Anna Cveková-Bašistová

**Anna Cveková-Bašistová**, rod. **Cveková** (iný zápis priezviska: **Bašistová**, prezývka: **Hanka**; * 7. september 1923, Košice† 12. január 2011, Košice) bola slovenská herečka a inšpicientka, pôvodným povolaním učiteľka, ktorá sa zapojila do Slovenského národného povstania (SNP) ako členka Frontového divadla (1944). Okrem neho pôsobila v Slovenskom divadle (dnes Divadlo Jonáša Záborského; 19431944) v Prešove, v zájazdovom Dedinskom divadle (19491950) a v Štátnom divadle Košice (dnes Národné divadlo Košice; 19521981).

## Život
### Detstvo a začiatky v Slovenskom divadle
Narodila sa ako Anna Cveková v Košiciach, no do osemnástich rokov žila v Michalovciach, kde absolvovala meštiansku školu. Už v detstve sa na popud učiteľky z ľudovej školy umenia venovala spevu, tancu, baletu, cirkusantským kúskom a divadlu, v ktorom našla záľubu, preto neskôr účinkovala vo viacerých ochotníckych súboroch v Michalovciach. Debutovala v baletnom predstavení *Cínový vojačik*, pričom stvárnila tiež kľúčové postavy ako Nora a Marína Havranová v rovnomenných hrách či Eva v *Bačkovej žene*. V tomto období bola zamestnaním učiteľkou.

Na divadelnej súťaži sa dostala do pozornosti Antona Prídavku, v tom čase riaditeľa pobočky Slovenského rozhlasu v Prešove (19391944), ktorý v roku 1941 spoluzaložil a režisérsky i dramaturgicky viedol ochotnícky Divadelný krúžok Záborský pri Miestnom odbore Matice slovenskej v Prešove a podieľal sa na jeho transformácii na profesionálny divadelný súbor. Na jeho návrh si podala prihlášku do formujúceho sa Slovenského divadla (SD) a bola prijatá za jeho riadnu členku už v prvej divadelnej sezóne 1943/1944 (divadlo začalo svoju činnosť premiérou hry *Škriatok* 31. januára 1944). Predstavila sa ako Adela v *Tanci nad plačom* (1944) či chyžná vo *Vlkoch a ovciach* (1944).

### Pôsobenie vo Frontovom divadle počas Povstania
Počas divadelných prázdnin koncom augusta 1944, pri nácviku hry *Škriatok*, kolektív SD zaregistroval vypuknutie povstania. A. Cveková sa následne vybrala so skupinou divadelníkov a divadelníčok z Prešova — s Rudolfom Latečkom (19111992) a jeho manželkou Elenou Latečkovou-Piaterovou, rod. Piaterovou, Petrom Mackom (* 1921) a s Valériou „Riou“ Driečnou (* 1920) — do centra povstania, Banskej Bystrice.

A. Cveková vzápätí nakrátko prebývala s manželmi Latečkovcami v Klenovci až kým ich Andrej Vandlík — ďalší herec SD, ktorý sa na stredné Slovensko dostal po vlastnej osi — nezavolal späť do Banskej Bystrice, kde práve režisér Andrej Bagar zakladal Frontové divadlo (FD). Súbor vznikol 12. septembra a od 25. septembra bol začlenený ako samostatná jednotka do skupiny osvetových dôstojníkov Veliteľstva Prvej československej armády na Slovensku.

Divadlo bolo putovnou umelecko-agitačnou skupinou cestujúcou po celom povstaleckom regióne, vystupujúc v kinosálach, hostincoch, nemocniciach, na improvizovaných pódiách vo výcvikových priestoroch, vojenských posádkach aj na lúkach partizánskych táborov, neďaleko frontovej línie aj v zázemí. Jeho programové pásmo trvalo zväčša dve hodiny a začínalo sa politicko-propagačnou časťou, v rámci ktorej s príhovorom vystúpil veliteľ jednotky, predseda revolučného národného výboru alebo nemocničný lekár a potom s politickým príhovorom pred divákov predstúpil aj A. Bagar. Nasledovala zábavná časť pozostávajúca z prednesu poézie, piesní, hudby, tancov, anekdot, eskamotérskych a iluzionistických výstupov, monológov, skečov a scénok. A. Cveková v rámci predstavení prednášala východoslovenské ľudové piesne a účinkovala v skečoch spolu s hercami A. Vandlíkom a E. Medekom. Ďalšími dvoma ženami v kolektíve FD boli cirkusové umelkyne Tamara Alexandrovna, ktorá predvádzala slovenské a ruské ľudové tance, a Mária Perháčová, ktorá sa venovala plastickej akrobacii. Teatrologička Mgr. Zuzana Nemcová Gulíková na margo repertoáru FD tiež uvádza, že *„veľmi obľúbené boli tanečko-hudobné čísla v podaní Anny Cvekovej, Márie Perháčovej a Tamary Alexandrovny.“*

Prvé vystúpenie FD sa konalo 15. septembra v Harmanci, ďalšie sa konali v Brezne, Zvolene, Podbrezovej, Detve, Vígľaši, Telgárte, Španej Doline, Očovej, Tajove, Donovaloch, Červenej Skale, Tisovci, Klenovci, Hnúšti, Heľpe aj inde, pričom divadelníci hrali denne, niekedy aj dva-tri predstavenia, a poslednýkrát vystúpili 26. októbra v sále hostinca Chladný v Starých Horách. O necelé dva dni neskôr prešla povstalecká armáda na partizánsky spôsob boja.

O aktivitách A. Cvekovej po potlačení povstania Encyklopédia odboja a SNP päťzväzkových *Dejín Slovenského povstania 1944* (1984) uvádza, že *„po prechode povstania do hôr pôsobila na str.*[ednom] *Slovensku, neskôr* [ako] osvetová pracovníčka Prvého československého armádneho zboru v ZSSR*“*, zatiaľ čo rozhovor Alžbety Linhardovej s A. Cvekovou-Bašistovou v košickom denníku *Korzár* opisuje jej činnosť po povstaní nasledovne: *„A. Cveková pri návrate domov prišla o kabát, vojenské čižmy jej do krvi zodrali nohy a dostala sa i do nemeckého zajatia. Mala však aj trošku šťastia. Nezastrelili ju, urobili z nej pomocnicu v jednej domácnosti pri nemeckom kuchárovi. Koncom roka 1944 sa jej podarilo vrátiť do Prešova.“*

### Činnosť po vojne
V rokoch 19451949 v divadle neúčinkovala, následne bola v rokoch 19491950 členkou Dedinského divadla, pri ktorého vzniku taktiež stál A. Bagar. Išlo o profesionálne činoherné zájazdové divadlo pre slovenský vidiek, teda fungujúce na obdobnom princípe ako FD. A. Cveková-Bašistová v ňom stvárnila postavy ako Katrena Povoľná v hre *Bacúchovie dvor* (1949), Nasťa Petrovna v *Šiestich zaľúbencoch* (1949) či Madlena Kalamárová v *Bukoch podpolianskych* (1950), ako aj viacero epizódnych postáv.

Následne sa stala členkou Štátneho divadla Košice (dnes Národné divadlo Košice), kde v rokoch 19521981 pôsobila najmä ako inšpicientka a tajomníčka činohry. Od roku 1981 bola na dôchodku. Účinkovala aj v televíznych filmoch *Inšpekcia* (1972) a *Vtáčia princezná* (1990) a vo filmovom zázname divadelných komédií v šarištine *Dzeň derešovi* a *Dzeň kolačovi*, ktoré natočili v štúdiu Slovenskej televízie v Košiciach. Pôsobila v Zväze slovenských žien, Slovenskom zväze protifašistických bojovníkov a od roku 1990 bola členkou Miestneho odboru Matice slovenskej v Košiciach.

## Osobný život
Zosobášila sa s absolventom Učiteľskej akadémie v Prešove a mala s ním troch synov.

## Vyznamenania
Za účasť v SNP získala viacero pamätných medailí, a to vrátane medaily Zaslúžilý bojovník proti fašizmu (III.I. stupeň), pamätných medailí ku každému okrúhlemu výročiu SNP, bronzovej, striebornej i zlatej medaily Milana Rastislava Štefánika či medaily ministra obrany Slovenskej republiky z 19. januára 2010 „Za účasť v boji proti fašizmu a za oslobodenie vlasti“.

## Filmografia
* 1972 – *Inšpekcia* (komediálny televízny film, réžia Oto Katuša)
* 1974 – *Frontové divadlo* (krátkometrážny dokumentárny film, réžia Ivan Húšťava)
* 1990 – *Vtáčia princezná* (televízny film – rozprávka, réžia Peter Hudák)
* 1996
** *Dzeň derešovi* (divadelný záznam, réžia Matúš Oľha)
** *Dzeň kolačovi* (divadelný záznam, réžia M. Oľha)

## Poznámky

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* , televízny vstup, televízna stanica STV2
* 
* 
* , 207 s.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Osobnosti z Košíc
Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Slovenské televízne herečky
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti SNP