Hinko Smrekar

**Hinko Smrekar** alebo **Henrik Smekar** (* 13. júl 1883, Ľubľana† 1. október 1942, tamže) bol významný slovinský ilustrátor, grafik a maliar popravený talianskymi fašistami.

Patril k najlepším slovinským grafikom raného 20. storočia. Tvoril maľby, karikatúry i knižné ilustrácie. Osobitne bývajú oceňované jeho kresby tušom – lavírované, akvarelové, kombinované s pastelovými a grafickými tlačami – drevorezbami, leptami, akvatintami.

Najdôležitejšia zbierka diel Smrekarových diel sa nachádza v Slovinskej národnej galérii. Od roku 1993 býva v Slovinsku každoročne udeľovaná *Cena Hinka Smrekara* za úspechy v slovinskej knižnej ilustrácii.

## Život
[vľavo|náhľad|Hinko Smrekar, autoportrét, kresba, 1908, dnes: [Slovinská národná galéria, Ľubľana]]
Smrekar sa narodil v Ľubľane v roku 1883 domovníkovi Janezovi Smrekarovi a Marjane, rod. Kernovej. V rodnom meste navštevoval základnú školu a od roku 1893 gymnázium. Zmaturoval v roku 1901. Už vo vyšších triedach gymnázia prejavoval talent na kreslenie. Spočiatku chcel ísť študovať medicínu, no pre nedostatok financií sa v roku 1901 zapísal na právnickú fakultu v Innsbrucku, odkiaľ prešiel v roku 1902 do Viedne. Pred prvou štátnou skúškou však štúdium zanechal a rozhodol sa pre umeleckú dráhu.

Po príchode do Viedne založil Smrekar spolu s bývalými žiakmi ľubľanskej umelecko-remeselnej školy (Gvidon Birolla, Maksim Gaspari, Svitoslav Peruzzi a ďalší) spolok Vesna, ktorého cieľom bolo tvoriť v autentickom slovinskom a slovanskom duchu. Skupina skúmala ľudové umenie, ornamentiku, remeslá, nábytok, odevy, typické stavby či motívy, a tieto prvky aktívne spájala so secesiou. Smrekar v spolku aktívne tvoril: ilustroval ľudové piesne, čerpal z rozprávok a povier.

náhľad|Hinko Smrekar, ''Muhasta kraljična'', olej na papieri, okolo 1942

[vľavo|náhľad|Hinko Smrekar, ''Slovenski literati'', akvarel a tuš na papieri, 1913, dnes: [Slovinská národná galéria, Ľubľana; vyobrazení hore zľava Fran Saleški Finžgar, Miroslav Malovrh, Ivan Tavčar, Vladimir Levstik, Ivan Cankar, Fran Govekar, Etbin Kristan, Milan Pugelj, Oton Župančič a Cvetko Golar, zľava dole Janez Trdina, Fran Levec a Anton Aškerc]]

V rokoch 1904/05 začal Smrekar študovať na Viedenskej škole úžitkového umenia. Keďže však nemal finančné prostriedky, Viedeň čoskoro opustil a vrátil sa do Kranja (kam sa jeho rodina presťahovala v roku 1904). Onedlho však rodný kraj opustil znovu, pričom tento raz odišiel s Maksimom Gasparim do Nemecka. V Mníchove študovali slovinskí maliari takmer rok na súkromných školách. V rokoch 1905 až 1906 kreslil pre časopis *Osa*. Po návrate zo študijnej cesty bol v rokoch 1907 až 1911 ešte viackrát vo Viedni, odkiaľ pravidelne vracal do Kranja. V roku 1911 znova odišiel s sochárom Lojze Dolinarom do Viedne a Mníchova, no už na jeseň sa vrátil do Ľubľany, kde sa natrvalo usadil so svojou matkou. 

Už v roku 1904 sa Smrekar poznal so slovinským spisovateľom Ivanom Cankarom, s ktorým sa neskôr spriatelil a ilustroval mu viaceré diela. Pravdepodobne spolupracoval aj s viedenskými socialistickými satirickými časopismi. Navrhoval obaly kníh, vinety a iniciály pre literárne časopisy. Pre Schwentnerovo vydavateľstvo tvoril reklamné grafiky. Veľkú popularitu získali ním ilustrované hracie karty, ktoré však v roku 1916 rakúska polícia začala konfiškovať ako panslavistické.

V roku 1915 Smrekara na základe udania povolali k vojsku a ako „srbofila“ zatkli. Vo väzení sa stretol s mnohými významnými osobnosťami slovinského kultúrneho života (Vladimirom Levstikom, Rastom Pustoslemšekom, Viktorom Zalarom, Franom Žgurom a ďalšími). Koncom roku 1915 musel do Judenburgu, kde ho potvrdili vo vojenskej službe. Začal predstierať duševnú chorobu a dostal sa do nemocníc v Scheiflingu a Grazi. Po vyčerpávajúcich vyšetreniach bol v apríli 1916 prepustený ako úplne nespôsobilý na vojenskú službu. Vrátil sa do Ľubľany, kde žil ako slobodný umelec. V rokoch 1918 až 1919 významne spolupracoval s humoristickým listom *Kurent*. Krátko učil na škole Probuda (1926 až 1927). Po matkinej smrti si roku 1927 postavil na Aleševovej ulici 38 „vilu Kurnik“ a postupne ju rozširoval kvôli ateliéru, kde aj vyučoval kreslenie.

[vľavo|náhľad|Hinko Smrekar, [Fran Vesel, fotografia, niekedy medzi rokmi 1915 až 1925]]

Počas okupácie Ľubľany Talianmi v roku 1941 neskrýval svoje protifašistické názory. Po výkladoch verejne vystavoval satirické kresby, karikatúry a pamflety, ktoré aj rozširoval medzi ľuďmi. 29. septembra 1942 ho zadržala talianska hliadka, ktorá uňho našla ilegálny *Radio-vestnik Osvobodilne fronte* a 1. októbra 1942 bol bez súdu zastrelený v Gramoznej jame v Ľubľane. Takmer okamžite po jeho únose mu boli z domu v ľubľanskej štvrti Šiška ukradnuté diela. Časť z týchto nepublikovaných diel sa dodnes občas objavuje na predaj.

## Dielo
[náhľad|Hinko Smrekar, ''Gospodična Fini Poderžaj'', [akvarel a tuš na papieri, 1919, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana]]

Smrekar bol virtuózny kresliar s mimoriadnym citom pre kompozíciu, svetlo a tieň. Jeho farebné diela boli v podstate „kolorované kresby“. Jeho tvorba osciluje medzi intelektom a citom. Jeho heslom bolo: „Smejúc sa hovoriť pravdu.“

Kreslil karikatúry súčasných spisovateľov, umelcov, vedcov a politikov. Vytvoril napríklad portréty slovinských literátov a výtvarníkov (1913) aj viacero vlastných karikatúr. Jeho prvým väčším dielom bola *Literarna pratika* (1914).

vľavo|náhľad|Detail hracej karty so Smrekarovou ilustráciou, pred 1916

V roku 1917 ilustroval s výrazným satirickým podtónom Levstikovho *Martina Krpana*. V roku 1919 vyšiel jeho vlastný ilustrovaný *Črnovojnik*, v ktorom humorne opisuje svoje vojnové zážitky. Ilustroval aj Milčinského *Ptički brez gnezda*, mnoho kníh pre deti a bibliofilské vydania. Perokresbou vytvoril cyklus *Zrcalo sveta* (viac než 30 listov), ktorý kriticky zobrazuje morálne a spoločenské deformácie doby.

Aj keď bol často pozývaný, vystavoval zriedka. Prvú veľkú výstavu mal v Belehrade (1904). V Ľubľane prispieval len niekoľkými dielami. V roku 1940 uskutočnil prvú retrospektívnu výstavu. Po smrti mu Slovinská národná galéria venovala viaceré veľké posmrtne výstavy.

## Galéria

Súbor:Hinko Smrekar - Hajdukova oporoka.jpg|*Hajdukova oporoka*, akvarel a tuš na papieri, 1913, dnes: Loški muzej, Škofja Loka
Súbor:Maškarada slovenskih likovnih umetnikov.jpg|*Maškarada slovenskih likovnih umetnikov*, akvarel, 1913, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana
Súbor:Deveta ilustracija v slikanici Martin Krpan - Skušali so jahači in konjarji… pa kobilice ni nihče premaknil z mosta.jpg|Ilustrácia *Skušali so jahači in konjarji… pa kobilice ni nihče premaknil z mosta* v knihe *Martin Krpan*, kresba, 1917
Súbor:Hinko Smrekar - Novo življenje.jpg|*Novo življenje*, akvarel a tuš na papieri, po 1918, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana
Súbor:Hinko Smrekar - Deveta dežela.jpg|*Deveta dežela*, akvarel, 1919, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana
Súbor:Hinko Smrekar - Lakomnost.jpg|*Lakomnost,* drevorytina, 1927, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana
Súbor:Hinko Smrekar - Peter Klepec.jpg|*Peter Klepec*, akvarel na papieri, okolo 1928, dnes Slovinská národná galéria, Ľubľana
Súbor:Hinko Smrekar - Miss Zajam.jpg|Ilustrácia *Miss Zajam* z novín *Koprive*, kresba, 1928
Súbor:Hinko Smrekar - avtoportret (1939).jpg|Autoportrét Hinka Smrekara, olej na plátne, 1939, v súkromnej zbierke
Súbor:Hinko Smrekar - Bravo Hitler, bravo Mussolini (1940).jpg|*Bravo Hitler, bravo Mussolini*, kresba, 1940, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana
Súbor:Hinko Smrekar - Lepa Vida.jpg|*Lepa Vida*, drevorytina, 1942, v súkromnej zbierke
Súbor:Hinko Smrekar - Plakat za razstavo v galeriji Obersnel.jpg|Plagát k výstave v galérii Obersnel, tlač, 1942, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana
Súbor:Hinko Smrekar - Indija Koromandija II.jpg|*Indija Koromandija*, akvarel, okolo 1942, dnes: Slovinská národná galéria, Ľubľana


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Ľubľany
Kategória:Slovinskí ilustrátori
Kategória:Slovinskí maliari
Kategória:Slovinskí grafici
Kategória:Slovinskí karikaturisti
Kategória:Slovinskí portrétni maliari
Kategória:Výtvarníci plagátov
Kategória:Popravené osobnosti
Kategória:Pochovaní na Žale