open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karol Stráňai

Prof. RNDr. **Karol Stráňai**, DrSc. (* 13. október 1905, Rajec – † 31. júl 1999) bol slovenský telovýchovný vysokoškolský pedagóg a odborový funkcionár. Podieľal sa na realizácii školskej, mládežníckej a telovýchovnej politiky Komunistickej strany Slovenska.

## Život
Po absolvovaní štúdia na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity pracoval ako stredoškolský profesor v Kežmarku, Michalovciach a napokon v Bratislave. V rokoch 19391940 bol predsedom Slovenského ľahkoatletického zväzu. V rokoch 19391950 bol pracovníkom Telovýchovného ústavu Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, pričom v roku 1941 získal doktorát v antropometrii na Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity a v roku 1947 bol vymenovaný za profesora všeobecnej teórie telesnej výchovy.

Počas druhej svetovej vojny sa zúčastnil protifašistického odboja a Slovenského národného povstania. Bol členom SOR (19451949), členom predstavenstva Ústrednej rady odborov (19461949), predsedom Slovenského výboru Zväzu zamestnancov školstva, podpredsedom Ústredného výboru Zväzu zamestnancov školstva Revolučného odborového hnutia, členom Predsedníctva Ústredného zväzu Socialistického zväzu mládeže (19451950), predsedom Akčného výboru jednotnej telovýchovnej organizácie Sokol.

Pôsobil na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského (19501953) a na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave (19531958), na ktorú sa táto fakulta pretransformovala, pričom v rokoch 19501953 bol dekanom fakulty a v rokoch 19531958 prorektorom vysokej školy.

V rokoch 19581960 pôsobil na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a od roku 1960 na Fakulte telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave, kde bol do roku 1963 dekanom a v rokoch 19721977 riaditeľom výskumného ústavu. Tu v roku 1967 získal vedeckú hodnosť doktora vied v teórii telesnej výchovy. V rokoch 19701974 bol predsedom vedeckej rady Ústredneho výboru Československého zväzu telesnej výchovy. Vedecky, pedagogicky a publikačne sa venoval teórii, metodike a histórii telesnej výchovy.

## Dielo
* *Telesná výchova a práca v živote človeka socialistickej spoločnosti* (Bratislava, 1965)
* *Teória telesnej výchovy v sústave vied* (Bratislava, 1965)

## Ocenenia
* 1947 – Československý vojnový kríž 1939
* 1947 – Rad Slovenského národného povstania I. triedy
* 1949 – Rad 25. februára 1948
* 1962, 1975 – Medaila J. F. Chaloupeckého
* 1965 – Rad práce
* 1969 – Rad červenej hviezdy
* 1971 – Národná cena Slovenskej socialistickej republiky
* 1973 – Medaila Jána Amosa Komenského
* 1975 – Rad Víťazného februára

## Referencie

## Externé odkazy
* https://elro.kezmarok.sk/2021/07/31/stranai-karol/ 

Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Vyučujúci na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Fakulte telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Osobnosti z Rajca
Zavadilova ulica

**Zavadilova ulica** je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.

## Blízke ulice
* Eisnerova ulica

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Externé odkazy
* Zavadilova ulica na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Devínskej Novej Vsi
Trstina obyčajná

**Trstina obyčajná** môže byť:
*trsť obyčajná (*Phragmites australis*) 
*staršie: rotang trstenicový (*Calamus rotang*)

## Zdroje
Malá Chochuľa

**Malá Chochuľa** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Korytnicou, približne  južne od Ružomberka. 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, okresov Ružomberok a Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obce Liptovská Lúžna, Liptovská Osada a Brusno. Najbližším sídlom je západne situovaná osada Korytnica-kúpele, severne sa nachádza Liptovská Lúžna a Liptovská Osada a južným smerom Hiadeľ, Pohronský Bukovec a Medzibrod. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Malá Chochuľa je súčasťou hlavného hrebeňa Prašivej, v najzápadnejšej časti pohoria. Západným smerom sa nachádza Baba () a Magurka (), severným Skorušová () a Banášov bok (), severovýchodne dominantná Veľká Chochuľa () a Košarisko (), východným Chabenec () a Ondrejská hoľa () a južným Mlynárová () a Prašivá (). Hrebeňom vedie hranica povodia Váhu a Hrona; severozápadne orientované svahy odvodňujú prítoky Korytnice do Revúcej a Váhu, juhovýchodne sa zvažujúce odvodňuje Sopotnica do Hrona. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP z Donovál na Chopok. Celý masív je dobre viditeľný z Donovál, Liptovskej Lúžnej a časti Horehronia. 

### Výhľady
Hrebeň i vrchol Malej Chochule je hôľnatý a vďaka polohe a nadmorskej výške umožňuje výborný kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy, Malú Fatru, Kremnické vrchy, Vtáčnik, Štiavnické vrchy, Javorie, Ostrôžky, Poľanu a Veporské vrchy.

## Prístup
* po  červeno značkovanej hrebeňovke (Cesta hrdinov SNP):
** od západu z Donovál cez Hiadeľské sedlo
** od severovýchodu z Chabenca cez Košarisko
* po  zelenej značke z Brusna cez Sopotnickú dolinu a Veľkú Chochuľu
* po  žltej značke zo severu z Liptovskej Lúžnej cez Sedlo pod Skalkou a Veľkú Chochuľu
* po  modrej značke cez Hiadeľské sedlo:
** od juhu z obce Hiadeľ
** od severu z Korytnice

## Referencie

## Pozri aj
* Prašivá (geomorfologická časť)
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Vrchy v okrese Banská Bystrica
Kategória:Liptovská Lúžna
Kategória:Liptovská Osada
Kategória:Brusno (obec)
Wheeler Peak (Nevada)

**Wheeler Peak** () je najvyšší vrch pohoria Snake Range v americkom štáte Nevada. Súčasne je druhým najvyšším vrchom štátu Nevada po Boundary Peak. Je tiež najvyšším vrcholom národného parku Great Basin National Park. Wheeler Peak má jednu z najvyšších prominencií (2306 m) v Spojených štátoch a druhú v Nevade, po Mount Charleston. Leží na východe Nevady, na juhovýchode White Pine County.

## Galéria

Súbor:Wheeler Peak from the north.jpg|Wheeler Peak zo severu
Súbor:WheelerPeakNevadaMarch2010.jpg|Pohľad smerom na východojuhovýchod


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Summitpost.org
* Peakbagger.com

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Nevade
Kategória:Trojtisícovky v USA
Kategória:White Pine County
Dcérska spoločnosť

[náhľad|[Nákladný vlak CD Cargo Slovakia – dcérskej spoločnosti ČD Cargo, ktorá prevádzkuje nákladné vlaky na Slovensku.]]
**Dcérska spoločnosť** (**dcérsky podnik**, **filiálka**) je spoločnosť, ktorá je celkovo alebo čiastočne vo vlastníctve inej (materskej či holdingovej) spoločnosti, ktorá ju ovláda. V praxi to zvyčajne znamená, že materská spoločnosť vlastní viacej než polovicu akcií dcérskej spoločnosti.

Dcérske spoločnosti sú považované za samostatné právne subjekty, zatiaľ čo pobočky a divízie firiem sa za samostatné subjekty nepovažujú. Pokiaľ materská spoločnosť vlastní 100%-podiel v dcérskej spoločnosti, dcérska spoločnosť sa volá „100% dcérska spoločnosť“. Subjekty zakladajú dcérske spoločnosti napríklad pri expanzii do zahraničia (napr. CD Cargo Slovakia – dcéra ČD Cargo na Slovensku), vstupu do nového odvetvia (FlixTrain – založený pri vstupe FlixBusu do železničnej dopravy) či len vyčlenením už existujúcej časti spoločnosti (ČD Cargo – dcéra Českých dráh, vzniknutá vyčlenením nákladnej dopravy).

## Referencie

## Pozri aj
* Holdingová spoločnosť
* Skupina podnikov (ovládanie)

## Zdroj

## Iné projekty

Kategória:Obchodné právo
Rafinóza

**Rafinóza** je trisacharid, ktorý sa skladá z galaktózy, glukózy a fruktózy. Nachádza sa vo fazuliach, kapuste, ružičkovom keli, brokolici, špargli a inej zelenine a v celozrnných výrobkoch. Rafinóza hydrolyzuje na D-galaktózu a sacharózu pôsobením enzýmu α-galaktozidázy (α-GAL), ktorý sa však nenachdáza v ľudskom tráviacom trakte. α-GAL hydrolyzuje i iné α-galaktozidy, ako sú napríklad stachyóza, verbaskóza a galaktinol. Tento enzým však neštiepi β-galaktózu, ktorá je prítomná napríklad v laktóze.

## Chemické vlastnosti
Rafinózové oligosacharidy (RFO) sú α-galaktozylové deriváty sacharózy. Vznikajú naviazaním aktivovanej galaktózy,  na sacharózu. Najbežnejšími sú trisacharid rafinóza, tetrasacharid stachyóza a pentasacharid verbaskóza.

Rafinóza sa môže nachádzať ako biely kryštalický prášok. Je bez zápachu a má sladkú príchuť, jej sladkosť odpovedá asi 10 % sladkosti sacharózy.

## Biochemické vlastnosti
Rafinóza nie je stráviteľná u ľudí a iných zvierat s jedným žalúdkom (prasiat a hydiny), ktorým chýba enzým α-GAL, ktorý rozkladá tieto oligosacharidy. Kvôli tomu tieto oligosacharidy prechádzajú žalúdkom a tenkým črevom nestrávené. V hrubom čreve sú fermentované baktériami, ktoré majú α-GAL a tvoria z neho mastné kyseliny s krátkym reťazcom (octovú, propiónovú, butyrovú). Tieto baktérie sú takisto zodpovedné za plynatosť, ktorá vzniká pri konzumácii fazúľ a inej zeleniny. Vznikajúce mastné kyseliny  s krátkymi reťazcami majú pozitívny vplyv na zdravie. α-GAL je prítomná i ako súčasť niektorých tráviacich doplnkov, o umožňuje rozkladu rafinózových oligosacharidov.

RFO sú takmer všadeprítomné v rastlinách, nachádzajú sa v mnohých rozličných semenách rôznych čeľadí. Čo sa týka ich množstva, sú to druhé najbežnejšie rozpustné sacharidy (po sacharóze). U rastlín súvisia RFO s odolnosťou proti teplu, suchu, zime, salinite a ochrane pred patogénmi. Okrem toho regulujú klíčenie a životnosť.

## Súvislosť s chorobami
Podľa výskumov existuje u baktérií *[[Streptococcus pneumoniae]]* súvislosť medzi schopnosťou spracovať rafinózu a schopnosťou spôsobovať choroby a takisto s povahou danej choroby.

## Použitie
Kryoprezervačné procedúry niekedy využívajú rafinózu ako hypertonikum pre vysušenie buniek pred ich zmrazením. Rafinóza alebo sacharóza sa používa ako základná látka pre sukralózu. 

Rafinóza sa takisto používa

* na zvlhčenie pokožky,
* v prebiotikách (údajne podporuje rast laktobacilov a bifidobaktérií),
* ako prídavná látka do potravín a nápojov.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Trisacharidy
Vyššie primáty (rozlišovacia stránka)

**Vyššie primáty** môžu byť:
*Anthropoidea, t.j. (najmä) ploskonosovce (Platyrrhini) a úzkonosovce (Catarrhini), pozri vyššie primáty
*zriedkavo (spravidla skôr neformálne):
**celistvonosoblížne (Haplorrhini; t.j. Anthropoidea + Tarsiiformes)
**úzkonosovce (Catarrhini)
**hominoidovce (Hominoidea)

## Pozri aj
*nižšie primáty

## Zdroje
Trsť

**Trsť** (zastarano alebo nesprávne [po česky]: *rákos* resp. *rákosie* [oba tvary, najmä druhý, aj ako porast]) môže byť:
*trstina vo všetkých botanických významoch (prípadne okrem rodu *Calamagrostis*), pozri trstina
*slovenský názov rodu *Phragmites* (ktorého jediným európskym druhom je trsť obyčajná), pozri trsť (Phragmites)
*trsť obyčajná (*Phragmites australis*) 

**Trsť** môže byť zastarano aj: slovenský názov rodu *Acorus*, dnešný názov: puškvorec, pozri puškvorec

## Zdroje
Trstina

**Trstina** môže byť:
*v botanike:
**všeobecne: trsť (lat. *Phragmites*) alebo iná vodná (alebo v mokre rastúca) tráva s vysokými steblami, tŕstie
**slovenský názov rodu *Saccharum* (do ktorého patrí napríklad trstina cukrová), staršie synonymum: trsť, pozri trstina (Saccharum)
**skrátene alebo zastarano: trstina cukrová (=trsť cukrová, cukrová trstina; lat. *Saccharum officinarum*)
**alternatívny alebo zastaraný slovenský názov rodu *Phragmites* (z ktorého v Európe rastie iba trsť obyčajná [=trstina obyčajná; lat. *Phragmites australis*, *Phragmites communis*, *Phragmites vulgaris*, *Arundo phragmites*]), synonymum: trsť, pozri trsť (Phragmites)
**alternatívny alebo zastaraný slovenský názov rodu *Calamagrostis*, synonymá: smlz, (staršie:) trsť, pozri smlz
**starší slovenský názov a) rodu *Arundo* (ktorý v minulosti u niektorých autorov zahŕňal aj napríklad dnešný rod *Phragmites* alebo dnešné rody *Calamagrostis* a *Ammophila*), synonymum: trsteník, b) druhu trsteník obyčajný (*Arundo donax*); synonymum: trsť , pozri trsteník (rod)
**starší slovenský názov rodu *Calamus* (dnes po slovensky rotang, staršie aj: trsť), najmä druhu rotang trstenicový (=rotang, ratan, trstina obyčajná, španielska trstina, španielske tŕstie, trsť španielska, rotang obyčajný, rotang tsťový, palma trstenicová, palma rotangová, kalamus; lat. *Calamus rotang*), pozri rotang alebo rotang trstenicový 
*prenesene: povoľný človek

## Pozri aj
*trsť
*hladká trstina (zastaraný názov rodu škripina [lat. *Scirpus*])
*vlašská trstina (=vlašské rákosie; zastaraný názov druhu prútnatec sitinový/vítečník sitinový [lat. *Spartium junceum*])
*trstina egyptská (zastaraný názov druhu papyrus/šachor papyrusový [lat. *Cyperus pypyrus*])
*bambusová trstina (=bambusová trsť; zastaraný názov druhu bambus trsteníkovitý [lat. *Bambusa bambos*], prípadne rodu bambus [lat. *Bambusa*])
*voňavá trstina (=trstina voňavá, vonná trstina, voňavá trsť, vonná trsť; slovenský ekvivalent latinského názvu „Calamus aromaticus“, ktorým sa historicky, napríklad v Biblii, označovala nejaká konkrétna rastlina, možno puškvorec (obyčajný) - lat. *Acorus (calamus)*) 

## Zdroje
Trisacharid

náhľad|Rafinóza je príklad trisacharidu. Skladá sa z galaktózy, glukózy a fruktózy.
**Trisacharidy** sú oligosacharidy zložené z troch monosacharidov spojených dvoma glykozidovými väzbami. Podobne ako u disacharidov môže vzniknúť glykozidová väzba medzi poloacetálovou skupinou jedného monosacharidu a ktoroukoľvek hydroxylovou skupinou druhého monosacharidu. I v prípade, že sú všetky tri monosacharidové podjednotky trisacharidu identické (napr. glukóza), rôzne kombinácie väzieb (regiochémia) a α/β konfigurácia týchto väzieb (stereochémia) umožňujú vznik trisacharidov, ktoré sú vzájomne diastereomérmi s rôznymi chemickými a fyzikálnymi vlastnosťami.

## Názvoslovie
Väčšina významných trisacharidov má triválne názvy, ktorými sa označujú. V systematickom názvosloví sa však trisacharidy dajú označiť sekvenčne (teda v poradí, v ktorom sú jednotlivé monosacharidy naviazané) alebo je možné popísať „stredný“ monosacharid a to, ktoré monosacharidy sú naňho naviazané. Glykozidová väzba trisacharidov sa označuje pomocou šípky a čísel, ktoré označujú polohy súčastí glykozidovej väzby (najprv poloacetálového uhlíka a potom hydroxylovej skupiny, prípadne druhého poloacetálového uhlíka). Okrem toho sa potom udáva ešte konfigurácia poloacetálového uhlíka (α alebo β). 

## Príklady

## Referencie

## Zdroj


Kategória:Oligosacharidy
Skalka (1 549 m n. m.)

**Skalka** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne  južne od Ružomberka.

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, okresov Ružomberok a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Liptovská Lúžna a Jasenie. Najbližším sídlom je na severozápadnom úpätí situovaná Liptovská Lúžna, rovnakým smerom leží aj Liptovská Osada, západným smerom sa nachádzajú Korytnica-kúpele a Donovaly, južným smerom sa nachádza Pohronský Bukovec a Ráztoka. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Skalka je súčasťou hlavného hrebeňa Prašivej, v najzápadnejšej časti Nízkych Tatier. Juhozápadne susedí v hrebeni ležiace Košarisko () a Veľká Chochuľa (), západne Banášov bok () a Čierny vrch (), severne leží Tlstá () a Malá Tlstá (), severovýchodne v hrebeni Veľká hoľa (), východne Latiborská hoľa () a Struhár () a južným smerom Ráztocká () a Ondrejská hoľa (). Severná časť hrebeňa patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza Brezový potok a Banské cez Lúžňanku a Revúcu. Južné svahy patria k povodiu Hrona, ktorú odvodňuje Jasenský potok. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP.

### Výhľady
Hrebeň i vrchol Skalky je hôľnatý a porastený len nízkou vegetáciou s riedkym lesom, umožňujúcimi takmer kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy, Malú Fatru, Kremnické a Veporské vrchy.

## Prístup
* po  červeno značkovanej hrebeňovke (Cesta hrdinov SNP):
** od západu z Donovál cez Hiadeľské sedlo a Veľkú Chochuľu 
** od severovýchodu z Chabenca cez Sedlo pod Skalkou
* po  žltej značke zo severu z Liptovskej Lúžnej cez Sedlo pod Skalkou
* po  modrej značke od juhu z Ráztoky cez Košarisko

## Referencie

## Pozri aj
* Prašivá (geomorfologická časť)
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Liptovská Lúžna
Kategória:Jasenie
Rakúsko-turecká vojna v rokoch 1716 až 1718

**Rakúsko-turecká vojna v rokoch 1716 až 1718** (iné názvy: **turecko-rakúska** [alebo **habsbursko-osmanská** alebo **osmansko-habsburská** alebo **turecká**] **vojna v rokoch 1716 a 1718**, **šiesta** [alebo **prvá** alebo **tretia**] **rakúsko-turecká** [alebo **turecko-rakúska vojna** alebo **hasbursko-osmanská vojna** alebo **osmansko-habsburská** alebo **turecká**] **vojna**) bola vojna vedená medzi habsburskou monarchiou a Osmanskou ríšou. Karlovský mier z roku 1699 nebol pre Osmanskú ríšu prijateľnou trvalou dohodou. Dvanásť rokov po Karlovskom mieri začala dlhodobá perspektíva pomsty za porážku v bitke pri Viedni v roku 1683. Najprv armáda tureckého veľkovezíra Baltaciho Mehmeda porazila ruskú armádu Petra Veľkého v rusko-tureckej vojne (1710 – 1711). Potom, počas osmansko-benátskej vojny (1714 – 1718), osmanský veľkovezír Damat Ali znovu dobyl Moreu od Benátčanov. Rakúšania ako garant Karlovského mieru ohrozili Osmanskú ríšu, čím jej Osmania v apríli 1716 vyhlásili vojnu. 

V roku 1716 princ Eugen Savojský porazil Turkov v bitke pri Petrovaradíne. Banát a jeho hlavné mesto Temešvár dobyl princ Eugen v októbri 1716. Nasledujúci rok, keď Rakúšania dobyli Belehrad, sa Turci snažili o mier a 21. júla 1718 bol podpísaný Požarevacký mier. 

Habsburgovci získali kontrolu nad Belehradom, Temešvárom (posledná osmanská pevnosť v Maďarsku), oblasťou Banát a časťami severného Srbska. Valašsko (autonómny osmanský vazal) pričlenilo Olténiu (Malé Valašsko) habsburskej monarchii. Turci si udržali kontrolu iba nad územím južne od rieky Dunaj. Pakt stanovil, že Benátky odovzdajú Moreu Osmanom, ale ponechali si Iónske ostrovy a dosiahol zisky v Dalmácii.

## Zdroj

Kategória:Osmansko-habsburské vojny
Kategória:Vojny 18. storočia
Kategória:Vojny Uhorska
Kategória:Vojny Osmanskej ríše
Závršok

**Závršok** je umelý vodný tok nížinného typu, melioračný, odvodňovací kanál na Záhorí, v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, na území obce Kostolište v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Je to ľavostranný prítok Orlovského kanála. Meria 1,1 km. Je tokom VI. rádu.

## Začiatok
Začína sa v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, v nadmorskej výške  vo vzdialenosti 700 m severovýchodne od vrchu *Vŕšok* s  (nezamieňať s iným vrchom *Vŕšky* s  v katastrálnom území Kostolište) v okrese Malacky, na obecnej hranici medzi obcou Kostolište a mestom Malacky v poľnohospodárskom extraviláne.

## Opis toku
Od začiatku tečie krátkym úsekom západným smerom, preteká poľnohospodárskym extravilánom obce Kostolište, mení smer na juhozápad, v nadmorskej výške  priberá malý bezmenný ľavostranný kanálový prítok, svojim ľavým brehom obmýva pole *Za vŕškami* a zároveň úpätie vrchu *Vŕšok* s , mení smer na severozápadozápad, v nadmorskej výške  ústi na území obce Kostolište ako ľavostranný prítok do Orlovského kanála, ktorý ďalej ústi do Ježovky. Vodný tok *Závršok* nemá dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Hydronymum *Závršok* má pôvod v charakteristickej polohe potoka s významom *topografický objekt z pohľadu donátora názvu lokalizovaný za vrchom Vŕšok*. Z názvu vrchu *Vŕšok* rozšírením o formant *zá-* bolo utvorené jednoslovné hydronymum v podobe *Závršok* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, vrátane hydronymie. Redukcia dlhej slabiky *vŕ-* na krátku slabiku *-vr-* je výsledkom systémového pôsobenia rytmického krátenia v slovenčine. Porovnaj napr.: *brána, grúň, hlávka, lúka, Váh, vráta – Zábranie, Zágrunie, Záhlavčie, Zálučie, Závažie, Závratie*. Názov vodného toku *Závršok* bol štandardizovaný v roku 2009. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum *Závršok* je jedinečným hydronymom (jún 2022).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Borskej nížine
Kategória:Vodné toky v okrese Malacky
Kategória:Kostolište
Uhliskový potok (prítok Povinského potoka)

**Uhliskový potok** je potok na Hornom Považí, na území mesta Kysucké Nové Mesto v jeho mestskej časti Budatínska Lehota a na území obce Povina v okrese Kysucké Nové Mesto. Je to ľavostranný prítok Povinského potoka. Meria 1,3 km a je tokom V. rádu.

## Prameň
Pramení v geomorfologickom celku Kysucká vrchovina v geomorfologickom podcelku Vojenné, v nadmorskej výške , na okraji lesa *Ďurčov grunt*, prameň je málo vzdialenejší od lesa *Pod Košariskami* a od lesa *Za Metiskami*, na území mestskej časti Budatínska Lehota mesta Kysucké Nové Mesto v lesnom extraviláne v okrese  Kysucké Nové Mesto.

## Opis toku
Od prameňa tečie severným smerom, preteká lesným extravilánom mestskej časti Budatínska Lehota mesta Kysucké Nové Mesto, stáča sa na severozápad, preteká v  cez hranicu medzi mestom Kysucké Nové Mesto a obcou Povina na územie obce *Povina*, pravým brehom obmýva úpätie trvalého trávneho porastu *Uhliská*, preteká poľnohospodárskym extravilánom, ľavým brehom obmýva úpätie svahov trvalého trávneho porastu *Skaličné*, záverečných 50 m svojho toku preteká intravilánom obce Povina a v nadmorskej výške  ústi ako ľavostranný prítok do Povinského potoka, ktorý ďalej ústi do Kysuce. Vodný tok *Uhliskový potok* nemá prítoky.

## Pôvod názvu
Hydronymum *Uhliskový potok* má pôvod v charakteristickom výskyte *miesta, kde sa pálilo drevné uhlie* označovaného ako *uhlisko*. Výsledkom tejto motivácie pomenovania je dnešný názov trvalého trávneho porastu *Uhliská* v priestore extravilánu obce Povina, úpätím ktorého v svojej strednej časti toku potok preteká. Z názvu lúky/pasienka *Uhliská* rozšírením o formant *-ový* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Uhliskový potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä v hydronymii. Názov vodného toku *Uhliskový potok* bol štandardizovaný v roku 2017. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum *Uhliskový potok* nie je jedinečným hydronymom (jún 2022).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Kysuckej vrchovine
Kategória:Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Kategória:Kysucké Nové Mesto
Kategória:Povina
Shades of a Blue Orphanage

***Shades of a Blue Orphanage*** je druhý štúdiový album írskej skupiny Thin Lizzy vydaný v roku 1972. Je kombináciou názvov predchádzajúcich skupín vtedajších členov Thin Lizzy: Shades of Blue a Orphanage.

Skladba „Sarah“ bola napísaná pre starú mamu Phila Lynotta, ktorá ho vychovala, keď jeho matka Philomena tak nemohla urobiť. Táto skladba by sa nemala zamieňať s rovnomennou skladbou venovanou Lynottovej dcére, ktorá je súčasťou *[[Black Rose: A Rock Legend]]* z roku 1979.

Nová remastrovaná a rozšírená verzia *Shades of a Blue Orphanage* vyšla 11. októbra 2010.

## Zoznam skladieb
# „The Rise & Dear Demise of the Funky Nomadic Tribes“ (Lynott/Bell/Downey) – 7:06
# „Buffalo Gal“ (Lynott) – 5:30
# „I Don't Want to Forget How To Jive“ (Lynott) – 1:46
# „Sarah“ (Lynott) – 2:59
# „Brought Down“ (Lynott) – 4:19
# „Baby Face“ (Lynott) – 3:27
# „Chatting Today“ (Lynott) – 4:19
# „Call the Police“ (Lynott) – 3:37
# „Shades of a Blue Orphanage“ (Lynott) – 7:06

### Bonusové skladby remastrovanej CD edície
# „Whiskey in the Jar“ (full-length version) (tradičná; upravená Lynottom/Bellom/Downeym) – 5:45
# „Black Boys on the Corner“ (B-strana singlu „Whiskey in the Jar“) (Lynott) – 3:24
# „Buffalo Gal“ (1977 overdubbed & remixed version) – 5:10
# „Sarah“ (1977 overdubbed & remixed version) – 2:47
# „Brought Down“ (1977 overdubbed & remixed version) – 3:06
# „Suicide“ (BBC Radio 1 John Peel session) – 4:03
# „Black Boys on the Corner“ (BBC Radio 1 John Peel session) – 3:07
# „Saga of the Ageing Orphan“ (BBC Radio 1 John Peel session) – 3:37
# „Whiskey in the Jar“ (BBC Radio 1 John Peel session) – 5:55

## Obsadenie
* Philip Lynott – spev, basgitara, rytmická gitara, akustická gitara
* Eric Bell – sólová gitara, akustická gitara
* Brian Downey – bicie, perkusie
### Hosťujúci hudobníci
* Clodagh Simonds – čembalo, klávesy, mellotron
* Gary Moore – prídavná gitara v skladbách 12-14

## Zdroj

Kategória:Albumy skupiny Thin Lizzy
Kategória:Hudobné albumy z 1972
Príbeh služobníčky

**Príbeh služobníčky** môže byť:

* román kanadskej autorky Margaret Atwoodovej, pozri Príbeh služobníčky (román)
* televízny seriál založený na tomto románe, pozri Príbeh služobníčky (televízny seriál)

## Pozri aj
* Služobníčkin príbeh, film z roku 1990
Ondrejská hoľa

**Ondrejská hoľa** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Pohronský Bukovec, približne  západne od Brezna.

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Banská Bystrica a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obcí Brusno, Pohronský Bukovec a Jasenie. Najbližšími sídlami sú južne ležiaci Pohronský Bukovec, Ráztoka a Hiadeľ, severne sa nachádza Liptovská Lúžna. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Ondrejská hoľa je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej juhovýchodným smerom z Košariska () v hlavnom hrebeni Prašivej. Západne susedí v hrebeni ležiaca Malá () a Veľká Chochuľa () a Košarisko, severne sa nachádza Skalka (), Veľká hoľa () a Latiborská hoľa (), východne Struhár () a Ráztocká hoľa () a južne Matúšová (), Mlynárová () a Chabenec (). Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádza zo severnej časti Husárka do Jasenského potoka, južnú odvodňuje potok Bukovec. Vrchol traverzuje chodník z Ráztoky.

### Výhľady
Hrebeň i vrchol Ondrejskej hole je porastený kosodrevinou, umožňujúcou len obmedzený rozhľad. Z vhodných miest je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, pri priaznivých podmienkach aj Vtáčnik, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu, Veporské vrchy, no i časť Západných Tatier a Malej Fatry.

## Prístup
* po  modrej značke od juhu z Ráztoky traverzom popod hrebeň na Košarisko v hlavnom hrebeni
* po  červeno značkovanej hrebeňovke (Cesta hrdinov SNP) cez Košarisko:
** od západu z Donovál cez Hiadeľské sedlo a Veľkú Chochuľu 
** od severovýchodu z Chabenca cez Sedlo pod Skalkou
* po  žltej značke zo severu z Liptovskej Lúžnej cez Sedlo pod Skalkou a Košarisko

## Referencie

## Pozri aj
* Prašivá (geomorfologická časť)
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Bystrica
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Brusno (obec)
Kategória:Jasenie
Kategória:Pohronský Bukovec
Pieskovec (rozlišovacia stránka)

**Pieskovec** môže byť:

* názov horniny sedimentárneho pôvodu, pozri pieskovec
* kopec v Devínskej Novej Vsi, pozri Sandberg
2B16 Nona-K

**2B16 Nona-K** je ťahaná delostrelecká zbraň kalibru 120 mm, ktorá v sebe kombinuje výhody húfnice a mínometu. Je určená na ničenie delostreleckých batérií, obranných štruktúr, veliteľských stanovísk, živej sily, delostrelectva a inej vojenskej techniky.

## Vznik a vývoj
V roku 1981 bola v sovietskej armáde zavedená samohybná delostrelecká zbraň 2S9 Nona-S so 120 mm kanónom 2A51. Nová zbraň prešla čoskoro svojim bojovým krstom v Afganistane, kde sa plne potvrdili všetky jej vlastnosti a schopnosti.

Na základe týchto výsledkov z prvého bojového nasadenia 2S9 sa objavil návrh na vytvorenie vlečnej verzie kanónu 2A51. Takýto delostrelecký prostriedok mohol dopĺňať ostatné delostrelecké systémy a vylepšiť palebnú silu a manévrovateľnosť výsadkových jednotiek a pozemných síl.

Vývojom novej húfnice bol poverený Permský strojársky závod V.I. Lenina, ktorý stál aj za vznikom kanónu 2A51. Zbraň dostala označenie 2B16 a názov "Nona-K". Vzhľadom na to, že išlo o prepracovanie existujúcej zbrane, vývoj nezabral príliš veľa času. Testy prvého prototypu sa začali v roku 1984 a trvali 2 roky. V roku 1986 bola spustená sériová výroba novej húfnice a Nona-K bola zavedená do služby. Výroba prebiehala pomerne krátko, len do roku 1989 a tak sa nepodarilo vyrobiť viac ako 190 kusov.

## Konštrukcia
Nona-K sa vyznačuje malými rozmermi a hmotnosťou. Jej dĺžka nepresahuje 4,6 m a hmotnosť je 1200 kg. To zjednodušuje prepravu zbrane a jej používanie na bojisku. V minulosti boli bežnými ťahačmi pre 2B16 nákladné autá GAZ-66 a Ural-4320, ale s touto úlohou sa dokáže vyrovnať aj ľahký UAZ-469/3151.

2B16 má kanón kalibru 120 mm, ktorý má námer od -10° do +80°. Nona-K je vybavená aktívnou viackomorovou úsťovou brzdou. Vďaka veľkému počtu priečnych prepážok kompenzuje asi 30 % energie spätného rázu. Zameranie sa vykonáva pomocou ručného pohonu a zameriavača 1P9.

Nona-K môže používať širokú škálu munície - vysoko výbušnej, kumulatívnej a kazetovej. Dostrel takýchto projektilov dosahuje 8-8,8 km; pri použití reaktívnej munície sa tento parameter zvyšuje na 12,8 km. Vďaka špeciálnej konštrukcii majú vysoko výbušné fragmentačné strely silu na úrovni 152 mm munície.

## Používatelia
### Súčasní používatelia
*  Rusko – ruská armáda v roku 2016 prevádzkovala 124 húfnic 2B16 Nona-K.

## Referencie

Kategória:Sovietske húfnice
Príbeh služobníčky (román)

***Príbeh služobníčky*** je antiutopický román kanadskej spisovateľky Margaret Atwoodovej. Niektorí ho považujú za sci-fi. Sama autorka ho však považovala za špekulatívny román. Podľa románu bol natočený rovnomenný televízny seriál.

## Dej
Dej románu sa odohráva v Gileade, krajine na mieste súčasných Spojených štátov. Román popisuje, ako sa cez postupné „okliešťovanie práv“ systém prepracoval na fundamentalistickú teokraciu.

Ústrednou postavou je žena - služobníčka. Nazývajú ju Fredova, podľa Freda, vysoko postaveného muža, ktorý je jej pánom. Úlohou služobníčky je porodiť Fredovi dieťa, o ktoré by sa potom starala Fredova manželka. Služobníčka musí chodiť zahalená v červenom a nemá prakticky nijaké práva. Postupným spomínaním na minulosť odhaľuje svoj životný príbeh, smúti za svojím mužom a dieťaťom, od ktorých ju násilne odtrhli a nič o nich nevie. 

## Dopady
[náhľad|Ženy oblečené podľa služobníčok z knihy počas protestu v americkom [Chicago|Chicagu]]

Asociácia amerických knižníc uvádza, že román je „siedmou najčastejšie kritizovanou knihou v krajine“. Dôvodom je jej údajná vulgarita, priveľa sexu a má aj urážať kresťanstvo.

Odkazy na román sa začali objavovať potom ako sa ukázalo, že by mohlo dôjsť k zrušeniu rozsudku v prípade *[[Roe v. Wade]]*. Toto rozhodnutie Najvyššieho súdu Spojených štátov z roku 1973 ukotvovalo právo na interrupciu a v júni 2022 bolo skutočne zrušené.

## Pokračovanie
V roku 2019 vyšlo pokračovanie *Príbehu služobníčky*, v originále *The Testaments*, slovenským názvom *Svedectvá*. Dej tohto románu sa odohráva o 15 rokov neskôr. *The Testaments* získalo Bookerovu cenu.

## Iné médiá
Podľa románu bol v roku 1990 natočený film *Služobníčkin príbeh*. Od roku 2017 je v produkcii televízny seriál *[[Príbeh služobníčky (televízny seriál)|Príbeh služobníčky]]*. Román inšpiroval aj operné a baletné prevedenie.

### Televízny seriál
Scenár prvej série seriálu vyčerpal dej knihy, v ďalších sériách príbeh pokračuje a autorka románu sa stala konzultantkou pri výrobe seriálu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Blog Ivany Krekáňovej o preklade diela

Kategória:Knihy z 1985
Kategória:Romány Margaret Atwoodovej
Kategória:Antiutopické romány
Kategória:Romány adaptované na televízne relácie
Záhumenický kanál

**Záhumenický kanál** je umelý vodný tok nížinného typu, melioračný, odvodňovací kanál na Záhorí, v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, na území obce Gajary v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Je to ľavostranný prítok Zohorského kanála. Meria 4,4 km. Je tokom V. rádu. 
## Začiatok
Začína sa v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Záhorské pláňavy, v nadmorskej výške  na južnom okraji poľa *Pobočné* a zároveň pri plote na severnom okraji súboru technologických budov a zariadení a. s. Nafta, v poľnohospodárskom extraviláne v katastrálnom území Gajary v okrese Malacky.
## Opis toku
Od začiatku tečie západným smerom, preteká poľnohospodárskym extravilánom obce Gajary, mení smer na severozápadozápad, tečie popri južnom okraji intravilánu obce Gajary, v nadmorskej výške  priberá ľavostranný kanálový prítok Hruškový kanál, prudko mení smer na juhojuhozápad, v nadmorskej výške  ústi na území obce Gajary ako ľavostranný prítok do Zohorského kanála, ktorý ďalej ústi do Maliny. Vodný tok *Záhumenický kanál* má jediný prítok Hruškový kanál.
## Pôvod názvu
Hydronymum *Záhumenický kanál* má pôvod v charakteristickej polohe vodného toku, ktorý pretekal cez *záhumenice* obce Gajary s významom *pole, záhrada za stodolou alebo medzi domom a stodolou, humno*. Z apelatíva *záhumenica* bolo po rozšírení o formant *-ský, -cký* a kombináciou so všeobecným podstatným menom kanál s významom *umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena *Záhumenický kanál* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.. Názov vodného toku *Záhumenický kanál* bol štandardizovaný v roku 1979. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum *Záhumenický kanál* je jedinečným hydronymom (jún 2022). 

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Borskej nížine
Kategória:Vodné toky v okrese Malacky
Pod Glavicou

**Pod Glavicou** je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou. Pri ulici sa nachádza OC Glavica.

## Blízke ulice
* Eisnerova ulica

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Externé odkazy
* Ulica Pod Glavicou na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Devínskej Novej Vsi
Eponymum

**Eponymum** môže byť:

* v medicíne anatomický termín nazvaný podľa skutočnej alebo neexistujúcej osoby, pozri eponymum (medicína)
* v starovekom Grécku názov prvého z deviatich archontov
* v lingvistike a archeológii osoba, podľa ktorej je pomenované miesto, rodina či vec

## Pozri aj

* :Kategória:Eponymické termíny

## Zdroje
* 
*
Matej Paták

**Matej Pátak ** (* 8. jún 1990, Novoť) je slovenský volejbalista. Hráva na pozícii smečiar. Jeho telesné parametre sú 197 cm výška a 353 cm skok v útoku.

## Klubové pôsobenia
* 2008 – 2010  RWE Brno
* 2010 – 2012  VKP Bratislava
* 2012 – 2013  Volley Team UNICEF Bratislava
* 2013 – 2015  Beauvais Oise UC
* 2015 – 2016  AZS Čenstochová
* 2016 – 2017  Chaumont VB 52
* 2017 – 2018  Aluron Virtu Varta Zawiercie
* 2018 – 2020  Chaumont VB 52
* 2020 – 2021  VK Lvi Praha
* 2021 –  Grand Nancy VB

## Klubové úspechy
**[[Volejbalová extraliga mužov|Majstrovstvá Slovenska]]:**
* 18px 2011, 2013
* 18px 2012
**[[Slovenský pohár vo volejbale mužov|Slovenský pohár]]:**
*  2013
**Challenge Pohár:**
*  2017
**Majstrovstvá Francúzska:**
*  2017
*  2019

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke SVF
* Profil na stránke PlusLiga  
* Profil na stránke LNVTV  
* Profil na stránke Volleybox  
* Profil na stránke volley.SportFin 
* Profil na stránke WorldLeague.2017.FIVB 
* Profil na stránke CEV 

Kategória:Slovenskí volejbalisti
Kategória:Osobnosti z Novote
Daniel Grant

**Daniel Robert Grant** (* 14. mája 1991) je kanadský volejbalista. Hráva na pozícii blokár. 

## Klubové pôsobenia
* **2012–2015**  Trinity Western Spartans
* **2015–2016**  Team Canada Full Time Centre
* **2016–2017**  VK Prievidza
* **2017–2019**  Team Lakkapää

## Klubové úspechy
**Canada West Mens Volleyball:**
*  2013, 2014, 2015
**U Sports Championship:**
*  2015
**[[Volejbalová extraliga mužov|Majstrovstvá Slovenska]]:**
* 18px 2017

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke volleybox.net  
* Profil na stránke cev.eu 
* Profil na stránke www-old.cev.eu 
* Profil na lml-web.dataproject.com 

Kategória:Narodenia v 1991
Ráztocké poľany

**Ráztocké poľany** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Jasenie, približne  západne od Brezna.

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Jasenie. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované Jasenie, južne leží Pohronský Bukovec a Ráztoka. Masív patrí do ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Ráztocké poľany zakončujú rázsochu, vybiehajúcu juhovýchodným smerom z Košariska () v hlavnom hrebeni Prašivej. Západne susedí Mlynárová (), Chabenec () a Ráztocká hoľa (), severne Veľká hoľa (), Latiborská hoľa (), Zámostská hoľa () a Ďurková (), východne Struhár () a Obrštín () a južne Čierny diel () a Matúšová (). Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádza Jasenský potok, odvodňujúci severné (Čremošný potok) i južné (Suchý potok) svahy hrebeňa. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva nižšia vegetácia, umožňujúca obmedzený rozhľad. Z vhodných miest je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, pri priaznivých podmienkach aj Kremnické a Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu a Veporské vrchy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no úbočím vedú chodníky:

*  modrá značka:
** západným úbočím z Ráztoky na Ráztockú hoľu
** východne ležiacou Jasenskou dolinou z Jasenia na Ďurkovú
*  červená značka južným úpätím z Jasenia do Ráztoky

## Referencie

## Pozri aj
* Prašivá (geomorfologická časť)
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Jasenie
NHL Entry Draft 1997

**NHL Entry Draft 1997** bol 35. vstupný draft NHL. Uskutočnil sa 21. júna 1997 v Civic Arena v Pittsburghu v Pensylvánii. Jednotkou draftu sa stal Joe Thornton, ktorý sa spolu s ďalšími hráčmi stal úspešnými v NHL.

## Postup draftu
Predchádzajúce kluby hráčov sú v Severnej Amerike, pokiaľ nie je uvedené inač.

### Prvé kolo

### Druhé kolo

### Tretie kolo

### Štvrté kolo

### Piate kolo

### Šieste kolo

### Siedme kolo

### ôsme kolo

### Deviate kolo

## Rozdelenie hráčov podľa národnosti

## Refrencie

## Externé odkazy
* prosportstransactions.com: 1997 NHL Entry Draft Pick
* NHL.com: NHL.com - Players
* 1997 NHL Entry Draft player stats at The Internet Hockey Database

## Zdroj

Kategória:NHL draft
Kategória:Ľadový hokej v 1997
Matej Buček

**Matej Buček** (* 23. január 1884, Liesek† 10. apríl 1937, Vráble) bol slovenský katolícky kňaz, náboženský spisovateľ a politik HSĽS v období medzivojnového Česko-Slovenska.

## Životopis
vľavo|náhľad|Matej Buček (stojaci prvý zľava) ako člen predsedníctva HSĽS v roku 1934.
Absolvoval gymnázium v Trstenej. Tu bol študentom národne uvedomelého profesora a spisovateľa Jána Kovalika, s ktorým sa jeho cesty po rokoch stretli v politike. Po ukončení stredoškolských štúdií sa stal teológom ostrihomského arcibiskupstva. V roku 1907 bol vysvätený za kňaza. Jeho prvým kaplánskym pôsobiskom sa stala obec Nadošany (dnes Hontianske Trsťany), z ktorých prešiel v roku 1908 do Veľkých Kostolian. V roku 1910 sa stal administrátorom farnosti v Piešťanoch. V rokoch 1912 - 1921 pôsobil ako kňaz v obci Hrádok a následne v Hronskom Beňadiku. Jeho posledným kňazským pôsobiskom boli od roku 1929 Vráble. Počas svojho pôsobenia vo Vrábľoch sa zaslúžil o založenie spolkov Katolícky skaut, Orol a Mariánska družina. Z jeho podnetu sa upravil a vysadil park okolo kostola. Postaral sa aj o vymaľovanie interiéru chrámu, opravu sôch a rozšírenie cintorína.

Už v mladosti prejavoval svoje národné povedomie a aj napriek nepriaznivej situácii pred rokom 1918 verejne vystupoval po slovensky. Po vzniku Česko-Slovenska sa angažoval v Hlinkovej slovenskej ľudovej strane.  V rokoch 1930 - 1936 bol aj členom predsedníctva strany. V prvých voľbách do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1928 bol volebným lídrom HSĽS a stal sa členom prvého zastupiteľstva. Zvolený bol aj v ďalších voľbách v roku 1935. Po týchto voľbách sa jeho poslaneckým kolegom stal jeho bývalý gymnaziálny profesor Ján Kovalik. V krajinskom zastupiteľstve patril k častým rečníkom a pravidelne vystupoval a vyvíjal snahu v prospech zaostalého zdravotníctva na slovenskom juhu. Zomrel náhle na následky srdcovej porážky 10. apríla 1937. 

Veľkolepý pohreb sa konal 13. apríla 1937 vo Vrábľoch. Zosnulého pochovával rožňavský biskup Michal Bubnič. S príhovorom vystúpil aj Andrej Hlinka. O význame a obľube  Mateja Bučka medzi obyvateľstvom svedčí aj fakt, že na jeho poslednú rozlúčku prišlo niekoľko tisíc ľudí, vrátane zástupcov  politického a cirkevného  života.

## Referencie

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici HSĽS
Kategória:Osobnosti z Lieseka
Kategória:Členovia Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny
Nancy Spungenová

**Nancy Laura Spungenová** (neprechýlene Nancy Laura Spungen; * 27. február 1958, Philadelphia, Pensylvánia, USA – † 12. október 1978, New York, New York, USA) bola americká priateľka anglického hudobníka Sida Viciousa a osobnosť punkovej scény 70. rokov 20. storočia.

Spungenová, vychovaná ako Židovka vo Philadelphii, bola emocionálne narušené dieťa, ktorému bola vo veku 15 rokov diagnostikovaná schizofrénia. Po vylúčení z vysokej školy odletela v decembri 1976, počas vrcholu punkového hnutia, do Londýna a zaplietla sa s Viciousom, basgitaristom skupiny Sex Pistols. Ich vzťah bol prerušovaný záchvatmi domáceho násilia a závislosťou na drogách. Tlač čoskoro označila Spungenovú ako „Nauseating Nancy“ (doslovne *Hnusná Nancy*) za jej poburujúce a často antisociálne správanie.  Potom, čo John Lydon (umelecké meno: Johnny Rotten) opustil skupinu a Vicious sa stal novým frontmanom, pár sa presťahoval do New Yorku a ubytoval sa v Hoteli Chelsea, kde strávil veľkú časť svojho času užívaním drog, najmä heroínu.

V októbri 1978 bola Spungenová nájdená bez známok života s bodnou ranou do brucha v kúpeľni manželskej izby. Vicious bol obvinený z jej vraždy, ale zomrel predtým, ako sa prípad dostal pred súd, na predávkovanie heroínom počas kaucie vo februári 1979. Rôzni autori a filmári špekulovali o Viciousovej úlohe v Spungeninej smrti a o možnosti, že Spungenovú zabil drogový díler, ktorý často navštevoval ich izbu. 

## Referencie


## Zdroj
* 

Kategória:Narodenia 27. februára
Kategória:Osobnosti z Philadelphie
Kategória:Žena
Kategória:Úmrtia 12. októbra
Cricklewood

[náhľad|[Clayton Crown Hotel]]
**Cricklewood** je oblasť Londýna, ktorá presahuje hranice troch londýnskych štvrtí: Barnet na východe, Brent na západe a Camden na juhovýchode. Krčma Crown, v súčasnosti Clayton Crown Hotel, je miestnou pamiatkou a leží 8 km severozápadne od Charing Cross.

Cricklewood bola malá vidiecka osada okolo Edgware Road, rímskej cesty, ktorá sa neskôr volala Watling Street a ktorá tvorí hranicu medzi tromi štvrťami, ktoré zdieľajú Cricklewood. Oblasť sa urbanizovala po príchode povrchových a podzemných železníc do neďalekej Willesden Green v 70. rokoch 19. storočia. Obchody na Cricklewood Broadway, známa v týchto končinách ako Edgware Road, kontrastujú s tichšími okolitými ulicami prevažne z obdobia neskorého viktoriánskeho, edwardiánského a 30. rokov 20. storočia. Oblasť má silné väzby s Írskom v dôsledku početnej írskej populácie. 36-hektárový Gladstone Park leží na severnom okraji oblasti.

Cricklewood má dve chránené oblasti, Mapesbury Estate a Cricklewood Railway Terraces, a v roku 2012 oblasť získala 1,65 milióna libier od kancelárie starostu Londýna na svoje zlepšenie.

## Zdroj

Kategória:Londýn
Chalkie Davies

**Chalkie Davies** (* máj 1955, Cardiff, Wales, Spojené kráľovstvo) je waleský fotograf. Narodil sa v Cardiffe a najprv pracoval ako letecký inžinier. V rokoch 1975 až 1979 pracoval pre časopis *[[NME]]*. Venoval sa najmä fotografovaniu rockových hudobníkov. Niektorí z nich jeho fotografie použili aj na obaloch svojich albumov, boli to napríklad Elvis Costello, Mike Oldfield, Pete Townshend alebo skupina The Teardrop Explodes. Časopis *NME* mu v roku 2014 udelil ocenenie za prínos hudobnej fotografie.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1955
Kategória:Britskí fotografi
Kategória:Osobnosti z Cardiffu
Clifton Grange Hotel

(**The**) **Clifton Grange Hotel**, skrátene (**The**) **Clifton Grange** (iné názvy: **The Showbiz**, **The Biz**, **Phyllis’s**), bol viktoriánsky hotel s barom na rohu Alness Road a Wellington Road v oblasti Whalley Range mesta Manchester. 

Prvá písomná zmienka o dome s názvom Clifton Grange pochádza z mapy z roku 1851. Budova bola rozšírená pozdĺž Alness Road, kde sa v súčasnosti nachádza vchod. V roku 1966 hotel odkúpila Philomena Lynottová s Dennisom Keeleym a stali sa jeho novými majiteľmi. Hotel bol vyhľadávaný rôznymi celebritami, okrem iného aj futbalistom miestneho klubu Georgom Bestom, a tiež údajnými členmi lokálneho Quality Street Gangu. Dôvodom bolo, že hotelový bar, ktorý sa nachádzal v suteréne, býval otvorený až do ranných hodín, presnejšie od 2. do 6. hodiny (čas večierky). Bar sa otváral o 2. hodine kvôli pracovnej dobe hostí, ktorými boli hudobníci, komici, tanečníci a tzv. „hadí ľudia“.

Hotel bol známy tiež tým, že ako jediný v Manchestri bol ochotný ubytovať skupinu Sex Pistols počas ich turné Anarchy v roku 1976.

V súčasnosti budovy slúžia ako azylové ubytovanie a sú súčasťou **Carlton Grange**.

## Zdroje
* 
* 
*  
*  
* 
* 
* 
*  
* 

Kategória:Stavby v Anglicku
Kategória:Manchester
Kategória:Hotely
Ingrid Gjerdeová

Generálmajorka **Ingrid Gjerdeová** (; * 29. júl 1968, Baerum, Nórsko) je nórska generálka.

Od marca 2021 je veliteľka vojenskej misie OSN na Cypre.

## Životopis
Absolvovala magisterský program z politológie na Univerzite v Osle.

V Nórskym ozbrojených silách pracuje od 1. júla 1987. Absolvovala školu pre dôstojníckych kadetov a Vojenskú akadémiu Nórskej armády. V rokoch 2002 až 2003 bola hovorkyňou generálneho štábu. V rokoch 2003 až 2004 bola poradkyňou pre strategickú komunikáciu na Ministerstve obrany. V rokoch 2006 až 2009 velila práporu Kráľovej stráže. Neskôr bola v rokoch 2009 až 2013 dôstojníčkou pre strategickú analýzu a dlhodobé plánovanie, počas tohto pôsobenia bola tiež v rokoch 2011 až 2012 veliteľkou nórskeho kontingentu v Afganistane. V rokoch 2013 až 2016 velila svojej alma mater, Vojenskej akadémii nórskej armády. V období 2016 až 2018 bola veliteľkou štábu Nórskej armády (a zástupkyňou veliteľa). V rokoch 2018 až 2019 bola poradkyňou náčelníka generálneho štábu a náčleníčkou pre styk s verejnosťou a od roku 2019 zástupkyňou náčelníka generálneho štábu pre plánovanie.

V zahraničí pôsobila v Libanone, Bosne a Hercegovine a Afganistane.

V roku 2006 získala magisterský titul aj na United States Command and General Staff College a v roku 2013 na United States Army War College.

### UNFICYP
Od marca 2021 je veliteľka vojenskej misie OSN na Cypre. Vystriedala genmjr. Cheryl Pearce z Austrálie.

15. júna 2022 navštívila Levice, aby skontrolovala výcvik do misie UNFICYP.

## Referencie

Kategória:Nórski generáli
Kategória:Absolventi Universitetet i Oslo
Kategória:Absolventi United States Army Command and General Staff College
Kategória:Absolventi United States Army War College