Divadlo Pegasník

**Divadlo Pegasník** je názov významného amatérskeho divadla malých javiskových foriem, ktoré v rokoch 1975 až 1986 pôsobilo v priestoroch bratislavského Divadla u Rolanda.

## História
Na začiatku histórie divadla Pegasník bol časopis rovnakého mena, ktorý písali a vydávali študenti gymnázia na Vazovovej ulici v Bratislave (redakčná rada: Vlado Balek, Igor Čechvala, Ivan Černušák, Edo Haluška, Juraj Koutun a zo Strojníckej priemyslovky Tomáš Baumgartner). Recesistické texty z časopisu sa neskôr stali podkladom pre prvú inscenáciu nového súboru Pegasník. *Memoáre a cestopisy* (1975) nemali ešte klasicky divadelný tvar, ale vykazovali skôr znaky text-appealu, inšpirovaného predstaveniami Jana Vodňanského a Petra Skoumala.

Príchod Andreja Ferka do súboru znamenal nielen významný autorský prínos (A. Ferko sa stal autorom viacerých ďalších hier *Sedem ciest, Atlantis, Ide dravec tvrdo na vec, West Child Story, Prostonárodnie, Ťuťungéria*), ale predznamenal aj príklon k pevnejšiemu divadelnému tvaru. Po Ferkovom odchode zo súboru zvyšní členovia Pegasníka začali viac preferovať spoločný tvorivý prístup, takže ďalšie inscenácie už boli oficiálne či neoficiálne kolektívnym dielom (*Lichtenštajnsko - maličká zem, Pokušenie, Znamenitý pokrok*).

Divadlo Pegasník zaniklo v roku koncom osemdesiatych rokov po problémoch s posledným pegasníckym predstavením *Ťuťungéria*.

Divadlo Pegasník vytvorilo viacero inscenácií, ktoré dnes patria k najvýznamnejším titulom slovenského amatérskeho divadla v oblasti malých javiskových foriem. K takýmto predstaveniam patrí *Atlantída, West Child Story* a najmä *Prostonárodnie*. *"To, čo na prehliadke predviedol Pegasník, je inscenácia, ktorá sa nesporne zapíše do análov amatérskeho divadla na Slovensku. Tematicky i formálne naväzuje na to najlepšie, čo u nás v tejto oblasti umenia vzniklo: na dávnejšie [[Peter Scherhaufer|Scherhauferove]] inscenácie slovenskej klasiky v Brezne a v Martine a na Tomášikovú Svadbu pod Kohútom, ktorú s breznianskými ochotníkmi naštudoval režisér [[Roman Polák]]...*"*, napísal na margo inscenácie Prostonárodnie bratislavský Večerník. .

== Členovia divadla ==
Počas viac ako desať rokov existencie divadla sa v súbore vystriedalo množstvo hercov, hudobníkov i scénografov. Medzi kmeňových členov súboru patrili napr. Andrej Ferko, Dalibor Bošňák, Peter Bzdúch, Božena Horváthová, Júlia Hojsíková, Pavol Zlatoš, Ján Krč-Jediný, Milan Michálek, Milan Nosáľ, Dano Gašpar, Ivan Mizera, Zuzana Benešová, Vlado Sedlačko, Vlado Balek, Fero Búci, Dušan Kollárik, Eva Gondová, Kveta Roháčová a ďalší. K *otcom zakladateľom* patria Ivan Černušák, Edo Haluška, Vlado Balek, Tomáš Baumgartner a Boris Sodoma.

== Mystifikácie ==
S pegasníckou tvorbou sú spojené aj viaceré [[mystifikácia|mystifikácie]]. Najúspešnejšia z nich je Matúš Zahatlan, údajný americký Slovák, z ktorého pozostalosti pochádzajú hry *West Child Story* a *Prostonárodnie*. 
Ako uvádza publikácia Divadlo u Rolanda, ...*"Matúš Zahatlan bola v skutočnosti neexistujúca postava, mystifikácia A. Ferka. Viaceré autorské i osobné dôvody ho pôvodne viedli k tomu, aby publikoval pod pseudonymom - toto rozhodnutie však dotiahol so svojou typickou dôkladnosťou až k dokonalej mystifikácii. Záhadnému Slováko-Američanovi vymyslel minulosť ("...Matúš Zahatlan, bytčiansky rodák, slovenský prisťahovalec do Ameriky z konca minulého storočia a pittsburghský divadelný ochotník, písal najmä pre slovenský spolok KRIVÁŇ, financovaný Bankinghouse Kuvič & Comp."), priradil prostredie a dotiahol do dokonalosti aj v takých detailoch, ako napríklad platenie, resp. neplatenie tantiém jeho pozostalým. Vedľajším produktom tejto hry bolo zistenie, ako rýchlo si mnohí kritici i publicisti osvojili "pravdu" o Zahatlanovi, rozvíjali jeho minulosť a zásluhy, ba dokonca vyťahovali na svetlo nové fakty, s ktorými už Ferko ani Pegasník nemali nič spoločné. Autorstvo M. Zahatlana sa dostalo i do tak oficiálnych prameňov, ako je napr. Encyklopédia dramatických umení Slovenska a je zrejmé, že viera v existenciu Matúša Zahatlana u mnohých ľudí pretrváva dodnes.*"*

Inou obdobnou mystifikáciou bola Svetlana Kamenická, údajná autorka hry *Pokušenie*. Text, ktorý pôvodne vznikol ako kolektívne dielo, musel mať podľa vtedajších schvaľovacích zvyklostí jedného autora, a preto súbor vytvoril „virtuálnu autorku“ *"(posudzovatelia nevedeli prežiť ako autora ´kolektív´- a tak sa kolektív ako jeden muž naštval a pomenoval.)"*.

## Inscenácie
* Kolektív: *Memoáre a cestopisy* (1975)
* A. Ferko: *Sedem ciest* (1977)
* A. Ferko: *Atlantis* (1978)
* A. Ferko: *Ide dravec tvrdo na vec* (1979) 
* Kolektív: *Lichtenštajnsko – maličká zem* (1980)
* S. Kamenická: *Pokušenie* (1981)
* M. Zahatlan: *West Child Story* (1982)
* P. Dobšinský, M. Zahatlan: *Prostonárodnie* (1983)
* A. Ferko: *Znamenitý pokrok* (1984)
* E. Gondová: *Púpavy rozkvitajú v máji* (1986)
* A. Ferko: *Ťuťungéria* (1988)

## Literatúra
* KLIMÁČEK, V.: Pegasník (dobre okrídlené divadlo). Medzičasopis, 2, 1993, s. 25-27
* FERKO, A.: Atlantis. In: Zb. dramatických textov pre súbory MJF. Vyd. Osvetový ústav Bratislava 1988)
* FERKO, A.: Ide dravec tvrdo na vec. In: Zb. dramatických textov pre súbory MJF. Vyd. Osvetový ústav Bratislava 1988
* FERKO, A.: Znamenitý pokrok. Vyd. LITA Bratislava, 1987
* DOBŠINSKÝ, P, ZAHATLAN, M: Prostonárodnie. Dotyky 4,1993, s.35-38

## Referencie


Pegasník
Kategória:Kultúra v Bratislave