open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zelení mužíkovia

**(Malý) zelený mužík** (množné číslo *malý zelení mužíci/mužíkovia*) alebo **(malý) zelený mužíček** (ďalšie synonymá pozri v článku zelený mužík (mimozemšťan)) môže byť:
* mimozemšťan, Marťan alebo pomenší zelený mimozemšťan, pozri zelený mužík (mimozemšťan) (alebo pozri mimozemšťan)
* (len v množnom čísle:) prechodné označenie prvých objavených pulzarov, najmä úplne prvého z nich (dnes známeho pod názvom PSR B1919+21), obyčajne v podobe anglickej skratky LGM, pozri pod pulzar a PSR B1919+21
* vodník 
* neoznačený príslušník Ozbrojených síl Ruskej federácie, ktorý sa podieľal na anexii Krymu počas krízy na Ukrajine v roku 2014, pozri zelení mužíkovia (kríza na Ukrajine)

## Pozri aj
* mužík

## Referencie
Most Çanakkale 1915

**1915 Çanakkale** je visutý most v provincii Çanakkale v severnom Turecku. Most spája mestá Gelibolu a Lapseki ponad prieliv Dardanely. Je súčasťou šesťpruhovej diaľnice O-6. Most oficiálne otvorili turecký prezident Recep Tayyip Erdoğan a juhokórejský premiér Kim Pu-kjon 18. marca 2022 po piatich rokoch výstavby. Most bol slávnostne otvorený na výročie námornej bitky o Dardanely v roku 1915, kedy sa osmanskému námorníctvu podarilo odraziť nepriateľský útok britského a francúzskeho námorníctva ktoré zaznamenali historickú porážku. 

Most je s rozpätím hlavného poľa 2023 metrov najdlhším visutým mostom na svete, čím prekonal japonský most Akaši-kaikjó óhaši z roku 1988 o 32 metrov. Celkové náklady na realizáciu mosta predstavovali 2,5 miliardy eur.

## Projekt
Most navrhli spoločnosti COWI A/S a PEC (Pyunghwa Engineering Consultants v Južnej Kórei, len pre balíky Cable Design a Approach Bridge Design). Spoločnosti Arup a Aas-Jakobsen sa na projekte podieľali ako nezávislý overovateľ návrhu (IDV). Poradcami správcu sú spoločnosti Tekfen a T-ingénierie.

Celková dĺžka mosta je 3 563 m a spolu s príjazdovými viaduktmi dosahuje dĺžku 4 608 m, čím prekonáva celkovú dĺžku mosta Osman Gazi a jeho príjazdových viaduktov o 527 m a je najdlhším mostom akéhokoľvek typu v Turecku.

Výška oboch veží mosta je 318 m, čo z neho robí druhý najvyšší most v Turecku po moste Yavuz Sultan Selim a tretiu najvyššiu stavbu v krajine. V medzinárodnom meradle je tento most šiestym najvyšším mostom na svete a prekonal aj most Sutong v Číne. Mostovka je vysoká 239 stôp (72,8 m), široká 147,8 stôp (45,06 m) a má maximálnu hrúbku 11 stôp (3,5 m). Mostovka nesie šesť jazdných pruhov diaľnice (tri v každom smere) spolu s dvoma chodníkmi na každej strane pre údržbu.

## História
V 90. rokoch 20. storočia sa objavili návrhy na výstavbu mosta cez Dardanely. V roku 2012 bol most opäť navrhnutý a v roku 2014 sa stal súčasťou zoznamu budúcich dopravných projektov tureckej vlády. V septembri 2016 vláda oficiálne spustila projekt mosta. Ponuky na zákazku na výstavbu mosta boli predložené v roku 2017. Zákazka bola zadaná konzorciu, ktoré okrem juhokórejských spoločností DL Holdings a SK Ecoplant zahŕňa aj turecké spoločnosti Limak Holding a Yapı Merkezi.

Výstavba sa začala v marci 2017. Dokončenie mosta bolo pôvodne naplánované na september 2023, ale neskôr bolo odložené na marec 2022. 16. mája 2020 bola dokončená druhá veža na strane Gallipoli (európske pobrežie). Do 13. novembra 2021 boli dosiahnuté všetky blokové paluby. Prevádzka mosta sa začala 18. marca 2022 za mýto 200 lír (12,20 €).

## Symbolika
S mostom je spojených niekoľko symbolických čísel:

* číslo 1915 v názve,
* výška bodu križovania hlavného kábla (318 m),
* a dátum otvorenia (18. marca),
* všetky sa viažu k dátumu osmanského námorného víťazstva 18. marca 1915 počas námorných operácií v kampani na Gallipoli.
* Dĺžka hlavného rozpätia mosta (2 023 metrov) zasa odkazuje na sté výročie vzniku Tureckej republiky (1923-2023).

## Referencie
* 
* 

Kategória:Visuté mosty
Kategória:Cestné mosty v Turecku
Európska liga UEFA 2020/2021

**Európska liga UEFA 2020/2021** bola 50. sezónou Európskej ligy UEFA, medzinárodnej futbalovej súťaže, ktorej sa zúčastňujú tímy z členských asociácií UEFA. Kvôli pandémii COVID-19 sa zápasy kvalifikácii hrali na jeden zápas. Kvalifikácia sa konala od augusta 2020 do októbra 2020. Skupinová fáza začala od 22. októbra 2020 a skončila 10. decembra 2020.

Víťazom Európskej ligy 2020/2021 sa stal španielsky Villareal, ktorý vo finále zdolal Manchester United. Finále sa hralo v Gdansku v Poľsku na štadióne Stadion Miejski.

## Účastnícke miesta
V Európskej lige UEFA 2020/2021 sa zúčastnilo celkovo 213 tímov z 55 členských štátov UEFA. Každá krajina mala pridelený počet miest podľa koeficientov UEFA.

* Asociácie na 1. až 51. mieste (okrem Lichtenštajnska) malo po tri tímy
* Asociácie na 52. až 55. mieste malo po dve tímy (platí to od tejto sezóny, keď asociácii na 52. mieste odobrali jedno miesto a asociácii na 55. mieste pridali jedno miesto)
* Lichtenštajnsko malo iba jeden tím v súťaži (Lichtenštajnsko organizuje iba domáci pohár, žiadnu ligu nemá)
* Okrem toho 55 tímov vyradených z Ligy majstrov UEFA 2020/2021 bolo postupne presunutých do Európskej ligy UEFA 2020/21

## Rebríček UEFA
Účastnícke miesta pre Európsku ligu UEFA 2020/21 boli rozdelené podľa koeficientu UEFA z roku 2019, do ktorého boli započítané výsledky klubov danej krajiny v európskych pohárových súťažiach od sezóny 2014/2015 do sezóny 2018/2019 vrátane

## Rozdelenie tímov

## Termíny

## Kvalifikácia

### Predkvalifikačné kolo

### 1. predkolo

#### Zápasy slovenských klubov

### 2. predkolo

#### Zápasy slovenských klubov

### 3. predkolo

#### Zápasy slovenských klubov

### 4. predkolo

## Skupinová fáza
Skupinovú fázu Európskej ligy UEFA 2020/2021 hrá 48 tímov - 21 víťazov zo 4. predkola EL, 9 tímov vyradených v kvalifikácii Ligy majstrov a 18 tímov, ktoré boli zaradené priamo do skupinovej fázy

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

### Skupina E

### Skupina F

### Skupina G

### Skupina H

### Skupina I

### Skupina J

### Skupina K

### Skupina L

## Vyraďovacia fáza

### Šestnásťfinále
Úvodné zápasy sa odohrali 18. februára, odvety 25. februára.

### Osemfinále
Úvodné zápasy sa odohrali 11. marca, odvety 18. marca

### Štvrťfinále
Úvodné zápasy sa odohrali 8. apríla, odvety 15. apríla

### Semifinále
Úvodné zápasy sa odohrali 29. apríla, odvety 6. mája

## Finále
Finále sa hralo 26. mája na Stadione Mielski v Gdansku. 

## Pozri aj

* Liga majstrov UEFA 2020/2021

## Externé odkazy
https://www.uefa.com/uefaeuropaleague/news/0269-1253b4b4e07e-88ac1e1e943d-1000--2020-21-season-in-numbers/

https://www.uefa.com/uefaeuropaleague/news/0262-1084518d0356-6b2988d91fbf-1000--europa-league-fixtures-and-results/

Kategória:Sezóny Európskej ligy UEFA
Kategória:Európska liga UEFA
Kategória:Futbal v 2020
Kategória:Futbal v 2021
Diel (vrch v Skorušinských vrchoch)

**Diel** () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Veľké Borové, približne  východne od Dolného Kubína. 

## Poloha
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Kopec. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Dolný Kubín a Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Chlebnice, Malatiná a Prosiek. Najbližším sídlom je na východnom úpätí ležiace Veľké Borové, severne sa nachádzajú Chlebnice a juhozápadne Malatiná. 

## Opis
Vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Ostrého vrchu () východným smerom na dominantný Kopec (). Severným smerom susedí Kraviarska () a Hrb (), východne sa nachádza Súšava () a Ostrý vrch (), južne Prosečné () a Lomné () a západne Vrchy () a Ostrý vrch (). Severné svahy odvodňujú prítoky Chlebnického potoka do rieky Orava, voda z južných odteká do Kvačianky v povodí Váhu. Južným smerom vrch traverzuje značený chodník.

Na južnom úbočí vrchu sa rozkladá lúčnatá krasová plošina Svorad, na ktorej sa zbierajú viaceré vetvy, tvoriace horný tok Prosiečanky. Potok sa následne na začiatku vápencového územia na úpätí Chočských vrchov ponára v mohutnom závrtovitom ponore a ďalej tečie podzemím. V dôsledku toho je v záverečnom tiesňavovom úseku Prosieckej doliny, od bočnej doliny Červené piesky s rovnomenným vodopádom až po Svorad, po väčšinu roka len suché koryto potoka.

### Výhľady
V blízkosti zalesneného vrcholu je východným smerom odlesnená časť, odkiaľ je možný obmedzený rozhľad. Z vhodných miest tak vidieť okolité vrchy Skorušinských a Chočských vrchov a Západných Tatier, pri vhodných podmienkach tiež Nízke Tatry, Veľkú a Malú Fatru, Oravskú Maguru a Beskydy.

## Prístup
Vrchol je prístupný neznačenými lesnými cestami:
* odbočkami z  červenej diaľkovej turistickej trasy, cyklotrasy a bežeckej trasy č. 0847a Dolný Kubín – Malatiná – Veľké Borové – Malé Borové – Kopec – Zuberec – Brestová, skanzen – Skorušina – Oravice, ktorá vedie hlavným hrebeňom južným úbočím vrchu:
** od západu z Malatinej cez Vrchy
** od severovýchodu z Malého Borového cez Veľké Borové
* bočným hrebeňom z Chlebníc

## Referencie

## Pozri aj
* Kopec (podcelok)
* Zoznam vrcholov v Skorušinských vrchoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Skorušinských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Dolný Kubín
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Chlebnice
Kategória:Malatiná
Kategória:Prosiek
Farmersville

**Farmersville** môže byť:
* názov mesta Athens v Kanade v provincii Ontário v rokoch 17921888, pozri Athens (Ontário)
* sídlo v Spojených štátoch:
** mesto:
*** v štáte Kalifornia, pozri Farmersville (Kalifornia)
*** v štáte New York, pozri Farmersville (New York)
*** v štáte Texas, pozri Farmersville (Texas)
** dedina:
*** v štáte Illinois, pozri Farmersville (Illinois)
*** v štáte Ohio, pozri Farmersville (Ohio)
*** v štáte Pensylvánia, pozri Farmersville (Pensylvánia)
** nezačlenené sídlo (angl. *unincorporated community*):
*** v štáte Georgia, pozri Farmersville (Georgia)
*** v štáte Indiana, pozri Farmersville (Indiana)
*** v štáte Kentucky, pozri Farmersville (Kentucky)
*** v štáte Missouri, pozri Farmersville (Missouri)
*** v štáte New Jersey v meste Tewksbury Township, pozri pod Tewksbury Township
*** v štáte Wisconsin, pozri Farmersville (Wisconsin)
** názov sídla Acton v štáte Indiana v rokoch 18521854, pozri Acton (Indiana)

## Pozri aj
* Farmerville, mesto v štáte Louisiana
* Farmville
Kovalčík (priezvisko)

**Kovalčík** je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Poprad, Kežmarok a Prešov. V Česku je najčastejšie v Opave a Ostrave a Prahe.

## Známi nositelia
* Jozef Kovalčík (* 19041974), slovenský pedagóg, speleológ a esperantista
* Vlastimil Kovalčík (* 1939), slovenský básnik, esejista a prekladateľ
* pozri v článku Kovalčík

Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Kategória:České priezviská
Kategória:Slovenské priezviská
Michal Slivka

**Michal Slivka** môže byť:

* slovenský herec a zabávač, pozri Michal Slivka (herec)
* archeológ a vysokoškolský pedagóg, pozri Michal Slivka (archeológ)

Slivka, Michal
Mužík

**Mužík** môže byť:
* muž menšej, drobnej postavy, pozri pod muž
* hypokoristikum: ženatý muž vo vzťahu k svojej žene, manželke, synonymum: manželík, pozri manžel
* roľník v cárskom Rusku, ktorý bol do roku 1861 spravidla v nevoľníckom postavení, pozri mužík (cárske Rusko)

## Pozri aj
* skalný mužík (synonymum: kamenný mužík)
* škriatok (mytológia) (synonymum: lesný mužíček)
* zelení mužíkovia

## Referencie
Skalný mužík

[náhľad|Skalný mužík pri vrchu [Twarda Kopa (2&nbsp;026 m n. m.) v poľských Západných Tatrách]]
**Skalný mužík** alebo **kamenný mužík** je neveľká navŕšená hromada kameňov, skalná pyramídka, postavená vo vysokohorskom skalnom teréne. Slúži ako orientačný bod.

## Pozri aj
* turistická značka

## Referencie

Kategória:Turistika
Machatas (sochár)

**Machatas** () bol starogrécky sochár.

Svedectvom tvorby Machata, starogréckeho umelca neznámeho rodiska (zrejme z neskorohelénskeho obdobia), sú dva jeho menom signované mramorové podstavce zo sôch, ktoré sa našli v archeologickej lokalite *Thesis Lekka* (staroveká akarnanská Herakleia) v Akarnanii. Na prvom podstavci kedysi stála socha Herakla v posvätnom okrsku (temenos) Apolóna:

::- text v starogréčtine 

Druhý nápis uvádza, že bol autorom sochy zasvätenej Asklépiovi:
 

::- text v starogréčtine 

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Metylkobalamín

**Metylkobalamín** (**MeCbl**) je kobalamín, forma vitamínu B<sub>12</sub>. Od kyanokobalamínu sa líši tým, že namiesto kyano skupiny obsahuje metylovú skupinu. Metylkobalamín obsahuje oktahedrálny Co<sup>III</sup> a dá sa získať v podobe jasne červených kryštálov. Z pohľadu koordinačnej chémie je metylkobalamín významný, pretože je to vzácna zlúčenina s väzbou alkyl-kov. Takisto bolo navrhnuté, že v poslednom kroku metanogenézy vznikajú intermediáty s väzbou nikel-metyl.

Metylkobalamín je fyziologicky ekvivalentný s vitamínom B12 a dá sa použiť na prevenciu a liečenie príznakov nedostatku vitamínu B<sub>12</sub>. Metylkobalamín sa používa i na liečenie periférnej neuropatie, diabetickej neuropatie a amyotrofnej laterálnej sklerózy.

Metylkobalamín nie je použiteľný ako kofaktor okamžite po požití, ale najprv sa premieňa na kobalamín s CoII pôsobením MMACHC. Tento kobalamín sa neskôr mení na ostatné dve formy, adenozylkobalamín a metylkobalamín, ktoré sa používajú ako kofaktory. Metylkobalamín sa teda najprv dealkyluje a potom regeneruje.

Podľa jedného autora by sa nedostatok vitamínu B12 mal liečiť hydroxokobalamínom alebo kyanokobalamínom, prípadne kombináciou adenozylkobalamínu a metylkobalamínu, nie iba metylkobalamínom samotným.

## Tvorba
náhľad|Metylkobalamín fyzicky pripomína ostatné formy vitamínu B<sub>12</sub>, v kryštalickej podobe má jasne červenú farbu. Vo vode tvorí čerešňovo-červené priehľadné roztoky.
Laboratórne je možné pripraviť metylkobalamín redukciou kyanokobalamínu pomocou tetrahydroboritanu sodného v zásaditom prostredí nasledovanou pridaním metyljodidu. 

## Funkcie
Tento vitamér je jeden z dvoch aktívnych koenzýmoch používaných enzýmami, ktoré využívajú vitamín B12, a je konkrétnou formou vitamínu B12, ktorú využíva metionínsyntáza. Všeobecne je známych as tucet enzýmov, ktoré využívajú vitamín B12 ako kofaktor.

Metylkobalamín sa účastní Woodovej-Ljungdahlovej dráhy, čo je dráha, pomocou ktorej niektoré organizmy využívajú oxid uhličitý ako zdroj organických zlúčenín. V tejto dráhe poskytuje metylkobalamín svoju metylovú skupinu, ktorá sa spája s oxidom uhoľnatým (odvodeným z oxidu uhličitého), vďaka čomu vzniká acetyl-CoA. Acetyl-CoA je derivát kyseliny octovej, ktorý sa potom premieňa na zložitejšie molekuly podľa potreby organizmu.

Metylkobalamín hrá dôležitú úlohu v okolí. Je zodpovedný za biometyláciu niektorých ťažkých kovov, napríklad metylortuť vzniká pôsobením metylkobalamínu. V tomto prípade pôsobí metylkobalamín ako zdroj metylových katiónov (CH3+).

Nedostatok kobalamínu môže viesť k megaloblastickej anémii a subakútnej kombinovanej degenerácii miechy.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Vitamíny
Kategória:Kofaktory
Kategória:Organokovové zlúčeniny
Bratská rytierska spoločnosť svätého Juraja

náhľad|Zakladajúca listina rádu Sv. Juraja (1326)
**Bratská rytierska spoločnosť svätého Juraja** (iné názvy pozri nižšie) bol laický rytiersky rád pôsobiaci v stredovekom Uhorsku. Je najstarším laickým rytierskym rádom v Európe. Vznikol v rozpätí rokov 13251326 za vlády Karola I. Dôvodom založenia rádu bolo upevnenie spojenectva najvýznamnejších príslušníkov uhorskej šľachty v počte päťdesiat členov. Rytieri si mali navzájom preukazovať pomoc a úctu, vzájomne si napomáhali pri spoločenskom vzostupe.

## Názov
* **bratské spoločenstvo rytierov svätého Juraja**
* **rád sv. Juraja Drakobijcu**
* **rád svätého Juraja**
* **rytiersky rád sv. Juraja**
*
*

## Dejiny
Rád bol vedený dvomi sudcami, ktorí boli určení pre svetskú a duchovnú oblasť. Úlohou sudcov bolo urovnávať vzájomné spory, ktoré sa medzi členmi rádu vyskytli. Sudcovia boli účastní pri prijímaní nových členov do rádu.

Rytieri museli plniť liturgické a sociálne záväzky. Každý piatok museli nosiť predpísaný odev v podobe čiernej sutany, na ktorej sa nachádzal nápis: *In veritate iustus sum huic fraternali Societati* („Som naskrze spravodlivým členom tohto bratského spoločenstva“). Ak nedodržali predpísané povinnosti, boli potrestaní v podobe celodenného pôstu. Ak zomrel spolubrat  z rádu, povinnosťou ostatných členov rádu bolo nechať odslúžiť desať omší za spásu duše ich zosnulého spolubrata.

Keď sa rytieri nachádzali na kráľovskom dvore, mali sa pod hrozbou pokuty stravovať v spoločnej jedálni. Jedlo, ktoré ostalo, mali rozdať chudobným. Povinnosťou rytierov bola účasť na spoločných zasadnutiach, ktoré sa konali trikrát za rok (v deň sviatku sv. Juraja, v deň sviatku Narodenia Panny Márie a ôsmy deň po Novom roku). Rytieri, ktorí boli účastní na kráľovskom dvore, sa mali stretávať na spoločných zasadnutiach raz za mesiac. Na týchto zasadnutiach mali riešiť aktuálne problémy kráľovstva.

Údaje o činnosti a aktivitách rádu nie sú dochované. Predpokladáme, že rád jestvoval prinajmenšom do smrti Karola I. († 1342). Jestvovanie tohto rádu sa predpokladá aj za vlády syna Karola I. – Ľudovíta I. Veľkého. Ten totiž podobne ako jeho otec – rytierstvo v Uhorsku vo veľkom podporoval.

## Referencie

Kategória:Rytierske rády
Kategória:Šľachta v Uhorsku
Končiar (vrch v Štiavnických vrchoch)

**Končiar** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad obcou Vyhne, približne  severozápadne od Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Masív leží v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a na katastrálnom území mesta Banská Štiavnica. Najbližšími sídlami sú na severozápade situované Vyhne, južne ležiaca Banská Hodruša a východne osada Banky (Banská Štiavnica). Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Končiar je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Paradajs () západným smerom na Malý Kerling (). Západným smerom leží Banský vrch () a Klokoč (), severným Spálený vrch () a Ostružia (), východným Zlatý vrch () a Kýzová () a južným Kamenný závoz () a Jaseňová (). Oblasť patrí do povodia Hrona, kam vodu z masívu Končiara odvádza Vyhniansky potok. Na vrchol nevedie značený chodník, no severovýchodným úbočím vedie trasa z Vyhní.

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva súvislý les, ktorý neponúka rozhľad. Najmä na južných svahoch sú však lokality s nesúvislou vegetáciou, odkiaľ je obmedzený výhľad na okolité vrchy Štiavnických vrchov. Pri vhodných podmienkach vidieť tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Malú i Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu, Javorie a južným smerom i niektoré z pohorí v severnom Maďarsku.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, no traverzom prechádza  žlto značená trasa z Vyhní na Rumplovskú.

* po  žltej značke severovýchodným traverzom:
** od severozápadu z Vyhní cez rázc. Pod Končiarom
** od juhu z Banskej Hodruše cez rázc. Rumplovská
* po  modrej značke cez rázc. Rumplovská:
** zo severozápadu z Vyhní cez Kerling
** od juhovýchodu z Banskej Štiavnice cez Hadovú

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Banská Štiavnica
Deka

**Deka** môže byť:
* prikrývka (t.j. predmet na prikrývanie ako ochrana a pod.), pozri prikrývka
* hrubá prikrývka, pozri pod prikrývka
* stavebnícky slang alebo profesionalizmus: platňa, najmä betónová, pozri pod doska (stavebníctvo)
* predpona vyjadrujúca desaťnásobok základnej fyzikálnej jednotky, pozri deka (predpona)
* hovorovo: dekagram, synonymum: deko, pozri pod gram
* dedina v Poľsku v obci Liniewo v Pomoranskom vojvodstve, pozri Deka (Poľsko)

## Referencie
National Society of the Daughters of the American Revolution

**National Society of the Daughters of the American Revolution** (iné názvy: **National Society Daughters of the American Revolution**, **Daughters of the American Revolution**; v preklade z  „[Národná spoločnosť] Dcér[y] americkej revolúcie“; skratka **NSDAR**, resp. **DAR**) je americká patriotická ženská apolitická nezisková organizácia, ktorá bola založená vo Washingtone, D. C. 11. októbra 1890, v reakcii na vylúčenie žien z členstva v patriotických spolkoch. Členstvo v spolku je obmedzené na ženy vo veku 18 alebo viac rokov, ktoré sú potomkami muža alebo ženy, ktorá sa podieľala na americkej revolúcii (vo vojsku, námorníctve, úradníckom zbore a pod.). Cieľom organizácie je udržiavanie odkazu revolúcie, amerického patriotizmu, výchovné a vzdelávacie pôsobenie.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálny web organizácie

Kategória:Organizácie v USA
Kategória:Ženské organizácie
Kategória:Organizácie založené v 1890
Gesta Danorum

náhľad|Gesta Danorum
***Gesta Danorum*** (v preklade z  „Skutky Dánov“) je kronika napísaná dánskym historikom Saxom Grammaticom asi roku 1205, ktorá zachytáva dejiny Dánska od najstarších čias až po rok 1185. Pozostáva zo 16 kníh, pričom tri posledné opisujú skutočné historické udalosti. Prvé knihy tvoria latinské preklady starých dánskych básní a piesní.

## Referencie

Kategória:Kroniky
Kategória:Dejiny Dánska
Kategória:Stredoveká literatúra
Kategória:Literatúra v Dánsku
Vonkajšia záhlavná hrčka

**Vonkajšia záhlavná hrčka** (), skrátene **záhlavná hrčka** alebo **záhlavný hrboľ** je menší kostný výbežok v záhlavnej kosti, na ktorý sa upína ší­jový väz a trapézový sval. Záhlavná hrčka sa rozdeľuje podľa tvaru na 3 typy:

# plochý
# hrebeňový
# chrbticový

**Hrboľník** alebo **Inion** (Grécky. ἰνίον, iníon) je najvyšší bod vonkajšej záhlavnej hrčky.

Výbežok je užitočný v medicíne a archeológii, kde slúži v špeciálnych prípadoch pri identifikácii pohlavia. Štúdie ukázali, že vonkajšia záhlavná hrčka je štatisticky menej výrazná u ženského pohlavia.      

## Nadmerná záhlavná hrčka
Hrčka 2. a 3. typu sa považuje za nadmernú záhlavnú hrčku, ktorá je definovaná ako zväčšený anatomický variant tohto výbežku. Považuje sa za pozostatok človeka neandertálskeho, preto je veľmi dôležitá pri vedeckých opisoch klasických neandertálskych lebiek.   

S týmto variantom sa spájajú aj medicínske problémy. Pacienti sa sťažujú na citlivý kostný opuch v zadnej časti krku, ktorý spôsobuje bolesť najmä pri spánku. Vo vážnejších prípadoch môže byť bolesť prítomná aj v pokoji a počas pohybu krkom. V špeciálnych prípadoch napr. pri auto nehode môže dôjsť k jeho zlomeniu. K liečbe sa pristupuje chirurgicky. Vyhladenie kosti a chirurgická resekcia môže priniesť zmiernenie a uľavenie symptómov.
## Galéria

Súbor:External occipital protuberance - animation.gif|Animácia lebky. Záhlavná hrčka je vyznačená červenou.
Súbor:Occipital bun modern human male.jpg|Nadmerná záhlavná hrčka

## Referencie

Kategória:Záhlavná kosť
Tomasz Dąbal

**Tomasz Jan Dąbal** (výslovnosť IPA: [ˈtɔmaʂ ˈdɔmbal]; * 29. december 1890, Sobów, dnes súčasť Tarnobrzegu† 4. december 1938, Moskva) bol poľský komunistický politik.

V roku 1909 sa stal členom Poľskej ľudovej strany a v roku 1913 vstúpil do Poľskej ľudovej strany „Piast”. Počas prvej svetovej vojny slúžil v rakúsko-uhorskej armáde a v poľských légiách. V novembri 1918 sa pokúsil podnietiť vypuknutie roľníckeho povstania a spolu s katolíckym kňazom Eugeniuszom Okońom vyhlásil vznik Tarnobrzežskej republiky a pôsobil ako tajomník jej revolučného výboru. V roku 1919 bol zvolený za poslanca Sejmu za Poľskú ľudovú stranu „Ľavica”, no zo strany neskôr odišiel a od roku 1920 bol členom Komunistickej strany Poľska. Spolu so Stanisławom Łańcuckim založil komunistický poslanecký klub, no v novembri 1921 bol zbavený poslaneckej imunity, zadržaný a v júli 1922 odsúdený na odňatie slobody na šesť rokov za protištátnu činnosť. V roku 1923 bol presunutý do Sovietskeho zväzu výmenou za poľských zajatcov. V Sovietskom zväze sa politicky angažoval aj vo vedení Kominterny a pôsobil v Bieloruskej akadémii vied. V decembri 1936 bol v rámci čistky poľských komunistov zadržaný a 31. júla 1937 odsúdený na smrť.

## Dielo
* 1926 – *Powstanie krakowskie* („Krakovské povstanie“),
* 1926 – *Polacy Zwiazku Radzieckiego* („Poliaci v Sovietskom zväze“),
* 1927 – *Zametki o kriestianskom dvizhenii v Ievrope* („Poznámky o roľníckom hnutí v Európe“).

## Referencie

Kategória:Poľskí politici
Kategória:Obete Veľkého teroru
Vonkajší záhlavný hrebeň

**Vonkajší záhlavný hrebeň** () je hrana, ktorá je súčasťou vonkajšieho povrchu záhlavnej šupiny. Odstupuje od vonkajšej záhlavnej hrčky smerom dole k veľkému otvoru, kde sa aj upína. Na vonkajší záhlavný hrebeň sa upína šijový väz.

## Referencie


Kategória:Záhlavná kosť
Účinný prierez

náhľad|Účinný prierez, 2 interakcie/s pre 8 častíc ožarovanej plochy terča, pri toku častíc 9/s**Účinný prierez** (značka: \sigma ) je veličina charakterizujúca pravdepodobnosť, že niektorá ostreľujúca častica z nalietavajúceho zväzku bude interagovať s časticou terča. Za interakciu možno považovať napríklad klasický odraz, Coulombov rozptyl (teda rozptyl spôsobený elektrickým poľom) alebo jadrové či iné reakcie.

Účinný prierez je veľmi dôležitou veličinou pri štúdiu zrážok častic.

Celková pravdepodobnosť interakcie častíc sa označuje ako celkový (totálny, integrálny) účinný prierez. Táto veličina určuje, s akou pravdepodobnosťou bude dopadajúca častica rozptýlená do ľubovoľného smeru, prípadne s akou pravdepodobnosťou prebehne reakcia. O vlastnostiach interakcie (a teda aj interagujúcich častíc) však hovorí oveľa viac diferenciálny účinný prierez, ktorý charakterizuje pravdepodobnosť rozptylu do jednotlivých smerov v priestore.

## Pozri aj
*Rutherfordov experiment
*Barn

## Referencie


Kategória:Jadrová fyzika
Kategória:Jadrová syntéza
Flavínmononukleotid

**Flavínmononukleotid** (**FMN**) alebo **riboflavín-5'-fosfát**, je biomolekula tvorená riboflavínom (vitamínom B2) a fosfátovou skupinou. Napriek tomu, že je v jeho názve slovo „nukleotid“, nie je to skutočný nukleotid, pretože väzba medzi cukrom (ribózou) a izoaloxazínom nie je glykozidová. V bunkách sa syntetizuje pomocou enzýmu riboflavínkinázy. FMN funguje ako prostetická skupina rôznych oxidoreduktáz, vrátane NADH dehydrogenázy, i ako kofaktor v biologických fotoreceptoroch na modré svetlo. Počas katalytického cyklu dochádza k reverzibilnej premene medzi oxidovanou formou (FMN), semichinónovou (FMNH•) a redukovanou formou (FMNH2). FMN je silnejší oxidant oproti NAD a je veľmi užitočný, pretože umožňuje jedno- i dvojelektrónové prenosy. 

FMN je hlavná podoba, v ktorej sa riboflavín nachádza v bunkách a tkanivách. Jeho syntéza je energetiky náročnejšia, ale je lepšie rozpustný než riboflavín. V bunkách sa FMN vyskytuje voľne i v niekoľkých kovalentne viazaných formách. Z FMN vzniká FAD pôsobením FAD syntetázy.

## Fotoreceptory
FMN je súčasťou fototropínov, fotoreceptorov reagujúcich na modré svetlo, ktoré sú prítomné napríklad v rastlinách a riasách. Pri svojej úlohe v rámci biologických receptorov je FMN výnimkou oproti ostatným receptorom, ktoré využívajú ''E''/''Z'' izomerizáciu. Namiesto toho vo fototropínoch dochádza k vzniku väzby s blízkym cysteínovým reziduom, takže vzniká väzba flavín-cysteinyl. Tá sa potom rozkladá pôsobením tepla po asi 100 sekundách.

## Ako prídavná látka
FMN sa využíva i ako oranžovo-červené farbivo a je označené E číslom **E101 (ii)**.

Ako E106 sa označuje príbuzná látka, konkrétne sodná soľ riboflavín-5'-fosfátu. Po požití sa rýchlo mení na voľný riboflavín. Nachádza sa hlavne v jedlách pre bábätká a malé deti, ako i v džemoch, mliečnych produktoch a sladkostiach.

## Referencie

## Zdroj

101 ii
Kategória:Farbivá
Kategória:Flavíny
Kategória:Kofaktory
Kategória:Organofosfáty
Kategória:Oxidoreduktázy
Kategória:Potravinárske aditíva
Kategória:Vitamíny
Hlava (album)

***Hlava*** je piaty štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Peter Bič Project. Album kapele v roku 2021 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.

Hudbu na album z väčšej časti zložil Peter Bič, na dvoch piesňach sa podieľala speváčka Viktória Vargová. Texty všetkých šestnástich piesní sú v slovenčine, ich hlavnými autormi sú Vlado Krausz a Michal Mifkovič. Skladby „Máj“ a „Všetko bude fajn“ vyšli skupine ešte pred pred vydaním albumu, no medzi jej najhranejšie tituly patrí pieseň „Priznanie“. Spolu s albumom bol na internete zverejnený aj videoklip k jeho titulnej nahrávke, „Hlava“.

## Zoznam skladieb
#„Priznanie“ (Peter Bič/Peter Bič, Vlado Krausz) - 3:29
#„Dúha“ (Peter Bič, Viktória Vargová/Vlado Krausz) - 3:50
#„Všetko bude fajn“ (Peter Bič/Peter Bič, Michal Mifkovič) - 3:14
#„Hornád“ (Peter Bič/Michal Mifkovič) - 1:15
#„Máj“ (Peter Bič/Vlado Krausz) - 3:50
#„Hlava“ (Peter Bič/Michal Mifkovič) - 2:57
#„Chalúpka“ (Peter Bič/Michal Mifkovič) - 3:37
#„Sekera“ (Peter Bič/Michal Mifkovič) - 3:47
#„Krajina“ (Peter Bič/Michal Mifkovič) - 3:41
#„Môj deň“ (Peter Bič/Michal Mifkovič) - 3:49
#„Na život a na smrť“ (Peter Bič/Vlado Krausz) - 5:21
#„Zákon“ (Peter Bič/Vlado Krausz) - 5:21
#„Tam za tou bránou“ (Peter Bič, Viktória Vargová/Vlado Krausz) - 4:30
#„Buď, naveky buď“ (Peter Bič/Michal Mifkovič) - 4:05
#„Ktovie“ (Peter Bič/Vlado Krausz) - 3:36
#„Priznanie II“ (Peter Bič/Peter Bič, Vlado Krausz) - 4:21

## Výroba albumu
;Hudobníci
* Peter Bič -  spev, elektrická gitara, akustická gitara, syntetizátory, perkusie, Fender piano, guitalele
* Viktória Vargová - spev, trúbka
* František Jano - akustická gitara, pedal steel gitara, basa, husle, akordeón, mandolína, bendžo, Hammond organ, syntetizátor, guitalele, perkusie, klavír, vokály
* Martina Timková - basová gitara, kontrabas, vokály
* Eduard Kiss - bicie, perkusie, vokály
* Rastislav Boroš - klavír, Fender piano, Hammond, vokály
;Hostia
* Adrián Havran - klavír, saxofón, klarinet, syntetizátor (1, 4, 6, 7, 10, 16)
* Pavol Jeňo - trúbka, priečna flauta (5)
* Peter Marcinko - írske gajdy, írska píšťala (11)
* Peter "Cico" Hajduk - fúkacia harmonika (11)
;Produkčná spolupráca
* Roman Šoltýs - mixáž, mastering
* Jan Terpák - technik nahrávania
* Miloš Rojko - asistent zvuku
* Dominika Kentošová - fotografie

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Peter Bič Project
Kategória:Hudobné albumy z 2021
Etylová skupina

[náhľad|Etylová skupina (zvýraznená <span style="color:blue;">'''modrou farbou'''</span>) ako časť molekuly, [Radikál (chémia)|radikál, ako súčasť etanolu, brómoetánu, etylesteru kyseliny octovej a etylmetyléteru.|500x500bod]]
Ako **etylová skupina** sa v chémii označuje alkylový substituent odvodený od etánu (C2H6). Jej vzorec je &#x2013;C2H5, respektíve &#x2013;CH2CH3, a v názvosloví sa označuje predponou **etyl**. Táto predpona označuje podľa organického názvoslovia IUPAC nasýtenú dvojuhlíkovú skupinu v molekule, pričom predpona „et-“ indikuje prítomnosť dvoch uhlíkov. Vo vzorcoch sa často skracuje na **Et**. 

## Etylácia
**Etylácia** je tvorba novej zlúčeniny tým, že sa na ňu naviaže etylová skupina. Najčastejší príklad tejto reakcie je etylácia benzénu pomocou etylénu, čím vzniká etylbenzén:

: 320x320bod

Etylbenzén je prekurzorom pre styrén, ktorý je potom prekurzorom pre polystyrén. V roku 1999 bolo vyprodukovaných asi 24,7 miliónu ton etylbenzénu. Mnoho zlúčenín obsahujúcich etylovú skupinu je možné vytvoriť elektrofilnou etyláciou, teda pôsobením zdrojov Et+ na nukleofilov. Jedným z príkladov zdroja Et+ je trietyloxónium tetrafluoroboritan . Pre dobré nukleofily sa používajú menej elektrofilné činidlá, napríklad etylhalogenidy.

## Stereochémia
V nesymetricky etylovaných zlúčeninách sú metylénové protóny etylovej skupiny (teda &#x2013;C**H<sub>2</sub>**CH3) diastereotopické. Chirálne činidlá teda reagujú stereoselektívne s takýmito substituentmi.

## Etymológia
Názov tejto skupiny pohádza z mena Aether, prvorodeného gréckeho boha vzduchu (a vtedy všeobecného názvu pre akúkoľvek prchavú látku) a *hyle*, teda „hmota“. Názov „ethyl“ prvýkrát použil v roku 1835 švédsky chemik Jöns Jacob Berzelius. V slovenčine sa táto skupina prepisuje a označuje ako etyl.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Funkčné skupiny
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2009 – III. divízia

**[[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2009]] – [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji – III. divízia|III. divízia]]** bol hokejový turnaj štvrtej (najnižšej) kategórie v rámci Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji, ktoré každoročne organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Turnaj sa hral v Dunedine na Novom Zélande od 10. do 16. apríla 2009. Pôvodne malo hrať na turnaji 6 tímov, ale  sa odhlásilo a všetky zápasy prehralo kontumačne 0:5. Najlepšie dva tímy postúpili do II. divízie MS pre rok 2010.

## Účastníci

## Konečné poradie

|}

## Zápasy

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2009
Kategória:Ľadový hokej v 2009
Kategória:Športové podujatia na Novom Zélande
Krížová vyvýšenina

**Krížová vyvýšenina** () je vyvýšenina, ktorá je umiestnená na vnútornej ploche záhlavnej šupiny. Jej názov je odvodený od jej krížového tvaru.Krížová vyvýšenina rozdeľuje hlboký vnútorný povrch záhlavnej kosti na štyri jamy:

* Dve jamy sa nachádzajú nad brázdou priečneho svalu a nazývajú sa **mozgové záhlavné jamy** (). Sú trojuholníkového tvaru a sú uložené v mozočkovom záhlavnom laloku.
* Dve jamy sú umiestnené pod brázdou priečneho svalu, ktoré sa označujú ako **mozočkové záhlavné jamy** (). Majú štvoruholníkový tvar a sú vsadené do hemisfér mozočka.

Horné jamky sú od dolných oddelené brázdou priečneho splavu. V priesečníku všetkých štyroch jamiek je umiestnená vnútorná záhlavná hrčka.

## Galéria

Súbor:Cerebral fossa of occipital bone04.png|Mozgové záhlavné jamy (znázornené červenou farbou)
Súbor:Cerebellar fossa of occipital bone01.png|Mozočkové záhlavné jamy (znázornené červenou farbou)


## Referencie

Kategória:Záhlavná kosť
Propylová skupina

Ako **propylová skupina** sa v chémii označuje trojuhlíkový alkylový substituent, ktorého chemický vzorec je –C3H7 (respektíve –CH2CH2CH3 pre lineárny reťazec). Tento substituent vzniká odštiepením jedného koncového atómu vodíka z propánu. Skrátene sa táto skupina označuje ako **propyl** a v chemických vzorcoch sa niekedy označuje skratkou **Pr** (nezamieňať s prvkom prazeodýmom).

Izomérna forma propylovej skupiny vzniká, keď sa namiesto koncového atómu vodíka odštiepi atóm vodíka zo stredného uhlíka v propáne. Táto skupina sa potom označuje ako 1-metyletyl alebo častejšie ako **izopropylová skupina** (skrátene **izopropyl**). Jej vzorec je –CH(CH3)2 a v chemických vzorcoch sa niekedy skracuje na **''i''-Pr**.

Lineárna propylová skupina sa občas označuje ako normálna a teda sa píše s predponou *n*- (teda ako *n*-propyl), keďže bez tejto predpony nie je automaticky jasné, ktorý izomér je prítomný. Ako „propyl“ je možné označiť *n*-propyl i izopropyl.

Okrem toho existuje ešte tretia forma, cyklická, nazývaná cyklopropyl alebo *c*-propyl. Nie je izomérna s ostatnými, pretože má iný vzorec (–C3H5 oproti –C3H7), nie len iné väzby medzi atómami.

## Príklady

''n''-Propylacetát je ester, v ktorom je *n*-propyl naviazaný na kyslíkový atóm octanu.

Medzi ďalšie príklady patrí napríklad izopropylalkohol.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Funkčné skupiny
Sófrón (sochár)

**Sófrón** () bol starogrécky sochár.

Sófrón pochádzal z atického dému *Sounion*. O sochárskej tvorbe tohto inak neznámeho gréckeho umelca svedčí jediný jeho menom signovaný mramorový fragmentárny podstavec zo sochy, ktorý našli na aténskej Akropole medzi Propylajami a Parthenónom. Z poškodeného nápisu na podstavci je zrejmé, že bol základňou portrétnej sochy, ktorú dal pravdepodobne zhotoviť Nikandrov syn Stratonikes pre chrám Atény Polias. Nápis sa podľa typu písma datuje do 1. storočia.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Zelenskyj

**Zelenskyj** alebo **Zelenskij** (ukr./), v ženskej podobe **Zelenska** () alebo **Zelenskaja** (), resp. v slovenčine prechýlené ako **Zelenská**, je ukrajinské a (bielo)ruské priezvisko, pozri pod Zelenskyj (priezvisko), napr.:
* Volodymyr Oleksandrovyč Zelenskyj (* 1978), ukrajinský politik a bývalý herec, prezident Ukrajiny od roku 2019
* Andrij Abramovič Zelenskyj (1812?), ukrajinský akademický maliar
* Isaak Abramovič Zelenskij (18901938), sovietsky politik
* Viktor Fedotovič Zelenskyj (19292017), ukrajinský fyzik
* Elena Emilevna Zelenskaja (* 1961), ruská operná sopranistka

**Zelenská** je tiež ženská podoba priezviska Zelenský vyskytujúceho sa na Slovensku a v Česku, pozri pod Zelenský

## Pozri aj
* Zelenecký
* Zelenská Mlynná
* Zelenský luh

## Referencie
Karolínsky meč

náhľad|Rukoväť franského meča z 10. storočia s charakteristickou hlavicou
náhľad|Vyobrazenie karolínskeho meča s pošvou (portrét darcu v kostole sv. Benedikta v Mals, Južné Tirolsko, začiatok 9. storočia)
**Karolínsky meč** (niekedy uvádzaný aj ako **franský**, **normanský**, či **vikingský meč**) je druh stredovekého dvojsečného meča. Vyznačuje sa sploštenou, plne vyvinutou hlavicou a odľahčujúcou drážkou (žliabkom) prechádzajúcou stredom čepele o dĺžke približne 70 cm. Karolínske, vikingské a franské meče si sú navzájom veľmi podobné. Predpokladá sa, že všetky vznikli vývinom podľa vzoru meča typu Spata.

Vývoj mečov v priebehu stredoveku je rozdelený do zvyčajne 3 fáz, pričom karolínsky meč spadá do fázy strednej (od polovice 8. storočia až do polovice 11. storočia). Strednej fáze predchádzalo tzv. merovejovské obdobie (5. storočie až polovica 8. storočia) a po nej nastúpilo obdobie románske (začiatok 10. storočia až začiatok 13. storočia).

Zmeny v konštrukcii meča karolínskeho typu už nekládli dôraz na nákladnosť a vizuálny efekt, ale na účelovosť v boji. Zároveň sa meč stával prístupnejšou a populárnejšou zbraňou dostupnou nie len pre majetné skupiny ľudí.

Staršie karolínske meče boli charakteristické komplikovane tvarovanou hlavicou skonštruovanou z dvoch dielov, kratšou priečkou a robustnejšou čepeľou zvyčajne dlhou 7583 cm. Ozdobné prvky boli ešte stále rozšírené. Mladšie karolínske meče mali hlavicu vytvorenú z jednej časti, priečka sa predlžovala a čepeľ, ktorá zvykla byť dlhá 8390 cm, sa zužovala.

## Karolínske meče u Slovanov
Slovania pred obdobím Veľkej Moravy výrobu mečov nepoznali, preto boli (napriek zákazu) dovážané z Franskej ríše ako hotové produkty či ich jednotlivé komponenty, najčastejšie čepele. Významné franské dielne sa nachádzali na Porýní a známym mečiarom doby bol porýnsky majster Ulfberth.

V období Veľkej Moravy bola na jej území schopná a rozvinutá železiarska základňa. Je možné uvažovať, že výroba jednoduchých mečov či napodobenín mečov karolínskeho typu prebiehala aj na území Veľkej Moravy.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Meče
Charkovská ulica (zaniknutá)

**Charkovská ulica** (do roku 1950 **Ruská ulica**) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950 až 1970.

V roku 1950 bola premenovaná z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.

Bola tu pôvodne radová domová zástavba. Ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Háje (Dražiak).

Dnes sa na mieste bývalej ulice nachádza časť ulice Gessayova.

## Referencie

Kategória:Zaniknuté ulice v Petržalke
Starohájska cesta

**Starohájska cesta** (neskôr **Starohájska ulica**) bola ulica v Petržalke od roku 1894 do roku 1975.

Cesta pôvodne spájala mesto s pravým brehom Dunaja, dnes sa tu nachádza nová sídlisková zástavba Háje. Viedla lesoparkom od Sadu Janka Kráľa až po súčasnú Starohájsku ulicu. Na pláne z roku 1894 bola ešte bez pomenovania. 

Bratislavský topografický lexikon spomína v roku 1905 strelnicu pri Rusovskom ramene Dunaja s dreveným mostom. V roku 1929 sa spomína športové ihrisko I. SC Bratislava, v roku 1930 výstavba dostihovej dráhy a ďalších budov pre TJ Sokol Bratislava, v roku 1931 stará strelnica, v roku 1932 hostinec Frimel-Auliesel, v roku 1935 dláždenie makadamom, v roku 1936 nájom mestskej štrkovej bane.

Neskôr sa tam nachádzala aj cestovná kancelária ÚV Zväzarm-Autoturist.

## Pozri aj
* Starohájska ulica (Bratislava)

## Referencie

Kategória:Zaniknuté ulice v Petržalke
Zelenský

**Zelenský** (prechýlene: **Zelenská**) je priezvisko vyskytujúce sa na Slovensku a v Česku.

Podľa údajov z roku 1995 je na Slovensku rozšírené najmä na v Trnavskom kraji, pričom najväčšia koncentrácia nositeľov tohto priezviska je v samotnej Trnave (11 nositeľov).

## Pozri aj
* Zelenskyj (priezvisko) (Zelenskij; Zelenska, Zelenskaja, resp. Zelenská)

## Referencie

Kategória:Priezviská na Slovensku
Sulfitreduktáza

**Sulfitreduktázy** (EC 1.8.99.1) sú enzýmy, ktoré vystupujú v metabolizme síry. Katalyzujú redukciu siričitanu na sulfán a vodu. Elektróny pre reakciu sú dodávané z disociovateľnej molekuly, a to NADPH, viazaných flavínov alebo feredoxínu.

: SO32− + donor elektrónov  \rightleftharpoons H2S + oxidovaný donor + 3 H2O

Sulfitreduktázy patria medzi oxidoreduktázy a nachádzajú sa v archeónoch, baktériách, hubách a rastlinách. Delia sa na asimilačné a disimilačné sulfitreduktázy podľa ich funkcie, spektroskopických vlastností a katalytických vlastností. Sulfitreduktáza sa účastní i metabolizmu selenoaminokyselín a asimilácie síry. Obsahuje dva kovalentne viazané kofaktory - železosírny klaster a sirohem - ktoré presúvajú elektróny na substrát.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Oxidoreduktázy
Kategória:Metabolizmus síry
Zlatý vrch (vrch v Štiavnických vrchoch)

**Zlatý vrch** () je vrch v Štiavnických vrchoch. Leží nad osadou Banky, približne  severozápadne od Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a na katastrálnom území mesta Banská Štiavnica. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiaca osada Banky (Banská Štiavnica), západne sa nachádzajú Vyhne a severne Repište. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy.

## Opis
Zlatý vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Šobov () severozápadným smerom na Ostružlu (). Západným smerom leží Spálený vrch () a Končiar (), južným Kýzová () a Hadová (), východným Studený vrch () a Bujačia () a severným Bukovec () a Bimbíz (). Južné svahy odvodňujú prítoky Vyhnianskeho potoka, voda zo severne sa zvažujúcich odteká do Teplej v povodí Hrona. Na vrchol vedie  žlto značený chodník.

### Výhľady
Odlesnený vrchol Zlatého vrchu ponúka kruhový rozhľad. Pozorovať je možné okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach aj Pohronský Inovec, Vtáčnik, Malú Fatru, Kremnické vrchy, Nízke Tatry a Poľanu.

## Prístup
* po  žltej značke z rázc. Bartkov majer
* po  červenej značke cez rázc. Bartkov majer:
** od juhovýchodu z Banskej Štiavnice cez Sedlo pod Studeným vrchom
** od severu zo Sklených Teplíc cez rázc. Breziny

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Banská Štiavnica
Brázda priečneho splavu

**Brázda priečneho splavu** () je brázda, ktorá prebieha pozdĺž vnútorného povrchu záhlavnej kosti a vedie laterálne medzi hornými a dolnými jamami krížovej vyvýšeniny. Táto brázda je odtlačkom splavu tvrdej pleny. Pozdĺž tejto ryhy prebieha priečny splav.

## Galéria

Súbor:Groove for transverse sinus - animation2.gif
Súbor:Groove for transverse sinus - close-up - animation.gif
Súbor:Occipital bone - Groove for transverse sinus - close-up.png
Súbor:BrázdaPriečnehoSplavu.png|Základňa lebky. Brázda priečneho splavu je vyznačená v spodnej časti.


## Pozri aj

* Vnútorná záhlavná hrčka
* Záhlavná kosť
* Priečny splav

## Referencie


Kategória:Záhlavná kosť
Generálna oprava

**Generálna oprava** alebo hovorovo **generálka** je v širšom zmysle dôkladná prehliadka, zrevidovanie, reorganizácia, prepracovanie, prerobenie neobežného majetku, systému alebo metódy. V užšom zmysle ide o druh opravy neobežného majetku, pri ktorej dochádza k výmene alebo oprave všetkých opotrebovaných súčiastok či skupín súčiastok. Generálna oprava (v užšom zmysle) zachováva úžitkovú hodnotu daného majetku a predlžuje jeho životnosť.

## Zdroje

Kategória:Technika
Kategória:Podniková ekonomika
Rutherfordov experiment

**Rutherfordov experiment**, *Rutherfordov experiment so zlatou fóliou*, alebo tiež **Geigerov-Marsdenov experiment**, bol experiment vykonaný Hansom Geigerom a Ernestom Marsdenom pod vedením Ernesta Rutherforda v roku 1909 v Manchestri. Experiment mal za cieľ sledovať vnútornú štruktúru atómu. Jeho neočakávané výsledky viedli k opusteniu Thomsonovho modelu, zvaného tiež pudingový a zavedenie Rutherfordovho modelu.

## Experiment
Rutherfordov experiment pozostával zo série testov, v ktorých kladne nabité alfa častice (jadrá hélia ) bombardovali tenký list zlatej fólie. V prípade správnosti Thomsonovho modelu atómu mali alfa častice prenikať fóliou bez väčšieho ovplyvnenia, pretože sú alfa častice hmotné a elektrický náboj je podľa Thomsonovho modelu široko distribuovaný. Avšak skutočné výsledky boli pre Rutherforda prekvapivé. Hoci mnoho alfa častíc skutočne cez fóliu preniklo, mnoho z nich malo veľmi odklonené dráhy a niektoré sa dokonca odrazili a vrátili späť k zdroju žiarenia.

V podrobnejšom popise boli častice žiarenia alfa generované rádioaktívnym rozpadom radónu smerom do oloveného kontajnera obráteného otvorom smerom k veľmi tenkej zlatej fólii. Fólia pokrytá sulfidom zinočnatým bola v tomto experimente detailne skúmaná pod mikroskopom. Mikroskop sa môže otáčať okolo zlatej fólie, aby bolo možné pozorovať častice, ktorých dráha bola vychýlená o stanovený uhol. Podľa Thomsonovho modelu by častice mali byť vychýlené maximálne o niekoľko stupňov. Avšak zistilo sa, že malé percento častíc je vychýlených oveľa viac.

## Pozri aj
*Atóm
*Atómové jadro
*Bohrov model atómu
*Účinný prierez

## Referencie

*

Kategória:Jadrová fyzika
Kategória:Veda a technika v 1909
Milan Kollár

JUDr. **Milan Kollár** (* 25. december 1965, Zvolen) je slovenský diplomat. V rokoch 2018 až 2022 pôsobil ako veľvyslanec Slovenska v Kazašskej republike a v Kirgizskej republike a v rokoch 20102014 pôsobil ako veľvyslanec Slovenska v Kanade.

## Životopis
Študoval na Gymnáziu Piešťany a Gymnáziu Banská Štiavnica, v rokoch 1984 až 1985 na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1985 až 1990 bol študentom na Moskovskom štátnom inštitúte medzinárodných vzťahov. V roku 1991 získal na Právnickej fakulte UK titul JUDr. V rokoch 2006 až 2011 študoval externé doktorandské štúdium na Fakulte práva Paneurópskej vysokej školy.

## Diplomatické pôsobenie
Od roku 1991 bol referentom Federálneho ministerstva zahraničných vecí v Prahe. Od roku 1993 riaditeľom Medzinárodnoprávneho odboru Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky. V období 1994 až 1998 pracoval na veľvyslanectve Slovenska v Ottawe ako 2. tajomník a konzul. Od roku 1998 bol vedúci Oddelenia medzinárodného zmluvného práva na MZV, počas roku 1999 bol poverený generálny riaditeľ sekcie medzinárodnoprávnej a konzulárnej na MZV. V rokoch 1999 až 2000 bol riaditeľom Konzulárneho odboru a v rokoch 2000 až 2001 riaditeľom Medzinárodnoprávneho odboru. V rokoch 2001 až 2004 pracoval na veľvyslanectve Slovenska v Haagu kde bol radcom a zástupcom vedúceho úradu, v roku 2005 tam pracoval ako chargé d’affaires. V rokoch 2005 až 2006 bol vedúci Oddelenia medzinárodného zmluvného práva, následne opäť riaditeľom Medzinárodnoprávneho odboru (20062008). V období 2008 až 2010 bol generálny riaditeľ Sekcie právnej MZV.

V rokoch 2010 až 2014 bol veľvyslanec Slovenska v Kanade a zároveň stály predstaviteľ pri Medzinárodnej organizácii pre civilné letectvo (ICAO). Jeho predchodcom bol Stanislav Opiela a nástupcom Andrej Droba.

Po návrate z Kanady bol v rokoch 2014 až 2018 riaditeľom odboru ľudských práv na MZVaEZ.

Od roku 2018 bol veľvyslancom Slovenska v Kazašskej republike a v Kirgizskej republike. Do tejto funkcie bol vymenovaný 18. apríla 2018. Jeho predchodcom bol Peter Juza. V roku 2022 ho vo funkcii vystriedal Robert Kirnág.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke veľvyslanectva 

Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Kanade
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Kazachstane
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Kirgizsku
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Moskovského štátneho inštitútu medzinárodných vzťahov
Kategória:Absolventi Paneurópskej vysokej školy
Kategória:Osobnosti zo Zvolena