open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andrej Pauliny

**Andrej Pauliny** (* 21. marec 1925, Rajec† 2. máj 2005, Šaštín-Stráže) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, grafik, redaktor, riaditeľ súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia v Ríme, spisovateľ, exilový pracovník.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium navštevoval v Šaštíne a v Trnave. Saleziánsky noviciát si vykonal vo Svätom Benediku (19421943). Teológiu začal študoval vo Svätom Kríži nad Hronom, ale ju nedokončil, pretože bol internovaný po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Dňa 22. októbra 1950  sa mu podarilo ujsť zo Slovenska a usadil sa v Taliansku.

Teologické štúdia dokončil v Turíne. Za kňaza bol vysvätený 1. júla 1953. Po kňazskej vysviacke bol poverený redigovaním kresťanského mesačníka *Meridiano 12* (19541957) a následne bol vymenovaný za vedúceho audiovizuálneho centra *Filmine Don Bosco*, ktoré bolo súčasťou Saleziánskeho vydavateľstva *Libreria Dottrina Cristiana* (LDC) v Turíne. 

V roku 1970 sa stal riaditeľom súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia, ktoré sa nachádzalo v budove Slovenského ústavu sv. Cyrila a Metoda v Ríme (19701976). Od roku 1976 do 1992 bol šéfredaktorom časopisu *Slovenské hlasy z Ríma*. Od roku 1992 žil na Slovensku v Šaštíne.

## Grafická činnosť
Počas svojho účinkovania v Slovenskom ústave sv. Cyrila a Metoda v Ríme vytvoril vyše 350 knižných obálok a množstvo ilustrácií. Ako výtvarník zrealizoval takmer 400 krátkych katechetických kreslených filmov.

## Dielo (výber)
* 1968 – *Ideme k Otcovi*
* 1973 – *Dejiny Spásy*
* 1974 – *Krst nášho dieťaťa*
* 1977 – *Vedeli sa obetovať : profily dvadsiatich hrdinských kresťanov*
* 1977 – *Radostné posolstvo : homiletická príručka na nedele a sviatky : rok B*
* 1977 – *Radostné posolstvo : homiletická príručka na nedele a sviatky : rok C*
* 1984 – *Iskričky*
* 1990 – *Atlét na Petrovom stolci*
* 1995 – *V nasadení života*
* 1996 – *Kariéra svätych*
* 1998 – *Turínske plátno*

## Galéria

File:Maturitné vysvedčenie Slovenského gymnázia v Ríme.jpg|thumb|Maturitné vysvedčenie súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia v Ríme (19631990)
File:Pečiatka Slovenského gymnázia.jpg|thumb|Pečiatka súkromného saleziánskeho Slovenského gymnázia v Ríme (19631990)


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Andrej Pauliny, SDB - život a dielo
* Andrej Pauliny na stránkach Dominikánskeho knižného inštitútu
* 

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí náboženskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Rajca
Kategória:Slovenskí saleziáni
Trojka (RTVS)

**Trojka** (**:3**) bol tretí okruh (program) Rozhlasu a televízie Slovenska.

## História

Napriek pôvodným plánom obnoviť športový kanál, bol tretí okruh zameraný na vysielanie vlastnej tvorby, prevažne z archívu. Vysielať začala 22. decembra 2019 o 6. hodine ráno. Kanál bol v DVB-T v SD a v DVB-T2 v HD aj v SD kvalite. Cez satelit v SD kvalite a cez káblovú sieť podľa možnosti daného operátora.

Od 28. februára do 9. júna 2022 sa vysielacia štruktúra v súvislosti s vyhlásením mimoriadnej situácie dočasne zmenila na nepretržité spravodajsko-publicistické vysielanie pod názvom :24.

Od 10. júna 2022 do 30. novembra 2022 bol tento kanál ponechaný ako tretí samostatný kanál RTVS.

## Reprízované relácie
* Chart One
* Chodili sme spolu
* Diskotéka pre starších
* Slovensko Advent
* Si v obraze?
* Vyznanie pútnika
* Babička to zariadi
* Nad pamäťou histórie
* Hit storočia
* Hopla!
* Husári
* Malé biblické príbehy
* Nikto nie je dokonalý
* Vôňa medovníkov
* Svetobežník
* Pumpa
* Radosť zo života
* Do-re-mi
* Straty a nálezy
* Škola žien
* Vadkerti talkshow
* Drišľakoviny

## Dostupnosť programu
V DVB-T je v 3.MUX v SD kvalite

V DVB-T2 (v 1.MUX - prechodný multiplex) kanál je v HD aj SD kvalite 

Cez satelit je v SD kvalite. 

Cez operátorov:
* Skylink: v SD kvalite
* Telekom: v HD kvalite
* Digi TV: v SD kvalite
* SledovanieTV: v HD kvalite

## Referencie

## Pozri aj
* Trojka (STV) – športový okruh, vysielaný v STV

## Externé odkazy
* Domovská stránka

Kategória:Televízne stanice na Slovensku
Kategória:Slovenská televízia
Kategória:Vzniklo v 2019
Kategória:Zaniklo v 2022
Chous

**Chous** (*chous* – od slovesa *cheo* „nalievať“) je typ starogréckej keramickej nádoby.
 
Chous (mn. č. *choes*), keramický baňatý džbán s nížšie nasadeným plochým uchom a otvorom v tvare trojlístka, bol nádobou na víno. Znalcami je považovaná za špeciálnu formu oinochoé (napr. britský archeológ John Beazley ho uvádza ako oinochoé typ 3). Na rozdiel od štandardného oinochoé má cibuľovitejší tvar tela a otvor v tvare trojlístka o niečo väčší.
 
Vyrábať sa začal v druhej polovici 6. stor. pred Kr. ale obľúbený sa stal po polovici 5. stor. pred Kr. Zdobený bol hlavne červenofigúrovou technikou. Ich výška je približne 20 cm.
 
V starovekých Aténach sa v mesiaci Anthestérión slávil (11. až 13. dňa) k pocte boha Dionýza sviatok Anthestéria (bol rozšírený aj medzi Iónmi). Druhého dňa tohto sviatku, ktorý sa nazýval *Choes* („*Džbány na víno*"), sa hodne pilo z choes (konali sa aj súťaže v pití mladého vina na verejnosti i v súkromí, vzdávali tak hold jeho tvorcovi) a v sprievode sa viezol Dionýzos (asi jeho socha či herec v maske) na voze v tvare lode na kolesách. Na tejto slávnosti sa mohli zúčastniť aj trojročné deti. Z dôvodu vysokej dojčenskej úmrtnosti sa verilo, že deti po treťom roku už prekonali najväčšie nebezpečenstvo a privítali ich vo svete starších ľudí. Je tiež možné, že tieto deti (iba chlapci) tam dostali do daru menšie choes (našli sa v detských hroboch, sú menšie približne o polovicu).
 
Chous bol aj objemovou mierou (cca 3,28 litra). *6 [[kyathos|kyathoi]] = [[kotylé]], 12 kotylai = chous a 12 choes = [[metretes]]* (čo bol objem cca panathenajskej amfory)
   

5009 - Archaeological Museum, Athens - Small vases - Photo by Giovanni Dall'Orto, Nov 13 2009.jpg|*Atické choes zdobené scénami hrajúcich sa detí, 430 – 420 pred Kr.*
Oinochoe, miniature MET 126757.jpg|*Atický chous, 5 stor. pred Kr.*

  
## Referencie a bibliografia

## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Kategória:Jednotky objemu
Demonštrácie v Hongkongu

**Demonštrácie v Hongkongu** alebo **protesty v Hongkongu** môžu byť:
* séria prodemokratických demonštrácií v roku 2010, pozri demonštrácie v Hongkongu (2010)
* prodemokratické demonštrácie, ktoré prebiehali 26. septembra až 15. decembra 2014, tzv. dáždniková revolúcia, pozri dáždnikové hnutie
* prodemokratické demonštrácie prebiehajúce od 15. marca 2019, pozri demonštrácie v Hongkongu (2019)
Tiráž

thumb|Titulná strana diela ''A Select Collection of novels'' s tirážou
**Tiráž** (z&nbsp;franc. *tirage* = náklad) je súpis informácií obsahujúci technické a vydavateľské informácie o knihe. Tiráž je spravidla umiestnená na poslednej strane knihy. Nesprávne býva tiež umiestnená na začiatku knihy namiesto impresa. V niektorých štátoch musia vydavatelia vo svojich publikáciách povinne uvádzať určité údaje, ako napríklad autorov, názov diela, vydavateľstva, tlačiarne atď. Tieto údaje umiestňujú spravidla do tiráže. Na Slovensku nejestvuje právna norma, ktorá by určovala obsah tiráže.

Podľa knihy *Polygrafické názvosloví* je tiráž: „vecne usporiadané povinné údaje nakladateľa, vydavateľa a tlačiarne, obyčajne predpísané príslušnou právnou normou, uvedené na konci knihy, v hlavičke alebo na poslednej stránke novín (v časopisoch býva umiestnená rôzne).“

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Knihy
Kategória:Knižničná a informačná veda
ORBIS IN

**ORBIS IN** je slovenské vydavateľstvo so sídlom v Bratislave, bolo založené v roku 2002.

Vydáva časopisy, od roku 2017 aj knihy. Prvý časopis *[[MAMA a ja]]*, určený rodičom a budúcim rodičom, vyšiel už v roku 2002. Časopis, podobne ako webová stránka sú vydávané v spolupráci s odborníkmi z oblasti gynekológie a pôrodníctva, pediatrie, psychológie. Z odborníkov, ktorí intenzívne spolupracovali alebo spolupracujú pri tvorbe časopisu a webu možno spomenúť Prof. MUDr. Karola Holomáňa, Prof. MUDr. Svatozára Dluholuckého, detského psychológa prof. Ivana Štúra, Prof. MUDr. PhDr. Petra G. Fedor Freybergha, DrSc MUDr. Jozefa Záhumenského, MUDr. Katarínu Vicianovú, MUDr. Petra Brenišina, MUDr. Martu Špánikovú.

Roku 2005 pribudol detský časopis *ADAMKO*, pre chlapcov a dievčatá na prelome školskej dochádzky, čiže starších škôlkarov a mladších školákov. V roku 2013 prišlo vydavateľstvo ORBIS IN s inovatývnym titulom o zdravom životnom štýle, časopisom *FIT štýl*. V roku 2016 prevzalo vydavateľstvo do svojho portfólia aj vydávanie dvoch najstarších slovenských detských časopisov – *Včielku* a *Zorničku*.

Okrem toho od roku 2017 vydáva vydavateľstvo ORBIS IN aj knihy. V tom istom roku vyšla kniha *Psychológia pre milujúcich rodičov*. V roku 2019 bola uvedená aj na český trh. Neskôr vyšli knihy z vlastnej autorskej dielne vydavateľstva – *60 dní k novej postave* a *Dojčenské recepty*. Zatiaľ poslednou je kniha *Cirkus Romana*, ktorú pre detského čitateľa pripravila Monika Haasová, známa slovenská herečka.

V roku 2019 vydavateľstvo ORBIS IN spoluorganizovalo prvý ročník behu *FIT štýl ZOOrun*, v spolupráci so Zoologickou záhradou v Bratislave, z ktorého tržby za vstupné išli na plánovaný nový výbeh pre medveďa.

Od roku 2015 do 2018 malo  vydavateľstvo News Media Holding 51%-ný podiel vo vydavateľstve ORBIS IN. Od 04.12.2018 nemá vo vydavateľstve  News and Media Holding a.s. žiaden podiel. http://orsr.sk/vypis.asp?ID=35951&SID=2&P=1

## Časopisy
Populárno-náučné časopisy:
* MAMA a ja
* FITštýl

Detské časopisy:
* ADAMKO (veková kategória: 5 – 8 rokov)
* Včielka (veková kategória: 2 – 6 rokov)
* Zornička (veková kategória: 8 – 11 rokov)

## Knihy
* *Psychológia pre milujúcich rodičov*
* *60 dní k novej postave*
* *Dojčenské recepty*
* *Cirkus Romána*

## Referencie

## Externé odkazy
* Vydavateľstvo ORBIS IN
* Web MAMA a ja
* Web FIT Štýl

Kategória:Vydavateľstvá na Slovensku
Karambir Singh

Admirál **Karambir Singh** (* 3. november 1959 Džalandhar, Panjdžáb, India) je indický admirál a od mája 2019 24. náčelník Námorného štábu Indického námorníctva (*[[Chief of the Naval Staff (India)|Chief of the Naval Staff]]*). Jeho predchodcom bol admirál Sunil Lanba, ktorý 31. mája 2019 odišiel do dôchodku. Ako najdlhšie slúžiaci námorný letec indických ozbrojených síl býva označovaný ako *Grey Eagle* (slov. sivý orol). Počas kariéry trvajúcej takmer 39 rokom v službe získal medaily Param Vishist Seva Medal a Ati Vishist Seva Medal.

## Životopis
### Raný život
Narodil sa v rodine dôstojníka Indických vzdušných síl v meste Džalandhar v Pandžábe. Vyštudoval anglikánsku internátnu školu Barnes School v Deolali, následne v rámci  absolvoval v poradí 56. výcvikový kurz indickej armádnej akadémie National Defence Academy, a študoval aj na vojenských inštitúciach Defence Services Staff College v indickom Wellingtone a College of Naval Warfare v Bombaji. 

### Vojenská kariéra
V júli 1980 ako dôstojník vstúpil do indického námorníctva a v roku 1982 sa stal pilotom helikoptér. Široké skúsenosti získal najmä s vrtuľníkmi typu HAL Chetak, Kamov Ka-25 a Kamov Ka-28.

Ako námorný dôstojník slúžil v indickom Západnom námornom veliteľstve (*Western Naval Command*) a v indickom Východnom námornom veliteľstve (*Eastern Naval Command*). Velil lodi pobrežnej stráže ICGS *Chand Bibi*, korvete INS *Vijaydurg* a torpédoborcom s riadenými strelami INS *Rana* a INS *Delhi*. Na brehu slúžil v Námornom štábe vo funkcii veliteľa Štábu námorného letectva (*Joint Director Naval Air Staff*) a leteckého kapitána a veliaceho dôstojníka Námornej leteckej základne v Bombaji (*Captain Air and Officer-in-Charge of the Naval Air Station at Mumbai*). Bol tiež členom Komisie pre hodnotenie a kategorizáciu leteckých prístrojov AIRCATS (*Aircrew Instrument Rating and Categorisation Board*).

Pri povýšení do generálskej hodnosti bol vymenovaný do funkcie viceadmirála (vlajkového dôstojníka a vrchného veliteľa) štábu Východného námorného veliteľstva Indie (*Flag Officer Commanding-in-Chief of India's Eastern Naval Command*). Ďalšími funkciami na generálskej úrovni boli funkcia náčelníka štábu unifikovaného veliteľstva Andamán a Nikobarských ostrovov a funkcia viceadmirála (vlajkového dôstojníka) základne *Maharashtra and Gujarat Naval Area* (FOMAG). Ako generálny riaditeľ projektu *Seabird* viedol výstavbu novej námornej základne pri Karváre. Následne v pokračoval najprv ako druhý a neskôr ako prvý zástupca náčelníka indického Námorného štábu.

31. októbra 2017 prebral po viceadmirálovi Harishovi Bishtovi velenie Východného námorného veliteľstva, 23. marca 2019 bol indickou vládou menovaný do funkcie náčelníka Námorného štábu indického námorníctva. Singh je prvým helikoptérovým pilotom v tejto funkcii.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Absolventi National Defence Academy (India)
Kategória:Indickí admiráli
Kategória:Príslušníci Indického námorníctva
Kategória:Náčelníci Námorného štábu Indického námorníctva
Viliam Vagač

**Viliam Vagač** (* 18. august 1889, Stará Turá† 2. júl 1970, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, spoluzakladateľ a riaditeľ súkromného Slovenského gymnázia v Taliansku, misionár, trpiteľ za vieru - disident.

## Životopis
náhľad|vľavo|Študenti s profesormi v školskom roku 1922/1923

Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Lombriascu v Taliansku (1909 – 1910). Teológiu študoval v Osvienčime, kde bol i 17. júna 1919 vysvätený za kňaza. V roku 1921 sa stal spolu zo saleziánom Františkom Sersenom spoluzakladateľom a následne i riaditeľom Slovenského gymnázia v severnom Taliansku, ktoré sídlilo v obci Perosa Argentina (1921 – 1924). V roku 1924 odišiel na Slovensko. Pôsobil v Šaštíne a vo Svätom Benediku.

V roku 1932 odišiel na misie do Brazílie. Posobil vo federálnom štáte Mato Grosso. V roku 1947 sa vrátil na Slovensko. Pôsobil v Hodoch (dnes mestská časť Galanty) a v Bratislave.

V roku 1952 bol pre svoj aktívny náboženský postoj uväznený a obvinený z toho, že ilegálne ukrýval ﬁnančné prostriedky a cennosti pred zoštátnením a že tieto prostriedky následne použil na nepriateľskú činnosť a na ﬁnancovanie ilegálnych útekov saleziánskych klerikov do zahraničia, ktoré organizoval salezián Titus Zeman, dnes už blahoslavený.

Odsúdili ho na 18 rokov väznenia. V roku 1960 bol podmienečne prepustený. Od roku 1962 sa stal duchovným správcom rehoľných sestier Svätého kríža, ktoré pracovali v ústave s mentálne postihnutými deťmi v Osadnom (1962 – 1966).

## Literatúra
*KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava : Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 283 - 284.
* VAGAČ, Viliam, SDB. In: 

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti zo Starej Turej
Kategória:Slovenskí saleziáni
Splatoon

**Splatoon** je akčná third-person shooter videohra z roku 2015, vyrobená spoločnosťou Nintendo pre ich konzolu Wii U. Hra sa zameriava na súboje antropomorfických kalmarov zvaných *Inklings*, ktoré po sebe strieľajú farebný atrament zo zbraní vyzerajúcich ako vodné pištole, štetce, alebo dáždniky.

Tejto hry sa predalo vyše 4,9 miliónov kusov, čo ju robí jednou z najpredávanejších hier celej platformy. Hra je kompatibilná s Amiibo figúrkami, ktoré odomykajú nové úrovne, minihry a vybavenie pre postavy hráča.

V roku 2017 vyšlo pokračovanie s názvom Splatoon 2, ktoré bolo vydané pre konzolu Nintendo Switch.

## Gameplay
Hlavnými postavami hry sú *Inklings*, mladé kalmary žijúce pre módu, hudbu, a atramentové prestrelky. Dokážu meniť svoju formu z humanoidnej na cephalopodnú, v ktorej síce nemôžu používať svoje zbrane, ale môžu rýchlo plávať v atramente svojho tímu. Bežné zápasy vyhráva ten tím, ktorý svojou farbou pokryl väčšiu plochu hernej arény.

## Vývoj
Vývoj hry začal technickou demo verziou vyrobenou Šintarom Satom, vedúcim celého projektu. V tejto demo verzii boli namiesto postáv použité jednoduché bloky, žartovne opísané ako kocky tofu, a potom tím skúšal viacero rôznych dizajnov postáv, kým sa nakoniec nerozhodli pre kalmary.

## Referencie

## Externé odkazy
*  (po anglicky)

Kategória:Japonské videohry
Kategória:Third-person-shooter
Kategória:Nintendo
Kategória:Počítačové hry z 2015
Hellfest

**Hellfest** môže byť:

* americký festival konajúci sa v Syracuse v štáte New York, pozri Hellfest (americký festival)
* každoročná americká automobilová show v Helle v štáte Michigan, pozri Hellfest (automobilová šou)
* francúzsky festival konajúci v Clissone, pozri Hellfest (francúzsky festival)

## Pozri aj
* Hell Fest, horor z roku 2018
Hraničiar

**Hraničiar** môže byť:
* príslušník ozbrojenej jednotky strážiacej hranice, pohraničník
* (pôvodne hovorovo) príslušník hraničnej a cudzineckej polície, pozri hraničná polícia a cudzinecká polícia
* obyvateľ pohraničia, pozri pohraničie
* historicky: príslušník skupiny obyvateľstva v južnom Uhorsku v 18.19. storočí, ktoré malo strážiť hranice s Osmanskou ríšou, pozri hraničiar (Uhorsko)
* fiktívna postava vo viacerých umeleckých dielach, pozri hraničiar (fiktívna postava)

## Pozri aj
* hranica
* Pohraničná stráž (Česko-Slovensko, 19511990)
* štátna hranica

## Referencie
Kimigajo

**"Kimigajo"** (, v preklade *Vláda jeho cisárskej výsosti*) je národná hymna Japonska. Jej slová sú najstaršie spomedzi hymien všetkých krajín sveta. S dĺžkou 11 dôb a 32 znakov je *“Kimigajo”* aj jedna z najkratších. Slová hymny sú z *[[waka]]* básne napísanej neznámym autorom v ére Heian (roky 794-1185) a dnešný hudobný podklad bol vybraný v roku 1880, čím nahradil nepopulárnu melódiu, ktorú k nej zložil John William Fenton v roku 1869. Napriek tomu, že sa názov Kimigajo zvyčajne prekladá ako “Vláda jeho cisárskej výsosti”, žiadny oficiálny preklad názvu alebo slov nebol ustanovený zákonom.

## História
Slová sa prvýkrát objavili v zbierke poézie “Kokin Wakašú”, ako báseň bez autora. V roku 1869 si John William Fenton, veliteľ vojenskej hudby z Írska, počas návštevy všimol, že Japonsko nemá žiadnu národnú hymnu a navrhol neskoršiemu ministrovi vojny Iwaovi Ójamamu, že by si mali nejakú ustanoviť. Ójama súhlasil a vybral “Kimigajo” ako hymnu. Fenton bol požiadaný, aby zložil melódiu, no japonská vláda ju zavrhla, pretože “nebola dostatočne dôstojná”. V roku 1880 bola osvojená nová melódia vytvorená Jošiisom Okuom a Akimorim Hajašim. Nemecký hudobník Franz Eckert použil túto melódiu spolu so západným štýlom harmónie, čím vytvoril verziu, ktorá sa používa dodnes.

V rokoch 1888 až 1945 slúžila Kimigajo ako národná hymna Japonského cisárstva. Po zmene režimu po konci druhej svetovej vojny sa štát zmenil na parlamentnú demokraciu, no cisár Hirohito nebol zbavený trónu a Kimigajo, hoc nie oficiálne podľa zákona, bola stále považovaná za národnú hymnu. V roku 1999 ju Zákon pre národnú vlajku a hymnu ustanovil ako národnú a cisársku hymnu.

## Dnešný názor
Podľa prieskumu TV Asahi z roku 1999 väčšina Japoncov považovala “Kimigajo” za dôležitú, aj keď kontroverznú pieseň, dokonca pred platnosťou Zákonom pre národnú vlajku a hymnu z roku 1999. Na druhú stranu, prieskum z rovnakého roku vykonaný denníkom Mainiči Šimbun ukázal, že väčšina účastníkov výskumu protestovala proti legislatíve, ktorá z “Kimigajo” urobila národnú hymnu, alebo sa cítili, že vláda mohla k takémuto zákonu pristúpiť neskôr. Mnoho z japonských študentov, ktorí musia spievať hymnu počas vstupných a maturitných ceremóniách hovoria, že nerozumejú starému a zastaranému jazyku a nie sú učení o jej histórii. Kontroverzia obklopujúca používanie hymny pre školské akcie naďalej pretrváva.

## Kontroverzia
Kontroverzie hymny vyplývajú z faktu, že ju časť obyvateľov, spoločne s vlajkou, pokladajú za symboly japonského militarizmu zosobneného v druhej svetovej vojne. Prípady bojkotu sa vyskytujú často v školstve. Od zavedenia hymny do platnosti v roku 1999 a špeciálne od roku 2003, kedy jej používanie na školách bolo zavedené ako povinné sú učitelia povinní stáť pri vlajke a spievať hymnu. Nerešpektovanie týchto symbolov vedie ku finančným pokutám či až ku preloženiu z práce.

## Text hymny
V prípade slovenskej verzie ide o neoficiálny preklad.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Štátne hymny
Wii U

**Wii U** je ôsma stolná herná konzola japonskej spoločnosti Nintendo. Na trh bola uvedená v roku 2012. Od konkurenčných konzol ju odlišoval jej ovládač Wii U GamePad, ktorý disponoval dotykovým displejom a slúžil buď ako sekundárna obrazovka hier (po vzore prenosnej konzoly Nintendo DS), alebo sa na ňu dal cez bezdrôtové pripojenie prenášať hlavný obraz hier, a tak mohla simulovať prenosnú konzolu (hoci s limitovaným dosahom).

Kvôli viacerým faktorom, ako napríklad slabá marketingová kampaň a ponuka hier, nebola konzola na trhu úspešná: predalo sa jej iba 13,56 milióna kusov, čo ju robí doteraz najmenej predávanou konzolou v histórii Nintenda.

## Hardvér
Konzola Wii U bola spätne kompatibilná s hrami i ovládačmi predchádzajúcej konzoly Nintenda, Wii.

### Technická špecifikácia
* CPU: *Espresso* čip založený na architektúre IBM PowerPC
* RAM: 2 GB
* Rozlíšenie: až 1920 x 1080 pixelov (1080p)
* Úložisko: 8 GB, alebo 32 GB (v závislosti od verzie konzoly)
* Porty: slot na SD kartu, štyri USB 2.0 porty, HDMI výstup

### Ovládač Wii U GamePad
Ku každej Wii U konzole bol pribalený aj nový GamePad ovládač s 6,2-palcovou dotykovou obrazovkou. V ovládači bol aj zabudovaný akcelerometer a gyroskop, takže hry sa dali ovládať aj pohybom, čo využívalo najmä na mierenie v akčných hrách.

Tento ovládač má v sebe zabudovanú aj NFC čítačku, čím bola kompatibilný s Amiibo figúrkami a kartami, ktoré po ich naskenovaní odomykali rôzny obsah v hrách.

### Verzie konzoly
Po uvedení na trh sa konzola predávala v dvoch variantoch: v bielej *Basic* verzii, ktorá mala zabudovaný disk s 8GB kapacitou, a v čiernej *Deluxe* verzii s 32 GB kapacitou.

Počas celého životného cyklu konzoly neboli vyrobené žiadne vylepšené verzie, no s vydaním HD remake verzie hry The Legend of Zelda: Wind Waker vyšla aj Wii U konzola s tématickým GamePad ovládačom.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* nintendo.com – oficiálna stránka spoločnosti Nintendo 

Kategória:Herné konzoly
Kategória:Nintendo
Ivan Masár

Ing. arch. **Ivan Masár**  je slovenský architekt.

Študoval Fakultu architektúry Slovenskej vysokej školy technickej (dnes Slovenskej technickej univerzity) (1975 – 1981). V rokoch 1981 – 1990 pôsobil ako architekt Stavoprojektu Bratislava, Ateliér pre rekonštrukciu pamiatkových objektov a miest. V roku 1990 založil spolu s Ing. arch. Petrom Boudom architektonický ateliér Bouda Masár architekti, kde pôsobí dodnes. K ich najznámejším architektonickým realizáciám patrí: Rekonštrukcia Erdődyho paláca / 1999 (cena za architektúru CE.ZA.AR), Bratislavský hrad – obnova hradného paláca / 2012, Polyfunkčný objekt Westend Bratislava / 2014, Obchodná a priemyselná komora Gorkého 4 v Bratislave / 2018 a iné.

## Architektonické realizácie
Medzi najvýznamnejšie realizácie Petra Boudu patria:

* 1988 – Klenotnica na Bratislavskom hrade
* 1988 – Hotel Dukla v Bratislave, interiéry
* 1999 – Erdődyho palác v Bratislave, pamiatková obnova 
* 1999 – Pojišťovna Morava v Brne na Husovej triede, rekonštrukcia
* 2001 – Zastupiteľský úrad Česka na Slovensku v Bratislave, rekonštrukcia, dostavba a nadstavba
* 2002 – Bytové domy pri štadióne v Piešťanoch, novostavba
* 2003 – Polyfunkčný bytový dom v Devínskej Nove Vsi, novostavba
* 2005 – Budova na Západnej terase Bratislavského hradu, pamiatková obnova pre účely Národnej rady Slovenskej republiky
* 2005 – Sociálna poisťovňa v Humennom, novostavba
* 2007 – Aponiho palác v Bratislave, pamiatková obnova
* 2009 – Dominikánsky kláštor v Košiciach, pamiatková obnova
* 2010 – Secesné gymnázium v Bratislave, pamiatková obnova
* 2011 – Stará radnica v Bratislave, pamiatková obnova
* 2012 – Hradný palác Bratislavského hradu, pamiatková obnova

## Ocenenia

* 1998 – Svetové bienále architektúry v Sofii Interarch, strieborná medaila
* 1986/1987 – Prehliadka architektonických diel ZSA, 1. cena, (realizácie)
* 1988 – Cena Zväzu slovenských architektov (Cena D. Jurkoviča)
* 2001 – Stavba roka, hlavná cena 2001
* 2002 – CE.ZA.AR cena za architektúru za rekonštrukciu Erdődyho paláca
* 2004 – CE.ZA.AR cena za architektúru za interiéry objektu na Západnej terase Bratislavského hradu 2008 – Výročná cena časopisu *Pamiatky a múzeá* za rok
* 2011 – Osobnosť architektúry a stavebníctva ASB (nominácia)
* 2011 – Krištáľové krídlo v kategórii architektúra za pamiatkovú obnovu Starej radnice v Bratislave
* 2012 – Osobnosť architektúry a stavebníctva ASB

## Referencie


Kategória:Slovenskí architekti
Kategória:Absolventi Fakulty architektúry Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Držitelia Krištáľového krídla
Rakytov (prítok Zohorského potoka)

**Rakytov** je potok na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastri mesta Stupava a obcí Lozorno a Zohor. Predstavuje tok V. rádu, horsko-nížinného charakteru o dĺžke 7,189 km (pripočítaním dlhšej zdrojnice 7,402 km) a s plochou povodia 14,660 km². Vzniká v nadmorskej výške  a ústi do Zohorského potoka, vo výške 

## Vznik
Potok vzniká sútokom dvoch menších zdrojníc, v dorastenom listnatom lese, v lokalite Ohek (), na juhozápadnom svahu rovnomerného vrchu Ohek (), v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Stupavské predhorie, v nadmorskej výške 

Prvá, dlhšia zdrojnica má dĺžku 230 metrov, pramení vo vyrastenom listnatom lese, na západnom svahu vrchu Hrabník (), vo výške  Tečie v princípe počas celej dĺžky toku na severozápad, lesom stále rovnakého charakteru.

Druhá, kratšia zdrojnica má dĺžku 156 metrov, pramení v rovnakom lese, na juhozápadnom svahu Oheka (), v nadmorskej výške (). Tok po celej dĺžke smeruje na západ.

## Opis toku
Po sútoku zdrojníc potok pokračuje severozápadným smerom, v listnatom lese a podteká miestnu účelovú komunikáciu. Zakrátko sa oblúkom stáča na juhozápad a po chvíli opäť tečie už severozápadným smerom. Znovu podteká cestu, tečie Hlbokou dolinou a z pravej strany prijíma krátky prítok. Následne je dvakrát za sebou premostený lesnými komunikáciami a vteká do dorasteného ihličnatého lesa, kde sa nebadateľne vlní. Mení smer na západný, priberá sprava melioračný kanál a ihneď podteká cestu I/2. Tečie chvíľu listnatým lesom, následne sa prudšie stáča na juhozápadojuh, a tu už preteká trávnatým porastom. Križuje sa z elektrickým vysokonapäťovým vedením, podteká kamennú cestu a tok pokračuje listnatým lesom, kde zľava priberá krátky potok. Tečie južným smerom, opäť križuje elektrické vedenie, stáča sa na juhozápad a následne ho premosťuje diaľnica D2. Tesne po premostení do potoka ústi ľavostranný kanál, opúšťa les a pokračuje trávnatou medzou. Opäť tečie lesom, no zakrátko z neho vyteká a priberá najvýznamnejší prítok, pravostranný Macejkov kanál. Pokračuje krátko juhozápadojužným smerom, zase križuje elektrické káble a stáča sa na západojuhozápad, pričom v zhybe prijíma zľava ďalší umelý prítok. Ústi doňho posledný, pravostranný kanál, podteká poľnú cestu, vteká do trávnatého porastu a tesne pred ústim sa stočí na západ. Napokon sa v nadmorskej výške  vlieva do Zohorského potoka, ako jeho najvýznamnejší prítok.

## Referencie

## Zdroje
* GEO-portál, názvy potokov
* Základná mapa ZBGIS

Kategória:Povodie Moravy
Kategória:Záhorie
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Stupava
Kategória:Lozorno
Kategória:Zohor
Kategória:Vodné toky v okrese Malacky
Metroid

**Metroid** je séria akčných sci-fi videohier japonskej spoločnosti Nintendo. Hry boli spočiatku vyvíjané internými štúdiami Nintenda, ale neskôr niektoré diely vyvíjali aj externé štúdiá, ako napríklad Retro Studios a MercurySteam. Na každú konzolu od Nintenda, s výnimkou Nintendo 64, vyšla aspoň jedna hra v sérii.

Dej hier sleduje lovkyňu odmien Samus Aran, ktorá sa na rôznorodých planétach zúčastňuje nebezpečných misií proti vesmírnym pirátom a parazitickým Metroidom, podľa ktorých je pomenovaná celá séria.

Hry sú známe svojím nelineárnym dizajnom úrovní s dôrazom na preskúmavanie labyrintov a atmosférou izolácie. Hlavnou inšpiráciou pre tieto hry bol filmový horor Votrelec, s ktorým majú mnoho podobností.

## Iné médiá
Postava Samus Aran sa rôznymi spôsobmi objavila aj v iných hrách od Nintenda, najznámejšie v sérii Super Smash Bros. Okrem toho boli na motívy Metroid série vyrobené aj manga komiksy a Amiibo figúrky.

## Iné projekty

Kategória:Nintendo
Kategória:Série počítačových hier
Hloží

**Hloží** je prírodná rezervácia ev. č. 1740 severne od obce Velká nad Veličkou v okrese Hodonín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.

## Ochrana
Prírodná rezervácia je určená na ochranu xerotermných spoločenstiev na plytkých pôdach s výskytom vzácnych druhov rastlín a živočíchov.

Na území sa vyskytuje rad vzácnych druhov bezstavovcov ako napríklad modráčik čiernoškvrnný (*Maculinea arion*), bystruška menivá (*Carabus scheidleri*), bystruška zlatomedená (*Carabus ulrichii*), májka obyčajná (*Meloe proscarabaeus*), rad druhov mravcov (*Formica* spp.) a blanokrídleho hmyzu (*Bombus* spp.).

Rovnako je tu rad vzácnych druhov rastlín ako napríklad bohatá populácia hmyzovníka Holubyho (*Ophrys fuciflora* subsp. *holubyana*), vstavač počerný (*Orchis ustulata*) alebo vemenník zelenkastý (*Platanthera chlorantha*).

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Hodonín
* Chránená krajinná oblasť Bílé Karpaty

## Externé odkazy
* Plán starostlivosti o rezerváciu na roky 2015 – 2024
* Na stránke východní Morava 

## Zdroj

Kategória:Prírodné rezervácie v Česku
Kategória:Chránené územia v okrese Hodonín
Kategória:Bílé Karpaty
Kategória:Vizovická vrchovina
Kategória:Chránená krajinná oblasť Biele Karpaty
Kategória:Velká nad Veličkou
Hovoranské louky

**Hovoranské louky** sú prírodná pamiatka ev. č. 1490 severozápadne od obce Hovorany v okrese Hodonín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR. 

Prírodná pamiatka bola znovu vyhlásená Nariadením Juhomoravského kraja č. 16/2014 s účinnosťou od 1. marca 2014.

## Ochrana
Predmetom ochrany je územie s výskytom európsky významných nelesných stanovíšť, prioritného stanovišťa biotopu panónske sprašové stepné trávniky a stanovištia širokolistých suchých trávnikov, ďalej európsky významné druhy rastlín, vyskytujúce sa na týchto stanovištiach, ako katran tatársky (*Crambe tatatia*), hadinec červený (*Echium russicum*), poniklec veľkokvetý (*Pulsatilla grandis*), prioritný druh kosienka karbincolistá (*Serratula lycopifolia*) a rad ďalších osobitne chránených alebo vzácnych druhov rastlín.

## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Hodonín

## Referencie


## Externé odkazy
* [Na stránke Jižní Morava ''(tu sú uvádzané lúky ako rezervácia, v ústrednom zozname [Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR|AOPK] sú uvádzané ako pamiatka)'']

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Hodonín
Kategória:Lúky v Česku
Kategória:Hovorany
Kategória:Prírodné pamiatky v Česku
Československá námorná flotila

**Flotila Československej námornej plavby, medzinárodnej akciovej spoločnosti** (v roku 1994 premenovanej na Českú námornú plavbu a.s.) bola flotilou námorných nákladných lodí česko-slovenského, neskôr českého štátu v správe Československej námornej plavby, resp. Českej námornej plavby. Po privatizácii v roku 1992 nasledoval rýchly rozpredaj flotily zvyšných 14 námorných lodí.

## Lode česko-slovenskej / českej námornej flotily
[náhľad|M/S Pionýr v rumunskom prístave [Konstanca (1961)]]

## Referencie


## Externé odkazy
*  História čs. námornej plavby, podrobne lode 

Kategória:Česko-slovenské lode
Kategória:Doprava v Česko-Slovensku
Amiibo

náhľad|Logo
**Amiibo** (štylizované ako **amiibo**) je séria zberateľských figúrok a kariet vyrábaná japonskou firmou Nintendo. Predávať sa začali v novembri roku 2014. Všetky figúrky i karty v sebe majú zabudovaný NFC čip, vďaka čomu môžu byť naskenované konzolami Nintendo 3DS, Wii U a Nintendo Switch, a tak odomykať exkluzívny obsah v hrách.

Takmer všetky Amiibo figúrky a karty predstavujú postavy z rôznych videoherných sérií od Nintenda, ale zastúpených je aj zopár ikonických sérií tretích strán, ako napríklad Pac-Man, Castlevania, alebo Mega Man.

## História
Nintendo prvýkrát odhalilo koncept digitálne interaktívnych figúrok v máji 2014, vtedy ešte pod názvom *Nintendo Figurine Platform*. V júni 2014 bola na americkej výstave E3 odhalená prvá séria figúrok (na motívy videohernej série Super Smash Bros.) pod novým názvom *amiibo*.

Potom, ako boli prvé figúrky uvedené na trh, dopyt po nich ďaleko presahoval ponuku. To viedlo k často kritizovanému nedostatku figúrok v obchodoch, za čo sa vtedajší riaditeľ Satoru Iwata ospravedlnil a sľúbil zvýšenie produkcie.

## Hardvérová podpora
Konzoly Wii U a Nintendo Switch vo svojich ovládačoch obsahujú NFC čítačku, akékoľvek Amiibo stačí jednoducho priložiť k nim, čo aktivuje špeciálne funkcionality v podporovaných hrách.

Amiibo sú podporované aj prenosnými konzolami Nintenda: konzoly radu New Nintendo 3DS v sebe majú zabudovanú čítačku, avšak predchádzajúce modely (pôvodné Nintendo 3DS a Nintendo 2DS) vyžadujú pripojenie periférneho adaptéra, ktorý sa predáva samostatne.

## Referencie

## Externé odkazy
*Oficiálna webová stránka Amiibo (po anglicky)

Kategória:Nintendo
Kategória:Postavy z videohier
Kategória:Hračky
Kategória:Zberateľstvo
Fyziatria

**Fyziatria** (gr.) je odbor medicíny zaoberajúci sa liečebnými účinkami niektorých fyzikálnych javov (napr. tepla, žiarenia, elektriny) na chorý organizmus. Fyziatria sa zaoberá vplyvom a liečebným využitím fyzikálnych podnetov na ľudský organizmus. Napr. priame využitie elektriny vo forme elektroliečby alebo jej modifikácii vo forme energie tepelnej, svetelnej či mechanickej. Využíva aj vodu a jej fyzikálne vlastnosti, ako sú jej teplota a hydrostatický tlak.

Fyziatria, balneológia a liečebná rehabilitácia (FBLR) je od roku 1973 medicínskym odborom s vlastnou koncepciou a vychováva atestovaných lekárov – fyziatrov, ktorí vedú rehabilitačné tímy. Ich súčasťou môžu byť fyzioterapeuti, maséri a iní pracovníci.

## Fyziater, fyziatrička
Fyziater je lekár (lekárka), zaoberajúci sa fyziatriou, liečiaci prírodnými a fyzikálnymi prostriedkami s atestáciou (špecializáciou) z odboru - Fyziatria, balneológia a liečebná rehabilitácia (FBLR).

Okrem absolvovania lekárskej fakulty (MUDr.), musí mať aj ďalšie teoretické medicínske vedomosti z vnútorného lekárstva, chirurgie a traumatológie, neurológie, ortopédie, pediatrie a primerané vedomosti z iných súvisiacich odborov. Lekár - fyziater s atestáciou z odboru FBLR sa uplatní v rehabilitačnej ambulancii, v kúpeľnom zariadení, špecializovanom ústave alebo na inom rehabilitačnom pracovisku.

Fyzioterapeut na rozdiel od fyziatra, nie je lekár. Je to ale vysokoškolsky vzdelaný zdravotnícky pracovník (Bc. alebo Mgr.).

## Referencie


Kategória:Medicínske odbory
Mandalorián

**''Mandalorián** (alebo **The Mandalorian**)* je americký webový televízny *vesmírny* *western* seriál. Premiéru mal 12. novembra 2019 na novospustenej službe Disney+. Odohráva sa v univerze [[Star Wars]], päť rokov po udalostiach filmu *Star Wars: Návrat Jediho'' a sleduje mandalorianského lovca odmien. Prvá séria má osem častí. Tesne po premiére prvej časti bola potvrdená aj druhá séria, ktorá mala premiéru 30. októbra 2020. Od 14. júna 2022 boli obe série dostupné aj na Slovensku po uvedení Disney+ na lokálny trh. Tretia séria mala premiéru 1. marca 2023 a potvrdená bola aj štvrtá séria.

## Obsadenie
### Hlavné postavy
* Pedro Pascal ako Din Djarin/The Mandalorian ("Mando"), samotársky pištoľník a lovec odmien
* Grogu - The Child (slov. Dieťa) animované tímom bábkarov, päťdesiat rokov staré batoľa rovnakého druhu ako Yoda, ktoré dokáže používať Silu. Mandalorian ho nájde a chráni pred ostatnými lovcami odmien

#### Ďalšie postavy
* Carl Weathers ako Greef Karga, líder cechu lovcov odmien, ktorý si najme Mandaloriana, aby vysledoval cenný cieľ
* Werner Herzog ako The Client (slov. Klient), nemenovaný muž s ochrankou Stormtrooperov, ktorý pre Mandaloriana zabezpečí vystopovanie cenného cieľa
* Omid Abtahi ako Dr. Pershing, vedec, ktorý pracuje pre Klienta
* Nick Nolte ako Kuiil (iba hlas), Ugnaughtský farmár
* Taika Waititi ako IG-11 (iba hlas), naivný robot a lovec odmien, ktorý spracováva konverzácie presne a doslovne
* Gina Carano ako Carasynthia "Cara" Dune, bývalá povstalecká vojačka, neskôr žoldnierka z Alderaanu
* Giancarlo Esposito ako Moff Gideon, bývalý imperiálny úradník, ktorého život sa zmenil život po zničení druhej Hviezdy smrti povstalcami.

* Emily Swallow ako The Armorer (slov. Zbrojmajsterka), Mandalorianská žena, ktorá Mandalorianovi ukuje nové brnenie

* John Leguizamo ako Gor Koresh (iba hlas), (2. séria)
* Timothy Olyphant ako Cobb Vanth (2. séria)
* Temuera Morrison ako Boba Fett (2. séria)
* Misty Rosas ako Žabia žena (2. séria)
* Mercedes Varnado ako Koska Reeves
* Katee Sackhoff ako Bo-Katan (2. séria) 
* KryzeSimon Kassianides ako Axe Woves (2. séria)
* Titus Welliver ako Imperiálny Kapitán (2. séria)
* Rosario Dawson ako Ahsoka Tano (2.séria)
* Omid Abtahi ako Doktor Pershing
* Ming-Na Wen ako Fennec Shand
* Bill Burr ako Migs Mayfeld
* Mark Hamill ako Luke Skywalker (2. séria)

## Zoznam častí

### 1. séria (2019)

### 2. séria (2020)

### 3. séria (2023)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Hviezdne vojny
Kategória:Televízne seriály USA
Kategória:Televízne seriály z roku 2019
Kategória:Televízne seriály Disney+
Bohuslavické stráně

**Bohuslavické stráně** je prírodná pamiatka ev. č. 1488, lokalita Bohuslavice – miestna časť mesta Kyjov v okrese Hodonín. Správa AOPK Brno.

Prírodnú pamiatku tvoria dve izolované lúčne enklávy na svahoch nad obcou Bohuslavice. Lokalita s väčšou rozlohou „Hrad“ sa nachádza v susedstve cintorína a kostola na mieste hradu, ktorý zanikol ešte v 15. storočí. Nachádza sa v nadmorskej výške medzi 224260 m. Druhá časť „Chrástka“ leží na juhozápadne orientovanom svahu nad východným okrajom obce. Nadmorská výška sa pohybuje v rozmedzí 230

## Ochrana
Motívom ochrany je v súčasnej dobe zachovanie cenných xerotermných spoločenstiev na kyslom podloží s výskytom zvlášť chránených či vzácnych druhov rastlín – kozinec vičencovitý (*Astragalus onobrychis*), zlatovlások obyčajný (*Linosyris vulgaris*), vratička mesiačikovitá (*Botrychium lunaria*), hlaváč sivastý (*Scabiosa canescens*) a kavyľ vláskovitý (*Stipa capillata*).

Zo zástupcov teplomilných druhov hmyzu môžeme uviesť modlivku zelenú (*Mantis religiosa*), drevára fialového (*Xylocopa violacea*) a mravce *[[Messor muticus]]*.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Hodonín
* Prírodný park Ždánický les

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Bohuslavické stráne
* Plán starostlivosti o prírodnú pamiatku

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Hodonín
Kategória:Kyjov (okres Hodonín)
Kategória:Prírodný park Ždánický les
Kategória:Prírodné pamiatky v Česku
Furtský potok

**Furtský potok** alebo zastaralo **Furtský jarok** je prirodzený vodný tok V. rádu na Záhorí, v okrese Malacky, v katastrálnom území obcí Pernek a Kuchyňa. Je to tok horsko-nížinného typu, pri dĺžke 4,050 km (s dlhšou zdrojnicou 4,452) má plochu povodia 3,489 km². Vzniká v nadmorskej výške  a vlieva sa do Perneckej Maliny vo výške 

## Vznik
Vzniká sútokom dvoch kratších zdrojov v dorastenom zmiešanom lese, na juhozápadnom svahu vrchu Červený kopček (), v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, v nadmorskej výške 

Prvá, väčšia zdrojnica pramení na severnom svahu vrchu Krížnica (), v listnatom vyrastenom lese, vo výške  a je dlhá 402 metrov. Na začiatku tečie západoseverozápadným smerom, už v zmiešanom lese a neskôr sa oblúkom stáča na juhozápad.

Druhá, menšia zdrojnica pramení na juhovýchodnom svahu Červeného kopčeka, v nadmorskej výške  a má dĺžku 175 metrov. Po celej dĺžke tok tečie dorasteným listnatým lesom na juh.

## Opis toku
Po vzniku potok tečie juhozápadným smerom, najprv zmiešaným, potom listnatým lesom, kde podteká lesnú cestu a následne sa prudšie stáča na severozápad. Ústi doň sprava prvý prítok, nachvíľu sa prudko stočí na juhozápad, a hneď prijíma zľava ďalší, menší prítok. Pokračuje západoseverozápadným smerom, pričom tvorí miernu dvojvlnu a oddeľuje sa od neho pravobrežný melioračný kanál, ktorý neskôr ústi do bezmenného potoka. Potok sa nakrátko presmeruje na sever a ďalej pokračuje severozápadným smerom. Opúšťa les, vzápätí podteká cestu II/501 a vteká do trávnatého koryta. Tečie poľnohospodársky využívanou krajinou, badateľne sa stáča na severozápadosever a križuje sa s elektrickým vedením vysokého napätia. Blízko ústia potok priberá najvýznamnejší, prirodzený pravostranný prítok, vteká do lesa, vychyľuje sa na západ a opäť sa križuje s elektrickým vedením. Nakoniec zľava ústi do Perneckej Maliny, ako jej významný prítok, v nadmorskej výške 

## Referencie

## Zdroje
* Základná mapa ZBGIS
* GEO-portál, názvy potokov

Kategória:Povodie Moravy
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Záhorie
Kategória:Pernek
Kategória:Kuchyňa (okres Malacky)
Kategória:Vodné toky v okrese Malacky
Ernest Horniak

**Ernest Horniak** (* 18. november 1907, Horné Krškany, dnes mestská časť Nitry† 9. apríl 1979, Nitra) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, trpiteľ za vieru – disident.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku. Teológiu študoval v Turíne (Taliansko) a v Ľubľane (Slovinsko) v rokoch 19291933. Za kňaza bol vysvätený v Ľubľane 2. júla 1933. Pôsobil v Bratislave, Fryštáku, Trnave a na Vysokej škole bohosloveckej vo Svätom Kríži nad Hronom.

Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre svoj aktívny náboženský postoj ho ŠtB zariadila do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov. V októbri 1951 bol zatknutý a vo vykonštruovanom procese ho odsúdili na 12 rokov väznenia. Sedel vo väzeniach v Bratislave, Prešove, Ilave. V roku 1960 bol podmienečne prepustený. Po prepustení žil v Nitre. Štátny súhlas na vykonávanie kňazskej služby už nikdy nedostal. Bol mladším bratom saleziána Marcela Horniaka.

## Literatúra
*KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava : Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 243 - 244.

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Osobnosti z Nitry
Kategória:Slovenskí saleziáni
Gareth Jones (novinár)

**Gareth Richard Vaughan Jones** (* 13. august 1905, Barry, Wales† 12. august 1935, Mandžukuo) bol waleský novinár. Ako prvý upozornil západný svet na existenciu hladomoru na Ukrajine v rokoch 19321933.

## Život
Gareth Jones sa narodil vo waleskom meste Barry. Jeho otec Edgar Jones bol riaditeľom Barry County School. Garethova matka bola v rokoch 18891892 učiteľkou detí Arthura Hughesa, syna waleského oceliarskeho priemyselníka Johna Hughesa, ktorý na Ukrajine založil mesto Juzovka či Hughesovka, dnešný Doneck. Jej rozprávanie podnietilo Jonesovu túžbu navštíviť Sovietsky zväz a najmä Ukrajinu.

Jones vyštudoval francúzštinu na Aberystwythskej univerzite a francúzštinu, nemčinu a ruštinu na univerzite v Cambridge. V januári 1930 začal pracovať ako poradca pre zahraničné záležitosti britského premiéra Davida Lloyda Georgea a v lete toho istého roku podnikol prvú krátku cestu do Juzovky (vtedy premenovanej na Stalino).

V lete 1931 cestoval po Sovietskom zväze spoločne s H.J. Heinzom II a robil výskum pre knihu o Sovietskom zväze. Počas cesty si písal denník, ktorý bol neskôr vydaný knižne. Po návrate zo Sovietskeho zväzu pomáhal Lloyd Georgovi s písaním vojnových memoárov.

Počas 30. rokov bol reportérom denníka Western Mail. V januári a februári 1933 pôsobil v Nemecku a písal reportáže nástupu NSDAP k moci. V marci navštívil Ukrajinu kde bol svedkom hladomoru. Po návrate do Berlína vydal tlačové vyhlásenie publikované radom novín. Následne mu bol zakázaný ďalší vstup do Sovietskeho zväzu.

V roku 1935 odcestoval do Vnútorného Mongolska v Japoncami okupovanom Mandžukuu. Bol unesený a v predvečer svojich tridsiatych narodenín 12. augusta 1935 zastrelený banditami. Existuje podozrenie, že jeho vraždu zinscenovala sovietska NKVD.

## Vyznamenanie
* Rad za zásluhy III. triedy *in memoriam* (Ukrajina, 19. novembra 2008)

## Film
Na základe osudov Garetha Jonesa bol natočený film *Obywatel Jones* z roku 2019 režírovaný poľskou režisérkou Agnieszkou Hollandovou.

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Waleskí novinári
Prírodný park Ždánický les

**Prírodný park Ždánický les** sa nachádza na území okresov Vyškov, Hodonín, Kroměříž a Břeclav v oblasti Středomoravských Karpát o rozlohe 68 km². Bol zriadený 24. apríla 1996 ako kľudová oblasť prírodného parku. Nachádzajú sa tu enklávy bukových a dubových porastov, je tu zachovaný komplex nivných lúk. Rastie tu množstvo chránených rastlín a žijú tu chránené živočíchy.

## Referencie


## Literatúra
* 

## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Břeclav
* Zoznam chránených území v okrese Hodonín
* Zoznam chránených území v okrese Kroměříž
* Zoznam chránených území v okrese Vyškov
* Ždánický les

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Príroda Vyškovska na stránkach Vyškov.cz 

## Zdroj


Ždánický les
Ždánický les
Ždánický les
Ždánický les
Marcel Horniak

**Marcel Horniak** (* 1. január 1903, Horné Krškany, dnes mestská časť Nitry† 21. október 1989, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, náboženský publicista, trpiteľ za vieru – disident.

## Životopis
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (19211922). Teológiu študoval v Turíne v Taliansku (1925 – 1929), kde bol 8. júla 1929 vysvätený za kňaza. Pôsobil v Šaštíne, Svätom Benediku, Bratislave, Fryštáku a vo Svätom Kríži nad Hronom, kde saleziáni v roku 1946 založili v Biskupskom kaštieli Vysokú školu bohosloveckú. Vykonával tam úlohu špirituála (19461950).

Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre jeho aktívny náboženský postoj ho zariadili do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov a previezli ho do prísnejšieho internačného tábora. Najprv do Oseku v severných Čechách a potom do kláštora v Králíkách (v internačných kláštoroch boli všeobecne veľmi tvrdé životné podmienky).

Pre zhoršujúce sa zdravotné ťažkosti v dôsledku krutých životných podmienok a permanentným výsluchom ŠtB, bol po piatich rokoch internácie prepustený (1950 – 1955), a poslaný do charitného domova. Najprv do Beckova a potom do Pezinka. Bol starším bratom saleziána Ernesta Horniaka.

Bol tiež publikačne činný. Vyšli mu desiatky článkov s náboženskou tematikou. 

Počas pôsobenia v Šaštíne ako administrátor farnosti (1931 – 1932), zaslúžil sa o reštaurovanie a pozlátenie sochy Sedembolestnej Panny Márie, ktorá sa nachádza v bazilike za hlavným oltárom.

## Dielo (výber)
* 1946 – *Životné pramene krásneho písomníctva*

## Literatúra
* KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava : Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 244 - 245.
* HORNIAK, Marcel, SDB. In: 

## Externé odkazy
* Marcel Horniakhttps://www.saleziani.sk/images/pdf/SLK_DonBoscoDnes_2016_04.pdf#page=24

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí náboženskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Nitry
Kategória:Slovenskí saleziáni
Ambulancia (rozlišovacia stránka)

**Ambulancia** môže byť:
* podľa slovenských právnych predpisov: základný typ ambulantného zdravotníckeho zariadenia (vrátane záchrannej sanitky alebo vrtuľníka) , pozri ambulancia
* ambulantné zdravotnícke zariadenie alebo zariadenie pre príjem chorých na ústavné ošetrovanie , pozri pod ambulancia
*sanitné vozidlo 
* prevozné zdravotné oddelenie (napr. röntgenologické)
* prevozná opravárska dielňa strojov, prístrojov a technických zariadení, pozri pod opravárska dielňa
* vo vojenstve (zastarano): vojenská (poľná) ošetrovňa/nemocnica, pozri poľná nemocnica
* v poštovníctve (podľa niektorých názorov slangovo): vozeň vlakovej pošty , pozri pod vlaková pošta

## Referencie

## Pozri aj
* ambulantná pošta
* ambulantná starostlivosť