open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas Aquino Manyo Maeda

Mons. **Thomas Aquino Manyo [[kardinál]] Maeda** (* 3. marec 1949, Kawasaki, Japonsko) je japonský rímskokatolícky kňaz, biskup, ktorý od roku 2023 pôsobí ako arcibiskup arcidiecézy Osaka-Takamatsu. Predtým v rokoch 2014 až 2023 pôsobil ako arcibiskupom arcidiecézy Osaka a v rokoch 2011 až 2014 pôsobil ako diecézny biskup diecézy Hirošima.

Pápež František ho 28. júna 2018 povýšil na kardinála.

## Životopis
Narodil sa 3. marca 1949 v Kawasaki. Študoval na Liceo Nanzan v Nagasaki a nastúpil do Vyššieho seminára Saint Sulpice vo Fukuoke. Vysvätený za kňaza bol 19. marca 1975 vložením rúk Josepha Asajiro Satowakiho, arcidiecézneho ordinára a budúceho kardinála. Za kňaza tej istej arcidiecézy bol inkardinovaný vo veku 26 rokov. Zastával funkcie pomocného farára, farára a redaktora diecézneho bulletinu. Od roku 2006 do roku 2011 povýšenia na biskupa bol generálnym tajomníkom Konferencie biskupov Japonska.

## Biskup
Dňa 13. júna 2011 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za biskupa diecézy Hirošima a za biskupa bol vysvätený 23. septembra 2011. Hlavným svätiteľom bol emeritný biskup Hirošimy Joseph Atsumi Misue. Spolusvätiteľmi boli Leo Jun Ikenaga SJ, arcibiskup arcidiecézy Osaka, a Joseph Mitsuaki Takami PSS, arcibiskup Nagasaki.

Pápež František ho 20. augusta 2014 vymenoval za arcibiskupa arcidiecézy Osaka. Je tiež viceprezidentom Japonskej biskupskej konferencie. Ako člen jej biskupských komisií pre vzdelávanie a ekumenizmus sa obzvlášť angažuje v práci pre ľudí so zdravotným postihnutím. Píše haiku a začleňuje ich do svojich kázní.

## Kardinál
Dňa 20. mája 2018 pápež František oznámil konzistórium na vymenovanie 14 nových kardinálov na 29. júna, ktoré bolo neskôr zmenené na 28. júna. Na tomto konzistóriu bol menovaný za kardinála – kňaza s titulárnym kostolom **Santa Pudenziana**. 6. októbra ho pápež František vymenoval za člena Dikastéria pre komunikáciu. Svoj titulárny kostol prevzal 16. decembra 2018.

15. augusta 2023 pápež František vydal dekrét o zlúčení arcidiecézy Osaka s diecézou Takamatsu a vymenoval ho za prvého arcibiskupa Osaka-Takamatsu. Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2025 po smrti pápeža Františka 21. apríla na ktorom bol zvolený pápež Lev XIV. vlastným menom Robert Francis Prevost.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Japonskí kardináli
Kategória:Japonskí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Japonskí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Japonskí rímskokatolícki kňazi
EHC Red Bull München

**EHC Red Bull München** je profesionálny hokejový tím so sídlom v Mníchove v Nemecku. Klub je členom Deutsche Eishockey Liga (DEL), najvyššej úrovne profesionálneho nemeckého ľadového hokeja.

V rokoch 2016 až 2018 klub vyhral 3 tituly DEL za sebou a v roku 2010 aj Nemecký pohár. Tím hrá svoje domáce zápasy v SAP Garden.

## História
Po založení klubu **Eishockeyclub HC München 1998** 19. januára 1998 začal HC Mníchov hrať v Bezirkslige, kde vyhral okresný šampionát.

Klub sa v prvej dekáde rýchlo posunul v nemeckom hokeji a získal ligové tituly v Bayernlige. V roku 2003 klub zmenil názov na **Eishockeyclub München**. Po postupe z Bavorskej ligy do Oberligy v roku 2003 bol seniorský tím v roku 2004 presunutý z klubu do **EHC München Spielbetriebs GmbH**. Klub získal postup do 2. Bundesligy, ktorej majstrovský titul získal v roku 2010.

Do júla 2010 si EHC München zabezpečil postup do najvyššej nemeckej ligy DEL. Okrem toho sa klubu podarilo dostať do play-off v prvej sezóne v DEL. Po finančných problémoch tím v roku 2012 získal nového sponzora a bol premenovaný na **EHC Red Bull München**. Od 1. mája 2013 spoločnosť a tím vlastní Red Bull GmbH a spoločnosť bola premenovaná na **EHC Red Bull München GmbH**.

## Domáca aréna
Od roku 2024 je domácou arénou tímu SAP Garden, krytá aréna s kapacitou 11 500 divákov postavená v Olympiaparku v Mníchove. Predtým hrali v Olympia Eishalle, ktorá má kapacitu 6 256 divákov.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* EHC Red Bull München na eliteprospects.com

Kategória:Nemecké hokejové kluby
Kategória:Šport v Mníchove
Kategória:Organizácie založené v 1998
SAP Garden

SAP Garden je krytá aréna s kapacitou 12 500 miest v Olympiaparku v Mníchove v Nemecku. Aréna bola dokončená v lete 2024 a bola pripravená na použitie v sezóne 2024/25. Aréna bola postavená na mieste bývalého Radstadionu, ktorý bol zbúraný v roku 2015. Je to domáci štadión hokejového tímu EHC Red Bull Mníchov a domáci ihrisko basketbalového tímu Bayern Mníchov.

## História
vľavo|náhľad|Aréna v apríli 2024
Plány na novú krytú arénu vznikli predovšetkým z priania novej domácej arény pre hokejový tím EHC Red Bull Mníchov, ktorý hral na štadióne Olympia Eishalle, ktorý bol otvorený päť rokov pred olympijskými hrami v roku 1972. Okrem toho tím BBL Bayern Mníchov, ktorý hral na olympijskej basketbalovej aréne, hľadal modernú arénu. V decembri 2014 mestská rada Mníchova vyhlásila výberové konanie na novú arénu, ktorá sa mala postaviť na mieste Radstadionu. Architektom je 3XN.

V roku 2019 sa objavili správy, že spoločnosť SAP získala práva na pomenovanie arény. Aby sa predišlo zámene so SAP Arénou v Mannheime, boli predložené tri návrhy na pomenovanie, o ktorých sa bude hlasovať pod hashtagom #NameGameOn: SAP Live (ktorý získal 9,9 % hlasov), SAP Park (44,8 %) a SAP Garden (45,3 %).

Výkopové práce sa pôvodne mali uskutočniť v zime 2019. Prvé výkopové práce na mieste sa začali 13. januára 2020. Okrem toho sa začala výstavba provizórnych stavebných ciest s chodníkmi a priechodom pre chodcov, čo si vyžiadalo sprievodné práce na výrube stromov. Na to bolo k dispozícii čiastočné stavebné povolenie. Základný kameň bol položený 23. februára 2021, ale bez hostí a návštevníkov kvôli pandémii COVID-19.

Aréna mala svoj prvý zápas 27. septembra 2024, keď Buffalo Sabres z NHL porazili Red Bull Mníchov v exhibičnom zápase 5:0. Bývalý hráč Red Bullu, súčasný hráč Sabres a rodák z Mníchova JJ Peterka viedol tímy na ľad a dostal sólové kolo, pričom Peterka strelil piaty gól za Sabres, za čo po zápase zožal ovácie a skandovanie.

## Referencie
Désiré Tsarahazana

Mons. **Désiré** kardinál **Tsarahazana** (* 13. jún 1954, Amboangibe, Madagaskar) je madagaskarský rímskokatolícky kňaz, biskup, ktorý od roku 2010 pôsobí ako arcibiskup metropolita arcidiecézy Toamasina, v tejto biskupskej stolici pôsobil aj pred jeho povýšením v roku 2008. Pápež František ho v roku 2018 vymenoval za kardinála.

## Životopis
Narodil sa 13. júna 1954 v meste Amboangibe v regióne Sáva na Madagaskare. Študoval na malom seminári v Mahajange v rokoch 1970 až 1976 a potom pokračoval v štúdiu v Antsiranana ou Diego-Suarez do roku 1978. Následne sa v rokoch 1979 až 1982 pripravoval na kňazstvo a v rokoch 1983 až 1986 študoval filozofiu a teológiu. Za kňaza bol vysvätený 28. septembra 1986.

## Biskup
Pápež Ján Pavol II. ho 30. októbra 2000 vymenoval za biskupa v diecéze Fenoarivo Atsinanana. Za biskupa bol vysvätený 18. februára 2001. Hlavným svätiteľom bol arcibiskup Michel Malo, pričom spolusvätiteľmi boli Albert Joseph Tsiahoana, emeritný arcibiskup Antsiranany, a arcibiskup Bruno Musarò, apoštolský nuncius na Madagaskare. Za svoje biskupské motto si zvolil: „*Vince v Bono Malum*“ v preklade: „Premôž zlo dobrom“.

Pápež Benedikt XVI. ho 24. novembra 2008 vymenoval za biskupa arcidiecézy Toamasina. Arcibiskupom sa stal, keď bola diecéza 26. februára 2010 povýšená na arcidiecézu. V rokoch 2006 až 2012 bol viceprezidentom Madagaskarskej biskupskej konferencie a od novembra 2012 je jej predsedom. Táto konferencia ho zvolila za člena Biskupskej synody o rodine v roku 2015. Vo februári 2018 sa zúčastnil vatikánskej konferencie na tému „Boj proti násiliu páchanému v mene náboženstva“.

## Kardinál
Dňa 20. mája 2018 pápež František oznámil konzistórium na vymenovanie 14 nových kardinálov na 29. júna, ktoré bolo neskôr zmenené na 28. júna. Na tomto konzistóriu v Bazilike svätého Petra 28. júna 2018 bol menovaný za kardinála – kňaza s titulárnym kostolom *San Gregorio Barbarigo alle Tre Fontane*. Svoj titulárny kostol prevzal 23. decembra 2018. Po konzistóriu pápež František spolu s ním a ďalšími novými kardináli navštívili emeritného pápeža Benedikta XVI.

6. júna 2019 ho pápež František vymenoval za člena Kongregácie pre katolícku výchovu. Od 5. januára 2025 do 10. augusta toho istého roku spravoval aj uvoľnenú diecézu Fenoarivo Atsinanana ako apoštolský administrátor.

Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2025 po smrti pápeža Františka 21. apríla na ktorom bol zvolený pápež Lev XIV. vlastným menom Robert Francis Prevost.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Madagaskarskí kardináli
Kategória:Madagaskarskí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Madagaskarskí rímskokatolícki biskupi
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2027

**Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2027** budú Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní. Konať sa budú v Lausanne vo Švajčiarsku od 27. do 31. januára 2027. Miestom konania bude Vaudoise Aréna. Kandidátskymi mestami boli Sofia (Bulharsko), Essen (Nemecko) a Bratislava (Slovensko). Lausanne hostila majstrovstvá Európy aj v rokoch 1992 a 2002.

## Galéria

Súbor:Vaudoise Aréna (SUI).jpg|Miesto konania: Vaudoise Aréna v roku 2020


## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka podujatia
* Oficiálna stránka ISU

2027
Kategória:Krasokorčuľovanie v 2027
Kategória:Krasokorčuľovanie vo Švajčiarsku
Kategória:Športové podujatia v Lausanne
Kategória:2027 vo Švajčiarsku
Železničná stanica Oberburg

**Železničná stanica Oberburg** () je železničná stanica na hranici obcí Burgdorf a Oberburg, vo švajčiarskom kantóne Bern. Je to medziľahlá zastávka na dvoch železničných tratiach so štandardným rozchodom: Burgdorf – Thun a Solothurn – Langnau spoločnosti BLS AG

## Spoje
Od zmeny cestovného poriadku z decembra 2024 zastavujú v Oberburgu nasledujúce spoje:

* S-Bahn v Berne 
** /: polhodinové spoje do Thunu a hodinové spoje do Langnau i.E., Solothurnu, alebo Sumiswald-Grünenu.
** : hodinové spoje medzi Thunom a Solothurnom.
** : obmedzený spoj do Konolfingenu alebo Thunu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Železničná stanica Oberburg na SBB

## Zdroj

Kategória:Železničné stanice vo Švajčiarsku
Obchodný dom Ružinov

**Obchodný dom Ružinov** alebo **Obchodný dom Prior** bol obchodný dom na Tomášikovej ulici v Ružinove. Išlo o stavbu, postavenú na prelome 70. a 80. rokov podľa návrhu Jána Bahnu a kolektívu autorov. Prior bol postavený v architektonickom štýle postmoderny a budova využívala najmä betón, železo a sklo. V súčasnosti zostal z objektu len mohutný chátrajúci skelet na pozemku o ploche cez 13 000 m². Areál stavby je situovaný neďaleko Domu kultúry Ružinov.

## História
Obchodný dom Ružinov, situovaný na Tomášikovej ulici v Bratislave, predstavuje jednu z prvých ucelených realizácií princípov postmoderny. Projekt vznikol v rokoch 1975 až 1978 v Štátnom projektovom ústave pod vedením hlavného architekta Jána Bahnu a autorského kolektívu (Ľ. Mihálik, F. Kalesný, P. Čížek a P. Minarovič). Samotná výstavba prebiehala v období rokov 1978 až 1984, pričom objekt bol slávnostne otvorený v júli 1984. Stavba je charakteristická použitím typizovaného železobetónového skeletu s modulom 9x9 metrov, ktorý je doplnený o monumentálne prvky s výrazným vertikálnym členením a terasovitým odstupňovaním. Architektonický výraz budovy definovali betónové panely s výraznou štruktúrou a historizujúce prvky v interiéri, najmä v priestore vstupnej haly s portálmi. Pôvodne slúžil ako komplexný obchodný dom združujúci rôzne prevádzky v jednom komplexe. V 90. rokoch prešiel objekt v rámci privatizácie do rúk reťazca K-Mart a neskôr spoločnosti Tesco. Od roku 2005 je história budovy poznačená neúspešným projektom prestavby na nákupné centrum Yosaria Plaza, ktorý bol pre finančné problémy zastavený, čo viedlo k postupnému chátraniu skeletu, familiárne prezývaného „Hirošima“.

## Technické parametre
* projekt: 19751978
* výstavba: 19781984
* zastavaná plocha: 4000 m² (50 m x 80 m)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Register architektúry

Kategória:Stavby v Bratislave
Kategória:Obchodné domy na Slovensku
Kategória:Ružinov
Kategória:Architektúra z 1984
Hotel Bôrik

**Hotel Bôrik** je vládny hotel v Bratislave. Bôrik sa nachádza na úpätí Hradného vrchu v Bratislave, na brehu Dunaja. Hotel navštívili aj zahraničné osobnosti, vrátane kráľovny Alžbety II. či prezidenta Vladimira Putina.

## História
Hotel Bôrik, situovaný v bratislavskom Starom Meste a je dielom popredných architektov Štefana Svetka a Štefana Ďurkoviča. Objekt bol naprojektovaný koncom 60. rokov a otvorený bol v roku 1973 ako účelové zariadenie určené pre najvyššiu štátnu reprezentáciu a diplomatické návštevy. Budova je charakteristická progresívnou kompozíciou šiestich prepojených blokov. Počas svojej existencie hostil hotel početné svetové osobnosti, a po roku 1989 prešiel do správy Úradu vlády SR. Napriek čiastočnej modernizácii interiérov si zachoval autentický výraz 70. rokov a dodnes plní funkciu vládnej rezidencie a miesta pre kľúčové politické stretnutia.

## Technické parametre
* projekt: 1967
* realizácia: 19671973
* zastavaná plocha: cca 5500 m²

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* Register architektúry

Kategória:Hotely v Bratislave
Kategória:Architektúra z 1973
Obchodný dom Prior

**Obchodný dom Prior** môže byť:

* formát obchodných domov, pozri Prior, obchodné domy
* obchodný dom v Bratislave, pozri Obchodný dom Prior a hotel Kyjev
* obchodný dom v Ružinove, pozri Obchodný dom Ružinov
* obchodný dom v Trenčíne, pozri Obchodný dom Prior Trenčín
Justin Fazio

**Justin Fazio** (* 3. máj 1997, Sarnia, Ontário, Kanada) je kanadsko-taliansky profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme Guildford Flames v najvyššej britskej súťaži EIHL. Na medzinárodnej úrovni reprezentuje Taliansko, ktoré zastupoval na troch Majstrovstvách sveta. Na Majstrovstvách sveta Divízie 1A získal v roku 2023 bronzovú medailu.

## Kariéra
Justin Fazio sa narodil a hokejovo vyrastal v kanade, kde svoju juniorskú kariéru zakončil v elitnej mládežníckej lige Ontario Hockey League. V roku 2013 získal na vedľajšom turnaji ligy "OHL Cup" bronzovú medailu. 

Do NHL nebol draftovaný. Bol podpísaný v dvoch kluboch American Hockey League (Charlotte Checkers, Milwaukee Admirals), ale nikdy za ne neodchytal zápas.

Väčšinu svojej seniorskej kariéry strávil v medzinárodnej európskej lige ICEHL, v tímoch HC Bolzano a Asiago. S Asiagom získal v roku 2023 "Taliansky Superpohár". 

Od začiatku sezóny 2025/2026 nastupuje v tíme Guildford Flames v najvyššej britskej súťaži EIHL. 

## Reprezentačná kariéra
Justin Fazio na medzinárodnej úrovni reprezentuje Taliansko, keďže napriek tomu, že sa narodil v Kanade, má dvojité občianstvo. V talianskom drese sa zúčastnil dvoch Majstrovstiev sveta Elitnej kategórie (2021, 2022) a Divízie 1A (2023), kde získal bronzovú medailu. V roku 2022 sa zúčastnil aj olympijskej kvalifikácie. 

V januári 2026 bol nominovaný do výberu Talianska na Zimné olympijské hry 2026. 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Talianski hokejisti
Kategória:Talianski hokejoví brankári
Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Kanadskí hokejoví brankári
Kategória:Hráči Milwaukee Admirals
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2021
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2022
Kategória:Osobnosti zo Sarnie
Czorsztyn

**Czorsztyn** môže byť:
* gmina v na juhu Poľska v Malopoľskom vojvodstve v Novotarskom powiate, pozri gmina Czorsztyn
* dedina (poľ. wieś), časť rovnomennej gminy, pozri pozri Czorsztyn (dedina)
* hrad pri rovnomennej obci, pozri Czorsztyn (hrad)
Bartková (prítok Slatiny)

**Bartková** je vodný tok vo Veporských vrchoch na území okresu Detva. Je to ľavostranný prítok rieky Slatiny, má dĺžku približne 3,8 km a je tokom IV. rádu. Tečie územím CHKO Poľana.

## Priebeh toku
Potok pramení na západe strednej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Sihlianska planina, na južnom úbočí vrchu Pätina (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v lokalite Bartkovo tečie sprvu juhovýchodným, postupne však južným smerom cez lokalitu Žabica. V blízkosti osady Vrchslatina lemuje okraj veľkej horskej poľany, priberá menší ľavostranný prítok a v blízkosti cesty II/529 z Hriňovej do Brezna sa stáča na západ. Prijíma dva pravostranné prítoky z oblasti Bartková a neďaleko hlavnej cesty i okraja chráneného územia pokračuje mierne juhozápadným smerom. Na dolnom toku tečie úpätím Kečky (), kde priberá ďalší pravostranný prítok. Onedlho opúšťa bočnú dolinu a v nadmorskej výške približne  ústí ľavostranne do Slatiny v povodí rieky Hron. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Hron. 

Bartková pramení a preteká iba katastrom mesta Hriňová v okrese Detva v Banskobystrickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Slatiny
* Veporské vrchy, Sihlianska planina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Povodie Slatiny
Kategória:Vodné toky v okrese Detva
Kategória:Hriňová
Belgická ženská Super League

**Belgická ženská Super League** je najvyššia futbalová ženská liga vo Belgicku. Bola založená v roku 2015, potom čo bola zaniknutá spoločná liga Belgicka a Holandska po sezóne 2014/15.

## Formát
V prvej sezóne 2015/16 8 tímov hralo systémom každý s každým, jeden zápas doma a jeden vonku. Po základnej časti 4 najlepšie tímy postúpili do skupiny o titul, kde opäť hrali systémom každý s každým, jeden zápas doma a jeden vonku. Ostatné 4 tímy hrali v skupine o zotrvanie rovnakým systémom. Posledný tím zostúpil do nižšej ligy.

V sezóne 2016/17 súťažilo 7 tímov a formát sa zmenil. Hralo sa systémom každý s každým 4 zápasy.

V sezóne 2017/18 súťažilo 6 tímov a opäť sa hrala základná časť a skupina o titul.

## Zoznam majsteriek podľa sezóny

Zdroj.

## Referencie

## Zdroj.
* 

Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Ženské futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženský futbal v Belgicku
Duo

**Duo** môže byť:

* dvojica
* kanadský film z roku 2006, pozri ''Duo'' (film z roku 2006)
* československý televízny film z toku 1990, pozri ''Duo'' (televízny film z roku 1990)
* francúzsky televízny film z roku 1990, pozri ''Duo'' (televízny film z roku 1990)

## Pozri aj
* Tandem
Knižnica kláštora Metten

**Knižnica kláštora Metten** je knižnicou kláštora Metten, ktorá obsahuje približne 270 000 zväzkov.

## Príbeh
Počiatky starej knižnice siahajú pravdepodobne do roku 1265. Okolo roku 1400 sa tu nachádzalo aj skriptórium. Za opáta Johannesa Nablasa bola v rokoch 1628 až 1645 postavená knižnica. Po barokovej prestavbe gotického kláštorného kostola bola knižnica okolo roku 1720 za opáta Romana II. Märkla zrekonštruovaná v neskorobarokovom štýle. Štukatúra a štukové figúry vytvoril Franz Josef Holzinger v rokoch 1722 až 1724. Fresky namaľoval Innozenz Warathi v roku 1723.

Knižnica bola zrušená sekularizáciou v Bavorsku v roku 1803.

Pri znovuzaložení kláštora položil 1. apríla 1830 biskup Johann Michael Sailer z Regensburgu kameň novej knižnice. Zo starých mettenských fondov sa vrátilo iba približne 300 zväzkov. Okrem pozostalosti bývalého benediktínskeho mnícha otca Amandusa Hoeckera tvorilo jadro knižnice aj zostávajúce fondy z kláštora Prüfening (1842) a kláštora Irsee (1833), ako aj štátny prídel približne 4 000 zväzkov zo zrušených kláštorných knižníc v švábskom regióne. Zbierka bola rekatalogizovaná v rokoch 1915 až 1925.

## Knižnica dnes
Celkový počet zbierok sa odhaduje na 270 000 zväzkov. Patrí sem

* približne 20 000 zväzkov z obdobia pred rokom 1800,
* približne 20 000 školských programov z rokov 1830 – 1920,
* viac ako 300 autografov,
* 43 rukopisov a 82 rukopisov vo fragmentoch,
* Približne 10 000 jednotiek hudobných rukopisov a tlačených partitúr.

Knihy sú uložené v kláštornej knižnici, ktorá bola novozaložená v roku 2009 a ponúka úložný priestor pre 300 000 zväzkov. Barokovú kláštornú knižnicu je možné navštíviť v rámci prehliadky so sprievodcom. Vystavených je približne 35 000 kníh, ktoré však nepredstavujú pôvodnú zbierku.

## Referencie


## Literatúra
Michael Kaufmann OSB: *Die Barockbibliothek der Abtei Metten*. EOS, St. Ottilien 2021, 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka knižnice na webovej stránke kláštora Metten
* Online katalóg knižnice kláštora Metten
* Záznam z ''Handbuch der historischen Buchbestände in Deutschland''

## Zdroj

Metten
Kategória:Knižnice v Bavorsku
Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950

**Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950** (ÖBL) je rakúsky biografický slovník, ktorý vydáva Rakúska akadémia vied od roku 1945.

Lexikón uvádza „významné osobnosti, ktoré sa vyznamenali výnimočnými úspechmi vo svojich príslušných oblastiach, narodili sa, žili alebo pracovali v príslušnom rakúskom štáte (vrátane bývalých korunných krajín) a zomreli medzi rokmi 1815 a 1950.“ V rokoch 1957 až 2022 bolo vydaných šestnásť zväzkov v 73 častiach, ktoré obsahujú približne 20 000 biografií.

Dielo nadväzuje na *[[Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich]]* (BLKÖ), ktorý vydal Constantin von Wurzbach v rokoch 1856 až 1891 a opisuje osoby v dejinách Habsburskej monarchie od roku 1750 do roku 1850.

## Publikované zväzky

* Band 1: *Aarau Friedrich – Gläser Franz.* 1957 (2. unveränderte Auflage 1993, ISBN 3-7001-1327-7 ).
* Band 2: *Glaessner Arthur – Hübl Harald H.* 1959 (2. unveränderte Auflage 1993,ISBN 3-7001-1328-5 ).
* Band 3: *Hübl Heinrich – Knoller Richard.* 1965 (2. unveränderte Auflage 1993, ISBN 3-7001-1329-3 ).
* Band 4: *Knolz Joseph J. – Lange Wilhelm.* 1969 (2. unveränderte Auflage 1993, ISBN 3-7001-2145-8 ).
* Band 5: *Lange v. Burgenkron Emil – [Maier] Simon Martin.* 1972 (2. unveränderte Auflage 1993, ISBN 3-7001-2146-6 ).
* Band 6: *[Maier] Stefan – Musger August.* 1975, ISBN 3-7001-1332-3.
* Band 7: *Musić August – Petra-Petrescu Nicolae.* 1978, ISBN 3-7001-2142-3.
* Band 8: *Petračić Franjo – Ražun Matej.* 1983, ISBN 3-7001-0615-7.
* Band 9: *Rázus Martin – Savić Šarko.* 1988, ISBN 3-7001-1483-4.
* Band 10: *Saviňek Slavko – Schobert Ernst.* 1994 (2. unveränderte Auflage 1999, ISBN 3-7001-2186-5 ).
* Band 11: *Schoblik Friedrich – [Schwarz] Ludwig Franz.* 1999, ISBN 3-7001-2803-7.
* Band 12: *[Schwarz] Marie – Spannagel Rudolf.* 2005, ISBN 3-7001-3580-7.
* Band 13: *Spanner Anton Carl – Stulli Gioachino.* 2010, ISBN 978-3-7001-6963-5.
* Band 14: *Stulli Luca – Tůma Karel.* 2015, ISBN 978-3-7001-7794-4
* Band 15: *Tumlirz Karl – Warchalowski August.* 2018, ISBN 978-3-7001-8383-9
* Band 16: *Warchalowski Jakob – Zycha Marianne Emilie.* 2022, ISBN 978-3-7001-9334-0

## Online verzia
Od roku 2009 sú do Biographie-Portal integrované aj menné registre s aktualizovanými dodatočnými informáciami a biobibliografickými údajmi.

Ako doplnok k tlačeným zväzkom bolo od roku 2011 vydávané online vydanie *Österreichische Biographische Lexikon ab 1815* ()*.* Obsahuje aj dodatky, revízie a niektoré osoby, ktorých úmrtia nastali medzi rokmi 1950 a 2010. Prístup ku všetkým článkom je bezplatný.

## Externé odkazy
* Online verzia Rakúskeho biografického lexikónu
* Domovská stránka  Rakúskej akadémie vied

## Zdroj

Kategória:Rakúske encyklopédie
Kategória:Encyklopédie v nemeckom jazyku
Kategória:Biografické slovníky
Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2027

**Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2027** budú Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní, ktoré sa budú konať od 15. do 21. marca 2027 v Tampere vo Fínsku. Miestom konania bude Nokia Arena. Hostiteľ bol vybraný na zasadnutí Medzinárodnej korčuliarskej únie počas MS 2025 v Bostone.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka ISU

2027
Kategória:Krasokorčuľovanie v 2027
Kategória:Krasokorčuľovanie vo Fínsku
Kategória:2027 vo Fínsku
Kategória:Športové podujatia v Tampere
Istebník (potok)

**Istebník** je potok v regióne Horehronie, na území obcí Priechod a Slovenská Ľupča v okrese Banská Bystrica v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Zvolenská kotlina a ústi do Hrona. Má dĺžku  a je tokom III. rádu. 
## Prameň
Vodný tok pramení v  v strednej časti územia obce Priechod v poľnohospodárskom extraviláne vo vzdialenosti  západne od vrchu Kopec so  
## Opis toku
Istebník tečie od prameňa juhovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán územím obce Priechod, skrúca sa na juh, ľavým brehom obteká úpätie vrchu Kopec, pravým brehom obteká pasienok Plesnice, ľavým brehom obteká pasienok Komorná, mení smer na juhovýchod, tečie cez juhozápadný okraj intravilánu Priechoda, obteká agrofarmu, podteká cestu zo Seliec do Priechoda, v  opúšťa územie Priechoda a vteká na územie Slovenskej Ľupče. Preteká cez lesný extravilán, pravým brehom obteká úpätie lesa Kolkáreň, vteká do priemyselnej časti intravilánu, preteká cez pole Horný Istebník so skladovým areálom, v  podteká železničnú trať Banská Bystrica - Červená skala a cestu I/66 Brezno - Poprad, v  ústi do Hrona ako jeho pravostranný prítok. Hron ďalej ústi do Dunaja. Pramení a tečie územím obce Priechod a preteká a ústi do Hrona na území obce Slovenská Ľupča. Patrí do geomorfologického celku Zvolenská kotlina a jej geomorfologického podcelku Bystrické podolie. Vodný tok Istebník nemá prítok. Istebník  od svojho prameňa až po vtok do intravilánu Slovenskej Ľupče, čiže väčšinou svojho toku, leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku Istebník má pôvod v druhej zložke názvu  poľa Horný Istebník na území Slovenskej Ľupče, cez ktoré potok preteká. Názov Istebník bol bez zmeny prenesený na vodný tok. Slovo Istebník s významom priestor s príbytkami s lepšie vybavenými izbami pre hostí má pôvod v slove istba, ktoré bolo rozšírené príponou priestoru -n-ík ako v slovách chodník, krmník. Jednoslovné hydronymum v podobe Istebník sa zaradilo do početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku Istebník bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Istebník je na Slovensku jedinečným hydronymom (január 2026). Názvom Istebník je pomenovaná aj mestská časť Trenčína, niekdajšia samostatná obec.
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Banská Bystrica
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky vo Zvolenskej kotline 
Kategória:Priechod (okres Banská Bystrica) 
Kategória:Slovenská Ľupča
Kategória:Povodie Hrona
Uno

**Uno** môže byť:

* talianske slovo – jedna
* moderná kartová hra pôvodom z Ameriky, pozri Uno (hra)
* československá tanečná skupina, pozri Uno (tanečná skupina)
* singel britskej rockovej skupiny Muse, pozri Uno (singel)
* kolumbijsky film z roku 2024, pozri ''Uno'' (film)
Charle-Edouard D'Astous

**Charle-Edouard D'Astous** (* 21. apríl 1998, Rimouski, Quebec, Kanada) je kanadský hokejový obranca, hráč tímu NHL Tampa Bay Lightning. V minulosti pôsobil vo fínskej a švédskej lige.

## Športová kariéra

### Dorast
Hrával v juniorskej lige QMJHL za tím z rodného mesta Rimouski Océanic. Strávil v ňom štyri sezóny medzi rokmi 2015 – 2019 a raz získal ocenenie pre najlepšieho obrancu sezóny. Napriek tomu nebol nikdy draftovaný.

### Profesionálna kariéra
Po ukončení pôsobenia v juniorskej lige podpísal kontrakt s tímom AHL Grand Rapids Griffins, ale za dva roky odohral za mužstvo iba sedemnásť zápasov. Väčšej zápasovej porcie sa mu dostalo v nižšej lige ECHL. V nej sa vypracoval na jedného z najlepších obrancov: v play-off 2022 ustanovil nový rekord v počte gólov strelených obrancom, keď sa v osemnástich zápasoch presadil devätnásťkrát. Pretože však len zriedkavo dostával príležitosť v AHL, vzdal svoj sen o NHL a zamieril do Európy. Novú zmluvu podpísal s fínskym klubom KooKoo.

Vo fínskej Liige hral medzi rokmi 2022 – 2024 a získal individuálne ocenenia pre najlepšieho, resp. najproduktívnejšieho obrancu súťaže. Po vypršaní kontraktu sa rozhodol zamieriť do švédskej SHL, kde sa stal hráčom Brynäsu IF. Vo Švédsku obhájil ocenenie pre najlepšieho obrancu a upriamil na seba pozornosť skautov NHL. Na zmluve sa dohodol s tímom Tampa Bay Lightning.

V NHL debutoval koncom októbra 2025 ako 27-ročný.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Rimouski
Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Kanadskí hokejoví obrancovia
Kategória:Hráči Tampa Bay Lightning
Kategória:Hráči Brynäs IF
Tandem

**Tandem** môže byť:

* dvojica
* francúzsky film z roku 1987, pozri ''Tandem'' (film z roku 1987)
* nemecký televízny film z roku 1991, pozri ''Tandem'' (televízny film z roku 1991)
* taliansky film z roku 2010, pozri ''Tandem'' (film z roku 2010)
* filipínsky film z roku 2015, pozri ''Tandem'' (film z roku 2015)

## Pozri aj
* Duo
* Dvojica
Karađorđe

**Karađorđe Petrovič** *(srbsky Карађорђе Петровић, Karađorđe Petrović, 3. novembra 1762 Viševac – 24. júla 1817 Radovanjski Lug)* bol srbský revolucionár, ktorý viedol prvé srbské povstanie proti Osmanskej ríši a je všeobecne považovaný za zakladateľa srbskej dynastie Karađorđeovcov. V rokoch 1804 až 1813 bol voždom Srbska.

Karadjordje sa narodil v chudobnej rodine v regióne Šumadija v Osmanskom Srbsku a vyznamenal sa počas rakúsko-tureckej vojny v rokoch 1788 – 1791 ako člen Srbského slobodného zboru, milície habsburských a osmanských Srbov, vyzbrojenej a vycvičenej Rakúšanmi. V obave z odvety po porážke rakúskych a srbských povstalcov v roku 1791 utiekol s rodinou do Rakúskej ríše, kde žili až do roku 1794, kedy bola vyhlásená všeobecná amnestia. Karadjordje sa následne vrátil do Šumadije a stal sa obchodníkom s dobytkom. V roku 1796 vpadol do belehradského pašalíka zradný guvernér Vidinského sandžaku Osman Pazvantoğlu a Karadjordje bojoval po boku Osmanov, aby vpád potlačil.
Giuseppe Sirugo/Pieskovisko

**Giuseppe Sirugo** (* 14. august 1973, Turín) je bývalý recenzent a príležitostný biograf. Je idealista a zástanca konceptu „Freestyle & Write“: tento neziskový koncept, vytvorený v roku 2002, predstavuje tvorivý proces zameraný na prekonanie konvencií tradičného písania a čerpanie priamo z prúdu vedomia a autentického vyjadrenia.

## Referencie


## Externé odkazy
* Academia.edu
* Webbly.com

Kategória:Narodenia v 1973
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1959/60

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1959/60** bol 8. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra získal premiérovo TJ Gottwaldov pred obhajcom prvenstva TJ Dukla Praha. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Tri posledné družstvá zostúpili do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga).

## Účastníci

## Výsledky

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1959/60

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Československý šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1959
Kategória:Hádzaná v 1960
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Snoha

**Snoha** je krátky vodný tok vo Veporských vrchoch na území okresu Detva. Je to pravostranný prítok rieky Slatiny, má dĺžku približne 2,5 km a je tokom IV. rádu. Tečie územím CHKO Poľana.

## Priebeh toku
Potok pramení na západnom okraji Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Sihlianska planina, v lokalite Záhorská, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v blízkosti Záhorskej hájovne tečie sprvu juhovýchodným, následne južným smerom. Pod Hazmuškou priberá pravostranný prítok a stáča sa na východ. Pokračuje zalesnenou dolinou popod Spálenú linaj, postupne sa stáčajúc na juhovýchod a v strednej časti v lokalite Turňa prijíma významný ľavostranný prítok z úbočia Kľuky (). Pokračuje oblasťou Pálenica, kde sa esovito stáča a prijíma menší pravostranný prítok. Onedlho opúšťa bočnú dolinu a v nadmorskej výške približne  ústí pravostranne do Slatiny v povodí rieky Hron. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Hron. 

Snoha pramení a preteká iba katastrom mesta Hriňová v okrese Detva v Banskobystrickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Slatiny
* Veporské vrchy, Sihlianska planina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Povodie Slatiny
Kategória:Vodné toky v okrese Detva
Kategória:Hriňová
Samuel Takáč

**Samuel Takáč** môže byť:
* slovenský komunistický politik, povereník a minister (* 1911† 1981), pozri Samuel Takáč (politik)
* slovenský hokejista (* 1991), pozri Samuel Takáč (hokejista)

Takáč, Samuel
Ferekrates

**Ferekrates** () bol významný starogrécky komický básnik, ktorý pôsobil v druhej polovici 5. storočia pred Kr. (približne v rokoch 440 – 410 pred Kr.). Svoju umeleckú dráhu začal pravdepodobne ako herec v hrách dramatika Krata, ktorého štýl neskôr výrazne ovplyvnil jeho vlastnú tvorbu.
 
Ferekrates patril k najoriginálnejším autorom staroaténskej komédie. Hoci sa z jeho diela zachovali len fragmenty, antickí kritici si ho vysoko cenili pre jeho jazykovú čistotu  a vynaliezavosť v tvorbe zápletiek (dostal prívlastok *attikótatos* – najattickejší autor). Na rozdiel od typickej „starej komédie“, ktorá bola známa agresívnou politickou satirou a útokmi na konkrétne osoby, Ferekrates sa inšpiroval Kratom a namiesto osobných útokov a politickej satiry sa zameral na všeobecnejšie témy, na prepracovanejšiu zápletku a na vytváranie nových komických situácií. Aristotelov žiak historik Dikaiarchos ho opísal ako *heuretikos mythón* (vynálezca dejov/príbehov), čím vyzdvihol jeho schopnosť vyhýbať sa osobným útokom typickým pre starú komédiu v prospech budovania originálnych fikčných svetov a zápletiek.

Ferekrates v metrike zaviedol nový typ verša (logaoedický verš), známy ako *ferekratej*. Tento verš sa v gréckej dráme (najmä u Sofokla a Euripida) zriedka vyskytuje samostatne; zvyčajne slúži ako uzatvárací prvok (clausula) v zborových pasážach zložených z glykonejských veršov (glykoneus – glykonejský verš). Významnú úlohu zohráva aj v latinskej poézii, kde ho Horatius používa ako pevnú súčasť svojich asklépiadských strof (pomenovaných po básnikovi Asklépiadovi). Základnou schémou ferekrateja je x x – u u – – . Symboly x x na začiatku označujú tzv. aiolskú bázu (anceps), čo znamená, že na týchto dvoch miestach môžu byť krátke aj dlhé slabiky. Najbežnejšou konkrétnou formou ferekrateja je – – – u u – – (kde je na začiatku tzv. spondejská báza), s ktorou sa v texte pracuje pri analýze konkrétnych ukážok z diel gréckych básnikov.
 
Ferekratos bol podľa antických prameňov (ako napr. Suda) víťazom na súťažiach Veľkých Dionýzií (prvýkrát okolo roku 438 pred Kr.) a Lénají. Hoci sa žiadna z jeho hier nezachovala v celku, jeho význam podčiarkuje fakt, že mu bolo pripisovaných 18 až 20 hier, z ktorých je známych 19 názvov (známych je niečo vyše 300 citácií (fragmentov), ktoré sa zachovali v dielach neskorších autorov a lexikografov).

Ferekrates, známy svojimi nápaditými zápletkami, napísal napríklad hru *Agrioi* („Divosi“) z roku 420 pred Kr., v ktorej sa skupina Aténčanov rozhodne opustiť civilizáciu a žiť medzi divochmi, čo končí ich trpkým sklamaním.

Zoznam jeho zachovaných názvov hier:

## Referencie

Kategória:Dramatici starovekého Grécka
Christina Picklesová

**Christina Picklesová** (* 17. február 1935, Halifax, West Yorkshire, Anglicko) je anglická herečka, pôsobiaca v Spojených štátoch, známa zo seriálov *St. Elsewhere* (19821988), *[[Priatelia (seriál)|Priatelia]]* (1994, 1996–2003) a známa vďaka účinkovaniu na Broadwayi. 

## Detstvo a mladosť

Picklesová sa narodila v Halifaxe, v oblasti West Yorkshire v Anglicku. Ako štrnásťročná začala navštevovať Kráľovskú akadémiu dramatického umenia (Royal Academy of Dramatic Art) v Londýne a študovala spoločne s Albertom Finneym, Peterom O’Toolem a Brianom Bedfordom. Po ukončení štúdia sa presťahovala do New Yorku, kde zo začiatku bývala u priateľa a spolužiaka Donalda Moffata a jeho manželky. 

## Kariéra

Picklesová začala hereckú kariéru v roku 1961 na scéne Arena Stage vo Washingtone, DC, a neskôr pôsobila na Broadwayi vo viacerých hrách vrátane *Hamlet*, *Vojna a mier* či *The Misanthrope*. Spočiatku sa sústredila prevažne na divadelné role. 

V televízii debutovala v 70. rokoch, účinkovaním v televíznom seriáli *Guiding Light* v ktorom účinkovala v rokoch 1970 až 1972 a *Another World* v rokoch 1977 až 1979.

V roku 1974 si zahrala po boku herečky Martine Beswick vo filme *Seizure*. Po boku hercov ako Dolph Lundgren, Meg Foster, Courteney Cox a Frank Langella si zahrala vo fantasy filme *Vládcovia vesmíru*, z roku 1987. V rovnakom roku získala rolu Helen Rosenthal v medicínskom seriáli *St. Elsewhere*, v ktorom účinkovala počas celého trvania seriálu. Za stvárnenie svojej role, získala Picklesová päť nominácií na Emmy. 

Od roku 1994 do 2003 stvárňovala Judy Geller v televíznom seriáli *[[Priatelia (seriál)|Priatelia]]*, za čo bola nominovaná na Emmy. V roku 1995 hosťovala v tretej sérii televízneho seriálu *Diagnóza vražda*, po boku herca Dicka Van Dyckieho. 

V siedmej sérii televízneho seriálu *[[Ako som spoznal vašu mamu]]*, stvárnila babku Lily Aldrin, ktorú v seriáli stvárnila Alyson Hannigan. V roku 2014 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Break a Hip*, pričom za stvárnenie svojej role, Picklesová získala svoju siedmu nomináciu na Emmy a prvú po 23 rokoch, ktorú aj získala. 

## Súkromný život

Picklesová bola 23 rokov vydatá za producenta a režiséra Victora Lobla, s ktorým má aj deti; manželstvo skončilo rozvodom v roku 1985. Od polovice 80. rokov až do jeho smrti v roku 1996 bol jej partner herec Herbertom Edelmanom, ktorý si zahral aj jej partnera v seriáli *St. Elsewhere*.

V roku 2005 sa vydala za austrálsko-amerického novinára Iana Mastersa.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické filmové herečky
Kategória:Anglické divadelné herečky
Viktória Petrášová

**Viktória Petrášová** (* 14. august 1993, Hronské Kľačany) je slovenská herečka, dabérka a tanečníčka. 

## Účinkovanie
* *[[Špecialisti (televízny seriál)|Špecialisti]]* (2017 – 2023) 
* *[[Najhorší týždeň môjho života]]* (2021)
* *[[Sestričky (seriál)|Sestričky]] (2018)*
* Iveta* (2021)
* *Duch* (2023)
* *Polícia Hvar* (2024)
* *Ranč* (2025)*
* *[[Osud (slovenský seriál)|Osud]]* (2026)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Viktória Petrášová na stránke TV JOJ

Kategória:Slovenskí herci
Maximilian Franzreb

**Maximilian Franzreb** (* 18. august 1996, Bad Tölz, Nemecko) je nemecký profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme Adler Mannheim v najvyššej nemeckej súťaži Deutsche Eishockey Liga.

V roku 2023 získal s nemeckou reprezentáciou striebro na Majstrovstvách sveta.

## Kariéra
Maxmilian Franzreb hokejovo vyrastal v juniorskom programe tímu Hamburg Freezers. V ich seniorskom tíme strávil roky 2014-2016, ale primárne pôsobil v tretej najvyššej nemeckej súťaži. 

Od roku 2016 bol brankárom klubu Eisbären Berlin, kde osciloval medzi prvým tímom a Lausitzerom Füchse v *DEL 2.* 

Prelomovou bola pre Franzreba sezóna 2020/2021, ktorú celú strávil v tíme Tölzer Löwen (*DEL 2*). V pozícii prvého brankára odchytal až 50 zápasov s 91,6% úspešnosťou zákrokov. Za svoje výkony bol vyhlásený za najlepšieho brankára ligy.

Od sezóny 2021/2022 Franzreb nastupuje už iba v najvyššej DEL. Jeho najúspešnejším pôsobiskom bol klub Fischtown Pinguins (2021-2025), kde získal stabilnú pozíciu prvého brankára.

Od sezóny 2025/2026 pôsobí ako jednotka tímu Adler Mannheim.
vľavo|náhľad|Franzreb v reprezentačnom  drese v roku 2025
## Reprezentačná kariéra
Franzreb reprezentoval Nemecko seniorských Majstrovstvách sveta v roku 2025, kde získal striebornú medailu a taktiež na juniorskom turnaji Majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov (2016). Dvakrát sa do nemeckého výberu dostal aj na Deutschland Cup (2024, 2025).

V januári 2026 bol nominovaný do nemeckého výberu na Zimné olympijské hry 2026.

## Referencie

Kategória:Nemeckí hokejisti
Kategória:Nemeckí hokejoví brankári
Kategória:Nemeckí olympionici
Kategória:Hráči Adler Mannheim
Kategória:Hráči Eisbären Berlin
Kategória:Hráči Hamburger SV
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2023
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Osobnosti z Bavorska
Národný park Mount Kenya

**Národný park Mount Kenya** je národný park v Keni. Nachádza sa okolo masívu Keňa (Mount Kenya; najvyšší bod ), druhého najvyššieho vrchu v Afrike. Rozloha parku je 202 334 ha. Park je približne 200 km od hlavného mesta, Nairobi. V roku 1997 bol zapísaný do Svetového dedičstva UNESCO. Okolo parku je rezervácia Mount Kenya Forest Reserve.

## Príroda
V parku sa nachádza 12 ľadovcov, ktoré rýchlo ustupujú. Nachádzajú sa v ňom jazerá, horský terén, minerálne pramene. V parku žijú: slony, nosorožec ostronosý či leopardy. Identifikovaných bolo 130 druhov vtákov. Pohyb v parku je možný len s certifikovaným sprievodcom.

Park je manažovaný Kenya Wildlife Service v spolupráci s Kenya Forest Service (KFS), Mount Kenya Trust (MKT), Rhino Ark Charitable Trust, okresnými úradmi a lokálnymi komunitnými lesnými združeniami.

## Galéria

Súbor:Mount Kenya National Park (54249088307).jpg|Panoráma parku
Súbor:Nithi Falls.jpg|Vodpády Nithi Falls
Súbor:Dendrosenecio keniodendron, Habitus.jpg|*Dendrosenecio keniodendron*
Súbor:202102 - Lake Alice Mt Kenya-16 (50999236462).jpg|Jazero Lake Alice


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka na Kenya Wildlife Service

Mount Kenya
Mathias Niederberger

**Mathias Niederberger** (* 26. november 1992, Düsseldorf, Nemecko) je nemecký profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme EHC Red Bull München v najvyššej nemeckej súťaži Deutsche Eishockey Liga.

V roku 2023 získal s nemeckou reprezentáciou striebornú medailu na Majstrovstvách sveta. Dvakrát bol vyhlásený za najlepšieho brankára DEL (2016, 2020).

## Kariéra
vľavo|náhľad|Niederberger v tréningovom kempe Los Angeles Kings
Mathias Niderberger hokejovo vyrastal vo svojom rodnom meste Düsseldorf. V seniorskom hokeji debutoval v roku 2010, keď ako osemnásťročný odchytal v najvyššej nemeckej lige DEL v tíme DEG Metro Stars 8 zápasov.

Juniorskú kariéru zakončil v zámorí, keď pôsobil v elitnej kanadskej "juniorke" Ontario Hockey League.

Do NHL nikdy nebol draftovaný, ale v roku 2013/2014 pôsobil vo "farmárskom" tíme Los Angeles Kings - Manchester Monarchs v American Hockey League a v Ontario Reign v ECHL. Výkonnostne sa však v zámorí nepresadil a od roku 2014 svoju kariéru trávi výlučne v Nemecku.

V Deutsche Eishockey Liga pôsobil od roku 2014 v tímoch Eisbären Berlin, Düsseldorfer EG a EHC Red Bull München. Dvakrát bol vyhlásený za najlepšieho brankára sezóny (2016, 2020). Ligu vyhral celkovo trikrát s EHC Red Bull München (2021, 2022, 2023).

## Reprezentačná kariéra
Mathias Niederberger je pravidelný reprezentant Nemecka na medzinárodných turnajoch.

Na juniorskej úrovni reprezentoval Nemecko na Majstrovstvách sveta hráčov do 18 rokov (2010) *Divízie 1A*, kde získal zlatú medailu a pomohol Nemcom k postupu do Elitnej Divízie, a na Majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov *Divízie 1A*, kde taktiež získal zlatú medailu a pomohol s postupom do Elitnej Divízie, ale bol vyhlásený aj za najlepšieho brankára turnaju. 

V roku 2022 sa s nemeckým výberom ako brankárska "jednotka" zúčastnil Zimných olympijských hier. Celkovo Nemecko reprezentoval na siedmich Majstrovstvách sveta, v roku 2023 získal striebornú medailu. 

Na Deutschland Cupe sa predstavil celkovo šesťkrát.

V januári 2026 bol nominovaný do nemeckého reprezentačného výberu na Zimné olympijské hry 2026.

## Osobný život
Hokeju sa venoval aj Mathiasov otec Andreas Niederberger, ktorý bol taktiež pravidelným reprezentantom Západného Nemecka na turnajoch Majstrovstiev Sveta a Olympijských hrách. Väčšinu kariéry strávil v najvyššej nemeckej súťaži v tíme Düsseldorfer EG.

Mathiasov brat Leon stále hokej aktívne hrá. Pôsobí ako ľavý krídelník v druhej najvyššej nemeckej súťaži DEL 2.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí hokejisti
Kategória:Nemeckí hokejoví brankári
Kategória:Nemeckí olympionici
Kategória:Hráči EHC München
Kategória:Hráči Eisbären Berlin
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2022
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2018
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2019
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2021
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2022
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2023
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2024
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2025
Kategória:Osobnosti z Düsseldorfu
Frederik Dichow

**Frederik Nissen Dichow** (*1. marca, 2001, Vojens, Dánsko) je dánsky profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme HV71 Jönköping v švédskej najvyššej súťaži SHL.

## Kariéra
Frederik Dichow hokejovo vyrastal vo svojom rodnom meste Vojens a neskôr v Esbjergu. Medzi mužmi debutoval už ako 15-ročný, v nižších dánskych ligách. 

V roku 2019 bol draftovaný do NHL v 5. kole (celkovo ako 138.) klubom Montreal Canadiens. V zámorí však nikdy nedostal šancu.

V sezóne 2020/2021 pôsobil v najvyššej dánskej súťaži Metal Ligaen. Od jesene 2021 sa presťahoval do Švédska, kde najskôr zahviezdil v druhej najvyššej súťaži Hockeyallsvenskan a neskôr pôsobil v tímoch Frölunda HC Göteborg a HV71 Jönköping. V tímoch doposiaľ zastával pozíciu náhradníka. 

## Reprezentačná kariéra
Napriek mladému veku, Dichow patrí k pravidelným reprezentantom Dánska. 

Na juniorskej úrovni sa zúčastnil jedných Majstrovstiev svetai hráčov do 18 rokov (2019) Divízie 1A, kde získal bronzovú medailu a bol vyhlásený za najlepšieho brankára turnaja, a tiež na jedných Majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov Divízie 1A (2020). 

Dánsko reprezentoval aj na Zimných olympijských hrách 2022 a piatich seniorských Majstrovstvách sveta (2021, 2022, 2023, 2024, 2025). Vo štvrťfinále ročníku 2025 stál v bránke pri historickom víťazstve Dánska nad Kanadou 2:1. Dáni historicky prvýkrát postupili do semifinále turnaju, ale na medailu nesiahli. Napokon skončili na historicky najlepšom 4. mieste. 

V januári 2026 bol Dichow nominovaný na Zimné olympijské hry 2026.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 2001


Kategória:Narodenia 1. marca
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Montreal Canadiens
Kategória:Dánski hokejisti
Kategória:Dánski hokejoví brankári
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2021
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2022
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2023
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2024
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2025
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2022
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Martin Neckář

**Martin Neckář** (* 12. september 2005, Dijon, Francúzsko) je francúzsky hokejista českého pôvodu. Narodil sa a vyrastal vo Francúzsku.

## Kariéra
Martin Neckář má dvojité občianstvo, ale v medzinárodnom hokeji reprezentuje Francúzsko.

Hokejovo ale vyrastal v juniorskom programe vo Švajčiarsku, kde pôsobil v klube SCL Tigers.

V drese francúzskej reprezentácie sa predstavil na dvoch Majstrovstvách sveta hráčov do 18 rokov *Divízie 1A* (2022, 2023), kde v roku 2022 získal bronzovú medailu a bol vyhlásený za najlepšieho hráča tímu, a tiež aj na dvoch Majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov (2023, 2025), kde v roku 2023 získal taktiež bronz.

Do seniorského hokeja sa dostal v roku 2024, keď nastupoval v druhej najvyššej švajčiarskej súťaži Swiss League v tíme EHC Chur, kde pokračuje aj v sezóne 2025/26.

V sezóne 2025/26 debutoval aj v najvyššej švajčiarskej súťaži National League, kde oblieka dres SCL Tigers.

V januári 2026 bol nominovaný do francúzskeho výberu na Zimné olympijské hry 2026.

## Referencie

Kategória:Francúzski hokejisti
Kategória:Francúzski hokejoví brankári
Kategória:Francúzski olympionici
Kategória:Českí hokejisti
Kategória:Českí hokejoví brankári
Kategória:Hráči SCL Tigers Langnau
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Osobnosti z Dijonu