Morské oko (jazero)

**Morské oko**, v minulosti nazývané **Veľké Vihorlatské jazero**, je najväčšie jazero vo Vihorlatských vrchoch a tretie najväčšie prírodné jazero na Slovensku po Štrbskom plese a Veľkom Hincovom plese vo Vysokých Tatrách. Je jedno z najkrajších zátiší na Slovensku, ktoré si zachovalo romantiku a prirodzený pôvab.

## Vznik a poloha
[náhľad|vľavo|Pohľad na Morské oko zo [Sninský kameň (vrch)|Sninského kameňa v zime]]
náhľad|Historický pohľad na Morské oko z roku 1888

Vznik Morského oka spadá do obdobia doznievania sopečnej činnosti vo Vihorlate. Mohutný zosuv z východného svahu Motrogonu a Jedlinky zahradili dolinu potoka Okna a za vzniknutou bariérou vzniklo prírodné jazero. Morské oko je výnimočné svojim pôvodom, polohou, fyzikálno-chemickým a biologickým režimom. Leží pod Sninským kameňom () v katastrálnom území obcí Remetské Hámre a Vyšná Rybnica, v nadmorskej výške  Dnešná podoba jazera existuje od osemdesiatych rokov 19. storočia, keď bol vybudovaný umelý priehradný múr. Asi  plocha jazera po zvýšení vodnej hladiny o  vytvorila dnešnú plochu . Maximálna dĺžka jazera je  a šírka . Jazero dosahuje hĺbku až .

Nachádza sa v Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat a patrí do ochranného pásma územia Vihorlatský prales, skrátene aj Vihorlat, ktoré bolo v roku 2007 zapísané do zoznamu Svetového prírodného dedičstva UNESCO v kategórii Karpatské bukové pralesy. Dôvodom zápisu boli zachovalé bukové pralesy s vyše 240-ročnými exemplármi. Kategória bola neskôr viackrát rozšírená o ďalšie lokality a v súčasnosti nesie názov Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy (). Zároveň patrí do lokality Morské oko (SKUEV0209), ktorá je územím európskeho významu sústavy Natura 2000.

Neďaleko Morského oka západným smerom, v nadmorskej výške , leží druhé najzachovalejšie jazero vo Vihorlatských vrchoch – Malé Morské oko, v minulosti nazývané Malé Vihorlatské jazero.

## Opis jazera
Do jazera ústi 6 stálych prameňov a niekoľko periodických. Prebytočnú vodu z jazera odvádza potok Okna. Pobrežie je veľmi členité. Jeho západná a severná časť má mierny sklon a je pokrytá jemným pieskom. Východný breh je strmý a kamenitý. Hlbšie časti jazera sú pokryté hrubou vrstvou bahna. V blízkosti prítokov sa hromadí lístie, z ktorého sa celoročne uvoľňuje metán.

Morské oko je veľkou prírodnou zvláštnosťou slovenskej prírody. Na ochranu prírodných hodnôt a krás bolo jazero spolu s okolitými lesmi v roku 1984 vyhlásené za štátnu prírodnú rezerváciu, v súčasnosti je to národná prírodná rezervácia (pozri: NPR Morské oko) v celkovej výmere , kde platí najvyšší 5. stupeň ochrany. Rybolov, kúpanie a člnkovanie sú zakázané.

## Riziká
Výstavba lesných ciest, ako i ťažba prestárlych porastov holorubným spôsobom znamená pre jazero veľké nebezpečenstvo. Následkom zvýšenej erózie svahov a zárezov ciest, ako aj sústreďovaním odtoku vody z cestného telesa do priepustov sa zvyšuje transport pôdy a zeminy do jazera. Okrem zeminy sa splavuje organický materiál (lístie, konáre, kôra, humus a pod.), ktorý sa po usadení v jazere rozkladá, čím sa voda ochudobňuje o rozpustný kyslík. Všetky tieto okolnosti ovplyvňujú fyzikálno-chemické a biologické vlastnosti vody. Voda sa stáva výživnejšou, zvyšuje sa množstvo rias a znižuje sa priehľadnosť.

## Historické názvy
Najstaršie oficiálne pomenovanie jazera sa dochovalo v rukopisnom elaboráte z roku 1784 (išlo o tzv. jozefínske mapovanie) v podobe *Blatné jazero* (*Blatto t.*, čiže *Blatto teich*) a potoky, ktoré do neho ústili, niesli názvy *Malý potok* (*Malý bach*) a *Veľký potok* (*Veľký bach*). Pod pomenovaním Morské oko sa jazero prvýkrát uvádza už na mape Užskej stolice od Francisca Plánszkera z roku 1792 ako Oculus Marinus (Morské oko), následne na mapách z obdobia tzv. františkánskeho mapovania (konkrétne z roku 1826). Keďže názvom morské oko sú v odborných kruhoch označované len jazerá ľadovcového pôvodu a jazero vo Vihorlatských vrchoch takým nie je, vedci sa mu snažili dať iné pomenovania – napr. *Beskydské jazero* (rok 1876), *Sninské jazero* či *Remetské jazero* (1907). Nakoniec bol v roku 1933 prijatý oficiálny názov *Veľké Vihorlatské jazero*, ktorý platí dodnes.

## Značkovanie turistických chodníkov v období Uhorska
Prvé turistické objekty na území Slovenska mimo Vysokých Tatier boli postavené v roku 1880 vo Vihorlatských vrchoch Uhorským karpatským spolkom – Beskydskou sekciou založenou v Užhorode, za podpory grófa Sztárayho; išlo o dve turistické útulne pri Morskom oku a pod Sninským kameňom. V roku 1881 bol vyznačený turistický chodník od Morského oka na Sninský kameň, ktorý existuje dodnes. V roku 1883 vybudovala už Východokarpatská sekcia so sídlom v Sátoraljaújhely turistickú útulňu pod Vihorlatom, k nej bol v roku 1885 vyznačený turistický chodník z Jovsy a odtiaľ na Sninský kameň a k Morskému oku.

## Turizmus
Morské oko je atraktívnym a častým turistickým cieľom, vedú sem turistické chodníky od Remetských a Zemplínskych Hámrov. Z Morského oka je neďaleko na obľúbený Sninský kameň (), po  modrej turistickej značke je možné dostať sa naň za hodinu a 35 minút pešej chôdze. Neďaleko sa nachádza i menšie jazero Malé Morské oko, ku ktorému turistov zavedie  žltá turistická značka, začínajúca sa pri turistickom smerovníku *Morské oko, kaštielik* (); výstup trvá cca 30 minút.

## Prístup
* po  značke zo záchytného parkoviska *Krivec* () pod Morským okom, trvanie: ↑ 0:15 h, ↓ 0:15 h
* po  značke z obce Remetské Hámre, trvanie: ↑ 2:35 h, ↓ 2:10 h
* po  značke z obce Zemplínske Hámre cez sedlo Tri tably (), odtiaľ po  značke k jazeru, trvanie: ↑ 1:45 h, ↓ 2:00 h

## Galéria
*Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.*

Súbor:Morské oko (v máji) 004.jpg|Morské oko, nad ním týčiaci sa Sninský kameň
Súbor:Morské oko (v máji) 002.jpg|Morské oko na jar
Súbor:Morské oko (v máji) 005.jpg|Morské oko na jar
Súbor:Morské oko (v máji) 006.jpg|Hrádza jazera
Súbor:Národná prírodná rezervácia Morské oko - jazero, CHKO Vihorlat (03).jpg|Morské oko v júli
Súbor:Kaštielik Morské oko 002.jpg|Kaštielik Morské oko – Významné lesnícke miesto
Súbor:Morské oko 004.JPG|Pamätná tabuľa v lokalite Svetového dedičstva UNESCO, neďaleko brehu Morského oka
Súbor:Morské oko 007.JPG|Chata Morské oko
Súbor:Sninský kameň 052.jpg|Pohľad na Morské oko zo Sninského kameňa v lete
Súbor:Morské oko 009.JPG|Pohľad na Morské oko zo Sninského kameňa v jeseni
Súbor:Morské oko 016.JPG|Turistický smerovník pri Morskom oku (zakrytý časový údaj Snina /vlak/ je 4:30 h)
Súbor:Kozmodrom Morské Oko.jpg|Prístrešok Kozmodróm pri ceste na Morské oko
Súbor:Morské oko in 1888.jpg|


## Referencie

## Literatúra
### Mapy
* VKÚ Harmanec, s. r. o., Kynceľová, č. 126, Turistická mapa 126 Vihorlatské vrchy – Zemplínska šírava 1 : 50 000, 6. vydanie, 2019, ISBN 978-80-8144-220-9
* TATRAPLAN s.r.o., Banská Bystrica, Turistická mapa 5043 Poloniny, Vihorlat, Zemplínska šírava 1 : 50 000, 1. vydanie, 2019, ISBN 978-80-89904-03-7

## Pozri aj
* Morské oko (národná prírodná rezervácia)
* Malé Morské oko
* Sninský kameň
* Vihorlatské vrchy
* Vihorlatský prales
* Chránená krajinná oblasť Vihorlat

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Poloha na turistickej/cykloturistickej mape
* Turistická mapa Karpatská turistická cesta, (Aurius, 2013), časť 1 , časť 2  (v súborovom formáte PDF)
* O Morskom oku v relácii Televíkend v archíve RTVS (video)
* Morské oko našou kamerou (video) na YouTube
* Chránená krajinná oblasť Vihorlat

Kategória:Jazerá na Slovensku
Kategória:Sopečné jazerá
Kategória:Vihorlatské vrchy
Kategória:Vodstvo v okrese Sobrance