open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Etoumbi

**Etoumbi** je mesto v provincii Couvette-Ouest v severozápadnej časti Konžskej republiky. Väčšina jeho obyvateľov sa živí lovom v miestnych lesoch. 

V Etoumbi sa v poslednom čase vyskytli štyri epidémie nákazy vírusom Ebola, vedci sa domnievajú že sa tak stalo po konzumácii infikovaného opičieho mäsa alebo iných mŕtvych zvierat nájdených v lese. Pri epidémii v roku 2003 zahynulo takmer 120 ľudí. Epidémia v máji 2005 viedla k uzavretiu a karanténe mesta.

## Externé odkazy
* V Kongu prepukla opäť smrteľná ebola, spravy.atlas.sk, 18. máj 2005
*  Konžské mesto nakazené ebolou uzavreté, BBC, 20. máj 2005
* 8 mŕtvych so symtómami podobnými ebole v Kongo, CNN, 12. máj 2005

Kategória:Mestá v Kongu (Brazzaville)
Látka

**Látka** môže byť:
* všeobecne:
** materiál, z ktorého sa niečo vytvorilo
** tematický základ, námet
* vo fyzike: opak poľa, pozri pod hmota (fyzika)
* v chémii: hmota chemicky jednotnej podoby vyznačujúca sa charakteristickými fyzikálnymi a chemickými vlastnosťami (napr. radioaktívna látka), pozri látka (chémia)
* vo filozofii: opak tvaru a podobne, pozri látka (filozofia)
* v textilníctve: výrobok, ktorý vznikol tkaním alebo pletením, pozri látka (textilníctvo)
* v literárnovednom látkosloví: udalosti, ktoré dielo oznamuje (napr. v historickom románe je látkou skutočný alebo vymyslený príbeh a prostredie, v ktorom sa odohráva), alebo ako konkrétne literárne spracovanie určitej udalosti (skutočnej alebo vymyslenej), pozri látka (látkoslovie)
* učivo v škole

## Iné projekty
Vnútorná energia

**Vnútorná energia** (značka **U**) je pojem z prvého termodynamického zákona. Vnútorná energia je energia, ktorá vyjadruje obsah energie „viazanej“ v látke. Jej absolútna hodnota nie je známa, pri chemických energetických bilanciách sa prihliada iba na jej zmenu pri reakcii (∆ U).

Je to stavová veličina definovaná ako U = W - Wp - Wk (kde W je celková energia (termodynamickej) sústavy ako celku, Wp je polohová energia (termodynamickej) sústavy ako celku, Wk je kinetická energia (termodynamickej) sústavy ako celku). V ideálnom prípade, čiže pri ideálnom plyne a pri absolútne čiernom žiariči, závisí len od teploty.

Do tejto energie sa zahŕňajú rôzne druhy energie súvisiace s časticovou stavbou sústavy (čiastočne aj s dipólovitými interakciami s vonkajšími poľami). Pozostáva z týchto častí:
* fyzikálno-tepelnefylná časť (tepelná energia) je založená na neusporiadanom mikroskopickom pohybe molekúl, čiže na kinetickej energii, rotačnej energii a energii kmitania molekúl, ako aj na medzimolekulárnych interakčných silách
* chemická časť je potenciálna energia väzbových síl resp. väzbovej energie, ktorá je obsiahnutá v molekulách a uvoľňuje sa napríklad pri horení v podobe tepelnej energie
* jadrovofyzikálna časť je potenciálna energia, ktorá je obsiahnutá v atómových jadrách, a ktorá sa uvoľňuje pri rozpade, štiepení a fúzii jadra.
* napokon môžu ešte prispievať interakcie magnetických a elektrických elementárnych dipólov a indukovanej polarizácie s vonkajšími elektrickými a magnetickými poľami.

Kategória:Termodynamika
Kategória:Energia
Kategória:Fyzikálne veličiny
Pole

**Pole** môže byť:
* vo fyzike: forma hmoty, pozri pole (fyzika)
* obrábaný pozemok, pozri pole (agronómia)
* miesto ťažby, dobývania alebo výskytu, pozri pole (nálezisko)
* v matematike:
** v algebre: algebraická štruktúra, pozri pole (algebra)
** v matematickej analýze, diferenciálnej geometrii a iných matematických odvetviach, ktoré s nimi prirodzene súvisia: zobrazenie z diferencovateľnej variety do lineárneho priestoru – napríklad skalárne pole, vektorové pole
* v informatike: 
** druh údajovej štruktúry, angl. array (alebo field), pozri pole (údajová štruktúra)
** najmenšia časť dátového záznamu (napr. stĺpec riadku databázovej tabuľky), angl. (data) field, pozri pole dát
* oddelená časť súvislej plochy, pozri pole (erb), pole (šach)
* v jazykovede: sémantické pole
* prenesene: nezastavaná plocha; oblasť, pôsobisko; bojisko
* nemecký electronic dance umelec, pozri Pole (elektronický hudobník)
* priezvisko, napr.:
** Reginald Pole (1500 – 1558) - arcibiskup canterburský
Siločiara

**Siločiary** alebo **vektorové čiary** či **silokrivky** silového poľa sú *myslené* čiary (krivky), ktoré určujú smer silového pôsobenia v jednotlivých bodoch priestoru. Inak povedané siločiary sú krivky vo vektorovom poli nakreslené tak, že ich teoretické dotyčnice v každom bode sú zhodné s smerom vektora veličiny poľa v danom bode.

Siločiara je krivka, ku ktorej je v každom jej bode vektor intenzity daného poľa jej dotyčnicou. Siločiara je orientovaná krivka, pričom orientácia zodpovedá orientácii intenzity daného poľa. Siločiary sú kolmé k ekvipotenciálnym plochám (sú to normály ekvipotenciálnych plôch).

Najznámejšie sú magnetické siločiary, ktoré sa nakreslia „samy“ v okolí magnetu pomocou železných pilín. Poskytujú názorný obraz rozdelenia silového poľa v priestore (jeho smeru aj veľkosti). Hoci sú siločiary dvojrozmerné, v skutočnosti je pole, ktoré znázorňujú, priestorové.

Matematickým vyjadrením siločiary je vektorová krivka.

## Použitie
Siločiary sa používajú na grafické znázornenie priebehu silového poľa. Nejčastejšie sa používajú pre zobrazenie elektrického, magnetického resp. gravitačného poľa.
Siločiary elektrického poľa sú myslené čiary ktorými znázorňujeme silové pôsobenie elektrického poľa na kladne nabitú časticu v rôznych bodoch poľa.

Kategória:Matematické metódy vo fyzike
Magnetické pole

**Magnetické pole** je fyzikálne pole, v ktorom sú veličinami poľa (čiže veličinami priradenými každému bodu poľa) intenzita magnetického poľa **H** a hustota magnetického toku **B**. V nejakom bode existuje magnetické pole, ak v tomto bode pôsobí na pohybujúce sa elektrické náboje alebo magnety sila **F**.

Prejavuje sa silovým pôsobením na železné predmety alebo iné magnety. Nachádza sa okolo permanentného magnetu alebo okolo vodiča, cez ktorý tečie elektrický prúd (pričom aj pole permanentného magnetu je vlastne spôsobené pohybom nábojov vo vnútri atómov). Existuje ako:
* magnetostatické pole (je základný prípad), alebo ako
* elektromagnetické pole (vzniká len pri rýchlo sa meniacom elektrickom poli), pozri aj Maxwellova teória elektromagnetického poľa (Maxwellove rovnice).

Graficky sa znázorňuje magnetickými siločiarami (indukčnými čiarami).

Podobne ako elektrické pole, aj magnetické pole sa dá definovať pomocou sily, ktorú vytvára. V jednotkách SI je táto sila:

:
\mathbf{F} = q (\mathbf{v} \times \mathbf{B})


kde 

:**F** je vytvorená sila meraná v newtonoch

: \times \  znamená vektorový súčin

: q \  je elektrický náboj, meraný v coulomboch

: \mathbf{v} \  je rýchlosť, meraná v metroch za sekundu 

:**B** je hustota magnetického toku, meraná v teslách

Tento vzorec sa nazýva zákon Lorentzovej sily.

Ak je pohybujúci sa náboj súčasťou elektrického prúdu v drôte, je ekvivalentnou formou zákona: 

:
\frac {d\mathbf{F}} {d l} = \mathbf{i} \times \mathbf{B}


Táto rovnica hovorí, že sila pripadajúca na jednotku dĺžky drôtu je vektorovým súčinom vektoru prúdu s magnetickým poľom. V hornej rovnici je vektor prúdu, \mathbf{i}, vektor, ktorého veľkosť sa rovná zvyčajnému skalárnemu prúdu, i, a ktorého smer je pozdĺž drôtu, ktorým prúd prechádza.

Najkompaktnejšie a najelegantnejšie matematické výroky opisujúce fungovanie magnetického poľa využívajú vektorový počet.

## Hypotetická magnetická sila s magnetickým nábojom

Niektoré teórie poznajú aj tento tvar magnetickej sily.

:F_m = \frac {\mu}{4 \pi } \frac {r^2} 

:pričom 

:: \vec{F} vektor sily medzi dvoma bodovými nábojmi
:: q_m je magnetický náboj
:: q_m1 náboj, na ktorý sila pôsobí
:: q_m2 pôsobiaci náboj
:: \vec{r}=\vec{r_1}-\vec{r_2} vektor vzdialenosti medzi dvoma nábojmi
:: \vec{r_1} \  polohový vektor náboja q_1,
:: \vec{r_2} \  polohový vektor náboja q_2,
::  \hat{r} jednotkový vektor orientovaný v smere \vec{r}
:: \mu je permeabilita

Úplná Lorentzova sila by v tomto prípade bola:

: \mathbf{F} = q(\mathbf{E} + \mathbf{v} \times \mathbf{B}) + q_m(\mathbf{B} - \mathbf{v} \times \mathbf{E})

Kategória:Magnetizmus
Elektrické pole

**Elektrické pole** je fyzikálne pole, v ktorom je veličinou poľa (čiže veličinou priradenou každému bodu poľa) intenzita elektrického poľa E. V nejakom bode existuje elektrické pole, ak v tomto bode pôsobí na elektricky nabité teleso určitá sila (F) nazývaná elektrická sila.

Existuje ako:
*elektrostatické pole (vytvorené nepohybujúcimi sa nábojmi), alebo ako
*pole vytvorené pohybujúcimi sa nábojmi
*elektromagnetické pole (vzniká len pri rýchlo sa meniacom magnetickom poli), pozri aj Maxwellova teória elektromagnetického poľa (Maxwellove rovnice).

Graficky sa znázorňuje elektrickými siločiarami (indukčnými čiarami).

Podobne ako magnetické pole, aj elektrické pole sa dá definovať pomocou sily, ktorú vytvára. Táto sa nazýva elektrická sila. V jednotkách SI je táto sila v najjednoduchšom prípade (vzorec vyplýva z Coulombovho zákona):

:
\mathbf{F} = \frac{1}{4 \pi \epsilon_0}\frac{Q_1 Q_2}{r^2}\mathbf{\hat r}          (1)


kde
* F je Coulombova sila (to je najjednoduchší špeciálny prípad elektrickej sily)
* \epsilon_0 je fyzikálna konštanta  permitivita vákua;
* Q_1 a Q_2 sú elektrické náboje objektov;
* r je veľkosť vektora vzdialenosti oboch objektov;
* \hat r je jednotkový vektor vyjadrujúci smer od jedného náboja k druhému.

V sústave SI sa sila udáva v newtonoch, náboj v coulomboch a vzdialenosť v metroch.  Preto  má  \epsilon_0 ako jednotku C²/(N·m²).

Toto bolo empiricky známe. Teraz predpokladajme, že jeden náboj je pevný a druhý premiestnime na ine miesto. Podľa tejto rovnice je sila na premiestneny náboj úmerná jeho náboju.  Elektrické pole je definované ako konštanta úmernosti medzi nábojom a silou:

:
\mathbf{F} = Q\mathbf{E}


:
\mathbf{E} = \frac{1}{4 \pi \epsilon_0}\frac{Q'}{r^2}\mathbf{\hat r}
 

Táto rovnica však platí len v elektrostatike, čiže ak sa nič nehýbe. Ak by sme si pozreli všeobecnejší prípad pohybujúcich sa nábojov, rovnica by sa zmenila na Lorentzovu rovnicu.

Kategória:Elektrické veličiny
Modráčik obyčajný

**Modráčik obyčajný** (*Polyommatus icarus*) motýľ z čeľade ohniváčikovité (*Lycaenidae*).

Húsenice majú vzájomný vzťah s mravcami (napr. rod *[[Lasius]]*). Vylučujú chemické signály a medovicu, ktorou odmeňujú mravce a tie sa o ne často starajú v mravenisku.

## Referencie

## Galéria

Image:Polyommatus.icarus.female.3449.jpg|Modráčik obyčajný (samica)
Image:Butterfly Luc Viatour.JPG|Modráčik obyčajný (samec)
Image:Polyommatus icarus 01-08-2005 12.47.30.JPG|Modráčik obyčajný (samec)
Polyommatus icarus-fo.jpg|Samica


## Iné projekty

Kategória:Ohniváčikovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Spriadač medvedí

**Spriadač medvedí** (*Arctia caja*) je pomerne hojný motýľ z čeľade spriadačovité (*Arctiidae*).

## Taxonómia
Spriadača medvedieho opísal v roku 1758 Carolus Linnaeus. Pri tomto druhu bola vykonaná DNA typizácia, podľa ktorej sa zaraďuje do čeľade spriadačovité (Arctiidae), do tribu Arctiini a rodu *Arctia* (Schrank, 1802). Druh vykazuje najvyššiu príbuznosť s rodom *[[Pericallia]]* (Hübner, 1820). Predpokladá sa, že oba rody majú zrejme evolučný pôvod v západnej Eurázii.

Na území výskytu druhu boli opísané nasledujúce poddruhy:

* *Arctia caja americana* Harris, 1841 
* *Arctia caja caja* (Linnaeus, 1758) 
* *Arctia caja kamtschadalis* Draudt, 1931 
* *Arctia caja orientalis* Moore, 1878 
* *Arctia caja ossetica* Dubatolov, 1996 
* *Arctia caja pamiroalaica* Stshetkin, 1982 
* *Arctia caja parva* Rothschild, 1910 
* *Arctia caja phaeosoma* (Butler, 1877) 
* *Arctia caja sajana* O.Bang-Haas, 1927 
* *Arctia caja tschiliensis* Draudt, 1931 
* *Arctia caja tshimgana* Sheljuzhko, 1935 
* *Arctia caja utahensis* (H. Edwards, 1887) 
* *Arctia caja waroi* Barnes & Benjamin, 1927 
* *Arctia caja wiskotti* Staudinger, 1879

### Bionómia druhu
Ide o palearktický druh. Motýľ sa vyskytuje v jednej generácii do roku. Lieta od júla do konca augusta. Vyskytuje sa na vlhkých lúkach, krovinatých stráňach, okrajoch vôd, na lesných čistinkách a cestách. Niekedy zalieta i do záhrad. Motýle sú aktívne najmä v noci a nad ránom, kedy hlavne samčekovia prilietajú i na svetlo. Druh sa pári predovšetkým v noci. Počas svojho života neprijíma potravu, lebo má zakrpatený cuciak. Niekedy zastihneme po vyrušení samičku i cez deň, keď lieta pomaly a kľukatým letom. Vtedy sa dá chytiť a pomerne ľahko nám znesie vajíčka. Pri napadnutí predátorom imágo padá na zem a imituje mŕtveho jedinca. Okrem toho sú pre mnohých predátorov jedovaté. Druh prezimuje v štádiu mladej húsenice (druhý až tretí instar) vo vegetácii na zemi.

## Opis

### Vajíčko
Samička po oplodnení znáša na listy živnej rastliny pomerne hodne menších bledožltých vajíčok v plošných znáškach po 200 až 1 200 kusov (výnimočne bolo opísaných až 1 800 kusov v znáške od jednej samičky). Z týchto sa v auguste až septembri po cca 10 až 14 dňoch liahnu malé húseničky.

### Húsenica
Húsenica je na svojom povrchu chránená silnejšou vrstvou chĺpkov, ktoré sú po celom jej tele. Je heliofilná, polyfágna. 
Spočiatku sú červeno-hnedé s malými bielymi škvrnkami a s dlhými chĺpkami. Neskôr sú čierno sfarbené s bielymi bradavičkami na bokoch. Živí sa rôznymi druhmi rastlín: *Taraxacum*, *Plantago*, *Galium*, *Urtica*, *Rumex* a iné.

### Kukla
Kukla spriadača medvedieho je čiernej farby, nepravidelného tvaru a býva uložená v šedom zámotku, ktorý je premiešaný s chĺpkami z húsenice. Leží na zemi medzi rastlinstvom. Z kukly sa imágo liahne za dva až tri týždne po zakuklení.

## Galéria

(MHNT) Arctia caja caja - Ciechanow Poland - male dorsal.jpg|♂ 
(MHNT) Arctia caja caja - Ciechanow Poland - male ventral.jpg|♂ △


## Iné projekty

Kategória:Spriadačovité
Stonôžka obyčajná

**Stonôžka obyčajná** (*Lithobius forficatus*) patrí medzi do triedy viacnôžky a radu behavky.

## Charakteristika
Stonôžka je článkonožec, čo znamená, že jej telo sa skladá z článkov. Na každom článku má jeden pár nôžok. Červeno-hnedé telo je dlhé približne 20 až 35 mm. Z hlavy vyrastá pár dlhých, mnohočlánkových tykadiel, dva páry čeľustí a prvý pár tzv. hryzadlových nožičiek, ktoré obsahujú jedovú žľazu. Na posledných dvoch pároch nožičiek má obranné žľazy – tie vylučujú lepkavý sekrét, ktorými sa stonôžka bráni pred útočníkmi, napríklad pavúkmi. Posledný pár predĺžených nožičiek slúži ako zmyslový orgán. Dospelý jedinec má maximálne 15 párov nožičiek. Zaujímavou schopnosťou stonôžky je kráčať dozadu rovnako rýchlo ako dopredu.

## Strava
Je dravá. Živí sa malým hmyzom a pavúkmi. Na lov má uspôsobený predný pár nôh s jedovou žľazou. Najviac aktívna je v noci, cez deň sa ukrýva pod kôrou alebo listami.

## Rozšírenie
Stonôžka žije v pôde, pod kameňmi alebo listami. Často sa vyskytuje v záhradách. Rozšírená je najmä v Európe a Severnej Amerike. Druh sa nepovažuje za ohrozený.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stonôžky
Zoznam premenných hviezd

V súčasnej dobe je známych viac ako 30&nbsp;000&nbsp;premenných hviezd, no ich počet sa stále rozširuje, takže je nemožné zostaviť jediný kompletný zoznam s každou objavenou premennou hviezdou. Nasledujúci **zoznam známych premenných hviezd** obsahuje hviezdy, ktoré patria medzi veľmi známe, jasné, významé alebo ináč zaujímavé.

* R And
* S And (1885 supernova v Galaxii Androméda)
* U Ant
* θ Aps
* η Aql
* R Aql
* V Aql
* R Aqr
* T Aqr
* U Ara
* R Ari
* U Ari
* ε Aur (Almaaz)
* R Aur
* AE Aur
* R Boo
* W Boo
* X Cam
* VZ Cam
* η Car (nestabilný nadobor)
* l Car
* R Car
* S Car
* γ Cas (Cih)
* ρ Cas
* R Cas
* S Cas
* W Cas
* δ Cen
* η Cen
* R Cen
* S Cen
* T Cen
* V645 Cen (Proxima Centauri)
* δ Cep (prototyp cefeidy)
* μ Cep (Garnetová hviezda)
* S Cep
* T Cep
* U Cep
* RW Cep
* SS Cep
* AR Cep
* ο Cet (Mira, "úžasná")
* T Cet
* U Cet
* W Cet
* R Cha
* R CMa
* VY CMa
* FW CMa
* S CMi
* R Cnc
* X Cnc
* RS Cnc
* T Col
* R Com
* α CrB (Alphecca alebo Gemma)
* R CrB
* S CrB
* T CrB
* U CrB
* V CrB
* W CrB
* R Cru
* R Crv
* χ Cyg
* P Cyg
* R Cyg
* U Cyg
* W Cyg
* X Cyg
* RT Cyg
* SS Cyg
* SU Cyg
* CH Cyg
* KY Cyg
* R Del
* U Del
* EU Del
* β Dor
* S Dor (vo Veľkom Magellanovom mraku)
* R Dra
* T Eri
* R For
* η Gem (Propus)
* ζ Gem (Mekbuda)
* R Gem
* U Gem
* S Gru
* α Her (Ras Algethi)
* g Her (30 Her)
* u Her (68 Her)
* S Her
* U Her
* X Her
* R Hor
* U Hor
* R Hya
* U Hya
* VW Hya
* BL Lac (pôvodne sa myslelo že je to premenná hviezda, neskôr sa zistilo, že je to blazar)
* R Leo
* R Lep (Hind Crimsonova hviezda)
* RX Lep
* R LMi
* RU Lup
* β Lyr (Sheliak)
* R Lyr
* RR Lyr
* U Mic
* U Mon
* V Mon
* R Nor
* T Nor
* R Oct
* S Oct
* V Oph
* X Oph
* RS Oph
* BF Oph
* α Ori (Betelgeuze)
* U Ori
* W Ori
* VV Ori
* CK Ori
* κ Pav
* S Pav
* β Peg (Scheat)
* R Peg
* X Peg
* β Per (Algol)
* φ Per
* ρ Per (Gorgonea Tertia)
* X Per
* ζ Pho
* R Pic
* TX Psc
* L<sup>2</sup> Pup
* RS Pup
* T Pyx
* S Scl
* δ Sco (Dschubba)
* RR Sco
* RS Sco
* RT Sco
* α Sct
* R Sct
* UY Sct
* R Ser
* S Ser
* U Sge
* WZ Sge
* RR Sgr
* R Sgr
* U Sgr (v M25)
* RT Sgr
* RU Sgr
* RY Sgr
* VX Sgr
* λ Tau
* T Tau
* SU Tau
* R Tri
* R UMa
* T UMa
* U UMa
* Z UMa
* α UMi (Polárka)
* R Vir
* S Vir
* W Vir
* SS Vir
* R Vul
* U Vul
* Z Vul

## Zdroj

David H. Levy, *Observing variable stars : a guide for the beginner* (angl.)

Kategória:Premenné hviezdy
Kategória:Zoznamy hviezd
Thomas Rhodin

**Thomas Rhodin** (* 8. apríl 1971, Karlstad, Švédsko) je bývalý švédsky hokejový reprezentant.

## Klubový hokej
Thomas Rhodin bol obranca. Je 181 cm vysoký a váži 91 kg (údaj z roku 2005). Vrcholový hokej hral od sezóny 1989/1990, keď začal hrať za klub Färjestad BK Karlstad v švédskej hokejovej Elitserien. V sezónach 1997 - 2000 hral v nemeckej lige za Berlin Polar Bears, sezóny 2000-2003 strávil znovu vo Färjestade a sezóny 2003 - 2005 strávil vo Švajčiarsku v kluboch Fribourg-Gotteron a Servette Geneve.

## Reprezentácia
Thomas Rhodin reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Nastúpil v ôsmich zápasoch. S 30 streleckými pokusmi bol najčastejšie strieľajúcim hráčom Švédska. Nosí reprezentačný dres číslo 23.

### Štatistika na MS

## Externé odkazy
* 

Kategória:Švédski hokejisti
Kategória:Hráči Färjestad BK
Kategória:Hráči Leksands IF
Kategória:Hráči Genève-Servette HC
Kategória:Hráči HC Fribourg-Gottéron
Kategória:Hráči Eisbären Berlin
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2002
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2003
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2005
Kategória:Osobnosti z Karlstadu
Noci šeliem

***Noci šeliem*** je filmový debut všestranne nadaného Cyrila Collarda, ktorému predchádzal jeho autobiografický román. Ten vydal po tom, keď zistil, že má AIDS. Kniha sa stala bestsellerom a autor ju použil ako podklad pre svoj film. 

Hlavná postava príbehu Jean-Pierre si naplno užíva život, má vzťah s Laurou a Samym, jeho vzťah k nim je sebecký do chvíle, kým nezistí, že je HIV pozitívny. 

Film získal v roku 1993 ocenenie César za najlepší film, najlepší debut, najväčšiu ženskú hereckú nádej (Romane Bohringer) a cenu za najlepší strih.

Cyril Collard zomrel 5. marca 1993, tri dni pred udeľovaním cien.

Od roku 1993 sa každoročne udeľuje cena **Prix Cyril Collard** za najlepší filmový debut a finančné prostriedky z nej získané slúžia režisérovi na natočenie nového celovečerného filmu.
 
## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Filmy z 1992
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Francúzske filmy
Mlynárik žeruchový

**Mlynárik žeruchový** (*Anthocharis cardamines*) patrí do čeľade mlynárikovité (Pieridae) – stredne početnej čeľade denných motýľov, z ktorej žije na území Slovenska do 20 druhov.

Samček má charakteristicky žiarivo oranžovo až tmavožlto sfarbenú vonkajšiu polovicu krídel. Samičkine krídla sú biele.

(MHNT) Anthocharis cardamines - Foret de Bouconne, France - male dorsal.jpg|*Anthocharis cardamines* ♂  	
(MHNT) Anthocharis cardamines - Foret de Bouconne, France - male ventral.jpg|*Anthocharis cardamines* ♂   △	

## Referencie

Kategória:Najmenej ohrozené druhy

## Iné projekty

Kategória:Mlynárikovité
Swarovski

[thumb|Swarovski [Wattens]]

**Swarovski** je rakúsky rodinný podnik so sídlom v tirolskom mestečku Wattens. V Rakúsku sa jeho výrobky dnes považujú za akýsi národný symbol a vždy sa spomínajú medzi prvými vecami, ak treba uviesť, čo by sa cudzincom v Rakúsku odporučilo.

Brusič skla Daniel Svárovský (Daniel Swarovski, nar. 1862 v Jiřetíně pod Bukovou v Čechách) vynašiel v roku 1883 elektrinou poháňaný stroj na vybrusovanie krištáľových kameňov (ako vynález bol zaregistrovaný v roku 1892) a o dvanásť rokov neskôr, v roku 1895 sa presťahoval do Tirolska za bohatým zdrojom vodnej energie, potrebnej na ich brúsenie. So švagrom Francom Weisom vo Wattens založil brusičskú dielňu, ktorej súčasťou boli aj taviace pece. V spoločnosti Swarovski vlastnil Daniel Svárovský 51% podiel, rodina Franza Weisa mala 49% .    

Svárovský so synmi Wilhelmom, Fritzom a Alfredom v roku 1911 založil vlastnú továreň a o dva roky neskôr, v roku 1913 začal pod hlavičkou firmy vyrábať opticky dokonalý krištáľ, ktorého výroba je dodnes firemným tajomstvom. Neskôr sa zameral na vývoj brúsnych kotúčov, ktoré sa používajú na výrobu krištáľu. 

V súčasnosti je spoločnosť Tyrolit, založená v roku 1919 jednou z troch najväčších firiem na svete vyrábajúcich brúsne kotúče. V roku 1931 začal Swarovski vyrábať krištáľové ozdoby na šaty tzv. „trimmings“ a rok 1937 priniesol novinku, výrobu reflexných dopravných značiek.  

Najstaršieho syna Wilhelma zaujímala optika, sústredil sa hlavne na výrobu ďalekohľadov (jeho prvý prototyp pochádza z roku 1935).

Swarovski spoločne s módnym domom Christian Dior v roku 1956 uviedol na trh kameň *Aurora Borealis*, ktorého dúhový efekt bol dosiahnutý zvláštnou vákuovou povrchovou úpravou. Tento efekt začali využívať aj pri výrobe prvých krištáľových lustrov od polovice 60. rokoch. 

Firma Swarovski brúsi aj prírodné a syntetické šperkárske kamene pod názvom Signity. 

## Divízie spoločnosti
* Výroba kryštálu 
* Tyrolit 
* Divízia optiky - Swarovski Optik

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálna stránka

Kategória:Podniky v Rakúsku
Kategória:Sklárne
Kategória:Rodinné podniky
Kategória:Podniky založené v 1895
Označenie premenných hviezd

Premenné hviezdy sú pomenovávané použitím obmeny Bayerovho označovania vo formáte *Identifikátor <genitív latinského názvu súhvezdia>*. V predchádzajúcich sotročiach bolo známych iba málo premenných hviezd, takže sa zdalo rozumné pomenovanie písmenami rímskej abecedy, začínajúc od písmena R, aby sa predišlo zámenami s písmenom pre spektrálne typy. (Tento systém pomenovania bol vyvinutý Friedrichom Argelanderom, ktorý si všimol, že veľa premenných hviezd je červených a preto začal označovať premenné hviezdy od písmena R ako rot (červený).) Do roku 1836, bolo písmeno S použité iba pri jednom súhvezdí, Had. Nanešťastie pre toto označovanie, príchod fotografie rýchlo zvýšil počty premenných a premenné hviezdy padli do Bayerovej pasce – dosiahli koniec abecedy a stále neboli pomenované všetky objavy. Po tom, ako dve nasledujúce doplňujúce pomenovania dvojicami písmen dosiahli podobné limity, bolo zavedené pomenovanie číslami.

Súčasný označovací systém je nasledovný (tak ako ho písala história):

*Začína písmenom R až po Z
*Pokračuje dvojicou RR...RZ, potom používa SS...SZ, TT...TZ a tak ďalej až po ZZ.
*Pokračuje  AA...AZ, BA...BZ a tak ďalej až po QZ (s výnimkou J).
*Nakoniec sa vzdáva označovania písmenami rímskej abecedy po 334 kombináciách a začína pomenovať ďalšie premenné ako V335, V336, a tak ďalej.

Príkladmi označenia sú R Coronae Borealis, YY Geminorum a V838 Monocerotis.

Kategória:Astronómia
Kategória:Premenné hviezdy
Opotrebovávacia vojna

**Opotrebovávacia vojna** alebo tiež opotrebovacia () je založená na koncepcii, ktorú opísal Carl von Clausewitz v knihe O vojne: *„Zničenie síl nepriateľa je prvoradým cieľom vojny... boj je jedným z mnoho prostriedkov, ktoré môžeme pri vedení vojny použiť.“* Táto forma vojny sa snaží systematicky a postupne znižovať schopnosť nepriateľa viesť vojnu, či už rýchlymi útokmi s drvivou silou, či dlhodobo, menšími jednotkami sú ničené jeho vojenské prostriedky a zdroje, a to rýchlejšie, ako môžu byť nahradené. Cieľom sa stáva likvidácia schopnosti nepriateľa viesť vojnu. Jeho bojové prostriedky musia byť účinne a vytrvalo ničené, čo od dôb prvej svetovej vojny to znamená zničenie najmä palebnej sily. Treba dosiahnuť určitý stupeň zničenia prostriedkov a zdrojov protivníka; takáto situácia buď vedie k jeho porážke, alebo sa porážke priamo vyrovná, pretože nepriateľ stráca vôľu alebo potenciál nutný pre pokračovanie v boji. Opotrebovávacia vojna je vedená tak, aby ničila schopnosť nepriateľa viesť vojnu.

Najlepším príkladom opotrebovacej vojny boli niektoré bitky prvej svetovej vojny, hlavne bitka o Verdun s. 1. V neskorších vojnách to bolo africké ťaženie a Montgomeryho porážka Rommela v roku 1942, bitka o Stalingrad či bitka o Kursk na východnom fronte alebo operácie nemeckých ponoriek pri americkom pobreží a nasledovná americká reakcia, ktorá viedla k boju o Atlantik. Charakter opotrebovacej vojny mali aj boje Vietnamskej vojny od roku 1966 do začiatku roku 1968. Aj keď hlavným cieľom opotrebovávacej vojny je zničenie nepriateľa, meradlom úspechu je aj jej vplyv na politické ciele a vojenskú stratégiu.

## Referencie

Kategória:Druhy vojny
Opotrebovávacia vojna (Arabsko-izraelský konflikt)

**Štvrtá arabsko-izraelská vojna** alebo **Opotrebovávacia vojna** začala 21. októbra 1967 potopením izraelského torpédoborca Ejlat dvomi raketovými člnmi egyptského námorníctva. Pokračovala sériami lokálnych cezhraničných incidentov a útokov, ktoré však neboli spojené s klasickými frontovými bojmi a obsadzovaním krajiny. Skončila 7. augusta 1970 so šrámami na obidvoch stranách (pričom tie arabské boli väčšie). Na arabskej strane sa angažovali najmä Egypt, Jordánsko a arabské obyvateľstvo obsadených území.

Vojna vypukla krátko po ukončení Šesťdňovej vojny. Po menších potýčkach medzi znepriatelenými stranami celá situácia nakoniec vyvrcholila 21. októbra 1969, keď egyptský prezident Násir oficiálne vyhlásil *Harb al-Istinzaf*, alebo inak Vojnu za vyčerpanie Izraela.

## Externé odkazy
* Operácia Tarnegol 53 (po česky)

Kategória:Vojny 20. storočia
Kategória:Izrael
Kategória:Arabsko-izraelské vojny
Kategória:Vojny Izraela
Prvá intifáda

**Prvá intifáda** bolo povstanie alebo ozbrojený konflikt medzi Izraelom a najmä Arabmi žijúcimi na územiach zabraných v predchádzajúcich konfliktoch medzi týmito znepriatelenými stranami. Niekedy sa vojna označuje aj ako *Vojna kameňov*, najmä pre slabú výzbroj, ktorú používali Arabi. Za začiatok konfliktu sa považuje niekoľko dátumov, všeobecne však možno za začiatok považovať rok 1987. 

Príčinou konfliktu bolo napätie v utečeneckých táboroch a ako rozbuška zapôsobila skreslená správa z 9. decembra 1987. V izraelskom meste Aškelon sa stala dopravná nehoda. Nákladné auto vtedy zabilo štyroch Palestínčanov a deviatich zranilo. Túto udalosť však časť Arabov označila za chladnokrvný akt pomsty. Vznikla fáma, že auto riadil príbuzný židovského obchodníka, ktorého predtým zabili v pásme Gazy. Po 27 palestínskych utečeneckých táboroch sa táto verzia rozšírila rýchlosťou blesku.
Nepokoje sa pomaly rozrástli a do jej konca v roku 1993 (podpísania mierovej zmluvy z Osla) si vyžiadali podľa rôznych zdrojov 2000 obetí na arabskej strane.

Kategória:Vojny 20. storočia
Kategória:Izrael
Kategória:Arabsko-izraelské vojny
Kategória:Politika
Intifáda al-Aksá

**Intifáda al-Aksá** (arab. , hebr. אינתיפאדת אל-אקצה) alebo **Druhá intifáda** bolo povstanie Palestínčanov proti Izraelu, ktoré začalo v septembri 2000 a vyústilo vo vlnu násilia medzi palestínskymi Arabmi a Izraelčanmi v Izraeli aj na Palestínskych okupovaných územiach.

Zámienkou pre jej rozpútanie bola návšteva vtedajšieho vodcu izraelskej opozície Ariela Šarona v komplexe Mešity al-Aksá na Chrámovej hore v Jeruzaleme 28. septembra 2000. V rokoch 2000-2006 si intifáda vyžiadala 3651 obetí na palestínskej a 1007 obetí na izraelskej strane.

## Referencie

## Externé odkazy
* Intifáda Al-Aksá na valky.cz

Kategória:Izrael
Kategória:Arabsko-izraelské vojny
Kryštál

right|thumb|Kryštál kremeňa

**Kryštál** alebo **kryštálový jedinec** (zastarano: *hlať*) je fyzikálne a chemicky rovnorodé pevné teleso s pravidelnou (trojrozmernou) štruktúrou atómov, molekúl a iónov. Ide o konečné trojrozmerné teleso s teoreticky nekonečne veľkou kryštálovou štruktúrou. **Kryštalická látka** je vlastne to isté ako kryštál, ale môže sa skladať aj z viacerých kryštálov. 

Kryštál vzniká, čiže rastie, kryštalizáciou (prikladaním atómov, molekúl, iónov z presýtených pár a roztokov alebo z podchladených tavenín). Za vhodných podmienok pri kryštalizácii je vonkajší tvar kryštálu pravidelne ohraničený plochami a hranami, vtedy hovoríme o **kryštáli v užšom zmysle** alebo **[[kryštálový tvar|kryštálovom tvare]]**. Dokonale vyvinutý kryštál je teda mnohosten ohraničený plochami, hranami a vrcholmi. Tzv. **Eulerova rovnica** k tomu hovorí, že počet plôch + počet vrcholov = počet hrán + 2.

Povrch kryštálu môže byť hladký, ryhovaný, bodkovaný, schodíkovitý alebo zaokrúhlený.Stupňovitým striedaním plôch rozličných polôh, napr. u kremeňa, vzniká tzv. kombinované ryhovanie.

Kryštály meriame tzv. goniometrami.

## Delenie
Podľa plôch:
* idiomorfný kryštál – je kryštál obmedzený súborom kryštálových plôch, ktorých poloha je v zákonitej zhode s kryštálovou štruktúrou látky. Iba pri týchto kryštáloch sa plne prejavujú ich tvarové vlastnosti.
* hypidiomorfný kryštál – je kryštál čiastočne obmedzený súborom kryštálových plôch
* alotriomorfný kryštál – je kryštál bez akýchkoľvek kryštálových plôch

Podľa druhu kryštálovej väzby rozlišujeme:
* *molekulárne kryštály* (tvorené jedným druhom stabilných molekúl alebo neutrálnymi atómami viazanými slabými van der Waalsovými silami)
* *kovalentné kryštály* alebo valenčné kryštály (tvorené neutrálnymi atómami prvkov viazanými k sebe kovalentnými väzbami)
* *iónové kryštály* (tvorené prienikom kryštálovej mriežky z pozitívnych iónov a mriežky z negatívnych iónov viazaných k sebe Coulombovými silami)
* *kovové kryštály* (v nich sú atómy kovov viazané kovovou kryštálovou väzbou)

Kryštálové jedince sa rozdeľujú na:
* monokryštál
* polykryštál

Podľa usporiadania:
* neusporiadaný kryštál – existujú v ňom závažné odchýlky od trojrozmerne periodického usporiadania stavebných častíc
* usporiadaný kryštál – opak neuspriadaného kryštálu (napr. reálny kryštál)

## Referencie

## Pozri aj
* Kryštalografia
* Kryštalizácia
* Vzhľad kryštálu
* Kryštálový tvar
* Kryštálová sústava (= kryštálová štruktúra)
* Habitus kryštálu
* minerál

* kvapalný kryštál (nesprávne tekutý kryštál)
* krištáľ

Kategória:Kryštalografia
Goniometer

**Goniometer** môže byť:
* časť rádiového zameriavača, pozri goniometer (rádionavigácia)
* prístroj na meranie uhlov v kryštáloch, pozri goniometer (mineralógia)
* goniometer (geodézia)
* meranie pohyblivosti kĺbov alebo meranie uhlov lebky a kostry, pozri goniometer (lekárstvo)

## Zdroj
* goniometer. In:
Goniometer (mineralógia)

**Goniometer** v súvislosti s kryštálmi je prístroj na meranie úklonu a vzájomnej polohy plôch na kryštáloch.

Druhy:
*príložné
*odrazové

Merajú sa veľkosti hrán kryštalických plôch. Na základe merania uhlov hrán kryštálov sa vytvorí projekcia (guľová, stereografická alebo gnómická), z ktorej sa zistí súmernosť kryštálového tvaru, ktorá zas umožňuje kryštálové tvary klasifikovať.

Kategória:Kryštalografia
Kategória:Meracie prístroje
Spojka (kryštál)

**Spojka** v kryštalografii je zoskupenie dvoch alebo viacerých jednoduchých kryštálových tvarov na tom istom kryštáli. Inými slovami je to súbor všetkých plôch a ich zoskupenie na kryštáli, ak sú tieto plochy rôznocenné (porov. kryštálový tvar).

Kategória:Kryštalografia
Vzhľad kryštálu

**Vzhľad kryštálu minerálu** je jedna z vlastností minerálu. Zaoberá sa ním kryštalografia.

Súbor všetkých plôch a ich zoskupenie na kryštále nazývame kryštálovým tvarom. Kombináciou jednoduchých tvarov vznikajú tzv. spojky. Prevládajúci rozmer (relatívna šírka a dĺžka) plôch a prevládajúci tvar určujú celkový vzhľad čiže habitus kryštálu. Dva kryštály, ktoré majú rovnakú kombináciu tvarov, môžu mať rozličný habitus, a naopak. Tvar a habitus závisia od chemického zloženia kryštálu, ale môžu ich ovplyvňovať fyzikálne podmienky počas jeho rastu.

## Pozri aj
* Kryštálová sústava

## Zdroj
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok 

Kategória:Mineralógia
Kategória:Kryštalografia
Priepustnosť svetla (nerast)

**Priepustnosť svetla minerálom** je jedna z fyzikálnych vlastností minerálov. 

Podľa stupňa priepustnosti svetla rozdeľujeme minerály do niekoľkých skupín: nazývame:
* priehľadné: sú minerály, ktoré umožňujú vidieť aj cez hrubšiu vrstvičku; väčšinou sú to bezfarebné číre minerály – kryštály, ako napríklad krištáľ, halit alebo topás; vplyvom rozličných prímesí a uzavrenín sa môžu priehľadné minerály zakaliť a potom sú
*priesvitné: tmavo zafarbené minerály často presvitajú len na hranách alebo v tenkých vrstvičkách
*nepriehľadné: sú všetky kovovolesklé minerály a mnohé matné farebné minerály.

Priepustnosť svetla závisí okrem iného aj od stavby minerálu. Jemnozrnné agregáty napr. sadrovca alebo sľudy, sú nepriehľadné alebo len priesvitné, zatiaľ čo ich väčšie kryštály sú dokonale priehľadné. Tenké lupienky z jemnozrnných agregátov sú však tiež priehľadné.

## Zdroj
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok  

Kategória:Mineralógia
Lesk minerálu

**Lesk minerálu** je jedna z fyzikálnych vlastností minerálov. Závisí všeobecne od spôsobu odrazu a lomu svetla aj od kvality povrchu minerálu. 

Možno rozlíšiť dva hlavné typy - kovový a nekovový lesk. Minerál nemusí mať vždy rovnaký druh lesku. Určiť rozdiel medzi kovovým a nekovovým leskom nie je vždy jednoduché, preto sa lesk v sporných prípadoch môže určiť ako polokovový.
***kovový lesk**: majú rudné minerály (pyrit, galenit), ktoré sa lesknú ako kovy a majú silnú odrazovú mohutnosť pre svetlo
***nekovový lesk**: má niekoľko medzistupňov
****diamantový lesk**: veľmi silný, majú ho minerály s vysokým indexom lomu
****sklený lesk**: majú mnohé jednoduché minerály, ktoré sú v prírode najviac rozšírené 
** **mastný**, resp. **matný lesk: majú minerály s nízkou odrazovou mohutnosťou
****hodvábny lesk**: majú minerály s jemnovláknitými agregátmi, napr [[azbest]]
****perleťový lesk''': majú jemnovrstvičkovité minerály alebo dokonale štiepateľné minerály, ako napr. sľudy

## Externé odkazy
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok  

Kategória:Mineralógia
Vryp minerálu

::*Vryp minerálu môže byť aj lesk vrypu minerálu, pozri [[lesk vrypu minerálu]].*
**Vryp minerálu** (iné názvy: **farba vrypu minerálu/nerastu**, **farba vrypu**, **vryp nerastu**, **vryp**) je jedna zo základných fyzikálnych vlastností minerálov, ktorá je jednoduchou pomôckou pri ich rozlišovaní. Pozoruje sa ako farba jemnozrnného prášku, ktorý vzniká pri trení o neglazovanú porcelánovú platničku.

## Spôsob určovania
Vrypom sa možno presvedčiť, či je minerál (nerast) farebný alebo zafarbený. Skúšaný minerál je potrebné trieť po drsnom povrchu bielej nepolievanej porcelánovej doštičky a potom pozorujeme farbu vzniknutého prášku t. j. farbu vrypu. Na určovanie farby vrypu používame vždy čerstvé, nezvetrané kúsky minerálov. Farebné minerály majú vždy farebný vryp viac - menej zodpovedajúci vlastnej farbe nerastu, často so svetlejším odtieňom. Bezfarebné a biele nerasty majú farbu vrypu bielu. Mimoriadne veľký rozdiel medzi vlastnou farbou a farbou vrypu je pri kovovolesklých nerastoch. Žltý pyrit má čiernozelený vryp, čierny alebo striebristý hematit ma višňovočervený vryp. Pre niektoré minerály je farba vrypu jednoduchá a pritom určujúca pomôcka.

## Referencie

## Zdroj
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok  

Kategória:Mineralógia
Farba minerálu

**Farba minerálu** (nerastu) je jedna z fyzikálnych vlastností minerálov, ktorú možno jednoducho pozorovať voľným okom. Pri mnohých mineráloch je jedným zo základných určovacích znakov. Je však veľmi premenlivou vlastnosťou a nie je preto vhodné spoliehať sa iba na ňu.

Pre mnohé farebné (idiochromatické) nerasty je farba podstatnou a nemennou vlastnosťou, a preto je vhodným rozlišovacím znakom. 

Iné minerály sú v čistej forme číre, ale v prírode ich často nachádzame rozlične zafarbené prímesami. Poznáme napr. žltú, ružovú, fialovú i hnedú odrodu kremeňa alebo modrú soľ. Pre tieto zafarbené (alochromatické) minerály nie je už farba podstatný rozlišovací znak. 

Niektoré minerály menia farbu podľa druhu osvetlenia, iné môžu meniť zafarbenie podľa smeru, v ktorom ich prezeráme. Tieto sa označujú ako mnohofarebné (pleochroické). Niekedy je vlastnú farba minerálu ukrytá pod vrstvou premeneného povrchu alebo pod prirodzeným tenkým povlakom. Na povrchu rudných minerálov sa často objavujú tzv. nábehové farby.

Farba minerálu nemusí byť vždy stála, veľa polodrahokamov aj drahokamov stráca svoj farebný odtieň na svetle, napr. smaragd, ametyst, ruženín. Na svetlo citlivo reagujú aj niektoré minerály s obsahom striebra, pokrývajú sa tenkou hnedočiernou vrstvičkou. Mnohé minerály sa dajú zafarbovať umelo, napríklad zahriatím na vysokú teplotu alebo rádioaktívnym či ultrafialovým žiarením.

## Referencie

## Pozri aj
* Vryp nerastu

## Zdroj
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok  

Kategória:Mineralógia
Lom (minerál)

**Lom** je spôsob rozpadávania minerálu podľa nerovných plôch. Lomné minerály sú všetky neštiepateľné minerály a niektoré štiepateľné minerály.

Po údere do minerálu geologickým kladivom sa rozlomí a zjavia sa plochy s drsným a nerovným povrchom. V tomto prípade hovoríme o lome nerastu (pri štiepaní sú štiepne plochy zväčša rovné a môžu vzniknúť aj pri opakovaných úderoch kladivom). Väčšina minerálov sa štiepe aj láme, no niektoré sa len lámu.

Na charakterizovanie lomu používame označenie: rovný, nerovný, lastúrovitý, hákovitý, hladký, trieštivý.

## Zdroj
* Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok 

Kategória:Mineralógia
Štiepateľnosť

**Štiepateľnosť** je spôsob rozpadávania minerálu (nerastu) pozdĺž presne určených štiepnych plôch. Tieto plochy sa nachádzajú väčšinou medzi vrstvami atómov alebo na miestach, kde sú väzby medzi atómami najslabšie. Štiepne plochy nie sú také hladké ako kryštálové plochy, hoci sú veľmi súdržné a rovnomerne odrážajú svetlo.

Takzvané štiepne tvary obmedzujú nové hladké štiepne plochy. Niektoré minerály majú štiepateľnosť v niekoľkých rozličných smeroch, ako napríklad kamenná soľ a galenit pozdĺž plôch osemstenu, kalcit sa rozpadá na fragmenty klenca. Iné minerály, ako napr. sľudy, sadrovec alebo topás, majú dokonalú štiepateľnosť len v jednom smere, v iných smeroch je ich štiepateľnosť menej dokonalá alebo nijaká. Na priehľadných kryštáloch môžeme niekedy starostlivým pozorovaním zistiť tenké trhlinky štiepateľnosti prebiehajúce v určitých kryštalografických smeroch. Tieto trhlinky môžu veľmi dobre pomôcť pri identifikácii.

Štiepateľnosť minerálu môže byť: 
* dokonalá
* menej dokonalá
* nedokonalá
* bez štiepateľnosti

Väčšina minerálov sa štiepe aj láme, no niektoré sa len lámu. Neštiepateľné nerasty sú teda nerasty lomné.

## Externé odkazy
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok  

Kategória:Mineralógia
Tvrdosť minerálu

**Tvrdosť minerálu** alebo **vrypová tvrdosť** je všeobecne schopnosť kryštálu odolávať poškodeniu kryštálovej plochy iným minerálom alebo predmetom. Tvrdosť je odpor, ktorý kladie určitý minerál vonkajšiemu mechanickému pôsobeniu. 

Pre relatívne porovnanie tvrdosti minerálov sa používa Mohsova stupnica tvrdosti.

## Pozri aj
* Materiálová tvrdosť

## Zdroj
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok  

Kategória:Mineralógia
Kategória:Tvrdosť
Mohsova stupnica tvrdosti

**Mohsova stupnica tvrdosti** je relatívna stupnica tvrdosti minerálov. Zostavil ju Friedrich Mohs (1773 - 1839) ako desaťčlennú skupinu zoradenú tak, že každý tvrdší minerál rýpe do predchádzajúceho mäkšieho. 

Tvrdosť minerálov môžeme približne odhadnúť aj jednoduchými prostriedkami:

V praxi sa môžeme stretnúť s týmito prípadmi: Tvrdosti sú vyrovnané, ak sa obidva minerály navzájom vrypom nepoškodia. Rovnako sú tvrdosti identické, ak sa určovaný minerál a etalón stupnice navzájom rýpu. Keď určovaným minerálom nemôžeme rýpať etalón stupnice, ale etalón môže vytvoriť vryp v určovanom mineráli, leží stupeň jeho tvrdosti medzi tvrdosťami oboch vzoriek (etalónov) stupnice. V tomto prípade sa tvrdosť minerálu rovná tvrdosti nižšieho stupňa, ku ktorej pripočítame 0,5.

## Zdroj
* mineraly.sk 

Kategória:Stupnice
Kategória:Mineralógia
Kategória:Tvrdosť
Kategória:Eponymické termíny v geovedách
Habitus kryštálu

**Habitus kryštálu** alebo **celkový vzhľad kryštálu** minerálu (nerastu) je charakteristický vzhľad kryštálu minerálu, ktorý je daný prevládajúcim tvarom. Najčastejšie tvary habitu sú:
*ak prevláda jeden rozmer nad ostatnými:
**stĺpcovitý
**steblovitý: tvar minerálu je podobný steblám rastlín alebo čepeli noža
**ihlicovitý: kryštály minerálu tvoria zhluky tenkých ihličiek, ktoré často vyrastajú z jedného miesta
**kríčkovitý: tvar minerálu je podobný rozvetveným rastlinám
**vláknitý
*ak prevládajú dva rozmery:
**doskovitý
**tabuľkovitý
**lístkovitý
*rovnorozmerný (izometrický), čiže s rovnomerne vyvinutými plochami:
**osemsten
**kocka
*prizmatický: po celej dĺžke má kryštál rovnaký prierez
*obličkovitý: minerál tvorí zaoblené obličkovité tvary
*celistvý: minerál nemá žiadny určitý tvar
*dvojčatný zrast: pri dvojčatnom zraste ide o nerovnobežné, symetrické zrastenie dvoch alebo viacerých kryštálov toho istého druhu. Zdvojčatenie môže vzniknúť dotykom alebo prerastením. Mnohonásobné a polysyntetické dvojčatá obsahujú viac než dva samostatné kryštály.

## Pozri aj
*Kryštálový tvar
*Kryštálová sústava

## Externé odkazy
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok  

Kategória:Mineralógia
Spojka

**Spojka** môže byť:
*všeobecne (najmä v technike): predmet alebo jav, ktorý niečo spája
*v strojárstve: súčiastka umožňujúcu spojenie iných súčiastok na prenos sily a pohybu, pozri spojka (strojárstvo) a napr. spojka (automobil)
*v požiarnej ochrane: prostriedok používaný na napojenie hadice k ventilu a k uzatvárateľnej prúdnici, pozri spojka (požiarna ochrana)
*v telefónii: vedenie medzi dvoma článkami vo viacčlánkovom krížovom spojovacom poli, pozri spojka (telefónia)
*v kryštalografii: zoskupenie kryštálových tvarov na jednom kryštáli, pozri spojka (kryštál)
*v optike: šošovka s väčšou hrúbkou v strede ako na kraji, pozri spojka (optika)
*v jazykovede: jeden zo slovných druhov, pozri spojka (jazykoveda)
*osoba zabezpečujúca (dôverné) spojenie
*vo vojenstve: vojak prenášajúci správy, hlásenia a podobne od jedného veliteľa k druhému, pozri spojka (vojenstvo)
*v športe: 
**vo futbale: hráč útoku, ktorý spája stredného útočníka s krídlom, pozri spojka (futbal)
**v hádzanej: spojkový rad v hádzanej pozostáva z troch hráčov: ľavá spojka (ideálny hráč je pravák), pravá spojka (ideálny hráč je ľavák) a stredná spojka (rozohrávač a dirigent hry, ktorý zvyčajne prenáša pokyny trénera k spoluhráčom); okrem toho úlohou spojkového radu je tvoriť hru, strielať góly a pripravovať akcie pre pivota a krídla; pozri spojka (hádzaná)
**v bejzbale a softballe: pozri spojka (bejzbal)
* malý koberec na prechode medzi dvoma miestnosťami
*vo filatelii: dvojica známok s jedným či viacerými kupónmi medzi nimi, pochádzajúca z toho istého priehradkového hárku

## Iné projekty
Kryštálová štruktúra

**Kryštálová štruktúra** označuje konkrétne usporiadanie častíc (napríklad atómov, iónov či molekúl) v kryštálovej mriežke danej látky. Toto usporiadanie sa v kryštáloch periodicky opakuje. Najmenšia štruktúra, ktorá sa periodicky opakuje, sa označuje ako základná (elementárna) bunka, pričom kryštálová štruktúra opisuje práve usporiadanie častíc základnej bunke.

## Referencie

Kategória:Chemické vlastnosti
Kategória:Kryštalografia
Kategória:Materiálová veda
Kategória:Kryštály
Juraj Dubinský

Prof. RNDr. **Juraj Dubinský** (* 12. jún 1914, Beniakovce – † 22. november 1994, Košice) bol slovenský fyzik a pedagóg.

## Životopis
Narodil sa v Beniakovciach. Študoval na Prírodovedeckej fakulte Masarykovej univerzity v Brne.

V r. 19381945 pôsobil ako asistent na SVŠT v Bratislave. Od r. 19451950 bol riaditeľom I. štátneho gymnázia v Košiciach, v r. 19501951 učiteľ Štátnej priemyslovej školy v Košiciach. V r. 1952 poverený budovaním a vedením Katedry matematiky a fyziky PF v Prešove, kde v r. 19521954 vykonával funkciu dekana. V r. 19591963 pôsobí na VŠT v Košiciach, kde na SF VŠT vybudoval rádioizotopové pracovisko. V r. 1963 pôsobí na PF UPJŠ v Košiciach, kde založil Katedru jadrovej fyziky. V r. 19691979 riaditeľ Ústavu experimentálnej fyziky SAV v Košiciach, neskôr viedol Sektor subatómovej a kozmickej fyziky tohto ústavu. Významne prispel k štúdiu prechodného javu kozmického žiarenia, vplyvu geomagnetického poľa na toto žiarenie, k poznaniu jadrových procesov v rozsiahlych atmosférických výškach. Je autorom originálneho vysvetlenia dennej variácie kozmického žiarenia tzv. lunárnej variácie KŽ. Vybudoval vysokohorské laboratórium na Lomnickom štíte, kde sa nepretržite registruje intenzita nukleotickej zložky KŽ. Zásluhou prof. Dubinského sa ÚEF SAV zapojil ako prvé pracovisko na Slovensku do programu Interkozmos, kde boli získané cenné výsledky z oblasti dynamiky, radiačných pásov Zeme a jadro-jadrových interakcií kozmického žiarenia zo sputnikových experimentov. Bol členom komisie kozmickej fyziky Medzinárodnej únie pre čistú a aplikovanú fyziku, člen Vedeckej rady SÚJV v Dubne, člen JČSMF. V r. 1969 bol vyznamenaný Za zásluhy o výstavbu, r.1973 mu bola udelená I. cena Akadémie vied ZSSR a ČSAV, v r. 1974 Štátna cena SSR a Zlatá medaila UPJŠ. Bol nositeľom pedagogického vyznamenania JČSMF I. stupňa.

Zomrel 22. novembra 1994 v Košiciach.

## Externé odkazy
*

Kategória:Slovenskí jadroví fyzici
Kasíno

**Kasíno** môže byť:
*herňa, najmä na hazardné hry, pozri kasíno (herňa)
*klub, podnik uzavretej spoločnosti na schôdzky, spoločenské hry a podobne, pozri kasíno (klub)
*film z roku 1995, pozri Kasíno (film)
Achát

thumb|Achát.

**Achát** je odroda chalcedónu (kremeňa).

## Charakteristika

Chalcedón je mikrokryštalická modifikácia oxidu kremičitého a zvyčajne sa nachádza v obličkovitej forme. Jeho farba je veľmi premenlivá. Môže byť biely, modrý, červený, zelený, hnedý aj s vrstvičkami, zelený chryzopras a ďalšie. Býva priehľadný až nepriehľadný, so skleným až matným leskom.

## Vznik
Vzniká v dutinách hornín rozličných typov, najmä vo vyvretých horninách (napr. paleobazalty). Veľká časť chalcedónu sa tvorí pri relatívne nízkych teplotách kryštalizáciou roztokov bohatých na oxid kremičitý. Môže však vznikať aj ako produkt dehydratácie opálu.

## Poznávanie
Chalcedón má podobné vlastnosti ako opál, od ktorého sa predovšetkým odlišuje vyššou hustotou. Chalcedón sa nevyznačuje hrou farieb charakteristickou pre opál.

## Výskyt na Slovensku
Vyskytuje sa veľmi zriedkavo v dutinách nízkotatranských melafýrov v oblasti Kozích chrbtov, Kvetnica, Malužiná, Svidovo, Čierny Váh, na rozsypových ložiskách na východnom Slovensku, v Malých Karpatoch a inde.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Odrody kremeňa
Kategória:Polodrahokamy
Hustota minerálu

**Hustota minerálu** patrí medzi fyzikálne vlastnosti minerálov.

Hodnota hustoty minerálov aj hornín sa väčšinou udáva v kg.m³, kg.dm³ alebo g.cm³. Hustota minerálov v zemskej kôre nezávisí od smeru, ale len od teploty a tlaku. Hustota väčšiny minerálov sa pohybuje v rozmedzí 2,0-4,0 kg.dm³. Minerály možno rozdeliť podľa hustoty na skupiny:
***ľahkých**: 1,0-2,0 kg.dm³
***stredne ťažkých**: 2,0-4,0 kg.dm³
***ťažkých**: 4,0-6,0 kg.dm³
***veľmi ťažkých**: nad 6,0 kg.dm³

## Zdroj
*Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok 

Kategória:Mineralógia