open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elmar Kloss

**Elmar Kloss** (* 12. október 1942, Zlín) je český režisér, scenárista a herec. Za svoju kariéru sa preslávil najmä ako dabingový režisér. Kloss bol synom filmára Elmara Klosa.

## Životopis
Elmar Kloss sa narodil 12. októbra 1942 v Zlíne pod rodným priezviskom Klos. Je synom Anny Klosovej a filmového režiséra Elmara Klosa. V roku 1965 absolvoval filmovú réžiu na FAMU a neskôr narukoval na vojnu do Československého armádného filmu. V roku 1967 nastúpil na Barrandov v Prahe. Rozprestierala sa pred ním cesta k tvorivej kariére, ale z kádrových dôvodov nebol pripustený k samostatnej réžii, a preto dlhé roky pôsobil na Barrandove len ako pomocný režisér. Až v roku 1981 mu bolo dovolené stať sa režisérom v dabingovom štúdiu Filmového štúdia Barrandov, kde vytvoril desiatky českých verzií zahraničných filmov. Po odchode z Barrandova v roku 1991 sa stal stálym spolupracovníkom Českej televízie, kde sa podpísal pod množstvo ďalších dabingov. Celkovo má na svojom konte cez 400 dabovaných filmov.

## Filmografia

### Režisér a scenárista
* 1962: *Týden začíná v pátek* (študentský film)
* 1963: *Inventura* (študentský film)
* 1965: *Motýl* (študentský film)

### Herec
* 1960: *Vyšší princíp*

## Ocenenia
* 2012: Cena FF za celoživotnú mimoriadnu dabingovú tvorbu

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 

* Elmar Kloss na Dabingforum

Kategória:Českí dabingoví režiséri
Kategória:Českí filmoví režiséri
Kategória:Českí filmoví scenáristi
Kategória:Českí filmoví herci
Kategória:Osobnosti zo Zlína
Zoznam medicínskych článkov/?

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **1** článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## ?-
Γ-hydroxybutyraldehyd

Kategória:Zoznamy medicínskych článkov
Stankovský potok (prítok Čierňanky)

**Stankovský potok** je krátky vodný tok v Kysuckých Beskydách a Jablunkovskom medzihorí na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Čierňanky v povodí Kysuce, má dĺžku približne 3,5 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na severozápadnom okraji Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Javorský Beskyd, na severozápadných svahoch Troch kopcov (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Stankovo, v lesnom poraste v závere doliny, tečie severozápadným smerom, zakrátko priberajúc malý pravostranný prítok. V hornej časti postupne prijíma vodu dvoch menších pravostranných prítokov, opúšťa Kysucké Beskydy a prechádza do Jablunkovského medzihoria. Priberá významnejší ľavostranný potok z lokality Pod vrchmi a pravostranný z oblasti Za Krížnym. Dočasne sa stáča na západ, pod Črchľou sa postupne stáča na severozápad a onedlho priberá významný ľavostranný prítok spod Stankova (). Dolinou s nesúvislým porastom i osídlením pokračuje na sever, cez samoty Putyrovci a Vorkovci a popod Poľanu () vteká do obce Čierne a jej časti Vyšný koniec. V intraviláne križuje hlavnú cestu do Poľska a v blízkosti železničnej trate Čadca – Zwardoń sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Čierňanky v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Stankovský potok pramení a preteká iba územím obce Čierne v okrese Čadca v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucké Beskydy, Javorský Beskyd
* Jablunkovské medzihorie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Jablunkovskom medzihorí
Kategória:Vodné toky v Kysuckých Beskydách
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Čierne
ÖFB Frauen Bundesliga

**ÖFB Frauen Bundesliga** (podľa sponzora **ADMIRAL Frauen Bundesliga**) je najvyššia rakúska ženská futbalov liga.

## Formát
Od sezóny 2010/2011 v lige hrá 10 tímov, hrá sa systémom každý s každým, raz doma a raz vonku. 

## Zoznam víťazných tímov

Zdroj.

## Zoznam víťazov

## Najlepší strelci

Najlepší strelci od sezóny 1997–98. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Futbal v Rakúsku
Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženské futbalové súťaže
Vasil Dovhovič

**Vasil Dovhovič** (vlastným menom **Vasyľ Dovhanyč**; * marec 1783, Zolotarovo, Habsburská monarchia, dnes Ukrajina† 13. december 1849, Chust, Rakúske cisárstvo) bol ukrajinský gréckokatolícky kňaz, filozof, jazykovedec, básnik a prvý zakarpatský akademik. Považuje sa za zakladateľa latinsky písanej poézie na Podkarpatskej Rusi.

## Životopis
Vasil Dovhovič sa narodil v marci 1783 v obci Zolotarovo v rodine roľníka.

Latinčinu sa naučil počas štúdia na klasickom latinskom gymnáziu v meste Sighetu Marmației medzi rokmi 1800 až 1805. Stredoškolské vzdelanie získal v meste Veľký Varadín (dnes Oradea), kde na akadémii v rokoch 1805 až 1807 študoval filozofiu a zostal pôsobiť ako domáci učiteľjeho žiačkou bola dcéra nebohého hlavného mestského notára Agnesa Wiesera. Pomohla mu naučiť sa po maďarsky a venoval jej aj rad lyrických básní. Láska však zostala nenaplnená, v jeho tvorbe sa nachádzajú aj filozofické prvky. Básne písal nielen v maďarčine, ale aj v latinčine a v ukrajinčine. Dielo predstavuje jeho prvú báseň napísanú v ukrajinskom jazyku.

Vyššie teologické vzdelanie nadobudol v Trnave (začal študovať v roku 1807), kde absolvoval dva roky filozofie, štúdium ukončil v Užhorodskom duchovnom seminári v roku 1811. Počas štúdia v Trnave aktívne písal básne v latinčine a zaoberal sa filozofiou. Naučil sa po nemecky, aby mohol čítať filozofické práce Immanuela Kanta v pôvodnom znení. 14 rokov cestoval po svete, až sa vrátil do Užhorodu, kde po ukončení duchovného seminára sa oženil s Hannou Ľachovyč a stal sa kňazom.

V rokoch 1811 až 1824 pôsobil v obci Dlhé, práve od názvu obce si odvodil pseudonym Dovyhovyč. Za jeho pôsobenia boli v obci Dlhé vybudované chrám, fara, ako aj murované chrámy vo viacerých obciach na území Mukačevskej eparchie. V Mukačeve vytvoril sad a vinohrad, venoval sa včelárstvunapísal aj knihu *Méhész gyüjtemény* (po slovensky *Zápisy včelára*). V mladosti sa venoval literatúre, maľovaniu aj hudbehral na husliach, komponoval hudbu a zriadil aj cirkevný chór. Potom do roku 1828 pôsobil ako kňaz v obci Velyki Lučky, ďalej v rokoch 1828 až 1844 neskôr pôsobil v Mukačeve a nakoniec až do svojej smrti pôsobil v Chuste.

Vasil Dovhovič sa 17. septembra 1831 stal ako prvý z akademikov na Podkarpatskej Rusi členom a korešpondentom novovzniknutej Maďarskej akadémie vied. Venoval sa histórii, etnografii a teológii. V roku 1832 vytvoril zbierku svojich básní *Poemy Vasyľa Dovhovyča* (po slovensky *Poémy Vasila Dovhoviča*), kde sa nachádza celkovo 191 básní (19 napísal v ukrajinčine, 41 napísal v maďarčine a 131 napísal po latinsky). Všetky diela však doteraz ešte nie sú preložené do ukrajinčiny.

Vasil Dovhovič zomrel 14. decembra 1849.

## Publikácie
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .

## Referencie

## Zdroje
* 
* 
* 
* 

Kategória:Ukrajinskí filozofi
Kategória:Ukrajinskí spisovatelia
Kategória:Ukrajinskí básnici
Kategória:Ukrajinskí gréckokatolícki kňazi
Kategória:Náboženské osobnosti rusínskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti rusínskeho pôvodu
Kyrylo Antonovyč Sabov

**Kyrylo Antonovyč Sabov** (, ; * 28. august 1838, Stavne, Rakúske cisárstvo, Habsburská monarchia, dnes Ukrajina† 10. február 1914, Košice, Rakúsko-Uhorsko, dnes Slovensko) bol karpatskorusínsky pedagóg, publicista, novinár, vydavateľ s promoskovskou orientáciou.

## Životopis
Kyrylo Sabov sa narodil 28. augusta 1838 v obci Stavne. Absolvoval štúdiá na akadémii v meste Satu Mare a na Centrálnom teologickom seminári vo Viedni v rokoch 1857 až 1860. Pôsobil ako kňaz, profesor ruského jazyka, histórie a geografie na gymnáziu v Užhorode počas rokov 1862 až 1872. Napísal *Grammatiku pismennogo russkogo jazyka* (po slovensky *Gramatiku písaného ruského jazyka*, 1862) a čítanku z roku 1866.

Podieľal sa na redigovaní užhorodských novín *[[Svit (1867 – 1871)|Svit]]* (po slovensky *Svet*), pracoval v týždenníku *[[Sova (noviny)|Sova]]* (po slovensky *Sova*) a prispieval tiež do novín *[[Slovo (časopis, 1861 – 1887)|Slovo]]* (po slovensky *Slovo*). Kyrylo Sabov zomrel 10. februára 1914 v Košiciach.

## Zdroje
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Ukrajinskí pedagógovia
Kategória:Ukrajinskí novinári
Kategória:Ukrajinskí publicisti
Kategória:Ukrajinskí gréckokatolícki kňazi
Kategória:Náboženské osobnosti rusínskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti rusínskeho pôvodu
1. česká futbalová liga žien

**1. česká futbalová liga žien** (od roku 2024 **Fortuna=Liga** podľa sponzora) je najvyššia česká ženská futbalov liga. Súťaž vznikla v roku 1993. Všetky tituly vyhrali tímy z mesta Praha, Sparta Praha má 21 titulov a Slavia Praha 11 titulov.

## Zoznam víťazných tímov

Zdroj.

## Zoznam víťazov

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Futbal v Česku
Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženské futbalové súťaže
Kozyr-divka

***Kozyr-divka*** (po slovensky *Dievča za milión*) je spoločenská románová novela Hryhorija Kvitku-Osnovianenka, ktorú napísal v roku 1836 a bola publikovaná v roku 1838.

## História napísania
Hryhorij Kvitka-Osnovianenko dlhý čas po tom, čo poslal rukopis diela do Petrohradu, nemal žiadne informácie o tom, či dielo bude publikované. S netrpezlivosťou 12. marca 1838 napísal list Ivanovi Timofejevičovi Lisenkovovi: *„...Nepočuli ste niečo o Kozyr-divke? Podľa mňa sa stratila vďaka presnosti pána Snegireva, ktorému preto neodpustím.“*. Nie je vylúčené, že Hryhorij Kvitka-Osnovianenko poslal románovú novelu cenzorovi Ivanovi Michajlovičovi Snegiriovovi, ktorý schválil komédiu ''Šeľmenko''''volostnoj pisar'' (po slovensky *Šeľmenko**pisár vo volosti*). Na konci marca 1838 sa od Piotra Aleksandroviča Korsakova dozvedel, že dielo sa už publikuje. 16. júla 1838 sa v liste Ivana Timofejeviča Lisenka opýtal: *„Čo ste tak dlho robili?“*.

## Referencie

## Zdroje
* 
* .
* .

Kategória:Hryhorij Kvitka-Osnovianenko
Kategória:Knihy z 1838
Kategória:Ukrajinské knihy
Kategória:Ukrajinské romány
Sabov

**Sabov** ( a ) môže byť priezvisko:

* Kyrylo Antonovyč Sabov (18381914), zakarpatský pedagóg, publicista, novinár
* Jevmenij Ivanovyč Sabov (18591934), zakarpatský gréckokatolícky kňaz, spisovateľ, publicista, redaktor a autor učebníc
Tomiiči Murajama

**Tomiiči Murajama** (, * 3. marec 1924, Óita, Japonské cisárstvo – † 17. október 2025, Óita, Japonsko) bol japonský politik, predsedavlády v rokoch 1994 až 1996. Bol prvým socialistickým premiérom krajiny od Tecu Katajamu v roku 1948 a najviac sa zapísal do pamäti vyhlásením k 50. výročiu ukončenia druhej svetovej vojny, v ktorom sa oficiálne ospravedlnil za koloniálne vojny a agresiu Japonska v minulosti.

## Životopis
Narodil sa v prefektúre Óita a mal 10 súrodencov. Začal študovať na Univerzite Meidži, ale v roku 1944 bol povolaný do armády a pridelený na prácu v lodných dokoch Išikawadžima. Neskôr v tom istom roku bol pridelený k pechote ako vojak druhej triedy. Po kapitulácii Japonska bol demobilizovaný s hodnosťou dôstojníckeho kandidáta a vojnu ukončil ako kadet s hodnosťou seržanta. Univerzitu absolvoval v roku 1946.

Následne sa stal funkcionárom odborového zväzu vo svojej rodnej prefektúre. V roku 1955 bol zvolený za člena mestského zastupiteľstva v Óite ako člen Japonskej socialistickej strany, v roku 1963 bol zvolený za člena prefektúrneho zastupiteľstva v Óite a v roku 1972 za člena Národného zhromaždenia.

Po tom, ako sa Sociálno-demokratická strana (JSP) po voľbách v roku 1993 stala súčasťou vlády, sa stal jej lídrom. Murajama následne vyhral voľby v roku 1994 a stal sa prvým socialistickým premiérom od založenia Liberálno-demokratickej strany v roku 1955. Murajama sa postavil na čelo novej koalície JSP, Liberálno-demokratickej strany a Novej strany Sakigake.

Počas svojho pôsobenia vo funkcii premiéra sa Murajama preslávil svojím vyhlásením k 50. výročiu konca vojny, v ktorom sa ospravedlnil za činy krajiny počas druhej svetovej vojny. 15. augusta 1995 predniesol prejav, v ktorom vyhlásil:

Počas jeho úradu sa zhoršili vzťahy medzi Japonskom a Spojenými štátmi. Jeho vláda bola kritizovaná za neprimeranú reakciu na veľké zemetrasenie v Kóbe zo 17. januára 1995, ktoré si vyžiadalo cez 6 tisíc obetí a spôsobilo veľké materiálne škody.

Počas jeho funkčného obdobia sa dňa 20. marca 1995 odohral útok sarínom v tokijskom metre počas rannej dopravnej špičky s niekoľkými obeťami a tisícmi zranených.

V rámci koaličnej dohody svojej strany, ktorá zahŕňala rotáciu premiéra, Murajama 5. januára 1996 oznámil svoj zámer odstúpiť z funkcie premiéra. Tento krok uvoľnil post premiéra vodcovi Liberálno-demokratickej strany Rjútaró Hašimotovi. Z politiky odišiel v roku 2000. Murajama bol v roku 2006 ocenený Radom kvetov paulovnie. Umrel vo veku 101 rokov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Japonskí politici
Kategória:Členovia Snemovne reprezentantov (Japonsko)
Kategória:Predsedovia vlády Japonska
Kategória:Laureáti Radu kvetov paulovnie
Kategória:Storoční ľudia
Kategória:Osobnosti z Óity
Venedykt Mychajlovyč Ploščanskyj

**Venedykt Ploščanskyj** (* 23. marec 1834, Kaluš, Rakúske cisárstvo, dnes Ukrajina† 21. február 1902, Vilnius, Ruská ríša, dnes Litva) bol ukrajinský publicista, občiansky činiteľ a prorusky orientovaný historik, ktorý emigroval do Ruskej ríše.

## Životopis
Venedykt Ploščanskyj sa narodil 23. marca 1834 v meste Kaluš. Študoval na Ľvovskej univerzite. Patril k prívržencom proruskej orientáciezastával názor, že jednota ruského národa člení na 3 častina bieloruskú, na tzv. veľkoruskú a na tzv. maloruskú. Angažoval sa v haličško-ruskom hnutí za nacionálnu identitu v Rakúsko-Uhorsku. Stal sa prívržencom tzv. Sviatojurcov. V roku 1865 vstúpil do prorusky orientovaného tovarišstva *[[Halycko-Ruska matycia|Halycko-ruska matycia]]* (po slovensky *Haličsko-ruská matica*). 5. mája 1870 bol prijatý na Stavropihijskyj instytut (po slovensky *Stavropihijský inštitút*). V roku 1872 vstúpil do *[[Rusko-narodnyj insytut „Narodnyj dim“|Rusko-narodného insytutu „Narodnyj dim“]]* (po slovensky *Rusko-národný inštitút „Národný dom“*) a do *[[Tovarystvo imeni Mychajla Kačkovského|Tovarystva imeni Mychajla Kačkovského]]* (po slovensky *Tovarišstvo Mychajla Kačkovského*).

Medzi rokmi 1861 až 1886 publikoval náčrty o približne 100 miestach na Haliči. Od roku 1874 sa angažoval v *[[Moskovskoje archeologičeskoje obščestvo|Moskovskom archeologičeskom obščestve]]* (po slovensky *Moskovská archeologická spoločnosť*). Medzi rokmi 1871 až 1887 pôsobil ako redaktor a neskôr aj ako vydavateľ časopisu *[[Slovo (časopis, 1861 – 1887)|Slovo]]* (po slovensky *Slovo*). V roku 1882 vystupoval v balete *Spravy Oľhy Hrabar* (po slovensky *Záležitosť Oľhy Hrabar*). Keďže proruská orientácia bola v Rakúsko-Uhorsku nezákonná, bol odsúdený na päť mesiacov väzenia za vlastizradu. Po návrate na slobodu v roku 1887 emigroval do Ruskej ríše, kde sa angažoval v archeologickej komisii vo Vilniuse. Pôsobil ako cenzor vo Vilniuse od 3. marca 1894 do 24. januára 1901.

Venedykt Ploščanskyj zomrel 21. februára 1902 v meste Vilnius.

## Práce

* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .

## Referencie

## Zdroje
* 
* .
* .
* .
* .

Kategória:Ukrajinskí novinári
Kategória:Ukrajinskí publicisti
Kategória:Ukrajinskí historici
Formula 1 v roku 1969

**Sezóna 1969** bola 20. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 12. ročníkom poháru konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 11 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Južnej Afriky 1. marca a skončila sa Veľkou cenou Mexika 19. októbra 1969. 

Majstrom sveta sa stal po prvýkrát Britský jazdec Jackie Stewart, svoj prvý a jediný pohár konštruktérov získal tím Matra.

## Zloženie tímov

* Ružová označuje účastníkov Formuly 2 na Veľkej cene Nemecka

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1969
Kategória:Formula 1 v roku 1969
Kategória:Šport v 1969
Slovenské národné hokejové mužstvo hráčov do 20 rokov na Majstrovstvách sveta 2026

Toto je zostava **[[Slovenské národné hokejové mužstvo hráčov do 20 rokov|slovenského národného hokejového mužstva hráčov do 20 rokov]]** ktoré bude reprezentovať Slovensko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2026. Tím povedie ako hlavný tréner Peter Frühauf. Asistentmi budú Ivan Švarný a Andrew Boschetto.

## Realizačný tím

* Hlavný tréner – Peter Frühauf
* Asistent trénera – Ivan Švarný
* Asistent trénera – Andrew Boschetto
* Tréner brankárov – Peter Kosa
* Kondičný tréner – Richard Pinka
* Konzultant – Martin Dendis
* Video tréner – Patrik Michnáč
* Manažér tímu – Tomáš Pšenka
* Fyzioterapeut – Michael Bujňák

* Kustód – Miroslav Harvančík

## Súpiska

### Brankári

### Obrancovia

### Útočníci

## Príprava

## Základná skupina

|}

### Zápasy

## Play-off

### Pavúk

### Štvrťfinále

## Referencie

Kategória:Slovenské národné hokejové mužstvo hráčov do 20 rokov
Ivan Siľvaj

**Ivan Syľvaj** (pseudonym: Urijil Meteor; * 15. marec 1838, Suskovo, Rakúske cisárstvo, dnes Ukrajina† 13. február 1904, Nove Davydkovo, Rakúsko-Uhorsko, dnes Ukrajina) bol gréckokatolícky kňaz, karpatskorusínsky, respektíve zakarpatskoukrajinský spisovateľ, etnograf a kultúrny činiteľ s proruskou orientáciou.

## Životopis
Ivan Syľvaj sa narodil 15. marca 1838 v obci Nove Davydkovo v rodine gréckokatolíckeho kňaza Antona Syľvaja a Kateryny Lehezy. Základné vzdelanie získal doma od svojho otca. Aby syn mohol rozvíjať svoje poznatky, najal preňho učiteľa Andrija Dudaši ako domáceho učiteľa. Otec ho naučil hrať na husliach a na flaute. V rámci štúdia čítal *[[Apoštolár]]*, *[[Nicejské vyznanie viery]]* a bol diakomspieval pri bohoslužbách.

V roku 1846 nastúpil na gymnázium v Užhorode, už vtedy veľmi dobre vedel po latinsky. Zároveň študoval aj u Konštantína Matezonského, ktorý dirigoval chór užhorodského katedrálneho chrámu, svoju hru na husliach zdokonaľoval u učiteľa Erdeliho. Medzi rokmi 1854 až 1856 ukončil siedmu a ôsmu triedu na gymnáziu v Satu Mare. Študoval v Budapeštianskom seminári.

17. mája 1862 sa oženil s dcéru kňaza Petra Raca.

9. novembra 1862 ho eparcha Bazil Popovič vysvätil za kňaza. Najskôr pôsobil ako kaplán na fare svojho otca v obci Suskovo. 2. marca 1865 ho premiestnili na miesto kňaza v obci Dusyno. V apríli 1866 sa vrátil do obce Suskovo, kde 3. júna 1868 položili základný kameň nového chrámu. V rodnej obci pôsobil do roku 1880. V januári 1881 ho preradili do obce Turie Remety a vymenovali za blahočinného cirkevného obvodu. 20. mája 1899 sa stal kňazom na fare v obci Davidkovo.

Ivan Syľvaj zomrel 13. februára 1904 v obci Nove Davidkovo. Bol pochovaný vedľa kostola.

Ivan Syľvaj ako spisovateľ písal piesne, poémy (napríklad *Fedor Koriatovyč*), satirické románové novely (*Krajcerovaja komedija*, *Millioner*) a poviedky. Z historicko-kultúrneho hľadiska sú významné práce *Avtobiohrafija* (po slovensky *Autobiografia*) a práca o zakarpatských ikonách *Našy sokrovyšča* (po slovensky *Naše poklady*). Jeho diela boli publikované v miestnych a haličských promoskovsky orientovaných periodikách. Diela písal v tzv. jazyčiji.

## Zdroje
* 
* 
* 
* 

Kategória:Ukrajinskí spisovatelia
Kategória:Ukrajinskí básnici
Kategória:Ukrajinskí gréckokatolícki kňazi
Kategória:Náboženské osobnosti rusínskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti zo Zakarpatskej oblasti
Formula 1 v roku 1968

**Sezóna 1968** bola 19. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 11. ročníkom poháru konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 12 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Južnej Afriky 1. januára a skončila sa Veľkou cenou Mexika 3. novembra 1968. 

Majstrom sveta sa stal po druhýkrát Britský jazdec Graham Hill, svoj tretí pohár konštruktérov získal tím Lotus.

Sezónu poznačilo množstvo úmrtí, smrť dvojnásobného majstra sveta Jima Clarka, Mikea Spenceho, Jo Schlessera a Ludovica Scarfiotti.

## Zloženie tímov

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1968
Kategória:Formula 1 v roku 1968
Kategória:Šport v 1968
Formula 1 v roku 1967

**Sezóna 1967** bola 18. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 10. ročníkom pohára konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 11 veľkých cien a sezóna sa začala Veľkou cenou Južnej Afriky 2. januára a skončila sa Veľkou cenou Mexika 22. októbra 1967. 

Majstrom sveta sa stal novozélandský jazdec Denny Hulme, svoj druhý a posledný pohár konštruktérov získal tím Brabham.

Počas sezóny zomreli dvaja jazdci, Lorenzo Bandini na Veľkej cene Monaka, ktorému sa pri nehode sa vznietil monopost a ktorý na následky popálenín zomrel o tri dni. Jazdec Bob Anderson počas testov na Silverstone stratil kontrolu nad monopostom na mokrej trati, narazil do stĺpu traťových komisárov, pričom utrpel vážne zranenia hrudníka a krku, na ktoré neskôr zomrel v nemocnici.

## Zloženie tímov

* Ružová označuje účastníkov Formuly 2 na Veľkej cene Nemecka

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1967
Kategória:Formula 1 v roku 1967
Kategória:Šport v 1967
Juraj Ihnátko

**Juraj Ihnátko** (Jurij Ihnatkov; * 14. máj 1840 alebo 14. apríl 1840, Michalovce† 14. september 1885, Lučenec) bol rusínsky, respektíve zakarpatskoukrajinský učiteľ, novinár a jazykovedec. Patril medzi prorusínsky a prorusky orientovaných intelektuálov angažovaných v rámci procesu rusínskeho národného obrodenia.

## Životopis
Juraj Ihnátko sa narodil 14. mája alebo 14. apríla 1840 v meste Michalovce. Absolvoval štúdium na filozofickej fakulte Univerzity Lorána Eötvösa v Budapešti, po ktorého skončení pracoval ako profesor modernej európskej literatúry na tamojšom gymnáziu, kde vyučoval tiež latinčinu, gréčtinu a ruštinu. V roku 1866 prešiel na gymnázium do Užhorodu. Nakoľko sa dištancoval od maďarizačných krokov eparchu Štefana Pankoviča, tak pod nátlakom musel opustiť Užhorod. O rok neskôr sa preto vrátil do Budapešti, kde nadviazal kontakt so slovenskými národnými buditeľmi. V nasledujúcom roku začal učiť v Levoči, odkiaľ po 8 rokoch v roku 1876 odišiel do Lučenca, kde pôsobil až do svojej smrti.

Zastával a propagoval panslavistické názory, kvôli čomu viackrát musel meniť svoje pôsobisko. Aktívne prispieval do periodík *[[Slovo (časopis, 1861 – 1887)|Slovo]]* (po slovensky *Slovo*), *[[Visnyk dľa rusynov Avrstrijskoji deržavy]]* (po slovensky *Vestník Rakúskeho štátu*) a *[[Pešťbudínske vedomosti]]*. Angažoval sa v *[[Spoločnosť sv. Bazila Veľkého|Spoločnosti sv. Bazila Veľkého]]* (pôvodný názov: *Obščestvo sv. Vasyľa Velykoho*; iný názov: *Spoločnosť sv. Vasilija Veľkého*; rusínsky názov: *Spoločnosť sv. Vasyľa Velykoho*; ukrajinský názov: *Tovarystvo sv. Vasyľa Velykoho*) a v *[[Matica slovenská|Matici slovenskej]]*, patril medzi zakladateľov týždenníka *[[Svit (1867 – 1871)|Svit]]* (po slovensky *Svet*). Po tom, čo zo spolku v roku 1867 odišiel, sa rozhodol v Budapešti založiť nové rusínske noviny *[[Otečestvo]]* (po slovensky *Otčina*), ktoré však nemali úspech.

Juraj Ihnátko zomrel 14. septembra 1885 v Lučenci.

## Vedecká činnosť
Juraj Ihnátko sa vo svojich prácach venoval slovanským jazykom, poľskej a ruskej literatúre. Svoje články v rokoch 1867, 1868, 1874 a 1875 uverejňoval v odbornom časopise *[[Országos tanáregyleti közlöny]]* (po slovensky *Bulletin Národného odborového zväzu učiteľov*), ako aj v budapeštianskych časopisoch *[[Fővárosi Lapok]]* (po slovensky *Metropolitné noviny*) a *[[Pesti Napló]]* (po slovensky *Peštiansky denník*). V odborných článkoch sa zaoberal aj vplyvom križiackych výprav na kultúrny rozvoj európskych štátov a vzťahom medzi indoeurópskymi jazykmi. V roku 1875 publikoval práce venované gréckej poézii a v roku 1877 vydal prvú gramatiku rómčiny*Cigány nyelvtan* (po slovensky *Cigánska gramatika*).

## Referencie


## Zdroje
*
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Narodenia v 1840
Kategória:Úmrtia 14. septembra
Kategória:Úmrtia v 1885
Kategória:Osobnosti z Michaloviec
Kategória:Slovenské osobnosti rusínskeho pôvodu
Kategória:Spisovatelia píšuci po rusínsky
Kategória:Spisovatelia píšuci po rusky
Kategória:Spisovatelia píšuci po maďarsky
Kategória:Spisovatelia píšuci po grécky
Kategória:Spisovatelia píšuci po nemecky
Kategória:Absolventi Univerzity Loránda Eötvösa
Formula 1 v roku 1966

**Sezóna 1966** bola 17. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 9. ročníkom poháru konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 9 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Monaka 22. mája a skončila sa Veľkou cenou Mexika 23. októbra 1966. 

Majstrom sveta sa stal Austrálsky jazdec Jack Brabham, svoj prvý pohár konštruktérov získal tím Brabham. Je to jediný jazdec v histórii, ktorý vyhral majstrovský titul vo vlastnom zostrojenom monoposte.

Počas Veľkej ceny Nemecka zomrel jazdec John Taylor, po kolízii s jazdcom Jackym Ickxom.

## Zloženie tímov

* Ružová označuje účastníkov Formuly 2 na Veľkej cene Nemecka

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1966
Kategória:Formula 1 v roku 1966
Kategória:Šport v 1966
Schizofašizmus

**Schizofašizmus** (alebo **schizofrenický fašizmus**) je politologický, sociologický a kultúrny pojem, ktorý označuje špecifickú formu totalitného svetonázoru, v ktorom sú fašistické metódy, ideológia a prax maskované agresívnou rétorikou boja proti fašizmu.

Pojem popularizovali autori ako ruský filozof Michail Epstein či americký historik Timothy Snyder, najmä v kontexte analýzy súčasných autoritárskych režimov a ich propagandy. Podstatou tohto fenoménu je paradox, kedy sa aktéri hlásia k antifašizmu, no zároveň presadzujú politiku typickú pre historický fašizmus (xenofóbia, kult sily, potláčanie opozície).

## Definícia a pôvod
Podľa kulturológa Michaila Epsteina je schizofašizmus „fašizmus pod maskou boja s fašizmom“. Ide o svetonázor, ktorý v sebe nesie prvky tradičného fašizmu – nacionalizmus, xenofóbia, šovinizmus, antidemokracia a antiliberalizmus – no zároveň sa navonok definuje ako ich pravý opak. Tento systém vytvára falošnú realitu, v ktorej sú skutoční fašisti označovaní za „osloboditeľov“ a ich obete za „fašistov“.

V slovenskom mediálnom priestore bol pojem charakterizovaný ako „vážna a nebezpečná karikatúra fašizmu“, ktorá sa prejavuje hysterickou nenávisťou k slobode, demokracii a všetkému cudziemu, pričom paradoxne hľadá nepriateľov a zradcov medzi vlastnými spoluobčanmi.

## Rozpor medzi ideológiou a praxou
Výraz „schizo-“ v názve odkazuje na hlboký kognitívny a morálny rozpor (metaforickú schizofréniu) medzi hlásanou ideológiou a reálnym správaním elít.
* **Ideologická rovina:** Propaganda schizofašizmu ostro kritizuje západný kapitalizmus, liberalizmus a globalizáciu, ktoré vykresľuje ako zdroj morálneho úpadku.
* **Praktická rovina:** Predstavitelia režimu a jeho podporovatelia bežne využívajú statky a výhody, ktoré tento kritizovaný systém produkuje. Vlastnia nehnuteľnosti v západných metropolách, posielajú svoje deti na prestížne západné univerzity, dovolenkujú v krajinách „nepriateľa“ a využívajú západné technológie a automobily.

Tento cynizmus a odtrhnutie od reality slúžia na upevnenie moci, pričom drzosť klamstva sa v očiach priaznivcov stáva dôkazom sily „tých našich“.

## Vzťah k postmoderne a realite
Schizofašizmus sa odlišuje od historického fašizmu využívaním princípov postmoderny, konkrétne v práci s pravdou. Využíva koncept simulákra – obrazu bez predlohy v realite.
Propaganda nevytvára len skreslený pohľad, ale realitu otáča o 180 stupňov. Nadvláda znakov nad označovaným a absencia reálnej reflexie vedú k stavu, kedy spoločnosť akceptuje hyperbolickú realitu plnú rozporov. Hra so symbolmi a irónia sú tu zapojené do služieb archaických inštinktov moci a masovej súdržnosti.

## Referencie

## Pozri aj
* Ruský fašizmus

Kategória:Fašizmus
Michail Epstein

**Michail Naumovič Epstein** (; * 21. apríl 1950,  Moskva, ZSSR, dnes Rusko) je rusko-americký filozof, kulturológ a literárny teoretik. Je známy svojimi prácami o ruskej postmoderne a sémiotike.

V súčasnosti pôsobí ako profesor kultúrnej teórie a ruskej literatúry na Emory University v Atlante (USA).

## Dielo a myslenie
Epstein sa vo svojom diele zameriava na filozofiu kultúry, miesto humanitných vied v súčasnom svete a analýzu sovietskej a post-sovietskej ideológie.

Významne pracuje s konceptom simulákra (kópie bez originálu). Tento pojem aplikuje na analýzu súčasnej ruskej spoločnosti, kde podľa neho dochádza k vytváraniu „hyperreality“, v ktorej znaky a symboly strácajú svoj pôvodný význam a slúžia na manipuláciu vnímania reality.

Je autorom konceptu schizofašizmu (schizofrenického fašizmu), ktorým popisuje politický fenomén, kedy sa fašistická ideológia maskuje rétorikou boja proti fašizmu. Tento termín použil najmä v súvislosti s kritikou politického režimu v Rusku po roku 2014, ktorý podľa neho vykazuje znaky agresívneho nacionalizmu a xenofóbie pri súčasnom obviňovaní iných z fašizmu.

## Dielo a myslenie
Epstein sa vo svojom diele zameriava na filozofiu kultúry, miesto humanitných vied v súčasnom svete a analýzu sovietskej a post-sovietskej ideológie.

Je autorom konceptu schizofašizmu (schizofrenického fašizmu), ktorým popisuje politický fenomén, kedy sa fašistická ideológia maskuje rétorikou boja proti fašizmu. Tento termín použil najmä v súvislosti s kritikou politického režimu v Rusku po roku 2014, ktorý podľa neho vykazuje znaky agresívneho nacionalizmu a xenofóbie pri súčasnom obviňovaní iných z fašizmu.

## Referencie

## Externé odkazy
*  Oficiálna stránka
* An article on M. Epstein in the Chronicle of Higher Education (November 2002)
*Dagnino, Arianna. Epstein, Mikhail (2012). The Transformative Humanities: A Manifesto. London: Bloomsbury. A Review. *Rhizomes*, Issue 28, 2015
*Articles by Mikhail Epstein in Novaja gazeta

Kategória:Ruskí filozofi
Kategória:Filozofi USA
Kategória:Semiotici
Kategória:Literárni teoretici
Kategória:Spisovatelia literatúry faktu
Kategória:Univerzitní profesori USA
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Emory University

**Emory University** je súkromná výskumná univerzita v meste Atlanta v štáte Georgia v USA. Bola založená v roku 1836 metodistickou cirkvou a je pomenovaná po biskupovi Johnovi Emorym.

Univerzita patrí medzi prestížne americké vysoké školy a je známa svojou vysokou úrovňou výskumu, najmä v oblasti medicíny a humanitných vied. Skladá sa z deviatich akademických fakúlt.

Pôsobí tu viacero medzinárodne uznávaných akademikov, medzi ktorými je aj filozof a kulturológ Michail Epstein či spisovateľ Salman Rushdie.

## Referencie


Kategória:Univerzity v USA
Kategória:Vysoké školy v Georgii
Hermína Pfeilmayerová

**Hermína Pfeilmayerová**, rod. **Holubová** (* 12. septembra 1884, Vrútky† 28. februára 1952, Vrútky) bola slovenská politička Komunistickej strany Československa (KSČ), ktorá sa podieľala na formovaní ľavicového ženského hnutia vo vrútockom regióne. V rokoch 19241925 bola členkou Ústredného výboru KSČ.

## Život
Narodila sa v robotníckej rodine Anny Holubovej, rod. Fischerovej a Františka Holuba. Po skončení základnej školy pracovala ako príležitostná robotníčka vo Vrútkach, neskôr bola domácou.

Od začiatku 20. storočia sa angažovala v robotníckom a ľavicovom hnutí. Najprv pôsobila ako funkcionárka Československej sociálnodemokratickej strany robotníctva (ČSSDSR), následne sa spolu s marxistickým ľavým krídlom strany zapojila do formujúceho sa komunistického hnutia, ktoré vzniklo odčlenením od ČSSDSR. Stala sa členkou Akčného výboru pre založenie KSČ a v roku 1920 sa zúčastnila decembrového generálneho štrajku vo Vrútkach.

V roku 1921 bola delegátkou zjazdu v Ľubochni a v tom istom roku spoluzaložila Miestnu organizáciu KSČ vo Vrútkach, pričom pôsobila ako funkcionárka v miestnych aj krajských straníckych orgánoch, významne sa podieľajúc na organizovaní ľavicového ženského hnutia v regióne. Od roku 1921 bola členkou Slovenského ľavicového výboru KSČ a spolupracovala s Klementom Gottwaldom počas jeho pobytu vo Vrútkach.

v rokoch 1921 a 1923 sa zúčastnila Ríšskej konferencie žien v Prahe, v roku 1922 prvej celoštátnej konferencie komunistiek vo Vrútkach, v roku 1924 II. zjazdu KSČ, ako delegátka KSČ V. kongresu Kominterny a ako delegátka žien aj III. medzinárodnej konferencie komunistiek v Moskve. V rokoch 19241925 bola tiež členkou ÚV KSČ.

Prispievala politickými a osvetovými článkami do *[[Pravda (slovenský denník)|Pravdy chudoby]]* a do prvého slovenského ženského komunistického časopisu *[[Proletárka (časopis)|Proletárka]]*. Pre svoju politickú činnosť bola opakovane prepúšťaná zo zamestnania, súdená a väznená. Po roku 1945 pôsobila ako funkcionárka miestnych straníckych orgánov a spoločenských organizácií.

## Osobný život
Zosobášila sa s Júliusom Pfeilmayerom.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Vrútok
Kategória:Slovenskí komunistickí funkcionári
Kategória:Politici KSČ
Slovenské národné hokejové mužstvo na ZOH 2026

Toto je zostava **[[Slovenské národné hokejové mužstvo|slovenského národného hokejového mužstva]]** ktoré obsadilo 4. miesto na Zimných olympijských hrách 2026. Tím viedol ako hlavný tréner Vladimír Országh, jeho asistentmi boli Peter Frühauf a Ján Pardavý.

## Realizačný tím

* **Generálny manažér** – Miroslav Šatan
* **Hlavný tréner** – Vladimír Országh
* **Konzultant** – Craig Ramsay
* **Asistent trénera** – Peter Frühauf
* **Asistent trénera** – Ján Pardavý
* **Tréner brankárov** – Ján Lašák
* **Kondičný tréner** – Juraj Moravčík
* **Tímový lekár** **–** Pavol Lauko
* **Fyzioterapeut** – Martin Babják
* **Mediálny manažér** – Peter Jánošík

## Súpiska

### Brankári

### Obrancovia

### Útočníci

## Príprava

## Základná skupina

|}

### Zápasy

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o bronz

## Referencie

Kategória:Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2026
Cloclo

***Cloclo*** je francúzsky životopisný film z roku 2012, ktorý režíroval Florent-Emilio Siri. Hlavnú úlohu speváka Claude Françoisa stvárnil herec Jérémie Renier. Snímka bola nominovaná na 5 cien Césara, z ktorých sa jej podarilo 1 získať.

Film odkazuje na Françoisovu prezývku, zatiaľ čo medzinárodný názov *My Way* bol zvolený kvôli rovnomennej piesni, ktorú spopularizoval Frank Sinatra. Dej sleduje život speváka od jeho detstva v Egypte v 40. rokoch 20. storočia až po jeho smrť nešťastnou náhodou v roku 1978.

## Herecké obsadenie
* Jérémie RenierClaude François
* Benoît MagimelPaul Lederman
* Monica ScattiniChouffa François
* Sabrina SeyvecouJosette François
* Ana GirardotIsabelle Forêt
* Joséphine JapyFrance Gall
* Maud JurezJanet Woollacot
* Marc BarbéAimé François
* Eric SavinJean-Jacques Tilche
* Sophie MeisterKathalyn Jones
* Janicke AskevoldSofia
* Édouard GiardTicky Holgado
* Jérémy CharbonnelChristian Morise
* Robert KnepperFrank Sinatra

## Fakty a zaujímavosti
* Vo Francúzsku videlo snímku v kinách 1 791 770 divákov.
* Najbližší okruh Clauda Françoisa sa priamo podieľal na produkcii filmu *Cloclo*, čo spôsobilo režisérovi Florentovi Emiliovi Sirimu určité problémy.
* Celkovo sa oslovilo okolo 400 hercov, ktorí sa zúčastnili konkurzu na vedľajšie úlohy vo filme.
* Herec Benoît Magimel sa vyznačuje tým, že sa objavil vo väčšine filmov Florenta Emilia Siriho.
* Okrem toho, že herec Jérémie Renier mal s Claudom Francoisom určité fyzické vlastnosti spoločné, musel počas natáčania nosiť 5 rôznych parochní a najmenej 80 kostýmov, všetky vyrobené na mieru.

## Referencie

## Pozri aj
* Superstar (film)

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 2012
Kategória:Francúzske biografické filmy
Kategória:Francúzske filmy inšpirované skutočnou udalosťou
Swiss Women’s Super League

**Swiss Women’s Super League** je najvyššia ženská futbalová liga vo Švajčiarsku. Založená bola v roku 1970, do sezóny 2019/20 ako Nationalliga A.

## Formát
Od sezóny 2010/2011 sa po základnej časti, v ktorej hral každý s každým jeden zápas doma a jeden vonku, najlepších 8 tímov postúpilo do play-off, kde sa hrali dva zápasy každá dvojica tímov. Posledné dva tímy a dva víťazné tímy Nationalliga B hrali proti sebe systémom každý s každým dva zápasy o postup/zostup.

Od sezóny 2017/2018 sa v lige znížil počet tímov z 10 na 8. Každý tím hral s každým 4 zápasy. Futbalistky víťazného tímu v tabuľke sa stali majsterkami.

Od sezóny 2021/2022 sa zvýšil počet tímov na 10 a o majsterkách sa rozhoduje v play-off, ktoré sa hrá po základnej časti, v ktorej hrá každý s každým dva zápasy. Posledné dva tímy a prvé dva tímy z Nationalliga B hrajú o postup/zostup. Všetky zápasy sa hrajú systémom doma a vonku, okrem finálového zápasy, ktorý sa hrá len jeden a na neutrálnej pôde.

## Ligové majsterky

Zdroj.

## Zoznam víťazov

## Najlepšie strelkyne
Najlepší strelci od sezóny 1998–99.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Švajčiarske futbalové súťaže
Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženské futbalové súťaže
Ester Weimerová

**Ester Weimerová** (* 19. júna 1999 Ostrava-Vítkovice) je česká politička a psychologička, od októbra 2025 poslankyňa Poslaneckej snemovne PČR, členka hnutia STAN.

## Život
Vyštudovala gymnázium 1st International School of Ostrava, následne odbor psychológie na University of New York in Prague (získala titul Mgr.) a Inštitút postgraduálneho vzdelávania v zdravotníctve (špecializačné vzdelávanie v odbore klinickej psychológie a AKK psychológ v zdravotníctve). Na Empire State College na State University of New York potom ešte vyštudovala bakalársky odbor vývoj človeka so zameraním na psychológie (získala titul BS). Študovala tiež v rámci bakalárskeho štúdia matematiku na Matematicko-fyzikálnej fakulte Karlovej univerzity v Prahe (a bohemistiku v rámci združeného štúdia na Filozofickej fakulte).

Pracuje ako psychologička v zdravotníctve v havířovskej nemocnici. Od roku 2020 pôsobí aj ako organizátorka demonštrácií, spomienkových akcií a happeningov Miliónu chvíľok pre demokraciu vo Frýdku-Místku.

Ester Weimerová žije v obci Dobrá na Frýdecko-Místecku.

## Politické pôsobenie
Od roku 2020 pôsobí v hnutí STAN. V rokoch 2022 – 2025 pôsobila ako krajská predsedníčka Mladých Starostov v Moravsko-sliezskom kraji, predtým krátko pôsobila ako podpredsedníčka tejto krajskej organizácie. V krajských voľbách v roku 2024 kandidovala ako členka hnutia STAN do zastupiteľstva Moravsko-sliezskeho kraja, a to na kandidátnej listine zoskupenia „STAROSTOVÉ A OSOBNOSTI PRO KRAJ“ (koalícia STAN a OK), ale neuspela.

Vo voľbách do Poslaneckej snemovne PČR v roku 2025 kandidovala na 9. mieste kandidátnej listiny hnutia STAN v Moravsko-sliezskom kraji. Získala 3&nbsp;913 preferenčných hlasov, poskočila na 2. miesto a stala sa poslankyňou. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Poslanci Parlamentu Českej republiky (2025 – 2029)
Kategória:Českí psychológovia
Kategória:Českí politici
Kategória:Osobnosti z okresu Frýdek-Místek
Kategória:Politici STAN
Ekstraliga (ženy)

**Ekstraliga** (podľa sponzora **Orlen Ekstraliga**) je najvyššia poľská ženská futbalová liga. Súťaž vznikla v roku 1979.

## Formát
Do sezóny 2009/10 hralo v lige 6 tímov. Každý tím hral s každým 4 zápasy. Posledný tím zostúpil do nižšej ligy a predposledný hral dvojzápasovú baráž.

Od sezóny 2010/11 bola celá ženská liga reorganizovaná. Zvýšil sa počet tímov v najvyššej lige na 10, takže dva tímy z oboch divízii nižšej ligy postúpili. A dva tímy na tretích miestach nižšej divízie hrali dvojzápas, víťazný tím potom hral dvojzápasovú baráž proti tímu na 6. mieste Ekstraligy.

Od sezóny 2014/15 sa zvýšil počet tímov na 12. Od sezóny 2015/16 po sezónu 2019/20, po základnej časti, boli tímy rozdelené do skupiny o titul a skupiny o zotrvanie. Body z nadstavbovej časti boli pripísané k bodov získaným v základnej časti.

## Zoznam víťazných tímov

Zdroj.

## Zoznam víťazov

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Futbal v Poľsku
Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženské futbalové súťaže
Cutomu Hata

**Cutomu Hata** (, * 24. august 1935, Kamata, Tokio, Japonské cisárstvo – † 28. august 2017, Tokio, Japonsko) bol japonský politik. V roku 1994 krátko pôsobil ako predseda vlády Japonska.

Hata sa narodil v Tokiu, vyštudoval Seidžo University a v roku 1969 bol prvýkrát zvolený do Národného zhromaždenia. Stal sa kľúčovým členom frakcie Tanaka/Takešita v Liberálno-demokratickej strane a v 80. rokoch 20. storočia pôsobil ako minister poľnohospodárstva, lesného hospodárstva a rybolovu, a to najskôr v kabinete Jasuhiro Nakasoneho v rokoch 1985 až 1986 a potom v kabinete Noboru Takešitu v rokoch 1988 až 1989. V rokoch 1991 až 1992 pôsobil na poste ministra financií v kabinete Kiičiho Mijazawu.

Po tom, ako frakciu prevzal Keizó Obuči, Hata v roku 1993 založil Stranu obnovy Japonska, ktorá sa pripojila k protilibérálnej koalícii vo vláde Morihira Hosokawu. V jeho kabinete Hata pôsobil ako minister zahraničných vecí.

Dňa 28. apríla 1994 Hosokawa po finančnom škandále odstúpil a premiérom sa stal Hata. Japonská socialistická strana však hneď nato opustila koalíciu, čím prišla o väčšinu v parlamente. Bola to prvá vláda za 39 rokov, ktorá nemala väčšinu hlasov v oboch komorách parlamentu. Namiesto toho, aby Hata čelil hlasovaniu o nedôvere, sa v júni rozhodol odstúpiť, čím umožnil líderovi Sociálno-demokratickej strany Tomiichimu Murajamovi prevziať túto funkciu 30. júna.

Hata počas pôsobenia vo funkcii predsedu vlády zaviedol viacero progresívnych reforiem. Jeho kabinet podporil zamestnávateľov, aby plánovali nepretržité zamestnávanie starších zamestnancov po dosiahnutí veku 60 rokov, zaviedol zákaz stanovovať povinný vek odchodu do dôchodku pre ľudí mladších ako 60 rokov a podobne. Zriadil Centrum podpory zamestnanosti osôb so zdravotným postihnutím. Oslobodil zamestnancov od povinnosti platiť zdravotné poistenie počas rodičovskej dovolenky.

Hatova politická strana sa v januári 1998 stala súčasťou Strany dobrej správy, ktorá bola v apríli 1998 začlenená do Demokratickej strany Japonska. Hata sa stal generálnym tajomníkom strany a až do svojej smrti zostal jedným z jej hlavných poradcov.

Hata bol v roku 2013 vyznamenaný japonským štátnym vyznamenaním Radom kvetov paulovnie. Zomrel prirodzenou smrťou 28. augusta 2017 v Tokiu vo veku 82 rokov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Japonskí politici
Kategória:Členovia Snemovne reprezentantov (Japonsko)
Kategória:Predsedovia vlády Japonska
Kategória:Ministri zahraničných vecí Japonska
Kategória:Ministri financií Japonska
Kategória:Laureáti Radu kvetov paulovnie
Kategória:Osobnosti z Tokia
Drahošanský potok

**Drahošanský potok** je krátky vodný tok v Kysuckých Beskydách na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Čadečanky v povodí Kysuce, má dĺžku približne 2,8 km a je tokom VI. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na severozápadnom okraji Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Javorský Beskyd, na západnom úbočí vrchu Horelické (), v nadmorskej výške približne  Pramení v lesnom poraste na svahoch hrebeňa Javorské, v lokalite Pri Belešových žľaboch, odkiaľ tečie severným smerom do údolia. Pod Zbojníckou sa stáča na severozápad, v strednej časti prijíma dva významnejšie ľavostranné prítoky z Čadčianskeho lesa a popod Poľanu pokračuje na severozápad. Onedlho sa stáča severným smerom, opúšťa súvislý lesný porast a vteká do osady Kliešťovci, patriacej mestskej časti Čadečka. Dolinou s nesúvislým porastom i osídlením pokračuje na sever, kde križuje miestnu cestu a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Čadečanky v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Drahošanský potok pramení a preteká iba územím mesta Čadca v rovnomennom okrese v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucké Beskydy, Javorský Beskyd

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Kysuckých Beskydách
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Čadca
Drábsko (potok)

**Drábsko** je potok v regióne Horehronie, v území obce Čierny Balog a mesta Brezno v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Veporské vrchy a v geomorfologickom celku Horehronské podolie. Ústi do Hrona. Má dĺžku . Rád toku III. 
## Prameň
Vodný tok *Drábsko* pramení v  v lesnom extraviláne premiešanom s poľnohospodárskym extravilánom v severovýchodnej časti územia obce Čierny Balog, v lese a pasienku *Kabátová* pri samote rovnakého názvu *Kabátová*, v okrese Brezno. 
## Opis toku
*Drábsko* tečie od prameňa západným a neskôr severozápadným smerom cez lesný extravilán obce Čierny Balog, v  vteká na územie mesta Brezno, vyteká z lesa do poľnohospodárskeho extravilánu, pokračuje severozápadným smerom cez miestnu časť *Hlboká*, mení smer na sever, preteká cez lúku, pasienok *Drábska*, ľavým brehom obteká samotu *Drábsko*, tečie okrajom intravilánu Brezna v jeho mestskej časti *Mazorníkovo*, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  priberá ďalší pravostranný bezmenný prítok z lúky *Ivaniškovo*, v  priberá Lúčanský potok ako svoj ľavostranný prítok, vteká do intravilánu Brezna, v  podteká *Cestu osloboditeľov*, ľavým brehom obteká športový areál stredného odborného učilišťa a zároveň v  priberá ľavostranný bezmenný prítok ktorého záverečná časť má do podzemnej kanalizácie zakrytý priebeh toku, v  podteká ulicu *Vrbová*, v  podteká ulicu *Mostárenská*, v  podteká železničnú trať Banská Bystrica – Červená Skala a pri juhovýchodnom okraji železničnej stanice Brezna ústi do vodného toku Hron ako jeho ľavostranný prítok. Rieka Hron ďalej ústi do Dunaja. *Drábsko* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení a preteká územím obce Čierny Balog a ďalej tečie a ústi do Hrona v území mesta Brezno. Patrí kratšou pramennou časťou svojho horného toku do geomorfologického celku Veporské vrchy do ich geomorfologického podcelku Balocké vrchy a dlhšou dolnou časťou toku do geomorfologického celku Horehronské podolie do jeho geomorfologického podcelku Breznianska kotlina. Vodný tok *Drábsko* má prítok Lúčanský potok a tri bezmenné prítoky.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Drábsko* má pôvod v názve lúky *Drábska* prípadne v názve susednej samoty *Drábsko*, v priestore ktorých preteká. Podoba *Drábsko* má pôvodný význam *miesto patriace drábom, mestským alebo panským služobníkom, strážcom poriadku, alebo ináč spájané s drábmi*. Názov geografického objektu bol bez zmeny prípadne po zohľadnení gramatickéjho rodu v podobe *Drábsko* s významom *potok spájaný s objektom Drábska/ Drábsko*, prenesený na vodný tok ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Drábsko* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Drábsko* je jedinečným hydronymom (december 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Horehronskom podolí
Kategória:Čierny Balog
Kategória:Brezno
Kategória:Povodie Hrona
Serie A Femminile

**Serie A** (podľa sponzora **Serie A Women Athora**) je najvyššia talianska ženská futbalová liga.

## Formát
Počas sezóny sa hrajú dva fázy. V základnej časti sa hrá systémom každý s každým, jeden zápas doma a jeden vonku. 5 najlepších tímov po základnej časti postupuje do skupiny o titul a 5 ďalších tímov do skupiny o zotrvanie. V ďalšej časti hrá každý tím s každým vo skupine dva zápasy, jeden doma a jeden vonku. Výsledky zo základnej časti a nadstavbovej časti sa zrátavajú. Víťazný tím a tím na druhom mieste skupiny o titul sa kvalifikujú do Ligy Majsteriek. Posledný tím v skupine o zotrvanie zostupuje do Serie B Femminile a predposledný hrá baráž s druhým tímom Serie B.

## Zoznam víťazných tímov
Zoznam majsteriek podľa rokov zahŕňa aj tímy, ktoré vyhrali súťaže, ktoré patrili pod inej asociácie, predtým ako súťaž začala organizovať Talianska futbalová asociácie (FIGC).

Zdroj.

## Zoznam víťazov

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianske futbalové súťaže
Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženské futbalové súťaže