open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tura (Egypt)

**Tura** (; ; ) je staroegyptská archeologická lokalita, nachádzajúca sa v Dolnom Egypte, na začiatku nílskej delty, na jej východnom brehu. Jej pozostatky sa dnes dajú nájsť 14 kilometrov od centra Káhiry, na polceste do *[[Helwán]]u*. V staroveku sa tu nachádzal jeden z najvýznamnejších vápencových lomov využívaný po celý čas antickej histórie Egypta. Neďaleko, pri dnešnej dedine *[[Maasara]]* sa nachádzal ďalší lom toho istého vápenca.

Vápenec z *Tury* bol najkvalitnejším a najbelším vápencom, ktorý sa dal zohnať v celom starovekom Egypte. Výborné vlastnosti horniny určovali jej použitie, a tak ju môžeme nájsť napr. ako povrchové obklady bohatých hrobiek alebo bloky stropov a podláh mastáb s väčšou nosnosťou, ktoré boli pôvodne konštruované z nepálených tehál. Lom sa používal v období Starej ríše ako zdroj materiálu napr. pre obloženie a bloky základovej plošiny Snofruovej Lomenej pyramídy, ako zdroj kameňa pre sarkofágy hrobiek elity Starej ríše, ako zdroj vápenca pre obklady pyramíd Strednej ríše alebo materiál pre rôzne chrámy Novej ríše. Napr. panovník Ahmose I. použil turský vápenec na výstavbu Ptahovho chrámu v Mennoferi a Amonovho Južného háremu v Tébach. V staroveku bol v lokalite uctievaný boh Anup, o čom svedčia nálezy. Okrem toho sa v oblasti našlo niekoľko rozsiahlych pohrebísk z konca praveku, Archaického obdobia, až po Rímske obdobie.

Ložisko turského vápenca sa nachádza hlboko pod povrchom, preto kameň ťažili tzv. tunelovaním, pomocou hĺbených štôlní a siení, vysokých aj 10 metrov v hĺbkach miestami 50 metrov, namiesto obvyklého spôsobu otvorenej jamy. Robotníci oddelili kus kameňa, rozbili ho a presne evidované časti vytiahli na povrch. Tie sa potom dopravovali k riečnemu prístavu, kde pokračovala ďalšia distribúcia. Podzemné priestory staticky zabezpečovali tým, že v potrebných miestach nechávali kusy pôvodnej horniny, ktoré podopierali strop siení.

Niektoré z týchto štôlní boli prístupné ešte v roku 1941 (po Kr.). Vtedy v lome č. 35 robotníci našli množstvo voľných archov z kníh dvoch alexandrijských cirkevných otcov – Órigéna a Dydima Slepého. Robotníci, ktorí tieto listy našli, ich ukradli a aj napriek tomu, že ich museli vrátiť, stále veľa z nich chýba a objavujú sa občas na trhu so starožitnosťami. Predpokladá sa, že pôvodné mohol mať každý zväzok aj viac ako 480 strán.

Pôvodný staroegyptský názov Strabón mylne interpretoval ako názov miesta, kde žili Trójania, a tak sa po grécky volalo Trója. Dnes je táto lokalita sčasti zo západu prekrytá moderným sídlom Turou v Káhirskom guvernoráte ().

## Referencie

## Zdroj

## Literatúra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Archeologické lokality v Egypte
Ulrich Walter

**Ulrich Hans Walter** (* 9. február 1954, Iserlohn, Severné Porýnie-Vestfálsko, Nemecko) je nemecký vedec a astronaut z letu v raketopláne s laboratóriom Spacelab.

## Krátky životopis
V rokoch 1964-1972, po ukončení základnej školskej dochádzky, absolvoval aj Märkisches gymnasium a potom začal študovať na univerzite v Kolíne, odbor fyzika. V roku 1980 tu získal vysokoškolský diplom a o päť rokov neskôr doktorský titul. S ním odcestoval do USA, kde nastúpil vedeckú prax v Argonne National Laboratory. V roku 1986 potom prešiel na University of California, Berkeley, kde pokračoval vo vedeckej práci. Po dvoch rokoch strávených v Amerike sa vrátil do Nemecka a zapojil sa do strediska astronautov nemeckej kozmickej agentúry DLR v Kolíne nad Rýnom. Oženil sa.

Koncom roka 1990 bol vybraný na let s laboratóriom Spacelab D-2. S ďalšími nemeckými astronautmi odišiel do USA, kde sa v rokoch 1991-1993 pripravoval v Johnsonovom vesmírnom stredisku v Houstone. Roku 1993 letel do vesmíru v misii STS-55. Svojím bezmála desaťdňovým letom sa zapísal do histórie ako 291. človek vo vesmíre.

## Let do vesmíru
Raketoplán Columbia odštartoval k svojmu 14. letu z Kennedyho vesmírneho strediska na Floride koncom apríla roku 1993. Na palube bola táto sedemčlenná posádka: Steven Nagel, Terrence Henricks, Jerzy Ross, Charles Precourt, Bernard Harris a dvojica nemeckých vedcov sprevádzajúcich laboratórium Spacelab  II na palube, Ulrich Walter a Hans Schlegel. Misia je evidovaná v COSPAR pod označením 1993-027A. Walter uskutočnil sériu lekárskych experimentov a potom pracoval na biologických a technologických pokusoch s rôznymi materiálmi vo Spacelabe. Kvôli zlému počasiu pristál raketoplán na kalifornskej základni Edwards.

* STS-55 Columbia (26. apríl 1993 - 6. máj 1993)

## Po lete
V septembri 2003 sa zúčastnil veľkého stretnutia mnohých, najmä nemeckých, kozmonautov a osobností v Nemecku. V tom čase mal 49 rokov.

## Zdroje

## Externé odkazy

* Ulrich Walter na MEK 
* Let raketoplánom  
* Ulrich Walter na SPACE 40  

Kategória:Narodenia v 1954
Kategória:Nemeckí kozmonauti
Kategória:Rádioamatéri
Algebrická geometria

**Algebrická geometria** (staršie *algebraická geometria*) je matematická disciplína, ktorá využíva metódy abstraktnej algebry na riešenie geometrických problémov. Je jednou zo základných oblastí modernej matematiky a súvisí s veľkým množstvom matematických disciplín, napríklad s komplexnou analýzou, topológiou, či teóriou čísel.

Algebrická geometria vznikla zo snáh o riešenie sústav polynomiálnych rovníc. Základným objektom jej štúdia sú algebrické variety, ktoré sú geometrickým vyjadrením riešení takýchto sústav.


Kategória:Geometria
Útočná puška

**Útočná puška** je automatická (samočinná) strelná zbraň konštruovaná na puškový náboj alebo odvodený puškový náboj, ktorá umožňuje streľbu jednotlivými výstrelmi a dávkami. Útočné pušky sú vo väčšine armád štandardnou zbraňou pechoty. Medzi najviac používané útočné pušky patria zbrane AK-47 a od nich odvodené konštrukcie, tiež M-16, G36, FN FNC alebo Steyr AUG. Slovenské ozbrojené sily používajú vz. 58.

## História
náhľad|vpravo|Českí vojaci vyzbrojení útočnými puškami vz. 58.
Termín „útočná puška“ je odvodený od nemeckej zbrane „Sturmgewehr“ StG 44 ( – útok, *gewehr* – puška, zbraň) zavedenej na konci 2. svetovej vojny. Samotný termín zaviedol A. Hitler a „útočné“ pušky používala nemecká armáda najmä počas ústupových bojov v neskoršej fáze vojny, teda prevažne pri obrane.

Napriek tomu, že Sturmgewehr 44 býva často označovaná za prvú tejto kategórie, zbrane používajúce zmenšený puškový náboj schopné strieľať dávkou existovali už skôr. Ide však o kategóriu, ktorú možno označiť ako automatická puška. Zrejme prvou z nich bola talianska zbraň Cei-Rigotti, ktorá používala náboje 6,5x52mm Mannlicher-Carcano. Ďalšou bola ruská zbraň „ručnojeružjo-pulemjot“ model 1916 konštruktéra V.G. Fjodorova. Išlo v podstate o automatickú pušku používajúcu náboj 6,5x50mm Arisaka. V Rusku bol pre podobný typ zbraní zavedený termín „avtomat“. Prvou jednotkou vyzbrojenou puškami tohoto typy sa 1. decembra 1916 stala zvláštna rota elitného 1. izmailského pluku, ktorá sa tak stala historicky prvou jednotkou na svete vyzbrojenou výhradne automatickými zbraňami. Ďalšou zbraňou obdobného charakteru bola americká M1918 Browning Automatic Rifle, ktorá v sebe spájala charakteristiky automatickej pušky a ľahkého guľometu. 

Široké rozšírenie automatických pušiek nastalo predovšetkým po skončení druhej svetovej vojny. Automatické zbrane tohto charakteru sa však vo výzbroji armád objavovali už v priebehu vojny. Automatické zbrane jednotlivca, schopné rýchlej a účinnej streľby (na rozdiel od samopalov) zavádzala ako jedna z prvých sovietska červená armáda. Boli to jednak poloautomatické pušky Tokarev SVT 38, Tokarev SVT-40 a automatická Tokarev AVT 40 a Simonov AVS36. Práve mechanizmus týchto pušiek inšpiroval Nemcov ku konštrukcii zbrane StG 43 a jej zlepšenej verzie StG 44.

Po skúsenostiach s nemeckým nasadením zbraní tejto kategórie pristúpili k zavádzaniu útočných pušiek prakticky všetky krajiny. V súčasnosti sa stali útočné pušky štandardnou zbraňou pechoty väčšiny krajín.

## Referencie

## Iné projekty
Andreas Okopenko

**Andreas Okopenko** (* 15. marec 1930, Košice, Česko-Slovensko – † 27. jún 2010  Viedeň, Rakúsko) bol rakúsky spisovateľ.

## Život
Otec Andreasa Okopenka bol ukrajinský lekár a jeho matka bola Rakúšanka. Od roku 1939 žila rodina vo Viedni. Po štúdiu chémie na Viedenskej univerzite bol Okopenko aktívny v priemysle. Od roku 1950 sa čoraz viac venoval literatúre. V rokoch 1951 až 1953 vytvoril literárny časopis, v ktorom publikoval diela početných členov vtedajšej rakúskej avantgardy. Od roku 1968 až do svojej smrti žil ako spisovateľ na voľnej nohe vo Viedni.

Okopenko bol v rokoch 1973 až 1985 členom autorskej schôdze v Grazeri a od roku 1999 až do svojej smrti bol členom rakúskeho umeleckého senátu.

## Vyznamenania
* 1965 Cena Antona Wildgansa
* 1977 Rakúske ocenenie za literatúru
* 1983 Literárne ocenenie mesta Viedeň
* 1993 Literárne ocenenie spoločnosti Herthy Kräftnerovej
* 1995 Zlatá čestná medaila mesta Viedeň
* Veľká rakúska štátna cena z roku 1998
* Cena Georga Trakla z roku 2002

## Diela
**Grüner November* (1957)
* *Seltsame Tage* (1963)
* *Warum sind die Latrinen so traurig* (1969)
* *Der Akazienfresser* (1973)
** Warnung vor Ypsilon* (1974)
* *Meteoriten* (1976)
* *Lockergedichte. Ein Beitrag zur Spontan-Poesie* (1983)
* *Schwänzellieder. Eronische Gedichte* (1992).

## Externé odkazy
* Andreas Okopenko v katalógu Nemeckej národnej knižnice (po nemecky)

## Zdroj
* 

Kategória:Narodenia v 1930
Kategória:Úmrtia v 2010
Kategória:Rakúski spisovatelia
Kategória:Absolventi Viedenskej univerzity
Kategória:Osobnosti z Košíc
L’Angelo Grande

**L’Angelo Grande** () je vrch nachádzajúci sa v pohorí Ortlerské Alpy, v provincii Južné Tirolsko, v Taliansku. Jeho vrchol leží vo výške  

L’Angelo Grande sa nachádza na východnej strane Valle di Zai, severne od Vertainspitze, od ktorej ju delí sedlo Angelusscharte ().

## Výstup
Východiskovým bodom pri výstupe na vrchol je stredisko Solda (), ležiace juhozápadne od Vertainspitze. Cesta vedie cez Düsseldorfskú chatu (*Düsseldorfer Hütte*), odkiaľ vedie severovýchodným smerom „Reinstadlerská cesta“ (*Reinstadlerroute*) istená miestami lanami. Cesta nahor je kamenitá, vo vyšších polohách prevažuje kombinácia ľad/sneh a zráz je kolmý až 40°. Obťažnosť I-II. UIAA.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

## Externé odkazy
* L’Angelo Grande na SummitPost

Kategória:Vrchy v Taliansku
Kategória:Vrchy v Alpách
Kategória:Trojtisícovky v Taliansku
Kategória:Geografia Tridentska-Hornej Adiže
Hoverla

**Hoverla** (, ; , , ) je  vysoký vrch v Karpatoch a zároveň najvyšší vrch na Ukrajine. Nachádza sa na hranici Ivanofrankivskej a Zakarpatskej oblasti v karpatskej časti s názvom Beskydy v pohorí Čornohora. Na východnom svahu pramení rieka Prut.

## Turistika
Od konca augusta do začiatku júna je vrchol hory pokrytý snehom. Vzhľadom na lavínové nebezpečie sa výstupy od novembra do mája neodporúčajú. Najvyhľadávanejšia cesta na Hoverlu vedie z mesta Vorochta. Prechádza k rieke Prut a smeruje do dediny Černohora. Z dediny trvá cesta na vrchol približne 5 hodín chôdze (). Chodník prechádza popri zimnom stredisku Zarosľak (kemp, hotel) a stúpa ďalej do lesov, ktoré sú plné porastov strieborných jedlí a briez. Svahy sú porastené bukovými a smrekovými lesmi. Vrchol tvoria subalpínske lúky, ktoré sa na Ukrajine nazývajú *poloniny*. Po nenáročnom hrebeni vystupuje chodník na vrchol s kovovým krížom a štátnou vlajkou. Výhľad z vrcholu je výborný obzvlášť na blízke rumunské pohorie Maramureš na juhu.

Dátum prvého výstupu nie je známy. Na konci 19. storočia sa hora stala turistickou atrakciou, najmä pre turistov z miestneho regiónu Halič. Roku 1880 bol vytvorený prvý turistický chodník z Hoverly na Krasny Luh a následujúci rok prvá chata. V 20. storočí a obzvlášť po roku 1991, keď Ukrajina získala nezávislosť stratili Ukrajinci lacný prístup k horským oblastiam v Rusku. Zvýšila sa popularita miestnych hôr a Hoverla sa stala obľúbená ako stredisko extrémnych športov. Pre svoju výšku sa ju pokúša zdolávať veľké množstvo neskúsených turistov, čo vedie k častým omrzlinám alebo k smrti.

Každoročne na horu vystúpi bývalý ukrajinský prezident Viktor Andrijovyč Juščenko.

## Príroda
Svah hory je pokrytý bukovým a smrekovým porastom. Vo výške nad  začína pás subalpínskeho trávnatého porastu, známeho pod názvom poloniny.

## História
V rokoch 1918 až 1938 bola Hoverla na hranici Československa a Poľska. Dodnes sú tu zachované a dobre viditeľné niektoré hraničné kamene Československa.

## Galéria

Súbor:Hoverla cs p 1920.jpg|Pohľad na vrchol a na hraničný kameň, ktorý označuje bývalú hranicu Československa a Poľska (1920)
Súbor:Hoverla 2012.jpg|Hoverla
Súbor:Hoverla.jpg| Pohľad na Hoverlu


## Iné projekty

## Zdroj
* 
* 

Kategória:Vrchy na Ukrajine
Kategória:Poloniny
Kategória:Dvojtisícovky na Ukrajine
Kategória:Najvyššie vrchy štátov
Kategória:Geografia Ivanofrankivskej oblasti
Kategória:Geografia Zakarpatskej oblasti
Kategória:Rachivský rajón
Stohový potok

**Stohový potok** je potok na Hornom Považí, v severozápadnej časti okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Varínky, meria 5,5 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Fatra, na prudkom severnom svahu Stohu v nadmorskej výške približne , v NPR Rozsutec, kde vzniká spojením viacerých vetiev. Koryto potoka je v tomto mieste tvorené hrubou vrstvou nestabilných skál. Odtiaľ tečie smerom na severozápad cez osadu Štefanová. Tu priberá niekoľko menších ľavostranných prítokov a následne z pravej strany Kremenný potok. Tok smeruje cez Novú dolinu, ktorá je súčasťou Vrátnej doliny a následne sa vlieva  v nadmorskej výške cca  do Varínky.

## Referencie


## Zdroj
* *Malá Fatra - Vrátna*, Letná turistická mapa 1:50 000, Vojenský kartografický ústav, š.p., Harmanec, 2000

Kategória:Vrátna dolina
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v Krivánskej Fatre
Kategória:Vodné toky v okrese Žilina
Stoh

**Stoh** môže byť:

* veľká kopa naukladanej slamy, pozri stoh (slama)
* vrch v Malej Fatre (), pozri Stoh (Malá Fatra)
* vrch v Krkonošiach, pozri Stoh (Krkonoše)
* vrch na hraniciach Ukrajiny a Rumunska, pozri Stoh (Ukrajinské Karpaty)
Pál Schmitt

**Pál Schmitt** (* 13. máj 1942, Budapešť) je maďarský športovec a politik. V rokoch 2010 až 2012 bol prezidentom Maďarska, predtým poslancom Európskeho parlamentu za stranu Fidesz, jedným z podpredsedov Európskej ľudovej strany a dvojnásobným olympijským víťazom v šerme. 

## Iné projekty

Kategória:Maďarskí politici
Kategória:Prezidenti Maďarska
Kategória:Členovia Medzinárodného olympijského výboru
Kategória:Poslanci Európskeho parlamentu z Maďarska
Kategória:Podpredsedovia Európskeho parlamentu
Kategória:Nositelia Záslužného radu Maďarskej republiky
Archa (medzinárodná komunita)

**L'Arche** (), je medzinárodná komunita založená na kresťanských základoch, ktorá vytvára domov a životný program pre ľudí s mentálnym postihnutím. L'Arche bola založená v roku 1964 keď Jean Vanier, syn kanadského guvernéra George Vaniera a Pauline Vanierovej, pozval dvoch mentálne postihnutých mužov do svojho domu v meste Trosly-Breuil vo Francúzsku.
 
Názov „L’Arche” znamená „Archa” (myslené „Noemova archa”). L’Arche je dnes svetovo rozšírená organizácia, ktorá víta ľudí s rôznou tradíciou viery.

V roku 1964 vďaka priateľstvu s dominikánskym kňazom Otcom Thomasom Philippom Jean Vanier založil organizáciu L'Arche, aby sa starala týmto spôsobom o ľudí s mentálnym postihnutím, ktorí doposiaľ žili v ústavoch. Jean Vanier pocítil a prijal Boží hlas, aby k sebe domov prijal dvoch mužov, Raphaela Simiho a Philippa Seuxa. Mali tak možnosť opustiť ústav, aby naďalej zdieľali svoj život s Jeanom v skutočnom domove Trosly-Breuil vo Francúzsku. Ich nový domov pomenoval L'Arche. Následne bolo založených ďalších 130 iných komunít po celom svete v Európa, Afrike, Ázii, Austrálii, Severnej a Južnej Amerike.

Aj keď komunity L'Arche boli založené v mnohých odlišných kultúrach a v každej jednotlivo sa odrážajú etnické a náboženské odlišnosti tej ktorej oblasti, vzájomne zdieľajú spoločnú filozofiu a prístup. Ľudia s mentálnym postihnutím a ich asistenti spoločne žijú, pracujú a tak vytvárajú domov, v ktorom si každý uvedomuje svoju jedinečnosť a svoje dary.

## Externé odkazy
* L'Arche medzinárodné stránky
* L'Arche Zimbabwe - stránky v češtine  
* Mikulenková, Hanka; L´Arche Lambeth Community, aneb jak to chodí v Arše…; dostupné na dobromysl.cz  

## Zdroj
* 

Kategória:Kresťanské organizácie
Kategória:Medzinárodné neziskové organizácie
Kategória:Organizácie založené v 1964
Let L-200 Morava

**Let L-200 Morava** je československé viacúčelové lietadlo, ktoré sa pre svoju obľúbenosť a kvalitu v súčasnosti používa hlavne na vyhliadkové lety.

## Vývoj
Vývoj lietadla **L-200**, ktoré sa malo stať novým aerotaxíkom, začal v továrni Let Kunovice roku 1955. Výsledkom konštrukčnej kancelárie bol podarený päťmiestny kovový dolnoplošník. Prvý let prototypu **XL-200** sa uskutočnil 9. apríla 1957. Pri letových skúškach sa ukázalo, že motory nie sú dosť výkonné. Nový plánovaný motor M-337 bol k dispozícii až roku 1959 a jeho inštalácia výrazne zlepšila výkony lietadla. Do roku 1964 sa vyrobilo 367 kusov lietadiel všetkých typov.

## Verzie lietadla
*XL-200 - prototyp
*L-200 - s motorom Walter „Minor“ 6-III
*L-200A - s motorom M-337 a dvojlistými elektricky nastaviteľnými vrtuľami V 410
*L-200D  - zmodernizovaný typ s trojlistými vrtuľami stálych otáčok V 506

## Technické údaje
náhľad|Let L-200D Morava
*Rozpätie 12,31 m
*Dĺžka: 8,61 m
*Plocha krídel: 17,3 m²
*Hmotnosť prázdna: 1 275 kg
*Hmotnosť vzletová: 1 950 kg
*Pohon: 2x štvortaktný, šesťvalcový, invertný, vzduchom chladený motor M-337 s vypínateľným kompresorom
*Výkon motora: 2 x 154 kW (210k - vzletový výkon s kompresorom)
*Maximálna rýchlosť: 360 km/h
*Maximálny dolet  1 900 km
*Dostup 6 200 m

## Ďalší užívatelia
* Austrália, Argentína, Bulharsko, Kuba, Maďarsko, Nemecko (NDR, NSR), Spojené kráľovstvo, Egypt, India, Taliansko, Poľsko, Južná Afrika, býv. ZSSR, býv. Juhoslávia, Egypt, Francúzsko, Indonézia, Švajčiarsko, Švédsko.

## Referencie


## Externé odkazy
*Fotogaléria 
*VZTLAK-NET: L-200 Morava a Tatra T-603 - designové skvosty šesťdesiatych rokov
*Kokpit lietadla L-200 Morava 

Kategória:Lietadlá LET
Aeronca L-3

**Aeronca L-3** bolo pozorovacie a spojovacie lietadlo vojenského letectva Spojených štátov počas druhej svetovej vojny. L-3 bolo vojenskou verziou predvojnového civilného cvičného typu *Aeronca Model 65 „Defender“*. Pôvodne získalo označenie **O-58**, keď bolo prvýkrát objednané pre letectvo. Lietadlo bolo skúšané v lete 1941 počas vojenského cvičenia v Louisiane a Texase, kde bolo používané pre rôzne podporné úlohy (spojovacie lety, prevoz ľahkých nákladov).

V čase, kedy americké pozemné jednotky vstúpili do bojov druhej svetovej vojny, začali používať lietadlá L-3 rovnakým spôsobom ako pozorovacie balóny v prvej svetovej vojne – k navádzaniu delostreleckej paľby na miesta sústredenia nepriateľských jednotiek. Tiež boli využívané pre spojovacie a prepravné účely a ku krátkym prieskumným letom, teda pre úlohy, ktoré vyžadovali lietadlo s krátkym vzletom a pristaním na provizórnych vzletových a pristávacích dráhach. 

V čase, kedy Spojené štáty vstúpili do vojny, bola Aeronca L-3 (a jej sesterský typ Taylorcraft L-2) prehlásené za operačne zastarané a nikdy neboli oficiálne poslané na frontu. Dôvodom bola nepekná tendencia lietadla prechádzať do pádu a vývrtky v ľavotočivej zatáčke, rovnako tak ako to, že boli k dispozícii novšie a modernejšie typy lietadiel. Miesto na frontu boli posielané k cvičným jednotkám, kde slúžili ako cvičné lietadlá a „taxíky“. Spojovací piloti začínali výcvik na L-3 a potom prechádzali na väčšie lietadlá ako boli Piper L-4 alebo, v prípade USAAF, Stinson L-5.

Existujú správy o tom, že isté množstvo L-3 boli nedopatrením poslané na frontu v severnej Afrike a následne predané jednotkám Slobodných Francúzov, ktoré tam vtedy operovali. Nie je ale známo, koľko lietadiel síly Slobodných Francúzov získali.

## Varianty
* **YO-58** – Štyri lietadlá s motorom YO-170-3 o výkone 65 k
* **O-58** / **L-3**
* **O-58A** / **L-3B**
* **O-58B** / **L-3B**
* **L-3C**
* **L-3D**
* **L-3E**
* **L-3F**
* **L-3G**
* **L-3H**
* **L-3J**
* **TG-5** : 250 ks cvičných klzákov pre USAAF.
* **LNR** : Tri TG-5 pre US Navy.

Poznámka: označenie **L** znamená *liaison* (spojovací), označenie **O** znamená *observation* (pozorovací).

## Špecifikácia (Aeronca L-3)
### Technické údaje
* Osádka: 1 pilot, 1 pozorovateľ
* Rozpätie: 
* Dĺžka: 
* Výška: 
* Nosná plocha: 
* Plošné zaťaženie: /m²
* Hmotnosť prázdneho stroja: 
* Vzletová hmotnosť : 
* Pohonná jednotka: 1× štvorvalcový boxer Continental O-170-3 alebo Continental O-65-8
* Výkon pohonnej jednotky: 65 k (48&nbsp;kW)
* Pomer výkon/hmotnosť: 85 W/kg

### Výkony
* Maximálna rýchlosť: /h
* Cestovná rýchlosť: /h
* Pádová rýchlosť: /h
* Dostup: 
* Stúpavosť: /min
* Dolet: 

## Externé odkazy
*L-3 na stránkach National Museum of the United States Air Force 
*L-3 na stránkach Warbird Alley 

## Zdroj
*

Kategória:Lietadlá Aeronca
Kategória:Lietadlá druhej svetovej vojny
Kategória:Prieskumné lietadlá USA
William Gregory

**William George "Borneo" Gregory** (* 14. máj 1957, Lockport, New York, USA) je bývalý americký astronaut, ktorý na jar 1995 absolvoval šestnásťdňový let raketoplánom.

## Životopis
V rodnom Lockporte absolvoval základnú i strednú školu. Potom o štyri roky absolvoval vojenskú akadémiu United States Air Force Academy. V roku 1979 nastúpil na vysokú školu Columbia University, neskôr svoje vzdelanie dokončil na iných vysokých školách (napr. Troy University). Používal prezývku Borneo. Stal sa armádnym letcom, inštruktorom a to aj na základni Edwards v Kalifornii. Do výcvikového strediska astronautov NASA v Houstone bol zapísaný v roku 1990, po absolvovaní výcviku bol zaradený do jednotky astronautov. Letel v roku 1995. Štyri roky potom z NASA odišiel a stal sa obchodným manažérom v Honeywell - Phoenix.

## Let do vesmíru
V ôsmej misii raketoplánu Endeavour bola táto posádka: Stephen Oswald, Tamara Jerniganová, Wendy Lawrenceová, John Grunsfeld, Samuel Durrance, Ronald Parise a pplk. USAF William Gregory, vtedy vo funkcii pilota. Štartovali z Kennedyho vesmírneho strediska na Floride.

Let misie STS-67 bol neskôr katalogizovaný v COSPAR pod označením 1995-007A. Na palube do vesmíru vyviezli zostavu troch astronomických ďalekohľadov Astro-2. Let bol venovaný hlavne astronomickým pozorovaním. Kvôli počasiu Pristáli na základni Edwards v kalifornskej púšti Mojave a na základni aj pred návratom 19. marca 1995 do Houstonu prespali.

Gregory bol v poradí 322. človekom vo vesmíre, kam letel len raz.

* STS-67 Endeavour (2. marec 1995 - 18. marec 1995)

## Externé odkazy

* Gregory na MEK 
* Let raketoplánom 
* Gregory na SPACE40 

## Zdroje

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Osobnosti z Lockportu (New York)
Windows Movie Maker

**Windows Movie Maker** bol program (video editor) firmy Microsoft určený na vytvorenie a spracovanie videonahrávok (filmov, dokumentov, domácich nahrávok), ktorého podpora skončila 10. januára 2017. Bol súčasťou operačných systémov Windows Me, Windows XP a Windows Vista. K Windows 7 Microsoft miesto neho ponúkal na stiahnutie program **Windows Live Movie Maker** ako súčasť balíka Windows Live Essentials.

## História
Prvá verzia bola súčasťou Windows Movie Maker Windows Me, ktorý vyšiel 14. septembra 2000. Po vydaní Windows Vista (2005) bol jeho vývoj ukončený verziou Windows Movie Maker 2.6. Windows Live Movie Maker sa stal jeho nasledovníkom.

### Windows Live Movie Maker
Nová verzia vyšla pod názvom *Windows Live Movie Maker*, ako súčasť balíka *Windows Live Essentials* (známy aj ako *Windows Live Installer*), ktorý sa ešte raz v roku 2012 premenoval na Windows Essentials, v ktorom bol Movie Maker len jednou z viacerých súčastí. Vydané boli dve verzie, v roku 2009 a 2011. Napriek podobnému názvu, nejde o ďalšiu verziu, ale je to úplne nový softvér.

#### Windows Movie Maker 2012
*Windows Movie Maker 2012* vyšiel ako súčasť balíka Windows Essentials. Táto verzia už vyšla bez označenia *Live*, lebo Microsoft túto značku opustil. Je to posledná verzia tohto programu (najnovšia verzia je číslovaná 16.4.3528.0331 zo 17. apríla 2014).

Windows Live Movie Maker aj Windows Movie Maker 2012 sú nekompatibilné s predchádzajúcimi verziami (nedajú sa importovať projekty) a v obidvoch tiež chýba časová os (Time Line). Navyše v slovenskej verzii je zle preložené *Fade In* a *Fade Out* ako *Zosilnenie* a *Zoslabeni*e. Napriek tomu to bol často používaný program na úpravu videa na platforme Windows najmä v školách.

### Ukončenie podpory a náhrada
Podpora pre balík Windows Essentials 2012 sa skončila 10. januára 2017  a tým zanikol Windows Movie Maker od Microsoftu, čo využili iné firmy, ktoré ponúkajú aplikácie s podobnými názvami ako Movie Maker 2016, 2018 a pod., ktoré však nie sú otvorené ani bezplatné (freeware). 

Namiesto Movie Maker v aktualizácii Windows 10 Fall Creator na jeseň roku 2017 uviedol Microsoft ako súčasť aplikácie Fotografie softvér Story Remix, ktorý bol do slovenčiny preložený ako *Výtvory - video*. Tento softvér  umožňuje vytvárať videá z obrázkov a videí alebo ich importovať. Umožňuje používateľom pridávať prechody, 3D efekty, zvukové stopy a štýly. Používatelia môžu pridávať do svojich videí aj 3D animácie. Ďalšie témy a efekty je možné získať stiahnutím aplikácie Doplnok Fotografie (anglicky Microsoft Photo Add-On), z Microsoft Obchodu (Windows Store). 
## Referencie

Kategória:Softvér firmy Microsoft
John Grunsfeld

**John Mace Grunsfeld**, Ph.D. (* 10. október 1958, Chicago, Illinois, USA) je americký fyzik a od roku 1992 astronaut NASA, veterán letov raketoplánmi, ktorý bol vo vesmíre päťkrát. 

## Astronaut
Do tímu NASA bol vybraný v roku 1992. Od roku 2010 pracuje v Baltimore v Space Telescope Science Institute.

### Lety do vesmíru
*STS-67, Endeavour (2. marec 1995 – 18. marec 1995)
*STS-81, Atlantis (12. január 1997 – 22. január 1997)
*STS-103, Discovery (19. december 1999 – 27. december 1999)
*STS-109, Columbia (1. marec 2002 – 12. marec 2002)
*STS-125, Atlantis (11. máj 2009 – 24. máj 2009)

## Osobný život
John Grunsfeld je ženatý s Carol E. Schiffovou. Majú dve deti. Medzi jeho koníčky patrí lietanie, plávanie, jazda na bicykli a hudba.

## Externé odkazy

* Osobná stránka v encyklopédii SPACE 40 
* Osobná stránka v encyklopédii MEK 
* John M. Grunsfeld na stránkách NASA 

## Zdroj

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Osobnosti zo Chicaga
Louise Michelová

**Louise Michelová** (* 29. máj 1830, Vroncourt-la-Côte, Francúzsko – † 10. január 1905, Marseille) bola francúzska anarchistka, učiteľka a zdravotná sestrička. Často používala pseudonym *Clémence*. 

Počas Parížskej komúny ošetrovala ranených ozbrojencov komúny. Po jej porazení bola deportovaná do Novej Kaledónie. Tam sa spoznala s Nathaliou Lemelovou, anarchofeministku, taktiež aktívnu v komúne. Stretnutie s Nathaliou ju ovplyvnilo natoľko, až sa stala anarchistkou. Do Francúzska sa vrátila v roku 1880 po amnestii udelenej vzbúrencom z komúny. V Európe začala s revolučnými aktivitami. V roku 1881 sa zúčastnila anarchistického kongresu v Londýne, kde sa zúčastnila mnohých demonštrácií a mala na nich aj prejavy.

V roku 1883 v Paríži počas anarchistickej demonštrácie niesla čiernu zástavu z ktorej sa vďaka tomu stal tradičný anarchistický symbol. V tom istom roku viedla rozvášnený dav, ktorý vyraboval pekársky obchod, a bola kvôli tomu odsúdená na šesť rokov do väzenia. Prepustená bola už v roku 1886, no po krátkom čase bola opäť zatknutá kvôli politickej činnosti. V roku 1890 odišla do Anglicka, odkiaľ sa vrátila až v roku 1895. Kvôli svojej činnosti opäť čelila mnohým zatknutiam. Na sklonku života začala cestovať po Francúzsku a prednášať o anarchizme. 

Zomrela 10. januára 1905 v hoteli Oasis v Marseille.

## Pozri aj
* Anarchizmus

## Iné projekty

Kategória:Francúzski anarchisti
Obelisk

[náhľad|Obelisk z [Luxor (Egypt)|Luxoru umiestnený na Place de la Concorde v Paríži]]
**Obelisk** je vysoká, úzka, štvorhranná a na konci sa zužujúca pamätná stavba, ktorej koniec býva v tvare pyramídy tzv. pyramidiónom. Pomer výšky k šírke býva 1:10.

V staroveku boli patrili obelisky medzi monolity, ale v súčasnosti sú postavené z viacerých častí a bývajú umiestnené aj v interiéri. V starovekom Egypte boli obelisky asociované s večnosťou a pripomínaním. Menšie obelisky alebo stavby im podobné sa nachádzajú v Európe, Ázii, na amerických cintorínoch alebo ako pamiatky na 1. sv. vojnu v austrálskych dedinách.

## Iné projekty

Kategória:Obelisky
Christian Wulff

**Christian Wilhelm Walter Wulff** (*19. jún 1959, Osnabrück, Nemecko) bol prezident Nemecka od roku 2010 do roku 2012. Povolaním je právnik. Pred zvolením za nemeckého prezidenta bol ministerský predseda vlády spolkovej krajiny Dolné Sasko. Dňa 30. júna 2010 bol v treťom kole Nemeckým spolkovým zhromaždením tesnou väčšinou zvolený za desiateho prezidenta Nemecka.
 
16. februára 2012 podala hannoverská prokuratúra žiadosť na Imunitný výbor Nemeckého spolkového snemu o pozbavenie imunity prezidenta Ch. Wulffa. Dôvodom je podozrenie z neoprávneného využívania a garantovania výhod hospodárskym činiteľom z jeho strany počas zastávania funkcie ako dolnosaský krajinský premiér. 17. februára oznámil Christian Wulff odstúpenie z funkcie prezidenta. Úrad hlavy štátu Nemeckej spolkovej republiky zastával 20 mesiacov.

## Zdroje

## Iné projekty

Kategória:Prezidenti Nemecka
Kategória:Narodenia v 1959
Kategória:Nemeckí politici
Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Štvrťfinále

**Štvrťfinále [[Majstrovstvá sveta vo futbale 2010|Majstrovstiev sveta vo futbale 2010]]** je druhá časť play-off fázy majstrovstiev. Postupujú tu víťazi osemfinálových zápasov. Víťazi štvrťfinále postupujú do Semifinále. Ak nastane po 90-tich minútach remíza, nasleduje predĺženie (dvakrát 15 minút). Ak by ani potom nebol známy víťaz, zápas sa rozhodne v penaltovom rozstrele. 
## Pavúk

* Poznámky: 
:::: † - po predĺžení
:::: × - po penaltovom rozstrele

## Holandsko - Brazília

## Uruguaj - Ghana

## Argentína - Nemecko

## Paraguaj - Španielsko

## Referencie
Maurizio Cheli

**Maurizio Cheli** (* 4. máj 1959, Modena, Taliansko) je vojenský letec a bývalý astronaut talianskej národnosti, 344. človek vo vesmíre, zástupca ESA pri lete amerického raketoplánu Columbia.

## Životopis
Absolvoval taliansku univerzitu Sapienza Università di Roma v odbore fyzika a potom školu skúšobných pilotov Empire Test Pilots 'School, Boscomb Down, v Spojenom kráľovstve.
 
V rokoch 1978 až 1992 bol testovacím pilotom talianskeho vojenského letectva, od roku 1992 bol zaradený medzi pripravujúcich sa astronautov európskej agentúry ESA. Po svojom lete v raketopláne sa vrátil k pôvodnému povolaniu u letectva. Je ženatý, manželka sa volá Marianne, rodená Merchezová.

## Let do vesmíru
Maurizio Cheli letel raketoplánom Columbia v misii s označením STS-75 na začiatku roka 1996. Spolu s ním leteli: Andrew Allen, Scott Horowitz, Franklin Chang-Diaz, Jeffrey Hoffman, Claude Nicollier zo Švajčiarska a Umberto Giudoni, tiež Talian, ale za Taliansku vesmírnu agentúru (ASI). Počas pätnásťdenného letu na obežnej dráhe Zeme pracovali s laboratóriom USMP-3 a vypustili na mnohokilometrovom lane taliansku družicu TSS-1R. Podobne ako u jej predchodkyne sa lano pretrhlo a družica im odletela z dosahu.
* STS-75 Columbia - štart 22. február 1996, pristátie 9. marec 1996

## Externé odkazy

* Osobná stránka u MEK 
* Let STS-75 
* Osobná stránka na SPACE40  

## Zdroj

Kategória:Talianski kozmonauti
Kategória:Osobnosti z Modeny
Kategória:Astronauti ESA
Edward Lu

**Edward Tsang Lu** (* 1. júl 1963, Springfield, Massachusetts, USA) pôvodne fyzik a astronóm, bol od decembra 1994 do augusta 2007 astronautom NASA. Má za sebou tri kozmické lety, vrátane šesťmesačného pobytu na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Celkom strávil vo vesmíre 205 dní, 23 hodín a 20 minút.

## Život
### Mladosť
Edward Lu je čínskeho pôvodu, narodil sa v Springfielde v štáte Massachusetts, detstvo a mladosť prežil v Honolulu na Havaji a v meste Webster v štáte New York. Po ukončení strednej školy (roku 1980) vo Webster študoval elektrotechniku na Cornellovej univerzite, roku 1984 tu získal titul bakalára. O štyri roky neskôr sa stal doktorom aplikovanej fyziky na Stanfordovej univerzite. Potom sa venoval fyzike Slnka a astrofyzike vo vysokohorskom laboratóriu v Boulder v Colorade. Od roku 1992 bol zamestnaný aj v Spojenom inštitúte pre laboratórnu astrofyziku () pri Coloradskej univerzite.  V rokoch 1992 - 1995 študoval v Astronomickom inštitúte v Honolulu.

### Astronaut
Zúčastnil sa 15. náboru astronautov NASA, uspel a 8. decembra 1994 bol začlenený do oddielu astronautov NASA. Po kurze všeobecné vesmírnej prípravy získal v máji 1996 kvalifikácii letového špecialistu.

Skoro po dokončení prípravy bol zaradený do posádky letu STS-84. Do vesmíru odštartoval na palube raketoplánu Atlantis 15. mája 1997. Atlantis priviezol na stanicu Mir nového amerického člena základnej posádky. Raketoplán pristál po 11 dňoch, 20 hodinách a 28 minútach letu 24. mája 1997. 

thumb|left|Sojuz TMA-2 pristál. Kazachstan, 28. októbra 2003

V dňoch 8. - 20. septembra 2000 sa zdržiaval vo vesmíre druhýkrát. Misia STS-106 raketoplánu Atlantis trvala 11 dní, 19 hodín a 12 minút. Jej úlohou bolo pripraviť a zásobiť Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) na stále osídlenie.

V marci 2001 bol vymenovaný za palubného inžiniera hlavnej posádky Expedície 7 na ISS, kolegami v posádke sa stali Jurij Malenčenko (veliteľ) a Sergej Moščenko, neskôr nahradený Alexandrom Kalerim. Po havárii Columbie bola posádka obmedzená na dvoch kozmonautov - Malenčenka a Lua.

Do vesmíru vzlietol 26. apríla 2003 v ruskom Sojuze TMA-2. V dôsledku prerušenia letov raketoplánov bola Expedícia 7 iba dvojčlenná. Dvojica Malenčenko, Lu pristála po šesťmesačnej práci na stanici v Kazachstane dňa 28. októbra 2003 po 184 dňoch, 22 hodinách a 46 minútach letu.

V auguste 2007 odišiel z NASA.

Edward Lu je ženatý, má jedno dieťa.

## Referencie



## Iné projekty

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Absolventi Cornell University
Kategória:Absolventi Stanford University
Kategória:Osobnosti zo Springfieldu (Massachusetts)
Elektroslabá interakcia

**Elektroslabá interakcia** je fyzikálna teória zjednocujúca elektromagnetickú a slabú interakciu. Sformulovaná bola koncom 60. rokov 20. storočia S. Glashowom, A. Salamom a S. Weinbergom, ktorý za ňu boli v roku 1979 ocenení Nobelovou cenou za fyziku.

## Častice asociované s elektroslabou interakciou
Ľavotočivé leptóny resp. kvarky z jednej generácie tvoria páry, takzvané dublety. Ľavotočivosť týchto častíc značíme v tabuľke pomocou indexu L (z angl. left). Naproti tomu pravotočivé leptóny resp. kvarky tvoria singlety. Značíme ich indexom R (z angl. right).
*Elektroslabá interakcia * pôsobí na nasledujúce dublety a singlety elementárnych častíc:

Elektrický náboj udávame v jednotkách elementárneho náboja. Čiara nad kvarkmi *d*, *s* a *b* značí takzvané CKM-Miešanie (pozri CKM-matica).

*Elektroslabá interakcia* pôsobí taktiež na antičastice zodpovedajúce hore uvedeným leptónom resp. kvarkom. Častice podliehajúce elektroslabej interakcii nesú okrem elektrického náboja *Q* slabý hypernáboj *Y<sub>W</sub>*. Pričom medzi hodnotou elektrického náboja a tretím komponentom slabého hypernáboja platí tento vzťah: 

Q = Y_W/2 + T_z\!\,.

## Pozri aj
* Základné interakcie
* elektromagnetická interakcia
* slabá interakcia
* Intermediálna častica

Kategória:Kvantová fyzika
Kategória:Fyzika častíc
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futbale 1916

**Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futbale 1916** boli historicky prvé kontinentálne majstrovstvá Južnej Ameriky. Turnaj sa uskutočnil v Buenos Aires v Argentíne od 2. do 17. júla 1916. Víťazom sa stala reprezentácia Uruguaja. Najlepším strelcom sa stal Uruguajčan Isabelino Gradín s troma gólmi.

## Kvalifikácia

Kvalifikácia sa neuskutočnila. Na turnaj automaticky postúpili reprezentácie  Argentíny, Brazílie, Čile a Uruguaja.

## Štadióny

## Tabuľka

## Výsledky

----

----

----

----

----

## Strelci

;3 góly
*  Isabelino Gradín

;2 góly
*  Juan Domingo Brown
*  Alberto Marcovecchio
*  Alberto Ohaco
*  José Piendibene

;1 gól
*  José Laguna
*  Alencar
*  Demósthenes
*  Arthur Friedenreich
*  Telésforo Báez
*  Hernando Salazar
*  José Tognola

## Externé odkazy
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futbale 1916 - štatistiky (anglicky)

Kategória:Copa América
Kategória:Futbal v 1916
Futbal
Turistická značkovaná trasa číslo 8123

**Turistická značkovaná trasa číslo 8123** známa aj ako **Chodník Karla Domina**je krátka žltá trasa v pohorí Považský Inovec. Začína na železničnej stanici v Piešťanoch a končí pri jaskyni Čertova pec. Čas prechodu trasy je odhadovaný na 2:45&nbsp;h, rovnako opačným smerom. Dĺžka trasy je 10,7 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Charakteristika
Pohodlná túra prebiehajúca väčšinou lesom bez výhľadov. Možnosť kombinovať do okruhu s modrou 2417 alebo zelenou 5135.

## Opis
Trasa sa začína na železničnej stanici v Piešťanoch a vedie Staničnou a Teplickou ulicou do centra mesta. Z centra pokračuje k ústrednej orientácii pri národnej kultúrnej pamiatke Kolonádový most na Kúpeľnom ostrove. Prebieha spolu so zelenou 5135 po Dominovej promenáde k mostu pre peších ponad mŕtve rameno Váhu pred ktorým sa zelená odpája. Za mostom vľavo po hrádzi a ďalej po Dominovej promenáde v obci Banka. Za futbalovým štadiónom križuje cestu číslo 507. Pokračuje Dominovou cestou, vchádzajúc do podcelku Inovecké predhorie, za ňou cez most do doliny okolo potoka a rekreačnej oblasti. Lesnou cestou k *Obrázkovej hore*, cez potok a ďalej na zalesnené návršie Plešiny, kde sa križuje s červenou 0705. Klesá k bývalej Kolibe pod Gaštanom. Tu sa spája so zelenou 5135 a spolu prechádzajú okolo jaskyne Čertova pec alejou k motorestu.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Považskom Inovci

## Iné projekty

## Literatúra
* *Považský Inovec, turistický sprievodca ČSSR*, D. Petrovič, J. Petrovič, Šport, Bratislava, 1986

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape


8123
8123
Scott Horowitz

**Scott Jay "Doc" Horowitz** (* 24. marec, 1957, Philadelphia, USA) je bývalý americký astronaut, plukovník amerického letectva a veterán vesmírnych misií.

Študoval inžinierstvo na California State University a potom získal doktorát z leteckého inžinierstva na Georgia Institute of Technology (1982) a pracoval ako vedec pre Lockheed Company. Neskôr vstúpil do amerického letectva a lietal na strojoch T-38 a F-15. V decembri 1990 úspešne absolvoval United States Air Force Test Pilot School. V roku 1992 bol vybraný NASA ako kandidát na astronauta. Neskôr pilotoval misie STS-75 (1996), STS-82 (1997) a STS-101 (2000). Velil misii STS-105 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), počas ktorej došlo k doplneniu zásob a výmene posádky stanice.

## Externé odkazy

* NASA – Scott Horowitz: Biografia  

## Zdroje

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Osobnosti z Philadelphie
L’illustré

náhľad|Logo časopisu
***L’Illustré*** je švajčiarsky časopis so sídlom v Lausanne, ktorý je vydávaný vo francúzštine. Vlastní ho mediálna skupina Ringier. *L’Illustré* sa zaoberá aktualitami zo Švajčiarska aj zo sveta a životom ľudí. 

Hlavnými redaktormi sú Christopher Pass a Jean-Luc Iseli.

Časopis vychádza každú stredu v náklade 91 481 výtlačkov a má približne 366 000 čitateľov.

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka L’Illustré

Kategória:Časopisy vo Švajčiarsku
Kategória:Časopisy vo francúzskom jazyku
1. slovenská národná hokejová liga 1983/1984

**1. slovenská národná hokejová liga 1983/1984** bola dvadsaťprvou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ako samostatná súťaž. Víťazom sa stalo družstvo Plastika Nitra, ktoré skončilo na konečnom 1. mieste v základnej časti, ale v kvalifikácii si postup do najvyššej súťaže nevybojovalo. Vypadlo družstvo ZVL Žilina. Nováčikom pre nasledujúcu sezónu sa stalo družstvo Slávia Ekonóm Bratislava.
 
## Konečné poradie

## O postup do celoštátnej ligy

## Káder Plastika Nitra
* **Brankári:** Filc, D.Barto  
* **Hráči v poli:** Horčičák, Gajdoš, Slovák, Nešťák, T.Turan, V.Turan, Oppitz, M.Barto, Pajdlhauser, Uličný, M.Ocelka, Zeman, Čičmanec, P.Ocelka, Kolečáni, Sládeček, Hrtús, Kunc, J.Regec, Vasilko, Varchulík, Civáň, Nečas, Chlebec.
* **Tréneri:** J.Jiřík, M.Oravec

## Externé odkazy
* Hokej 95, Sprievodca hokejovou sezónou 1995/96, Šport press, Bratislava 1995, str. 58-61
* avlh.sweb.cz

Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 1983
Kategória:Ľadový hokej v 1984
1. slovenská národná hokejová liga 1984/1985

**1. slovenská národná hokejová liga 1984/1985** bola dvadsaťdruhou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ako samostatná súťaž. Víťazom sa stalo družstvo PS Poprad, ktoré skončilo na konečnom 1. mieste v základnej časti, ale v kvalifikácii si postup do najvyššej súťaže nevybojovalo. Vypadlo družstvo Slávia Ekonóm Bratislava. Nováčikom pre nasledujúcu sezónu sa stalo družstvo ZVL Žilina.
 
## Konečné poradie

## O postup do celoštátnej ligy

## Káder PS Poprad
* **Brankári:** Sidor, Babura, Orenič, Skovajsa, Svitana 
* **Hráči v poli:** Tomo, Dzura, Lavko, P.Kobezda, Repaský, J.Ilavský, Bendík, Lojda, Novák, Boroš, Štolc, Jozef Šeliga, A.Szűcs, Čapka, A.Lach st., Handzuš, J.Skokan, Wittlinger, R.Fedor, Regec, Závacký, Vasilko, Srnka, Lidický, Brtáň
* **Tréneri:** J.Lidický, J.Šupler

## Externé odkazy
* Hokej 95, Sprievodca hokejovou sezónou 1995/96, Šport press, Bratislava 1995, str. 58-61
* avlh.sweb.cz

Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 1984
Kategória:Ľadový hokej v 1985
L-Innu Malti

Pieseň **L-Innu Malti** () je hymna Malty. Hudbu zložil Robert Samut (1870-1934) a text napísal Dun Karm Psaila (1871-1961).

## História hymny
Prvé prevedenie piesne *L-Innu Malti* sa konalo v roku 1923, ale oficiálnou národnou hymnou sa stala v roku 1964. Autor textu Dun Karm Psaila bol požiadaný, aby napísal slová na existujúcu hudbu školskej hymny Roberta Samuta. Text má formu modlitby.

## Text a slovenský preklad

### L-Innu Malti
 
Lil din l-Art ħelwa, l-Omm li tatna isimha,
Ħares, Mulej, kif dejjem Int ħarist:
Ftakar li lilha bil-oħla dawl libbist.
 
Agħti, kbir Alla, id-deh'n lil min jaħkimha,
Rodd il-ħniena lis-sid, saħħa 'l-ħaddiem:
Seddaq il-għaqda fil-Maltin u s-sliem.

### Maltská hymna
 
Našu vlasť tak drahú, ktorej meno nosíme,
stráž, ó Pane, ako si to dosiaľ činil.
Pamätaj na tu, ktorú si pokryl chválou.
 
Daj Bože, vládnucim múdrosť, bohatým milosrdenstvo,
sílu robotníkom, nech slúžime poctivosti, pravde a viere:
Povzbuď maltský národ v jednote a mieri.

## Zdroj

Kategória:Štátne hymny
Kategória:Malta
Nápoj lásky

náhľad|Nápoj lásky – titulná strana talianskeho vydania partitúry
***Nápoj lásky*** (v origináli *L'elisir d'amore*) je názov opery Gaetana Donizettiho z roku 1832. Autorom libreta je Felice Romani. 

## Hlavné postavy
* Adina (soprán)
* Nemorino (tenor)
* Belcore (barytón)
* Dulcamara, mastičkár (bas)

## Obsah

Nápoj lásky je opera buffa o dvoch dejstvách. Jej dej sa odohráva na talianskom vidieku v 19. storočí.

### Prvé dejstvo
Nemorino sa užiera svojou neopätovanou láskou k Adine, navyše žiarli na jej ďalšieho (aj keď rovnako ako on odmietaného) nápadníka – seržanta Belcora. Kupuje preto za svoje posledné peniaze od potulného mastičkára Dulcamaru domnelý nápoj lásky – v skutočnosti fľaša obyčajného vína, ktoré má podľa slov mastičkára začať fungovať za jeden deň po použití.

### Druhé dejstvo

Nápoj lásky nezafunguje. Nemorino už nemá peniaze, takže sa necháva naverbovať na vojnu, aby mal na ďalšiu fľašu elixíru. V tom prichádza správa, že Nemorinovi v meste zomrel bohatý strýko, ktorý mu odkázal značný majetok. Všetky dievčatá sa začínajú točiť okolo náhle bohatého mladíka, ktorý to pričíta účinku elixíru. Adina odkupuje od verbovačov Nemorinovu zmluvu a zasnubuje sa s ním, až neskôr sa dozvedá o Nemorinovom bohatstve. Tento šťastný koniec Dulcamara vydáva za účinok svojho elixíru, ktorý je vďaka tomu okamžite vypredaný – kupuje si ho celá dedina.

## Literatúra
* 
* 

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Opery
Bjarni Tryggvason

**Bjarni Valdimar Tryggvason** (* 21. september 1945, Reykjavík – † 5. apríl 2022, London) bol kanadský astronaut, ktorý letel do vesmíru roku 1997 v raketopláne Discovery. Bol v poradí 363. kozmonautom Zeme.

## Životopis
### Výcvik
Univerzitné vzdelanie zakončil v roku 1972 v odbore fyzika a spočiatku pracoval ako meteorológ, v roku 1974 sa na univerzitu vrátil na štyri roky ako vedecký pracovník. Roku 1978 absolvoval vedeckú stáž na univerzitách v Japonsku a rok potom v Austrálii. V rokoch 1979 - 1982 učil na kanadskej univerzite University of Western Ontario.

Do kanadského oddielu astronautov sa dostal v roku 1983 ako jeden z prvých. Neskôr absolvoval výcvik u NASA. Najskôr bol nominovaný ako záložný člen do predčasne zrušenej misie STS-71-F v roku 1987 a o päť rokov neskôr bol náhradníkom misie STS-52.

### Misia STS-85
V roku 1997 sa svojho letu do kozmu dočkal, keď sa na palube raketoplánu Discovery zúčastnil dvanásťdennej misie STS-85. Posádku tvorilo päť Američanov a on z Kanady. Odštartovali 7. augusta 1997 z kozmodrómu Kennedyho vesmírneho strediska a tam tiež 19. augusta 1997 svoj let ukončili. Let bol katalogizovaný v COSPAR pod označením 1997-039A. Počas letu vypustili, o pár dní neskôr zas zachytili, družicu CRISTO-SPAS a odviezli ju na Zem.

### Po lete do kozmu
V roku 1998 začal s výcvikom pre ďalšie prípadné misie, však nominovaný na ne nebol. V roku 2008 sa rozhodol z tímu odísť a vo svojich 63 rokoch učil na univerzite University of Western Ontario.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy

* Osobná stránka na webe Kosmo
* Misia STS-85 
*Na webe MEK 
*Na webe SPACE 40

## Zdroj

Kategória:Kanadskí kozmonauti
Kategória:Osobnosti z Reykjavíku
Michael Bloomfield

**Michael John Bloomfield** (16. marec 1959, Flint, Michigan, USA) je vojenský letec a kozmonaut USA. Stal sa 364. kozmonautom Zeme, v kozme strávil pri svojich troch letoch viac ako 32 dní.

## Životopis
Je absolventom strednej školy Lake Fenton High School v meste Fenton, potom sa prihlásil k armáde, zvládol štúdium na vojenskej akadémii v Colorado Springs (ukončil ju v roku 1981) a svoje štúdium ukončil po mnohoročnej prestávke na univerzite Old Dominion university v Norfolku.

Slúžil u armády ako vojenský letec, dva roky na základni v Nemecku, inak v USA. Oženil sa s Lori Ann Millerovou. V roku 1995 sa prihlásil k NASA, v Houstone absolvoval v rokoch 1995-1996 výcvik a bol zaradený medzi jednotku astronautov. V NASA zostal do roku 2007.

## Lety do vesmíru
V rokoch 1997 až 2002 absolvoval tri lety v raketopláne do vesmíru na orbitálne stanice Mir, resp.ISS.

* STS-86, stanica Mir, štart 25. september 1997, pristátie 6. október 1997
* STS-97, stanica ISS, štart 1. december 2000, pristátie 11. december 2000
* STS-110, stanica ISS, štart 8. apríl 2002, pristátie 19. apríl 2002

## Zdroje

## Externé odkazy

* Na webe Kosmo 
*Na webe MEK 

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Osobnosti z Flintu
Scott Altman

**Scott Douglas Altman** (* 15. august 1959, Lincoln, Illinois, USA) je americký testovací pilot a veterán štyroch pilotovaných letov raketoplánom operovaných americkou vládnou agentúrou NASA. Zúčastnil sa dvoch posledných misií k Hubblovmu vesmírnemu ďalekohľadu.

## Zoznam misií
Svoju prvú misiu absolvoval ako pilot raketoplánu Columbia na misii STS-90. Raketoplán mal v nákladovom priestore laboratórium Spacelab. Pri svojej druhej misii STS-106, raketoplán Atlantis, letel opäť ako pilot na ISS v roku 2000. Jeho tretia misia, na ktorej pôsobil už ako veliteľ, bola STS-109, posledná úspešná misia raketoplánu Columbia pred jeho haváriou v roku 2003, ktorá zamierila k Hubbleovmu teleskopu. Svoju štvrtú misiu (STS-125) (raketoplán Atlantis), absolvoval opäť ako veliteľ. Uskutočnila sa v máji 2009, mierila k Hubbleovmu teleskopu.

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Na webe MEK 
*Na webe Space40  

## Zdroje

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Osobnosti z Illinoisu