Esperanto

thumb|right|Prvá učebnica esperanta, vydaná vo Varšave v roku 1887
**Esperanto** (pôvodne **Lingvo Internacia** – „medzinárodný jazyk“) je najrozšírenejší medzinárodný plánový jazyk. Názov je odvodený od pseudonymu, pod ktorým v roku 1887 zverejnil lekár L. L. Zamenhof základy tohto jazyka. Zámerom tvorcu bolo vytvoriť ľahko naučiteľný a použiteľný neutrálny jazyk, vhodný na použitie v medzinárodnej komunikácii. Cieľom nebolo nahradiť národné jazyky, čo bolo neskôr aj deklarované v Boulonskej deklarácii.

Hoci žiaden štát neprijal esperanto ako úradný jazyk, používa ho komunita s odhadovaným počtom hovoriacich 100 000 až 2 000 000, z čoho približne 2 000 tvoria rodení hovoriaci. V Poľsku je na zozname nemateriálneho kultúrneho dedičstva. Získalo aj isté medzinárodné uznania, napríklad dve rezolúcie UNESCO či podporu známych osobností verejného života. V súčasnosti sa esperanto využíva pri cestovaní, korešpondencii, medzinárodných stretnutiach a kultúrnych výmenách, kongresoch, vedeckých diskusiách, v pôvodnej aj prekladovej literatúre, divadle a kine, hudbe, tlačenom aj internetovom spravodajstve, rozhlasovom a televíznom vysielaní.

Slovná zásoba esperanta pochádza predovšetkým zo západoeurópskych jazykov, zatiaľ čo jeho skladba a tvaroslovie ukazujú na silný slovanský vplyv. Morfémy sú nemenné a je možné ich kombinovať takmer bez obmedzení do rozmanitých slov; esperanto má teda mnoho spoločného s analytickými jazykmi, ako je čínština, zatiaľ čo vnútorná stavba jeho slov pripomína jazyky aglutinačné, ako je japončina, swahilčina alebo turečtina.

## Dejiny

### Zamenhofovo detstvo
Pri zrode esperanta stál Ludwik Lejzer Zamenhof. Vyrastal v mnohojazyčnom, vtedy ruskom, teraz poľskom meste Białystok, kde bol svedkom častých sporov medzi jednotlivými národnosťami (Rusi, Poliaci, Nemci, Židia). Pretože za jednu z hlavných príčin týchto sporov považoval neexistenciu spoločného jazyka, začal už ako školák pracovať na projekte reči, ktorá by túto funkciu mohla plniť. Mala byť, na rozdiel od národných jazykov, neutrálna a ľahko naučiteľná, teda prijateľná ako druhý jazyk pre všetkých, jazyk vyučovaný spoločne s národnými jazykmi a používaný v situáciách vyžadujúcich dorozumenie medzi národmi.

### Prvé pokusy
Zamenhof najskôr uvažoval o oživení latinčiny, ktorú sa učil v škole, ale usúdil, že je pre bežné dorozumievanie zbytočne zložitá. Keď študoval angličtinu, všimol si, že časovanie slovies podľa osoby a čísla nie je nutné; že gramatický systém jazyka môže byť oveľa jednoduchší, než sa dovtedy nazdával. Stále však zostávala prekážka v memorovaní sa veľkého množstva slov. Raz Zamenhofa zaujali dva ruské nápisy: *швейцарская* [švejcarskaja] (vrátnica, odvodené od *швейцар* [švejcar] – vrátnik) a *кондитерская* [konditerskaja] (cukráreň, odvodené od *кондитер* [konditér] – cukrár). Tieto slová rovnakého zakončenia mu vnukli myšlienku, že používanie pravidelných predpôn a prípon by mohlo významne znížiť množstvo slovných koreňov nutných na dorozumenie sa. Aby boli korene čo najmedzinárodnejšie, rozhodol sa prevziať slovnú zásobu predovšetkým z románskych a germánskych jazykov, teda tých, ktoré boli vtedy v školách po celom svete vyučované najčastejšie.
thumb|''La Esperantisto'', prvý esperantský časopis vydávaný od roku 1889 v Norimbergu

### Vznik konečnej verzie
Prvý Zamenhofov projekt, nazvaný *Lingwe uniwersala,* bol viac-menej hotový už v roku 1878, ale autorov otec, učiteľ jazykov, považoval túto prácu za márnu a utopistickú, a zrejme preto rukopis, ktorý mu bol zverený, zničil. V rokoch 1879 – 1885 Zamenhof študoval medicínu v Moskve a vo Varšave. V tej dobe začal znova pracovať na medzinárodnom jazyku. Prvú obnovenú verziu vyučoval v roku 1879 pre svojich priateľov. Po niekoľkých rokoch už prekladal poéziu, aby jazyk čo najviac zdokonalil. V roku 1885 autor napísal: 
 Keď bol pripravený svoj koncept publikovať, cárski cenzori to odmietli povoliť. Zamenhof bol veľmi sklamaný a voľný čas trávil prekladaním diel ako bol Starý zákon, či niektoré časti Shakespeara. Toto nútené oneskorenie viedlo k ďalšiemu významnému vylepšeniu. V roku 1887 konečne vydal prvú učebnicu *«Международный языкъ» (Medzinárodný jazyk).* Bol to v podstate ten istý jazyk, akým sa hovorí aj v súčasnosti. Podľa Zamenhofovho pseudonymu, pod ktorým vydal knihu, *Doktoro Esperanto* (*esperanto* – dúfajúci), sa jazyk začal označovať ako „Jazyk doktora Esperanto“ a neskôr skrátene ako „esperanto“.

### Prvé pokusy o zmeny
Zamenhofovi prichádzalo veľa nadšených listov, ktoré často prinášali najrôznejšie návrhy úprav jazyka. Všetky podnety zaznamenával a neskoršie ich začal uverejňovať v časopise *[[Esperantisto]]*, vychádzajúcom v Norimbergu. V tom istom časopise aj dal o úpravách dvakrát hlasovať, väčšina čitateľov však so zmenami nesúhlasila. Po týchto hlasovaniach na určitý čas utíchli hlasy volajúce po reforme a jazyk sa začal rozširovať. Najviac odberateľov mal časopis vo vtedajšom Rusku. Veľkou ranou preň bolo, keď ruská cenzúra jeho šírenie zakázala kvôli článku Leva Nikolajeviča Tolstého. Časopis kvôli tomu musel byť zrušený, krátko na to bol však vystriedaný novým, nazvaným *[[Lingvo Internacia (časopis)|Lingvo Internacia]].* Najskôr ho redigovali vo švédskej Uppsale, neskôr v Maďarsku a nakoniec v Paríži, kde jeho vydávanie zastavila až prvá svetová vojna.

### Rozvoj jazykovej komunity
thumb|Prvý Svetový kongres esperanta v Boulogne-sur-Mer (1905)
Nový medzinárodný jazyk začali jeho používatelia skoro používať aj na organizáciu odbornej a záujmovej činnosti na medzinárodnej úrovni. V prvých desaťročiach prebiehala komunikácia v esperante takmer výhradne písomnou formou. Ale po nečakane úspešnom prvom Svetovom kongrese esperanta, usporiadanom v roku 1905 vo francúzskom meste Boulogne-sur-Mer, na ktorom sa overili možnosti používania tejto reči v hovorenej forme, začali naberať na intenzite aj osobné kontakty.

[náhľad|Nahrávka Zamenhofovho prejavu na 1. svetovom kongrese esperanta vo francúzskom Boulogne-sur-Mer (1905) (prednesená [Claude Piron|Claudeom Pironom)]]

Esperanto začali pre svoju činnosť používať aj rôzne organizácie a hnutia. Už na svetovom kongrese v Barcelone roku 1909 sa uskutočnilo niekoľko stretnutí prítomných katolíkov, ktorí sa nakoniec rozhodli usporiadať v nadchádzajúcom roku, 1910, samostatný kongres katolíckych esperantistov. Počas neho bolo založené Medzinárodné združenie katolíckych esperantistov (IKUE – Internacia Katolika Unuiĝo Esperantista). Časopis *Espero Katolika* (*Katolícka nádej*) vychádzal už od roku 1903 a s viac ako 100 rokmi svojej existencie je dnes najdlhšie vychádzajúcim esperantským periodikom.

V roku 1912 sa Zamenhof pri slávnostnom prejave ôsmeho Svetového kongresu esperanta v Krakove vzdal svojej oficiálnej úlohy v hnutí. Desiaty kongres sa mal konať v roku 1914 v Paríži, prihlásilo sa naň takmer 4 000 ľudí, ale nakoniec ho zrušili pre začínajúcu vojnu, Zamenhof sa vtedy musel vrátiť domov cez škandinávske štáty.

Po vojne túžba po harmónii a mieri vzbudila nové nádeje, vďaka čomu sa esperanto veľmi rýchlo šírilo. Prvý povojnový kongres sa konal v roku 1920 v Haagu, 13. svetový kongres v 1921 v Prahe. V roku 1927 bolo vo viedenskom Hofburgu otvorené Medzinárodné esperantské múzeum, v roku 1929 bolo pripojené k Rakúskej národnej knižnici a dnes sídli v samostatnej budove.

### Po druhej svetovej vojne
thumb|Rotterdam, 2008: 93. Svetový kongres esperanta s 1 845 účastníkmi
Snahy o presadenie esperanta ako univerzálneho jazyka sa stretávali s pozitívnou odozvou: Petíciu v jeho prospech adresovanú Organizácii Spojených národov podpísalo vyše 80 miliónov ľudí, v Česko-Slovensku napríklad prof. Jaroslav Heyrovský, nositeľ Nobelovej ceny.

Valné zhromaždenie UNESCO prijalo podobné rezolúcie v Montevideu 10. decembra 1954 a v Sofii 8. novembra 1985. Vzalo v nich na vedomie *výsledky dosiahnuté esperantom na poli medzinárodnej duchovnej výmeny aj zblíženia národov sveta* a vyzvalo členské štáty, *aby sa chopili iniciatívy pri zavádzaní študijných programov o jazykovom probléme a esperante na svojich školách a inštitúciách vyššieho vzdelávania*.

K esperantu sa hlásila aj rada predsedov Poľskej akadémie vied. Jubilejného 72. Svetového kongresu esperanta roku 1987 (100. výročie uverejnenia prvej učebnice jazyka) sa vo Varšave zúčastnilo takmer 6 000 ľudí zo 60 národov.

Pokroky dosiahli aj katolícki esperantisti – roku 1990 bol vydaný dokument *Norme per la celebrazione della Messa in esperanto*, ktorým Svätá stolica povoľuje vysluhovať sväté omše v tomto jazyku bez zvláštneho povolenia. Esperanto sa tak stalo jediným schváleným umelým liturgickým jazykom katolíckej cirkvi.

Skutočnosť, že mnohé z cieľov esperantského hnutia sa doteraz nepodarilo naplniť, je často prisudzovaná okrem iného technologickej a kultúrnej dominancii Spojeného kráľovstva a Spojených štátov amerických, predovšetkým v období po druhej svetovej vojne, vďaka čomu je v súčasnosti dorozumievacím jazykom väčšiny medzinárodných činností angličtina.

### Dejiny esperanta na Slovensku
#### Pred prvou svetovou vojnou
Už na začiatku 20. storočia bolo na území dnešného Slovenska (vtedy severná časť Uhorska) činné esperantské hnutie. Esperantistov a kluby zastrešovala „Uhorská esperantská spoločnosť” a „Verda Standardo”. V Prahe boli činné spolky *Bohema Unio Esperantista*, ktorý prijímal len organizácie a kluby, a *Bohema Asocio Esperantista*, ktorý prijímal jednotlivcov. Oba spolky vydávali svoje časopisy. V roku 1907, 20 rokov po zverejnení jazyka Zamenhofom, vydal tolstojovec Albert Škarvan spolu s Rusom N. P. Evstifejevom prvú učebnicu esperanta v slovenčine, „Základy medzinárodnej reči ESPERANTO“.

#### Medzi svetovými vojnami
Po prvej svetovej vojne sa oba pražské spolky zlúčili do *Československej Esperantskej Asociácie*. Tá bola v roku 1936 premenovaná na *Esperantskú asociáciu v Československej republike*. V tomto období bolo hnutie veľmi aktívne, fungovalo mnoho klubov, konalo sa veľa prednášok a kurzov. Esperanto bolo vyučované na školách rôznych stupňov, rádio Bratislava od 1930 vysielalo kurzy a od 1932 aj kultúrny program v esperante. Bola vydaná *Československá antológia* predstavujúca diela 20 slovenských autorov. V rámci protifašistickej aktivity vychádzali aj preklady protifašistických článkov z esperantských časopisov z obdobia Španielskej občianskej vojny.

#### Od druhej svetovej vojny po Nežnú revolúciu
Druhá svetová vojna utlmila esperantské hnutie. Bratislavský esperantský klub požiadal o zmenu štatútu a rozšírenie poľa pôsobnosti na celé vtedajšie Slovensko a následne sa stal strediskom esperantského hnutia na Slovensku.

13. marca 1946 bola založená „Slovenská esperantská spoločnosť” (SES), schválená bola 24. júla 1946. SES vydávala časopis *SES-informoj* (*SES-informácie*), Ernest Váňa začal v roku 1946 vydávať časopis Esperantisto Slovaka. 24. októbra 1946 toho roku sa na stretnutí v Brne dohodli slovenskí a českí esperantisti, že SES bude riadiť činnosť na Slovensku, samostatná česká organizácia činnosť v Česku a tieto dve organizácie budú spolu tvoriť celoštátnu organizáciu. V 1947 sa v Martine uskutočnil prvý celoslovenský kongres, následne v 1948 druhý v Košiciach a v 1949 tretí v Bratislave. SES bola zrušená v 1953 lebo nespĺňala nové prísnejšie požiadavky zákona o spoločenských organizáciách.

Esperantisti boli naďalej organizovaní v záujmových krúžkoch pri rôznych inštitúciách. Na koordinovanie ich činnosti bol v 1955 založený neoficiálny „Celoštátny esperantský poradný výbor”, ktorý existoval približne 2 roky. V 1959 bol dekrétom Ministerstva pre školstvo a kultúru vytvorený „Československý Esperantský Výbor” určený na pomoc organizovaným esperantistom; vydával časopis „Informoj de Ĉeĥoslovaka Esperanta Komitato“. 22. decembra 1967 bol pri Vzdelávacom Inštitúte v Bratislave založený „Poradný výbor pre Esperanto a esperantské krúžky“ s cieľom pripraviť založenie esperantskej organizácie na Slovensku a pripraviť jej stanovy. Cieľ splnil v roku 1968.

12. marca 1969 bol ministerstvom vnútorných vecí SSR schválený „Zväz esperantistov v Slovenskej socialistickej republike” (*ZE SSR*, neskôr premenovaný na *[[Slovenský esperantský zväz]]*, *SEZ*, esperantská skratka *SEA*) s pôsobnosťou na území Slovenska. Prvý kongres Zväzu sa konal v hoteli Esperanto v Pribyline v čase 9.-11. mája 1969. V čase založenia mal Zväz 72 členov, v roku 1977 to bolo 890. V 1976 počas Svetového kongresu esperanta v Aténach bol AESSR prijatý za člena Svetového esperantského zväzu. Ministerstvo kultúry SSR uznávalo kultúrnu hodnotu esperanta a činnosti esperantistov a v 1976 prijalo Zväz do svojej pôsobnosti.

#### Po Nežnej revolúcii
Po Nežnej revolúcii sa činnosť postupne presunula do miestnych klubov a v roku 1994 SEZ dobrovoľne zanikol. V roku 1997 vznikla nová celoštátna zastrešujúca organizácia - Slovenská esperantská federácia (*SKEF*). V roku 2003 vznikla mládežnícka organizácia SKEJ - Slovenská esperantská mládež, ktorá bola hneď nasledujúci rok schválená za národnú sekciu Celosvetovej esperantskej mládežníckej organizácie.

V júli 2016 SKEF, so spoluorganizátormi, zorganizovala v Nitre 101. ročník Svetového kongresu esperanta. SKEJ pracuje na organizovaní 75. ročníku medzinárodného kongresu esperantskej mládeže, ktorý v 2019 prebehne v Liptovskom Hrádku.

## Esperantská súčasnosť

### Používatelia jazyka

Svetový esperantský zväz (*UEA – Universala Esperanto-Asocio*), ktorého členovia tvoria najaktívnejšiu časť esperantskej komunity, má svoje krajinské sekcie v 62 štátoch a individuálnych členov v takmer dvojnásobnom počte krajín. Počet predaných učebníc a členské štatistiky miestnych skupín ukazujú, že ľudí s aspoň minimálnymi znalosťami esperanta sú státisíce až milióny. Hovoriaci esperantom sa nachádzajú po celom svete, a to zo značnou koncentráciou v tak rozdielnych krajinách ako je Brazília, Bulharsko, Irán, Japonsko, Kuba či Madagaskar.

Podľa údajov projektu Ethnologue je celkový počet hovoriacich esperantom odhadovaný na 2 milióny, z toho približne 2 000 sú rodení hovoriaci, predovšetkým vďaka medzinárodným manželstvám a používaniu esperanta v domácnosti. Historik a esperantista Ziko Marcus Sikosek označil tento odhad za nadsadený, pričom vychádzal z porovnania zo skutočného počtu hovoriacich v Kolíne nad Rýnom a počtu členov esperantských organizácií. Iné odhady udávajú skromnejšie čísla, obvykle medzi sto tisíc a miliónom. Nepresnosti v údajoch vyplývajú predovšetkým zo skutočnosti, že počet používateľov ktoréhokoľvek medzinárodného pomocného jazyka je ťažké určiť, pretože napríklad pri sčítaní ľudu sa vo väčšine krajín zisťuje len materinský jazyk obyvateľov, ale nie ďalšie jazykové znalosti. Ďalšie nepresnosti odhadu vznikajú z toho dôvodu, že mnohí ľudia, ktorí sa esperanto naučili, nie sú členmi klubov alebo iných organizácií.

### Vyučovanie esperanta
[náhľad|right|''[lernu!* je najnavštevovanejšia webová stránka pre bezplatné štúdium esperanta]]
Začať sa dorozumievať esperantom sa dá veľmi rýchlo, čo poskytuje ideálny úvod do štúdia cudzích jazykov. Priemerný čas potrebný na jeho naučenie sa uvádza na 6 mesiacov, čo postačuje na cestovanie do cudziny. Písať si je možné už po niekoľkých týždňoch štúdia. Experimentálne a neformálne pozorovania naznačujú, že predchádzajúce učenie sa esperanta môže mať pozitívne účinky na následné štúdium iných cudzích jazykov (hovorí sa o takzvanom [[propedeutika|propedeutickom účinku]]). Uskutočnili sa aj pokusy o formálny výskum tohto fenoménu: napríklad skupina študentov, ktorá sa učila rok esperanto a potom tri roky [[francúzština|francúzštinu]], mala lepšie výsledky než kontrolná skupina, ktorá sa učila francúzštinu celé štyri roky. Podobné výsledky boli získané, aj keď bola druhým jazykom [[japončina]], alebo pri skrátení doby experimentu na polovicu. Zmienená štúdia však už neuvádza, akých výsledkov dosiahli študenti, ktorí sa v prvom roku učili iný cudzí jazyk ako esperanto.

Aj keď sa esperanto vyučuje na niektorých školách (v Česku napríklad na [[Masarykova univerzita|Masarykovej univerzite]] v [[Brno|Brne]] a [[Univerzita Palackého|Univerzite Palackého]] v [[Olomouc]]i), najčastejšie sa ho ľudia učia ako samoukovia. Využívajú pri tom korešpondenčné alebo multimediálne kurzy, či už prostredníctvom [[pošta|papierovej]] alebo [[E-mail|elektronickej pošty]], internetových stránok ako je *lernu!*, alebo počítačových programov ako „Kurso de Esperanto”. Kurz esperanta pre anglicky hovoriacich na portáli [[Duolingo]] je prvým tamojším kurzom plánového jazyka. Často je esperanto vyučované v miestnych esperantských kluboch alebo krúžkoch záujmovej činnosti. Učebnice a učebné pomôcky pre samoukov sú dostupné vo viac ako 100 jazykoch.

=== Oficiálne uznanie ===
[[Súbor:Johano Paŭlo la 2-a kaj la Esperanta Meslibro 001.jpg|náhľad|Esperanto je ako jediný umelý jazyk uznaným liturgickým jazykom rímskokatolíckej cirkvi]]
Esperanto nie je oficiálnym jazykom žiadnej krajiny, aj keď na začiatku [[20. storočie|20. storočia]] boli plány založenia [[Moresnet|Neutrálneho Moresnetu]] ako prvého esperantského štátu a na krátko existujúcom [[umelý ostrov|umelom]] [[Ružový ostrov|Ružovom ostrove]] bol roku [[1968]] [[mikronárod]], ktorý používal esperanto ako svoj oficiálny jazyk. Tento jazyk však slúži ako oficiálny pracovný jazyk niekoľkých (väčšinou esperantských) [[Mimovládna organizácia|neziskových organizácií]]. Esperanto je tiež jediným schváleným [[umelý jazyk|umelým]] [[liturgia (úkony)|liturgickým]] jazykom [[Rímskokatolícka cirkev|katolíckej cirkvi]]. V roku [[1924]] bolo uznané ako jasný jazyk v telegrafii.

[[31. október|31. októbra]] 2014 bolo esperanto zapísané na zoznam Poľského [[Nehmotné kultúrne dedičstvo|nehmotného kultúrneho dedičstva]] ako siedma položka.

V roku [[1954]] Valné zhromaždenie [[Organizácia Spojených národov pre výchovu, vedu a kultúru|UNESCO]] uznalo, že výsledky dosiahnuté esperantom sú v súlade s cieľmi tejto organizácie. Následne boli ustanovené oficiálne vzťahy medzi UNESCO a [[Svetový esperantský zväz|Svetovým esperantským zväzom]], ktorý sa stal neštátnou členskou organizáciou kategórie B. Spolupráca medzi nimi pretrváva: Roku [[1977]] vystúpil generálny riaditeľ UNESCO Amadou-Mahtar M´Bow s prejavom na 62. Svetovom kongrese esperanta v [[island]]skom [[Reykjavík]]u. V roku [[1985]] Valné zhromaždenie UNESCO vyzvalo členské štáty a medzinárodné organizácie ako k zavedeniu študijných programov o jazykovom probléme a esperante v školách, tak aj k preskúmaniu možnosti využitia tohto jazyka v medzinárodnom styku. Svetový esperantský zväz má tiež poradné vzťahy s [[Organizácia Spojených národov|Organizáciou Spojených národov]] (OSN), [[UNICEF]], [[Rada Európy|Radou Európy]], [[Organizácia amerických štátov|Organizáciou amerických štátov]] a [[Medzinárodná organizácia pre normalizáciu|Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu]].

[[Európska politická strana]] [[Európa – Demokracia – Esperanto]] získala vo voľbách do [[Európsky parlament|Európskeho parlamentu]] v roku 2004 vo Francúzsku 25 259 hlasov a v roku 2009 28 944 hlasov vo Francúzsku a 11 722 v [[Nemecko|Nemecku]].

[[Európska esperantská únia]] predložila v apríli 2012 [[Európska komisia|Európskej komisii]] jednu z prvých [[Občianska iniciatíva EÚ|európskych občianskych iniciatív]], ktorá navrhuje doplniť [[Európska hymna|európsku hymnu]] slovami v esperante a umožniť tak [[Občianstvo Európskej únie|občanom EU]] spievať ju spoločne a posilniť tým európsku [[Identita (psychológia)|identitu]] pri zachovaní identít národných.

Na základe uznesenia mestskej rady nesie od [[11. júl]]a [[2006]] [[Nemecko|nemecké]] mesto [[Herzberg am Harz]] oficiálne označenie *mesto esperanta (Herzberg am Harz – die Esperanto-Stadt/La Esperanto-urbo)*. S tým je spojené usporadúvanie kultúrnych a vzdelávacích činností súvisiacich s esperantom, ako aj [[partnerské mesto|partnerstvo]] s [[Poľsko|poľským]] mestom [[Góra]] uskutočnené na základe esperanta.

=== Využitie esperanta ===
==== Stretnutia a cestovanie ====
[[Súbor:NeVeRe.jpg|náhľad|Stretnutie esperantistov z partnerských miest Viedne (Bratislava, Brno a Budapešť)]]
[[Súbor:SES 2010 partoprenintoj.jpg|náhľad|Účastníci [[Letná škola esperanta|Letnej školy esperanta]] 2010 v Nitre]]
Každoročne sa koná niekoľko stoviek podujatí, na ktorých účastníci komunikujú v esperante. Podujatia bývajú všeobecné aj špecializované na určitú tému, napríklad [[Konferencia o využití esperanta vo vede a technike]] (KAEST), [[Medzinárodný kongres esperantskej mládeže]] (IJK), alebo vzdelávací [[Letná škola esperanta]]. Mnohé z nich možno nájsť cez webovú stránku [[Eventa Servo]].

Najväčšími sú [[Svetový kongres esperanta|Svetové kongresy esperanta]] organizované každoročne od roku [[1905]] (s výnimkou rokov svetových vojen a [[Pandémia ochorenia COVID-19|pandémie ochorenia COVID-19]]) – naposledy usporiadané v mestách [[Montreal]] ([[Kanada]], [[2022]]), [[Turín]] ([[Taliansko]], [[2023]]), [[Arusha]] ([[Tanzánia]], [[2024]]) a [[Brno]] ([[Česko]], [[2025]]). Ďalší je plánovaný v [[Graz]]i ([[Rakúsko]], [[2026]]). V rokoch [[1921]] a [[1996]] bola hosťujúcim mestom Svetového kongresu [[Praha]]. Prvýkrát sa na Slovensku uskutočnil [[Svetový kongres esperanta 2016|101. svetový kongres esperanta]] v roku [[2016]] v [[Nitra|Nitre]].

Od roku [[1938]] sa každoročne, s výnimkou obdobia 2. sv. vojny a pandémie COVID-19, koná aj [[Medzinárodný kongres esperantskej mládeže]] – v roku 2024 sa uskutočnil vo [[Šventoji]] ([[Litva]]), v roku 2025 v [[Cisarua|Cisarue]] ([[Indonézia]]). V krajinách susediacich so Slovenskom bol v minulosti vo [[Vroclav]]e ([[Poľsko]], 2016), v [[Kyjev]]e ([[Ukrajina]], 2011), [[Liberec|Liberci]] ([[Česko]] 2009), [[Szombathely]] ([[Maďarsko]], 2008) a v [[Zakopané|Zakopanom]] (Poľsko, 2005). Ďalší sa uskutoční v [[Tiana|Tiane]] ([[Španielsko]], 2026).

[[Pasporta Servo]] je služba pre podporu využitia esperanta pri [[cestovanie|cestovaní]]. Zabezpečuje ju [[Celosvetová esperantská mládežnícka organizácia]]. Jej základom je každoročne vydávaná publikácia obsahujúca adresy a kontakty na hostiteľov poskytujúcich bezplatné ubytovanie pre [[Esperantista|esperantistov]], v roku 2011 obsahovala 1087 hostiteľov v 672 mestách 90 krajín. Od roku [[2009]] je služba zabezpečovaná predovšetkým v elektronickej podobe na internete, tlačený zoznam hostiteľov je ale stále dostupný.

==== Výskum a knižnice ====
Na mnohých univerzitách je esperanto súčasťou jazykových kurzov, niektoré ho ponúkajú ako nezávislý študijný odbor. Obzvlášť pozoruhodné sú [[Univerzita Loránda Eötvösa]] v [[Budapešť|Budapešti]] s oddelením esperantológie na katedre všeobecnej aplikovanej jazykovedy a [[Univerzita Adama Mickiewicza]] v [[Poľsko|poľskej]] [[Poznaň|Poznani]] s diplomovým programom [[interligvistika|interlingvistiky]]. Bibliografia [[Spojené štáty americké|amerického]] Združenia moderných jazykov registruje každoročne viac ako 300 odborných publikácií v esperante. Knižnica Esperantského zväzu [[Spojené kráľovstvo|Spojeného kráľovstva]] má viac ako 20 tisíc zväzkov. Medzi ďalšie veľké knižnice patrí [[Hector Hodler|Hodlerova]] knižnica v [[rotterdam]]skom ústredí [[Svetový esperantský zväz|Svetového esperantského zväzu]], Esperantská knižnica v [[nemecko]]m [[Aalen]]e alebo knižnica [[Esperantské múzeum a Zbierka plánových jazykov|Medzinárodného esperantského múzea]] vo [[Viedeň|Viedni]], ktoré je súčasťou [[Rakúska národná knižnica|Rakúskej národnej knižnice]]. Knižnice vo Viedni a Aalene poskytujú informácie o svojich zbierkach tiež na internete a sú dostupné prostredníctvom medzinárodnej medziknižničnej výpožičnej služby. Na [[Slovensko|Slovensku]] funguje slovenský esperantský archív v obci [[Plevník-Drienové]]. V [[Česko|Česku]] je od roku [[2008]] v prevádzke [[Múzeum esperanta vo Svitavách|Múzeum esperanta]] vo [[Svitavy|Svitavách]].

==== Profesijné kontakty a odborné záujmy ====
[[Súbor:KAEST 2010 prelego Vajs 1.jpg|náhľad|Konferencia o využití esperanta vo vede a technike (Modra, 2010)]]
Esperantisti sú združení aj v rozmanitých odborných združeniach, napríklad lekári, spisovatelia, železničiari, vedci, hudobníci a mnohí ďalší. Tieto združenia často vydávajú svoje vlastné časopisy, organizujú konferencie a pomáhajú rozširovať profesionálne a špeciálne využitie esperanta. [[Medzinárodná akadémia vied]] v [[San Maríno|San Maríne]], ktorá zaradila esperanto medzi svojich päť pracovných jazykov, uľahčuje spoluprácu na [[univerzita|univerzitnej]] úrovni. Na [[Slovensko|Slovensku]] a v [[Česko|Česku]] sa už od roku [[1978]] usporadúva [[Konferencia o využití esperanta vo vede a technike]]. Pôvodné a preložené publikácie pravidelne vychádzajú v odboroch [[astronómia]], [[botanika]], [[entomológia]], [[chémia]], [[právna veda|právo]] a [[filozofia]]. [[Esperantská Wikipédia]] vznikla ako jedna z prvých jazykových verzií. Existujú záujmové organizácie esperantistov, ako sú [[skauting|skauti]], zrakovo postihnutí, hráči [[Šach (hra)|šachu]], alebo [[go]] (japonská národná hra). Mládežnícka sekcia Svetového esperantského zväzu – [[Svetová esperantská mládežnícka organizácia]] (TEJO) organizuje medzinárodný kongres a vydáva svoje vlastné periodiká. [[Budhizmus|Budhisti]], [[Šintoizmus|šintoisti]], [[Latinská cirkev|katolíci]], [[kvakeri]], [[protestantizmus|protestanti]], [[Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní|mormóni]] a [[bahaizmus|baháisti]] majú vlastné esperantské organizácie.

==== Literatúra ====
[[Súbor:2008-07-23 ekspozicio urba biblioteko 01.JPG|náhľad|Komiksy Asterix, Tintin a Malý Spirou v esperantskom preklade]]
V esperante existuje tak pôvodná, ako aj preložená literatúra, v celkovom množstve asi 50 000 titulov. Bohatú literárnu tradíciu esperanta uznáva aj [[Medzinárodný PEN klub]], ktorého esperantská sekcia bola založená počas 60. kongresu klubu v septembri [[1993]]. Medzi významných súčasných spisovateľov píšucich v esperante patrí: [[Trevor Steele]] ([[Austrália (štát)|Austrália]]), [[István Nemere]] ([[Maďarsko]]), [[Spomenka Štimec]] ([[Chorvátsko]]); [[básnik|básnici]] [[Michail Gišpling]] ([[Rusko]]/[[Izrael]]), [[Abel Montagut]] ([[Španielsko]]) a [[Eli Urbanová]] ([[Česko]]); [[esej]]isti a [[prekladateľ|prekladatelia]] [[Probal Dasgupta]] ([[India]]) a [[Kurisu Kei]] ([[Japonsko]]). Škótsky básnik [[William Auld]] bol za svoju básnickú tvorbu v Esperante niekoľkokrát (o. i. v rokoch [[1999]] a [[2000]]) navrhnutý na [[Nobelova cena|Nobelovu cenu]] za literatúru.

Esperantský preklad [[Starý zákon|Starého]] a [[Nový zákon|Nového zákona]] vyšiel v roku [[1926]], [[ekumenizmus|ekumenická]] verzia, vrátane deuterokanonických kníh, v roku [[2006]]. Medzi známe literárne diela preložené do esperanta a vydané v poslednej dobe sa zaraďuje napríklad *Starec a more* od [[Ernest Hemingway|Hemingwaya]], *Pán prsteňov* od [[John Ronald Reuel Tolkien|Tolkiena]], *Sto rokov samoty* od [[Gabriel García Márquez|García Márquéza]], *Štvorveršie* od [[Omar Chajjám|Omara Chajjáma]], *Plechový bubienok* [[Günter Grass|Güntera Grassa]], *Milión* [[Marco Polo|Marca Pola]] či veľká rodinná sága *Sed v červenom dome* [[Cchao Süe-čchin]]a. Pre deti je okrem Asterixa, [[Medvedík Pú|Medvedíka Pú]] a [[Tintinove dobrodružstvá|Tintina]] preložená napríklad aj [[Pipi Dlhá Pančucha]] a všetky knihy Mimínkov fínskej autorky [[Tove Jansson]]ovej, texty niektorých prekladov sa dajú nájsť na internete. Naopak, do slovenčiny bola preložená napríklad *Maškaráda*, kniha [[Tivadar Soros|Tivadara Sorosa]] vydaná v esperante roku [[1965]]: autor v nej popisuje život rodiny v Budapešti počas nacistickej okupácie.

==== Hudba ====

Hudobné žánre v esperante zahŕňajú [[Ľudová pieseň|ľudové piesne]], rôzne [[rock]]ové podžánre, [[kabaret]]y, piesne pre sólistov a pre [[zbor]]y aj [[Opera|operu]]. Populárni hudobní skladatelia a umelci, vrátane britského [[Elvis Costello|Elvisa Costella]] a amerického [[Michael Jackson|Michaela Jacksona]], nahrali piesne v esperante, komponovali skladby inšpirované týmto jazykom, alebo ho používali vo svojich propagačných materiáloch. Niektoré piesne z albumu Esperanto od [[Warner Brothers]], ktoré vyšlo celé v esperante v [[Španielsko|Španielsku]] v novembri [[1996]], dosiahli vysoké umiestnenie v španielskych hitparádach. Existujú aj klasické diela pre orchester a zbor s esperantskými textami, ako napríklad *Sútra srdca* od [[Lou Harrison]]a a *Prvá symfónia* od [[David Gaines|Davida Gainesa]] (obaja z [[Spojené štáty americké|USA]]). Vo [[francúzsko]]m meste [[Toulouse]] sídli hudobné vydavateľstvo [[Vinilkosmo]], ktoré sa špecializuje na produkciu a distribúciu esperantskej hudby. 

[[Súbor:Ĉu vi imagas.ogv|náhľad|Videoklip k piesni *Ĉu vi imagas?* nemeckého hudobníka Johannesa Muellera a slovenskej animátorky Evy Fitzelovej]]
Známa slovenská pop-rocková skupina [[Team]] po veľkom úspechu svojho prvého albumu *Team* tento album nahrala aj v esperante – následne koncertovali na niekoľkých zahraničných esperantských podujatiach. [[Milan Dočekal]], jeden z členov Teamu, sa esperantskou verziou piesne *Drahá, vráť mi hlavu* zúčastnil na [[Kompilačný album|výberovom albume]] *Vinilkosmo kompil' Volumo 2*, neskôr vydal vlastný album s viacerými piesňami v esperante. V esperante koncertuje aj [[Peter Bažík]], víťaz prvého Česko-slovenského [[X Factor (Slovensko)|X Factoru]]. Slovenská skupina [[Qexteto Esperanto]] (v čase 1970-1999 sa volala *Kvarteto Esperanto*) vydala rovnomenný album so slovenskými ľudovými piesňami v modernej úprave v slovensko-esperantskej verzii v preklade [[Eduard Vladimír Tvarožek|E. V. Tvarožka]]. Album *Flugu falko* (*Zaleť, sokol*) speváčky Elizabeth Díaz Marcheco a detského zboru s klavírnym sprievodom Štefana Ternóczkyho predstavil viacero ľudových piesní preložených do esperanta, hlavne zo slovenčiny.

Dostupných je viacero spevníkov, tak v knižnej ako aj elektronickej podobe. Ich zameranie sa rôzni, napr. *KANTARETO. Ĉeĥoslovakaj popolaj kantoj* predstavuje 57 českých a slovenských ľudových piesní preložených bratmi Filipovcami, zatiaľ čo *Turisma kantaro* sa zameriava na piesne na cesty a stanovanie. Hlavný internetový esperantský spevník [[KantarViki]] v máji 2013 prekonal hranicu 3 000 piesní, tak pôvodných, ako aj preložených. Na slovenskom internete sa na esperantskú hudbu zameriava Esperantsko-slovenský spevník.

==== Divadlo a kino ====
[[Súbor:1963 angoroj fotita de jacques mahe.jpg|náhľad|Záber z natáčania filmu Angoroj (*Tiesne*) (1964), prvého celovečerného filmu s pôvodným esperantským znením]]
[[Divadlo (umenie)|Divadelné]] hry od dramatikov tak rôznych, ako [[Carlo Goldoni|Goldoni]], [[Eugène Ionesco|Ionesco]], [[William Shakespeare|Shakespeare]] a [[Alan Ayckbourg]], sa v posledných rokoch hrajú aj v esperante. Niekedy sa esperanto používa vo filmoch ako kulisa, napríklad v [[Charlie Chaplin|Chaplinovom]] [[Diktátor (film z roku 1940)|Diktátorovi]] v ňom boli písané nápisy a plagáty, inokedy na vykreslenie atmosféry budúcnosti (napríklad v [[Akčný film|akčnom filme]]  alebo v komediálnom [[Vedecká fantastika|vedecko-fantastickom]] seriáli [[Červený trpaslík (seriál)|Červený trpaslík]]). Celovečerné filmy sú však menej obvyklé. Napriek tomu existuje asi 15 celovečerných filmov, ktoré sa témy esperanto nejakým spôsobom dotýkajú. Pozoruhodnou výnimkou je kultový film [[Incubus (film z 1966)|Incubus]] (v hlavnej úlohe [[William Shatner]]), ktorého dialógy sú výlučne v esperante. Do esperanta sú prekladané aj titulky k filmom; organizovaniu ich prekladania a ich zhromažďovaniu sa venuje [[webová stránka]] Verda Filmejo. Od Verda Filmejo sa odčlenila tvorivá skupina *Filmoj sen Limoj* () s cieľom pripravovať esperantské znenie k filmom. Táto skupina tiež v roku [[2011]] organizovala v [[São Paulo]] v [[Brazília|Brazílii]] prvý esperantský filmový festival, v rámci ktorého prebehla aj súťaž veľmi krátkych filmov. V poslednej dobe sa tiež objavilo niekoľko amatérskych esperantských filmových projektov a spoločností, ktoré produkujú krátkometrážne filmy plne v esperante, obvykle v dĺžke niekoľko desiatok minút.

==== Periodiká ====
V esperante sa pravidelne vydáva viac ako 100 časopisov a revue, vrátane spravodajského mesačníka „Monato“ (*Mesiac*), literárnej revue „Beletra almanako“ (*Beletristický almanach*) a revue „Esperanto“ [[Svetový esperantský zväz|Svetového esperantského zväzu]]. Tieto a viaceré ďalšie významné časopisy sú svojim predplatiteľom dostupné aj v elektronickej podobe, vrátane archívu starších čísel. Dvojtýždenník „Eventoj“ (*Udalosti*) je v elektronickej verzii dostupný bezplatne. Ďalej vychádzajú periodiká zamerané na esperantské hnutie, [[medicína|lekárstvo]], [[prírodné vedy]], časopisy s [[náboženstvo|náboženskou]] tématikou, pre [[mládež]], pre [[Pedagogika|učiteľov]], ale aj [[literatúra|literárne]] revue a rôzne špeciálne zamerané časopisy. Počas celých dejín esperanta je známych minimálne 14 143 periodík v alebo o esperante.

==== Rozhlas a televízia ====
[[Súbor:Pola Radio en Esperanto.jpg|náhľad|Esperantská redakcia Poľského rozhlasu pripravuje každodenné dvadsaťminútové internetové vysielanie v esperante]]
Rozhlasové stanice v [[Brazília|Brazílii]], [[Čína|Číne]], [[Kuba|Kube]] či [[Vatikán]]e vysielajú v esperante pravidelné relácie. Niektoré rozhlasové programy sa dajú počúvať aj na internete, ďalšie stanice (profesionálne aj amatérske) pôsobia primárne na internete. Televízne kanály v rôznych krajinách vysielajú kurzy esperanta, vrátane 16-dielnej úpravy kurzu [[British Broadcasting Corporation|BBC]] „Mazi en Gondolando“ (*Mazi v Gondolande*), ktorý vysielal kanál [[TVP1|TVP 1]]. V rokoch [[2005]] – [[2006]] bol v prevádzke aj projekt medzinárodnej esperantskej internetovej televízie „Internacia Televido.“

==== Internet ====
Elektronické siete a predovšetkým [[internet]] sú najrýchlejšie rastúcimi prostriedkami komunikácie medzi užívateľmi esperanta. Existujú stovky diskusných skupín v esperante, ktoré sa zaoberajú rozmanitými témami, od [[Esperantskí rodení hovoriaci|používania esperanta v rodine]] až po [[všeobecná teória relativity|všeobecnú teóriu relativity]]. Esperanto sa využíva aj v komunikácii pomocou [[Instant messaging|rýchlych správ]], ako sú [[ICQ]], [[IRC]], [[Skype]], [[Jabber]] či [[Paltalk]]. [[Webová stránka|Webové stránky]] v esperante sa počítajú na státisíce. Prekladač [[Google Prekladač]] od [[22. február]]a 2012 podporuje esperanto ako svoj dokopy 64. jazyk a 1. plánový jazyk. Najväčší esperantský [[výkladový slovník]], [[Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto|Plena Ilustrita Vortaro]] (skoro 50 000 lexikálnych jednotiek), je od [[4. apríl]]a 2012 dostupný na internete. [[Esperantská Wikipédia]] 28. septembra 2018 dosiahla 250&nbsp;000 článkov (32. najväčšia Wikipédia podľa počtu článkov), pričom podľa kvality 1&nbsp;000 najdôležitejších článkov bola na 16. mieste spomedzi viac ako 200 jazykových verzií Wikipédie.

==== Služby UEA ====

[[Súbor:Esperanta meso dum IJK en Liberec 006.jpg|náhľad|Kardinál Miloslav Vlk, ktorý sa v mladosti venoval esperantu, je čestným členom Českej esperantskej mládeže]]
[[Svetový esperantský zväz]] (UEA) vydáva knihy, revue a ročenku so zoznamom esperantských organizácií a miestnych predstaviteľov na celej Zemi. Tieto publikácie, spolu s informáciami o nosičoch [[Kompaktný disk|CD]], [[DVD]], [[Audiokazeta|kazetách]] atď. sa nachádzajú v katalógu kníh, ktorý si je možné od UEA písomne vyžiadať alebo prehliadať na jeho webovej stránke. Kníhkupectvo UEA má v zásobe viac ako 3 500 titulov. Séria „Esperantské dokumenty“, ktorú UEA vydáva v esperante, [[angličtina|angličtine]] a [[francúzština|francúzštine]], obsahuje štúdie a referáty o aktuálnej situácii esperanta. Tieto publikácie je možné získať v ústredí UEA v [[Rotterdam]]e.

=== Esperantské hnutie ===
==== Vo svete ====
Najväčším esperantským medzinárodným združením je [[Svetový esperantský zväz]] (UEA) so sídlom v [[Rotterdam]]e. Založil ho [[Hektor Hodler]] v roku [[1908]]. Jeho mládežnícka sekcia, [[Celosvetová esperantská mládežnícka organizácia]] (TEJO), vznikla v roku [[1938]]. Okrem nej má UEA mnoho ďalších odborných sekcií, ktoré združujú esperantistov podľa ich ďalších záujmov.

==== Na Slovensku ====
Hlavnými reprezentantmi esperanta na Slovensku sú [[Slovenská esperantská federácia]] (SKEF), ktorá zastrešuje niektoré miestne esperantské kluby a jednotlivcov, a [[SKEJ – Slovenská esperantská mládež|Slovenská esperantská mládež]] (SKEJ). Popri nich (k februáru 2019) funguje 8 miestnych klubov. Na Slovensku sú ďalší jednotliví esperantisti, ktorých počet je ťažké určiť, lebo sa nezapájajú do činnosti organizácií, prípadne jazyk používajú len pasívne.

Na Slovensku sú organizované viaceré esperantské podujatia. Každý rok sa koná Celoslovenské esperantské stretnutie, ktoré býva spájané s valnou hromadou SKEF a SKEJ, prípadne ich kongresom. Od roku [[2008]] organizuje [[E@I]], *lernu!* a SKEJ [[Letná škola esperanta|Letnú školu esperanta]]. Na prelome rokov 2008 – 2009 v [[Liptovský Mikuláš|Liptovskom Mikuláši]] debutovalo viacročné podujatie [[Ago-Semajno]], ktoré vtedy spoluorganizovali SKEJ, [[Poľská esperantská mládež]], klub Varšavský vietor a [[Liptovský esperantský klub]]. Na Slovensku sa organizuje aj odborné podujatie [[Konferencia o využití esperanta vo vede a technike]] (KAEST), ktorej prvý ročník, ešte pod názvom AEST, sa konal v [[1978]] v [[Žilina|Žiline]]. V júli 2016 sa v Nitre uskutočnil [[Svetový kongres esperanta 2016|101. ročník]] [[Svetový kongres esperanta|svetového kongresu esperanta]] (*UK 2016*) ako prvé UK na Slovensku, v lete 2019 v Liptovskom Hrádku prebehol [[Medzinárodný mládežnícky kongres 2019|75. ročník]] [[Medzinárodný mládežnícky kongres|medzinárodného kongresu esperantskej mládeže]] (*IJK 2019*) ako prvé IJK na Slovensku.

== Štruktúra jazyka ==


Esperanto je [[plánový jazyk]], dnes využívaný v hovorovej aj písomnej podobe. V gramatike prevažujú [[apriórny jazyk|apriórne rysy]] s dôrazom na pravidelnosť a ľahkú naučiteľnosť, zároveň však umožňuje veľmi presné vyjadrovanie. Jeho [[slovná zásoba]] pochádza predovšetkým zo [[Západná Európa|západoeurópskych]] jazykov, zatiaľ čo jeho [[Syntax (jazykoveda)|vetná skladba]] (syntax) a [[tvaroslovie]] (morfológia) poukazuje na silný [[Slovanský jazyk|slovanský vplyv]]. Esperantské [[morféma|morfémy]] (najmenšie stavebné prvky jazyka nesúce význam) sú nemenné a je možné ich takmer bez obmedzenia kombinovať do rôznych slov, takže má tento jazyk veľa spoločného s [[izolujúci jazyk|izolujúcimi jazykmi]], ako je [[čínština]], zatiaľ čo vnútorná štruktúra jeho slov pripomína [[aglutinačný jazyk|aglutinačné jazyky]], ako sú [[turečtina]], [[swahilčina]] a [[japončina]].

Uvádza sa, že 93 % slov esperanta je zrozumiteľných so znalosťou [[Románske jazyky|románskych jazykov]], 90 % so znalosťou [[germánske jazyky|germánskych]] a 47 % so znalosťou [[slovanské jazyky|slovanských jazykov]]. Úplná slovná zásoba obsahuje približne 350 000 slov, väčšina z nich je však ľahko odvoditeľná na základe znalosti koreňa.

=== Abeceda ===
Na zápis jazyka sa používa 28 písmen:
[[Súbor:Alfabeto de Esperanto.png|thumb|Tlačené aj písané písmená esperantskej abecedy]]


Väčšina písmen sa v esperante píše a hlásky sa vyslovujú rovnako ako v [[slovenčina|slovenčine]]. Nájdeme však aj drobné rozdiely. Písmeno *ĝ* sa vyslovuje ako *dž* v slove ***dž**em;* tiež používanie [[polohláska|polohlásky]] *ŭ* nie je v slovenčine bežné: vyskytuje sa len v dvojhláskách *aŭ, eŭ* ktoré sa potom vyslovujú rovnako ako dvojhlásky *au, eu* v slovenčine v slovách ***au**tomobil* či l*'eu**kocyt. Skupiny ''au, eu'' sa v esperante vyslovujú ako dve samostatné hlásky, čo má v slovenčine obdobu napríklad v slovách ''n**au**čiť'' či ''pn**eu**matika,'' ktoré sa vlastne vyslovujú ako ''n**a-u**čiť, pn**e-u**matika.'' Esperanto je teda v tomto ohľade presnejšie než slovenčina, ktorá v týchto prípadoch neprepisuje dokonale foneticky a nerozlišuje, či ide o dvojhlásku, alebo nie. Slabiky ''di, ti, ni, li, de, te, ne, le'' sa vyslovujú nezmäkčene, rovnako ako v slovenčine v slovách ***di*'ktátor, **ti**nktúra* alebo ***ni**kotín*.

=== Slovná zásoba ===
Slovná zásoba pochádza z rôznych [[národný jazyk|národných jazykov]]. Niektoré nové slová aj z neeurópskych, napríklad z [[japončina|japončiny]], ide však o medzinárodne známe korene; väčšina ale pochádza z hlavných [[Európa|európskych]] jazykov – predovšetkým z [[latinčina|latinčiny]], [[španielčina|španielčiny]], [[francúzština|francúzštiny]], [[nemčina|nemčiny]] a [[angličtina|angličtiny]]. Pre značnú zhodu koreňov v týchto jazykoch sa veľa esperantských koreňov objavuje vo viacerých národných jazykoch. 
[[Esperantské predpony a prípony|Systém predpôn a prípon]] významne redukuje počet slov, ktoré je potrebné sa učiť a uľahčuje naučiteľnosť. [[Prípona|Prípony]] a [[Predpona|predpony]] však v esperante zároveň fungujú ako bežné slová.

=== Princípy výberu slovných koreňov ===
Pomenovanie [[týždeň|dní v týždni]] bolo prevzaté z [[románske jazyky|románskych jazykov]], podľa francúzskych tvarov (*dimanĉo, lundo, mardo…*), názvy mnohých častí tela z latinčiny či [[grécke jazyky|gréčtiny]] (*hepato, okulo, brako, koro, reno…*) a označenia [[čas]]ových [[fyzikálna jednotka|jednotiek]] z [[germánske jazyky|germánskych jazykov]], podľa nemeckých tvarov (*jaro, monato, tago…*). Mená [[živočíchy|zvierat]] a [[rastliny|rastlín]] pochádzajú väčšinou z vedeckých latinských mien.

Mnohé korene sú zrozumiteľné v niekoľkých odlišných jazykoch:
* *'abdiki** – zrozumiteľné v angličtine, francúzštine, taliančine a latinčine
* **abituriento** – zrozumiteľné v nemčine a ruštine
* **ablativo** – zrozumiteľné v angličtine, taliančine, latinčine a španielčine
* **funto** – zrozumiteľné v jidiš, nemčine, poľštine a ruštine
* **ŝnuro** – zrozumiteľné v slovenčine, češtine, nemčine a poľštine

=== Ukážky slov ===
[[Súbor:1997 gej-glumarko.jpg|thumb|Esperanto sa prirovnáva k jazykovej a národnostnej skladačke]]
* **z románskych jazykov**
** **z latinčiny:** ''abio (jedľa), sed (ale), tamen (predsa), okulo (oko), akvo (voda)''
** **z francúzštiny:** '' dimanĉo (nedeľa), fermi (zatvoriť), ĉe (pri), frapi (klopať), ĉevalo (kôň)''
** **z taliančiny:** '' ĉielo (nebo), fari (robiť), voĉo (hlas)''
** **z viacerých románskych jazykov** ''facila (ľahký), fero (železo), tra (cez), verda (zelený)''
* **z germánskych jazykov:
** **[[nemčina|z nemčiny]]:** *baldaŭ (čoskoro), bedaŭri (ľutovať), haŭto (koža), jaro (rok), nur (len), hundo (pes), bildo (obraz)*
** **[[angličtina|z angličtiny]]:** *birdo (vták), mitingo (zhromaždenie), spite (napriek), suno (slnko), ŝarko (žralok), jes (áno)*
** **[[germánske jazyky|z viacerých germánskych jazykov]]:** *fiŝo (ryba), fremda (cudzí), grundo (pôda), ofta (častý), somero (leto), ŝipo (loď)*
* **zo [[slovanské jazyky|slovanských jazykov]]**:
** **[[poľština|z poľštiny]]:** *ĉu (opytovacia častica), krado (mreža), luti (spájkovať), moŝto (výsosť – zdvorilostný titul)*
** **[[ruština|z ruštiny]]:** *barakti (bojovať), vosto (chvost)*
** **[[čeština|z češtiny]]:** *ne (nie), roboto (robot), knedliko (knedľa), ĉerpi (čerpať)*
** **[[slovanské jazyky|z viacerých slovanských jazykov]]:** *klopodi (usilovať), krom (okrem), prava (správny), celo (cieľ), serpo (kosák)*
* **z ďalších [[indoeurópske jazyky|indoeurópskych jazykov]]**
** **[[grécke jazyky|z gréčtiny]]:** *hepato (pečeň), kaj (a), biologio (biológia), politiko (politika)*
** **[[litovčina|z litovčiny]]:** *du (dva), ju (čím), tuj (hneď)*
** **[[sanskrit|zo sanskritu]]:** *budho (budha), nirvano (nirvána), pado (chodník)*
* **z [[ugrofínske jazyky|ugrofínskej skupiny]] [[uralské jazyky|uralských jazykov]]**
** **[[laponské jazyky|z lapončiny]]:** *boaco (sob), jojko (tradičný laponský hrdelný spev)*
** **[[fínčina|z fínčiny]]:** *lirli (zurčať, klokotať), saŭno (sauna)*
** **[[maďarčina|z maďarčiny]]:** *ĉako (čiapka k rovnošate), ĉardaŝo (čardáš), ĉuro (ľudské semeno)*
* **zo [[semitské jazyky|semitských jazykov]]**
** **[[hebrejčina|z hebrejčiny]]:** *kabalo (kabala)*
** **[[arabčina|z arabčiny]]:** *kadio (kádí), aŭ (alebo)*
* **z ďalších jazykov**
** **[[japončina|z japončiny]]:** *cunamo (cunami), hajko (hajku), zeno (zen)*
** **[[čínština|z čínštiny]]:** *tofuo (tofu)*

Zamenhof tiež starostlivo vytváral malý počet pôvodných slovných koreňov a predovšetkým predpôn a prípon, z ktorých je tvorená väčšina slov. Vďaka tomu je možné sa v esperante vyjadrovať plynulo už po naučení neveľkého počtu koreňov (asi 500 – 2 000 slov, predpôn a prípon).

Napriek tomu, že sa Zamenhof snažil esperanto zmedzinárodniť, kvôli svojej slovnej zásobe zostalo do značnej miery európske. Táto črta však nie je pozorovateľná len v esperante: väčšina projektov umelých jazykov používa spoločné európske slovné korene. Hlavným rozdielom medzi esperantom a inými plánovanými jazykmi je neeurópska gramatika, o ktorú sa snažil predovšetkým sám Zamenhof. Gramatické slovíčka (napríklad prípony) sú ale prispôsobené tak, že si mnohí Európania rozdielnosť gramatiky ani neuvedomia.

### Gramatika
thumb|''Detala Gramatiko de Esperanto'' (''„Podrobná gramatika esperanta“'') – kniha Bertila Wennergrena, člena Akadémie esperanta
#### Podstatné mená

Podstatné meno má vždy koncovku *-o,* množné číslo *-j.* Esperanto má len dva gramatické pády: nominatív (*nominativo*, zhoduje sa so slovenským nominatívom) a akuzatív (*akuzativo*, zhoduje sa so slovenským akuzatívom). Akuzatív sa tvorí pripojením koncovky *-n:* *la patro – la patro*'n***, ''la patroj – la patroj'''n***. Ostatné gramatické pády sa vyjadrujú pomocou predložiek, napr.: *kun la patro* – s otcom, *al la patro* – k otcovi, *de la patro* – od otca.

#### Prídavné mená

Prídavné meno má vždy koncovku *-a* a skloňuje sa ako podstatné meno. Druhý stupeň sa tvorí pomocou príslovky *pli* – viac, tretí pomocou príslovky *plej* – najviac; porovnávacie slovo „ako, než” sa prekladá ako *ol:* napr. *pli blanka ol neĝo* – belší ako sneh; *la plej blanka* – najbelší.

#### Zámená

* **Osobné [[zámeno|zámená]] sú:** *mi* – ja; *vi* – ty, vy, Vy; *li* – on; *ŝi* – ona; *ĝi* – ono; *ni* – my; *ili* – oni, ony. Ak je v druhej osobe potrebné rozlíšiť jednotné a množné číslo, pre jednotné je možné použiť zámeno *ci* – ty, používa sa však len zriedka, hlavne v umení. Zámeno *oni* sa používa k vyjadreniu neurčitého podmetu, podobne ako  nemecké *man* či francúzske *on:* *oni diras* – vraví sa.
* **Privlastňovacie zámená** sa tvoria koncovkou prídavného mena *-a:* *mia* – môj. Zámená sa skloňujú rovnako ako podstatné mená: *min* – ma, mňa.
* **Ďalšie druhy zámen** sú realizované ako súvzťažné slová.

#### Číslovky
* **Základne [[číslovka|číslovky]]** sa neskloňujú: 1 – *unu,* 2 – *du,* 3 – *tri,* 4 – *kvar,* 5 – *kvin,* 6 – *ses,* 7 – *sep,* 8 – *ok,* 9 – *naŭ,* 10 – *dek,* 100 – *cent,* 1 000 – *mil.*
Čísla sa tvoria jednoduchým zoradením čísloviek, stovky a desiatky sa spájajú do jedného slova, ostatné rády sa píšu oddelene: 5432 – *kvin mil kvarcent tridek du.*
* **Radové číslovky** používajú koncovku prídavného mena (-a): *kvara* – štvrtý.
* **[[Zlomok (matematika)|Zlomky]]** majú príponu *-on-:* *kvarono* – štvrtina.
* **Skupinové číslovky** sa tvoria príponou *-op-:* *kvaropo* – štvoro.
* **Násobné číslovky** označuje prípona *-obl-:* *kvarobla* – štvornásobný, *kvaroble* – štvornásobne.
* **Podielové číslovky** nasledujú po predložke *po:* *po kvar* – po štyroch.
* Číslovky môžu niesť aj koncovku **podstatného mena** či **príslovky**: *kvaro* – štvorka, *kvare* – po štvrté.

#### Slovesá

[náhľad|vpravo|Esperanto rozlišuje pravidelnými [koncovka (gramatika)|koncovkami tieto tri slovesné časy:**-is** – minulý**-as** – prítomný**-os** – budúci]]

Sloveso sa nemení ani v osobe, ani v čísle: *mi faras* – robím, *la patro faras* – otec robí, *ili faras* – oni/ony robia. Prítomný čas má koncovku *-as*, minulý *-is*, budúci *-os*, podmieňovací spôsob *-us*, rozkazovací spôsob *-u*, neurčitý spôsob *-i*.

Príčastia a prechodníky majú v esperante väčšiu rozlišovaciu schopnosť ako v bežných jazykoch.

Rozlišujeme šesť **príčastí:**
* **Príčastie prítomné činné** sa tvorí príponou -ant-: *faranta* – robiaci.
* **Príčastie minulé činné** sa tvorí príponou -int-: *farinta* – robivší.
* **Príčastie budúce činné** sa tvorí príponou -ont-: *faronta* – chystajúci sa robiť.
* **Príčastie prítomné trpné** sa tvorí príponou -at-: *farata* – robený.
* **Príčastie minulé trpné** sa tvorí príponou -it-: *farita* – urobený.
* **Príčastie budúce trpné** sa tvorí príponou -ot-: *farota* – má byť urobený.

**Prechodníky** sa tvoria použitím príslovkovej koncovky –e za tvarom príčastia: *farante* – robiac, *farinte* – urobiac, *faronte* – hodlajúci robiť.

Všetky tvary trpného rodu sa tvoria pomocou príslušného tvaru pomocného slovesa *esti* – byť a trpného príčastia daného slova, pričom sa pre konateľa používa predložka *de*: *ŝi estas amata de ĉiuj* – (ona) je všetkými milovaná.

#### Súvzťažné slová
Medzi súvzťažné slová patria korelatívne zámená a zámenné príslovky. Systém ich odvodzovania je pravidelný a prehľadne uvedený v nasledujúcej tabuľke:

#### Ostatné slovné druhy a gramatické pravidlá
* **[[Príslovka|Príslovky]]** odvodené od prídavných mien majú koncovku *-e,* stupňujú sa rovnako ako prídavné mená: *laŭta* – hlasný, *laŭte* – hlasno; *mia frato kantas pli bone ol mi* – môj brat spieva lepšie ako ja.

* **[[Predložka|Predložky]]** sa všetky spájajú s nominatívom, niektoré (pri určení smeru) tiež s akuzatívom: *en la domo* – v dome, *en la domon* – do domu. Pri odpovedaní na otázku „kam“ sa vďaka použitiu akuzatívu môže predložka celkom vynechať: *hejmen* – domov, *Bratislavon* – do Bratislavy. Každá predložka má určitý a stály význam; v nerozhodnom prípade sa môže použiť neurčitá predložka *je,* ktorá sa prekladá podľa kontextu rôzne: *sopiro je la patrujo* – túžba po vlasti, *Je kioma horo?* – O koľkej?.

* **[[Spojka (jazykoveda)|Spojky]]** sa používajú rovnako ako v slovanských jazykoch.

* **[[Člen (gramatika)|Člen]] určitý** *(la)* je rovnaký pre všetky rody a pády v jednotnom aj v množnom čísle. Neurčitý člen neexistuje.

* **[[Výslovnosť]]** je fonetická – každé slovo sa číta tak, ako je napísané (pozri sekciu Abeceda).

* **[[Prízvuk]]** je u viacslabičných slov vždy na predposlednej slabike, vyslovuje sa teda: *Mi *'ĉi**on **po**vas **fa**ri en **ti**u, **ki**u min forti**ki**gas.''

* **Zložené slová** sa tvoria prostým spojením slov, pričom je možné odtrhnúť koncovku: ''skrib-maŝino'' – písací stroj, ''maŝin-skribo'' – strojové písmo, strojom písané písmo.

* **Zápor** sa tvorí vo vete len jedným záporným slovom (záporkou): Nikto to nevidel – ''Neniu tion vidis'' (Nesprávne: ''Neniu tion ne vidis'') Nikto z nás nikdy nič také nevidel – ''Neniu el ni iam ion tian vidis.'' (Nesprávne: ''Neniu el ni neniam nenion tian ne vidis'')

* Takzvané **cudzie slová*' sa z iných jazykov štandardne preberajú bez zmeny, píšu sa však [[fonetika|foneticky]].

== Porovnanie esperantského a slovenského textu ==





== Užitočné vety ==
Niekoľko užitočných fráz s [[fonetika|fonetickou]] [[Transkripcia (jazykoveda)|transkripciou]]:



== Kritika a obhajoba ==

Vo vzťahu k esperantu a iným plánovým jazykom sa objavuje veľa argumentov za aj proti. Všeobecná kritika býva väčšinou smerovaná v prvom rade na nejazykové aspekty. Vzhľadom na dominanciu [[angličtina|angličtiny]] (v minulosti sa to hovorilo o [[francúzština|francúzštine]]) vraj nemá nová reč šancu túto jazykovú nadvládu rozbiť, prípadne prevziať; celosvetové zavedenie esperanta by tiež údajne nebolo voči iným jazykom o nič priateľskejšie. Jazykovo orientovaná kritika zasa tvrdí, že umelo vytvorený jazyk nie je vhodný pre praktické použitie a nie je v ňom vraj ani možné písať [[beletria|krásnu literatúru]].

Konkrétne voči esperantu býva tiež namietané, že nie je natoľko jednoduché, ako by plánový jazyk mohol byť, alebo že je príliš európske (dnes zriedkavejšie aj „nedostatočne európske”). Terčom kritiky bývajú aj niektoré prvky jeho štruktúry, ako napr. písmená s [[Diakritické znamienko|diakritickými znamienkami]] alebo [[akuzatív]], či dokonca jednotlivé slová.

== Metaforické použitie slova „esperanto“ ==
[[Metafora|Metaforicky]] sa slovo *esperanto* občas používa k označeniu niečoho medzinárodného, sprostredkujúceho či neutrálneho. Tak je napríklad [[Java (programovací jazyk)|Java]] označovaná za „esperanto [[programovací jazyk|programovacích jazykov]]“ alebo [[Linux (operačný systém)|Linux]] za „esperanto sveta počítačov“. Tiež sa hovorí o „daňovom esperante” spájajúcom najosvedčenejšie prvky [[daň]]ových sústav jednotlivých členských štátov [[Európska únia|EU]], „vizuálnom esperante”, „ktorému rozumie každý”, alebo o „esperante lásky”.

Takéto použitie však môže byť často zavádzajúce. Príkladom je označenie „esperantská mena” použité pre [[euro]]: to bolo vytvorené, aby nahradilo ostatné meny – esperantisti sa však, až na výnimky, neusilujú o odstránenie [[národný jazyk|národných jazykov]]. S esperantom však euro zdieľa svoju neutralitu.

== Referencie ==


== Iné projekty ==


== Externé odkazy ==

* [https://www.esperanto.sk/ Slovenský portál o esperante] s rozcestníkom na ďalšie informácie, študijné materiály, slovník a stránky organizácií  
* [https://skef.esperanto.sk/ Slovenská esperantská federácia (SKEF)]  
* [https://skej.esperanto.sk/ Slovenská esperantská mládež (SKEJ)]  
* [https://esperantoje.blogspot.com/ Dokumentárny film *Esperanto je…''] 
* Svetový esperantský zväz       
* O esperante na lingvo.info 
* A Complete Grammar of Esperanto by Ivy Kellerman Reed Kompletná gramatika Esperanta v projekte Gutenberg 

## Zdroj


Kategória:Umelé jazyky