Angela Merkelová

**Angela Dorothea Merkelová**, rodená **Kasnerová** (; * 17. júl 1954, Hamburg, Západné Nemecko) je nemecká politička, od 22. novembra 2005 do 8. decembra 2021 spolková kancelárka Nemecka. Medzi rokmi 2000 až 2018 bola predsedníčkou Kresťanskodemokratickej únie Nemecka (CDU). V spolkových voľbách, ktoré sa uskutočnili 26. septembra 2021 už nekandidovala. 

Angela Merkelová býva označovaná aj ako faktická líderka Európskej únie a časopis Forbes ju opakovane označil za najmocnejšiu ženu sveta. V roku 2012 ju označil tiež ako druhého najmocnejšieho človeka na planéte, čo znamenalo historicky najvyššie postavenie ženy. Magazín Time ju v roku 2015 označil za Osobnosť roka.

## Biografia
Angela Merkelová sa narodila 17. júla 1954 v Hamburgu v Západnom Nemecku. Ešte ako nemluvňa sa presťahovala do Východného Nemecka spolu s otcom, ktorý bol luteránsky kňaz a preradený do východonemeckého mesta Perleberg. Má dvoch súrodencov, fyzika Marcusa Kasnera a pracovnú terapeutku Irene Kasnerovú. V detstve a mladosti ju prezývali prezývkou *"Kasi"*, ktorú si odvodili od jej priezviska. 

V roku 1977 sa ako 23-ročná vydala za študenta fyziky Ulricha Merkela a prijala jeho priezvisko. Manželstvo skončilo rozvodom v roku 1982. Jej druhý, súčasný, manžel je kvantový chemik a profesor Joachim Sauer. Manželstvo uzavreli v súkromí 30. decembra 1998. Merkelová nemá deti, no jej manžel Joachim má dvoch dospelých synov z predchádzajúceho manželstva. 

Získala doktorát v kvantovej chémii a od roku 1986 až do pádu socializmu v NDR v roku 1989 pracovala ako vedecká pracovníčka. Slovensko navštívila v roku 1998 ako účastníčka vedeckej konferencie v Tatranskej Lomnici a potom ešte niekoľko krát. V Česku dokonca dlhšie a niekoľkokrát pracovala na Ústave organickej chémie a biochémie Československej akadémie vied v Prahe. 

## Politická kariéra
Merkelová vstúpila do politiky v dôsledku revolúcií roku 1989. V roku 1990 krátko pracovala ako zástupkyňa hovorcu prvej demokraticky zvolenej vlády Východného Nemecka na čele s Lotharom de Maizièrem. 

Potom ako sa Nemecko znovuzjednotilo bola Merkelová v roku 1990 zvolená do Nemeckého spolkového snemu za štát Meklenbursko-Predpomoransko a obhájila svoj úrad vo všetkých voľbách od znovuzjednotenia.

V roku 1991 bola Merkelová vymenovaná za spolkovú ministerku pre ženy a mládež Nemecka vo vláde kancelára Helmuta Kohla. Neskôr, v roku 1994 sa stala spolkovou ministerkou životného prostredia. 

Potom čo jej strana stratila po spolkových voľbách v roku 1998 väčšinu v Spolkovom sneme bola Merkelová zvolená za Generálnu tajomníčku strany, aby sa o dva roky neskôr, v roku 2000, stala jej predsedníčkou potom čo sa prevalil škandál nelegálneho financovania strany, ktorý zvrhol Wolfganga Schäubleho. Do volieb v roku 2002 vstupovala ako líderka strany, avšak vzdala sa postu spolkovej kancelárky v prospech bavorského premiéra Edmunda Stoibera.

### Kancelárka
Po spolkových voľbách v roku 2005 sa Merkelová stala prvou kancelárkou v dejinách Nemecka. Stála na čele veľkej koalície Kresťanskodemokratickej únie Nemecka (CDU), sesterskej Kresťansko-sociálnej únie Bavorska (CSU) a Sociálnodemokratickej strany Nemecka (SPD).  

V nasledujúcich spolkových voľbách, v roku 2009, Merkelovej CDU získala najväčší počet hlasov a bola schopná utvoriť vládnu koalíciu so Slobodnou demokratickou stranou (FDP).  

Po ďalších spolkových voľbách, v roku 2013, ktoré CDU pod Merkelovej vedením prenikavo vyhrala so ziskom až 41,5% hlasov, CDU opäť vytvorila veľkú koalíciu s CSU a SPD, pretože FDP stratila všetko svoje zastúpenie v Spolkovom sneme.  

Vo voľbách v roku 2017 CDU opäť zvíťazila, no už nie tak drvivo ako v predchádzajúcich voľbách. Po týchto voľbách nasledovalo dlhé vyjednávanie potom čo predseda Sociálnodemokratickej strany Martin Schulz vyhlásil, že on ani jeho strana už viac nechcú pokračovať v práci vo veľkej koalícii s CDU a CSU. Naskytla sa tu tak možnosť vytvorenia tzv. Jamaskej koalície (podľa farieb zainteresovaných strán: čierna-žltá-zelená) so Slobodnou demokratickou stranou (FDP) a stranou Zelených. Bola to jediná možnosť ako vytvoriť vládu bez účasti Ľavice a krajne pravicovej Alternatívy pre Nemecko, s ktorými CDU/CSU odmietla spoluprácu už pred voľbami. 9. októbra 2017 Merkelová prehlásila, že pozve zástupcov FDP a Zelených na rozhovory o možnej budúcej koalícii. V posledných dňoch predbežných rozhovorov sa strany stále nevedeli dohodnúť na spoločnom postoji v otázke migrácie a zmeny klímy. Rozhovory skolabovali 20. novembra 2017, potom čo sa FDP stiahla a argumentovala tým, že rozhovory nedokázali vytvoriť spoločnú víziu a dôveru medzi stranami. Po kolapse týchto predbežných rozhovorov 24. novembra 2017 vyzval nemecký prezident Frank-Walter Steinmeier CDU, CSU a SPD, aby sa predsa len pokúsili dohodnúť na veľkej koalícii. Po stretnutí s prezidentom predseda SPD vyhlásil, že chce, aby o tom, či majú pristúpiť na rozhovory o možnej koalícii rozhodli členovia strany. 6. decembra 2017 sa konal kongres strany, na ktorom sa väčšina delegátov zhodla na tom, že by mali začať predbežné rozhovory o možnej veľkej koalícii. 12. januára 2018 CDU/CSU a SPD vyhlásili, že v predbežných rozhovoroch dosiahli prielom a dohodli sa na náčrtom dokumente na začatie oficiálnych rozhovorov o vzniku koalície. Tento dokument neskôr podporil aj kongres SPD. Dňa 7. februára strany oznámili, že sa dohodli na konečnej koaličnej zmluve. O konečnom rozhodnutí vstupu SPD do vlády rozhodlo vnútrostranícke referendum, ktoré vstup do vlády odobrilo vláda sa mohla ujať funkcie potom čo ju 14. marca 2018 podporil Nemecký spolkový snem.     

### Medzinárodná politika
V roku 2007 bola predsedníčkou Európskej rady a mala veľkú úlohu pri uzatvorení Lisabonskej zmluvy a Berlínskej deklarácie. Jedna z Merkelovej priorít je posilňovanie transatlantických ekonomických vzťahov. Zohrala kľúčovú úlohu pri riešení ekonomickej krízy na Európskej a medzinárodnej úrovni. 26. marca 2014 sa stala najdlhšie slúžiacou vedúcou vlády v Európskej únii. Počas Európskej migračnej krízy čelila ostrej kritike za otvorený prístup k prijímaniu imigrantov (takzvanú *Willkommenskultur*).

### Odchod z politiky
V októbri 2018 Merkelová oznámila, že sa na decembrovej konferencii strany už nebude uchádzať o post líderky Kresťanskodemokratickej únie. Takmer hneď po oznámení tejto skutočnosti ohlásil svoju kandidatúru na predsedu strany Friedrich Merz, bývalý vodca poslancov CDU a biznismen. Trochu neskôr svoju kandidatúru ohlásili aj minister zdravotníctva Jens Spahn a Annegret Krampová-Karrenbauerová, v tom čase generálna tajomníčka strany. Krampová-Karrenbauerová bola vnímaná ako kandidátka Merkelovej. Očakávalo sa od nej, že bude pokračovať v jej štýle politiky, zatiaľčo Merz bol Merkelovej dlhodobý rival a očakávalo sa od neho, že stranu posunie viac konzervatívnejším smerom. Delegáti na kongrese strany zvolili za jej nástupkyňu Anngeret Krampovú-Karrenbauerovú.

Spoločne s oznámením rozhodnutia o neuchádzaní sa o post predsedníčky strany vyhlásila, že sa už nechystá stať sa opäť kancelárkou. Spolkové voľby v Nemecku v roku 2021 sa uskutočnili 26. septembra 2021. Voliči rozhodli o zložení Spolkového snemu (nem. Bundestag) a víťazstve Olafa Scholza z SPD. 

## Ocenenia
V roku 2014 získala čestný doktorát Univerzity Komenského.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Iné projekty

## Zdroj
*

Kategória:Kancelári Nemecka
Kategória:Premiérky
Kategória:Nemeckí politici
Kategória:Poslanci Nemeckého spolkového snemu
Kategória:Osobnosti roka časopisu Time
Kategória:Osobnosti z Hamburgu
Kategória:Nemecké osobnosti poľského pôvodu
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Univerzity Komenského
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu za zásluhy Talianskej republiky
Kategória:Nositelia Radu Vitolda Veľkého
Kategória:Nositelia Radu kríža zeme Panny Márie
Kategória:Nositelia Radu holandského leva
Kategória:Nositelia Radu Stará planina
Kategória:Nositelia Radu troch hviezd
Kategória:Nositelia Radu za mimoriadne zásluhy