open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Molekulový model

**Molekulový model** je fyzikálny model, ktorý reprezentuje molekuly a ich procesy. Ľubovoľná simulácia určitého procesu sa nazýva modelovanie a výsledok takéhoto modelovania sa označuje ako model. Vytváranie matematických modelov vlastností molekúl a ich chovania sa označuje ako molekulové modelovanie. Ich grafické zobrazenie je molekulová grafika. Molekulové modelovanie a molekulová grafika sú navzájom prepojené a každá používa metódy tej druhej. V tomto hesle pojem *molekulový model* označuje systém, ktorý obsahuje viac ako jeden atóm a kde štruktúra atómového jadra sa zanedbá. Elektrónová štruktúra sa vo väčšine prípadov tiež zanedbá alebo sa uvažuje vysoko sofistikovaným spôsobom. Molekulové modely sa používajú v školstve ako učebné pomôcky.

## Referencie

## Externé odkazy

* https://www.ucebnepomockyslovakia.sk/eshop/kategoria/molekulove-modely 
* http://www.yasara.org/
* http://www.biomolecular-modeling.com/Abalone/manual-Molecular-Graphics.html

Kategória:Molekulárna fyzika
Kategória:Teoretická chémia
Kategória:Vedecké modelovanie
Wincenty Birkenmajer

**Wincenty Birkenmajer** (* 1899, Czernichów pri Krakove – † 17. apríla 1933, Vysoké Tatry) bol jeden z najvýznamnejších poľských horolezcov medzivojnového obdobia, pedagóg,  básnik a publicista.

Bol synom Ludwika Antoniho Birkenmajera, fyzikom, matematikom a historikom. Bol profesorom poľského jazyka, vyučoval poľskú literatúru na Liceu Ogólnokształcące im. Bolesława Krzywoustegov v Nakło nad Notecią, na gymnáziu v Inowrocławi (od roku 1925) a v Poznani. Pôsobil v Zbore Kadétow č. 3 v Rawiczi. Bol literárne činný, upravoval časopis „Wentylator“. Publikoval niekoľko básní a poviedok a poľský preklad (z angličtiny) diela *Dom a svet Rabindranath Tagore* (1921).

Od roku 1924 navštevoval Vysoké Tatry. Bol turistickým sprievodcom, vodcom a členom neformálnej turistickej a horolezeckej skupiny, ktorá pôsobila v rokoch 1927 – 1930 a volala sa „Cyrhlanie“. Meno bolo odvodené od Toporowej Cyrhly, najvyššej miestnej časti Zakopaného. Jej členovia boli väčšinou učitelia stredných škôl.

Horolezectvom sa začal vážnejšie zaoberať v roku 1929, keď vyliezol v tatranských stenách mnohé ťažké cesty a objavil nové. V roku 1930 celé leto prežil v Tatrách. Počas 90 dní vyliezol okolo 35 nových ciest a ich variantov, najmä s partnerom Kazimierzom Kupczykom. Jeho cesty, z tejto sezóny, sú dodnes oceňované horolezcami. Medzi inými východná stena Rohatej veže (1. júla), východná stena Gerlachovského štítu (7. júla), východný pilier Ganku (15. júla), východná stena Bielovodskej veže (18. júla), južná stena Kežmarského štítu (24. augusta) a západná stena Lomnického štítu (21. júna). Jeho lezeckými partnermi boli predovšetkým Jan Kazimierz Dorawski, Stanisław Groński, Alfred Szczepański, Jan Alfred Szczepański, Witold Henryk Paryski a Tadeusz Pawłowski.

Birkenmajer sa zaujímal o topografiu, tatranské názvoslovie a ideológiu horolezectva. Bol ochrancom horskej prírody a propagátorom bivakovania v horskom prostredí Vysokých Tatier. Zaoberal sa horskou fotografiou. Od roku 1930 publikoval početné opisy horolezeckých výstupov a ciest v časopise *[[Taternik]]* a v iných časopisoch.

V roku 1931 bol členom horolezeckej expedície v Alpes du Dauphiné vo Francúzsku, kde urobil tretí výstup južnou stenou na La Meije. Nasledujúci rok v podobnej expedícii na masív Mont Blanc urobil prvovýstup juhozápadným hrebeňom Aiguille du Moine (13. augusta).

Alpské skúsenosti využil počas zimných horolezeckých výstupov vo Vysokých Tatrách. Počas výstupu so Stanisławom Gronským na východný pilier v Galérii Ganku, v apríli 1933, zomrel v dôsledku vyčerpania a podchladenia.

Je pochovaný na novom cintoríne na ulici Nowotarska v Zakopanom.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Článok na internete 

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1899
Kategória:Úmrtia v 1933
Kategória:Úmrtia 17. apríla
Kategória:Poľskí horolezci
Godfried Danneels

**Godfried Danneels** (* 4. jún 1933, Kanegem, Belgicko – † 14. marec 2019, Mechelen) bol belgický kardinál, emeritný arcibiskup Mechelen-Brusel a emeritný prímas Belgicka.

## Životopis
Narodil sa vo flámskej obci Kanegem. Študoval na Katolíckej univerzite v Leuvene a na Pápežskej gregoriánskej univerzite v Ríme. Počas štúdií bol v roku 1957 vysvätený za kňaza v rodnej obci. Neskôr sa venoval akademickej a pedagogickej činnosti. Ako odborník na liturgiku zavádzal vo svojej krajine liturgické reformy súvisiace so závermi Druhého vatikánskeho koncilu.

V roku 1977 ho pápež Pavol VI. vymenoval za antverpského biskupa. Vysviacku prijal 18. decembra 1977 z rúk belgického prímasa Suenensa. Takmer presne o dva roky vystriedal kardinála Suenensa a stal sa metropolitným arcibiskupom Mechelen-Brusel a prímasom Belgicka. Zároveň sa stal veľkým kancelárom Katolíckej univerzity v Leuvene a belgickým vojenským biskupom. Po svojom nástupe do úradu belgického prímasa sa postupne stal rešpektovanou autoritou v belgickej spoločnosti aj v cirkvi. V súlade s tradíciou tzv. kardinálskych diecéz (diecézy, ktorých biskupi sa tradične menujú za kardinálov), medzi ktoré patrí aj Mechelen-Brusel, ho pápež Ján Pavol II. 2. februára 1983 vymenoval za kardinála s titulárnym chrámom *Sant'Anastasia al Palatino*. Kardinál Danneels bol blízky belgickej kráľovskej rodine, vykonával pre jej členov krstné, sobášne a pohrebné obrady. Zúčastnil sa ako kardinál-volič konkláve v rokoch 2005 aj 2013. V konkláve v roku 2005 bol spomínaný ako papabile.

Kánonický vek, v ktorom je povinný predložiť pápežovi svoju rezignáciu z úradu, dosiahol v roku 2008. Pápež Benedikt XVI. ju prijal až v roku 2010.

## Názory
Kardinál Danneels bol považovaný za centristického a niekedy až liberálne zmýšľajúceho kardinála. V druhej polovici pontifikátu Jána Pavla II. sa názorovo vzdialil od Vatikánu najmä kvôli svojim názorom na synodalitu a kolegialitu v cirkvi v protiklade s centralistickou orientáciou Vatikánu.

Bol zástancom ekumenizmu a podporovateľ Komunity z Taizé. Podporoval právnu definíciu zväzkov osôb rovnakého pohlavia. Otvorene vystupoval proti zavedeniu možnosti eutanázie v Belgicku.

Belgická cirkev pod jeho vedením sa tiež nevyhla škandálom súvisiacim so sexuálnym zneužívaním mladistvých. Kardinál Danneels sa niekoľkokrát na rôznych úrovniach bránil pred obvineniami z nečinnosti alebo zo zamlčovania takýchto skutočností. Najznámejší je prípad biskupa z Brugg Rogera Vangheluwe, ktorý sexuálne zneužíval svojich maloletých synovcov. Kardinál sa o tejto skutočnosti dozvedel v roku 2010 niekoľko dní pred vypuknutím aféry a nekonal vo veci iniciatívne, čo veľmi poškodilo jeho reputáciu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Biografia na catholic-hierarchy.org
* Profil v biografickom slovníku kardinálov Salvadora Mirandu 

Kategória:Nemeckí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Nemeckí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Nemeckí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Nemeckí kardináli
Kategória:Belgickí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Belgickí kardináli
Kategória:Belgickí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Členovia Európskej akadémie vied a umení
Vojtech Dangl

PhDr. **Vojtech Dangl**, CSc. (* 15. apríl 1937, Šahy† 8. júl 2018, Bratislava) bol slovenský historik, spoluzakladateľ, popredný predstaviteľ a popularizátor vojenských dejín na Slovensku.

## Život
V rodných Šahách absolvoval základnú a strednú školu a po maturite (1955) nastúpil na České vysoké učení technické v Prahe, no zakrátko prestúpil na Filozofickú fakultu Karlovej univerzity, kde absolvoval štúdium v odbore história – filozofia. Následne v rokoch 19621968 pôsobil ako odborný pracovník v Múzeu Slovenského národného povstania v Banskej Bystrici a po vojenskej prezenčnej službe pracoval v Slovenskom ústave pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody v Bratislave (19651970). V rokoch 19702004 pôsobil ako vedecký pracovník vo Vojenskom historickom ústave (VHÚ) v Bratislave, kde v rokoch 19901994 zastával funkciu zástupcu náčelníka a v rokoch 19941999 riaditeľa Odboru vojensko-historických výskumov. V rokoch 19992004 pôsobil ako predseda vedeckej rady VHÚ.

V roku 2004 odišiel z VHÚ a vo svojej vedecko-výskumnej práci pokračoval v Historickom ústave Slovenskej akadémie vied. Bol členom Slovenskej historickej spoločnosti, Slovensko-maďarskej historickej komisie a Spolku slovenských spisovateľov.

Zomrel 8. júla 2018 a 12. júla 2018 bol skremovaný v Krematóriu v Bratislave.

## Dielo
Dangl sa vedecko-výskumne i organizačne podieľal na etablovaní vojenských dejín ako historickej disciplíny na Slovensku. Stál pri zakladaní a konštituovaní VHÚ, ktorý naďalej slúži ako inštitucionálna základňa výskumu vojenských dejín. Spoluzaložil a dlhoročne viedol vedecký časopis *[[Vojenská história]]* vydávaný týmto ústavom. Systematicky skúmal vojenské dejiny Slovenska. Je autorom 14 monografií a vyše 50 štúdií a spoluautorom 10 kolektívnych monografií a 11 encyklopedických diel.

## Referencie

Kategória:Osobnosti zo Šiah
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Vojenskí historici
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Čchang-e 5

**Čchang-e 5** (; ; ) je čínska robotická mesačná prieskumná misia, pozostávajúca z pristávacej sondy a návratovej sondy so vzorkami. Nosná raketa Dlhý pochod 5 so sondou odštartovala 23. novembra 2020 o 20:30 UTC z kozmodrómu Wen-čchang.

Pristávací modul 1. decembra 2020 o 15:11 UTC úspešne pristál na povrchu Mesiaca pri osamotenom komplexe lunárnych dómov Mons Rümker v Oceáne búrok (*Oceanus Procellarum*) a v priebehu ďalších hodín začal so zberom vzoriek tamojšieho regolitu, ktoré boli následne vynesené späť k orbiteru. Odobraných bolo 1,7 kg vzoriek, čo je asi desaťkrát väčšia hmotnosť, ako bola hmotnosť vzoriek dovezená sovietskou Lunou 24. Pristátie návratovej kapsuly so vzorkami na Zemi prebehlo 16. decembra.

Štart bol pôvodne plánovaný na december 2019, bol však odložený pre zlyhanie rakety Dlhý pochod 5 v roku 2017. Čchang-e 5 je prvou čínskou návratovou misiou, ktorej cieľom je návrat na Zem s aspoň 2 kilogramami vzoriek lunárnej pôdy a horniny. Rovnako ako jeho predchodcovia, sonda je pomenovaná po čínskej bohyni mesiaca Chang'e. Predchádzajúca mesačná misia s odberom vzoriek a ich návratom na Zem bola Luna 24 v roku 1976.

## Profil misie
Pristátie v severozápadnej oblasti Mesiaca, oblasť odberu vzoriek je Mons Rümker v Oceanus Procellarum.

Misia sa skladá zo štyroch modulov: lander mal zhromaždiť asi 2 kg vzoriek z hĺbky 2 m pod povrchom a umiestnil ich do vzostupnej sondy, ktorá odletela na lunárnu obežnú dráhu, kde vykonala automatické stretnutie a dokovanie s orbiterom, ktorý presunul vzorky do návratovej kapsule pre dopravu na Zem.

## Užitočné zaťaženie
Lander nesie pozemné kamery, panoramatickú kameru, minerálny spektrometer, analytický prístroj na analýzu zemného plynu, analytický prístroj pre zloženie pôdy, odberový prierezový teplotný detektor a radar prenikajúci do zeme. Na získanie vzoriek je vybavený robotickým ramenom, rotačno-nárazovým vrtákom, lopatkou na odber vzoriek a separačnými trubicami na izoláciu jednotlivých vzoriek.

## Galéria

Súbor:长征五号遥五运载火箭将嫦娥五号探测器发射升空.webm | Video štartu 23. novembra 2020
Súbor:Change-5.png | Skladba modulov Čchang-e 5, zhora: vzostupná sonda, pristávacia sonda, návratová sonda, servisný modul


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Čína míří k odběru vzorků z Měsíce – článok Vladimíra Wagnera na serveri OSEL.cz
* 

Kategória:Program Čchang-e
Kategória:Mesačné sondy
Kategória:Kozmonautika v 2020
Kategória:Návratové sondy
Kategória:Úspešné sondy
La Meije

**La Meije** () je druhý najvyšší vrch v Alpes du Dauphiné vo Francúzsku. Nachádza sa v skupine Massif des Écrins na hraniciach medzi departementami Hautes-Alpes a Isère nad dedinou La Grave asi  juhovýchodne od Grenoblu. Po Barre des Écrins to je druhý najvyšší vrch pohoria.

Vrch tvorí zubatý hrebeň orientovaný v smere západ – východ. V hrebeni sú tieto vrcholy a sedla (od západu):

* *Le Grand Doight* ()
* *Pic du Glacier Carré* ()
* *Grand Pic de la Meije* alebo *Pic Occidentale* ()
* *Brèche Zsigmondy* ()
* *Pic Central* alebo *Doigt de Dieu* ()
* *Brèche Joseph Turc* ()
* *Pic Oriental* ()

Na západe La Meije susedí s vrcholom Le Râteau (), ktorý je oddelený sedlom Brèche de la Meije (). Na juhovýchode susedí s vrcholom Le Pavé (), ktorý je oddelený sedlom Brèche Maximin Gaspard (). Z vrcholu Pic Central vybieha severovýchodným smerom krátka rázsocha s vrcholom Bec de l'Homme (). Na južných svahoch vrchu sa rozkladá ľadovec Glacier des Étançons, na východných Glacier de Lautaret, na severovýchodných Glacier de l'Homme a Glacier du Tabuchet a na severozápadných Glacier de la Meije. Pod vrcholom *Pic du Glacier Carré* se nachádza miniatúrny ľadovec Glacier Carré.

Na vrchol vystúpili ako prví 16. augusta 1877 Emmanuel Boileau de Castelnau a Pierre Gaspard so synom. Dnes možno na vrchol vystúpiť od chaty Refuge du Promontoire () alebo od chaty Refuge de l'Aigle (). V obidvoch  prípadoch však ide o náročný  výstup v kombinovanom terénu skala - ľad.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* La Meije na SummitPost.org
* La Meije na Peakbagger.com

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Alpách
Kategória:Vrchy vo Francúzsku
Kategória:Trojtisícovky vo Francúzsku
Kategória:Vrchy v Isère
Kategória:Vrchy v Hautes-Alpes
Michael Michai Kitbunchu

**Michael Michai Kitbunchu** (* 25. január 1929, Samphran, Thajsko) je thajský kardinál, emeritný arcibiskup Bangkoku.

## Životopis
Narodil sa v obci Samphran v rodine čínskeho pôvodu a študoval v kňazskom seminári v Siracha. Neskôr študoval v Ríme na Pápežskej univerzite Urbaniana. Počas štúdií ho na kňaza vysvätil dňa 20. decembra 1959 arménsky kardinál Gregorio Pietro Agagianian. Po návrate do Thajska pôsobil v pastorácii a neskôr ako rektor kňazského seminára v Bangkoku.

Pápež Pavol VI. ho v roku 1972 vymenoval za metropolitného arcibiskupa Bangkoku. Vysvätil ho 7. júna 1973 jeho predchodca Joseph Khiamsun Nittayo. Pápež Ján Pavol II. ho 2. februára 1983 menoval ako prvého Thajčana do hodnosti kardinála s titulárnym kostolom *San Lorenzo in Panisperna*. V roku 2005 sa zúčastnil konkláve, ktoré zvolilo pápeža Benedikta XVI.

Po dosiahnutí kánonického veku 75 rokov a rezignácii z úradu arcibiskupa Bangkoku ho pápež požiadal o zotrvanie vo funkcii do vymenovania nástupcu. Dňa 14. mája 2009 ho v úrade nahradil Francis Xavier Kriengsak Kovithavanij.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil v biografickpm slovníku kardinálov Salvadora Mirandu 
* Biografia na catholic-hierarchy.org

Kategória:Thajskí kardináli
Kategória:Thajskí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Thajskí rímskokatolícki kňazi
Kamenistá pôda

**Kamenistá pôda** je pôda, ktorá obsahuje vyše 50 % častíc väčších ako 2 mm. Hlboká kamenistá pôda je suchá a neúrodná.

## Referencie

## Pozri aj
* pôdny druh

Kategória:Pôda
General Grant

thumb|right|150px|General Grant, strom generála Granta
**General Grant**, **strom generála Granta** je najväčší sekvojovec mamutí a zároveň aj 2. najväčší strom sveta. Nachádza sa v Národnom parku Kings Canyon v Kalifornii . Pomenovaný je po generálovi Grantovi .

## Rozmery

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Za nejobjemnějšími stromy světa, časopis Lesnícka práce
* Sequoia, simon-tourist.cz

Kategória:Chránené stromy
Kategória:Stromy v Kalifornii
József Menyhárt

PaedDr. **József Menyhárt**, PhD. (* 15. september 1976, Dunajská Streda) je slovenský politik maďarskej národnosti, jazykovedec a vysokoškolský pedagóg. V rokoch 2016 až 2020 bol predsedom Strany maďarskej komunity – Magyar Közösség Pártja (SMK).

## Životopis
Vzdelanie:
* 19821990 – Základná škola vo Vrakúni
* 19901994 – Gymnázium s vyučovacím jazykom maďarským v Dunajskej Strede
* 19941998 – Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave, študijný odbor nemčina–maďarčina
* 1997jazykový kurz – Deutsch–Intensivkurs Universität, Rostock, Nemecko
* 19971999 – paralelné štúdium – Univerzita Józsefa Attilu, Szeged, Maďarsko
* 1999PhD. (doktorské) štúdium – Univerzita Loránda Eötvösa, Budapešť, Maďarsko
* 2007úspešná dizertačná skúška (PhD.) v Budapešti

Pracovný pomer:
* 19992000 – učiteľ nemeckého jazyka – Privatgymnasium s vyučovacím jazykom maďarským v Galante
* 2001Jazyková kancelária Gramma
* 2004Univerzita Filozofa Konštantína, Nitra

Súkromie:
* je ženatý (od r. 2006), manželka: Éva Matús
* má dve deti: Jázmin (2008), Johanna (2013)
* žije v obci Vrakúň
* je zakladateľom hudobnej skupiny *Kicsi Hang* (v roku 2013 uznanie: cena „Harmónia“)

## Politická činnosť
* 20102014 – zástupca starostu (Vrakúň)
* 2013poslanec Trnavského samosprávneho kraja (za SMK)
* 20152016 – okresný predseda SMK (okres Dunajská Streda)
* 20162020 - predseda SMK 
* 2019prezidentská kandidatúra 2019 – v septembri 2018 strana SMK oznámila, že József Menyhárt je straníckym kandidátom na post prezidenta SR. 19. februára sa kandidatúry vzdal v prospech Roberta Mistríka. Považuje ho za "najlepšieho pravicového demokratického kandidáta".

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* József Menyhárt na stránke SMK 

Kategória:Slovenskí jazykovedci
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici SMK
Kategória:Poslanci Trnavského samosprávneho kraja
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Predsedovia slovenských politických strán
Kategória:Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Kategória:Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (2019)
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Dunajskej Stredy
Paweł Adamowicz

thumb|Pamätná tabuľa Pawla Adamowicza v Gdansku na mieste, kde bol v januári 2019 smrteľne dobodaný.
**Paweł Bogdan Adamowicz** ([ˈpavɛw ˈbɔɡdan adaˈmɔvʲit͡ʂ]; * 2. november 1965, Gdansk, Poľsko – † 14. január 2019, tamže) bol poľský politik a právnik, ktorý pôsobil ako starosta mesta Gdansk od roku 1998 až do jeho zavraždenia v roku 2019.

## Životopis
Adamowicz sa narodil v meste Gdańsk. Jeho rodičia Ryszard a Teresa boli ekonómovia, ktorí boli presídlení z Vilniusu v sovietskej Litve po druhej svetovej vojne.

Bol jedným z organizátorov štrajku v roku 1988 a stal sa vedúcim štrajkového výboru. 

Predtým, než sa stal starostom, bol v roku 1990 Adamowicz zvolený za člena mestskej rady v Gdansku, ktorej od roku 1994 do roku 1998 predsedal. Starostom bol zvolený v roku 1998 a opätovne 10. novembra 2002 keď získal 72% hlasov. V roku 2018 bol tretíkrát zvolený ako nezávislý.

Dňa 13. januára 2019 bol Adamowicz dobodaný útočníkom počas živej charitatívnej akcie v Gdansku. Zomrel nasledujúci deň na poranenia spôsobené atentátom vo veku 53 rokov.

Paweł Adamowicz bol pochovaný 19. januára 2019 v kaplnke sv. Martina v Konkatedrále Nanebovzatia Panny Márie v Gdansku.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj
* 

Kategória:Poľskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Primátori Gdansku
Kategória:Obete vrážd
Kategória:Osobnosti z Gdanska
Bradáň žltohlavý

**Bradáň žltohlavý** alebo **orlosup bradatý**  () je druh z čeľade jastrabovité (*Accipitridae*). Je to jediný zástupca svojho rodu a so svojim skoro trojmetrovým rozpätím krídel  je to tiež jeden z najväčších lietajúcich vtákov sveta, najväčší a najzriedkavejší druh dravého vtáka v Európe. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov bradáň žltohlavý patrí medzi takmer ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci v celom areáli jeho rozšírenia okrem severného Španielska, kde jeho stavy od roku 1986 stúpajú. Predpokladá sa, že populácia klesla za obdobie troch generácií (53.4 roka) o 2529%,  v Európe o 10%.

## Výskyt na Slovensku
Zo Slovenska z 19. storočia a z 20. storočia existujú dva spochybnené údaje, jedno pozorovanie z roku 1830 a jeden zástrel z roku 1942. V roku 2016 sa podarilo viacero pozorovaní vo Vysokých Tatrách. Od polovice augusta približne mesiac bol pozorovaný samec *Adonis*, ktorý pochádza z umelého chovu v ZOO Ostrava a ktorý bol vypustený vo Francúzskom národnom parku Grands Causses pritom bol označený vybielením letiek. O dva roky neskôr, 4. júla 2018 bol opäť pozorovaný označkovaný jedinec vo Vysokých Tatrách.

## Galéria

Gypaetus barbatus Kilimanjaro.jpg|Dospelý jedinec za letu
Gypaetus barbatus Mürren 2.jpg|Nedospelý


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
 

Kategória:Jastrabovité 
Kategória:Vtáky na Slovensku
Kategória:Takmer ohrozené druhy
Harry Nilsson

**Harry Edward Nilsson III** (* 15. jún 1941, Brooklyn, New York, New York, USA† 15. január 1994, Agoura Hills, Kalifornia) bol americký spevák-skladateľ, ktorý bol komerčne najúspešnejší na začiatku sedemdesiatych rokov.

Preslávil sa hitmi „Everybody 's Talkin“ (1969), „Without You“ (1971) a „Coconut“ (1972). Je tiež autorom skladby „One“, ktorú hrala rocková kapela Three Dog Night. Bol jedným z mála pop-rockových umelcov svojej doby, ktorí dosiahli významný komerčný úspech bez toho, aby hrali na väčších koncertoch alebo podnikali pravidelné turné.

## Diskografia
### Štúdiové albumy

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Oficiálna stránka
* The Harry Nilsson Web Pages: A Little Touch of Schmilsson on the Net

## Zdroj

Kategória:Speváci USA
Kategória:Klaviristi USA
Kategória:Gitaristi USA
Kategória:Rockoví gitaristi
Kategória:Úmrtia na infarkt myokardu
Kategória:Držitelia ceny Grammy
Kategória:Osobnosti z Brooklynu
Bernard Katz

Sir **Bernard Katz** (* 26. marec 1911, Lipsko, Pruské kráľovstvo† 20. apríl 2003, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol nemecko-britsko-austrálsky lekár a biofyzik.

V roku 1970 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu. Cena bola udelená za prácu o neurotransmiteroch a spolu s ním ju získali tiež Julius Axelrod a Ulf von Euler.

Narodil sa v Lipsku do židovskej rodiny ruského pôvodu. Na miestnej univerzite vyštudoval v roku 1934 medicínu a v roku 1935 utiekol pred nacistami do Británie. Doktorát získal roku 1938 na University College London (UCL), kde ho spočiatku viedol Archibald Hill. Potom pôsobil v Austrálii a počas druhej svetovej vojny sa zúčastnil vojny v Tichomorí. Austrálske občianstvo získal v roku 1941. Po návrate do Anglicka sa stal v roku 1952 profesorom na UCL a členom Kráľovskej spoločnosti. V roku 1969 bol povýšený do šľachtického stavu. Na odpočinok odišiel roku 1978.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Leipzigs Nobelpreisträger für Medizin Sir Bernard Katz 
* Sir Bernard Katz aus Leipzig - 100. Geburtstag 2011 
* Sir Bernard Katz Biography
* Guardian Obituary
* Australian Neuroscience Society Obituary
* Sabbatini, R.M.E.: Neurons and synapses. The history of its discovery IV. Chemical transmission 
* Physiology Online, PhysiologyNews, Issue 52, Autumn 2003
* Bernard Katz: "An autobiographical sketch"

## Zdroj

Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Austrálski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Nemeckí biológovia
Kategória:Britskí biochemici
Kategória:Nemeckí biochemici
Kategória:Fyziológovia
Kategória:Britskí univerzitní profesori
Kategória:Britskí lekári
Kategória:Britskí biológovia
Kategória:Austrálski biológovia
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Britskí fyziológovia
Kategória:Osobnosti z Lipska
Daniel Scioli

**Daniel Osvaldo Scioli** (* 13. január 1957, Buenos Aires) je argentínsky politik, športovec a podnikateľ. V období rokov 2003 až 2007 pôsobil ako viceprezident Argentíny pod prezidentom Néstorom Kirchnerom. Následne až do roku 2015 bol guvernérom provincie Buenos Aires, pred tým pôsobil ako sekretár športu a súčasne sekretár turizmu v rámci vlády prezidentov Adolfa Rodrígueza Saá a Eduarda Duhaldeho. V súčasnosti je poslancom poslaneckej snemovne argentínskeho kongresu, je taktiež členom a popredným predstaviteľom Justicialistickej strany. V roku 2015 kandidoval za volebnú koalíciu Front za víťazstvo (Frente para la Victoria) na argentínskeho prezidenta. V prvom kole síce vyhral, no v druhom kole skončil tesne druhý za Mauriciom Macrim, ktorý sa tak stal prezidentom. Pred svojim vstupom do politiky sa venoval športovej jazde na motorových člnoch.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Buenos Aires
Kategória:Argentínski politici
Kategória:Argentínske osobnosti talianskeho pôvodu
Mary Barrová

**Mary Barrová** (neprechýlene Mary Barra, rod. Mary Teresa Mäkeläová, ; * 24. december 1961, Royal Oak, Michigan, USA) je americká inžinierka a manažérka, predsedníčka a výkonná riaditeľka spoločnosti General Motors.

## Životopis
Obaja jej rodičia sú fínskeho pôvodu. Absolvovala Waterford Mott High School. V automobilovom priemysle začala pracovať v 18 rokoch ako kotrolorka blatníkov a kapôt, aby si zarobila na školné.

Absolvovala *General Motors Institute* (dnes Kettering University), kde získala bakalársky titul z&nbsp;elektrotechniky. Potom na postgraduálne štipendium od General Motors absolvovala Stanford University, kde v roku 1990 získala titul MBA.

## Kariéra
Pre General Motors začala pracovať v roku 1980 v 18 rokoch ako spolupracujúca študentka a neskôr zastávala rôzne inžinierske a administratívne pozície vrátane vedenia továrne Detroit / Hamtramck Assembly.

V januári 2008 sa stala viceprezidentkou pre globálne strojárstvo a v júli 2009 viceprezidentkou pre globálne ľudské zdroje. V januári 2011 bola vymenovaná výkonnou viceprezidentkou globálneho vývoja produktov. V auguste 2011 bola táto pozícia rozšírená o zodpovednosť za globálny nákupný a dodávateľský reťazec.

V januári 2014 sa stala výkonnou riaditeľkou General Motors.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Annus horribilis » pour Mary Barra chez GM
* La PDG de General Motors gagne 60% de plus que son prédécesseur
* La patronne de General Motors, Mary Barra, touchera plus que son précédesseur  
*  General Motors nomme à sa tête une femme du sérail
* New G.M. Chief Is Company Woman, Born to It 
* Mary Barra. Die erste Frau an der Spitze von General Motors 
* GM : Mary Barra nouvelle patronne, une première
* Mary Barra prend la barre de General Motors
* General Motors dirigé par une femme ?
* G.M. Names New Leader for Global Development

## Zdroj

Kategória:Riaditelia
Kategória:Podnikatelia USA
Kategória:Manažéri
Kategória:Absolventi Stanford University
Kategória:Osobnosti z Michiganu
Kategória:Osobnosti USA fínskeho pôvodu
RetroArch

náhľad|Logo
náhľad|Logo

**RetroArch** je referenčná implementácia API libretro. Je to slobodný, open-source a multiplatformový softvér licencovaný pod GNU GPLv3.

Je to frontend pre emulátory, herné enginy, videohry, prehrávače médií a iné aplikácie, navrhnutý na rýchlosť, jednoduchosť a portabilitu bez závislostí.

Spúšťa programy skonvertované do dynamických knižníc, ktoré sa nazývajú jadrá (cores), používa niekoľko používateľkých rozhraní ako príkazový riadok, niekoľko grafických rozhraní GUI optimalizovaných pre gamepady, najznámejší sa nazýva XMB, klon XMB od Sony, niekoľko vstupných, audio a video ovládačov a ďalšie funkcie ako dynamické ovládanie rýchlosti, audio filtre multi-pass shadery, hra po sieti, pretáčanie hry, cheaty a podobne.

Bol portovaný na mnoho platforiem, beží za viacerých operačných systémov pre PC (Windows, OS X, GNU/Linux), herných konzolách (PlayStation 3, Xbox 360, Wii U, atď.), prenosných konzolách (PlayStation Vita, Nintendo 3DS, atď.), na smartfónoch (Android, iOS, atď.), vstavaných systémoch (Raspberry Pi, ODROID, atď.) a tiež na prehliadačoch pomocou prekladača Emscripten.

## Podporované systémy
RetroArch môže spustiť ľubovoľné jadro libretro. Zatiaľ čo RetroArch je dostupný pre mnoho platforiem, dostupnosť špecifického jadra sa mení v závislosti od platformy.

## Zdroj

Kategória:Videohry
Kategória:Počítačové hry
Kategória:Emulátory
Frontend a backend

**Frontend a backend**, písané i **front end** a **back end**, sú v softvérovom inžinierstve termíny na oddelenie zodpovednosti medzi prezentačnou vrstvou (frontendom), a vrstvou operujúcou so samotnými dátami (backend) softvéru, fyzickej infraštruktúry alebo hardvéru. V klient-server modeli je klient zvyčajne považovaný za frontend a server je zvyčajne považovaný za backend, a to aj keď niektoré úkony súvisiace s prezentovaním dát sú vykonávané už na serveri.

Z hľadiska softvérovej architektúry sa softvér môže skladať z mnohých vrstiev, ktoré sa nachádzajú medzi hardvérom a koncovým používateľom. O každej takejto vrstve možno povedať, že má frontend a backend. Frontendom tu rozumieme abstrakcii, ktorá poskytuje prívetivé popoužívateľské rozhranie, zatiaľ čo backendom rozumieme samotnú výpočtovú logiku, ktorá sa pod týmto rozhraním skrýva.

V telekomunikáciách sa pod pojmom frontend rozumie zariadenie alebo služba, zatiaľ čo po pojmom backend sa rozumie infraštruktúra, vďaka ktorej je vôbec možné dotknutú službu poskytovať.

Všeobecným pravidlom je, že frontend (alebo „klient“) je tá časť systému, ktorú priamo ovláda používateľ. Backend je potom tá časť systému, ktorá je väčšinou od používateľa fyzicky ďalej a ktorá používateľovi poskytuje službu.

## Pozri aj
* Klient-server model
* Remote procedure call

## Zdroj

Kategória:Softvérové inžinierstvo
Blaise Compaoré

**Blaise Compaoré** (* 3. február 1951, Ziniaré, Horná Volta, dnešná Burkina Faso) je politik a bývalý prezident afrického štátu Burkina Faso. Rezignoval po 27 rokoch vlády 31. októbra 2014.

## Životopis a politická kariéra
Blaise Compaoré mal podobne ako jeho priateľ z mladosti a predchodcu v pozícii hlavy štátu Thomas Sankara dôstojnícky výcvik a vojenskú kariéru. Do najvyššej politiky sa dostal po tom, čo ho Sankara, ktorého vyniesol k moci štátny prevrat v roku 1982, menoval štátnym tajomníkom. Hoci obaja zdieľali podobné ľavicové presvedčenie, ako čelný predstavitelia štátu, začali sa politicky aj osobne rozchádzať. Compaoré sa obával o svoje postavenie, a tak 15. októbra 1987 vykonal vojenský prevrat, pri ktorom bol Sankara popravený a spolu s ním ďalších 13 vládnych predstaviteľov.

Oficiálne vo svojom programe hodlal obnoviť socialistickú revolúciu začatú Sankarom, v praxi však veľa štátnej podnikov sprivatizoval, prijal ekonomické úsporné opatrenia a nadviazal užšie vzťahy so západnými krajinami, predovšetkým s Francúzskom.
Pôvodný snaha zaviesť v krajine jednostranický systém narazila na široký odpor, a tak musel r. 1991 Compaoré súhlasiť s konaním pluralistických volieb. Rokovania vlády a opozície o prechodnom usporiadaní krajiny pri jej demokratizácii bolo neúspešné a vyústilo v ozbrojené nepokoje a opozičný bojkot volieb. Compaoré tak bol bez protikandidáta zvolený prezidentom, avšak volieb sa zúčastnilo len malé percento voličov.

Compaoré oficiálne zavrhol marxizmus, pokračoval v liberalizácii ekonomiky a zapojil Burkinu Faso do reštrukturalizačných projektov Svetovej banky.
Na medzinárodnej scéne si vydobyl povesť západoafrického mierotvorcu, lebo často hostil rokovania medzi znepriatelenými skupinami bojujúcimi v susedných krajinách o moc.

Roku 1998 bol Compaoré opätovne zvolený prezidentom na ďalšie sedemročné obdobie. Zmena ústavy mu umožnila aj kandidatúru a víťazstvo v spochybňovaných voľbách v novembri 2005 a novo aj 21. novembra 2010 , kedy získal 85% odovzdaných hlasov, v skutočnosti ho však volilo iba 10% populácie krajiny.

Hoci opozícia a časté demonštrácie vyjadrovali nesúhlas s Compaoréovou vládou, jeho pozícia zostávala dlho pevná. Rezignoval až po protestoch po 27 rokoch vlády 31. októbra 2014.

## Iné projekty

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Prezidenti Burkiny
Český teriér

**Český teriér** patrí medzi malé plemená psov.  Váha psa sa pohybuje medzi šiestimi až desiatimi kilogramami, výška v kohútiku je okolo 30 cm. 

## História
Český teriér bol vyšľachtený v Klánoviciach pri Prahe Kynológom Františkom Horákom v roku 1948 krížením Sealyhamského a Škótskeho teriéra . Cieľom bolo získať teriéra vhodného pre lov v lese a nornické práce . Pán Horák pracoval po mnoho rokov ako asistent československej Akadémie vied a získané poznatky uplatnil v šľachtení psov. Horákove psy boli obľúbené po celom svete. A preto bol za minulého režimu podozrievaný kvôli množstvu pošty, ktorú dostával z cudziny.  

Český Teriér bol uznaný Medzinárodnou kynologickou federáciou v roku 1963 ako plemeno číslo 246, skupina 3, Teriéry. 

## Vzhľad
Toto plemeno má krátke nohy a stredne dlhé telo , podobne ako Škótsky či Sealyhamský teriér.  Hlava je dlhá s výraznými fúzami a obočím.  Telo je pevné, ale nie zavalité.  Jemná vlnitá srsť sa vyskytuje v niekoľkých farebných variantoch, v modrošedej, šedej, bielej alebo kávovo hnedej farbe. Šteňatá sa väčšinou rodia čierne alebo tmavo šedé.  Oči sú hnedé alebo žlté.  Nos a pysky sú čiernej alebo vínovej farby, všetko sa odvíja od farby srsti psa. Má uši v tvare trojuholníka, ktoré visia blízko pri hlave.  Hlava je dlhá, no nie príliš široká. 

## Starostlivosť
Srsť českých teriérov sa netrimuje , pre zachovanie výstavného vzhľadu je však potrebné ju pravidelne strihať.  Strihá sa telo, časť hlavy a chvost.  Na bruchu, hrudi a labkách sa necháva visieť dlhšia srsť, rovnako je tomu aj na hlave, kde fúzy a obočie dotvarovávajú masku.  Dlhšiu srsť je nutné často česať, aby nedochádzalo ku splstnateniu. 

## Zdravie
Toto plemeno môže výnimočne postihnúť kŕč v dolných končatinách, ktorý je inak typický pre škótske teriéry. 

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Plemená psov z Česka
Kategória:Teriéry
Manuel Basilio Bustamante

**Manuel Basilio Bustamante Piris** (* 20. jún 1785, San Carlos † 11. november 1863, Montevideo) bol uruguajský politik a vojak. V septembri 1855 sa stal na polroka úradujúcim prezidentom Uruguaja po nútenej rezignácii dovtedajšieho prezidenta Venancia Floresa. Podobne ako jeho predchodca, aj on bol k rezignácii prinútený nepriaznivými politickými a spoločenskými okolnosťami. Od roku 1830 pôsobil v uruguajskom senáte a práve ako jeho člen bol v roku 1855 vybraný za úradujúceho prezidenta. Jeho otec pochádzal z mesta Valparaíso (súčasné Čile) a matka z portugalského súostrovia Azory. Už v mladom veku sa pripojil k armáde a aktívne sa zúčastnil na bojoch za nezávislosť od Španielska. Po vyhlásení nezávislosti v máji 1810 bol súčasťou revolučného cabilda (mestskej rady) v Buenos Aires. Od 30. rokov 19. storočia sa však zapojil do politického života v rodnej krajine, ktorá v tomto období získavala svoju nezávislosť. Zomrel v novembri 1863 vo veľmi skromných podmienkach v Montevideu.

## Referencie

Kategória:Osobnosti zo San Carlos
Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Uruguajské vojenské osobnosti
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Neoliberalizmus (voľný trh)

**Neoliberalizmus** je voľné (v ekonomickej vede ironické až hanlivé) označenie ideológie, ktorá sa rozšírila v 70. rokoch 20. storočia v ekonómii a (hospodárskej) politike, a ktorá je založená na jednoduchých axiómach, že trh (súkromný sektor) vždy funguje dobre a štát vždy funguje zle. Z týchto axiómov (s ktorými by mimochodom nesúhlasili klasickí či neoklasickí liberáli) vyplývajú pre politiku nasledujúce odporúčania: treba minimalizovať štát, sprivatizovať verejné podniky, odstrániť verejný deficit, zakázať fiškálnu a monetárnu politiku, zabezpečiť nezávislosť centrálnych bánk od vôle občanov, zrušiť obchodné bariéry, zredukovať či zrušiť tzv. štát blahobytu a zvýšiť pružnosť zamestnanosti. Žiadne z vyššie uvedených odporúčaní pre politiku nevyplýva z vedeckého výskumu a neoliberalizmus zastávajú najmä politici (vrátane časti ľavice), byrokrati, obchodníci, bankári a novinári.

Neoliberalizmus významne ovplyvnil politiku M. Thatcherovej a R. Reagana v USA a spája sa napríklad aj s bývalým čilským diktátorom Augustom Pinochetom.

Typickými príkladmi neoliberalizmu je chicagská škola (najmä monetarizmus a Milton Friedman), škola strany ponuky a moderná rakúska škola (najmä neskoršie dielo Friedricha von Hayeka). Niekedy sa sem zaraďuje aj ordoliberalizmus (ten sa však od vyššie uvedenej úvodnej definície značne odchyľuje).

Do značnej miery sa neoliberalizmus prekrýva s pojmami neokonzervativizmus (pre západné štáty), Washingtonský konsenzus (pre chudobnejšie štáty) a trhový fundamentalizmus.

## Referencie


## Pozri aj
* neokonzervativizmus
* thatcherizmus
* reaganomika
* globalizácia
* washingtonský konsenzus
* liberalizmus
* laissez-faire
* tretia cesta

## Externé odkazy
* What is Neo-Liberalism?

Kategória:Politológia
Kategória:Ideológie
Kategória:Ekonómia
Kategória:Makroekonómia
Kategória:Ekonomické teórie
Atanasio Cruz Aguirre

**Atanasio de la Cruz Aguirre Aguado**, známy ako **Atanasio Cruz Aguirre** (* 2. jún 1801, Montevideo † 28. september 1875, Montevideo) bol uruguajský politik a vojak. 

V marci 1864 sa stal na skoro jeden rok úradujúcim prezidentom Uruguaja v čase, kedy krajina čelila faktickej občianskej vojne s bývalým prezidentom Venanciom Floresom. Predtým sa  aktívne zapojil aj do bojov za nezávislosť, po jej získaní sa stal poslancom, neskôr senátorom. Postupne sa stal predsedom senátu a po odchode ústavného prezidenta Bernarda Prudencia Berra sa zo svojej funkcie predsedu senátu dočasne ujal funkcie prezidenta. Musel však čeliť vojsku generála Floresa, ktorého podporovali susedné krajiny Brazília a Argentína. Aguirre tak zrušil všetky zmluvy s Brazíliou a snažil sa získať podporu Francúzska, no neúspešne. Po začiatku obliehania hlavného mesta bol vo funkcii nahradený novým predsedom senátu Tomásom Villalbom, ktorý bol následne prinútený pristúpiť na mierovú zmluvu s Brazíliou a prenechať moc generálovi Floresovi. Aguirre následne ušiel na španielsku loď a odišiel do exilu v argentínskom meste Paraná, do Uruguaja sa vrátil v roku 1867. 

Zomrel v septembri 1875 v Montevideu.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Montevidea
Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Kategória:Uruguajské vojenské osobnosti
José María Plá

**José María Plá Machado** (* 15. október 1794, Maldonado † 23. apríl 1869, Montevideo) bol uruguajský politik. Vo februári 1856 sa stal na dva týždne úradujúcim prezidentom Uruguaja po nútenej rezignácii dovtedajšieho úradujúceho prezidenta Manuela Basilia Bustamanteho. 1. marca ho vo funkcii vystriedal riadne zvolený prezident Gabriel Antonio Pereira. Pred tým pôsobil ako senátor, neskôr sa stal predsedom senátu a práve v tejto funkcii sa stal dočasne prezidentom krajiny. V roku 1868 bol opätovne zvolený do senátu, no o rok neskôr zomrel v Montevideu.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Maldonada
Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Počítačová chémia

**Počítačová chémia** (angl. *computational chemistry*) je odvetvie teoretickej chémie, ktoré využíva počítačové modely na študovanie chemických systémov. A. J. Hopfinger, jeden z priekopníkov tohto odboru, ju definuje ako *kvantitatívne modelovanie chemického správania sa na počítači metódami teoretickej chémie*. Teoretická chémia je vedný odbor chémie, ktorý sa zaoberá vynachádzaním teoretických metód, ktoré opisujú experimentálne namerané veličiny. Počítačová chémia je implementáciou algoritmov na počítači s cieľom využitia týchto teórií na predpovedanie merateľných a nemerateľných vlastností.

Dôležitými subjektami v počítačovej chémii sú:
* kvantová mechanika
* molekulová mechanika
* molekulová dynamika
* metóda Monte Carlo
* molekulová grafika
* databázy štruktúr a sekvencií

## Referencie


Kategória:Fyzikálna chémia
Kategória:Kvantová chémia
Kategória:Chemická fyzika
Kategória:Počítačová chémia
Žiabronôžka slovenská

**Žiabronôžka slovenská** (*Chirocephalus slovacicus*) je druh sladkovodnej žiabronôžky.

Žije v povodí rieky Rimava na juhovýchode Slovenska.

Je panónsky endemit. Na území Slovenska je chráneným živočíchom.

## Referencie

Kategória:Žiabronôžky
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Julien Green

**Julien Green** (* 6. september 1900, Paríž, Francúzsko† 13. august 1998, Paríž) bol francúzsko-americko spisovateľ preslávený svojimi psychologickými románmi. Cenených je tiež osemnásť zväzkov jeho denníkov a úvah, ktoré písal od roku 1926 až do smrti.

## Životopis
Narodil sa vo Francúzsku americkým rodičom (otec bol obchodným agentom v Paríži), ktorí obaja pochádzali z amerického juhu (otec z Virgínie, matka z Georgie). Vo Francúzsku prežil väčšinu života, zžil sa s francúzskym kultúrnym prostredím a svoje diela písal vo francúzštine. Napriek tomu si až do smrti ponechal americké občianstvo, pod vplyvom svojej matky sa označoval za južana a hlásil sa k odkazu južanskej Konfederácie.

Detstvo prežil vo Francúzsku. Za prvej svetovej vojny slúžil vo francúzskej armáde, po vojne študoval na University of Virginia, kde potom krátko učil. Roku 1922 sa vrátil do Francúzska, ale za druhej svetovej vojny slúžil v americkej armáde a po vojne zostal vo Francúzsku. Písal romány, tiež z predvojnového amerického juhu, ďalej eseje, divadelnú hru a desať zväzkov veľmi cenených denníkov. Roku 1970 získal literárnu cenu Francúzskej akadémie a o rok neskôr bol zvolený jej členom ako prvý Američan po rodičoch. Zobrané spisy vyšli v rokoch 1954 – 1965 v desiatich zväzkoch.

Pochádzal z episkopálnej rodiny, ale roku 1916 konvertoval ku katolíctvu. Neskôr sa vrátil k protestantstvu, ale roku 1939 znova prestúpil na katolicizmus. Celý život vnútorne bojoval so svojou homosexualitou, kvôli svojej náboženskej viere sa nakoniec rozhodol pre celibát.

Zomrel v Paríži, na vlastné prianie však bol pochovaný v kostole sv. Egida v rakúskom Klagenfurte, a to kvôli neďalekej soche Panny Márie, ku ktorej mal osobný vzťah.

## Z diela
* *Mont-Cinere* (1926)
* *Adrienne MESURE* (1927)
* *Leviathan* (1929)
* *Si j'étais vous* (1947; Keby som bol ty),
* *Moira* (1950)
* *Chaque homme dans sa nuit* (1960; Každý vo svojej noci)
* *L'Autre* (1971; Ten druhý)
* *Les pays lointains* (1987; Daleké krajina)

### Preklady
* *Adriena Mesuratová*. Bratislava: Slovenčský spisovateľ 1975
* *Brat František*. Brno: Cesta 2001
* *Každý vo svojej noci*. Praha: Mladá fronta 1970
* *Leviatan*. Bratislava: Tatran 1972
* *Mont-Cinere*. Praha: Odeon 1988
* *Varuna*. Praha: Vyšehrad 1970
* *Vzdušné zámky*. Praha: Odeon 1976
* *Vzbura Adrieny Mesuratové*. Praha: Melantrich 1932
* *Zajtrajšok sa nekoná*. Praha: Dilia 1994 (divadelná hra)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Julien Green (1900–1998) 
* Julian Green's Spirituality of Writing
* Julian Green: Modern Gothic
* Newbury, Anthony H. ''Julien Green: Religion and Sensuality''
* Wildgen, ''Julien Green''
* The Motive of Self-Discovery in Julien Green

## Zdroj

Kategória:Spisovatelia USA
Kategória:Francúzski spisovatelia
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Absolventi University of Virginia
Kategória:Osobnosti z Paríža
Joseph Imry

**Joseph Imry** (* 23. február 1939, Tel Aviv, Izrael†  29. máj 2018) bol izraelský fyzik, profesor na Mechon Weizmann le-mada. 

Je známy predovšetkým ako spoluzakladateľ odboru mezoskopickej fyziky, čo je pomerne nový odbor fyziky kondenzovaných látok. Táto disciplína sa zaoberá správaním systémov, ktoré nie sú ani makroskopické, ani mikroskopické, ale na pomedzí týchto dvoch svetov. Tieto systémy môžu byť skúmané a riešené pomocou makroskopických metód, ale ich správanie môže aj naďalej vykazovať kvantové vlastnosti. 

Bol ženatý, z manželstva pochádzajú dve dcéry, jedna sa venuje hudbe a druhá medicína.

## Ocenenia
V roku 2001 získal za svoju prácu vo fyzike *Izraelskú cenu*. V roku 2016 potom získal Wolfovu cenu za fyziku. 

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Teoretickí fyzici
Kategória:Izraelskí fyzici
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za fyziku
Kategória:Nositelia Izraelskej ceny
Euporos

**Euporos** (*Euporos*) môže byť:

* grécky sochár z prelomu 2. a 1. stor. pred Kr., pozri Euporos (sochár)
* grécky rytec v 1. stor., pozri Euporos (rytec)
Euporos (sochár)

**Euporos** (*Euporos*) bol starogrécky sochár.
 
Sochár Euporos, syn *Zópyra*, bol činný pravdepodobne na prelome 2. a 1. stor. pred Kr. Zo skulptúrnej tvorby tohto umelca sa nezachovalo nič, ale počas archeologických vykopávok v tesálskom meste Larisa sa našiel jeho menom signovaný mramorový podstavec zo sochy.

Tento podstavec bol podľa nápisu (značne poškodeného) základňou sochy atléta, ktorý už ako chlapec zvíťazil na hrách *Basileia* (konali sa od roku 371 pred Kr. po bitke pri Leuktre v boiótskom meste Lebadeia) a neskôr na eleutherských, nemejských a na mnohých ďalších hrách.Nápis podľa typu písma datujú do rozhrania 2. a 1. storočia pred Kr.
    
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Norwegian Long Haul

**Norwegian Long Haul AS** je dcérskou spoločnosťou Norwegian Air Shuttle. Vytvorená 1. januára 2012 prevádzkuje lety do Európy, Ázie a Spojených štátov s flotilou Boeing 787 Dreamliner. Spoločnosť je registrovaná v Dubline a má sídlo v meste Bærum.

## Flotila

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Letecké spoločnosti Nórska
Kategória:Podniky založené v 2012
Škoda 2Tr

**Škoda 2Tr** je typ česko-slovenského trolejbusu z konca 30. rokov 20. storočia, ktorý konštrukčne vychádzal z predchádzajúceho modelu Škoda 1Tr. Mechanickú časť vyrobili Škodove závody v Mladej Boleslavi, elektrickú výzbroj dodali tie isté závody z Plzne.

## Konštrukcia
Hoci trolejbus 2Tr technicky vychádzal z vozu 1Tr, bol od neho pomerne značne odlišný. Išlo o trojnápravový trolejbus so zadnou hnacou nápravou. Oproti predchodcovi bol upravený rám podvozku, na ktorý bola osadená karoséria, ktorá bola síce vzhľadovo takmer rovnaká ako pri type 1Tr, konštrukčne sa ale od neho odlišovala. Vozová skriňa bola totiž približne o  dlhšia, bola celokovová a mala o viac ako  nižšou podlahu. V ľavej bočnici sa nachádzali dvoje skladacie dvere. V roku 1939 boli trolejbusy vzhľadom na zavedenie pravostrannej prevádzky rekonštruované premiestnením dverí na opačnú stranu karosérie.

Oproti typu 1Tr došlo k úpravám aj v elektrickej časti vozidla. Bola čiastočne pozmenená elektrická výzbroj a bol zvýšený počet motorov na dva. Okrem elektrickej rekuperačnej, pneumatickej prevádzkovej a parkovacej ručnej bol trolejbus 2Tr navyše vybavený tiež štvrtú brzdou – elektrickú odporovú.

## Prototyp
Prototypom trolejbusu 2Tr bol v skutočnosti voz Škoda 1Tr.

## Prevádzka
V roku 1938 bolo vyrobené **5** vozov.

V roku 1953 boli všetky vozidlá predané do Plzne (ev.č. 96–100), kedy boli postupne vyradené v rokoch 1956 až 1960.

## Zdroj

02Tr
Andrej Danko (hrnčiar)

**Andrej Danko** (* 15. február 1919, Pozdišovce† 18. apríl 1972, Košice) bol slovenský hrnčiar a ľudový umelec.

## Život
Narodil sa v Pozdišovciach ako jeden zo štyroch synov v rodine robotníka Jána Danka (* 1882† 1967) a jeho manželky Anny, rod. Hudákovej (* 1886† 1956). Ľudovú školu vychodil v rodnej obci, ktorá bola známa hrnčiarskou tradíciou už od 15. storočia (pozri bližšie pozdišovská keramika). 17. marca 1947 do Pozdišoviec prišla výtvarná pedagogička, keramikárka a sochárka Júlia Horová-Kováčiková, ktorá *„organizovala pre pozdišovských hrnčiarov 10-dňový odborný kurz, počas ktorého hrnčiari okrem teoretickej časti vytáčali a vypaľovali nové navrhované vzory“*. Cieľom bolo inovovať a prispôsobiť hrnčiarsku produkciu potrebám meniaceho sa životného štýlu modernej, industrializujúcej sa spoločnosti.

Danko bol jedným z účastníkov tohto kurzu. Zatiaľ čo v rokoch 19351949 pracoval ako samostatný hrnčiar, od roku 1949 bol už členom tzv. výrobného družstva Združená výroba Michalovce, závod Pozdišovce.

Oženil sa s ľudovou maliarkou keramiky Annou Rusnačkovou (* 1927), s ktorou mal dve dcéry a syna.

## Tvorba
*[[Biografický lexikón Slovenska]]* (2004) a *[[Slovenský biografický slovník]]* (1986) charakterizujú jeho tvorbu nasledovne:

Popri keramike vytváral drobné úžitkové predmety figurálneho charakteru. Svoje diela vystavoval na domácich i zahraničných výstavách.

## Referencie

Kategória:Slovenskí remeselníci
Kategória:Slovenskí keramikári
Kategória:Osobnosti z Pozdišoviec
Ernest Danko

**Ernest Danko** (; * 1852, Rimavská Sobota – † ?) bol rómsky primáš.

Narodil sa v rodine primáša Jozefa Danka (?1878). V 70. rokoch 19. storočia viedol kúpeľný orchester v Starom Smokovci a po otcovej smrti prevzal kapelu v Rimavskej Sobote. Krátky čas pôsobil v Budapešti a do roku 1893 v Košiciach, pričom so svojím orchestrom vystupoval aj v zahraničí (Nemecko, Paríž, Londýn, Brusel, Maroko).

Spolu so svojím synovcom Štefanom Dankom napísal viacero skladieb zábavného charakteru inšpirovaných ľudovou hudbou.

## Pozri aj
* rómska hudba

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1852
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Osobnosti z Rimavskej Soboty
Kategória:Rómski primáši