open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Utahraptor

**Utahraptor** („utahský lupič“) je doteraz najväčším známym zástupcom čeľade Dromaeosauridae, ktorý sa vyskytoval v období spodnej kriedy (stupeň barém, asi pred 132 až 119 miliónmi rokov) na území dnešnej Severnej Ameriky. Jediný známy druh tohto rodu je **Utahraptor ostrommaysorum**.

## Opis
left|thumb|Veľkostné porovnanie Utahraptora s človekom
Holotyp s označením CEU 184v.86 pozostáva z neúplnej kostry, ktorá naznačuje, že zviera bolo zhruba dvakrát väčšie ako slávnejší rod Deinonychus. Podobne ako ostatné dromaeosaury, aj Utahraptor mal obrovský vyťahovateľný pazúr na druhom prste zadnej končatiny, merajúci až 24 centimetrov. Samotný teropód bol asi 5 až 7 metrov dlhý, 2,4 metrov vysoký a vážil cez 700 kilogramov. Bol teda oveľa väčší a nebezpečnejší ako príbuzný a známejší mongolský rod Velociraptor. Doteraz neopísané exempláre, uložené v depozitári Brigham Young University, by mohli dosahovať dĺžky dokonca až 12 metrov a hmotnosti 2,7 tony. Je pravdepodobné, že tento malý dravec žil a lovil vo svorkách, pričom jeho hlavnú zložku potravy zrejme tvorili hadrosaury. Jeho najbližší príbuzní boli rody Dromaeosaurus a Achillobator.

## Nález
left|thumb|Obrovský vyťahovateľný pazúr na zadnej končatine
Prvé fosílie tohto dinosaura boli nájdené v januári roku 1992 v Utahu talentovaným amatérskym paleontológom Bobom Gastonom, ktorý patril do skupiny Dr. Jamesa Kirklanda z Dinamation Society. Názov Utahraptor mu bol priradený Dr. Robertom T. Bakkerom, ktorý tohto dromeosaurida preslávil románom Červený raptor z roku 1995.

## V populárnej kultúre
Utahraptor sa objavuje v populárnom vedeckom dokumente Putovanie s dinosaurami z koprodukcie BBC. Ďalšie stvárnenie tohto obrieho dromaeosaurida priniesol tiež dokument Dinosaur Revolution z roku 2011.

## Referencie
* 

## Iné projekty

Kategória:Dromaeosauridae
Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury zo Severnej Ameriky
S tebou mě baví svět

***S tebou mě baví svět*** je česká filmová komédia režisérky Márie Poledňákovej z roku 1982. 

## Dej

Dej filmu sa začína v čase príprav každoročnej „pánskej jazdy“ troch kamarátov Alberta Horáka (Július Satinský), Michala Adámka (Václav Postránecký) a Pepu Bednářa (Pavel Nový) na chalupu v Beskydách. Plány im pozmenia manželky, ktoré sa vzbúria a pribalia im na dovolenku deti. Komické situácie vyvoláva aj skutočnosť, že so šiestimi deťmi vo veku od 1 do 10 rokov budú musieť cestovať vlakom. 

Chalupa v malebnom prostredí hôr bez elektriny, s latrínami a s nutnosťou rúbať drevo, nosiť a ohrievať vodu ponúka najmä zásluhou detí mnoho možností na humorné situácie. Potreba zamestnať ich núti otcov vymýšľať súťaže a úlohy, ktorých sa aj sami zúčastňujú. Večer unavení ani nepomyslia na plánované žúry, no len do okamihu, keď sa Pepa neprizná k nočným výletom do hotela v stredisku. Albert a Michal napriek snahe nevedia zabrániť jeho únikom a rozhodnú sa zistiť skutočnú pravdu. 

Nočný výlet sa prejavil únavou otcov, ktorá spôsobila voľný program pre deti. Nečakaná návšteva manželiek zaskočila rekreantov v situáciách, ktoré vyústili do predčasného odchodu detí a tichej domácnosti otcov. Pomsta manželiek na seba nenechala dlho čakať.

## Externé odkazy
* Filmklub
* 
* 

Kategória:Filmy režírované Máriou Poledňákovou
Kategória:Česko-slovenské filmové komédie
Kategória:České filmové komédie
Kategória:Filmy z 1982
Kategória:Filmy podľa názvu
Imazalil

**Imazalil** (synonymá **Enilconazolum**,**Chloramizol**) je fungicíd často používaný v poľnohospodárstve, najmä pri pestovaní citrusových plodov, napríklad mandarínok. Na trhu sa používajú aj mená: **Freshgard**, **Fungaflor**, a **Nuzone**.

## Použitie
### Fytosanitárne
Imazalil je používaný pri pestovaní ovocia, zeleniny a okrasných rastlín používaných v EÚ. Vo Švajčiarsku sa používa vo forme kadidla proti múčnatke na paradajky a uhorky, navyše je používaný na uzatváranie rán na okrasných a ovocných stromoch. V Rakúsku ho používajú na ochranu sadiva zemiakov od hniloby.

Tiež sa používa vo veterinárstve ako lokálne antimykotikum.

### Konzervačné
Podobne ako u tiabendazolu, chráni Imazalil citrusové plody pred plesňou. Ak sú plody ošetrené fungicídom Imazalil uvádzané na trhu EÚ, musia byť označené. Pre Imazalil sa neušlo E-číslo.

### Veterinárne lekárstvo
*Imaverol* sa používa proti plesňovým ochoreniam kože (mykóza). U vtákov sa používa proti mykóze hrdelného vaku.

## Toxikológia
Zvieratá, ktorým bol podaný Imazalil, mali príznaky akútnej otravy, problémy s koordináciou, nízky krvný tlak, chveli sa a vracali. V americkej agentúre na ochranu životného prostredia EPA, je Imazalil klasifikovaný ako pravdepodobný karcinogén. Pri podaní potkanom boli zistené poruchy štítnej žľazy, u myší boli zistené reprodukčné a vývinové poruchy.

## Vplyvy na životné prostredie
Vtáky sú pomerné odolné, akútna toxicita vyjadrená ako LD50, pre kačice a prepelice je 6000 mg/kg telesnej hmotnosti. Avšak je toxický pre ryby, LC50 pre pstruha je 2,5 mg/l. Pre včely je orálna LD50 40 mg, čiže nie je stanovený ako pre ne toxický.

## Referencie


## Zdroj
*
Vieroslav Matušík

**Vieroslav Matušík** (* 28. august 1927, Ostrava – † 15. január 1995, Bratislava) bol slovenský hudobný skladateľ, dirigent a fagotista.

## Zo života
Narodil sa v Ostrave. Ako 6-ročný začal hrať na husliach, neskôr na gitare, saxofóne a klarinete. V roku 1945 sa uchádzal o prijatie na pražské konzervatórium. Pôvodne chcel študovať klarinet, nakoniec sa rozhodol pre fagot.

Jeho pedagógom sa stal Karel Pivoňka. V štúdiu hry na fagote pokračoval na Konzervatóriu v Bratislave, ktoré absolvoval v roku 1951. Ešte ako poslucháč pražského konzervatória sa prihlásil na konkurz do vznikajúcej Slovenskej filharmónie, kde nastúpil 1. septembra 1949, čím sa zaradil k jej zakladajúcim členom. V orchestri Slovenskej filharmónie bol 1. fagotistom a členom umeleckej rady. V roku 1956 sa stal členom *Dychového kvinteta slovenských filharmonikov* spolu s flautistom Vladislavom Brunnerom, hobojistom Ing. Rudolfom Novákom, klarinetistom R. Červenkom a J. Dvořákom, ktorý hral na lesnom rohu. Súbor vyvíjal činnosť do začiatku 60. rokov.

## Ocenenia
* 1966 Zlatá Bratislavská lýra za pieseň Mám rozprávkový dom, interpretovanú Karlom Gottom, text napísala Eliška Jelínková

## Diskografia
* 1976 *Music Of My Life – Vieroslav Matušík* – Opus, LP

## Filmografia
* 1970 *[[Rajský plyn (film)|Rajský plyn]]* – hudba

## Pozri aj
* Bratislavská lýra

## Referencie

## Externé odkazy
* Vieroslav Matušík - osobnosti.sk

Kategória:Slovenskí hudobní skladatelia
Kategória:Slovenskí dirigenti
Kategória:Slovenskí fagotisti
Kategória:Osobnosti z Ostravy
Malá Lodina (vodná nádrž)

náhľad|Malá Lodina
**Malá Lodina** bola postavená na rieke Hornád nad mestom Košice. Vodná stavba je betónová gravitačná ťažná. Priehrada je vysoká 27 metrov nad úrovňou terénu a dĺžka koruny hrádze od pravého brehu na ľavý je 140 metrov. Táto priehrada tvorí vyrovnávaciu vodnú nádrž pre vodné dielo Ružín. Objem nádrže je 3,7 mil. metrov kubických vody. 

## Elektráreň vodného diela
V priehrade je jedna horizontálna Kaplanova turbína s priemernou ročnou výrobou 6 GWh.

## Výpuste vodného diela
Pri dne nádrže sú 3 dnové výpuste s rozmermi 5x2,5 m hradené segmentami, ktoré umožňujú prepúšťanie normálnych prietokov aj pri minimálnej hladine vody v nádrži. Pod korunou hrádze sú uložené 3 korunné prelivy s celkovou kapacitou 752 metrov kubických za sekundu. Pre lepšie prevedenie vody je na ľavej strane hrádze uložený bočný nehradený preliv, ktorý ústi až pod priehradou. 

## Zdroje

* *Slovenské elektrárne a.s., Slovenský priehradný výbor*

Kategória:Malá Lodina
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné diela na Slovensku
Kategória:Stavby v okrese Gelnica
Lester Thurow

**Lester Carl Thurow** (7. máj 1938, Livingston, Montana, USA – 25. marec 2016) bol profesor ekonomiky, ktorý sa radí medzi najprominentnejších amerických ekonómov. Od roku 1968 pôsobil viac ako 40 rokov ako profesor ekonomiky a manažmentu na MIT. Od roku 1987 do roku 1993 bol dekanom na MIT Sloan School of Management  čo je jedna z piatich škôl MIT (Massachusetts Institute of Technology). 
Je autorom mnohých bestsellerov na ekonomické témy. Jeho formálne akademické práce sa zameriavajú na globalizáciu a ekonomickú nestabilitu.

## Kariéra
V roku 1960 získal titul „Bachelor of arts“ (Bakalár slobodných umení) v odbore politickej ekonómie na univerzite Williams College, kde bol členom známych sociálnych bratských spolkov Theta Delta Chi a Phi Beta Kappa.  

Thurow bol ocenený Rhodesovým štipendiom (Rhodes Scholarship), čo je medzinárodné ocenenie na postgraduálne štúdium na Univerzite v Oxforde, kde následne študoval filozofiu, politiku a ekonómiu. Absolvoval v roku 1962 s prvotriednym vyznamenaním.

V roku 1964 získal doktorát (Ph.D.) v odbore ekonómia na Harvardovej univerzite, kde učil v rokoch rokoch 19661968.

Thurow je jedným z členov predstavenstva Analog Devices, Grupo Casa Autrey, E-Trade a Taiwan Semiconductor Manufacturing Corp. V roku 1968 bol tiež jedným z pôvodných zakladateľov Inštitútu hospodárskej politiky (Economic Policy Institute).

V súčasnosti je okrem iného politickým komentátorom pre noviny Boston Globe a USA Today. Pred tým bol ekonomickým komentátorom a členom redakčnej rady New York Times a prispievajúcim redaktorom pre Newsweek.

Thurow je dlhoročným zástupcom politického a ekonomického systému v Japonsku a Európe, v ktorých je smer ekonomiky omnoho rozsiahlejší než je tomu v USA. Priniesol model, ktorý je známy pod menom „Tretia cesta“ filozofie.

Je členom Americkej akadémie umení a vied (American Academy of Arts and Sciences) a v roku 1993 pôsobil ako viceprezident Americkej ekonomickej asociácie (American Economics Association).

## Biografia
Thurow je taktiež uznávaným autorom kníh, z ktorých boli tri bestsellermi New York Times. 
**Fortune Favors the Bold: What we must do to build a new and lasting global prosperity* (2003) - skúma dnešné najpálčivejšie globálne problémy
**The Future of Capitalism: how today's economic forces shape tomorrow's world* (1996) - skúma sily meniace štruktúru svetovej ekonomiky
**The Zero-sum Solution: building a world-class American economy* (1985)
**Dangerous Currents: the state of economics* (1983)
**The Zero-sum Society: distribution and the possibilities for economic change* (1980)
**Head to Head: The Coming Economic Battle Among Japan, Europe and America* (1992) - porovnáva hospodársky rast a životnú úroveň medzi Japonskom, Európou a USA, hodnotí povahu globálnej hospodárskej súťaže

## Zdroj

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Osobnosti z Montany
Samota

**Samota** môže byť:
* odlúčenie od ľudí, opustenosť
* dom alebo skupina domov vzdialená od iných obývaných celkov, pozri kopanica
Naymobile

**Naymobile** bol virtuálny mobilný operátor prevádzkovaný ako partnerský produkt spoločností Nay a Telefónica Slovakia.
Tesco mobile

**Tesco mobile** je virtuálny mobilný operátor prevádzkovaný ako partnerský produkt spoločností Tesco a O2 Slovakia.

## Súčasné produkty
Tesco mobile ponúka aktuálne tri produkty 
* **Tesco mobile Topka**
* Tesco Mobile 20GB Dát
* Tesco Mobile 5€ kredit
## Najväčšie výhody operátora Tesco Mobile
Tesco mobile ponúka svojim zákazníkom výhody ako 150 GB dát ku sim karte topka pri každej kúpe do konca roka 2024 a  bez ohľadu na spôsob kúpy.Výhoda je aj že podporuje 5G pokritie už 97% na Slovensku.Tesco mobile je pod značkou O2 Slovakia a ich karta je dostupná v predajniach Tesco,na internete ba dokonca aj inde.Tesco mobile si na jedno obdobie Napr.3 roky vyberá jednu sim kartu.Minulé obdobie mala Trio,predtým bodku a kartu na dobíjanie kreditu a ešte predtým boly paušály ako napríklad:Paušál 3sto, alebo paušály S,M,L,XL A XXL. V roku 2024 oslávili 15 rokov a vydali kartu topka a na majstrovstvá sveta v hokeji 2024 vydali TrioDáta a k nej 15GB zdarma.Toto obdobie má sim kartu topka.Taktiež k jednej sim karte vydajú aj trochu zveladené varianty,k terajšej topke napríklad predáva aj kartu 20 GB Dát(dátovú kartu) a kartu 5€ kredit.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky služby Tesco mobile

Kategória:Virtuálni mobilní operátori
SWAN MOBILE

**SWAN MOBILE** je slovenský mobilný operátor.

Swan získal vo výberovom konaní 2 x 15 MHz v pásme 1800 MHz, čo mu umožní v režime MIMO 2x2, s dvomi prijímacími a vysielacími anténami, prevádzkovať LTE sieť s maximálnou teoretickou rýchlosťou sťahovania dát 110 Mbps. 

Poskytuje mobilné služby cez slovenského mobilného operátora 4KA prevádzkovaného ako partnerský produkt spoločností SWAN MOBILE a Slovenskej pošty.

Spoločnosť SWAN Mobile, a.s. bude poskytovať mobilné elektronické komunikačné služby. Sesterská spoločnosť SWAN, a.s. pokračuje v budovaní vlastnej optickej siete. Jediným akcionárom v oboch spoločnostiach je v súčasnosti spoločnosť Danubiatel, a.s.

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky služby SWAN MOBILE

## Referencie

Kategória:Mobilní operátori
Kategória:Internet na Slovensku
Kategória:Slovenské telekomunikačné spoločnosti
Nikolaj Nikolajevič Luzin

**Nikolaj Nikolajevič Luzin** (; * 9. december 1883, Irkutsk, Rusko, vtedy Ruská ríša - † 28. január 1950, Moskva, Rusko, vtedy Ruská SSR, ZSSR) bol ruský matematik. Zaoberal sa predovšetkým deskriptívnou teóriou množín a oblasťami na rozhraní matematickej analýzy a teórie množín. Pracoval tiež v oblastiach komplexnej analýzy, diferenciálnych rovníc a numerickej matematiky.

Bola po ňom pomenovaná skupina mladých matematikov Lusitania, ktorá vznikla v dvadsiatych rokoch 20. storočia, a ktorá bola charakteristická orientáciou na teóriu množín.

V roku 1936 bol v tzv. Luzinovej afére skupinou matematikov pozostávajúcej z dvoch jeho bývalých študentov a ďalej Alexandra Osipoviča Geľfonda a Ľva Semionoviča Pontriagina obvinený z kontrarevolucionizmu a monarchizmu, ako aj z prisvojovania si vedeckých výsledkov svojich študentov. Za tieto obvinenia nebol nikdy potrestaný, ani rehabilitovaný.

Kategória:Narodenia v 1883
Kategória:Úmrtia v 1950
Kategória:Ruskí matematici
Sic semper tyrannis

náhľad|Veľká Pečať Virgínie s mottom štátu.
***Sic semper tyrannis*** je latinská fráza, prekladaná ako „To sa vždy stáva tyranom“, alebo aj „Tak skončia tyrani“. Občas sa nesprávne prekladá ako „Smrť tyranom“, či „Dole s tyranom“. Frázu údajne po prvýkrát vyslovil Marcus Junius Brutus počas vraždy Júlia Cézara. Neskôr ju vykríkol John Wilkes Booth pri vražde Abrahama Lincolna. Taktiež je oficiálnym mottom štátu Virgínia.

## Dejiny
Vyslovenie frázy je pripisované Marcovi Juniovi Brutovi, najznámejšej postave vraždy Júlia Cézara 15. marca roku 44 pred Kr., hoci je možné, že táto veta je vymyslená aby akt vyznel dramatickejšie, keďže rímski historici vtedajšej doby to nezaznamenali. V americkej histórií, John Wilkes Booth vykríkol frázu potom, čo 14. apríla 1865 smrteľne postrelil prezidenta Abrahama Lincolna, sčasti kvôli spojitosti s vraždou Cézara, pretože práve toto predstavenie bolo v tento deň hrané v divadle, kde sa incident odohral. Americký terorista Timothy McVeigh mal na sebe tričko s touto frázou a obrázkom Lincolna, keď bol zatknutý 19. apríla 1995, po bombovom útoku na Oklahoma City.

## Motto
Frázu odporučil George Mason na Virgínskej konvencii v roku 1776, ako súčasť pečate štátu. Pečať štátu Virgínia ukazuje zosobnenie Cnosti, s oštepom v ruke, s nohou na personifikovanej forme Tyranie, ktorej koruna leží obďaleč. Pečať vymyslel Mason a navrhol George Wythe, ktorý podpísal Deklaráciu nezávislosti Spojených štátov a učil právo Thomasa Jeffersona. „Sic semper tyrannis“ je aj motto ponorky amerického námorníctva pomenovanej po štáte,USS ''Virginia''. Fráza je zároveň mottom mesta Allentown, tretieho najväčšieho mesta v americkej Pensylvánii, a je tiež spomínaná v oficiálnej štátnej hymne Marylandu.

## Referencie

## Externé odkazy
* Webster entry – výslovnosť

Kategória:Latinské výroky
Prohibícia v Spojených štátoch

**Prohibícia v USA** je pomenovanie pre snahu o úplný zákaz alkoholických nápojov v 20. rokoch 20. storočia v Spojených štátoch amerických.

## Priebeh prohibície
Už pred 1. svetovou vojnou sa vytvorili v USA nátlakové skupiny (napr. Zväz kresťanských žien), ktoré požadovali zákaz pitia alkoholu - tvrdili, že alkohol je droga, ktorá ničí rodinný život a vedie k zločinnosti. V roku 1919 bol tzv. Volsteadov zákon o zákaze alkoholu v USA skutočne schválený. Účinok bol ale presne opačný: začalo sa piť ešte viac a zločinnosť narástla nevídaným tempom. Vznikli gangy zaoberajúce sa pašovaním alkoholu do USA. Takto sa dostal na zločinecký vrchol legendárny Al Capone.
 
Volsteadov zákon spôsobil, že ľudia pili prakticky všetko, o čom sa domnievali, že obsahuje alkohol, čo malo za následok mnoho otráv. Situácia sa upokojila až v roku 1931, keď bol Al Capone zatknutý za neplatenie daní a odsúdený do Alcatrazu. V roku 1933 bolo v USA 3x viac tajných barov než v roku 1919. Prohibícia definitívne skončila 5. decembra 1933 vydaním 21. dodatku Ústavy USA.

Kategória:Dejiny USA
FunFón

**FunFón** je virtuálny značkový mobilný operátor prevádzkovaný spoločnosťou Orange Slovensko (predtým aj ako partnerský produkt medzi spoločnosťou Fun Rádio a Orange Slovensko).

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky služby FunFón

Kategória:Virtuálni mobilní operátori
Abrictosaurus

**Abrictosaurus** (v preklade *bdelý jašter*) je vyhynutý rod heterodontosaura, žijúceho v období spodnej jury (stupne hetanž a sinemúr, asi pred 200 až 190 Ma) na území dnešnej Južnej Afriky. Jeho jediným druhom je **Abrictosaurus consors**.

Tento 1,2 m dlhý a menej ako 45 kg vážiaci dinosaurus je známy z pozostatkov dvoch jedincov.

## Galéria

Súbor:Abrictosaurus.jpg|Neúplná lebka (exemplár NHMUK RU B54)


## Referencie

Kategória:Heterodontosauridae
Kategória:Jurské dinosaury
Kategória:Dinosaury z Afriky
Narnia (hudobná skupina)

**Narnia** je kresťanská progresívna powermetalová skupina založená gitaristom Carlom Johanatanom Grimmarkom a spevákom Christianom Liljegrenom. Skupina bola založená v Švédskom Jönköpingu v roku 1996.

## Členovia skupiny
### Aktuálna zostava
* Germán Pascual – spevák
* Carl Johan Grimmark – gitara, spevák
* Andreas Olsson – basgitara
* Andreas Johansson – bicie

### Bývalí členovia
*Christian Liljegren – Spevák
*Jakob Persson – basgitara
*Linus Kåse – klávesy
*Martin Claésson *(now Härenstam)* – klávesy
*Fredrik Junhammar – bicie

### Zakladatielia
*Christian Liljegren – spevák
*Carl Johan Grimmark – gitara, basgitara, klávesy, bicie

## Diskografia
* *Awakening* (1998)
* *Long Live the King* (1999)
* *Desert Land* (2001)
* *The Great Fall* (2003)
* *At Short Notice… Naživo z Nemecka* (2006)
* *Enter the Gate* (2006)
* *Decade of Confession* (2007)
* *Course of a Generation* (2009)

## Externé odkazy
* Oficiálna stranka skupiny 

Kategória:Powermetalové hudobné skupiny
Kategória:Kresťanské hudobné skupiny
Kategória:Švédske heavymetalové hudobné skupiny
My Winter Storm

**My Winter Storm** je druhý sólo album fínskej rockovej speváčky - Tarje Turunen. Album bol vydalo vydavateľsto Universal music vo Fínsku 19. novembra 2007, v Južnej Amerike 2. januára 2008 a v Severnej Amerike 26. februára 2008; vo Veľkej Británii bola vydaná špeciálna verzia limitovaná na 300 kusov. Album je tiež k dispozícii v limitovanej edícii digipack 2-disk s DVD. Oba single a albumy sú produkované Danielom Presleym.

Album bol nahrávaný s rôznymi slávnymi umelcami, vrátene violončelistu Martina Tillmana, gitaristu Kika Loureira a skladateľa Jamesa Dooleyho. Album obsahuje niekoľko hudobných štýlov, vrátane alternatívneho rocku, symfonického metalu, popu a folku. Nahrávalo sa v ôsmich štúdiách - Fínsko, Brazília, Írsko, USA, Španielsko, Švajčiarsko, Nemecko a Česko. Podľa Tarjy, niektoré texty boli založené na knihe Alchymista od brazílskeho spisovateľa Paula Coelho, napríklad piesne „Oasis“ a „The Reign“. Pieseň „My Little Phoenix“ bola napísaná podľa filmu z roku 2002 *The Ring* od Gore Verbinskeho. 

Album *My Winter Storm* je platinový vo Fínsku, získal dva zlaté disky v Rusku, taktiež získal zlatú platňu v Maďarsku a prvú zlatú platňu v celej svojej profesionálnej kariére v Česku.

## Zoznam skladieb
# „Ite, Missa Est“ - 0:27
# „I Walk Alone“ - 3:53
# „Lost Northern Star“ - 4:22
# „Seeking for the Reign“ - 0:58
# „The Reign“ - 4:07
# „The Escape of the Doll“ - 0:32
# „My Little Phoenix“ - 4:02
# „Boy and the Ghost“ - 4:36
# „Sing for me“ - 4:16
# „Oasis“ - 5:10
# „Poison“ - 4:01
# „Our Great Divide“ - 5:05
# „Sunset“ - 0:36
# „Damned and Divine“ - 4:29
# „Die Alive“ - 4:04
# „Minor Heaven“ - 3:53
# „Ciaran's Well“ - 3:39
# „Calling Grace“ - 3:06

## Svetové turné
Na predstavenie albumu My Winter storm, Tarja zorganizovala turné **Storm World Tour** , bolo to Tarjine prvé svetové turné po odchode z Nightwishu v 2005. Turné bolo rozdelné na sedem častí: v prvej časti Tarja zrealizovala 10 koncertov po Európe medzi novembrom a decembrom 2007. V roku 2008 hrala v Južnej Amerike a na konci roka opäť v Európe. Debutovala v mnohým krajinách - Luxembursko, Srbsko, Izrael, Ukrajina, Bulharsko a Bielorusko. 

V roku 2009 Tarja zrealizovala turné po Severnej Amerike, hrala v Spojených štátoch a v Kanade. Po koncertoch v Južnej Amerike, debutovala vo Venezuele. V poslednom úseku Tarja hrala prvýkrát vo svojej kariére v Turecku a Chorvátsku. Dokončila turné v Londýne 19. októbra 2009. 

## Členovia kapely

Členovia kapely, ktorí ju sprevádzali na jej turné od 25. novembra v Columbia Club v Berlíne do 20. decembra v Electric Ballroom v Londýne boli: 
 

## Preklad

Kategória:Hudobné albumy z 2007
Kategória:Albumy speváčky Tarji Turunen
Arrhinoceratops

**Arrhinoceratops** („Beznosá rohatá tvár“) bol štvornohý bylinožravý dinosaurus, predstaviteľ skupiny Ceratopsia. Vyskytoval sa v období vrchnej kriedy (stupeň mástricht, asi pred 70 miliónmi rokov) na území dnešnej Kanady. Žil o pár miliónov skôr než jeho blízky príbuzný Triceratops.

## Objav a druhy
left|thumb|Lebka druhu ''Arrhinoceratops brachyops''
Tento dinosaurus je známy len z pozostatkov jednej čiastočnej lebky bez spodnej čeľuste, objavenej v súvrství Horseshoe Canyon v Red Deer Valley v Alberte v roku 1923. Lebku objavil americký paleontológ W.A. Parks, ktorý tiež ceratopsa o dva roky neskôr opísal.

Rod zahŕňa jediný druh, **Arrhinoceratops brachyops**. V roku 1946 opísal z Utahu ďalší domnelý druh paleontológ Gilmore - *Arrhinoceratops utahensis*. Ten bol však od tej doby presunutý pod rod Torosaurus.

## Opis
Arrhinoceratops bol rovnako ako ostatné veľké ceratopsy štvornohý bylinožravec dosahujúci dĺžku asi 6 m. Vyznačuje sa pomerne úzko tvarovanou hlavou vybavenou dvoma dlhými rohmi nad očami, jedným kratším na nose a veľkým kosteným golierom. Ďalej tiež disponoval pomerne silným krkom, krátkym chvostom a vytŕčajúcimi lícnymi kosťami. Prednú časť jeho čeľustí pokrýval silný zobák krytý rohovinou. V zadnej časti čeľustí mal husto umiestnené lopatkovité zuby, ktorými odhrýzaval prízemnú vegetáciu.

## Klasifikácia
Arrhinoceratops je zaradený do podčeľade **Ceratopsinae** (predtým známej ako **Chasmosaurinae**) v skupine **Ceratopsia**, klade bylinožravých dinosaurov s papagájovitými zobákmi, ktorým sa darilo v Severnej Amerike a Ázii počas obdobia vrchnej kriedy, ktorá skončila zhruba pred 65 miliónmi rokov.

## Príbuzenstvo
Blízky príbuzný Arrhinoceratopsa:

* Anchiceratops
* Chasmosaurus
* Pentaceratops
* Torosaurus

## Referencie
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury zo Severnej Ameriky
Kategória:Ceratopsidae
Wladyslaw Szpilman

náhľad|Hrob Wladeka Szpilmana
**Wladyslaw „Wladek“ Szpilman** (* 5. december 1911, Sosnowiec, Poľsko – † 6. júl 2000, Varšava) bol poľský pianista a hudobný skladateľ židovského pôvodu.

## Tvorba
Okrem iného je známy aj ako autor autobiografického diela Pianista vydaného v roku 1946 pod pôvodným názvom *Smrť mesta*, kde opisuje svoje osobné tragické zážitky z holokaustu v Poľsku počas 2. svetovej vojny vo Varšavskom gete. Píše aj svoje osobné svedectvá o zničení mesta Varšava počas Varšavského povstania. Podľa tejto knihy bol v roku 2002 natočený aj film Pianista režiséra Romana Polańskeho, ktorý získal troch Oscarov a jednu Zlatú palmu na festivale v Cannes.

## Život

Prakticky celý svoj aktívny umelecký život pôsobil ako pianista v poľskom rozhlase. V roku 1998 ho poľský prezident vyznamenal Radom Polonia Restituta.

## Kniha
*Szpilman, W; Stachova, H.: *Pianista*. Praha: Academia, 2004; ISBN 8020011188

## Pozri aj
* Pianista (film)
* Pianista (kniha)

Kategória:Narodenia v 1911
Kategória:Úmrtia v 2000
Kategória:Poľskí spisovatelia
Kategória:Poľskí klaviristi
Kategória:Poľskí hudobní skladatelia
Kategória:Poľské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Spisovatelia židovského pôvodu
Kategória:Klaviristi židovského pôvodu
Kategória:Hudobní skladatelia židovského pôvodu
Kategória:Preživší holokaust
Souillac (Maurícius)

**Souillac** je mesto nachádzajúce sa blízko najjužnejšieho bodu ostrovného štátu Maurícius. Je hlavným centrom okresu Savanne. Mesto je pomenované podľa vikomta Françoa de Souillaca, ktorý bol v rokoch 1779-1787 na ostrove guvernérom.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Maurícius
In the Shadows

***In the Shadows*** je tretí štúdiový album skupiny Mercyful Fate. Je to prvý album po deviatich rokoch.

Bonusová pieseň Return of the Vampire pochádza ešte z raných dôb, skupina ju nahrala na jednu zo svojich demonahrávok. Počas natáčania tohto albumu si s nimi zahral Lars Ulrich z Metallicy, ktorý chcel hrať nejakú starú pieseň. Skupina sa rozhodla pre túto.

## Zoznam skladieb
Texty napísal King Diamond
#„Egypt“ (Diamond) – 4:52
#„The Bell Witch“ (Shermann) – 4:34
#„The Old Oak“ (Shermann) – 8:54
#„Shadows“ (Diamond) – 4:42
#„A Gruesome Time“ (Denner) – 4:31
#„Thirteen Invitations“ (Diamond) – 5:17
#„Room of Golden Air“ (Denner) – 3:06
#„Legend of the Headless Rider“ (Shermann) – 7:43
#„Is that You, Melissa“ (Diamond) – 4:41
#„Return of the Vampire...1993“ (Bonus) (Shermann) – 5:08

## Zostava
* King Diamond - spev
* Hank Shermann - gitara
* Michael Denner - gitara
* Timi Hansen - basová gitara
* Snowy Shaw - bicie (Snowy bol členom skupiny, na albume ale nehral)

### Iní hudobníci
* Morten Nielsen - bicie (skutočný bubeník na albume)
* Lars Ulrich - bicie („Return of the Vampire…1993“)
* John Marshall - čembalo

Kategória:Hudobné albumy z 1993
Kategória:Albumy Mercyful Fate
Mažučiai (Darbėnai)

thumb|'''Megava''': druhé územie odspodu vľavo na ilustrácii
**Mažučiai** je obec v Litve, v okrese Kretinga,  na západ od Darbėnai, má 23 obyvateľov. Na východnom okraji obce ja najvyšší kopec tejto (severnej) časti Pajūrisu: Muzikanto kalnas, v súčasnosti  Obec spadá do historicky veľmi starej krajiny *Meguva*, predtým tiež s názvom *Megava*, spomínanej už v 4. storočí. Obec sa nachádza necelé 3 km (vzdušnou čiarou) od jedného z najstarších pohrebísk *Kalnalaukio kapinynas* na kopci menom *Kalnalaukis* v katastrálnom území neďalekej obce Lazdininkai, kde bolo okrem novších hrobov nájdených i 113 hrobov z obdobia 2. – 6. storočia.

## Japonská záhrada
[thumb|left|Zásielka [bonsajov z Japonska]]
Dedinu preslávila zatiaľ ešte nedokončená japonská záhrada, ktorú začal postupne tvoriť v roku 2007 Šarūnas Kasmauskas v spolupráci s architektmi japonských záhrad z Japonska (napríklad Hadžime Watanabe, Hiroši Cunoda…). Práce podstatne spomalila náhla hospodárska kríza v roku 2009. Bude to najväčšia japonská záhrada v Európe (16 ha), ponesie názov Údolie spievajúcich kameňov (litovsky Dainuojančių akmenų slėnis). Rozkladá sa na kopci Muzikanto (litovsky Muzikanto kalnas), ktorý je najvyšším kopcom v okolí (jeho nadmorská výška sa následkom prác nepatrne zmenila, v súčasnosti je ).

Pri zakladaní rybníčkov na kopci bolo odkrytých celkom 24 prameňov. Projekt zatiaľ nemá žiadnych oficiálnych sponzorov ani zo strany Európskej únie ani zo strany Litovského štátu. Celé financovanie zatiaľ spočíva na podnikateľovi Š. Kasmauskasovi a jeho rodine s pomocou dobrovoľných darcov.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Záznam v registri obcí (litovsky)

## Zdroj

Kategória:Záhrady
Kategória:Obce v Litve
Henry Fawcett

**Henry Fawcett** (* 26. august 1833, Salisbury, Spojené kráľovstvo - † 6. november 1884, Cambridge) bol nevidiaci anglický akademik a ekonóm. Vyštudoval King's College na Univerzite Cambridge.

## Iné projekty

Kategória:Britskí ekonómovia
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
James Heckman

**James Heckman** (* 19. apríl 1944, Chicago, Illinois, USA) je americký ekonóm.

## Životopis
Narodil sa v Chicagu. Vyštudoval matematiku na univerzite v Colorade a ekonómiu na Princeton University v roku 1971. Bol profesorom ekonómie na Chicagskej univerzite, profesor vedy a spoločnosti na vysokej škole Dublinskej univerzity a vedúci vedecký pracovník American Bar nadácie. 

V roku 2000 dostal Nobelovu cenu za priekopnícku prácu v ekonometrii a mikroekonómii. Získal rad ocenení za svoju prácu, vrátane John Bates Clark Medal v roku 1983, cenu Jacoba Mincera za celoživotné dielo v roku 2005, a medailu Ulysses z University College v Dubline v roku 2006. 

Je členom mnohých vedeckých a odborných spoločností, vrátane Národnej akadémie vied, Medzinárodného štatistického inštitútu, americkej štatistickej asociácie, spoločnosti ekonómie práce, americkej filozofickej spoločnosti a Národnej akadémie vzdelávania.

Publikoval 279 článkov a deväť kníh.

Je zaraďovaný medzi desať najvplyvnejších ekonómov na svete. 

## Dielo (výber)
* *Inequality in America: What Role for Human Capital Policy?*. J. Heckman and A. Krueger, eds. forthcoming MIT Press. (2003.)
* *Evaluating Human Capital Policy*. Princeton University Press. (2004)
* *Law and Employment: Lessons From Latin America and the Caribbean*. University of Chicago Press. (2003)
* *Incentives in Government Bureaucracies: Can Incentives in Bureaucracies Emulate Market Efficiency?*. Brookings. (2004)

## Referencie


## Externé odkazy
* Autobiografia na Nobelprize.org

## Zdroj

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Absolventi Princeton University
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Osobnosti zo Chicaga
Thomas Attwood (ekonóm)

**Thomas Attwood** (* 6. október 1783, Halesowen, Spojené kráľovstvo – † 9. marec 1859, Malvern) bol britský ekonóm, vedúca osobnosť Birminghamskej školy ekonómov, zakladateľ Birminghamskej politickej únie, hlavná postava vo verejnej kampani pre veľké reformy zákona z roku 1832.

Navštevoval Halesowe gymnázium (teraz Earls High School), neskôr prestúpil do Wolverhamptonského gymnázia. V roku 1830 založil Birminghamskú politickú úniu. Išlo o politickú organizáciu kampane pre mestá a veľké mestá, ako je Birmingham, ktoré mali byť priamo zastúpené v parlamente.  Po jej úspechu sa dňa 12. decembra 1832 stal prvým členom parlamentu (MP) pre Birmingham.

## Literatúra
* Attwood, Thomas (1964). Frank Whitson Fetter. ed. Selected economic writings of Thomas Attwood. London: The London School of Economics and Political Science. 
* Moss, David J (1990). Thomas Attwood, the biography of a radical. Montreal: McGill Queens University Press. 

## Externé odkazy
*Biografia 

Kategória:Britskí ekonómovia
Karlheinz Stockhausen

**Karlheinz Stockhausen** (* 22. august 1928, Mödrath, Nemecko – † 5. december 2007, Kürten, Nemecko) bol veľmi významný, ale aj kontroverzný  nemecký hudobný skladateľ. Preslávil sa najmä experimentami s elektronickou hudbou a serializmom.

## Život
Narodil sa neďaleko Kolína nad Rýnom. Počas vojny bol ešte mladým mužom, matka mu zomrela na chorobu v sanatóriu, otec bojujúc na fronte. Po vojne sa vybral pracovať na farmu. Neskôr v roku 1947 išiel študovať do kolínskej školy Musikhochschule. Hrával na klavír v baroch a kluboch. Popri tom rozmýšľal o kariére spisovateľa.

Čoskoro absolvoval univerzity v Darmstadte a Paríži, kde k najdôležitejším patrili jeho stretnutia s Olivierom Messiaenom a Dariusom Milhaudom. Prvý menovaný mal na Karlheinza veľký vplyv. V roku 1953 sa stáva asistentom v novootvorenom elektronickom štúdiu pri rozhlasovej stanici Westdeutscher Rundfunk. V rokoch 1954 až 1956 pôsobil na univerzite v Bonne, kde sa okrem pedagogickej činnosti zaoberal aj výskumom v oblasti fonetiky, akustiky a informačnej teórie.

Po tomto období Stockhausen absolvoval mnoho koncertných vystúpení v Európe, Severnej Amerike a Ázii. V roku 1963 založil a niekoľko rokov aj riadil „Štúdia novej hudby“. V roku 1971 sa stáva profesorom skladby na Národnom konzervatóriu v Kolíne nad Rýnom, kde pôsobil do roku 1977. Od roku 1998 organizoval každoročné tzv. „Stockhausenove kurzy“ v Kürtene.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kompletný súpis diela

Kategória:Nemeckí hudobní skladatelia
Kategória:Skladatelia vážnej hudby 20. storočia
Kategória:Nemeckí elektronickí hudobníci
Kategória:Nemeckí muzikológovia
Kategória:Krautrock
Colin Clark

**Colin Grant Clark** (* 2. november 1905, Londýn, Spojené kráľovstvo - † 4. september 1989, Brisbane, Austrália) bol britský a austrálsky ekonóm a štatistik, ktorý pracoval v Spojenom kráľovstve a Austrálii. Propagoval používanie hrubého národného produktu (HDP) ako základu pre štúdium národných ekonomík.

## Životopis
Narodil sa v Londýne a vzdelával na Dragon School v Oxforde. V štúdiu pokračoval na vysokej škole vo Winchesteri, potom na Brasenose College Oxford. Prednášal štatistiku na University of Cambridge (1931 - 1938), kde dokončil tri knihy: Národný dôchodok, Ekonomické postavenie Veľkej Británie a Národné príjmy a výdavky. Jeho prvá kniha bola zaslaná vydavateľovi Danielovi Macmillanovi s odporúčaním od Keyness: „[...] Clark je, myslím, trochu génius: takmer jediný hospodársky štatistik, ktorého som kedy stretol, ktorý sa mi zdá prvotriedny.“

Počas návštevy v Austrálii a na Novom Zélande v roku 1937 a 1938 prijal miesto v Queenslandskej vláde na pozvanie premiéra Williama Forgana Smitha. V tom čase písal Keynesovi o svojom rozhodnutí ostať v Austrálii.

Neobvykle pre štátneho zamestnanca pokračoval v jeho vedeckej práci, publikácii série článkov o ekonómii a pripravoval svoju knihu „Podmienky hospodárskeho pokroku“, ktorá bola uverejnená v roku 1940.

V roku 1984 bol menovaný Svetovou bankou ako jeden z priekopníkov ekonómie, spolu so Sirom Arthurom Lewisom, Gunnarom Myrdalom, W.W. Rostowom a Janom Tinbergenom.

## Zdroj

Kategória:Britskí ekonómovia
Kategória:Osobnosti z Londýna
Finn Kydland

**Finn Erling Kydland** (* 1. december 1943 Gjesdal, Nórsko) je nórsky ekonóm. V súčasnosti je profesorom ekonómie na Kalifornskej univerzite v Santa Barbare. 

Spolu s Američanom Edwardom C. Prescottom získal roku 2004 Nobelovú cenu za ekonómiu za teóriu hospodárskych cyklov a ekonomickej politiky, časovej konzistencie ekonomickej politiky a skúmaniu síl, ktoré riadia výkyvy hospodárskeho cyklu.

## Iné projekty

## Zdroj

 

Kategória:Nórski ekonómovia
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Nórski nositelia Nobelovej ceny
Leonid Ivanovič Abalkin

**Leonid Ivanovič Abalkin** (, * 5. máj 1930, Moskva† 2. máj 2011) bol sovietsky ekonóm a politik, stúpenec a propagátor ekonomickej reformy v ZSSR.

Patril medzi popredných sovietskych ekonómov. V období perestrojky sa podieľal na príprave projektu prechodu sovietskeho plánovaného hospodárstva k regulovanému trhu. V rokoch 1989 až 1990 viedol vládnu komisiu pre ekonomickú reformu. Jeho návrhy ekonomickej reformy boli kritizované zo strany straníckeho aparátu, ktorý sa obával oslabenia svojich pozícií, ale aj zo strany zástancov radikálnejšieho prechodu k trhovému hospodárstvu. Do roku 2005 bol riaditeľom Ekonomického inštitútu. Potom pôsobil na Moskovskej štátnej univerzite.

## Referencie

*

## Externé odkazy
* Leonid Ivanovič Abalkin v databáze Národní knihovny ČR

Kategória:Ruskí ekonómovia
Kategória:Ruskí politici
Kategória:Sovietski politici
Kategória:Držitelia Radu priateľstva medzi národmi
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Robert E. Lucas

**Robert Emerson Lucas, Jr.** (* 15. september 1937, Yakima, Washington, USA – † 15. máj 2023) bol americký ekonóm na univerzite v Chicagu. V roku 1995 mu bola udelená Cena Švédskej ríšskej banky za ekonomické vedy na pamiatku Alfreda Nobela a bol považovaný za člena top 10 teoretikov ekonómie. Bol ženatý s Nancy Stokeyovou, taktiež ekonómkou.

## Kariéra
Na univerzite Carnegie Mellon učil priemyselné správy až do roku 1975, kým sa vrátil na univerzitu v Chicagu.

Robert E. Lucas je jeden z najvplyvnejších ekonómov od roku 1970, položil základy makroekonomickej teórie (predtým dominoval Keynesiánsky ekonomický prístup). Podľa jeho argumentácie by makroekonomický model mal byť postavený ako agregovaná verzia mikroekonomického modelu (pričom konštatuje, že agregácie v teoretickom zmysle nemusia byť v danom modeli možné). Vyvinul „Lucasovu kritiku“ v oblasti hospodárskych politík. To viedlo k vývoju neoklasicistickej a novej Keynesiánskej ekonomiky a pohonu na mikroekonomické základy makroekonomickej teórie.

Lucas bol tiež dobre známy svojim vyšetrovaním dôsledkov predpokladu racionálnych očakávaní. Vyvinul teóriu ponuky, ktorá naznačuje, že ľudí možno oklamať nesystémovou menovou politikou.

## Referencie

## Externé odkazy
* R. E. Lucas

## Zdroj
* 

Kategória:Osobnosti zo štátu Washington
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Vyučujúci na Carnegie Mellon University
Kategória:Vyučujúci na University of Chicago
Kategória:Absolventi University of Chicago
Arthur Cecil Pigou

**Arthur Cecil Pigou** (* 18. november 1877, Ryde, Spojené kráľovstvo  + 7. marec 1959, Cambridge) bol anglický ekonóm, žiak a nástupca Alfreda Marshalla. V rokoch 1908 - 1943 bol profesorom politickej ekonómie na University of Cambridge.

Jeho hlavným prínosom je rozvoj ekonómie blahobytu. Poukazuje na nedostatok tržného systému, ktorý síce optimálne alokuje zdroje, ale nemusí zaisťovať maximálny blahobyt spoločnosti. Spoločenský blahobyt je najčastejšie  definovaný ako súčet blahobytu všetkých jedincov. Tento blahobyt sa maximalizuje, ak blahobyt jedného nemôže byť zvýšený, bez toho, aby sa zároveň neznížil blahobyt druhého.

Aj keď bol Pigou zástancom liberalizmu, obhajuje zároveň potrebu štátnych zásahov pri riešení tzv. externalít. Navrhoval sústavu daní (tzv. Pigouova daň) a subvencií, ktorá má uvádzať motivácie súkromných subjektov do súladu so spoločenskou efektívnosťou (napr. zdanenie firiem, ktoré znečisťujú životné prostredie). S iným riešením problému externalít prišiel v roku 1960 Ronald H. Coase.

## Vybrané diela
* *Wealth and Welfare*), (1912)
* *Unemployment* (1914)
* *The Political Economy of War* (1921)
* *Ekonomie Blahobytu* (1932, *The Economics of Welfare*)
* *The Theory of Unemployment* (1933)
* *Keynes's General Theory: A Retrospective View* (1950)

## Externé odkazy
* Arthur Cecil Pigou (englisch)
* Arthur Cecil Pigou: ''The Problem of Theism, and other Essays.'' London, Macmillan and Co., 1908.

Kategória:Britskí ekonómovia
Kategória:Osobnosti z Cambridgea (Cambridgeshire)
George Akerlof

**George Arthur Akerlof** (* 17. jún 1940, New Haven, Connecticut, USA) je americký ekonóm a koshlandský profesor ekonómie na University of California, Berkeley. V roku 2001 získal Nobelovu ceny za ekonómiu.

## Externé odkazy
* Biografia na Nobelprize.org

Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Absolventi MIT
Kategória:Absolventi Yale University
Kategória:Osobnosti z New Havenu (Connecticut)
Kategória:Vyučujúci na University of California
Alois Rašín

**Alois Rašín** (* 18. október 1867, Nechanice – †  18. február 1923, Praha) bol český ekonóm a politik, jeden z odsúdených v procese s Omladinou, účastník 1. odboja, jeden z mužov 28. októbra, prvý československý minister financií a funkcionár Československej národnej demokracie. Pri atentáte 5. januára 1923 bol smrteľne zranený.

## Životopis
Jeho otec bol pekár a roľník. Študoval na gymnáziu v Novom Bydžove, Broumove a v Hradci Králové. Maturitu zložil v roku 1886 a po nej začal študovať v Prahe na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity, odtiaľ však zo zdravotných dôvodov prestúpil na Právnickú fakultu. Štúdiá úspešne ukončil v roku 1891. 

V tomto roku napísal brožúrku *České štátne právo*, ktorú úrady zabavovali a za ktorú bol vyšetrovaný. Už v čase svojich vysokoškolských štúdií sa začal politicky angažovať, sympatizoval predovšetkým s mladočechmi. Táto angažovanosť mu vyniesla stratu titulu a dva roky väzenia, ku ktorému bol 14. februára 1894 odsúdený v procese s takzvanou Omladinou, v novembri 1895 bol amnestovaný a dostal späť aj titul doktora práv. Od roka 1914 sa významne zapojil do prvého česko-slovenského odboja.

## Dielo
* *České státní právo* (1891)
* *Můj finanční plán* (1920)
* *Finanční a hospodářská politika do konce roku 1921* (1922)
* *Inflace a deflace* (1922)
* *Paměti* (1929)
* *Listy z vězení* (1937)

## Ocenenie
Od roku 1990 je po Rašínovi pomenované významné pražské nábrežie (*Rašínovo nábřeží*, od Jiráskovho námestia po Vyšehrad), ktoré sa do tej doby volalo *Nábrežie F. Engelsa*.

V roku 1992 bola vydaná obežná minca nominálnej hodnoty 10 Kčs s portrétom Aloisa Rašína (autori Jarmila Truhlíková-Spěváková, Josef Úprka).

Rašín sa objavil na dvoch bankovkách: česko-slovenskej z roku 1926 a českej pamätnej z roku 2019 k 100. výročiu koruny česko-slovenskej. K tomuto výročiu bola emitovaná aj minca nominál 20 Kč.


20 Korun 1926 Reverse.jpg
100 CZK obverse 2019.jpg
Dvacetikoruna vzor 2019 I.jpg


## Literatúra
* Lacina, V.: *Alois Rašín*, Praha 1992
* Šetřilová, J.: *Alois Rašín: Dramatický život českého politika*, Praha 1997
* Šlechta, O.: Alois Rašín in *Národní Myšlenka: Osobnosti pravice podruhé*, Praha 2006, ISBN 80-903582-2-5

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Alois Rašín, obeť atentátnika
* Príspevky na konferencii „Alois Rašín – český politik, právnik a národohospodár“
* Jaroslav Janovec: Pocta velikánovi (JUDr. Alois Rašín)
* Mgr. Vladimír Seidl (Zlatý fond českého ekonomického myšlení): Alois Rašín

## Zdroj

Kategória:Českí politici
Kategória:Českí novinári
Kategória:Českí ekonómovia
Kategória:Českí právnici
Kategória:Českí slobodomurári
Kategória:Osobnosti na česko-slovenských bankovkách
Kategória:Osobnosti na českých bankovkách
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Českí politickí väzni
Kategória:Obete atentátov
Kategória:Poslanci rakúskej Ríšskej rady
Kronštadt

**Kronštadt** (,  z *Krone* (koruna) a *Stadt* (mesto)) je opevnené prístavné mesto na ostrove Kotlin vo Fínskom zálive v Baltskom mori 30 km západne od Petrohradu. Administratívne tvorí mesto samostatný okres (rajón) v rámci mesta Petrohrad v Leningradskej oblasti. V roku 2010 malo mesto 42755 obyvateľov.

## História
Mesto bolo založené na príkaz Petra I. v roku 1703 ako prístav Kronšlot. Boli tu vybudované sklady a doky. Počas severnej vojny miestna pobrežná batéria zabránila niekoľkokrát švédskym útokom na Petrohrad. Pevnosť bola uvedená do prevádzky 18. mája 1704. Od 20. rokov 18. storočia bolo mesto základňou ruskej baltickej flotily, sídlila tu aj admiralita. Nová pevnosť postavená v roku 1723 niekoľkokrát odrazila nepriateľské námorné útoky na Petrohrad. Odradila aj francúzsko-anglickú flotilu mieriacu k Petrohradu počas krymskej vojny v roku 1854. Pevnosť bola priebežne modernizovaná až do začiatku 20. storočia.

Kronštadtskí námorníci Baltskej flotily zohrali významnú úlohu počas oboch ruských revolúcií na začiatku 20. storočia. Ich anarchistické tendencie spôsobili, že boli jednou z významných opôr februárovej revolúcie proti cárovi aj októbrovej revolúcie proti dočasnej vláde v roku 1917. Na sklonku ruskej občianskej vojny tu v tyle boľševikov povstali proti sovietskej moci. Ich povstanie známe ako Kronštadtská vzbura bolo kruto potlačené. Počas druhej svetovej vojny bolo mesto a jeho opevnenia dôležitou súčasťou obrany mesta Leningradu počas dlhotrvajúcej blokády.

Dnes tvorí *Kronštadtský rajón* (Кронштадтский район) jeden z rajónov Petrohradu. So severným brehom Fínskeho zálivu je ostrov spojený hrádzou, po ktorej vedie cesta a s južným brehom (mestom Lomonosov) ho spája kompa. Kronštadt má 42&nbsp;800 obyvateľov (2006). Historické centrum mesta spolu s opevneniami sú ako okolie Petrohradu zapísané od roku 1990 v zozname svetového dedičstva UNESCO.

## Partnerské mestá
*  Asipoviči, Bielorusko, 1998
*  Derbent, Rusko, 2001
*  Feodosija, Ukrajina, 2010
*  Kotka, Fínsko, 1993
*  Messina, Taliansko, 2011
*  Mühlhausen, Nemecko, 1995
*  Nafplio, Grécko, 2008
*  Nordborg, Dánsko, 1998
*  Novočerkask, Rusko, 2004
*  Oxelösund, Švédsko, 1995
*  Piła, Poľsko, 1993
*  Sevastopoľ, Ukrajina, 2013
*  Sumoto, Japonsko, 2006
*  Toulon, Francúzsko, 1997
*  Zelenodoľsk, Rusko, 1997

## Referencie

## Pozri aj
* Kronstadtská rebélia
* Petrohrad
* Chrám svätého Mikuláša (Kronštadt)

## Iné projekty

Kategória:Mestá v Rusku
Kategória:Prístavné mestá Baltského mora
Goyocephale

**Goyocephale** je vyhynutý rod dvojnohého bylinožravého dinosaura zo skupiny Pachycephalosauria. Žil v období vrchnej kriedy na území dnešného Mongolska (púšť Gobi). Jeho jediným druhom je **Goyocephale lattimorei**.

Známy je podľa zlomkov lebky a postkraniálneho skeletu. 

Dlhšiu dobu prebieha medzi paleontológmi debata, či ide o platný a samostatný rod, alebo len o nedospelý exemplár rodu Homalocephale alebo Prenocephale.

Dorastal do dvojmetrovej dĺžky a mohol vážiť 10 až 40 kilogramov.

## Galéria

Súbor:Goyocephale lattimorei.jpg|Rekonštrukcia dochovaných častí holotypu


## Referencie

Kategória:Pachycephalosauria
Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury z Ázie
Uab Meto

**Uab Meto** je austronézsky jazyk, ktorým hovoria príslušníci kmeňa Atoni na Západnom Timore v Indonézii.

## Slovná zásoba

## Číslovky

## Odkazy

*Stránka v jazyku Uab Meto

Kategória:Austronézske jazyky
Kategória:Indonézia
Robert Solow

**Robert Merton Solow** (* 23. august 1924, Brooklyn, New York, New York – † 21. december 2023, Lexington, Massachusetts) bol americký ekonóm známy najmä svojou prácou na teórii ekonomického rastu, ktorá vyvrcholila v exogénnom raste modelu pomenovanom po ňom. V roku 1987 získal Nobelovú cenu za ekonómiu.

## Životopis
V septembri 1940 získal štipendium na Harvarde. Jeho prvé štúdiá boli v oblasti sociológie a antropológie, rovnako ako v elementárnej ekonómii.

Do konca roku 1942 opustil univerzitu a vstúpil do americkej armády. Slúžil v severnej Afrike a na Sicílii, neskôr v Taliansku počas druhej svetovej vojny. Bol prepustený v auguste 1945.

V roku 1947 sa vrátil na Harvard a študoval u Wassilya Leontiefa. Ako jeho asistent výskumu produkoval prvú sadu koeficientov pre kapitál-input-output model. Potom sa začal zaujímať o model štatistiky a pravdepodobnosti. Od 19491950 strávil rok na Columbia University štúdiom štatistiky.

V roku 1949, tesne predtým, ako odišiel na Columbia University, mu bola ponúknutá práca asistenta v hospodárskom oddelení v Massachusetts Institute of Technology. Na MIT učil kurzy z oblasti štatistiky a ekonometrie. Solowov záujem sa postupne zmenil na makroekonómiu. Za takmer 40 rokov, Solow a Paul Samuelson spoločne pracovali na mnohých významných teóriách: teória rastu von Neumanna (1953), teória kapitálu (1956), Lineárne programovanie (1958) a Krivka (1960).

V roku 1961 získal od americkej ekonomickej asociácie cenu John Bates Clark Award, ktorá sa udeľuje najlepšiemu ekonómovi mladšiemu ako 40 rokov. V roku 1979 sa stal  prezidentom tejto asociácie.

V roku 1987 získal Nobelovu cenu za analýzu ekonomického rastu.

V roku 1999 dostal Národnú medailu vedy (). Je prezidentom *Cournot Centre for Economic Studies*, ktoré založil v roku 2000.

Zomrel 21. decembra 2023 v Lexington, Massachusetts.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Autobiografia
* Kovanda, Lukáš: Pokrok pohřeb za pohřbem (rozhovor z roku 2010) 

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Osobnosti z Brooklynu
Wassily Leontief

**Wassily Wassilyovich Leontief** ( – **Vasilij Vasiljevič Leontjev**; * 5. august 1905, Mníchov, Nemecko – † 5. február 1999, New York, New York, USA), bol rusko-americký ekonóm.

V roku 1973 získal  Nobelovú cenu za ekonomiku, a rovnako boli ocenení aj traja jeho doktorandi: Paul Samuelson (1970), Robert Solow (1987) a Vernon Smith (2002).

Kategória:Ruskí ekonómovia
Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Laureáti Radu vychádzajúceho slnka
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Osobnosti z Mníchova