open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zoznam častí seriálu Mythic Quest

Toto je ***zoznam častí amerického seriálu [[Mythic Quest]]***. Seriál mal premiéru 7. február 2020 na Apple TV+.

## Série

## Časti

### 1. séria (2020)

### Špeciály (2020–21)

### 2. séria (2021)

### 3. séria (2022)

21. októbra 2021 Apple predĺžil seriál o tretiu a štvrtú sériu.

### 4. séria

21. októbra 2021 Apple predĺžil seriál o tretiu a štvrtú sériu.

## Referencie

Mythic Quest
Halogenovodík

**Halogenovodíky** sú dvojatómové anorganické zlúčeniny, ktoré fungujú ako Arrheniove kyseliny. Skladajú sa z atómu vodíka viazaného na atóm halogénu. Ich vzorec je HX, kde X je halogén (fluór, chlór, bróm, jód, astát alebo tenés). Všetky známe halogenovodíky sú pri štandarnej teplote a tlaku plyny. Vo vodnom roztoku z nich vznikajú **halogenovodíkové kyseliny**. 

## Halogenovodíkové kyseliny
V plynnom stave halogenovodíky zvyčajne neionizujú (i keď kvapalný fluorovodík je polárne rozpúšťadlo podobné vode). V chémii sa teda rozlišujú halogenovodíky od halogenovodíkových kyselín. Halogenovodíky sú plyny pri izbovej teplote, ktoré reagujú s vodou (respektíve sa v nej rozpúšťajú) za vzniku halogenovodíkových kyselín. Po vytvorení kyseliny sa diatómová molekula regeneruje len veľmi ťažko, bežnou destiláciou to nie je možné. Názvy a vzorce nie sú jasne rozlíšené a v bežnom použití (napr. v laboratóriu) sa pod HCl myslí kyselina chlorovodíková a nie plynný chlorovodík.

## Výskyt
Chlorovodík je v podobe kyseliny chlorovodíkovej hlavnou zložkou žalúdočnej kyseliny.

Fluorovodík, chlorovodík a bromovodík sú súčasťou vulkanických plynov.

## Syntéza
Fluorovodík a chlorovodík je možné pripraviť priamou reakciou vodíka s fluórom a chlórom. Tieto plyny sa však priemyselne vyrábajú pôsobením kyseliny sírovej na soli halogenidov. Bromovodík vzniká z vodíka a brómu pri vysokých teplotách v prítomnosti platinového katalyzátora. Najmenej stabilný halogenovodík, jodovodík, sa pripravuje nepriamo, a to reakciou jódu so sulfánom a hydrazínom. 

## Fyzické vlastnosti
[náhľad|300x300bod|Porovnanie bodu varu halogenovodíkov a [Chalkogenovodík|chalkogenovodíkov. Fluorovodík a voda sa vymykajú trendu kvôli tvorbe vodíkových väzieb.]]
Halogenovodíky sú pri štandardných podmienkach bezfarebné plyny. Fluorovodík vrie pri 19 °C. Fluorovodík ako jediný halogenovodík tvorí vodíkové väzby medzi molekulami, takže má najvyššie teploty varu a topenia spomedzi halogenovodíkov. Bod varu rastie od HCl k HI. Tento trend sa pripisuje rastúcej sile intermolekulárnych van der Waalsových síl, ktoré korelujú s počtom elektrónov v molekulách. Koncentrované roztoky halogenovodíkových kyselín vypúšťajú viditeľné biele výpary.

## Reakcie
Po rozpustení vo vode, čo je veľmi exotermická reakcia, vznikajú príslúšné halogenovodíkové kyseliny. Tieto kyseliny sú veľmi silné, čo odráža ich schopnosť ionizovať vo vodných roztokoch za vzniku hydrónia (H3O+). S výnimkou kyseliny fluorovodíkovej sú to silné kyseliny, ktorých sila sa zvyšuje s rastúcim protónových číslom. Popis správania kyseliny fluorovodíkovej je zložitejší a závisí na jej koncentrácií, pretože dochádza k homoasociácii. V nevodných roztokoch, napríklad v acetonitrile, sú halogenovodíky len mierne silné kyseliny.

Halogenovodíky reagujú s amoniakom, čím vznikajú amónne halogenidy:

: HX + NH3   →   NH4X

Halogenovodíky reagujú aj s inými zásadami, čím dochádza k neutralizácii.

V organickej chémii sa používa hydrohalogenácia na prípravu ogranohalogenidov. Napríklad chlóretán sa pripravuje hydrochloráciou etylénu:

: C2H4  +  HCl   →   CH3CH2Cl

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Halogenidy
Kategória:Zlúčeniny vodíka
Mary Simonová

**Mary Simonová** (neprechýlene: Mary Simon; * 21. august 1947, Kangiqsualujjuaq) je bývalá kanadská diplomatka, rádio osobnosť a od júla 2021 súčasná generálna guvernérka Kanady.

## Životopis
Narodila sa ako Mary Jeannie Mayová. Jej inuitské meno je Ningiukudluk. Podľa vlastných slov ju rodičia vychovali v obocho svetoch: tradičnom inuitskom spôsobe života ale učila sa aj od „bieleho“ otca, ktorý pochádzal z Manitoby. V 70. rokoch pracovala v rozhlase CBC. Neskôr pracovala pre inuitské organizácie. V roku 1982 sa podieľala na dohovoroch ohľadne repatriácii kanadskej ústavy, reprezentovala tam hlas Inuitov. V roku 1975 vyjednala „James Bay and Northern Quebec Agreement“, dohodu v oblasti Jamesovej zátoky medzi Inuitmi, Cree, provinčnou vládou Québecu a energetickou spoločnosťou Hydro Québec. Od roku 1986 viedla Inuit Circumpolar Conference, skupinu reprezentujúcu Inuitov každej arktickej krajiny.

V rokoch 1994 až 2003 bola veľvyslankyňou Kanady pre polárne záležitosti čím sa stala prvou Inuitkou vo funkcii veľvyslanca, v tejto roli vyjednala vytvorenie Arktickej rady. V rokoch 1999 až 2001 bola zároveň veľvyslankyňa Kanady v Dánsku. Od roku 2006 predsedala inuitskej organizácii Inuit Tapiriit Kanatami a predsedala tiež Národnej komisii pre inuitské vzdelávanie.

## Generálna guvernérka Kanady
Predseda vlády Justin Trudeau 6. júla 2021 oznámil, že kráľovná Alžbeta II. schválila Mary Simonovú do funkcie generálnej guvernérky, 30. osobnosti v tejto funkcii. Funkciu prevzala 26. júla 2021 ceremóniou v kanadskom senáte.

Stala sa tiež prvou generálnou guvernérkou s pôvodom z pôvodných obyvateľov Kanady (prvé národy). Ako svoje priority uviedla globálne otepľovanie, duševné zdravie a prácu na zmierení.

## Ocenenia
* Rad Québecu, trieda *Officière*

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Osobnosti z Quebecu
Kategória:Generálni guvernéri Kanady
Kategória:Kanadskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Kanady v Dánsku
Kategória:Kanadské osobnosti inuitského pôvodu
Astatovodík

**Astatovodík** je chemická zlúčenina, ktorej vzorec je HAt. Skladá sa z atómu astátu kovalentne viazaného na atóm vodíka. Je to teda halogenovodík.

Táto zlúčenina sa rozpúšťa vo vode za vzniku **kyseliny astatovodíkovej**, ktorá má podobné vlastnosti ako ostatné halogenovodíkové kyseliny a je z nich najsilnejšia. Má však obmedzené použitie, pretože sa rozkladá na elementárny vodík a astát, ako aj kvôli krátkym polčasom rozpadu izotopov astátu. Keďže jeho atómy majú podobnú elektronegativitu a keďže bol pozorovaný katión At+, disociácia môže viesť k rozkladu na vodík so záporným nábojom (hydrid). Astatovodík teda môže podliehať reakcii 

: 2 HAt -> H+ + At- + H- + At+ -> H2 + At2,

čo vedie k plynnému vodíku a zrazenine astátu. Astatovodík takisto pokračuje v trende platiacom pre ostatné halogenovodíky, ktorých entalpia vzniku je menej záporná so zvyšujúcim sa protónových číslom.  Zatiaľ čo roztoky kyseliny jodovodovíkovej sú stabilné, roztoky s hydróniom a astatidom (aniónom astátu) sú výrazne menej stabilné než zmesi voda-vodík-astát. Okrem toho môže väzbu H–At rozložiť i rádiolýza.

Okrem toho astát nemá žiadne stabilné izotopy. Najstabilnejší je astát-210, ktorého polčas života je asi 8,1 hodiny, čo znamená, že práca s jeho zlúčeninami je veľmi náročná, keďže sa rýchlo rozkladá na iné prvky.

## Príprava
Astatovodík sa dá pripraviť reakciou astátu s uhľovodíkmi (napríklad etánom):

: C2H6 + At2 -> C2H5At + HAt

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Halogenovodíky
Kategória:Zlúčeniny vodíka
Kategória:Zlúčeniny astátu
Kategória:Hydridy
Hydrid

**Hydrid** môže byť:
* záporne nabitý ión vodíka, pozri hydrid (anión)
* zlúčenina vodíka s iným prvkom bez ohľadu na oxidačný stav vodíka, pozri hydrid (zlúčenina)
Slavistický ústav Jána Stanislava Slovenskej akadémie vied

náhľad|Znak Slavistického ústavu Jána Stanislava
**Slavistický ústav Jána Stanislava SAV**, v. v. i. (skrátene **SÚJS SAV**) je slovenská verejná výskumná inštitúcia, interdisciplinárne slavistické výskumné centrum, ktoré sa venuje nielen jazykovednému výskumu, ale zúčastňuje sa aj na historických, národopisných, umenovedných a kulturologických výskumoch. Zameriava sa na základný výskum vzťahov slovenského jazyka a kultúry s inými slovanskými jazykmi a kultúrami i na výskum slovensko-latinských, slovensko-cirkevnoslovanských, slovensko-maďarských a slovensko-nemeckých vzťahov najstaršieho obdobia; venuje sa aj výskumu iných slovanských jazykov a kultúr. Zakladateľ a prvý riaditeľ ústavu bol v rokoch 1995 - 2006 prof. PhDr. Ján Doruľa, DrSc., a v rokoch 2006 - 2019 prof. PhDr. Peter Žeňuch, DrSc. Od roku 2019 je na poste riaditeľa ústavu Šimon Marinčák. 

náhľad|Mapa slovanských jazykových území

## Dejiny
Vedeckovýskumné slavistické pracovisko v rámci Slovenskej akadémie vied ako koordinačné centrum slavistických výskumov na Slovensku začalo svoju činnosť dňa 1. marca 1995 na základe uznesenia Predsedníctva SAV z 20. decembra 1994. V roku 2005 sa Slavistický kabinet SAV uznesením Predsedníctva Slovenskej akadémie vied zo dňa 16. 12. 2004 s platnosťou od 1. januára 2005 premenoval na Slavistický ústav Jána Stanislava Slovenskej akadémie vied.

## Súčasnosť
Slavistický ústav Jána Stanislava SAV plní aj úlohu koordinačného centra slavistických výskumov na Slovensku; táto jeho funkcia vyplýva zo spolupráce so Slovenským komitétom slavistov. Z tejto spolupráce vyplývajú úlohy aj pri organizovaní pravidelných medzinárodných zjazdov slavistov a ďalších medzinárodných a národných interdisciplinárnych vedeckých podujatí. V spolupráci s domácimi i zahraničnými slavistickými výskumnými pracoviskami sa stará o organizáciu domácich a medzinárodných slavistických výskumov. Pri koordinácii slavistických výskumov na Slovensku spolupracuje najmä so Slovenským komitétom slavistov, vydáva interdisciplinárny slavistický časopis Slavica Slovaca, ktorý je evidovaný vo viacerých medzinárodných databázach (Elsevier: Scopus, CEJSH, ERIH PLUS, CEEOL, OAJI). Slavistický ústav Jána Stanislava SAV, v.v.i., sa stará o edičnú prípravu a vydávanie medzinárodnej vedeckej série Monumenta byzantino-slavica et latina Slovaciae a spolupracuje aj pri vydávaní bulletinu Slavistická folkloristika, informačného periodika Medzinárodnej komisie slovanského folklóru pri Medzinárodnom komitéte slavistov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Ústavy Slovenskej akadémie vied
Hydrid (anión)

**Vodíkový anión** (H−) je záporne nabitý ión vodíka, teda atóm vodíka s jedným elektrónom naviac. Vodíkový anión je dôležitou zložkou atmosfér hviezd, ako napríklad Slnka. Jeho chemický názov je **hydrid** alebo **hydridový anión**. Tento ión má dva elektróny, ktoré sú viazané elektromagnetickou silou k jadru s jedným protónom.

Väzbová energia H− sa rovná väzbovej energii elektrónu naviac k vodíkovému atómu, čo sa nazýva elektrónová afinita vodíka. Jej hodnota bola zmeraná ako 0,754195(19) eV alebo 0,0277161(62) hartree. Celková energia základného stavu je teda −14,359888 eV.

## História
Prvýkrát bola existencia hydridového aniónu teoreticky dokázaná Hansom Bethem v roku 1929. H− je nezvyčajný, pretožo vo voľnom stave nemá žiadne viazané excitované stavy, čo bolo konečne dokázané v roku 1977. Experimentálne bol tento ión študovaný pomocou urýchlovačoch častíc.

## Chemické vlastnosti
Hydridový anión má záporný náboj a nesie formálne oxidačné číslo -1.

Názov hydrid sa bežne používa pre označenie zlúčenín vodíka, kde má vodík oxidačné číslo -1. Vo väčšine týchto zlúčenín má väzba kovalentný charakter. Príkladom takejto zlúčeniny je borohydridový anión (tetrahydroboritan), (−). Okrem toho sa však tento názov používa i pre zlúčeniny vodíka, kde má vodík v skutočnosti formálny kladný náboj, napríklad amoniak alebo sulfán, alebo v zlúčenínach s väzbou na atóm s porovnateľnou elektronegativiou, napríklad fosfán či arzán.

V biochémii sa vodík zvyčajne vyskytuje ako vodíkový katión. Jednou z výnimiek je však redukovaná podoba nikotínamidadeníndinukleotidfosfátu (NADH), ktorá je využívaná ako kofaktor a dvojelektrónové redukčné činidlo. NADH prenáša vodík v podobe hydridového aniónu (vo viazanej podobe ako NADH), teda ako protón a dva elektróny. Počas readukcie dochádza k reakcii

: NAD+ + RH2 -> NADH + H+ + R

kde *R* je redukovaná látka.

## Výskyt
Vodíkový anión je hlavný zdroj opacity spôsobenej ionizáciou pri infračervenom a viditeľnom svetle v atmosférach hviezd ako sú Slnko alebo chladnejšie hviezdy. Jeho význam bol poprvé zmienený v 30. rokoch 20. storočia. Tento ión absorbuje fotóny s energiami 0,75–4,0 eV, čo sú vlnové dĺžky odpovedajúce infračervenému až viditeľnému svetlu. Väčšina elektrónov v záporných iónoch pochádza z ionizácie kovov s nízkymi prvými ionizačnými potenciálmi, ako sú alkalické kovy alebo kovy alkalických zemín. V procese dochádza k oddeleniu elektrónu z iónu, preto by sa proces mal nazývať *fotooddelenie* namiesto *fotoionizácie*, pretože vzniká neutrálne nabitý atóm (namiesto iónu) a voľný elektrón. 

H− sa takisto vyskytuje v ionosfére Zeme a dá sa vytvoriť v urýchlovačoch častíc.

## Referencie

## Pozri aj

* Hydrón
* Elektrid
* Vodíkový ión

## Zdroj

Kategória:Anióny
Kategória:Vodík
Kategória:Astrofyzika
Best of IMT Smile

***Best of IMT Smile*** je názov druhého oficiálneho výberového albumu skupiny IMT Smile. Tento album vydalo v roku 2009 hudobné vydavateľstvo Universal Music. Album pozostáva z dvoch kompaktných diskov a jedného DVD. Na dvoch CD je spolu 29 nahrávok skladieb a jeden bonus, pieseň s názvom „O cestách“. Na DVD je zbierka 20 hudobných videoklipov skupiny IMT Smile. Z albumu, pri ktorom je 80-stranový booklet, bol vydaný limitovaný počet 2000 kusov, ktoré boli ručne číslované a podpísané Ivanom Táslerom.

## Zoznam skladieb

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny IMT Smile
Kategória:Kompilačné albumy z 2009
Roman Turek

**Roman Turek** (* 21. máj 1970, Strakonice, Česko) je bývalý český hokejový brankár, ktorý s tímom Dallas Stars získal v roku 1999 Stanleyho pohár. Preslávil sa najmä pôsobením v tíme St. Louis Blues v National Hockey League, kde v rokoch 1999 až 2001 zastával pozíciu prvého brankára. Aktuálne pôsobí ako prezident klubu HC České Budějovice.

V roku 2000 bol nominovaný na Vezina Trophy pre najlepšieho brankára sezóny v NHL. V roku 1999 získal spolu s Edom Belfourom William M. Jennings Trophy za najnižší priemer inkasovaných gólov na zápas a túto trofej obhájil v roku 2000 spolu s Jamiem McLennanom. Jedenkrát bol súčasťou All-Star Teamu NHL (2000). 

V Českej hokejovej extralige bol v roku 2008 vyhlásený za najužitočnejšieho hráča sezóny 07/08 a v roku 1994 za najlepšieho českého hokejistu roka. 

V roku 1996 sa stal najlepším brankárom Majstrovstviev sveta v ľadovom hokeji. Celkovo v reprezentačnom hokeji získal jednu zlatú a jednu bronzovú medailu z Majstrovstiev sveta (1993,1996), dve bronzové medaile z Majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov (ešte s výberom Česko-Slovenska, 1989, 1990) a jednu zlatú medailu z Majstrovstiev sveta do 18 rokov (taktiež s výberom Česko-Slovenska, 1988). Zúčastnil sa Zimných olympijských hier v rokoch 1994 a 2002.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Českí hokejoví brankári
Kategória:Hráči St. Louis Blues
Kategória:Hráči Dallas Stars
Kategória:Hráči Calgary Flames
Kategória:Hráči HC České Budějovice
Kategória:Brankári St. Louis Blues
Kategória:Brankári Dallas Stars
Kategória:Brankári Calgary Flames
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Minnesota North Stars
Kategória:Účastníci MS v hokeji 1993
Kategória:Účastníci MS v hokeji 1996
Kategória:Víťazi Stanleyho pohára
Kategória:Osobnosti zo Strakoníc
Demänovská hora

**Demänovská hora** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Pavčinou Lehotou, približne  južne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Ploštín (Liptovský Mikuláš) a Demänovská Dolina. Najbližšími sídlami sú západne situovaná Pavčina Lehota a severne ležiace mestské časti Demänová, Ploštín a Iľanovo, južne sa nachádza Demänovská Dolina. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Demänovská hora je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej severozápadným smerom z Krakovej hole (), situovanej v bočnom hrebeni. Ten vybieha z Krúpovej hole () v hlavnom hrebeni severným smerom na Poludnicu (). Západným smerom sa nachádza vrch Pálenica (), južným leží vrch Na jame (), Ostredok (), Magura () a Kurence (), východným susedí Kúpeľ (), Poludnica () a Končitý vrch () a severným Kalište (). Masív patrí do povodia Váhu; východnú časť masívu odvodňuje potok Iľanovianka, voda zo západných odteká riečkou Demänovkou. Na predvrchol vedie značený turistický chodník z Pavčinej Lehoty.

### Výhľady
Vrchol i hrebeň pokrýva súvislý lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké i Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru a Malú i Veľkú Fatru.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no značená trasa vedie na predvrchol, nazývaný Demänovská Poludnica. Chodník ďalej vrchol travrzuje juhozápadným úbočím.

* po  žltej turistickej značke (traverz):
** z Pavčinej Lehoty na predvrchol 
** z Iľanovského sedla cez Maguru

## Referencie

## Pozri aj
* Demänovské vrchy
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Liptovský Mikuláš
Kategória:Demänovská Dolina
The End, So Far

***The End, So Far*** je v poradí siedmym albumom americkej metalovej skupiny Slipknot. Bol vydaný 30. septembra 2022 pod hlavičkou hudobného vydavateľstva Roadrunner Records. Album je prvým albumom skupiny, na ktorom hrá perkusionista Michael Pfaff, ktorý sa ku kapele pripojil v roku 2019, a je posledným albumom kapely, ktorý vyšiel cez Roadrunner, s ktorým kapela podpísala zmluvu v roku 1998.[1][2]

Album The End, So Far predstavuje podľa Coreyho Taylora pomyselný návrat k nu metalovým koreňom spájajúc prvky ich albumu Vol 3.: Subliminal Verses. Zatiaľ čo prvá polovica albumu je čistým nu metalom, v druhej dochádza k väčšiemu experimentovaniu a je z hudobného hľadiska rôznorodejšia.

## Pozadie

19. mája 2021 člen kapely Shawn Crahan uviedol, že skupina v súčasnosti robí „božiu hudbu“.[3] V článku, ktorý zverejnil Loudwire 9. júna 2021, Crahan prezradil, že nový album Slipknot „snáď“ vyjde v roku 2021.[4] Dodal tiež, že po vydaní albumu sa kapela rozíde s Roadrunner Records.[4]

V novembri 2021 začala skupina trénovať nový materiál na novej doméne thechapeltownrag.com.[5] Na webovej stránke bolo zobrazených niekoľko úryvkov piesne, čo viedlo k špekuláciám o novom singli, ktorý by skupina neskôr potvrdila 4. novembra, pričom singel s názvom „The Chapeltown Rag“ by mal byť vydaný nasledujúci deň spolu s jeho živým debutom na Knotfest Roadshow. v Los Angeles v Kalifornii 5. novembra 2021.[6] V decembri 2021 Taylor prezradil, že skupina plánuje v januári zmixovať svoj siedmy štúdiový album a dúfala, že ho vydajú do apríla 2022.[7] Tiež uviedol, že uprednostňuje materiál na ich pripravovanom siedmom štúdiovom albume pred materiálom na albume We Are Not Your Kind.[7]

Vo februári 2022 hlavný spevák Corey Taylor v rozhovore s Eddiem Trunkom oznámil, že nahrávanie albumu sa skončilo a že je v procese mixovania. Nahrávku opísal ako „ťažšiu verziu“ ich albumu Vol. 3: The Subliminal Verses z roku 2004.[8]

19. júla 2022 skupina oznámila album spolu s druhým singlom albumu „The Dying Song (Time to Sing)“.[9][10] 5. augusta 2022 skupina vydala tretí singel „Yen“.[11] Album vyjde 30. septembra 2022.[9][10][11]

22. augusta 2022 skupina oznámila, že bude vydaných deväť špeciálnych edícií albumu, pričom každá bude obsahovať obrázok jedného z členov kapely na obale.[12]

## Zoznam skladieb

# "Adderal"	- 5:41
# "The Dying Song (Time To Sing)" - 4:30
# "The Chapeltown Rag" - 4:52
# "Yen"  - 4:45 
# "Hivemind" - 5:16
# "Warranty" - 3:51 
# "Medicine For The Dead" - 6:16
# "Acidic" - 4:50
# "Heirloom" - 3:31 
# "H377" - 4:23
# "De Sade" - 5:40
# "Finale" - 5:07 

Kategória:Albumy skupiny Slipknot
Kategória:Hudobné albumy z 2022
Steve Shields

**Steve Shields** (* 19. júl 1972, Toronto, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár, ktorý sa preslávil najmä pôsobením v tíme San Jose Sharks v National Hockey League. Aktuálne pôsobí ako tréner hokejového tímu Univerzity v Michigane.

Medzi jeho najväčšie úspechy patrí zisk Calder Cupu v roku 1996 s tímom Rochester Americans v American Hockey League. V roku 1993 sa stal najlepším brankárom univerzitnej ligy NCAA, o rok neskôr bol súčasťou prvého All-Star Teamu ligy.

V NHL odchytal 246 zápasov, z ktorých 80 vyhral, 104 prehral a 40 remízoval. V priebehu kariéry si udržal priemer inkasovaného gólu na zápas 2,67 a % úspešnosť zákrokov 90,7. 

## Kariéra
Steve Shields štýlovo patril k brankárom 90-tych rokov. Bol veľmi ohybný, rýchly, chytal v stoji a nemal stabilnú výkonnosť. Odchovanec univerzitného hokeja bol draftovaný v roku 1991 Buffalom Sabres v 5. kole (celkovo 101.).

Jeho cesta do NHL viedla najskôr cez doštudovanie na univerzite, neskôr pôsobenie v AHL a ECHL, keď v roku 1996 získal Calder Cup ako víťaz AHL s tímom Rochester Americans. 

Buffalo Shieldsa považovalo za potenciálneho brankára a sporadicky dostával šance v prvom tíme. Tie naplno využil v sezóne 96/97, kedy zaznamenal 91,4% úspešnosť zákrokov.V  sezóne 97/98 sa stal stabilnou súčasťou tímu Sabres a osvedčil sa ako poctivá dvojka za Dominikom Haškom. V roku 1998 bol vymenený do San Jose Sharks, kde zažil najväčší vrchol svojej kariéry a v sezóne 99/00 sa stal prvým brankárom tímu. V tom istom ročníku Sharks priviedol do finále konferencie. 

Avšak ruský brankár Jevgenij Nabokov prevzal úlohu hlavného brankára Sharks a Shields bol vymenený do Mighty Ducks of Anaheim spolu s Jeffor Fraiserom a 2. výberom v Drafte 2003 za Teemu Selänneho, ktorý tak na niekoľko sezón opustil Anaheim.

V Anaheime mal Shields zotrvať niekoľko sezón ako skúsený náhradník profilujúceho sa Jeana-Sebastiena Giguera. V skutočnosti bol však skôr poistkou, keby Giguerov vzostup bol narušený zranením alebo poklesom výkonnosti.

V sezóne 01/02, jeho jedinej v drese Anaheimu, si počínal solídne a v 33 zápasoch si pripísal 90,7% úspešnosť zákrokov. Giguere sa však osvedčil a organizácia Ducks si od neho sľubovala svetlú budúcnosť. Navyše medzi brankárskymi prospektami tímu sa už črtali Martin Gerber a Ilja Brygalov.

Steve Shields nemal pre Ducks využitie a bol vymenený do Bostonu Bruins za 3. výber v Drafte 03.

V NHL zotrval ešte tri sezóny (Boston, Atlanta, Florida) až kariéru zakončil v roku 2007 v drese tímu Houston Aeros v AHL.

## Referencie

Kategória:Kanadskí hokejoví brankári
Kategória:Hráči San José Sharks
Kategória:Hráči Anaheim Ducks
Kategória:Hráči Buffalo Sabres
Kategória:Hráči Atlanta Thrashers
Kategória:Hráči Boston Bruins
Kategória:Hráči Florida Panthers
Kategória:Hráči Rochester Americans
Kategória:Hráči Houston Aeros
Kategória:Brankári Anaheim Ducks
Kategória:Brankári Buffalo Sabres
Kategória:Brankári Florida Panthers
Kategória:Brankári San Jose Sharks
Kategória:Brankári Atlanta Thrashers
Kategória:Brankári Boston Bruins
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Buffalo Sabres
Kategória:Osobnosti z Toronta
Bruce Greenwood

**Bruce Greenwood** (; * 12. august 1956, Rouyn-Noranda, Quebec, Kanada) je kanadský herec. Je známy z filmov ako *Exotica* (1994), *Dvojnásobné obvinenie* (1999), *13 dní* (2000), *[[Ja, robot (film)|Ja, robot]]* (2004), *Partička B. D.* (2007), *Pravda* (2015). Stvárnil niekoľko rolí aj v televíznych seriáloch, ako napríklad *[[American Crime Story]]* (2016), *Doktori* (2018-2022) a *[[The Fall of the House of Usher (seriál)|The Fall of the House of Usher]]* (2023). 

## Detstvo a mladosť
Greenwood sa narodil v meste Rouyn-Noranda, Quebec, v štáte Kanada. Jeho matka bola zdravotná sestra a otec vyučoval na Univerzite Princeton geofyziku. 

## Kariéra
Svoju hereckú kariéru v Kanade aj v Spojených štátoch. V roku 1994 sa objavil v kanadskej psychologickej dráme, *Exotica*. Po boku Jane Seymour, si zahral v televíznom filme *Absolútna pravda*, z roku 1997. V roku 1999 bol obsadený do zápornej postavy vo filme *Dvojnásobné obvinenie*. O rok neskôr, stvárnil vo filme *13 dní*, Johna F. Kennedyho. Za svoj herecký výkon získal pozitívne recenzie a získal tiež filmové ocenenie Satelite. 

V roku 2003 sa objavil po boku hercov ako Stanley Tucci, Aaron Eckhart, Hilary Swank a Tchéky Karyo sci-fi filme *Jadro*. V rovnakom roku si zahral aj v akčnej komédii *Detektívi z Hollywoodu*. V roku 2004 sa objavil vo filmoch ako *[[Ja, robot (film)|Ja, robot]]*, *Božská Júlia* a *Vrah od Green River*. V roku 2005 si zahral vo filme *Veľký sen malej zebry*, kde stvárnil otca Hayden Panettiere. V rovnakom roku si zahral aj v oscarovom filme *Capote*, kde stvárnil milenca hlavnej postavy. 

Stvárnil jednu z vedľajších postáv vo filme *Lovci pokladov: Kniha tajomstiev* z roku 2007. Vo filmoch *[[Star Trek (filmy a seriály)|Star Trek]]* (2009) a *Star Trek:Do temnoty* (2013), stvárnil postavu Christophera Pikea. V roku 2012 hral hlavnú rolu v televíznom seriály *The River* a v roku 2013 stvárnil sudcu vo filme *Diablov uzol*.

V roku 2014 stvárnil psychiatra v kanadskej dráme *Slonia pieseň*. O rok neskôr, stvárnil manželský pár s Diane Kruger, v dráme *[[Otcovia a dcéry]]*. V rovnakom roku tiež hosťoval v štyroch epizódach, televízneho seriálu *[[Mad Men]]*. Od roku 2018 hrá chirurga Dr. Bella, v televíznom seriály *Doktori*. 

## Súkromný život
Od pätnástich rokov sa pozná zo svojou ženou, Susan Devlin, za ktorú sa oženil v roku 1985. Majú spolu jedno dieťa a žijú v Pacific Palisades, v Los Angeles. 

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kanadskí filmoví herci
Kategória:Kanadskí televízni herci
Kategória:Kanadskí dabingoví herci
Kategória:Kanadskí filmoví producenti
Kategória:Držitelia ceny Satellite Award
Kategória:Osobnosti z Quebecu
Vrbovský kanál (prítok Čečehovského kanála)

**Vrbovský kanál** je kanál v regióne Dolný Zemplín na území obcí (mesta) Zalužice, Michalovce, Čečehov a Zemplínska Široká  v okrese Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina. Ústi do Čečehovského kanála. Má dĺžku . 

## Začiatok
Začína sa v juhozápadnej časti územia obce Zalužice pri južnom okraji cesty z mesta Michalovce do obce Zalužice, v severnej časti poľa *Orlovec* v poľnohospodárskom extraviláne v . *Vrbovský kanál* patrí do okresu Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina v geomorfologickom podcelku Kapušianske pláňavy.

## Opis toku
Od začiatku tečie juhovýchodojužným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Zalužice v časti obce *Veľké Zalužice*, v  priteká na hranicu medzi obcou Zalužice a mestom Michalovce v mestskej časti *Vrbovec* a v 1 km dlhom úseku tečie po hranici, v  opúšťa hranicu a bez zmeny smeru sa vracia na územie obce Zalužice, ľavým brehom obmýva pole *Brehové*, pretína hranicu medzi obcami Zalužice a Čečehov a zároveň vteká na územie obce Čečehov, podteká cestu z mesta Michalovce do obce Čečehov, priteká k obecnej hranici medzi Čečehovom a obcou Zemplínska Široká, tečie po obecnej hranici, v  opúšťa hranicu medzi obcami Čečehov a Zemplínska Široká a tečie cez územie obce Čečehov až do ústia v  do Čečehovského kanála v poľnohospodárskom extraviláne obce Čečehov ako jeho pravostranný prítok priamo na hranici medzi obcami Čečehov a Iňačovce. 

Začína sa a preteká na území obce Zalužice, ďalej preteká územím mesta Michalovce a obce Zemplínska Široká a preteká a ústi na území obce Čečehov.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Vrbovský kanál* má pôvod v oficiálnom štandardizovanom názve časti obce (mestskej časti) mesta Michalovce *Vrbovec*, cez územie ktorého preteká. Z tohto slovného základu kombináciou s formantom *-ský*, pri súbežnej systémovej redukcii o element *-ec* a kombináciou so všeobecným podstatným menom kanál s významom *umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Vrbovský kanál* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Vrbovský kanál* nie je jedinečným hydronymom (júl 2022), v okrese Komárno existuje umelý vodný tok *Vrbovský kanál (prítok Lándorského kanála)* s homonymným názvom. 

## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Michalovce 
Kategória:Umelé vodné toky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky na Východoslovenskej rovine
Ventolin

**Ventolin** (občianskym menom **Mgr. David Doubek, Ph.D**., * 25. 9. 1971, Rakovník) je český hudobník, spevák a diskdžokej, venujúci sa elektronickej hudbe. Bol členom post-punkovej kapely *[[Kazety]]*. Je členom divadelného súboru ''Nejhodnější Medvídci''**.** Od roku 2002 sa venuje pedagogickej činnosti na Pedagogickej fakulte Univerzity Karlovej. 

## Životopis
David Doubek sa narodil 25. septembra 1971 v Rakovníku. V detstve sa naučil hrať na gitaru. Vyštudoval učiteľstvo a kultúrnu antropológiu na Karlovej univerzite. Ako člen pražskej skupiny školskej etnografie sa v rámci longitudiálneho výskumu českej školy od roku 1995 do roku 2004 venoval výskumu komunikácie medzi žiakmi a a učiteľom, vzťahom medzi rovesníkmi, vývojom identity a voľby profesie. Od roku 2002 učí na katedre psychológie na Pedagogickej fakulte Univerzity Karlovej. Od roku 2005 sa venuje terénnemu výskumu vzťahu ku vzdelaniu v sociálne vylúčených lokalitách.  V rovnakom roku bol aj v rámci autorského kolektívu spoluocenený Cenou ministerky školstva, mládeže a telovýchovy za prácu *„Psychický vývoj dieťaťa od 1. triedy do 5. triedy".*  

### Hudobná kariéra
V roku 2016 vydal v Poľsku spoločný album s duom RSS BOYS. V septembri 2017 vydal vlastný prelomový album *[[Vitajte]]*.  V roku 2018 vystupoval v špeciálnom dieli programu AZ-kvíz, v ktorom sa stretol s rapperom Jamesom Coleom.  V roku 2021 vydal nový album *[[Dneska se vyčasilo]]*. 

## Diela

### Diskografia

* 2001: *[[Inhaler]]*
* 2004: *[[Unrest]]*

* 2009: ''Dreams and a Wake''
* 2011: *[[Homebound]]*
* 2012: ''Totem''
* 2014: ''Stills''
* 2016: ''VenTOlin 1'' *(First 3 VenTOlin demos in 1 album)*
* 2016: ''Las Vegas''
* 2017: ''Vitajte''
* 2021: ''Dneska se vyčasilo''
* 2022: Karate
* 2023:  Ostří reality
* 2024: Když jedu z hub 

### Odborné publikácie

* BITTNEROVÁ, D., DOUBEK, D. LEVÍNSKÁ, M. *Funkce kulturních modelů ve vzdělávání. Praha:* Fakulta humanitních studií Univerzity Karlovy v Praze, 2011
* DOUBEK D. a M. LEVÍNSKÁ. S*chémata a výzkum přístupu k výchově ve vyloučených lokalitách.* Studia paedagogica. Brno: Masarykova univerzita, 2013
* DOUBEK, D. a M. LEVÍNSKÁ. *Us and Them - what categories reveal about Roma and non-Roma in the Czech Republic,* 2015
* BITTNEROVÁ D., DOUBEK, D., LEVÍNSKÁ, M. *Pomoc a pořádek: kulturní modely v pomáhajících profesích*. Praha: Fakulta humanitních studií, 2015
* BITTNEROVÁ D., DOUBEK, D., LEVÍNSKÁ, M. *Roma as the Others in Czech Republic.* Intercultural Education, 2015

## Odkazy

### Referencie


### Externé odkazy

* Oficiálna stránka
Končitý vrch (vrch v Nízkych Tatrách)

**Končitý vrch** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Závažnou Porubou, približne  južne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a na katastrálnom území obce Závažná Poruba. Najbližšími sídlami sú severným smerom ležiaci Ploštín, Iľanovo a Závažná Poruba, východne sa nachádza Liptovský Ján, juhozápadne Demänovská Dolina a západne Pavčina Lehota. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Končitý vrch je súčasťou dlhej rázsochy, vybiehajúcej severným smerom z Krúpovej hole () v hlavnom hrebeni cez Krakovu hoľu () a Poludnicu (). Západným smerom sa nachádza Bodová (), Kalište (), Demänovská hora () a Kurence (), južným Magura (), Pusté (), Kúpeľ () a Poludnica, východným Predná Poludnica, Javorovica () a Rakytovica (). Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu z južných, západných aj severnývh svahov odvádza riečka Iľanovianka, z východných voda odteká jej prítokom Lažtek. Vrcholovou časťou vedie značený chodník z Iľanova na Krakovu hoľu.

### Výhľady
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý, miestami redší lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru a Veľkú a Malú Fatru.

## Prístup
* po  modrej značke:
** zo severu z Iľanova cez Bodovú
** od juhu z rázc. Kosienky, poľana cez Poludnicu

## Referencie

## Pozri aj
* Demänovské vrchy
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Závažná Poruba
2010: Odysea dva

***2010: Odysea dva*** je ôsmy štúdiový album skupiny IMT Smile. Tento album vydalo v roku 2010 hudobné vydavateľstvo Universal Music.

Tento album skupina IMT Smile a Ivan Tásler pripravovali viac ako dva roky. Nachádza sa na ňom desať nových nahrávok. V úvodnej skladbe „Čo bude...“ si ako hosť zaspieval Peter Lipa. Na albume je aj špeciálna coververzia pesničky Ivana Hoffmana „Sľúbili sme si lásku“, ktorou si pripomenuli nedávne 20. výročie Nežnej revolúcie. Táto skladba bola ústrednou piesňou osláv tohto výročia.  

## Zoznam skladieb

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny IMT Smile
Kategória:Hudobné albumy z 2010
Záznam

**Záznam** alebo **zaznamenanie** môže byť:
*zápis písmenami na účely zachovania či pripomenutia, poznámka o niečom, pozri zápis a poznámka
*zachytenie technickým prostriedkom (napr. na fotografii, na filmový pás, na zvukový nosič, v seizmografe), pozri napr. zvukový záznam, filmový záznam

**Záznam** môže byť v informatike aj: dátový záznam

**Zaznamenanie** môže byť aj: 
*zachytenie zmyslami, všimnutie si
*dosiahnutie
Le Payaco (album)

***Le Payaco*** je názov debutového štúdiového albumu slovenskej skupiny Le Payaco, ktorý bol vydaný v roku 1999 hudobným vydavateľstvom Pavol Bílek Production.

## Zoznam skladieb
# „Dobrý večer priatelia“
# „Mir 99“
# „Osol“
# „Svetlo zhaslo“
# „Intelektuál“
# „Horská chata“
# „Pes priateľ môj“
# „Mierna letná citlivosť“
# „Orgován“
# „So zaklonenou hlavou“
# „Zabil ma nožom na chleba“
Autorom textov a hudby je kapela Le Payaco

## Výroba albumu
* Tomáš Sloboda – gitara, spev, vokály
* Stanislav Petrov – gitara, spev, vokály
* Martin Stempel – basová gitara, spev, vokály
* Juraj Vitéz – bicie nástroje, perkusie, zvony, spev, vokály
;Hostia
* Oskar Rózsa – klavír, klávesové nástroje, čembalo
* Ravi Shankar – sitar (4)
* Produkcia
* Ivan Minárik (2, 12), Juraj Kupec (6), Miroslav Širáň (1, 3 – 5, 7 to 11) – nahrávanie albumu
* Producenti – Ivan Minárik (12), Le Payaco (2, 4 – 6, 8, 10), Oskar Rózsa (1, 3, 7, 9, 11)

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Le Payaco
Kategória:Hudobné albumy z 1999
Kategória:Debutové albumy
Okná vesmíru dokorán (Le Payaco)

***Okná vesmíru dokorán*** je názov druhého štúdiového albumu slovenskej skupiny Le Payaco. Album bol vydaný v roku 2001 hudobným vydavateľstvom Warner Music.

## Zoznam skladieb
# „Wonderland“ (Le Payaco/Maroš Hečko) - 3:15
# „Sadni si mi na kolená“ (Le Payaco/Le Payaco) - 2:03
# „Na drevenom koni“ (Le Payaco/Le Payaco) - 2:58
# „Ochorel som smútkom belasým“ (Le Payaco/Maroš Hečko) - 2:33
# „Za vodou“ (Le Payaco/Le Payaco) - 2:18
# „Jimmy“ (Le Payaco/Le Payaco) - 0:41
# „Ústav“ (Le Payaco/Le Payaco) - 2:53
# „Popový dážď“ (Le Payaco/Le Payaco) - 3:39
# „Himalája“ (Le Payaco/Le Payaco) - 4:14
# „Country boy“ (Le Payaco/Le Payaco) - 4:16
# „Kat“ (Le Payaco/Le Payaco) - 2:31
# „Kým sa nadýchneš“ (Le Payaco/Le Payaco) - 3:06
# „Naopak“ (Le Payaco/Le Payaco) - 3:41

## Výroba albumu
* Tomáš Sloboda - gitara, Hammond organ, elektrický klavír (Fender), bicie nástroje, spev, sampler, činel, pedalboard
* Martin Stempel - basová gitara, klávesy, saxofón, spev
* Juraj Vitéz - bicie nástroje, perkusie, elektrický klavír (Fender), Hammond organ, Minimoog, kontrabas, spev, sampler
;Hostia
* Martin Ďurdina - trúbka
* Richard Šimurka - saxofón, flauta
* Martin Noga - trombón
;Produkcia
* Ján Došek - nahrávanie albumu, mixovanie, mastering
* Producenti – Le Payaco
* Jakub Hauskrecht - dizajn obalu

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Le Payaco
Kategória:Hudobné albumy z 2001
Magura (1 376,5 m n. m.)

**Magura** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Iľanovom, približne  južne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Iľanovo (Liptovský Mikuláš) a Demänovská Dolina. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Demänovská Dolina a severným smerom ležiace obce Pavčina Lehota a mestské časti Demänová a Iľanovo. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Magura je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej severozápadným smerom z Krakovej hole (), situovanej v bočnom hrebeni. Ten vybieha z Krúpovej hole () v hlavnom hrebeni severným smerom. Západným smerom sa nachádza vrch Pálenica (), Na jame () a Siná (), južným Ostredok (), Pusté () a Krakova hoľa, východným Kopa (), Kúpeľ () a Poludnica () a severným Končitý vrch (), Kurence () a Demänovská hora (). Masív patrí do povodia Váhu; z južných a západných svahov vodu odvádzajú prítoky Demänovky, z východných a severných potok Iľanovianka. Vrcholom prechádza hranica  Národnej prírodnej rezervácie Demänovská dolina. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou a z východných, odlesnených svahov je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru a Malú Fatru.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a vzhľadom na stupeň ochrany je tak prístup naň nežiadúci. Žltá značka však vrchol travrzuje západným a juhozápadným úbočím.

* po  žltej turistickej značke (traverz):
** z Pavčinej Lehoty cez Demänovskú horu
** z Iľanovského sedla
* po  zelenej značke od Demänovskej jaskyne slobody cez Iľanovské sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Demänovské vrchy
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Liptovský Mikuláš
Kategória:Demänovská Dolina
Vrbovský kanál (prítok Lándorského kanála)

**Vrbovský kanál** je kanál v regióne Podunajsko na území obce Vrbová nad Váhom a mesta Komárno v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Ústi do Lándorského kanála. Má dĺžku . 
## Začiatok
Začína sa sútokom dvoch zdrojníc v severnej časti poľnohospodárskeho extravilánu obce Vrbová nad Váhom, v severozápadnom úseku poľa *Banský kút* v  *Vrbovský kanál* patrí do okresu Komárno v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská rovina.
## Opis toku
Od začiatku tečie juhozápadným, južným až juhovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Vrbová nad Váhom, v  vteká do intravilánu obce Vrbová nad Váhom, v  vyteká z intravilánu obce Vrbová nad Váhom pokračuje cez jej extravilán a zároveň sa odpája od neho Ostrovský kanál ako spojka do Lándorského kanála, v  pretína hranicu medzi obcou Vrbová nad Váhom a mestom Komárno a vteká na územie mesta v jeho mestskej časti *Kava*, priberá bezmenný pravostranný prítok, v  priberá pravostranný prítok Rybný kanál, ústi v  do Lándorského kanála v poľnohospodárskom extraviláne mesta Komárno v jeho mestskej časti *Kava* ako jeho pravostranný prítok. *Vrbovský kanál* má dva významnejšie prítoky: Ostrovský kanál a Rybný kanál. 
Začína sa a preteká na území obce Vrbová nad Váhom a preteká a ústi na území mesta Komárno v mestskej časti *Kava*.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Vrbovský kanál* má pôvod v štandardizovanom názve obce Vrbová nad Váhom, na území ktorej sa začína a cez územie ktorej preteká. Z tohto slovného základu kombináciou s formantom *-ský* a kombináciou so všeobecným podstatným menom kanál s významom *umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Vrbovský kanál* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného kanála bol štandardizovaný v roku 1978 . V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Vrbovský kanál* nie je jedinečným hydronymom (júl 2022), v okrese Michalovce existuje umelý vodný tok *Vrbovský kanál (prítok Čečehovského kanála)* s homonymným názvom.  
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Komárno 
Kategória:Umelé vodné toky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky na Podunajskej rovine
Za lyžicu medu

***Za lyžicu medu*** je názov EP slovenskej skupiny Le Payaco. Tento album bol vydaný v roku 2002 hudobným vydavateľstvom Kuku Productions.

## Zoznam skladieb
# „Za Lyžicu Medu“ – 3:07
# „Svadobné Koláče“ – 2:42
# „Nechcem Tvoje Slzy“ – 3:40
# „Rozprávka“ – 1:20
# „Za Lyžicu Medu (demo)“ – 2:17
Autormi hudby a textov sú Juraj Vitéz, Martin Stempel a Tomáš Sloboda.

## Výroba albumu
* Martin Ďurdina – trúbka, krídlovka
* Jozef Schnierer – trombón
* Le Payaco – aranžmány, mixovanie
* Vladimír Bajnóci – aranžmány, mixovanie, mastering 
* Juraj Kupec – aranžmány, mixovanie
* Miroslav Tolla – aranžmány, mixovanie
* Michal Lašán – dizajn obalu albumu

## Referencie

Kategória:EP skupiny Le Payaco
Kategória:EP z 2002
Kostol Premenenia Pána (Varnsdorf)

**Kostol Premenenia Pána** vo Varnsdorfe je kostol Starokatolíckej cirkvi. Stavba kostola v novorománskom slohu započala v roku 1873 a už v októbri 1874 bolo možné osadiť vežný špic. Na vežu boli osadené štyri zvony. 27. decembra 1874 bol kostol slávnostne otvorený.

## História
Koncom augusta 1880 začala stavba fary. K 1. januáru 1897 došlo k preloženia biskupského sídla z Viedne do Varnsdorfu a k povýšeniu kostola na katedrálu. Najkrásnejšou ozdobou kostola je alabastrová socha Krista na oltári, kam bola umiestnená v júli 1882.

Kostol a mesto Varnsdorf zohrali dôležitú úlohu v cirkevných dejinách. Zvolanie Prvého vatikánskeho koncilu 8. decembra 1869 bolo podnetom k náboženskému rozkolu. Ten vyvolal v Nemecku veľké hnutie, ktoré sa prenieslo aj do Rakúska. Duchovným pôvodcom tohto hnutia sa stal Anton Nittel. Vyvrcholením tohto hnutia bol vznik Starokatolíckej cirkvi. Štát uznal Starokatolícku cirkev v roku 1877 a v Rakúsko-Uhorsku vznikli tri farnosti: Viedeň, Varnsdorf a Ried. 

Nacisti jej počas Druhej svetovej vojny príliš nepriali. Po odsune sudetských Nemcov sa Starokatolícka cirkev stala ľahkou obeťou komunistickej diktatúry a kostol slúžil mnohým účelom, napr. bol mestkým kolumbáriom. 

V roku 1995 sa rozhodlo o presune biskupstva z Varnsdorfu do Prahy. Kostol sa stal chrámom konkatedrálnym a po dokončení opráv bol premenovaný na kostol Premenenia Pána. V roku 2000 započala oprava vitrážových okien. 

## Starokatolícka farnosť Varnsdorf
Kostol je súčasťou Starokatolíckej farnosti Varnsdorf, ktorej farárom je Mgr. Roland Solloch. 

## Pozri aj

* Starokatolícka cirkev
* Starokatolícka cirkev v Českej republike
* Katedrála svätého Vavrinca v Prahe, na Pětříne

## Externé odkazy

* Facebook Starokatolickej farnosti vo Varnsdorfe
* O kostole na hrady.cz
* O kostole na nockostelu.cz
* O starokatolíckej varnsdorfskej farnosti a kostole na starokatolici.cz 

Kategória:Starokatolícka cirkev
Niečo je zlodej

***Niečo je zlodej*** je názov tretieho štúdiového albumu slovenskej skupiny Le Payaco. Album bol vydaný v roku 2003 hudobným vydavateľstvom Millenium Records.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Tomáš Sloboda – gitara, spev, perkusie, Hammond organ, sitár
* Martin Stempel – basová gitara, spev, perkusie, grécky nylón, klarinet
* Juraj Vitéz – bicie nástroje, perkusie, Hammond organ, spev
* Martin Gašpar – gitara
* Juraj Kupec –  Hammond organ
* Igor Sabo – udu drum
* Peter Heriban – tamburína
* Barnabáš Kos – triangel
;Produkcia
* Juraj Kupec – zvuk
* Juraj Kupec, Martin Gašpar, Le Payaco – mix
* Martin Gašpar – fotografie
* Milan Michalec – motto
* Michal Lašán – dizajn obalu

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Le Payaco
Kategória:Hudobné albumy z 2003
Dondukova gradina

**Dondukova gradina** (, doslova *Dondukovova záhrada*), známa aj pod názvom **Gradska gradina** (, doslova *Mestská záhrada*) je mestský park ležiaci v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Poloha
Park sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v miestnej časti Maraša () (presnejšie v bývalej štvrti Chadži Jumer ()) medzi ulicami „Christo G. Danov“ (, doslova *ulica Christa G. Danova*), „Šesti septemvri“ (, doslova *bulvár Šiesteho septembra*) а „Betchoven“ (, doslova *Beethovenova ulica*).

## Charakteristika a dejiny
Jedná sa o prvý verejný park na území nielen Plovdivu, ale aj celého Bulharska. Bol založený na jar roku 1878. Pomenovaný je po generálovi A. Dondukovovi (v tom čase generálnom guvernérovi počas dočasnej ruskej správy Bulharska), ktorý bol zároveň aj autorom myšlienky založenia parku, ako aj organizátorom tejto iniciatívy. Park bol vytvorený slávnym krajinným architektom Lucienom Chevallazom podľa projektu Georgiho Michajloviča, hlavného inžiniera Plovdivského departmentu. Park bol ohradený a bol prístupný verejnosti v čase od 6:00 do 19:30 a konali so v ňom mestské zábavy s hudbou. Na plošine medzi skalami oproti parku sa tiež konali  počas sviatočných dní koncerty vojenskej hudby. V roku 1905 sa návštevné hodiny predĺžili a park bol otvorený až do polnoci, pričom 15 minút pred uzavretím parku sa zvonilo na zvonec, aby návštevníci boli upozornení na jeho uzatvorenie.   

V parku sa nachádza budova súčasného Prírodovedno-náučného múzea (postavená v roku 1880 ako budova plovdivskej radnice), ako aj obradný dom a pamätníky Ivana Vazova a Zachariho Stojanova. 19. mája 1992 bol park oficiálne vyhlásený v štátnom vestníku č. 41 za pamiatku parkového umenia. Z dôvodu svojho významu ako prvý verejný mestský park je tiež vyhlásený za pamiatku bulharskej záhradno-parkovej kultúry a rozkazom Národného inštitútu pre kultúrne pamiatky () z 12. novembra 1993 je aj v tzv. režime na ochranu historických zelených plôch v centrálnej mestskej časti.

V roku 2018 bola v rámci parku vytvorená malá etnozáhrada pozostávajúca zo siedmich stromov, ktorá symbolizuje mierové súžitie etník a kultúr. Stromy zasadili detskí zástupcovia arménskeho, bulharského, židovského, talianského, ruského a tureckého národa, pričom siedmy strom symbolizuje všetky ostatné národy, ktorých život, kultúra a história sú spojené s Plovdivom.

## Galéria

Dondukova Garden2.jpg|z parku
Dondukova Garden4.jpg|z parku
Dondukova Garden3.jpg|pamätník Ivana Vazova v parku
Alley in Dondukova Garden, Plovdiv, Bulgaria 03.jpg|z parku
Dondukova Garden, Plovdiv, Bulgaria 05.jpg|z parku


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Parky v Bulharsku
Kategória:Plovdiv
Kategória:Pamiatky parkovej kultúry v Bulharsku
Okná vesmíru dokorán

**Okná vesmíru dokorán** môže byť:
* populárno-náučná relácia Československej televízie, pozri Okná vesmíru dokorán (televízna relácia)
* album skupiny Le Payaco z roku 2001, pozri Okná vesmíru dokorán (Le Payaco)