open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lego Minecraft

**Lego Minecraft** je Lego téma licencovaná vývojármi Minecraftu (Mojang). Skoršie sety „Micro World“ obsahovali skupinu štyroch vzájomne prepojených scén, ktoré bolo možné usporiadať. Neskoršie súpravy obsahujú miesta postavené z primitívnych typov kociek (aby zostali verné Minecraftovej estetike).

Téma bola po prvýkrát uvedená na trh v roku 2013, kedy vyšli sety „Micro World“. V roku 2014 vyšli prvé sety ktoré obsahovali klasické Lego minifigúrky (až na hlavy ktoré mali postavy v tvare kocky). Téma pokračovala do roku 2019, pričom v roku 2020 budú na trh uvedené nové sety.

Bol vzniknutý aj takzvaný *Dragon Slayer* skin ktorý dostaneš tým že zadáš určitý kód na stránku.

## Referencie

Kategória:Lego
Lego Indiana Jones

**Lego Indiana Jones** je tematická značka Lego, založená na filmovej licencii série Indiana Jones od spoločnosti Lucasfilm. Exkluzívne povolenie bolo prvýkrát oznámené v júni 2007 a nasledovalo úspešné povolenie ďalšej tematickej značky Lego Star Wars, tiež s Lucasfilm.

Prvý súbor produktov bol uvedený na trh v roku 2008 na základe dvoch z troch predchádzajúcich filmov (Dobyvatelia stratenej archy a Indiana Jones a posledná krížová výprava). Neskôr v roku 2008 boli spolu s filmom uvedené súpravy zo štvrtého filmu Indiana Jones a kráľovstvo krištáľovej lebky. Film Indiana Jones a Chrám skazy sa predstavil až v roku 2009 vo veľkom sete, ktorý obsahoval baňu s vtedy novými úzkorozchodnými koľajami železničnej trate Lego.

Téma je tiež súčasťou série Lego videohier. Videohra *[[Lego Indiana Jones: The Original Adventures]]* bola vydaná 3. júna 2008, inšpirovaná pôvodnou trilógiou. V novembri 2009 vyšlo pokračovanie s názvom *[[Lego Indiana Jones 2: The Adventure Continues]]*, vrátane scén z nového filmu Kráľovstvo krištáľovej lebky a editorom úrovní.

Počítačom animovaný krátky film *Lego Indiana Jones and the Raiders of the Lost Brick*, (réžia Peder Pedersen) bol uvedený na oficiálnej stránke Lego. Kombinuje detaily zo všetkých štyroch filmov Indiana Jones v jednom dobrodružstve.

Kategória:Lego
Kategória:Indiana Jones
Alex Kapranos

**Alexander Paul Kapranos Huntley** (* 20. marec 1972, Almondsbury, Gloucestershire, Anglicko), známy ako **Alex Kapranos**, je gitarista, spevák a frontman glasgowskej indie rockovej hudobnej skupiny Franz Ferdinand.

## Biografia
Narodil sa 20. marca 1972 v anglickom mestečku Almondsbury, jeho matka bola Angličanka, otec Grék. V roku 1980 sa s rodičmi presťahoval do Edinburghu a o štyri roky neskôr do Glasgowa. Vo svojich sedemnástich rokoch začal štúdium teológie na aberdeenskej univerzite. Tento odbor nedoštudoval, avšak na školu nezanevrel – navštevoval University of Strathclyde v Glasgowe, kde vyštudoval odbor Angličtina a catering (Bc.).

Pred založením skupiny Franz Ferdinand pôsobil v skupinách The Blisters (neskôr The Karelia), The Amphetameanies a The Yummy Fur. S novými spoluhráčmi, ktorých stretol v Glasgowe, si rýchlo získali priazeň publika druhým singlom „Take Me Out“ (vyšiel 12. januára 2004). Krátko na to nasledoval debutový album *[[Franz Ferdinand (album)|Franz Ferdinand]]* a úspešný vstup do svetového hudobného povedomia (album vyšiel aj v USA a Japonsku). Druhý album *[[You Could Have It So Much Better]]* dokonca obsadil prvé miesto britskej albumovej hitparády.

Alex Kapranos produkoval v roku 2007 tretí album škótskej skupiny The Cribs s názvom *Men’s Needs, Women’s Needs, Whatever*, okrem hudby písal tiež pre časopis *[[The Guardian]]* o kulinárskych špecialitách, ktoré spoločne so skupinou skúšal počas turné v roku 2005.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka skupiny Franz Ferdinand

## Zdroj

Kategória:Škótski speváci
Kategória:Škótski rockoví speváci
Kategória:Škótski rockoví gitaristi
Kategória:Škótski speváci-skladatelia
Kategória:Alternatívnorockoví hudobníci
Kategória:Alternatívnorockoví speváci
Kategória:Franz Ferdinand
Kategória:Škótske osobnosti anglického pôvodu
SKEMA Business School

**SKEMA Business School** je európska biznis škola, nachádzajúca sa v mestách Lille, Suresnes, Sophia Antipolise, Suzhou, Raleigh, Belo Horizonte a Kapské Mesto. Bola založená v roku 2009.

## Charakteristika
SKEMA Business School je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 45 000 absolventov v 145 krajinách sveta. Významnými absolventmi sú Alain Dinin (CEO Nexity) alebo Jean-Philippe Courtois (CEO Microsoft).

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Stránka absolventov

Kategória:Súkromné vysoké školy
Autobusová stanica Nitra

**Autobusová stanica Nitra** je autobusová stanica v Nitre. Patrí spoločnosti Arriva Nitra.

## Rekonštrukcia
Je v prevádzke od roku 1978. V roku 2015 začala rekonštrukcia. V rámci rekonštrukcie „boli vybudované nové prístrešky pre prímestské a diaľkové linky, nové spevnené plochy, elektronický informačný systém, pešie komunikácie, nový mobiliár a vo väčšom rozsahu aj mestská zeleň. Osvetlenie pod prístreškami a obvodové osvetlenie má inteligentné riadenie s autonómnym stmievaním. Všetky pôvodné inžinierske siete boli zmodernizované.“ Po rekonštrukcii bola stanica otvorená 20. augusta 2019.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Železničná stanica Nitra

Nitra
Kategória:Doprava v Nitre
Kategória:Stavby v Nitre
Cesta II. triedy 474 (Česko)

**Cesta II. triedy 474** (skrátene **II/474**) je česká cesta II. triedy v Moravsko-sliezskom kraji (v okresoch Frýdek-Místek a Karviná), ktorá spája Mosty u Jablunkova a Třinec a v druhej časti Hnojník a Dětmarovice. 

## Priebeh
Prvú časť cesty tvoria úseky, ktoré pôvodne tvorili cestu I/11, ale po výstavbe obchvatov Mostov u Jablunkova, Jablunkova, Třinca a novej cesty cez Hrádek boli prekategorizované na cestu II. triedy. Trasa začína tesne za hraničným priechodom so Slovenskem odbočením z I/68 (pôvodne I/11), vedie zastavaným územím obcí a miest medzi Mostami u Jablunkova a Třincom, kde končí na križovatke s II/476.

Druhá časť sa začína na križovatke s pôvodnou trasou cesty I/68 v Hnojníku, vedie na sever cez obce Třanovice, Těrlicko (peáž s I/11) , Horní Suchá, Karviná-Doly (peáž s I/59), Orlová a končí v Dětmaroviciach na križovatke s I/67, neďaleko elektárne Dětmarovice.

Po dostavbe preložiek ciest I/11 a I/68 a majetkovoprávnom vysporiadaní medzi štátom a krajom by se súčasťou II/474 mali stať aj pôvodné úseky týchto ciest medzi obcami Bystřice a Třanovice. Vďaka tomu sa obe časti cesty spoja do súvislého celku. Tieto úseky sú provizórne označené ako I/11J a I/68H. 

## Poznámky


## Referencie
 

## Externé odkazy
* Cesta II.triedy 474 na OpenStreetMap

## Zdroj

474
Kategória:Doprava v okrese Frýdek-Místek
Kategória:Doprava v okrese Karviná
Hajtman kraja

náhľad|Kancelária hajtmana Juhomoravského kraja
**Hajtman kraja** (- oficiálny názov; iné názvy: **krajský hajtman**, **hajtman**; etymológiu pozri v článku hajtman) je súčasnosti najvyšší predstaviteľ kraja v Česku (čes. *hejtman kraje, krajský hejtman, hejtman*). V minulosti (do konca 2. sv. vojny) to bol najvyšší predstaviteľ kraja v Sasku (nem. *Kreishauptmann*).

## Česko
### Podobné funkcie v dejinách Česka
Od 16. storočia do roku 1918 boli krajinskí hajtmani zástupcami panovníka na čele českých krajín okrem Čiech. 

Do roku 1945 boli v rámci Česko-Slovenska v Česku okresní hajtmani na čele okresov; na Slovensku sa táto funkcia volala okresný náčelník.

### Hajtman kraja v súčasnom Česku
V Česku bola funkcia hajtmana kraja zriadená v roku 2000 spolu so zriadením trinástich samosprávnych krajov ako vyšších územno-správnych celkov. Na čele štrnásteho kraja, hlavného mesta Prahy, stojí primátor.

Hajtmana na svoje čelo volí zo svojich radov krajské zastupiteľstvo, ktorému hajtman zodpovedá za výkon svojej funkcie. Hajtman navonok zastupuje kraj. Na úkony, ktoré vyžadujú schválenie zastupiteľstvom alebo krajskou radou, musí mať ich poverenie. Povinnosti a právomoci hajtmana sú dané zákonom o krajoch.

## Zdroje

Kategória:Orgány krajov v Česku
Kategória:Českí úradníci
Bocian okuliarnatý

**Bocian okuliarnatý** (*Ciconia stormi*) je druh brodivca z čeľade bocianovité (Ciconiidae). Prvýkrat druh opísal nemecký vedec August Wilhelm Heinrich Blasius roku 1896 ako *Melanopelargus episcopus stormi*. Bocian okuliarnatý bol často považovaný za rovnaký druh ako bocian bielokrký (*Ciconia episcopus*), no v súčasnosti sú oba druhy považované za samostatné, pričom areály výskytu týchto druhov sa krížia. Bocian okuliarnatý sa vyskytuje v Indonézii na ostrove Borneo a na juhovýchodnej Sumatre, zriedka sa objavuje tiež na Malajskom polostrove alebo v Thajsku. Čo do počtu jedincov patrí bocian okuliarnatý medzi najviac ohrozené druhy bocianov na svete. Na Malajskom polostrove je populácia odhadovaná na 150 vtákov, na Kalimantane a Sumatre pod 250 jedincov. Celková veľkosť populácie bola odhadnutá na 400500 jedincov, z toho asi 260330 dospelcov. Trend celkovej populácie je klesajúci. Hlavným dôvodom tohto poklesu je strata prirodzeného prostredia. Len medzi rokmi 19851997 došlo k zničeniu jednej štvrtiny lesov na Kalimantane a od roku 1985 zmizlo takmer 30 % pôvodných lesov na Sumatre. Dôvodom je predovšetkým ťažba dreva a uvoľňovanie pôdy pre pestovanie paliem olejových (*Elaeis guineensis*). V menšej miere sa objavuje tiež lov. Ako chránený druh je bocian okuliarnatý hodnotený v Indonézii, Thajsku a v Sarawaku, ale skutočné vymáhanie ochrany alebo ochranné akcie nie sú realizované. Bocian okuliarnatý sa ale vyskytuje vo viac ako desiatich chránených areáloch. Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (IUCN) druh hodnotí ako ohrozený.

Bocian okuliarnatý dosahuje výšku 7591 cm. Sfarbenie je na hrudníku, chrbte, krídlach a korune čierne, na krku, šiji a bruchu biele. Okolo očí sa rozprestierajú výrazné žlté kruhy. Zobák je červený, tiež končatiny majú matne červené sfarbenie. Neobjevuje sa výrazný sexuálny dimorfizmus, aj keď samce bývajú pravdepodobne o niečo väčší ako samice. Bocian okuliarnatý sa vyskytuje v pôvodných hustých močaristých alebo riečnych lesoch. Žije prevažne samotársky. O rozmnožovaní existuje dosiaľ len málo informácií. Prvé hniezdo tohto druhu bolo objavené v Thajsku 27. septembra 1986. Mláďatá sa vykľuli asi 21. až 24. októbra, ale 22. novembra bolo hniezdo zničené jedným dedinčanom. Druhé známe hniezdo bolo nájdené na juhu Sumatry v oblasti Sembilang 26. apríla 1989, pričom bolo získané jedno vajce bielej farby (ktoré sa dnes nachádza v Bogorskom muzeu). Rodičia mláďatá kŕmili niekoľkokrát denne rybami, žabami a červami. Očakáva sa, že mláďatá sú schopné lietať po asi 90 dňoch.
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Bocianovité
Kategória:Ohrozené druhy
Zamrznutá obežná dráha

**Zamrznutá obežná dráha** (angl. **Frozen orbit***)* v orbitálnej mechanike  je obežná dráha satelitu, ktorá minimalizuje prirodzený posun generovaný zemským tvarom prostredníctvom starostlivo zvolených orbitálnych parametrov. Zvyčajne sa jedná o obežnú dráhu, kde po dlhú dobu zostáva nadmorská výška v určitom bode na obežnej dráhe rovnaká . Zmeny sklonu obežnej dráhy, argumentu perigea a excentricity sa minimalizujú výberom počiatočných hodnôt tak, aby sa perturbácie navzájom rušili.  To vytvára dlhodobo stabilnú obežnú dráhu so zníženými požiadavkami na palivo pre kompenzáciu porúch. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Astrodynamika
Jozef Ochaba

**Jozef Ochaba** (* 29. marec 1920, Štefanová† 22. január 2009, Pouillé, Francúzsko) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, misionár a exilový pracovník.

## Životopis
Narodil sa v Štefanovej a gymnázium navštevoval v Šaštíne a v Trnave. Saleziánsky noviciát si vykonal vo Svätom Benediku. Teologické štúdiá absolvoval na Saleziánskej teologickej vysokej škole vo Svätom Kríži nad Hronom (1946 – 1950).

Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný a následne poslaný na preškolenie (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K).

V októbri 1950 sa mu podarilo ujsť zo Slovenska. Za kňaza bol vysvätený v Turíne (Taliansko) 1. februára 1951. Ako misionár pôsobil v Gabone, Belgicku a najmä vo Francúzsku, kde veľmi aktívne udržiaval styky so slovenskými krajanmi a krajanskými spolkami.

## Literatúra
*KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava: Don Bosco, 2019. ISBN ISBN 978-80-8074-436-6. S. 14,  290 - 291.
*KUBANOVIČ, Zlatko: *Jozef Ochaba a jeho občiansky preukaz.* In: *Don Bosco dnes*, roč. 48.,  č. 2/2017, s. 2627 https://www.saleziani.sk/images/pdf/SLK_DonBoscoDnes_2017_02.pdf#page=26
* OCHABA, Jozef, SDB. In: 

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti zo Štefanovej
Kategória:Slovenskí saleziáni
Loona

**Loona** môže byť:

*holandská speváčka, pozri Loona (speváčka)
*kórejská dievčenská skupina, pozri Loona (skupina)
*dedina v Estónsku, pozri Loona (Estónsko)
Bazoš

**Bazoš** je pôvodne český inzertný portál, v súčasnosti prevádzkovaný aj na Slovensku, v Poľsku a v Rakúsku. Slovenskú verziu používa vyše 9,7 milióna používateľov mesačne. 

## História
Zakladateľom a majiteľom inzertného portálu je Radim Smička. Pred vznikom Bazoša založil a prevádzkoval webové stránky o hardvéri, kde na žiadosť priateľov pridal v roku 2003 do svojej ponuky aj inzerciu PC komponentov. S rastúcim počtom používateľov pribúdali ďalšie kategórie inzercie. Následne sa inzercia úplne oddelila od pôvodného webu o hardvéri, čím vznikol Bazoš.

Slovenská verzia existuje od roku 2006. 

## Referencie

Kategória:Podniky v Česku
Kategória:Internetové podniky
Kategória:Webové služby
Kategória:České webové stránky
Ján Nepomuk Bobula

**Ján Nepomuk Bobula** (* 15. marec 1844, Dovalovo - † 15. november 1903, Budapešť) bol stavebný veľkopodnikateľ v Budapešti, vydavateľ, spoluzakladateľ a vedúci politik Novej školy slovenskej.

## Život

### Život staviteľa
Pôvodne murár z Dovalova zložil maturitu a staviteľskú skúšku v Pešti r. 1863, r. 1867 bol absolventom techniky. S podporou bohatého svokra továrnika J . Pozdecha vybudoval veľkú stavebnú a projekčnú firmu a získaval významné objednávky v Pešti. Staviteľstvu a architektúre sa venoval aj ako odborný publicista a spisovateľ.

### Život politika
Výraznejšie sa politicky angažovať začal po rakúsko-uhorskom vyrovnaní r. 1867, keď sa orientácia slovenskej politicky na Viedeň ukázala ako iluzórna. V r. 1868 založil Slovenský národnodemokratický spolok Pesti Nemzeti Demokrata Tót Kört. Vydával i slovenské noviny a v r. 1872 neúspešne kandidoval do Uhorského snemu. V roku 1892 bol zvolený za poslanca Uhorskému snemu vo volebnom obvode Stará Ľubovňa na Liberálnu stranu. V duchu politickej orientácie Novej školy zastával stanovisko pozitívnej spolupráce s maďarskými politickými elitami na báze uhorského ústavného a zemského vlastenectva a štátnej lojality. Po r. 1875 sa vzdal účasti v slovenskom verejnom živote a budoval si novú politickú kariéru mimo slovenského politického kontextu 

## Rozpor
Časť slovenskej historiografie ho vidí ako predstaviteľa liberálnej politickej moderny, časť ako odpadlíka / maďaróna.

## Referencie


## Literatúra
* FRANKOVÁ, Libuša: Ján Nepomuk Bobula (K občiansko-národným postojom na pôde Novej školy). In: *Dejiny - internetový časopis Inštitútu histórie FF PU v Prešove*, č. 1, 2018, s. 58  69. Dostupné on-line  
* KAČÍREK, Ľuboš: *Uhorský staviteľ a politik : Životopis a korešpondencia Jána Nepomuka Bobulu.* Békešská Čaba : Výskumný ústav Slovákov v Maďarsku, 2022. 289 s. ISBN 978-615-5330-22-3 

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Osobnosti z Liptovského Hrádku
Centrálna evidencia predstaviteľov a exponentov pravice

**Centrálna evidencia predstaviteľov a exponentov pravice** bol zoznam exponentov a nositeľov pracovného oportunizmu, teda organizátorov protistraníckych, protisocialistických a protisovietskych kampaní a akcií zriadený roku 1971.

## Cieľ vzniku Evidenie
Išlo o exponentov pravice. Evidencia sa zriadila v kádrovej evidencii ÚV KSČ a mala slúžiť na získanie a sústavné udržiavanie prehľadu, kde sa sústreďujú predstavitelia pravice, na vytvorenie podmienok pre izolovanie ich pôsobenia na mysy, zabránenie ich návratu naspäť na exponované miesta v štátnych a hospodárskych orgánoch, v inštitúciach a zariadeniach politického a ideologického pôsobenia. Výber do Evidencie vykonávali osobitne zriadené komisie na čele s vedúcimi tajomník i okresných a krajských výborov KSČ.

## Evidované osoby
V evidencii sa ocitlo celkovo viac ako 6300 osôb, prevažne bývalých členov KSČ, ktorí sa politicky exponovali v tzv. demokratizačnom procese počas tzv. Pražskej jari v roku 1968. Tieto osoby boli v nasledujúcom období spravidla pracovne, sociálne i spoločensky degradované, mnohým sa však po odčinení politických omylov postupne podaril aspoň čiastočný kariérny návrat. V priebehu druhej polovice 70. rokov Evidencia stratila pôvodnú politickú silu a prestala byť relevantným informačným zdrojom.

## Referencie

Kategória:Normalizácia
Kategória:Ústredný výbor Komunistickej strany Česko-Slovenska
Československá obec legionárska

**Československá obec legionárska** bola počas prvej Česko-slovenskej republiky významná štátotvorná sila, združenie bývalých príslušníkov česko-slovenského vojska v zahraničí a politická opora Tomáša Garrigua Masaryka, Edvarda Beneša a „hradnej“ politiky, ktorá vznikla v roku 1921 zlúčením menších legionárskych organizácií.

## Činnosť Obce
Obec disponovala veľkým vplyvom na Hrade, vo veliteľských zboroch ozbrojených zložiek štátu, v správnych radách časti bankového sektora a bola úzko prepojená so sokolskými organizáciami. Vykonávala rozsiahlu sociálnu činnosť v prospech členov, spravovala niekoľko podporných sociálych fondov pre legionárov, ich vdovy a siroty, ďalej iniciovala výstavbu sirotincov, ozdravovní a invalidných ústavov, vplývala na udeľovanie živnostenských oprávnení a štipendií. Iniciovala výstavbu a údržbu pamätníkov, preberala záštitu nad spoločenskými akciami a tvorila obligátnu súčasť štátnych ceremoniálov a rituálov.

## Existencia Obce
Po niekoľkých úspešných rokoch jej fungovania bola v Protektoráte Čechy a Morava rozpustená, mnohí jej funkcionári boli intervenovaní, prípadne popravení. Členovia Obce tvorili významnú súčasť domáceho odboja. Po krátkom povojnovom oživení existencie po Februári 1948 bola včlenená do štruktúry organizácií Národného frontu.

## Obec dnes
Po roku 1990 bola Obec obnovená ako občianske združenie členov rôznorodých odbojových zoskupení, ich potomkov, nostalgických sympatizantov a účastníkov zahraničných vojenských misií s organizáciami prevažne v Česku.

## Referencie


Kategória:Prvá česko-slovenská republika
Kategória:Odboj
Kategória:Občianske združenia v Česku
Kategória:Česko-slovenské légie
Československá obec sokolská

**Československá obec sokolská** bola česká telovýchovná a vlastenecká organizácia založená r. 1862, ktorá sa presadila aj na Slovensku. 

## Predpoklady vzniku Obce
Základným predpokladom vzniku Obce bola existencia českej telovýchovnej a vlastneckej organizácie Sokol. Ten sa sústreďoval na základnú telesnú výchovu, na brannú a vlasteneckú výchovu, organizoval pravidelné telovýchovné cvičenia. Od r. 1882 usporadúval masové "sokolské zlety", budoval vlastné telovýchovné zariadenia, najmä telocvične, tzv. sokolovne, jednoduché ihriská a plavárne, mal i vlastnú jazdu. Pri organizovaní 1. česko-slovenského zahraničného odboja počas prvej svetovej vojny tvorili "sokoli" vlastenecky najuvedomelejšie a fyzicky najlepšie pripravené súčasti zahraničného československého vojska. Ozbrojené sokolské oddiely v Októbri 1918 a po ňom preberali poriadkové funkcie rozpadnutej rakúskej polície, funkcionári a členovia Sokola vytvárali základný káder nového československého vojska, najmä v dobrovoľníckych plukoch Stráže slobody a spolu s légiami sa zúčastňovali na bojoch v česko-nemeckom pohraničí a pri oslobodzovaní Slovenska. 2. prápor II.pluku Stráže slobody v noci 14./15. augusta 1919 vojenskou akciou prekročil Dunaj a pripojil obec Ligetfalu/Engerau k ČSR a k Bratislave. 

Prvý česko-slovenský prezident Tomáš Garrigue Masaryk bol tiež aktívnym členom "Sokola"

## Činnosť Obce a jej existencia
Po vzniku prvej Československej republiky sa Sokol stal prostredníctvom masovej organizácie Československá obec sokolská jedným z garantov demokratickej československej štátnosti, politickou oporou jej zakladateľskej generácie (E. Beneš, T. G. Masaryk a i.) a politiky Hradu. Ako telovýchovná organizácia sa presadili aj na Slovensku, najmä prostredníctvom českých členov. Ku koncu prvej republiky mali cca 50.000 členov, vlastnili 48 sokolovní. Jeho konkurenciou bol telovýchovný spolok Orol blízky HSĽS. Na sklonku tzv. druhej republiky bola organizácia Slovenský Sokol v r. 1938 rozpustená a majetok prevedený na Hlinkovu gardu. Po obnovení ČSR v r. 1945 organizácia už nenadobudla pôvodný spoločenský význam.  

## Referencie


Kategória:Prvá česko-slovenská republika
RiverStone

**RiverStone** je slovenská pop-rocková hudobná skupina založená v Košiciach v roku 2006.

Kapela od svojho vzniku tvorí vlastné po slovensky spievané autorské skladby.
Okrem vlastných koncertov má za sebou účinkovanie aj na mnohých slovenských letných festivaloch, ako napr. Fun rádio Dohoda, Rock pod Kameňom, či sériu festivalov Music Summer na Domaši, Orave, Duchonke a Ružinej.

V roku 2017 začína kapela náhrávať a v roku 2018 vydáva debutový štúdiový album RiverStone s deviatimi autorskými skladbami.

## Členovia skupiny
* Michal Šandor - spev, klávesy
* Majo Maksin - bicie
* Peter Hajdu - basová gitara
* Valér Štiavnický - gitara

## Diskografia
### Štúdiové albumy
* 2018 - RiverStone 

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka kapely 
* RiverStone na facebooku

Kategória:Slovenské hudobné skupiny
Kategória:Slovenské poprockové hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 2006
Najvyšší čas

**Najvyšší čas** môže byť:

* štúdiový album skupiny Plus Mínus, pozri Najvyšší čas (2006)
* štúdiový album skupiny Elán, pozri Najvyšší čas (2019)
* seriál televízie JOJ z roku 2024, pozri Najvyšší čas (seriál)
Ján Ježovít

**Ján Ježovít** (* 6. september, 1909, Suchá nad Parnou† 15. apríl 1994, Bangkok, Thajsko) bol slovenský salezián, misionár, pedagóg, kníhtlačiar, väznený v japonskom koncentračnom tábore.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium absolvoval na súkromnom Slovenskom gymnáziu v Taliansku v obci Perosa Argentina. Remeslu kníhtlačiara sa vyučil v San Benigna Canavese v Taliansku (19231928). Saleziánsky noviciát si vykonal v rokoch 19281929 v Cumiane (Taliansko).

V roku 1933 odišiel ako misionár koadjútor (saleziánsky brat) do Číny. Pôsobil ako učiteľ typografie na remeselníckej škole  v Hongkongu, na remeselníckej škole v Šanghaji, a na remeselníckej škole v Macao.

Počas druhej svetovej vojny bol väznený v japonskom koncentračnom tábore (19411945), kde boli veľmi tvrdé životné podmienky. 

Po skončení druhej svetovej vojny až do roku 1960 pôsobil ako učiteľ typografie na remeselníckej škole v Hongkongu (19451960). V roku 1960 bol preložený do Macaa, kde viedol typografické oddelenie na saleziánskej technickej škole. V roku 1970  odišiel do Thajska do Bangkoku. Tam bol poverený riadením tlačiarne na saleziánskej remeselníckej škole Don Bosco (19701978). Pre zhoršujúce sa zdravotné ťažkosti v roku 1978 odišiel do dôchodku.

Za posledných 22 rokov svojho života bol v nemocnici hospitalizovaný na dlhší čas celkom 20-krát (nepočítame kratšie hospitalizácie), z toho 8-krát musel podstúpiť rôzne ťažké, komplikované operácie. Bol to dôsledok krutého a neľudského pobytu v japonskom koncentračnom tábore. Misionárom bol 61 rokov (Čína, 37 rokov; Thajsko, 24 rokov).

## Ocenenie
Od hongkongského ministerstva školstva dostal čestný titul „Qualiﬁed Teacher“.

## Literatúra
* KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava: Don Bosco, 2019. ISBN ISBN 978-80-8074-436-6. S. 207,  248 - 249.
* JEŽOVÍT, Ján, SDB. In: 

## Externé odkazy
* Salezián, ktorý prežil japonský koncentrák http://www.saleziani.sk/images/pdf/SLK_DonBoscoDnes_2016_05.pdf#page=24

Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti zo Suchej nad Parnou
Kategória:Slovenskí saleziáni
Pieseň o rodnej zemi

**Pieseň o rodnej zemi**, často nazývaná aj **Najkrajší kút v šírom svete** je pieseň z operety Gejzu Dusíka, Hrnčiarsky bál. Skladba mala ako súčasť opery premiéru v roku 1956. Spopularizoval ju slovenský tenor Peter Dvorský, ktorý ju nahral ako singel na platni *Modrá ruža* z roku 1983. Hudbu piesne napísal Dusík, text jeho dvorný textár Pavol Braxatoris. Pieseň nadobudla počas rokov hymnický charakter, uvažovalo sa o nej aj ako o slovenskej hymne a pravidelne sa hráva na významných celospoločenských udalostiach.

## Text
:Najkrajší kút v šírom svete je moja rodná zem,
:zelený sad v plnom kvete je moja rodná zem.
:Čierne hory pyšne stoja až sa nebies dotýkajú
:a pod nimi šíre polia kvetmi posiate na zemi raj vytvárajú.

:Najkrajší kút v šírom svete je moja rodná zem,
:zelený sad v plnom kvete je moja rodná zem.
:Tá jediná a nie iná má pre mňa toľko krás
:a preto verným chcem jej ostať po celý čas
:a preto verným chcem jej ostať po celý čas.

:Pozri sa na šíre polia všade vôkol nás,
:ranným vánkom keď sa vlní zlatožltý klas.
:Hľaď na kvetov plnú zem, hľaď na kvetov plnú zem,
:na potôčik pozri svieži, ako cez údolie beží sem.

:Najkrajší kút v šírom svete je moja rodná zem,
:zelený sad v plnom kvete je moja rodná zem.
:Tá jediná a nie iná má pre mňa toľko krás
:a preto verným chcem jej ostať po celý čas
:a preto verným chcem jej ostať po celý čas.

## Referencie


Kategória:Slovenské piesne
Kategória:Single z 1983
Zobákorožec dvojrohý

**Zobákorožec dvojrohý** (*Buceros bicornis*) je druh vtáka z radu dutinovce (Bucerotiformes), čeľade zobákorožcovité (Bucerotidae) a rodu zobákorožec (*Buceros*). Druh opísal Carl Linné pod stále platným menom *Buceros bicornis* roku 1758. Zobákorožec dvojrohý sa vyskytuje v lesoch južnej a juhovýchodnej Ázie, žije v Číne, Indii, Nepále, Bhutáne, Mjanmarsku, Thajsku, Laose, Vietname a Kambodži, ďalej v Indonézii a na Malajskom polostrove. Vyskytuje sa v nadmorskej výške 6002000 metrov. Najviac jedincov pravdepodobne žije v Indii, kde sa druh vyskytuje v podhorí Himalájí a vo vlhkých vždyzelených lesoch na západe krajiny, pričom obýva predovšetkým chránené oblasti; mimo chránených území je druh veľmi vzácny. Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (IUCN) druh hodnotí ako takmer ohrozený, pričom trend celkovej populácie je klesajúci. Zobákorožec dvojrohý vyžaduje veľké plochy pôvodných pralesov, hlavným dôvodom tohto poklesu je teda strata prirodzeného prostredia následkom ťažby dreva a uvoľňovaním pôdy pre poľnohospodárstvo. Značnú hrozbu predstavuje tiež lov. Druh je lovený predovšetkým pre mäso, okrasné perie a zobáky, cenený je tiež tuk. V Indii a Thajsku sú mláďatá lovené pre obchod s klietkovými vtákmi. Celková veľkosť populácie bola odhadnutá na 13 00027 000 dospelých jedincov. Druh je zaradený na zoznam CITES v prvej prílohe.

Zobákorožec dvojrohý dosahuje dĺžku 95120 cm a hmotnosť asi 3 kg. Rozpätie krídel dosahuje 151178 cm. Telo, hlava a krídla majú čierne sfarbenie, cez krídla sa tiahne biely pruh a krk a hrdlo majú sfarbenie žlté. Brucho je biele, chvost je biely s čiernym pruhom. Nad zobákom vyrastá výrazná žltá dutá „prilba“ (u samcov s čiernym lemom), ktorá sa vyvíja len u dospelých jedincov. Vďaka týmto znakom je druh ľahko rozpoznateľný. Objavuje sa sexuálny dimorfizmus, samce sú väčšie ako samice a líšia sa tiež farbou dúhovky, ktorá je u samcov červená a u samíc biela až svetlo modrá.

Zobákorožce žijú v rodinných skupinách tvorených monogamným párom a ich potomkami. Konzumujú predovšetkým ovocie (hlavne figy), tiež malé stavovce a bezstavovce. Druh hniezdi medzi februárom a májom. Samica nakladie 13 vajcia do stromovej dutiny, pričom vchod zalepí zmesou hliny a trusu. Ponechá iba malý otvor, ktorým jej samec poskytuje potravu. Inkubácia trvá asi 1 mesiac. Po vyliahnutí zostáva samica s mláďatami asi päť týždňov, potom pomáha samcovi získavať potravu pre mláďatá. Nezávislé sa stávajú za ďalších desať týždňov. V zajatí sa môže zobákorožec dvojrohý dožiť až 50 rokov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Zobákorožcovité
Kategória:Zraniteľné druhy
Október 1918

**Október 1918** je metonymická skratka pre označenie kumulovaných revolučných udalostí na konci prvej svetovej vojny, počas ktorých vznikol česko-slovenský štát a vytvorila sa Česko-slovenská republika.

## Október 1918 a súvisiace historické udalosti
Dôsledkom udalostí Októbra 1918 sa vytvorila prvá Česko-slovenská republika ako samostatný a nezávislý štátny zväzok českého a slovenského národa na historickom území častí bývalej habsburskej monarchie.

Historickými ohniskami udalostí bola:
* Praha s tzv. pražským prevratom, počas ktorého Národný výbor československý 28. 10. 1918 prevzal pod svoju kontrolu správne centrá a dôležité inštitúcie monarchie v Prahe, vydal Prevolanie „Lide československý!“, ktorým vyhlásil samostatný československý štát a zákon o „zriadení samostatného štátu československého“
* Martin, kde sa konalo zhromaždenie slovenských politických elít (martinskí deklaranti), ktoré bolo zavŕšené prijatím Martinskej deklarácie

## Referencie


Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Vznik Česko-Slovenska
Kategória:28. október
Kategória:1918
Kategória:Prvá česko-slovenská republika
Kategória:30. október
Kategória:Dejiny Česko-Slovenska
Malatya

**Malatya** (v minulosti aj: **Melitene**, v Osmanskej ríši: *Malatija*/iné prepisy: *Malatja*/*Malatia*/*Malatía*/*Melatja*/*Melatia*, starogr. *Meliténé*/iný prepis: *Melitene*, lat. *Melitene* alebo *Melitena* alebo *Melita* alebo *Melite*, v stredoveku aj: *Malatia*, arab. *Malatíja*, staršie po slovensky: **Meliténa** alebo **Melitény**; ďalšie mená a zdroje k nim pozri v článkoch Malatya (súčasné mesto), Battalgazi (mesto) a Melid) môže byť:
*od 40. rokov 19. storočia: mesto, ktoré je dnes hlavným mestom rovnomennej tureckej provincie, názov tohto mesta do 30. rokov 19. storočia bol Aspuzu, pozri Malatya (súčasné mesto)
*od 1. storočia po Kr. do 30. rokov 19. storočia (sčasti aj neskôr): názov dnešného tureckého mesta Battalgazi, ktoré sa nachádza severovýchodne od dnešného mesta Malatya, názov do roku 1987: Eskimalatya, pozri Battalgazi (mesto)
*v (resp. vo vzťahu k) staroveku: jeden z názvov lokality Melid, pričom Melid bolo a) mesto zodpovedajúce dnešnej lokalite A(r)slantepe (na východnom okraji dnešného mesta Malatya), b) staroveká krajina v tomto meste a jeho okolí, pozri Melid
*sandžak v Osmanskej ríši, pozri Malatija (sandžak)

**Malatya** môže byť aj:
*súčasná provincia (a zároveň Büyükşehir Belediyesi – „veľkomestská obec“), pozri Malatya (provincia)
*do roku 2014: okres zahŕňajúci dnešné mesto Malatya a okolie, dnes je toto územie súčasťou okresu Battalgazi a okresu Yeşilyurt, synonymum: Malatya - Merkez İlçe, pozri Battalgazi (okres) a Yeşilyurt (okres)
*do roku 2014: „bucak“ (t.j. bývalá najnižšia turecká administratívna jednotka) vo vyššie uvedenom rovnomennom okrese
*štatistický región, pozri Malatya (NUTS)
*iný názov tureckého sídla Demirözü
*Malatya Cayi (2 rôzne vodné toky v Turecku)
*turecký názov severocyperskej dediny Palaiosofos
*turecký názov juhocyperskej osady Meladeia

## Pozri aj
*Letisko Malatya
*Malatya Dağları (pohorie južne od dnešného mesta Malatya)
*Malatya Ovası (rovina zhruba na území dnešnej provincie Malatya)

## Zdroje
*Melid. In: 
* Melitene. In: Lexikon des Mittelalters. CD-ROM. Verlag J.B. Metzler, 2000. ISBN 3-476-01819-9. 
*MALATYA In: BOSWORTH, Clifford Edmund a spol. The Encyclopaedia of Islam. Zväzok 6. New York : Leiden, 1993. 1044 s. ISBN 90-04-09419-9. S. 230 – 232.
*Melitene: Pierer's Universal-Lexikon, Band 11. Altenburg 1860, S. 110. http://www.zeno.org/nid/20010425772
*
*
*Malatya Ili haritasi http://cografyaharita.com/haritalarim/4l_malatya_ili_haritasi.png
*
*
*
*
*
*
* Malatya In:
Nová škola slovenská

**Nová škola slovenská** reprezentovala liberálny politický smer z prelomu 60. a 70. rokov 19. storočia, ktorý bol alternatívou ku Starej škole slovenskej. Bol sformovaný v r. 1868 príslušníkmi slovenskej podnikateľskej a intelektuálnej komunity v Pešti a Budíne.

## Príslušníci Novej školy
Novú školu slovenskú  tvorili: 
* J. N. Bobula
* J. Pozdech
* J. Zaretský
* K. Banšell
* J. Mallý-Dusarov
* Ján Palárik a i. 

## Orientácia Novej školy
Nová škola slovenská sa rozchádzala s politikou Starej školy slovenskej v základnej otázke národnej orientácie, v otázke národných politických cieľov i v otázkach politickej taktiky a stratégie. Do národnej politiky presadzovala dôraz na spoluprácu národov na báze uhorského ústavného a zemského vlastenectva, namiesto habsburského centralizmu podporovala rakúsko-uhorský dualizmus, namiesto tradičného "viedenského vektora" presadzovala "orientáciu na Pešť". Rámce reálneho slovenského politizovania videla v integrálnom Uhorsku, preto odmietala požiadavku  slovenského Okolia obsiahnutú v Memorande národa slovenského z r. 1861. Postulovala praktickú politiku činov, najmä v oblasti jazykových práv a v školstve, ktoré by zlepšili existenciu jednotlivcov a tým i podmienky pre národnú existenciu. Čerpala z tradícií anglosaskej a francúzskej politickej filozofie, opierala sa o idey konštitucionalizmu a občianstva, chápala sa ako realistický protiklad romantického idealizmu „štúrovskej“ generácie a jej dedičov. O spoluprácu s maďarskými politickými stranami i s kruhmi tzv. slovenskej-hornouhorskej šľachty sa však usilovala neúspešne. Politicko-mediálnym nástrojom Novej školy slovenskej bolo vydavateľstvo Minerva s tlačovým orgánom Slovenské noviny a mesačníkom Der Slowak. Ich najsilnejším konzervatívnym oponentom býval J. M. Hurban. V r. 1872 sa Nová škola slovenská premenovala na Stranu vyrovnania a niektorí jej sympatizanti boli 2x úspešní vo voľbách do Uhorského snemu, v ktorom boli členmi poslaneckého klubu Deákovej strany. Po zatvorení Matice slovenskej a zatvorení 3 slovenských gymnázií sa Novej škole rozpadla programová základňa a v r. 1875 zanikla.

## Rozkol
Vznik Novej školy slovenskej vniesol prvý rozkol do slovenského politického života, jej existencia nepriniesla nijaké z očakávaných praktických výsledkov a jej najcennejším dedičstvom zostalo politologicko-publicistické dielo J. Mallého-Dusarova a J. Palárika. Na niektoré demokratické prvky v ideológii Novej školy však do určitej miery nadväzovalo politické myslenie generácie Hlasu (hlasisti).

## Referencie


Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:19. storočie
Jozef Babiak

**Jozef Babiak** (* 12. október, 1900, Suchá nad Parnou† 20. február 1980, Latina, Taliansko) bol  rímskokatolícky kňaz, salezián, magister novicov, riaditeľ súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia v Ríme.
## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium absolvoval v Taliansku v obci Genzano. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v r. 19221923. Teologické štúdia absolvoval na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme v r. 19281932. Kňazskú vysviacku prijal v Ríme. Na Slovensku pôsobil v Šaštíne a v Svätom Benediku. V r. 1936 bol vymenovaný za magistra saleziánskych novicov pre Československo (19361950). Bol prvým slovenským saleziánskym magistrom novicov. 

Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný do kláštora v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). V internačných kláštoroch boli všeobecne veľmi tvrdé životné podmienky.
 
V r. 1951 sa mu podarilo utiecť z internačného kláštora z Podolínca a následne i zo Slovenska. Pôsobil v Rakúsku a v Taliansku. V r. 1966 sa stal riaditeľom súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia, ktoré sa nachádzalo v budove Ústavu sv. Cyrila a Metoda v Ríme (19661970). Udržiaval styky so slovenskými krajanmi a krajanskými spolkami v emigrácii. Pochovaný je na cintoríne v mestečku Latina (Taliansko).

## Literatúra
*KUBANOVIČ, Zlatko: * Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*.  Bratislava: Don Bosco, 2019. ISBN ISBN 978-80-8074-436-6. S. 207,  227 - 228.

## Externé odkazy
* Prvý slovenský magister novicov http://www.saleziani.sk/images/pdf/SLK_DonBoscoDnes_2014_05.pdf#page=26

## Galéria

File:Maturitné vysvedčenie Slovenského gymnázia v Ríme.jpg|thumb|Maturitné vysvedčenie súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia v Ríme (19631990)
File:Pečiatka Slovenského gymnázia.jpg|thumb|Pečiatka súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia v Ríme (19631990)


Kategória:Osobnosti zo Suchej nad Parnou
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Kategória:Slovenskí saleziáni
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Battalgazi

**Battalgazi** môže byť (všetko v dnešnom Turecku):
*mesto v provincii Malatya, významné historické sídlo od 1. storočia po Kr., historické názvy: Eskimalatya (Eski Malatya), Malatya, Malatija, Meliténé a pod., pozri Battalgazi (mesto)
*okres v provincii Malatya (od roku 2014 zahŕňa mesto Battalgazi, východnú časť dnešného mesta Malatya a okolie, predtým zahŕňal len mesto Battalgazi s okolím), pozri Battalgazi (okres)
*“mahalle“ (t.j. najnižšia turecká administratívna jednotka) v meste Malatya (nie v meste Battalgazi), pozri Battalgazi (mahalle)
*do roku 2014: „bucak“ (t.j. najnižšia turecká administratívna jednotka) v rovnomennom okrese
*štvrť v Ankare, pozri Battalgazi (Ankara)

## Zdroje
* Melitene. In: Lexikon des Mittelalters. CD-ROM. Verlag J.B. Metzler, 2000. ISBN 3-476-01819-9 
*
*
*
*
*Malatya Ili haritasi http://cografyaharita.com/haritalarim/4l_malatya_ili_haritasi.png
*https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/b/b5/CUINET%281892%29_2.339_Mamuret-ul-Aziz_Vilayet.jpg
*
*
*
František Zaťko

**František Zaťko** (* 17. december 1896, Horné Orešany† 12. august 1984, Rosemead, USA) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, misionár, pedagóg a národný pracovník.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium absolvoval na súkromnom Slovenskom gymnáziu v severnom Taliansku v obci Perosa Argentina a a vo Foglizze Canavese (19211925). Saleziánsky noviciát si vykonal v  rokoch 1925 – 1926 v Chieri (Taliansko). Teologické štúdiá absolvoval v Santa Tecle v Salvádore a v USA vo Watsonville (19341936). Za kňaza bol vysvätený vo Watsonville v roku 1936.

Ako misionár pôsobil v USA: vo Watsonville na Škole sv. Františka, ktorá bola určená pre ťažko vychovávateľných chlapcov; v Bellﬂower na Škole sv. Jána Bosca (St. John Bosco School); duchovný vo Farnosti sv. Patrika v Los Angeles; na technickej škole v South San Gabriel a na Technickom inštitúte dona Bosca (Don Bosco Technical Institute) v Rosemead. 

Veľmi aktívne udržiaval styky so slovenskými krajanmi a krajanskými spolkami a organizáciami po celom USA. Počas pôsobenia v Los Angeles viedol i jazykové kurzy slovenčiny pre potomkov slovenských vysťahovalcov. Pochovaný je v Rosemeade.

## Literatúra
* KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava: Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 289 - 290.
* ZAŤKO, František, SDB. In: 
* ZAŤKO, František. In: 

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti z Horných Orešian
Kategória:Slovenskí saleziáni
Alojz Hudek

**Alojz Hudek** (* 8. október 1887, Svätý Jur† 5. máj 1961, Lima, Peru) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, misionár, pedagóg, náboženský rozhlasový redaktor.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Taliansku v mestečku Lombriasco (19061907). Začiatkom roka 1908 odišiel do Južnej Ameriky. Teologické štúdiá absolvoval v Arequipa a La Paz. Za kňaza bol vysvätený 12. augusta 1917 v Lime (Peru). 

Ako vychovávateľ mládeže pôsobil na internátnych školách v mestách Piura (Peru) a La Paz (Bolívia). Pre jeho organizačné schopnosti bol v roku 1932 vymenovaný najprv za riaditeľa saleziánskeho domu v hlavnom meste Bolívie do Sucre (19321938), a potom do druhého najväčšieho mesta Peru do Arequipa (19381943). Ako direktor saleziánskeho diela v Arequipa zodpovedal za správu kostola a troch škôl – základnej, poľnohospodárskej a remeselníckej. 

Od r. 1943 až do svojej smrti v roku 1961 pôsobil v rozličných funkciách už len v hlavnom meste Peru v  Lime. Najprv v úlohe výpomocného duchovného vo farnosti Maria Auxiliadora a súbežne i ako náboženský rozhlasový redaktor Peruánskeho národného rádia (Radio Nacional del Perú). Ako náboženský redaktor mal na starosti vysielanie nedeľných bohoslužieb (19431955). Potom pôsobil v úlohe farára vo Farnosti Magdalena  del Mar (19551959). V r. 1959 zo zdravotných dôvodov odišiel na odpočinok. O dva roky nato zomrel po ťažkej chorobe leukémii. Pochovaný je v Lime. Misionárom bol 53 rokov (Bolívia, 17 rokov; Peru, 36 rokov).

## Literatúra
*KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava: Don Bosco, 2019. ISBN ISBN 978-80-8074-436-6. S. 245 - 246.

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti zo Svätého Jura
Kategória:Slovenskí saleziáni
Anton Figura

**Anton Figura** (* 6. máj 1909, Šenkvice† 16. december 1996, Pétion-Ville, Haiti) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, misionár a charitatívny pracovník.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium navštevoval na súkromnom Slovenskom gymnáziu v Taliansku v obci Perosa Argentina a v Šaštíne. Saleziánsky noviciát si vykonal v rokoch 1928 – 1929 v Radne (Slovinsko). Teologické štúdiá absolvoval v Havane na Kube a v Santa Tecle v Salvádore (1936 – 1938). Za kňaza bol vysvätený 24. septembra 1938 v Santa Tecle v Salvádore.

Ako misionár pôsobil na Kube, Haiti a v Dominikánskej republike. V saleziánskej spoločnosti zastával rozličné funkcie. Úlohu ekonóma zastával na remeselníckej saleziánskej škole v rokoch 19441947 a 19571961 v Ciudad Trujillo (Dominikánska republika), v Moca v Dominikánskej republike (19511953) a na remeselníckej saleziánskej škole v hlavnom meste Dominikánskej republiky v Santo Domingo (19611962). Úlohe direktora plnil v rokoch 19621966 v Santo Domingo. Ako direktor bol zodpovedný za  farskú školu a zdravotné stredisko, ktoré sa nachádzali v tomto saleziánskom komplexe. V roku 1966 bol vymenovaný za provinciálneho vikára (19661972). 

V roku 1973 odišiel do štátu Haiti, do saleziánskeho domu v Pétion-Ville, kde saleziáni spravovali základnú a strednú školu pre najchudobnejších. Tam pôsobil až do svojej smrti (19731996). Najprv v úlohe direktora (19741977), potom v úlohe ekonóma ((19771996).

Vďaka finančnej pomoci amerických Slovákov opravil viacero kostolov a saleziánskych budov, vrátajúc i školy. Sociálne slabším študentom poskytoval zadarmo stravovanie v saleziánskych zariadeniach. Bol mladším bratom saleziánskeho misionára Jozefa Figuru, ktorý pôsobil v Japonsku. Misionárom bol 64 rokov.

## Literatúra
*KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava: Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 235 - 236.
* CHROBÁK, Vladimír, *Anton Figura. Misionár v Karibiku.* Don Bosco, Bratislava 2008, 109. s. ISBN 978-80-8074-086-3.
* FIGURA, Anton, SDB. In: 

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti zo Šenkvíc
Kategória:Slovenskí saleziáni
Michal Čahoj

**Michal Čahoj** (* 19. november 1911, Ruskovce† 1. júl 1994, Šilaung, India) bol slovenský salezián a misionár.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Vyučil sa remeslu kováča. Saleziánsky noviciát si vykonal v rokoch 1933 – 1934 vo Svätom Benediku. 31. júla 1934 zložil prvé sľuby ako koadjútor. Ako misionár pôsobil v Indii v mestách Šilaung, Kurseong, Sonada, Tezpur a Tura (posledné 4 mená sú tu uvedené v anglickom prepise). Vďaka finančnej pomoci amerických Slovákov opravil viacero kostolov, škôl a saleziánskych budov.

## Ocenenie
* V roku 2019 mu rodáci odhalili pamätnú tabuľu na miestnom kostole v Ruskovciach.

## Literatúra
*ŠTEMPELOVÁ, Judita: *Michal Čahoj. Misionár v Indii.* Bratislava: Don Bosco, 2008. 93. S. ISBN 978-80-8074-079-5.
* ČAHOJ, Michal, SDB. In: 

## Externé odkazy
* V Ruskovciach odhalili tabuľu saleziánovi Michalovi Čahojovi http://www.biskupstvo-nitra.sk/v-ruskovciach-odhalili-tabulu-salezianovi-michalovi-cahojovi 

Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti z Ruskoviec (okres Bánovce nad Bebravou)
Kategória:Slovenskí saleziáni
Zebra (rozlišovacia stránka)

**Zebra** môže byť:
*živočíšny taxón, pozri zebra
*hovorovo: priechod pre chodcov označený bielymi pruhmi na vozovke, pozri pod priechod pre chodcov
*Einsteinova hádanka
El Salvador

**El Salvador** môže byť:
*španielsky a zriedkavý slovenský názov štátu Salvádor, pozri Salvádor
*mesto na Kube, pozri El Salvador (mesto na Kube)
*mesto na Filipínach, celý názov: City of El Salvador, pozri City of El Salvador
Randal Club

**Randal Club** (celým názvom **Randal Club - live&wild rock'n'roll music club**) je legendárny rockový bar a klub s koncertnou halou v rámci budovy YMCA, ktorá sa nachádza v Bratislave na Karpatskej ulici číslo 2. Hrávajú tu skupiny punkové, rockové, grindové, metalové, trashmetalové, deathmetalové a ďalších žánrov tvrdej hudby, pričom po živých koncertoch spravidla nasleduje tzv. „metalová diskotéka”.

[náhľad|Skupina [Slobodná Európa (skupina)|Slobodná Európa v Randal Clube v roku 2008]]

V letných mesiacoch Randal Club ponúka aj posedenie na terase. Drobnou nevýhodou Randal Clubu je, že fajčenie je všade povolené a že absentuje klimatizácia, aj keď počas koncertov je fajčenie aspoň v koncertnej časti zakázané. V tomto klube sa už stihli predstaviť rôzne svetové hviezdy tvrdej hudby a dáva sa priestor aj lokálnym a slovenským skupinám.

Výčap je vychýrený, Lojzo (ex bubeník kapely Konflikt, teraz aktívny v revivalovej bande Mötherhööd) a ďalší certifikovaní výčapníci priamo Plzeňským pivovarom sú zárukou dobrého piva.

Priestory klubu boli použité v 4. epizóde 2. série televízneho seriálu *[[Výnimočná Nikol]]*.

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka
* Randal Club na sociálnej sieti Facebook

## Zdroj
* Randal Club na stránke Visit Bratislava

Kategória:Podniky v Bratislave
Jozef Figura

**Jozef Figura** (* 21. apríl 1906, Šenkvice† 31. august 2001, Beppu-Soencho, Japonsko) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, misionár.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium navštevoval na súkromnom Slovenskom gymnáziu v Taliansku v obci Perosa Argentina a v Šaštíne  (19241926). Saleziánsky noviciát si vykonal v  rokoch  19261927 v Radne (Slovinsko). Teologické štúdiá absolvoval v Turíne v Taliansku   (19321935). Za kňaza bol vysvätený 7. júla 1935. 
Ako misionár pôsobil v Japonsku v Mijazaki, Mijakonodžó, Oita, Kawasaki, Kitsuki,  Tokio a Beppu-Soencho. V úlohe direktora saleziánskych diel pôsobil v Mijazaki v rokoch 19321935, v Tokiu-Suginami v rokoch 19541959, v Tokiu-Kokubunji v rokoch 19601964 a v Kawasaki v rokoch 19641966.
	
Počas druhej svetovej vojny bol určitý čas i väznený. Bol i publikačne činný a prispieval do viacerých exilových slovenských časopisov. Vďaka finančnej pomoci amerických Slovákov postavil a opravil viacero kostolov, škôl a saleziánskych budov (opísal to vo svojej autobiografii, ktorá vyšla pod názvom *Spod Tatier pod Fudžijamu*). Bol starším bratom saleziánskeho misionára Antona Figuru, ktorý pôsobil na Kube, Haiti a v Dominikánskej republike. Misionárom bol 65 rokov.

## Dielo
* 1987 – *Spod Tatier pod Fudžijamu* (Záhreb)

## Literatúra
* KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava: Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 236 – 237.
* FIGURA, Jozef, SDB. In: 

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti zo Šenkvíc
Kategória:Slovenskí saleziáni
Zoznam ulíc v Svätom Jure

Toto je zoznam ulíc v Svätom Jure a v jeho miestnych častiach Neštich, Jurský Park, Zuby a Žabky.

## Referencie

Kategória:Svätý Jur
Svätý Jur