open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Malá Babia hora

**Malá Babia hora** (, ) je tretí najvyšší vrch Oravských Beskýd. Leží nad obcou Oravská Polhora, približne  severne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Babia hora. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu suskeho a katastrálne územie obce Oravská Polhora a Zawoja. Najbližšími sídlami sú na juhozápade Oravská Lesná a južne situované Rabčice, na poľskom území leží severným smerom obec Zawoja. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava. Na poľskom území patrí do Žywieckych Beskýd a je súčasťou národného parku.

## Opis
Malá Babia hora je súčasťou hlavného hrebeňa medzi Babou horou () a Beskydkom (). Ten susedí severozápadným smerom, oddelený Jaloveckým sedlom, západne leží Priehyba () a Borsučie (), južne Bukovský grúň () a východne je sedlom Brána oddelená mohutná Babia hora. Poloha v hrebeni pohoria vrch zaraďuje do hraničnej línie úmorí. Zo severných svahov voda odteká prítokmi Skawice do Visly a Baltského mora, z južných svahov odvádzajú vodu prítoky Polhoranky do rieky Orava, následne Váh a Dunaj do Čierneho mora. Vrcholom vedie značený hrebeňový chodník.

### Geologické podmienky
Vrch je súčasťou flyšového pásma Vonkajších Západných Karpát. Je tvorený tzv. flyšom, striedaním pieskovcov a ílovcov.

### Výhľady
Vrchol nad hornou hranicou lesa s nízkou vegetáciou ponúka kruhový rozhľad, obmedzený len východným smerom mohutnou Babou horou. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať mnohé vrchy Oravských, Sliezskych a Žywieckych Beskýd, Malú a Veľkú Fatru, Oravskú Maguru, Chočské a Skorušinské vrchy a Nízke i Západné Tatry.

## Turistika
Malá Babia hora je vďaka svojej polohe častým cieľom turistov. Napriek tomu, že je tak trochu v tieni Babej hory, práve cez jej vrchol vedie hlavný turistický chodník na susednú dominantu. Na Malej Babej hore sa stretávajú chodníky z Oravskej Polhory a hrebeňom vedúci z Jaloveckého sedla. Východným smerom potom chodník pokračuje na vrchol Babej hory.

### Prístup
* po  červenej značke z Oravskej Polhory na vrchol
* po  modrej značke hlavným hrebeňom:
** od severozápadu z Beskydku cez Jalovecké sedlo
** od východu z Babej hory cez sedlo Brána

## Referencie

## Pozri aj
* Babia hora (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Oravských Beskydách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Oravských Beskydách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Námestovo
Kategória:Oravská Polhora
Kategória:Vrchy v Poľsku
Kategória:Vrchy v Żywieckych Beskydách
Kategória:Tisícovky v Poľsku
Kategória:Vrchy v Malopoľskom vojvodstve
Prvá dáma Slovenskej republiky

**Prvá dáma Slovenskej republiky** je neoficiálny čestný titul, ktorým je označovaná manželka prezidenta Slovenskej republiky, hoci teoreticky môže protokolárne funkcie tradične prislúchajúce prvej dáme plniť aj dcéra prezidenta.

## Zoznam prvých dám Slovenskej republiky

## Referencie

## Pozri aj
* zoznam prezidentov Slovenska
Čistá duša

**Čistá duša** je pseudonym slovenského spisovateľa alebo spisovateľky poézie, aforizmov a slovných hračiek.  

## Identita
Vek, pohlavie a identita autora zatiaľ nie je známa.

## Dielo
Prvé texty sa objavujú na sociálnych sieťach. Medzi čitateľmi zo Slovenska i Česka si získavajú veľkú obľubu a tak v roku 2017 cez vydavateľstvo Slovart vychádza debutová knižná zbierku s eponymným názvom. Kniha sa podľa Panta Rhei Awards 2017 v kategórii *debutant* zaraďuje medzi najpredávanejšie slovenské tituly roka.

* 2017 – *čistá duša*, zbierka
*2018 – *metrofília*, zbierka

## Referencie

## Externé odkazy
* Kto je Čistá duša? Verejne neznáma osobnosť, ktorej duchaplné aforizmy milujú tisícky ľudí – denník SME
* Rozhovor s Čistou dušou: Jej hlboké myšlienky a zmyselná hra so slovíčkami vám spravia deň  – Interez.sk
* Čistá duša: „Páči sa mi, keď majú ľudia dosť odvahy k tomu, byť sami sebou.“ – Startitup.sk
* Profil čistá duša na Facebooku

Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Pseudonymy
Fortuna liga 2018/2019 (Česko)

**Fortuna liga 2018/2019** bol 26. ročník najvyššej futbalovej súťaže v Česku. Titul z minulej sezóny obhajoval FC Viktoria Plzeň, nováčikmi boli SFC Opava a 1. FK Příbram.

Víťazom sa stal SK Slavia Praha, ktorý získal svoj 19. titul v histórii. Spolu so Slaviou postúpil do predkôl Ligy majstrov aj FC Viktoria Plzeň. Do predkôl Európskej ligy postúpili AC Sparta Praha, FK Jablonec a z baráže o Európsku ligu aj FK Mladá Boleslav. Zostupu sa v úspešnej baráži vyhli 1. FK Příbram a MFK Karviná, z posledného miesta zostúpil FK Dukla Praha.

Najlepším strelcom súťaže sa s 28 gólmi stal ruský útočník Mladej Boleslavi Nikolay Komlichenko.

## Odkazy

### Referencie


### Externé odkazy
* Informácie o tímoch  
* Rozpisy zápasov 

Kategória:Najvyššia futbalová súťaž v Česku
Kategória:Futbal v 2018
Kategória:2018 v Česku
Marek Hattas

**Marek Hattas** (* 1. marec 1987, Nitra) je slovenský politik, programátor, nitriansky aktivista a zakladateľ nezávislého kultúrneho centra Hidepark Nitra. V komunálnych voľbách v roku 2018 bol zvolený ako nový primátor mesta Nitra. Podľa Nadácie Pontis patrí medzi významných sociálnych inovátorov na Slovensku v kategórii aktívne občianstvo, podpora demokracie a komunitný rozvoj. V roku 2019 sa rozhodol vstúpiť do pripravovanej strany Andreja Kisku s názvom Za ľudí  a v roku 2022 si založil vlastnú stranu s názvom Tím Kraj Nitra.  Zaradil sa medzi 40 európskych osobností rebríčka European Young Leaders 2025.

## Životopis
Vyrastal na Klokočine. Obaja jeho rodičia pochádzajú z Nitry a pracovali vo vinárskych závodoch. Vyštudoval Strednú priemyselnú školu strojnícku a elektrotechnickú v Nitre. Svoje ďalšie vzdelanie si rozšíril o vedomosti z aplikovanej informatiky na Fakulte informatiky Masarykovej univerzity v Brne, štúdium však po dvoch rokoch prerušil. Ako 18-ročný dostal za svoju internetovú tvorbu ocenenie Junior Internet v Prahe.

Je ženatý, má syna Maxa a dcéru Alicu.

## Aktivizmus
Je zakladateľom a zároveň riaditeľom nezávislého kultúrno-komunitného centra Hidepark. Hidepark vznikol ako reakcia na chýbajúci priestor pre mladých ľudí, v ktorom by mohli tráviť svoj voľný čas. Verejne aktívnym je od svojich 15-tich rokov, kedy v Nitre zorganizoval pochod proti rasizmu. Viedol aj protestné pochody Za slušné Slovensko v Nitre, ktoré boli reakciou na vraždu Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej. Ako podporovateľ mestskej cyklodopravy sa angažuje aj v občianskom združení Rozbicyklujme Nitru!.

## Kandidatúra na post primátora Nitry 2018
Je jedným z kandidátov vo voľbách do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2018. V komunálnych voľbách v roku 2018 bol zvolený za primátora mesta Nitra. S podporou odborníkov a lokálnych aktivistov sa ako občiansky a nezávislý kandidát uchádza o post primátora Nitry. Jeho program je postavený na vízii Nitry ako mesta 21. storočia, ktoré je aktívne, funkčné a transparentné pre svojich obyvateľov. Kľúčové témy v jeho programe sú: bezpečnosť v meste, prostredie pre zdravý život obyvateľov, udržateľná doprava, kultúra a ďalšie.

## Parlamentné pôsobenie
V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval na 10. mieste kandidátky Za ľudí, získal 4 696 preferenčných hlasov a 12. miesto v strane.

## Ocenenia
* 2005: cena Junior Internet v Prahe za webové štúdio DesignServis, prostredníctvom ktorého vytváral webové prezentácie na zakázku 
* 2015: cena Nadácie Orange za rok 2014, 2. miesto v kategórii „Komunitný rozvoj“: Triptych, o.z., za vytvorenie inšpiratívneho verejného priestoru Hidepark Nitra, v ktorom viacerým miestnym komunitám umožňujú sebarealizáciu v oblasti športu, umenia a ekológie. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Predvolebná stránka Tímu Hattas 

Kategória:Primátori Nitry
Kategória:Slovenskí aktivisti
Kategória:Osobnosti z Nitry
Kategória:Politici ZA ĽUDÍ
Kategória:Predsedovia slovenských politických strán
Volejbal na Stredozemných hrách 2018

**Volejbal na Stredozemných hrách 2018** bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier 2018. Konal sa v Tarragone, v Španielsku v dňoch od 22. júna do 1. júla 2018, za účasti 12 mužských a 12 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa na stredozemných hrách organizuje od roku 1959, a toto bolo jeho 16. vydanie. Zápasy sa odohrali v arénach Tarraco Arena Plaza pre 3 000 divákov a Pabellón Municipal del Serrallo pre 1 800 divákov. 

V mužskej kategórii obhájilo titul , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim . U žien zvíťazilo , ktoré vo finále vyhralo nad .

## Účastníci

;Muži

Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k 7. júlu 2017.

;Ženy

Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k 7. augustu 2017.

## Výsledky
### Muži
#### Základné skupiny
##### Skupina A


##### Skupina B


##### Skupina C


##### Skupina D


#### Play-off

----

### Ženy
#### Základné skupiny
##### Skupina A


##### Skupina B


##### Skupina C


##### Skupina D


#### Play-off


## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Volejbal na oficiálnej stránke Stredozemných hier 2018  /

## Zdroje
* Volejbalový turnaj na štatistickej stránke Stredozemných hier 2018  
* Mužský a ženský volejbalový turnaj Stredozemných hier 2018 na stránke the-sports-org  

Kategória:Volejbal v 2018
Kategória:Volejbal na Stredozemných hrách
Kategória:Stredozemné hry 2018
Joe Fletcher (rozhodca)

**Joe Fletcher** (* 10. september 1976, Niagara Falls, Ontário) je kanadský futbalový rozhodca. Rozhoduje v americko-kanadskej futbalovej lige Major League Soccer ako aj v medzinárodných zápasoch ako asistent rozhodcu  a je členom Organizácie profesionálnych rozhodcov.

Fletcher bol jeden z asistentov rozhodcu na Majstrovstvách sveta vo futbale hráčov do 20 rokov v roku 2007 v Kanade. Rozhodovať začal v roku 1999 v Kanadskej profesionálnej futbalovej lige potom čo ho oslovil Tony Camacho, vtedajší riaditeľ rozhodcov. V roku 2007 bol zvolený za rozhodcu roka Kanadskej futbalovej ligy.

Bol asistentom rozhodcu na Majstrovstvách sveta 2014. V roku 2018 bol opäť vybraný za asistenta rozhodcu na Majstrovstvách sveta. Bol asistentom rozhodcu pre video v zápase Argentíne proti Islandu a čiarovým rozhodcom v zápase Portuglaska s Marokom a Južnej Kórey s Nemeckom.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Niagara Falls (Ontário)
Kategória:Kanadskí futbaloví rozhodcovia
Kategória:Rozhodcovia Majstrovstiev sveta vo futbale 2014
Kategória:Rozhodcovia Majstrovstiev sveta vo futbale 2018
Deus vult

**Deus vult** (z latinčiny "Boh to žiada/Boh to chce") je latinská fráza vyskytujúca sa vo Vulgáte.

## Počas križiackych výprav
Počas koncilu v Clermonte túto frázu použil pápež Urban II. na čo zľudovela a stala sa bojovým pokrikom počas križiackych výprav. Jej použitie je zaznamenané v latinskej kronike Gesta Francorum a neskôr v kronike Historia belli sacri, obidve pojednávajú o prvej križiackej výprave. 

## Zdroj

Kategória:Latinské výrazy
Veľká capia veža

**Veľká capia veža** (, , ) je veža v  Hrebeni bášt vo Vysokých Tatrách.  Je to vyššia z dvoch Capích veží vo vedľajšom juhovýchodnom ramene Hlinskej veže medzi Baštovým sedlom a Capou štrbinou. Má dvoje vrcholov, severný a južný bez osobitných názvov. 

## Názov
Jej meno je odvodené z názvu Capieho plesa.

## História
Prvovýstupy na vežu:
* Zygmunt Klemensiewicz a Jerzy Maślanka, 23. augusta 1905 – v lete.
* Alfred Grosz a Lajos Rokfalusy, pred rokom 1915 – v zime.

## Turistika
Veža je pre turistov neprístupná. Výstup je možný len s horským vodcom. 
 
## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Kategória:Štrba
František Janeček (producent)

**JUDr. František Janeček** (* 14. september 1944 , Praha) je český producent, hudobný skladateľ, klávesista a kapelník.

## Zo života
V roku 1975 založil skupinu Kroky spolu s Milanom Dykom, neskôr Kroky Františka Janečka, ktorá spolupracovala napríklad s Janou Kratochvílovou a Michalom Davidom. Pre svoju nezameniteľnú vizáž a správanie, zvuk kapely čerpajúce prevažne z talianskych lokálnych hitov a na svoju dobu unikátny súbor zložený zo spevákov vo veku od 12 do 60 rokov veku bola skupina prezývaná ako Cirkus Franty Janečka.

V roku 1980 sa prvýkrát oženil, neskôr sa stal otcom syna Filipa a dcéry Alice, s druhou ženou Terezou Mátlová má dcéru Emilly Ann.

## Referencie



## Externé odkazy
* Skladby od Františka Janečka na supraphonline.cz 
* Kroky Františka Janečka, czechmusic.net
* Diskografia skupiny Kroky Františka Janečka, discogs.com 

Kategória:Českí hudobníci
Kategória:Českí hudobní producenti
Kategória:Českí hudobní skladatelia
Zoznam častí seriálu Mick – Neserte nám pestúnku

Toto je ***zoznam častí amerického seriálu [[Neserte nám pestúnku]]***. Seriál sa vysielal od 1. januára 2017 do 3. apríla 2018 na americkej televíznej stanici Fox. Na Slovensku bude mať premiéru  22. augusta 2018 na JOJ.

## Série

## Časti

### 1. séria (2017)

### 2. séria (20172018)
21. februára 2017 stanica Fox obnovila seriál pre 13-dielnu druhú sériu, ktorá mala premiéru 26. septembra 2017. 7. novembra 2017 stanica Fox objednala ďalších 7 epizód druhej sériu, ktorá mala celkovo 20 epizód. 10. mája 2018 stanica Fox zrušila seriál po dvoch sériach.

## Referencie

Mick – Neserte nám pestúnku
Mick – Neserte nám pestúnku

***Neserte nám pestúnku*** alebo ***Mick*** () je americký televízny sitkom televízie Fox. Jeho tvorcami sú Dave Chernin a John Chernin a hlavnú rolu stvárnila Kaitlin Olson, ktorá je zároveň aj výkonnou producentkou seriálu. Seriál mal v USA premiéru 1. januára 2017 a pokračoval v utorkovom nočnom vysielacom slote 3. januára 2017. 11. januára 2017 stanica Fox objednala prvú sériu pre celú sezónu zloženú zo 17 epizód.

21. februára 2017 stanica Fox obnovila seriál pre 13-dielnu druhú sériu, ktorá mala premiéru 26. septembra 2017 a predchádzala opätovnému vysielaniu prvej série na sesterskej televízii FXX. 7. novembra 2017 stanica Fox objednala ďalších 7 epizód druhej sériu, ktorá mala celkovo 20 epizód. 10. mája 2018 stanica Fox zrušila seriál po dvoch sériach.

Na Slovensku bude mať seriál premiéru 22. augusta 2018 na JOJ.

## Obsadenie

### Hlavné postavy
* Kaitlin Olson ako Mackenzie "Murphy / Mickey / Mick" Molng
* Sofia Black-D'Elia ako Sabrina Pemberton
* Thomas Barbusca ako Chip Pemberton
* Jack Stanton ako Ben Pemberton
* Carla Jimenez ako Alba Maldonado
* Scott MacArthur ako James "Jimmy" Shepherd

### Vedľajšie postavy
* Tricia O'Kelley ako Pamela "Poodle" Pemberton (rodená Molng)
* Laird Macintosh ako Christopher Pemberton
* E. J. Callahan ako Colonel Pemberton
* Arnell Powell ako Fred the Fed (prvá séria)
* Wayne Wilderson ako riaditeľ školy Gibbons

### Hosťujúce postavy

## Série a časti
: Pozri aj *[[Zoznam častí seriálu Neserte nám pestúnku]]*

## Produkcia

### Výroba
Pilotný diel seriálu napísali Dave Chernin a John Chernin a zrežíroval ho Randall Einhorn. Seriál bol natočený jednou kamerou. Dave Chernin, John Chernin, Kaitlin Olson, a Randall Einhorn boli zároveň aj výkonnými producentmi seriálu.

### Obsadenie
29. februára 2016 bolo oznámené, že Sofia Black-D'Elia bola obsadená ako Sabrina. 2. marca 2016 bolo oznámené, že Kaitlin Olson bola obsadená ako Mackenzie. Thomas Barbusca, Jack Stanton a Carla Jimenez boli obsadení ako Chip Pemberton, Ben Pemberton a Alba 18. marca 2016. Susan Park bola obsadená ako Liz. Rolu Jimmyho Shepherda mal pôvodne hrať Nat Faxon, ale kvôli jeho iným záväzkom nemohol ďalej pokračovať vo svojej role. Scott MacArthur, ktorý už bol najatý ako scenárista seriálu, získal rolu Jimmiho. 10. októbra 2016 bol Dave Annable obsadený do vedľajšej role ako Teddy Grant.

2. septembra 2017 bolo oznámené, že Michaela Watkins bola obsadená v druhej sérii do hosťujúcej role ako Trish. 5. decembra 2017 bolo oznámené, že Jennie Garth bola obsadená do hosťujúcej role. Nasledujúci deň tvorcovia seriálu odhalili, že Scott MacArthur skončil vo svojej role ako Jimmy, ale zostane scenáristom seriálu.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Televízne seriály USA
Kategória:Televízne seriály FOX
Kategória:Sitkomy USA
Kategória:Komediálne televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2017
Železničná stanica Skalica na Slovensku

**Železničná stanica Skalica na Slovensku** je železničná stanica v meste Skalica. Stanicu obsluhuje trať č. 114 Kúty - Skalica - Sudoměřice (CZ) a má tri dopravné, dve manipulačné a jednu odstavnú koľaj.

Tiež stanica disponuje predajom vnútroštátnych cestovných lístkov a patrí medzi pohraničné prechodové stanice s Českom.

Stanica sa nachádza severozápadne od centra mesta a v blízkosti sa nachádza tiež autobusová zastávka, ktorú obsluhujú prímestské autobusy a MHD ktorá prechádza celým mestom. Od železničnej stanice vychádzajú aj turistické značky, žltá smeruje okruhom cez Baťov kanál a Perúnovu lúku, červená smeruje cez mesto a Salaš do Bielych Karpát do Vrboviec a ďalej do Senice, a zelená smeruje popri Kaplnke sv. Františka a cez Priepastný mlyn do Trnovca.

## Referencie

Skalica na Slovensku
Kategória:Doprava v Skalici
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 8166
Kategória:Železničné stanice v okrese Skalica
Everglade

[náhľad|Everglade severne od chodníka Anhinga v [Národný park Everglades|Národnom parku Everglades.]]
**Everglade** (výslovnosť IPA: [ɛvəɡleɪd]) je podmáčaná zníženina terénu s vysokým trávnatým porastom na Floride na juhovýchode Spojených štátov. V roku 1974 bol v časti tohto typu krajiny zriadený Národný park Everglades, ktorý má celkovú rozlohu 6 104,84 km2.

## Referencie

Kategória:Biogeografia
Kategória:Geografia Floridy
Chujava

**Chujava** môže byť:
* listnato-ihličnatý prales s výmerou 30,94 ha v rázsoche Čiernej hory na severe Slanských vrchov, synonymum: Kujavy, pozri Kujavy (prales)
* fiktívna dedina v poviedke Jonáša Záborského Dva dni v Chujave, pozri *[[Dva dni v Chujave]]*
* druh pokrmu, zemiaky s kapustou a škvarkami, pozri chujava (pokrm)
* potok v Šariši, pozri Chujava (prítok Svinky)

**Chujava** alebo **chujavica** môže byť nárečovo:
* fujavica, pozri snehová víchrica
* popudlivá žena 

## Referencie
Union Station (Toronto)

**Union Station** je dôležitá železničná stanica a intermodálny dopravný uzol v Toronte, v kanadskej provincii Ontário. Stojí na ulici Front Street West. Mesto Toronto vlastní budovu stanice. GO Transit, spoločnosť prevádzkujúca lokálne vlaky vlastní nástupištia a koľaje.

Centrálne umiestnenie v najrušnejšej oblasti medzimestského železničného spojenia Kanady medzi Windsorom a Quebecom, zvaného "Corridor"; ako aj jej postavenie centrálneho uzlu v prímestskej železničnej siete GO Transit robí Union Station najrušnejšiu dopravný uzol Kanady, denne obslúži 250 000 pasažierov. Viac než polovica všetkých medzimestských železničných pasažierov Kanady a 91% prímestských pasažierov v torontskej prímestskej sieti cestujú cez Union Station.

Union Station je od roku 9. júna 1975 National Historic Site of Canada (Národným historickým miestom Kanady) a od roku 1990 je chránená tiež ako historická železničná stanica.

## Doprava
Stanicu využívajú prímestské vlaky siete GO Transit, VIA Rail Canada a amerického Amtraku. Stanica má zvlášť zastávku pre UP Express, spojenie na Pearsonovo medzinárodné letisko. Union Station je napojená na torontské metro a električkovú dopravu. Prepojená je aj s autobusovou stanicou GO Transit.

Stanica obsahuje 23 nástupných hrán (11 ostrovných nástupiští a 1 bočné nástupište) na juh od hlavnej haly (Great Hall). Východná a západná časť strechy, spolu asi 30 000m2 boli renovované od januára 2010. Stredná časť, približne 30 000 m2 bola vymenená za sklenené átrium. V súčasnosti prebiehajú prípravy na elektrifikáciu stanice.

Na stanici je aj oficiálne informačné centrum.

## Dejiny
Union Station is najväčšia a najhonosnejšia železničná stanica Kanady. Ross and Macdonald, architekti z Montréalu, navrhli budovu v štýle Beaux-Arts ako spoločný projekt Grand Trunk Railway a Canadian Pacific Railway. Na projekte spolupracovali architekt CPR Hugh Jones a torontský architekt John. M Lyle. Súčasná stanica je tretia v poradí. Vystavaná bola v rokoch 1914 až 1920 spoločnosťou TTR. 6. augusta 1927 ju oficiálne otvoril Eduard, princ waleský zlatými nožnicami. Otvorenia sa zúčastnili tiež Juraj, vojvoda z Kentu; viceguvernér Ontária William Donald Ross s manželkou; kanadský premiér William Lyon Mackenzie King; britský premiér Stanley Baldwin s manželkou, premiér Ontária George Howard Ferguson a ďalší členovia provinčnej a federálnej vlády. Prvé osobné vlaky boli prišli do stanice a boli zo stanice vypravené 11. augusta 1927.

Stanica je v majetku mesta od roku 2000. Revitalizácia stanice za 800 miliónov dolárov by mala byť ukočená koncom roku 2018.

## Galéria

Súbor:UnionStationToronto.jpg|Tzv. Great Hall, lobby stanice
Súbor:Amtrak 64 VIA 97 with 716.JPG|V popredí vlak Amtraku *Maple Leaf*, v pozadí vlak GO Transit
Súbor:UnionStationUPX exterior.JPG|Nástupište pre UP Express
Súbor:Union Station Toronto August 2017 03.jpg|Pohľad na stanicu zo CN Tower v auguste 2017


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
 

Union Station
Kategória:Vzniklo v 1927
Barmčina

náhľad|vpravo|Rozšírenie barmčiny

**Barmčina** (iné názvy: **mjanmarčina**, nekodifikovaný tvar: **mjanmárčina**, zriedkavo: **bamáština**) je úradný jazyk Mjanmarska. Spolu s čínštinou a tibetčinou patrí do sinotibetskej jazykovej rodiny. V Mjanmarsku je materinským jazykom približne pre 30,5 milióna obyvateľov a hovoria ňou aj menšiny v Kambodži a Thajsku.

## Klasifikácia
Barmčina je súčasťou tibetsko-barmskej vetvy sinotibetskej jazykovej rodiny. Je to jazyk so starou literárnou tradíciou. 

### Dialekty
V súčasnej barmčine rozlišujeme tri dialekty: centrálny, arakánsky a tavojský. Z nich je najpoužívanejší centrálny dialekt, na ktorom je založený aj spisovný jazyk. Arkánsky dialekt je rozšírený v západnom Mjanmarsku, zatiaľ čo tavojský v južnom. Rozdiely medzi jednotlivými dialektmi nie sú veľmi výrazné.

## Fonológia
### Tóny
Barmčina je tónový jazyk. Každú slabiku charakterizuje istý tón, ktorý má schopnosť rozlišovať význam. V súčasnej barmčine poznáme tri tóny: *vysoký rovný*, *stredný rovný* a *nízky klesavý*. Zvykne sa k nim uvádzať aj štvrtý – *neutrálny* tón, ktorým sa vyslovuje neprízvučná slabika vo viacslabičnom slove.

### Štruktúra slabiky
Pre slabiku v barmčine platí presná štruktúra: na začiatku môže stáť len spoluhláska, na druhom mieste polosamohláska, na treťom monoftong alebo diftong a na konci je nosovka alebo ráz. Nevyhnutnou zložkou slabiky je slabikotvorná samohláska (monoftong).

## Písmo
náhľad|Ukážka barmského písma: မြန်မာအက္ခရာ – ''barmská abeceda''
náhľad|Rôzne štýly barmského písma

Barmské písmo bolo prevzaté od Monov, ktorí používali istý druh juhoindického písma. Monské písmo pochádza z písma pallava, odvodeného od písma bráhmí. Najstaršia písomná pamiatka je z roku 1074.

## Gramatika
Väčšina lingvistov pokladá barmčinu za monosylabický jazyk. Napriek tomu, že pôvodné jednoslabičné slová sa využívajú na tvorenie viacslabičných výrazov, má viacslabičnosť barmčiny iný charakter ako v indoeurópskych jazykoch. Viacslabičné výrazy sa tvoria afixáciou aglutinačného typu, čiže pripájaním jednoznačných, zreteľne oddeliteľných prípon k nezmenenému koreňu.

Slovesá sa v jednotlivých osobách nečasujú. To, o akú osobu ide, vyplýva z kontextu. Pre barmčinu je bežný slovosled podmet – predmet – prísudok. Prísudok stojí vždy na konci vety.

## Slovná zásoba
Veľká časť slov z oblasti náboženstva, kultúry a vedy pochádza z jazyka páli. Mnoho slov je vypožičaných z mončiny, menej zo sanskritu. V dôsledku britskej nadvlády v Mjanmarsku (1824 – 1948) mala na barmčinu výrazný vplyv aj angličtina. Ide najmä o výrazy z politiky, ekonomiky, vedy a techniky.

Nové slová vznikajú spravidla afixáciou (pridaním predpony alebo prípony) a kompozíciou (skladaním). 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Sinotibetské jazyky
Kategória:Tibetsko-barmské jazyky
Kategória:Barmské jazyky
Kategória:Mjanmarsko
Železničná stanica Párnica

**Železničná stanica Párnica** je železničná stanica v Párnici. Obsluhuje ju trať č. 181 Kraľovany – Trstená. V stanici sa nachádzajú tri koľaje, z toho jedna dopravná a má dve nástupištia s dĺžkou 50 m.

Stanica disponuje pokladňou na predaj cestovných lístkov,, ktorá však v súčasnosti(december 2025) nefunguje a čakárňou.

## Referencie

Párnica
Kategória:Doprava v okrese Dolný Kubín
Kategória:Párnica
Železničná zastávka Detva

**Železničná zastávka Detva** je železničná zástavka v meste Detva. Leží na trati 160 Zvolen – Košice. Trať 160 v úseku od Zvolena smerom na Detvu a ďalej na východ zatiaľ nie je elektrifikovaná. Aktuálne (december 2020) sa začína pracovať na štúdii realizovateľnosti rozšírenia/zdvojkoľajnenia a elektrifikácie železničnej trate 160 v úseku od Zvolena - výhybka Slatinka po Fiľakovo. 

## Doprava a prevádzka železničnej zastávky
thumb|Iný pohľad na zastávku
Denne sa v zastávke zastaví „*zhruba 30 vlakov*“, vrátane rýchlikov. Pokladnica bola zrušená v novembri 2007 kvôli vysokým nákladom a nízkej efektívnosti. V budove zastávky bol od januára 2019 obnovený predaj cestovných lístkov ZSSK zmluvným predajcom a doplnkový predaj suvenírov, darčekového tovaru a iných predmetov vhodných nie len pre cesty vlakom. ZSSK. V decembri 2020 dovtedajší zmluvný predajca predaj ukončil. Nové obstarávacie konanie však dopadlo neúspešne. Železnice Slovenskej republiky, ako správca železničnej infraštruktúry, plánujú čakáreň otvoriť v júni 2021.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Detva
Kategória:Doprava v Detve
Kategória:Stavby v okrese Detva
Helvetios (rozlišovacia stránka)

**Helvetios** môže byť:

* Hviezda v súhvezdí Pegas, pozri Helvetios
* Hudobný album, pozri Helvetios (album)
Múzeum Poľskej pošty v Gdansku

**Múzeum Poľskej pošty v Gdansku** vzniklo v roku 1979 ako súčasť *Múzea pošty a telekomunikácii vo [[Vroclav|Vroclave]]*. Od roku 2003 je súčasťou Múzea Gdanska (do 2018 pod názvom *Historické múzeum mesta [[Gdansk]]*) Poľská pošta bola významným poľským elementom v Slobodnom meste Gdansk. V jeho expozícii sa nachádzajú tlačené dokumenty, rukopisy, ikonografické dokumenty a materiály súvisiace s udalosťami z 1. septembra 1939, ktoré dostali historické pomenovanie obrana Poľskej pošty v Gdansku.

Cieľom múzea je zber a archivácia historických materiálov spojených so spoločensko-vlasteneckými aktivitami Poliakov v Gdansku a ich odporu voči teroru Nacistického Nemecka.

## Referencie


Kategória:Kultúra v Gdansku
Kategória:Múzeá v Poľsku
Zoznam častí seriálu Ňuchač

Toto je **zoznam častí seriálu Ňuchač**. Ukrajinský ruskojazičný kriminálny televízny seriál **[[Ňuchač]]** mal na Ukrajine premiéru 11. novembra 2013 na stanici ICTV. Na Slovensku mal premiéru 4. júla 2018 na TV Markíza.

## Série

## Časti
### 1. séria (2013)

### 2. séria (2015)
7. novembra 2013 bol seriál predĺžený o druhú sériu, ktorá mala premiéru 5. októbra 2015.

### 3. séria (2017)
17. augusta 2016 sa začala natáčať tretia séria, ktorá mala premiéru 2. októbra 2017.

## Referencie

Ňuchač
Ňuchač

***Ňuchač*** (, ) je ukrajinský ruskojazyčný kriminálny televízny seriál, ktorého tvorcom, scenáristom a režisérom je Artem Lytvynenko.

Prvá séria seriálu mala na Ukrajine premiéru 11. novembra 2013 na stanici ICTV a 16. decembra 2013 v Rusku na stanici Prvý kanál.
Ešte pred štartom prvej série bol seriál predĺžený o druhú sériu, ktorá mala premiéru 5. októbra 2015 v Rusku a 27. októbra 2015 na Ukrajine.
17. augusta 2016 sa začala natáčať tretia séria seriálu, ktorá mala premiéru 2. októbra 2017 v Rusku a 20. novembra 2017 na Ukrajine.
Na Slovensku mal seriál premiéru 4. júla 2018 na Markíze.

## Obsadenie

### Hlavné postavy

### Vedľajšie postavy

* Sergey Leskov – Aleksander "Aleks"; syn Ňuchača a Yulie (série 1-2)
* Aleksej Zorin – Maxim (série 1-2)
* Stanislav Moskvin – Anatolij Borisovič
* Taras Gotovcev – Nikolaj Ivanovič (série 1-2)
* Denis Martynov – Gena Prokopenko
* Anastasija Makeeva – Svetlana (prvá séria)
* Andrej Debrin – Bulavin (prvá séria)
* Nikolaj Olejnik – riaditeľ školy (prvá séria)
* Timofej Karatajev – Sergej Dolganin (prvá séria)
* Igor Botvin – Igor
* Aleksandr Zinevič – Bondarevov referent (druhá séria)
* Vadim Ľaľko – ostreľovač (druhá séria)
* Pavel Kuzmin – zamestnanec banky (druhá séria)
* Sergej Yuškevič – psychiater (druhá séria)
* Juozas Budraitis – Lokmus (tretia séria)
* Sergej Frolov – Serdiukov (tretia séria)
* Tambet Tuisk – Tomas (tretia séria)
* Catherine Pärn – Wilma (tretia séria)
* Markus Dviňaninov – Kristian (tretia séria)
* Tiit Lilleorg – Johan (tretia séria)

## Série a časti

## Referencie



## Externé odkazy

* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Ukrajinské televízne seriály
Kategória:Akčné televízne seriály
Kategória:Kriminálne televízne seriály
Kategória:Dramatické televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2013
Hádzaná na Stredozemných hrách 2018

**Hádzaná na Stredozemných hrách 2018** bol hádzanársky turnaj, ktorý organizuje Mediteránna hádzanárska konfederácia (MHC), v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier 2018. Konal sa v mestách Tarragona a El Vendrell, v Španielsku v dňoch od 23. júna do 1. júla 2018, za účasti 13 mužských a 10 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na stredozemných hrách organizuje od roku 1967 a toto bolo jeho 13. vydanie. Zápasy sa odohrali v novovybudovanej aréne Palacio de Deportes de Campclar pre 5 000 divákov a aréne Pabellón CE Vendrell pre 850 divákov. 

V kategórii mužov získalo svoj štvrtý titul , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien získalo titul domáce  po finálovej výhre nad .

## Účastníci

;Muži

Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku IHF.

;Ženy

Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku IHF.

## Výsledky
### Muži
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

##### Skupina C

##### Skupina D

#### Play-off
##### Štvrťfinále

##### Stretnutia o 5.8. miesto

##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Hádzaná na oficiálnej stránke Stredozemných hier 2018  /

## Zdroje
* Hádzanársky turnaj na štatistickej stránke Stredozemných hier 2018  
* Mužský  a ženský hádzanársky turnaj Stredozemných hier 2018 na stránke the-sports-org  
* Mužský a ženská hádzanársky turnaj Stredozemných hier 2018 na stránke goalzz.com 

Kategória:Hádzaná v 2018
Kategória:Hádzaná na Stredozemných hrách
Kategória:Stredozemné hry 2018
Poľské kráľovstvo

**Poľské kráľovstvo** môže byť: 

* Poľské kráľovstvo (1025 – 1385)
* Poľské kráľovstvo (1385 – 1569)
* Poľské kráľovstvo (1917 – 1918)
* Koruna Poľského kráľovstva
Horodok

**Horodok** môže byť: 

* Horodok (Chmeľnycká oblasť)
* Horodok (Ľvovská oblasť)
* Horodok (Ternopiľská oblasť)
Beľnik

**Beľnik** (z ) je viac-menej čistý brezový porast (výsadba) doplnený o osiku a kde-tu aj borovicu a smrekovec na Sibíri. Najčastejšie ide o brezové lesy na mieste vyrúbanej alebo vypálenej tajgy. Názov je odvodený od bielej farby brezovej kôry.

## Referencie

Kategória:Biogeografia
Kategória:Geografia Ruska
Biela noc

[náhľad|[Petrohrad 28. júna 2005 o 23:00 miestneho času.]]

**Biela noc** je svetlá noc v lete v najsevernejších alebo v zime v najjužnejších geografických šírkach, keď Slnko neklesá pod horizont alebo klesá menej ako 18° pod horizont a večerný súmrak sa spája s ranným brieždením.

## Referencie

Kategória:Astronómia
Bučač

**Bučač** (; ; ; ) je mesto na západnej Ukrajine, ležiace v oblasti Haliče (dnešná Ternopiľská oblasť) na rieke Strypa. Mesto má približne 12 tisíc obyvateľov.

## Poloha a prírodné podmienky
Historické centrum Bučača sa rozkladá v údolí a na pahorkoch nad pravým (západným) brehom rieky Strypa, v 20. storočí vyrástli nové štvrte aj na ľavom brehu. Reliéf mesta je dosť členitý, lesnaté pahorky sú od seba oddelené malými údoliami, zbiehajúcimi sa k rieke. Do Strypy sa v meste spadnúť niekoľko potokov.

## Dejiny
thumb|left|170px|Bučacká radnica

Prvá písomná zmienka o osídlení je z roku 1260.

Na základe lublinskej únie v roku 1569 pripadlo mesto Poľskému kraľovstvu. Za svoju existenciu bolo mesto niekoľkokrát vydrancované Tatármi, Turkami a Rusmi.  

Po prvom delení Poľska od roku 1772 patrilo Habsburskej monarchii, v rokoch 1809 až 1815 Ruskému impérium, v rokoch 1815 až 1918 opäť Rakúskemu cisárstvu, ktoré sa v roku 1867 premenilo na Rakúsko-Uhorsko. 

Po 1. svetovej vojne od 1. novembra 1918 bolo mesto súčasťou Západoukrajinskej ľudovej republiky. Na konci mája a na začiatku júna 1919 krátky čas mesto bolo bydliskom prezidenta ZURL Evhena Petruševyča, jej vlády a hlavného veliteľstva armády.

Od 4. júla roku 1919 do 18. septembra 1939 bolo mesto súčasťou 2. poľskej republiky; v septembri 1939 po prepadnutí Poľska Nemeckom a Sovietskym zväzom bolo pripojené k Sovietskemu zväzu (Ukrajinská SSR). 

Po nacistickom vpáde do ZSSR od júla 1941 do 25. marca 1944 a od 6. apríla  do 21. júla 1944 bolo obsadené Nemeckom. Potom bolo až do vyhlásenia ukrajinskej nezávislosti súčasťou Sovietskeho zväzu.

Od 24. augusta 1991 je Bučač súčasťou nezávislej Ukrajiny.

## Historické pamiatky
thumb|right|170px|Socha Nepoškvrneného počatia P. M.
* Cerkov svätého Mikuláša
* Bučacká radnica
* Kostol Nanebovzatia Panny Márie
* Cerkov Ochrany Presvätej Bohorodičky
* Cerkov Povýšenia svätého Kríža
* Cerkov svätého Michala archanjela
* Socha Nepoškvrneného počatia Panny Márie
* Socha svätého Jana Nepomuckého

## Partnerské mestá
*  Kazimierza Wielka

## Rodáci
* Šmuel Josef Agnon (1888 – 1970) – novohebrejský spisovatel, v roku 1966 mu bola spolu s Nelly Sachsovou udelená Nobelova cena za literatúru.
* Mykola Bevz (1954) – ukrajinský vedec, architekt, profesor 
* Jaroslav Padoch (1908 – 1998) – ukrajinský advokát
* Ihor Pylaťuk (1954) – ukrajinský vedec, huslista, profesor 
* Simon Wiesenthal (1908 – 2005) – rakúsky lovec nacistov.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránky mesta Bučača  ukr.

## Zdroj
* Barącz, S.: *[https://polona.pl/item/pamiatki-buczackie,NTY0ODIw/2/#info:metadata Pamiątki buczackie]*, Ľvov, 1882.

*
Kategória:Mestá na Ukrajine
Kategória:Bučacký rajón
Kategória:Mestá Ternopiľskej oblasti
Ukrajinská pravoslávna cirkev

**Ukrajinská pravoslávna cirkev** môže byť: 
* Pravoslávna cirkev na Ukrajine
* Ukrajinská pravoslávna cirkev (Moskovský patriarchát)
* Ukrajinská autokefálna pravoslávna cirkev
* Ukrajinská autonómna pravoslávna cirkev
Diego Godín

náhľad|Godín ešte v drese Villarrealu CF
náhľad|Hráči Atlética Madrid oslavujúci titul
**Diego Roberto Godín** (* 16. február 1986, Rosario, Uruguaj) je bývalý  profesionálny uruguajský futbalista, ktorý hral na pozícii stredného obrancu.

## Klubová kariéra
### CA Cerro/Nacional Montevideo
Kariéra Diega Godína sa začala v uruguajskom tíme CA Cerro. Vo veku 17 rokov predvádzal perfektné výkony a následne prestúpil do jedného z najlepších uruguajských mužstiev, do Nacionalu Montevideo. V Nacionale sa stal po veľmi krátkej dobe kapitánom mužstva.

### Villarreal CF
V auguste 2007 podpísal 5-ročný kontrakt so španielskym prvoligovým klubom Villarreal CF. Vo Villarreale taktiež predvádzal perfektné výkony a pomohol tak tímu k najlepšiemu umiestneniu (2.) v španielskej La Lige v histórii.

### Atlético Madrid
Dňa 4. augusta 2010 prestúpil z Villarrealu CF do Atlética Madrid za čiastku okolo 8.000.000.-€ a podpísal zmluvu na 5 rokov.

Dňa 1. novembra 2013 predĺžil svoj kontrakt s Atléticom Madrid. V sezóne 2013/14, ktorá bola počas jeho pôsobenia v klube pre klub najúspešnejšia zaznamenal Godín 4 góly. Medzi najdôležitejšie z nich patril gól na 1–1 17. mája 2014 proti FC Barcelone, čím zariadil Atléticu prvý titul po 18 rokoch a gól vo finále Ligy majstrov UEFA, keď otvoril skóre v zápase s Realom Madrid. Los Colchoneros nakoniec prehrali 1–4.

Na konci minulej sezóny (2017/2018) skončilo Atlético Madrid v lige na druhej priečke, Godín v tejto sezóne nevstrelil žiadny gól.

### Inter
V roku 2019, ešte pred koncom ligovej sezóny 2018/2019 bol oficiálne oznámený Godínov prestup do talianskeho Interu Miláno.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o hráčovi
* Oficiálna stránka Atlética Madrid (v angličtine)

## Zdroj

Kategória:Uruguajskí futbalisti
Kategória:Futbaloví strední obrancovia
Kategória:Hráči Villarreal CF
Kategória:Hráči Atlético Madrid
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Hráči FC Internazionale Miláno
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2014
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2018
Altais

|}

**Altais** (δ Dra, 57 Dra) je hviezda v súhvezdí Drak.

Altais je žltý obor spektrálnej triedy G9III. Má jasnosť 3,24m a je vzdialený 116 svetelných rokov. V niektorých starých hviezdnych mapách tvorí táto hviezda druhý zo 4 uzlov v obrazci Draka, z čoho pochádza i jej prvé meno (Nodus Secundus).

## Referencie

Kategória:Súhvezdie Drak
Kategória:Žlté obry
Kategória:Dvojhviezdy
Kategória:Bayerove objekty
Kategória:Flamsteedove objekty
Kategória:HD a HDE objekty
Kategória:HIP objekty
7310
Kategória:BD objekty
Kategória:TYC objekty
Kategória:USNOA2 objekty
Arvid Carlsson

**Arvid Carlsson** (* 25. január 1923, Uppsala, Švédsko – † 29. jún 2018, Göteborg) bol švédsky farmaceut a lekár.

Zaoberal sa predovšetkým výskumom neuroprenášača dopamínu: objavil jeho prítomnosť v mozgu a objasnil jeho úlohu pri prenose nervových signálov. Od roku 1959 pôsobil ako profesor na univerzite v Göteborgu.

V roku 2000 získal Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo za výskum prenosu signálov v nervovom systéme spolu s Paulom Greengardom a Ericom Kandelom.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nobel Prize Biography
* The Sahlgrenska Academy at the University of Gothenburg

## Zdroj

Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za medicínu
Kategória:Nositelia Japonskej ceny
Kategória:Švédski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Lekári
Kategória:Farmakológovia
Kategória:Biochemici
Kategória:Švédski biológovia
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny
Kategória:Osobnosti z Uppsaly
Cesta do fantázie

***Cesta do fantázie*** (Japonsky: 千と千尋の神隠し, *Sen to Chihiro no Kamikakushi,* Anglicky: *Spirited Away*) je japonský animovaný fantasy film, ktorý napísal a zrežíroval Hajao Mijazaki. Naanimovaný bol štúdiom Ghibli a distribuovaný spoločnosťou Toho. Do kín bol po prvýkrát uvedený 20. júla 2001. Cesta do fantázie opisuje príbeh Čihiro Ogino, desaťročného dievčaťa, ktoré počas sťahovania do malej dediny s rodičmi vstúpi do sveta duchov. Po tom ako sú jej rodičia premenení na svine sa Čihiro snaží nájsť spôsob ako zachrániť rodičov a nájsť cestu späť do sveta ľudí. 

Mijazaki bol inšpirovaný pri písaní scenáru desaťročnou dcérou svojho priateľa a manažérom tejto produkcie, Seidžim Okudom, ktorá ho navštevovala každé leto. V tom čase Mijazaki pracoval na dvoch osobných projektoch no oba boli zamietnuté. Produkcia filmu *Cesta do fantázie* začala v roku 2000 s rozpočtom 16,2 miliónov eur. Prvýkrát sa film objavil v japonských kinách v roku 2001 a celosvetovo zarobil viac ako 247 miliónov eur, čím sa stal najúspešnejším japonským filmom v tej dobe. (Momentálne je na druhej priečke po taktiež animovanom filme *[[Kimi no Na wa.]]* z roku 2016, ktorý zarobil viac ako 306 miliónov eur.)

*Cesta do fantázie* je často označovaná ako jeden z najlepších animovaných filmov. Získal ocenenie Academy Awards, známe aj ako Oskar, za najlepší animovaný film na 75. udeľovaní cien. Takisto vyhral ocenenie Zlatý medveď na Berlínskom medzinárodnom filmovom festivale. V roku 2016 bol zvolený ako 4. najlepší film 21. storočia, zoznam zostavilo 177 kritikov pre BBC Culture.

## Ocenenia

## Referencie


Kategória:Filmy z 2001
Kategória:Anime z roku 2001
Kategória:Filmy režírované Hajaom Mijazakim
Kategória:Japonské kreslené filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Paul Greengard

**Paul Greengard** (* 11. december 1925, New York, New York, USA† 13. apríl 2019, New York) bol americký neurobiológ. Pôsobil ako profesor na Rockefellerovej univerzite.

V roku 2000 získal Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo za výskum prenosu signálov v nervovom systéme spolu s Arvidom Carlssonom a Ericom Kandelom.

Jeho druhou manželkou bola nemecká sochárka Ursula von Rydingsvardová.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nobel Prize Biography
* The Greengard Lab at The Rockefeller University 
* Paul Greengard US Patents 

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z New Yorku
Kategória:Biochemici USA
Kategória:Biológovia USA
Kategória:Neurológovia USA
Kategória:Lekári USA
Kategória:Vedci židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositelia National Medal of Science
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny
Kategória:Absolventi Johns Hopkins University
Kategória:Vyučujúci na University of Cambridge
Kategória:Vyučujúci na Yale University
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
2. slovenská futbalová liga 2018/2019

**2. slovenská futbalová liga 2018/2019** bol 26. ročník druhej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Súťaž organizoval Slovenský futbalový zväz. Jej víťazom sa stalo FK Pohronie. Do baráže o postup išiel FK Poprad. Do tretej ligy zostúpili FK Slavoj Trebišov, FK Inter Bratislava, 1. FC Tatran Prešov a ŠK Odeva Lipany.

Nováčikmi boli hráči tímov FK Dukla Banská Bystrica, MFK Dubnica nad Váhom, ŠK Odeva Lipany a FC Petržalka. Zostupujúcim tímom z Fortuna ligy bol 1. FC Tatran Prešov.

## Tabuľka

**Z** - zápasy, **V** - výhry, **R** - remízy, **P** - prehry, **G** - skóre, **+/-** - rozdiel skóre, **B** - body, **Š** - víťaz, **F** - postup do Fortuna ligy, **ZO** - zostup

## Štatistiky hráčov

### Najlepší strelci

## Referencie

## Zdroje
* futbalnet.sk - Futbalové súťaže, výsledky a detaily zápasov, štatistiky tímov aj hráčov
* futbalsfz.sk - Oficiálna stránka slovenského futbalového zväzu

Kategória:Druhá najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Kategória:Futbal v 2018
Kategória:Futbal v 2019
Cebuánčina

**Cebuánčina** (výslovnosť [sebuánčina]) je jedným z jazykov, ktorými sa hovorí na Filipínach. Hovorí ním asi 20&#x20;miliónov ľudí a patrí do austronézskej jazykovej rodiny. Je to jeden z jazykov, z ktorého a do ktorého prekladá Google prekladač (zatiaľ v skúšobnej prevádzke – alfa verzia). Cebuano je jedným z asi 150 jazykov (v závislosti od klasifikácie), ktorými sa na Filipínach hovorí; po Tagalogu, ktorého modifikovaná podoba je úradný jazyk, filipínčine (*Filipino*), ktorým hovorí 22&#x20;miliónov rodených hovoriacich, ním hovorí druhý najvyšší počet rodených hovoriacich. Je nazvaný podľa ostrova Cebu (+ španielska prípona *-ano*).

## Jazykoveda
Ide o&#x20;jazyk typu VSO, v ktorých existuje ohýbanie podstatných mien. Fonologicky sú v&#x20;nej len tri samohlásky: *i/e*, *a* *u/o* (foneticky, obsahuje samohlások päť, ale *i *je alofón *e* a *u* je alofon *o*). Ako vo väčšine austronézskych jazykov sa v ňom vyskytuje, inkluzívne a exkluzívne my.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Jazyky na Filipínach
Kategória:Austronézske jazyky
Ange-François Fariau de Saint-Ange

**Ange-François Fariau de Saint-Ange** (* 13. október 1747, Blois, Francúzsko - † 8. december 1810, Paríž) bol francúzsky básnik, prekladateľ a akademik.

## Život a kariéra
Narodil sa ako syn kráľovho radcu, študoval na jezuitskej škole v Blois, a neskôr na na Sainte-Barbe v Paríži. Vďaka príhovoru baróna Turgota Baron de Laune sa stal učiteľom na parížskej škole v rue Saint-Antoine, kde učil gramatiku a neskôr písanie beletrie. Stal sa známym vďaka svojim prekladom Ovidiových diel, zvlášť *Premien*. Tiež písal vlastné ódy a básne. Roku 1810 bol prijatý do Francúzskej akadémie.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Životopis na stránkach Francúzskej akadémie 

## Zdroj

Kategória:Francúzski prekladatelia
Kategória:Francúzski básnici
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Émile Augier

**Émile Augier** (* 17. september 1820, Valence, Francúzsko - † 25. október 1889, Croissy-sur-Seine) bol francúzsky básnik, dramatik a akademik.

## Životopis
Bol vnukom spisovateľa Pigaulta-Lebruna. Študoval na *Lycée Henri-IV*, kde bol spolužiakom kniežaťa d'Aumale a potom pokračoval na právnickej fakulte.

Roku 1844 jeho prvú drámu *La Cigui* odmietla Comédie-Française, ale s úspechom ju uviedli v Théâtre de l'Odéon. Týmto debutom začala jeho úspešná kariéra divadelného dramatika. Roku 1857 bol prijatý do Francúzskej akadémie.

## Dielo
* *La Cigui*, 1844
* *Un homme de bien*, 1845
* *L'Aventurière*, 1848
* *L'Habit vert*, 1849
* *Le joueur de flute*, 1850
* *Gabrielle*, 1851
* *Diane*, 1852
* *La pierre de Touche*, 1853
* *Philiberte*, 1853
* *Le Gendre de Monsieur Poirier*, 1854
* *Le Mariage d'Olympe*, 1855
* *Diane. La Jeunesse. Les Lionnes pauvres*, 1858
* *Un beau mariage*, 1859
* *Les Effrontés*, 1861
* *Le Fils de Giboyer*, 1862
* *La Question électorale*, 1864
* *Maître Guérin*, 1864
* *La Contagion*, 1866
* *Paul Forestier*, 1868
* *Le Post-scriptum*, 1869
* *Lions et renards*, 1870
* *Jean de Thommeray*, 1874
* *Madame Caverlet*, 1876
* *Poésies*, 1876
* *Les Fourchambault*, 1878

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  Émile Augier na stránke Francúzskej akadémie
* 

## Zdroj

Kategória:Francúzski básnici
Kategória:Francúzski dramatici
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Pierre Emmanuel

**Pierre Emmanuel**, vlastným menom **Noël Mathieu** (* 3. máj 1916, Gan, Francúzsko† 24. september 1984, Paríž) bol francúzsky básnik. 

Jeho rodičia emigrovali do USA a Pierre vyrastal so strýkom. Študoval literatúru na univerzite v Lyone a neskôr sa venoval práci učiteľa. Svoje prvé básne publikoval v roku 1940. 
Od roku 1968 bol členom Francúzskej akadémie (štvrté kreslo) a v rokoch 1969 až 1971 bol prezidentom medzinárodného klubu PEN (v rokoch 1973 až 1976 potom jeho francúzskej pobočky). V rokoch 1975 až 1979 bol prvým prezidentom *Institut national de l'audiovisuel*.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Francúzski básnici
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Katarína Opalińska

**Katarína Opalińska** (poľsky: *Katarzyna Opalińska*; * 13. október 1680, Poznaň, Republika Poľskej koruny a Litovského veľkokniežatstva† 19. marec 1747, Lunéville, Francúzsko) bola ako manželka Stanislava I. Leszczyńského poľská kráľovná a litovská veľkokňažná, neskôr lotrinská vojvodkyňa.

## Životopis
Bola dcérou magnáta Jána Karola Opalińského a Žofie Czarnkowskej. 10. mája 1698 sa v Krakove vydala za Stanislava Leszczynskiho, ktorý sa v roku 1705 stal poľským kráľom. V roku 1699 porodila dcéru Annu a v roku 1703 druhú dcéru Máriu, budúcu manželku francúzskeho kráľa Ľudovíta XV.

Ľudovít XV. po smrti svojej svokry v roku 1747 nariadil v katedrále Notre Dame usporiadať ceremóniu k jej ucteniu. Katarínin hrob sa nachádza v Nancy vedľa hrobu jej manžela a srdca jej dcéry.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Katharina Opalińska 

## Zdroj

Kategória:Kráľovské manželky Poľska
Kategória:Lotrinské vojvodkyne
Kategória:Šľachta v Poľsku
Kategória:Poľskí šľachtici
Kategória:Osobnosti z Poznane
Dominikánsky kostol

**Dominikánsky kostol** môže byť: 

* na Slovensku:
** Dominikánsky kostol (Košice)

* na Ukrajine:
** Dominikánsky kostol (Ľvov), dnes Chrám svätej Eucharistie Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi 
** Dominikánsky kostol (Ternopiľ), dnes Katedrála Nepoškvrneného Počatia Panny Márie Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi 
** Dominikánsky kostol (Vinnycia), dnes Katedrála Nanebovstúpenia Krista

## Pozri aj
* Dominikánske námestie