Tenisový lakeť

[náhľad|vľavo [lakťový kĺb (v strede *Lateral epicondyle*)]]

**Laterálna epikondylitída**, známa aj ako **tenisový lakeť**, je ochorenie vznikajúce na základe multifaktoriálnej etiológie. Spočiatku toto ochorenie postihovalo najmä pisárov, preto bol jeho pôvodný názov „pisársky kŕč“, ktorý prvýkrát zaviedol ešte v roku 1873 nemecký lekár Friedlieb Ferdinand Runge. V roku 1882 bolo ochorenie premenované na tenisový lakeť britským lekárom Hernym Morrisom, pretože sa vyskytovalo najčastejšie u športovcov – tenistov. Dnes sa tento zdravotný problém s lakťom objavuje všeobecne po nadmernom a neúmernom zaťažení úponu na lakťovom výstupku, teda keď prst a zápästie tlačia proti odporu. Ochorenie je známe aj pod názvom „golfový lakeť“.

## Etiopatogenéza
Tenisový lakeť je druhý najčastejší bolestivý stav spojený so zápalom šľachových a väzivových úponov, ktorý sa nazýva entezopatia. Približne 50 % hráčov tenisu sa v živote stretne s týmto zdravotným problémom, no samotné hranie tenisu je príčinou len 5 % všetkých prípadov ochorenia. Keďže sa často spája so športovými aktivitami a pracovnými činnosťami, patrí medzi choroby z povolania a je dôvodom dlhodobej pracovnej neschopnosti.

Vzniká na základe akútneho alebo chronického poškodenia. Pri akútnom poškodení (u nešportovcov) je možné aj natrhnutie šľachy. Chronické poškodenie je typické pre športovcov a zamestnancov v rizikovom povolaní. K ochoreniu dochádza pri nesprávnom údere bekhendom, používaní nevhodnej rakety, nesprávnym úderom do loptičky.

Medzi rizikové povolania patria maliari, zubári, mäsiari, automechanici či tesári. Incidencia ochorenia v bežnej populácii je 1000 – 3000 prípadov, postihuje najmä ľudí vo veku 20 až 65 rokov, bez ohľadu na pohlavie či etnikum. U detí je táto diagnóza zriedkavá. Viac ako polovica pacientov s tenisovým lakťom má postihnutú dominantnú stranu. Najvyšší výskyt tenisového lakťa ako choroby z povolania je zaznamenaný v oblastiach stavebníctvo, priemyselná výroba, veľkoobchod a maloobchod.

## Rizikové faktory
Medzi rizikové faktory tenisového lakťa patria zamestnanie pacienta – opakované pohyby zápästia a ruky (mikrotrauma, preťaženie) zvyšujú riziko vzniku ochorenia; vek pacienta - typické pre dospelú populáciu vo veku 30 a 60 rokov; nesprávna technika v rámci športovej aktivity; genetická predispozícia – vyššie riziko prejavu príznakov majú jedinci s alelou BstUI A1 a DpnII B2 génu COL5A (kolagénový gén). Riziko vzniku ochorenia zvyšujú aj fajčenie, niektoré lieky či obezita. Patria sem aj vnútorné faktory – diabetes mellitus a hormonálne podmienené ochorenia.

## Symptómy
Medzi typické príznaky ochorenia patria bolesť lokalizovaná na vonkajšej strane lakťa a slabosť lakťa. Bolesť sa šíri po predlaktí a zväčšuje sa pri natiahnutí a otáčaní predlaktia.

## Diagnostika a liečba
Diagnostika zahŕňa anamnézu a fyzikálne vyšetrenie, na základe ktorých indikuje lekár ďalšie vyšetrenia – ultrasonografia (USG), RTG, scintigrafia. USG, scintigrafia a termografia sa vykonávajú v nejasných prípadoch ochorenia.

Liečba je:
* nefarmakologická,
* farmakologická,
* chirurgická.

Spravidla sa zameriava na odstránenie bolesti, urýchlenie hojivého procesu a minimalizovanie vzniku poškodení. Používajú sa ľad, gély a bandáže. Na zmiernenie bolesti a zápalu sa podávajú nesteroidné antireumatiká.

Súčasťou liečby sú aj ortézy, tejp, fyzikálna liečba a rehabilitácia, avšak tieto metódy nepriniesli významné zlepšenie stavu. Chirurgický zákrok sa vykonáva, ak konzervatívna liečba nie je úspešná do 1 roka alebo pri častých recidívach. Treba poznamenať, že ak človek dlhodobo užíva lieky proti bolesti a neodstráni z okolia rizikové faktory, lieky nebudú účinné a zdravotný stav sa nezlepší.

## Prevencia
náhľad|Strečing
Tenisovému lakťu sa dá predísť zredukovaním rizikových faktorov na minimum. V rámci prevencie tenisového lakťa je základom vyhýbať sa opakovaným pohybom. Podstatou je minimalizovanie jednostranného zaťažovania končatín. Jedinec by sa mal snažiť udržiavať si horné končatiny silné a flexibilné. Dôležité je rozcvičiť sa pred športovou aktivitou, ale aj inou aktivitou, ktorá je typická opakovanými pohybmi a zvyšovať intenzitu aktivity postupne. Taktiež je dôležité používať vhodné športové vybavenie.

Počas vykonávania pracovnej činnosti je dôležité zaradiť viac krátkych prestávok na uvoľnenie sa a masírovanie bolestivých miest. V rizikových povolaniach sa odporúča používať ochranné pracovné a ortopedické pomôcky (dlahy a fixačné pásky).

Existujú aj cvičenia na uvoľnenie od lokálnej bolesti:
* tlačenie palcom na bolestivé miesto alebo masáž penovou guličkou,
* strečing prstov a stláčanie penovej pomôcky,
* strečing predlaktia – pretiahnutie tricepsu cez rameno, tlačenie dlaní proti sebe,
* tlačenie dlane a chrbta rúk proti pevnej podložke na natiahnutie a ohýbanie zápästia.

## Referencie

Kategória:Choroby kostí a kĺbov
Kategória:Zranenia
Kategória:Choroby z povolania
Kategória:Telovýchovné lekárstvo
Kategória:Tenis