŽSR prevzali z tejto série dohromady iba 51 kusov. Deväť rušňov bolo v roku 1995 predaných talianskemu súkromnému dopravcovi Ferrovie Nord Milano (táto séria niesla továrenské označenie 99E2). Časť dodávky pre Česko a Slovensko bola označená ako 99E1 a nesú sériové čísla (163.061 – 163.111).

### Dodávka pre Taliansko
[náhľad|vľavo|Rušeň časti druhej série v prevádzke talianskeho súkromného dopravcu [Ferrovie Nord Milano]]
Deväť rušňov z druhej série bolo v roku 1995 predaných talianskemu súkromnému dopravcovi Ferrovie Nord Milano. Išlo o kusy vyrobené v roku 1992 a nesúce pôvodné označenie *163.112 – 163.120*. Vtedajšie ČSD/ČD totiž na ich nákup nezohnali dostatok financií, a tak výrobca hľadal iných záujemcov. V Taliansku boli rušne preznačené podľa miestneho značenia na rad *E 630* a označené číslami od 01 do 09. Rušeň 163.120 bol v Taliansku testovaný už od roku 1994 a na základe kladných výsledkov skúšok sa firma FNM rozhodla pre nákup. Rušne boli v Taliansku používané na vozbu prímestských osobných vlakov v oblasti Milána a diaľkových kontajnerových vlakov.
náhľad|162.116 v žst. Praha-Smíchov

Na rušňoch bolo vykonaných niekoľko technických zmien, napríklad bola v niektorých miestach o  znížená výška, aby rušne vyhovovali obrysu pre vozidlá FS/FNM. Hmotnosť bola z pôvodných 85 ton znížená na 80 ton, séria bola vybavená novými polopantografmi a boli upravené riadiace obvody tak, aby bolo možné rušeň ovládať z riadiaceho vozňa. Stroje boli osadené talianskym zabezpečovacím zariadením (RS4 Codici alebo BACC?), vykonané boli úpravy pre ľavostranné riadenie a jedna kabína rušňovodiča bola vybavená klimatizáciou.

Všetkých deväť rušňov kúpila v máji 2010 spoločnosť RegioJet, dcérska spoločnosť Student Agency. Od 26. septembra 2011 sú tieto stroje po úpravách pre prevádzku v Česku (zvýšenie max. rýchlosti na 140 km/h, dosadenie zabezpečovača MIREL, presun ovládacieho pultu zľava doprava a pod.), vykonaných v ČMŽO Přerov, nasadené ako rada 162 v pravidelnej prevádzke medzi Prahou, Ostravou a Havířovom.

## Rekonštrukcia
### Rekonštrukcia na Slovensku
V roku 2000 sa na Slovensku začali rekonštrukcie radov 162 a 363 na rady 163.1 a 362. Bolo k nej pristavených celkom 15 párov rušňov radu 162 z rušňového depa v Žiline a radu 363 z Bratislavy. Jednosystémové rušne boli vyberané podľa podľa nutnosti periodických opráv, rad 363 bol pristavovaný podľa najvyšších čísel v sérii – teda kusy 363.148 – 181. Opravy boli tvorené výmenou podvozku s prevodovkami medzi radom 162 s prevodom na rýchlosť  s radom 363 s prevodom na rýchlosť  a renováciou strojov. Vzhľadom na pomalý postup rekonštrukcie bol, počnúc strojom 163.119 (ex 162.031), zavedený variant, kedy bola vykonávaná iba výmena podvozku s prevodovkami, bez akejkoľvek ďalšej väčšej opravy rušňa. Výsledné rušne boli označené radom 163.1 s inventárnymi číslami nadväzujúcimi na posledné dodané stroje radu 163, teda 163.112 – 126. Vzniknuté rušne radu 362 boli označené v nadväznosti na prototyp 362.001 inventárnymi číslami 362.002 – 016.

### Rekonštrukcia v Česku
Začiatkom deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia České dráhy znovu pocítili nedostatok dvojsystémových rušňov schopných vyvinúť rýchlosť . Takéto rušne boli potrebné k vedeniu vlakov vyššej kvality na novo budovaných koridorových tratiach so striedavým prúdom. Preto sa rozhodlo o výmene podvozkov medzi radmi 162 a 363, čím by sa znížila rýchlosť jednosystémových rušňov na  a zvýšila rýchlosť dvojsystémových rušňov na . České dráhy nevlastnili dvojsystémový rušeň pre rýchlosť nad  vôbec a nákup nových rušňov nebol z finančného hľadiska reálny. Potreba sa riešila využitím rušňov ŽSR radu 350, ktoré dopravovali vlaky na sieti ČD. Preto bolo rozhodnuté o výmene podvozkov s rôznymi prevodovými pomermi medzi rušňami radov 162 a 363 za vzniku radov 163.2 a 362.

Prvá fáza opráv sa začala koncom roka 1993 v depe koľajových vozidiel Praha, kam bolo postupne pristavených 9 párov rušňov. Zmena spočívala vo výmene podvozkov, čím sa vďaka rôznemu prevodovému pomeru znížila rýchlosť jednosystémových strojov na  a zároveň rýchlosť dvojsystémových zvýšila na požadovaných . Drobné zmeny boli vykonané aj v riadiacom systéme rušňa, k ďalším úpravám však nedošlo. Neskôr boli na všetky rušne rady 162 namontované pozdĺžne tlmiče skrutných pohybov podvozku, nové polopantografy a vlakový zabezpečovač typu LS 90.

Druhá séria rekonštrukcií sa uskutočnila pri periodických opravách strojov v rokoch 2000 až 2001 na štyroch jednosystémových rušňoch z DKV Česká Třebová a jednej pražskej. Všetky dvojsystémové rušne boli dodané brnianskym depom. Tretia séria výmien prebehla v rokoch 2006 až 2007 na šiestich *peršingoch* z Českej Třebovej a na brnianskych *esách*. Ďalšia dvojica strojov bola rovnakým spôsobom rekonštruovaná aj v roku 2008. Vzniknuté jednosystémové stroje sú značené ako rad 163.2, pôvodné inventárne číslo radu 162 je zvýšené o 200. Vzniknuté dvojsystémové rušne sú značené ako 362 s ponechaním pôvodných inventárnych čísel z radu 363.

Od roku 2011 vykonáva Pars nova prestavby rušňov radu 163 na dvojsystémové stroje radu 363.5 pre ČD Cargo, ktoré ich objednalo 30 kusov.

## Vlastnosti
náhľad|vľavo|Zjednodušená schéma rušňa 163 s rozmermi
Rušeň radu 163 je štvornápravový stroj s maximálnou rýchlosťou až  pri trvalom výkone 3480 kW. Je vybavený dvoma polopantografovými zberačmi. Dĺžka rušňa cez nárazníky je , výška so stiahnutými zberačmi , šírka  a hmotnosť 85 ton.

Rušeň je skriňového usporiadania, hlavný rám je zvarený z oceľových profilov. V spodnej časti oboch čiel je umiestnené ťažné a narážacie ústrojenstvo a pod nimi zmetadlá. Samotná kostra skrine je oceľová s pozdĺžnymi prelismi pre zvýšenie tuhosti. Na oboch čelách sa nachádza stanovište rušňovodiča. Obidve stanovištia sú klimatizované, klimatizačné jednotky sa nachádzajú na streche nad kabínou. Kvôli netesnostiam v stavbe však býva klimatizácia menej účinná. Dve čelné okná na každej strane sú dvojvrstvové, vyhrievané. Pod nimi sa nachádza hlavný reflektor, dvojica pozičných svetiel (biele a červené) je umiestnená v spodnej časti nad nárazníkmi. Strojovňa sa nachádza medzi stanovišťami rušňovodiča v prostrednej časti. Vstup do strojovne je možný cez obe stanovištia iba pri stiahnutých zberačoch a je zaistený dverami z oboch strán každého stanovišťa. V strojoch pre Česko a Slovensko je riadiaci pult umiestnený na pravej strane stanovišťa, v dodávke pre FNM bol premiestnený na ľavú stranu.

Na oboch bočniciach sa nachádzajú štyri okná. Na jednej sú obdĺžnikové a umiestnené tesne pod strechou, na druhej sú kruhové v strednej časti. Jedna v bočníc obsahuje „žalúzie“, umožňujúce prívod vzduchu, po tejto strane je možné tiež strojovňou prejsť úzkou uličkou. V dutinách kostry je zapustených osem piesočníkov s celkovou kapacitou 1 500 kilogramov piesku, ktorý je do rušňa dosypávaný cez otvory v strešnej časti.

Podvozok rušňa je navrhnutý na rýchlosti až , preto nenastal problém pri prestavbách na radu 162. Odpruženie rušňa je dvojstupňové z oceľových vinutých pružín s paralelne zoradenými hydraulickými tlmičmi. Motory sú osadené v ráme podvozku, sú teda plne odpružené primárnym pružením. Prevodový pomer rušňa radu 163 je 81:23, pri rekonštrukciách na rad 162 bol pomer znížený na 79:26.

Za zmetadlom je v každom čele rušňa zavesený jeden vzduchojem s objemom 450 litrov a prípustnom tlaku 10 barov (t. j. 106 Pa).

## Označovanie
V súčasnosti má rušeň v Česku a na Slovensku číselné označenie *163*, z čísla je zrejmé, že ide o elektrický rušeň jednosmernej napájacej sústavy. Pred preznačením v roku 1988 bol rušeň podľa systému Vojtecha Kryšpína značený ako *E 499.3*. Továrenské označenie rušňov prvej série je 71E; druhá séria bola označená ako 99E. Deväť kusov z druhej série bolo u FNM značené radom *E 630* a dvojciferným evidenčným číslom, u výrobcu je táto úprava vedená ako typ *99E2*.

Rušne sú taktiež známe pod prezývkou *Peršing* (alebo *Pershing*). Táto prezývka vznikla po uvedení do prevádzky, keď rušne mali síce vysokú akceleráciu („rýchly štart“), ale boli poruchové („krátky dolet“). Týmito vlastnosťami sa podobali na rakety Pershing II, ktoré boli v tom čase rozmiestňované v západnej Európe.

## Prevádzka
náhľad|Rušeň 163.257 v novom nátere Českých dráh
Rušne mali spočiatku vysokú poruchovosť, ktorú zapríčiňovalo veľké množstvo elektroniky v rušni. Po vyriešení počiatočných problémov sa z nich stali jedny z najmenej poruchových rušňov na Slovensku a v Česku. Rušeň má pokojný a tichý chod, ktorý ruší iba bzučanie trakčných meničov.

V Česku je v spoločnosti České dráhy v prevádzke 79 kusov rušňov v depách Česká Třebová, Bohumín a Děčín. 30 kusov vlastní spoločnosť ČD Cargo a od mája 2010 deväť kusov spoločnosť RegioJet.

Na Slovensku vlastní 11 kusov Železničná spoločnosť Slovensko v depe Košice a používajú sa na vozbu vlakov osobnej dopravy na vozebnom ramene Čierna nad Tisou – Košice – (Prešov – Lipany) – Žilina – Čadca.

## Budúcnosť
V roku 2009 oznámila Železničná spoločnosť Slovensko zámer rekonštruovať 15 rušňov radu 162 a 163 na moderné dvojsystémové rušne. Nový rad má označenie 361 a rušne sú schopné dosiahnuť rýchlosť  (361.0) resp.  (361.1). V tej súvislosti budú vybavené zabezpečovačom ETCS.

## Referencie

## Iný projekt

## Externý odkaz
* Rušne radov 162 a 163 v atlase lokomotív
* Elektrický rušeň 163 (E 499.3) Škoda 71E a Škoda 99E - Popis a technické parametre
## Zdroj
* 

163
163