open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Turistická značkovaná trasa číslo 8170

**Turistická značkovaná trasa číslo 8170** je krátka žltá trasa v Malých Karpatoch, ktorá vedie z Dechtíc cez Katarínku do lokality Dechtice, Planinka.  Dĺžka trasy je 8 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Malých Karpatoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8170
8170
Hlinské sedlo

**Hlinské sedlo** (; ) je výrazné sedlo v Tatrách, na slovensko-poľskej štátnej hranici.

## Poloha
Nachádza sa na západe strednej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a v ich časti Liptovské Tatry. Leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva. Juhovýchodné svahy zasahujú do katastra obce Pribylina v okrese Liptovský Mikuláš, severozápadné patria obci Kościelisko v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú južne situované Podbanské a Pribylina, na poľskom území je najbližšie severne ležiace Kościelisko. Sedlo sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti pohoria, juhovýchodná časť zasahuje do národnej prírodnej rezervácie Tichá dolina.

## Opis
Nachádza sa v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Veľkou Kamenistou () na juhozápade a Smrečinami () na severovýchode. Z veľkej časti je porastené trávou, no v okolí sa vyskytuje aj kosodrevina. Na juhovýchode je uzáverom Hlinského žľabu, vetvy doliny Hlina a mohutnej Tichej doliny. Nimi odvádza vodu z tejto oblasti potok Hlina do Tichého potoka v povodí Váhu. Severozápadne od sedla leží Dolinka, ústiaca do Pyszniańskej doliny, ktorou voda odteká Kirowou Wodou do Dunajca.

## Výhľady
Sedlo ponúka zaujímavé výhľady do dolín na oboch stranách hrebeňa, no tiež na časť Vysokých Tatier s Kriváňom, Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou a Oravské Beskydy s Babou horou.

## Prístup
Do sedla nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný neznačenou trasou hlavným hrebeňom z Pyšného sedla cez Veľkú Kamenistú. 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Západných Tatier
Smiechoty

***Smiechoty*** je zábavná televízna relácia, ktorú vysielala TV Markíza od septembra 1997 do roku 2003. Spočiatku reláciu moderovala Iveta Malachovská, neskôr Vilo Rozboril. Do relácie posielali diváci domáce nepodarené a smiešne zábery.

26. júna 2002 bolo odvysielané 200. vydanie relácie. Špeciálnym hosťom bola Iveta Malachovská, ktorá uvádzala prvých 96 častí. K 200. vydaniu bolo odvysielaných 600 slovenských domácich videí, z celkového počtu 3.204 zaslaných video ukážok. Zahraničné videá pochádzali zo Spojených štátov, Nemecka, Anglicka, ale napríklad aj z Argentíny, Izraela a susedného Česka. Celkom 80 divákov si odnieslo atraktívne ceny – či už v podobe videokamery alebo zájazdu, z toho polovica výhercov pochádzala priamo z prítomného publika. Na všetkých 200 častiach spolupracoval Andy Kraus, ktorý vyberal a zoraďoval jednotlivé domáce videá a písal k nim aj komentáre. Od roku 1998 bol režisérom a strihačom záznamu relácie Karol Mareš. *Smiechoty* patrili medzi najsledovanejšie relácie TV Markíza, pričom najvyššia sledovanosť dosiahla 43%.

Relácia patrila medzi najsledovanejšie programy na dnes už zaniknutej stanici TV Fooor skupiny CME, ktorá vysielala v roku 2013. Od 10. júla 2021 sa relácia reprízovala na Markíze v súvislosti s jej 25. narodeninami.

## Moderátori
* Iveta Malachovská
* Vilo Rozboril

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Televízne relácie TV Markíza
Kategória:Zábavné televízne programy
Hischylov maliar

[náhľad|Atický [Červenofigúrová keramika|červenofigúrový zvoncový kratér (fragment), so zobrazením Ariadny od Hischylovho maliara, cca 520 – 510 pred Kr., Museo nazionale etrusco di Villa Giulia (inv. č. 50590), Roma]]
**Hischylov maliar** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného v poslednej štvrtine 6. storočia pred Kr.
 
Hischylov maliar, zrejme aténsky maliar váz, patril ku generácii umelcov tzv. „priekopníkov“, ktorí zdobili vázy novou červenofigúrovou technikou. Menom *Hischylov maliar* ho nazval britský archeológ a historik umenia John Beazley podľa hrnčiara Hischyla, ktorý sa podpísal (*HISCHYLOS EPOIESEN* – Hischylos zhotovil) na mníchovský červenofigúrový kylix 2588 (Munich, Antikensammlungen https://www.perseus.tufts.edu/hopper/artifact?name=Munich+2588&object=Vase), zdobený týmto anonymným maliarom (kylix zobrazuje ozbrojených bojovníkov).

Pripisujú sa mu (diela maliarov je možné identifikovať podľa ich charakteristických umeleckých štýlov) aj dva fragmenty z Atén a ďalší fragment kylixu (s očami) z Metropolitného múzea umenia v New Yorku. Bol jedným z prvých maliarov váz, ktorý ozdobil zvoncový kratér (nový tvar kratéra). Fragment tohto kratéra je uložený v rímskom múzeu Villa Giulia (Museo Nazionale Etrusco di Villa Giulia, inv. č. 50590). Mníchovský kylix a ostatné jeho diela (vo fragmentoch) sú podobné dielam maliara Psiaxa, hlavne pre svoje oddelené postavy vyznačujúce sa pokojom. Fragment kratéra vo Ville Giulia zobrazuje ženskú postavu s ratolesťou viniča, zrejme Ariadnu (alebo mainádu) znamenite spracovanú v ozdobenom šate s kučerami, ale tiež aj pomerne statickú.
 
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Valerij Vasiljevič Gerasimov

**Valerij Vasiljevič Gerasimov** (rus. Валерий Васильевич Герасимов, * 8. september 1955 Kazaň, Tatárska ASSR, ZSSR) je ruský armádny dôstojník, od 9. novembra 2012 Náčelník Generálneho štábu Ruskej federácie, prvý námestník ministra obrany Ruskej federácie. Armádny generál (2013), Hrdina Ruskej federácie (2016).

Do polovice druhého desaťročia 21. storočia za hranicami Ruska neznámy. Jeho meno sa spája s tvorbou koncepcie ruskej zahraničnej politiky, využívajúcu prvky hybridnej vojny. Koncepcia je pomenovaná po ňom (tzv. Gerasimovova doktrína). Spolu s ministrom obrany Šojguom je považovaný za jedného z organizátorov ruského obsadenia Krymu v roku 2014.

Od 11. januára 2023 je veliteľom spoločného zoskupenia vojsk. Je teda vrchným veliteľom ruských vojsk operujúcich v konflikte na Ukrajine.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Ruskí generáli
Kategória:Osobnosti rusko-ukrajinskej vojny
Kategória:Nositelia Radu svätého Juraja (Rusko)
Veľká cena Japonska 2024

**Veľká cena Japonska 2024** (angl. **Formula 1 MSC Cruises Japan Grand Prix 2024**), ktorá sa uskutočnila 7. apríla 2024 na pretekárskom okruhu Suzuka Circuit v meste Suzuka v Japonsku. Bolo to štvrté kolo sezóny 2024 Majstrovstiev sveta Formule 1. Vyhral ju Holanďan Max Verstappen jazdiaci za Red Bull Racing, za ním tímový kolega Sergio Pérez a pilot Ferrari Carlos Sainz Jr. Yuki Tsunoda z RB získal bod, prvý japonský pilot Formuly 1, ktorému sa to podarilo na domácich pretekoch od ročníka pretekov v roku 2012.

## Kvalifikácia
Kvalifikácia sa konala 6. apríla 2024 o 15:00 miestneho času

### Kvalifikačná kvalifikácia

## Preteky
Holanďan Max Verstappen jazdiaci za Red Bull Racing viedol preteky do prvej zákruty pred haváriou Daniela Ricciarda a Alexandra Albona sa neutralizovali preteky viac ako dvadsať minút, pričom museli byť opravené bariéry pneumatík. Po období červených vlajok sa preteky odštartovali s pevným štatom v treťorm kole. V 12. kole pilot Sauberu Guanyu Zhou odstúpil pre problém s prevodovkou, čo je tretie odstúpenie v pretekoch. Verstappen zostal nespochybnený, napokon svoju zastávku v boxoch uskutočnil v 16. kole. To odovzdalo vedenie pretekov Charlesovi Leclercovi z Ferrari, ale Verstappen, ktorý mal značnú prevahu pneumatík, stiahol náskok na Leclerca a v 20. kole sa opäť ujal vedenia. V tom momente bolo jasné že Leclerc vykonával stratégiu jednej zastávky na svojich medium pneumatikách a na konci 26. kola vymenil za hard. Leclercova stratégia jednej zastávky by sa ukázala ako účinná, kým piloti Mercedesu Lewis Hamilton a George Russell, ktorí vymenili Hardy počas obdobia červenej vlajky zápasili s degradáciou pneumatík. Krátka perióda žltej vlajky bola zaznamenaná v 42. kole, keď Logan Sargeant v 9. zákrute narazil do štrku, ale bol schopný cúvať späť na trať a pokračovať. Keď preteky vstúpili do svojich posledných kôl, Carlos Sainz Jr. predbehol Leclerca o posledné miesto na pódiu za Verstappenovým tímovým kolegom Sergiom Pérezom. Russell sa pokúsil predbehnúť Oscara Piastriho v 16. zákrute v záverečných kolách; Piastri si dočasne udržal svoju pozíciu, ale v poslednom kole Russell úspešne predbehol Piastriho a skončil siedmy. Yuki Tsunoda z RB získal jeden bod na desiatom mieste, prvý japonský pilot Formuly 1, ktorý získal bod na svojich domácich pretekoch od pódia Kamuiho Kobajašiho na Veľkej cene Japonska v roku 2012.

### Klasifikácia pretekov

## Priebežné poradie šampionátu
**Poradie šampionátu jazdcov (Top 5)**

**Poradie o Pohár konštruktérov (Top 5)**

## Zdroj

Kategória:Veľká cena Japonska
Kategória:Formula 1 v roku 2024
Kategória:2024 v Japonsku
Pod Deravou

**Pod Deravou** staršie aj **sedlo pod Deravou** (; ) je sedlo v Tatrách, na slovensko-poľskej štátnej hranici.

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a oddeľuje geomorfologické časti Liptovské Tatry a Roháče. Leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva. Južné svahy hrebeňa zasahujú do katastra obce Jamník v okrese Liptovský Mikuláš, severné patria poľskej obci Witów v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú južne situované obce Pribylina a Konská, juhozápadne ležiaci Žiar, severozápadne Zuberec a severne Oravice, na poľskom území je najbližšie severovýchodne ležiace Kościelisko. Sedlo sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti pohoria.

## Opis
Nachádza sa v hlavnom hrebeni Západných Tatier a oddeľuje východne ležiacu Deravú () a západne situovaný Volovec (). Sedlo je porastené trávou, no v okolí sa vyskytuje aj kosodrevina. Južné svahy klesajú do Jamníckej doliny, kde sa priamo pod ním nachádza Nižné Jamnícke pleso, odvodňované Jamníckym potokom do Račkovej a Belej v povodí Váhu. Severne sa nachádza Dolina Chochołowska Wyżnia, ktorou voda z tejto časti odteká potokom Chocholowski do Dunajca.

## Výhľady
Sedlo ponúka výhľady do dolín na oboch stranách hrebeňa, okolité vrchy, no tiež na časť Nízkych Tatier a Oravské Beskydy s Babou horou.

## Prístup
Sedlom vedie značený hrebeňový turistický chodník:

* po  červeno značenej turistickej hrebeňovke:
** od západu zo Smutného sedla cez Volovec () 
** od východu z Pyšného sedla cez Klin () a Hrubý vrch ()
* po  modrej značke z Pribyliny cez rázc. Jamníckej a Račkovej doliny a Jamnícke sedlo alebo sedlo pod Hrubým vrchom
* po  žltej značke zo Zverovky cez Rákoň a Volovec

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Západných Tatier
David Ashworth

**David George Ashworth** (* 2. jún 1867, Blackpool, Anglicko† 1947, Blackpool) bol anglický futbalový rozhodca a tréner. Bol historicky prvým trénerom klubu Oldham Athletic v roku 1906. 

V roku 1920 bol vymenovaný za trénera Liverpoolu a vo svojej prvej sezóne skončil s klubom v lige na štvrtom mieste, osem bodov za víťazným Burnley.V nasledujúcej sezóne 1921/22 doviedol Ashworth Liverpool k tretiemu titulu v lige. Tím bol na dobrej ceste k obhájeniu titulu v nasledujúcej sezóne, ale vo februári 1923 Ashworth opustil klub a vrátil sa do Oldhamu. Liverpool bol v tom čase na čele tabuľky a po jeho odchode vyhral iba jeden zo siedmych zápasov, ale aj napriek tomu vyhral Liverpool titul s náskokom šesť bodov.

Ashworth zostal v Oldhame len niečo vyše roka a následne sa upísal Manchestru City, ale v roku 1925 z funkcie trénera odstúpil. Následne bol ešte jeden rok trénerom Walsallu.

## Trénerská kariéra

## Úspechy
**Liverpool**

* Football League First Division: 1921/22

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Úmrtia v 1947
Kategória:Anglickí futbaloví tréneri
Kategória:Tréneri Liverpool FC
Kategória:Osobnosti z Blackpoolu (Anglicko)
Marc Guéhi

**Addji Keaninkin Marc-Israel Guéhi** (* 13. júl 2000, Abidjan, Pobrežie Slonoviny) je profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube Crystal Palace a reprezentuje  na medzinárodnej úrovni.

## Osobný život
Guéhi sa narodil v Abidjane no keď mal jeden rok sa s rodinou presťahoval do Londýna.

## Klubová kariéra
### Chelsea
Guéhi začínal s futbalom v Cray Wanderers. Do akadémie Chelsea vstúpil v roku 2007 vo veku šesť rokov. V septembri 2017 podpísal svoju prvú profesionálnu zmluvu na tri roky.

Dňa 25. septembra 2019 debutoval v drese Chelsea pri výhre 7:1 nad Grimsby Town v EFL Cupe. Za Chelsea odohral ešte jeden zápas v sezóne taktiež v EFL Cupe no viac štartov si v klube už nepripísal.

#### Hosťovanie vo Swansea City
Dňa 10. januára 2020 bol Guéhi poslaný na hosťovanie do Swansea City v Championship. V klube debutoval 25. januára pri prehre 0:2 so Stoke City.

Dňa 26. augusta 2020 sa vrátil do Swansea City kde strávil celú sezónu na hosťovaní. Dňa 29. mája 2021 nastúpil vo Wembley na finále Championship play-off v ktorom jeho tím prehral s Brentfordom 0:2.

### Crystal Palace
Dňa 18. júla 2021 sa Guéhi pripojil ku Crystal Palace kde podpísal päťročný kontrakt. Klub zaňho zaplatil 18 miliónov libier, čím sa stal tretím najdrahším hráčom klubu. V klube debutoval 14. augusta proti svojmu bývalému klubu Chelsea. Svoj prvý gól v klube strelil 20. novembra pri remíze 3:3 s Burnley, pre Guéhiho to bol prvý gól v profesionálnej kariére.

## Medzinárodná kariéra
Guéhi bol súčasťou reprezentácie do 17 rokov, ktorá vyhrala v roku 2017 Majstrovstvá sveta vo futbale hráčov do 17 rokov.

V národnom tíme Anglicka debutoval 26. marca 2022 pri výhre 2:1 nad Švajčiarskom v priateľskom zápase.

## Štatistiky kariéry

### Klubové
*K 2. máju 2024*

; Poznámky
: **<sup>1</sup>** EFL Championship play-offs

### Medzinárodné
*K 2. máju 2024*

## Úspechy hráča
**Anglicko U17**

* MS do 17 rokov: 2017

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Marc Guéhi na transfermarkt.com

## Zdroj

Kategória:Anglickí futbalisti
Kategória:Hráči Chelsea FC
Kategória:Hráči Swansea City AFC
Kategória:Hráči Crystal Palace FC
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Futbaloví obrancovia
Hodvábnička

**Hodvábnička** je plemeno sliepok s typickou štruktúrou peria, ktoré vzhľadom pripomína chlpy. Názov pochádza zo skutočnosti, že jej perie je na dotyk jemné ako hodváb. Majú tmavú kožu, mäso a modré ušnice. Na nohách majú namiesto obvyklých štyroch prstov až päť.

Hodvábničky sa správajú predovšetkým ako okrasné. Okrem toho sú však dobré kvočky, používajú sa preto na liahnutie vajec a odchov kurčiat iných plemien sliepok alebo dokonca iných druhov nekrmivých vtákov, napríklad bažantov alebo prepelíc. V porovnaní s inými plemenami sliepok sú hodvábničky veľmi krotké a prítulné, často sa preto chovajú pre radosť. Vyskytujú sa v rade farebných variantov aj v zdrobnenej forme.

Hodvábničky sú tiež chované pre mäso, ktoré pripomína divinu. Najmä v Ázii je považované za pochúťku.

## História
Plemeno pochádza z východnej Ázie, zdrobnená forma z Holandska.

## Typické znaky

* Operenie: na rozdiel od obrysového peria iných vtákov je stvol pera mäkký a lúče neprepájajú jednotlivé vetvy práporu do súvislej plochy. Hodvábničky preto nedokážu lietať. Okrem toho majú bohaté páperie.
* Hodvábničky majú tmavú kožu. Je šedomodrá až čierna, vrátane hrebienka, zobáka i behákov. Tmavo sfarbené sú aj mäso a kosti.
* Hrebienok je v tvare polovice vlašského orecha.
* Na behákoch sa nachádza päť prstov.
* Hodvábničky majú modré ušnice.
* Ozdoby: chocholok, u niektorých plemien fúzy, na vonkajších stranách behákov páperové pančušky.
* Hmotnosť: kohút 1,1 až 2 kg, sliepka 0,9 až 1,4 kg. Zdrobnená forma: kohút 600 g, sliepka 500 g.

## Galéria

Súbor:Hlava_hedvábničky.jpg|odkaz=Soubor:Hlava_hedvábničky.jpg|Detail hlavy hodvábničky
Súbor:Běhák_hedvábničky.jpg|odkaz=Soubor:Běhák_hedvábničky.jpg|alt=Detail běháku hedvábničky|Detail beháka hodvábničky
Súbor:Pero_hedvábničky.jpg|odkaz=Soubor:Pero_hedvábničky.jpg|Pierko hodvábničky
Súbor:Detail_pera_hedvábničky.jpg|odkaz=Soubor:Detail_pera_hedvábničky.jpg|alt=Makrofotografie pera hedvábničky|Makrofotografia pera hodvábničky
Súbor:Oranžová_hedvábnička,_kohout.jpg|odkaz=Soubor:Oranžová_hedvábnička,_kohout.jpg|alt=Hedvábnička, kohout|Kohút plemena z hodvábnička
Súbor:Detail_hlavy_kohouta_hedvábničky.jpg|odkaz=Soubor:Detail_hlavy_kohouta_hedvábničky.jpg|Detail hlavy kohúta hodvábničky
Súbor:Detail_běháku_kohouta_hedvábničky.jpg|odkaz=Soubor:Detail_běháku_kohouta_hedvábničky.jpg|alt=Detail běháku kohouta hedvábničky|Detail beháka kohúta hodvábničky


## Referencie


## Zdroj

Kategória:Plemená kury domácej
Jalovecké sedlo (Západné Tatry)

**Jalovecké sedlo** staršie aj **Jalovské sedlo** (; ) je sedlo v Západných Tatrách.

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich geomorfologickej časti Liptovské Tatry. Leží na území Žilinského kraja a zasahuje do katastra obcí Jalovec a Žiar v okrese Liptovský Mikuláš. Najbližšími sídlami sú južne situované obce Konská, Žiar a Jalovec, severozápadne Zuberec a severne osada Zverovka. Sedlo sa nachádza v Tatranskom národnom parku.

## Opis
Jalovecké sedlo je situované v rázsoche Kozie chrbty, vybiehajúcej južným smerom z Baníkova () v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Oddeľuje severne ležiaci Príslop () a Jaloveckú kopu () na juhozápade. Sedlo je porastené trávou, no v okolí sa vyskytuje aj nesúvislý porast kosodreviny. Východné svahy klesajú do Žiarskej doliny, kde priamo pod sedlom, na križovatke značených trás, stojí Žiarska chata. Východné úbočia hrebeňa i celú dolinu odvodňuje Smrečianka do Váhu. Severozápadne sa nachádza dolina Parichvost, ktorá je vetvou Jaloveckej doliny a ktorými odteká voda z tejto časti potokom Jalovčanka.

## Výhľady
Vďaka polohe a značnej nadmorskej výške ponúka sedlo zaujímavé výhľady do dolín na oboch stranách hrebeňa a okolité vrchy, no tiež pri priaznivých podmienkach aj na veľkú časť Nízkych Tatier, Chočské vrchy, Oravskú Maguru a Malú Fatru, vzácne však vidieť aj vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd.

## Prístup
Sedlom vedie značený hrebeňový turistický chodník:

* po  zeleno značenej turistickej trase:
** od východu od Žiarskej chaty v Žiarskej doline
** od severu z Baníkova () v hlavnom hrebeni cez Príslop
* po  modrej značke z lokality Žiarska dolina, ústie nad Žiarom cez rázc. Žiarska chata
* po  žltej značke z Jalovca Jaloveckou dolinou, cez Parichvost a Baníkov
* po  červeno značenej turistickej hrebeňovke cez Baníkov:
** od západu zo Sivého vrchu cez Brestovú () 
** od východu z Volovca cez Smutné sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Liptovské Tatry
* Tatranský národný park
* Žiarska chata

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Západných Tatier
Jalovecké sedlo

**Jalovecké sedlo** môže byť:

* sedlo v Západných Tatrách, pozri Jalovecké sedlo (Západné Tatry)
* sedlo v Oravských Beskydách, pozri Jalovecké sedlo (Oravské Beskydy)
Hlas 98

Názov **Hlas 98** označuje generáciu dokumentaristov, ktorých spája ich spoločné štúdium na Katedre dokumentárnej tvorby Filmovej a televíznej fakulty na Vysokej škole múzických umení v druhej polovici 80. rokov 20. storočia. Sem patria: Marek Kuboš, Peter Kerekeš, Marek Šulík, Jaro Vojtek, Robert Kirchoff, Marko Škop, Juraj Lehocký, Milan Balog a mnohí iní.

## Film ''Hlas 98'' (1999)
Generácia dostala meno podľa absolventského filmu Mareka Kuboša, ktorý bol bez udania dôvodu vylúčený z magisterských štátnic. „Film Hlas 98 zobrazuje nálady, strach, kolaborantstvo, odvahu a naivitu, takmer všetky zo spektra pocitov a nálad, ktoré medzi obyvateľstvo zasieva totalitná moc.“ Vo svojej dizertačnej práci nazýva Ivan Ostrochovský tento film odvážnym, ako nakreslenie hrubej čiary medzi nimi - študentmi VŠMU, a predstaviteľov a voličov strán HZDS, KSS, SNS.

Film definuje nálady a atmosféru národa cez simulovanie telefonátu z ústredia strany Vladimíra Mečiara, HZDS. Kuboš sa rozhodol deň pred parlamentnými voľbami otestovať svojich známych. Presviedčal ich, dokonca až podplácal, aby volili HZDS. Vo filme je zaznamenaná celá škála reakcii občanov.

Film vyvolal z ľudí na katedre obdiv, ale aj strach. Počas Mečiarovej totality pôsobila VŠMU pomerne nezávisle, čiže pri zakázaní filmu išlo pravdepodobne z veľkej časti o autocenzúru. Stiahnutie filmu bolo odôvodnené nie obsahom, ale zavádzaním respondentov vo filme. Ostrochovský vo svojej práci píše, že respondenti boli o účele a zmyslu telefonátu následne informovaný a mohli požiadať o zmenenie ich hlasu.

## Generácia Hlas 98
Pavel Branko spomína generáciu študentov Filmovej fakulty VŠMU druhej polovici 90. rokov ako Generáciu 90. Podľa neho spája týchto tvorcov ich záujem o sociálne či sociologické sondy, ich „pohľad na svet a život cez „kvapku vody“, cez individuálny osud alebo rodinnú skupinu.“

Označenie skupiny názvom Hlas 98 nehovorí len o do istej miery spoločného hlasu, ktorým autori hovoria, ale poznamenáva dôležitosť roku 1998. Tvorcovia tejto skupiny majú odlišné atribúty v rôznych oblastiach, o ktorých by sa dalo diskutovať: v tvorbe, ale aj čo sa týka názorov, pohľadov na práce kolegov. Pomenovanie však vyplýva z bezkonkurenčnej obľúbenosti medzi autormi. Autori sa hlásia k príbehu filmu *Hlas 98* (1999), k ich spoločnému kontextu a nie k jeho formálnym kvalitám.

Hlas 98 je Generácia 90, spája pod jedným menom rovnakých autorov – definícia dvoch názvov však odlišuje. Podľa Ostrochovského ide pri pôvodnom pomenovaní skupiny o „ilúziu spoločného myslenia či pohľadu „cez kvapku vody“. Pritom spája dokumentaristov skupiny niečo iné, ktoré nemá nič spoločné so štýlom rozprávania, myslenia a tvorby, ale zhodli sa práve na tom, že sa budú hlásiť príbehu filmu *Hlas 98* (1999).

## Referencie
* *Čerpám z rovnomennej dizertačnej práce Ivana Ostrochovského.*

Kategória:Kinematografia na Slovensku
Rob Holding

**Robert Samuel Holding** (* 20. september 1995, Stalybridge, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube Crystal Palace.

## Klubová kariéra

### Bolton
Holding prišiel do akadémie Boltonu Wanderers v roku 2003 keď mal osem rokov.

#### Hosťovanie v Bury
Dňa 26. marca 2015 bol Holding poslaný na hosťovanie do Bury v League Two. Profesionálny debut si odkrútil 3. apríla pri výhre 2:0 nad Cambridge United. 

### Návrat do Boltonu
Po návrate z hosťovania podpísal s klubom novú profesionálnu zmluvu. Dňa 11. augusta debutoval v klube pri prehre 0:1 s Burtonom v EFL Cupe. O štyri dni neskôr debutoval v  Championship pri prehre 0:3 s Middlesbrough. Svoj prvý profesionálny gól strelil 23. januára pri výhre 3:1 na MK Dons. Počas sezóny odohral Holding 30 zápasov v ktorých strelil jeden gól. Nezabránil však zostupu do League One.

### Arsenal
Dňa 22. júla 2016 podpísal Holding zmluvu s Arsenalom za poplatok 2 milióny libier. Po zranení Mertesackera a Paulistu dostal Holding šancu a debutoval v klube 14. augusta pri prehre 3:4 s Liverpoolom. Dňa 6. decembra debutoval v skupinovej fáze Ligy majstrov UEFA pri výhre 4:1 nad Bazilejom. Dňa 27. mája nastúpil vo Wembley na finále FA Cupu v ktorom jeho tím vyhral nad Chelsea 2:1. Vo svojej prvej sezóne odohral Holding za Arsenal 18 zápasov z toho deväť v lige.

Svoj prvý gól za Arsenal strelil 28. septembra 2017 pri výhre 4:2 nad BATE Borisov v skupinovej fáze Európskej ligy UEFA 2017/18.

Dňa 5. decembra 2018 utrpel Holding prasknutie predného skríženého väzu v ľavom kolene čo ho vyradilo z hry až na deväť mesiacov.

Dňa 1. augusta 2020 Holding nastúpil vo finále FA Cupu, v ktorom jeho zvíťazil nad Chelsea 2:1. Pre Holdinga to bolo druhé víťazstvo vo finále FA Cupu.

Svoj prvý gól v Premier League strelil 1. mája 2022 pri výhre 2:1 nad West Hamom United.

### Crystal Palace
Dňa 1. septembra 2023 podpísal Holding zmluvu s Crystal Palace za poplatok 4 milióny libier. V klube debutoval 26. septembra pri prehre 0:3 s Manchestrom United v EFL Cupe.

## Štatistiky kariéry
*K 3. máju 2024*

**Poznámky**

**<sup>1</sup>** Liga majstrov UEFA

**<sup>2</sup>** Európska liga UEFA

**<sup>3</sup>** FA Community Shield

## Úspechy hráča
**Arsenal** 

* FA Cup: 2016/17, 2019/20
* FA Community Shield: 2017, 2020, 2023

**Individuálne**

* Bolton Wanderers hráč sezóny: 2015/16

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* https://www.transfermarkt.com/rob-holding/profil/spieler/253341

## Zdroj

Kategória:Anglickí futbalisti
Kategória:Hráči Bolton Wanderers FC
Kategória:Hráči Bury FC
Kategória:Hráči Arsenal FC
Kategória:Hráči Crystal Palace FC
Kategória:Futbaloví obrancovia
Eduard Gurk

**Eduard Gurk** (* 17. november 1801† 31. marec 1841) bol rakúsky krajinár a grafik, ktorý pracoval na habsburskom dvore za cisárov Františka I. a Ferdinanda I. Známy bol najmä ako akvarelista. Bol predstaviteľom biedermeieru.

## Biografia
Narodil sa vo Viedni. Jeho otec bol Joseph Ignaz Gurk (17731835), maliar, ktorý pôsobil ako vedúci umeleckej galérie a knižnice Mikuláša II., kniežaťa Esterházyho. Sprevádzal svojich rodičov na ceste po severnej Európe, ktorá skončila v Anglicku, kde ho prvýkrát prilákala maľba akvarelom. Po návrate do Viedne v roku 1819 sa zapísal na Akadémiu výtvarných umení a svoju prvú výstavu usporiadal v roku 1822. V nasledujúcom roku vydal spolu s otcom knihu obsahujúcu 80 ručne rytých a kolorovaných pohľadov na viedenské pamiatky a stavby.

To vzbudilo pozornosť na vysokých miestach a čoskoro ho začal sponzorovať Clemens von Metternich, ktorý mu našiel zamestnanie ako hlavný asistent dvorného maliara Johanna Baptista Hoechleho (17541832). V tejto pozícii sprevádzal Jána Habsbursko-lotrinského a korunného princa Ferdinanda na mnohých ich cestách a vytvoril album scén z Ferdinandovej korunovácie za uhorského kráľa v roku 1830. O tri roky neskôr spolu s novým dvorným maliarom, synom Johanna Baptista, Johannom Nepomukom Hoechleom, spolupracovali na sérii akvarelov zobrazujúcich Ferdinandovu púť do Mariazellu.

V roku 1835 sa Ferdinand stal cisárom a Hoechle nečakane zomrel po tom, čo bol dvorným maliarom len dva roky, a tak ho nahradil Gurk. Opäť veľa z jeho práce zahŕňalo cestovanie s kráľovskou rodinou.

V roku 1840 podnikol plavbu na Blízky východ s rakúskou flotilou na pozvanie kontradmirála Francesco Bandiera. Vylodil sa v Bejrúte a pokračoval po pobreží a zdokumentoval činy arcivojvodu Fridricha, ktorý bol nedávno vyznamenaný vojenským radom Márie Terézie. Keď však Gurk dorazil do Jeruzalema, už chorý z plavby, dostal brušný týfus a o tri dni neskôr zomrel.

## Vybrané maľby

Súbor:Eduard Gurk - Der Kaiserbesuch in Teplitz-Schönau - 1835-36.jpeg|*Císarska návšteva v Tepliciach*, Albertina, 1836
Súbor:Eduard Gurk - Der große Dom in der Adelsberger Grotte - ca1834.jpeg|''Der große Dom in der Adelsberger Grotte'',  Albertina, 1834
Súbor:Eduard Gurk - Gnadenkirche in Mariazell.jpeg|*Gnadenkirche in Mariazell* (1833)
Súbor:Eduard Gurk - Roßau, Schmidgasse am 2 März 1830.jpg|*Roßau, Schmidgasse am 2. März 1830*, Albertina
Súbor:Katedrála sv. Martina134.jpg|*Príchod korunovačného sprievodu Karolíny Augusty do Dómu svätého Martina v Bratislave 25. septembra 1825*, 1825, kolorovaná akvatinta, Galéria mesta Bratislavy, Bratislava


## Referencie

## Literatúra

* Leo Andergassen, *Eduard Gurk, der Griff nach der Krone* (Siahanie po korune, katalóg výstavy) Verlag-Anst. Athesia, 2013 
* Eduard a Joseph Gurk, *Wien's Umgebungen* (dotlač), Akad. Dr.- und Verlag-Anst. , 1988 

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Eduard Gurk Park  @ Wien.at

## Zdroj

Kategória:Rakúski maliari
Kategória:Osobnosti z Viedne
Kategória:Maliari biedermeiera
Kategória:Rakúski krajinári
Kategória:Absolventi Akadémie výtvarných umení vo Viedni
Kategória:Dvorní maliari
Bjørn Skaare

**Bjørn Skaare** (* 29. október 1958, Oslo, Nórsko – † 21. jún 1989, Kristinehamn, Švédsko) bol nórsky hokejový reprezentant. V roku 1978 odohral jeden zápas za Detroit Red Wings a stal sa prvým Nórom, ktorý si zahral v NHL. Zahynul pri autonehode vo veku 30 rokov.

## Životopis
Skaare patril medzi najväčšie hokejové talenty v krajine už od útleho veku. Ako pätnásťročný debutoval v najvyššej nórskej lige. V roku 1976 podpísal zmluvu s Färjestadom hrajúcom v Elitserien, ale vo Švédsku odohral jedinú sezónu, než sa presunul do zámoria. V ročníku 1977-78 sa pripojil k tímu Ottawa 67s hrajúcom v juniorskej lige OHL. Počas celej sezóny zbieral v priemere vyše bod na zápas a aj preto sa na jej konci dočkal výberu na drafte. Zo štvrtého kola si ho zvolil Detroit Red Wings, čím sa Skaare stál prvým Nórom draftovaným do NHL.

Nasledujúcu sezónu začal v Kansas City Red Wings, záložnom tíme Detroitu, ale po skvelých výkonoch sa dočkal pozvánky do prvého tímu. Na svoj premiérový a zároveň aj derniérový zápas v NHL nastúpil 29. novembra 1979. Detroit so Skaarem na súpiske hral proti Coloradu Rockies, ale Nór zápas nedohral pre zranenie, ktoré utrpel pri náraze od obrancu súpera Barryho Becka. Vedenie tímu ho vzápätí preradilo naspäť do rezervného tímu.

Skaaremu sezóna v zámorí nevychádzala ani po psychickej stránke. Veľmi mu chýbala rodná krajina, a preto sa v priebehu ročníka rozhodol vrátiť. V nórskej lige pôsobil až do konca svojej kariéry v roku 1988 s výnimkou sezóny 1981-82, ktorú odohral v Rakúsku.

Skaare, ktorý to so svojím talentom dotiahol až do NHL, vynikal pri slabej konkurencií a získal ocenenie pre najlepšieho hokejistu v krajine. Výborné výkony mu vyniesli aj pozvánku do reprezentácie. Trikrát štartoval za Nórsko na šampionáte nižšej divízie a v roku 1984 reprezentoval krajinu na Zimných olympijských hrách.

Rok po ukončení hokejovej kariéry zahynul pri autonehode. Cestoval z Norrköpingu vo Švédsku do rodného Osla, ale pri prechádzaní cez mesto Kristinehamn stratil kontrolu nad vozidlom a havaroval. Dva mesiace po smrti sa mu narodil syn.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Osla
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Detroit Red Wings
Kategória:Hráči Detroit Red Wings
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 1984
Kategória:Nórski hokejoví strední útočníci
Kategória:Obete cestných dopravných nehôd
Kategória:Hráči Färjestad BK
Kategória:Nórski olympionici
Kategória:Olympionici na Zimných olympijských hrách 1984
Lazúň

**Lazúň** môže byť:
* expresívne: malé plaziace sa či lezúce zvieratko, napr. chrobák, pozri živočích a lezenie
* v ornitológii zastarano: šplhavec, pozri ďatľotvaré

## Referencie
Lezec

**Lezec** môže byť:
* osoba venujúca sa lezeniu po strmých, zvislých plochách, pozri lezenie (šport)
* v zoológii:
** živočích, ktorý vie liezť, najmä ako jedna z pohybových bioforiem živočíchov (ostatné pohybové bioformy sú plazivec, skákavec, bežec a letec), pozri lezec (lezúci živočích)
** slovenský názov vtáčích rodov *Climacteris* a *Cormobates* z čeľade lezcovité (Climacteridae), pozri Climacteris a Cormobates
** slovenský názov rybích rodov *Periophthalmus*, *Periophthalmodon* a novšie aj rodu *Boleophthalmus* z radu Gobiiformes, synonymum: okálik, pozri Periophthalmus, Periophthalmodon, Boleophthalmus
** ktorákoľvek ryba z radu Gobiiformes žijúca značne obojživelne, t. j. ktorákoľvek ryba z rodov *Periophthalmus*, *Periophthalmodon*, *Boleophthalmus*, *Scartelaos* a prípadne aj z rodu *Zappa*, synonymum: bahenná skákavá ryba, pozri pod lezcovité
** príslušník taxónu lezce - pozri nižšie

**Lezce** môže byť v zoológii:
* množné číslo slova lezec v zoologických významoch - pozri vyššie
* starší názov vtáčieho radu šplhavce, pozri ďatľotvaré
* neformálne: vtáčia čeľaď lezcovité (Climacteridae), pozri lezcovité (čeľaď vtákov)
* rybia podčeľaď Oxudercinae v širšom zmysle, resp. (podobná, ale trochu užšie vymedzená) podčeľaď Periophthalminae (≈ tribus Periophthalmini) z radu Gobiiformes so sporným zaradením do konkrétnej čeľade, starší názov: podčeľaď lezcovité, pozri pod lezcovité (čeľaď rýb)
* neformálne: rybia čeľaď lezcovité/okálikovité (Oxudercidae v užšom zmysle/Periophthalmidae), ktorá sa vyskytuje v niektorých systémoch a obsahovo zodpovedá vyššie uvedenej podčeľadi Oxudercinae v širšom zmysle, pozri lezcovité (čeľaď rýb)

## Referencie

## Pozri aj
*lezenie
Jalovecká kopa

**Jalovecká kopa** alebo staršie **Jalovská kopa** (; ) je vrch v Západných Tatrách. Leží nad Žiarskou dolinou nad obcou Žiar, približne  severne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na západe Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Liptovské Tatry. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Jalovec a Žiar. Najbližším sídlom je južne situovaný Žiar, no rovnakým smerom leží aj Konská, Veterná Poruba a Smrečany, juhozápadne sa nachádza Jalovec a severozápadne Zuberec a už severne aj jeho osady Brestová a Zverovka. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.

## Opis
Jalovecká kopa leží v rázsoche Kozie chrbty, vybiehajúcej južným smerom z Baníkova () v hlavnom hrebeni Západných Tatier na Ráztoku (). Juhovýchodné svahy klesajú do Žiarskej doliny, kde na križovatke značených trás stojí Žiarska chata. Voda z tejto časti hrebeňa odteká Smrečiankou do Váhu. Severozápadne sa nachádza dolina Parichvost, ktorá je severovýchodnou vetvou Jaloveckej doliny a ktorou vodu zo severozápadných svahov odvádza rovnako do Váhu Jalovčanka. Severovýchodne sa v hrebeni nachádza Jalovecké sedlo, ktorým vedie značený turistický chodník zo Žiarskej doliny na Baníkov.

Západným smerom sa nachádza Sivý vrch (), Jalovecká hora (), Ostrá (), Malá kopa (), Babky () a Trnác (), južným Smrekovec (), Ráztoka (), Široká (), Solisko () a Holý vrch (), východným Mládky (), Malý Baranec (), Baranec (), Smrek () a Plačlivé () a severným Tri kopy (), Hrubá kopa (), Baníkov (), Jaloveckým sedlom oddelený Príslop (), Spálená (), Pachoľa (), Salatín () a Lysec (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Skalnato-hôľnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny, no tiež Oravské Beskydy, Oravskú Maguru, Malú a Veľkú Fatru a Nízke Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný z blízkeho Jaloveckého sedla, ktorým vedie chodník od Žiarskej chaty v Žiarskej doline na Baníkov.

## Referencie

## Pozri aj
* Západné Tatry
* Liptovské Tatry
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Západných Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Jalovec (okres Liptovský Mikuláš)
Kategória:Žiar (okres Liptovský Mikuláš)
Matheus França

**Matheus França de Oliveira** (* 1. apríl 2004, Rio de Janeiro, Brazília) je brazílsky profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste záložníka v anglickom klube Crystal Palace. 

## Klubová kariéra

### Flamengo
França prišiel do akadémie Flamenga keď mal 12 rokov. V mládežníckom tíme bol považovaný za jedného z najlepších hráčov klubu po Viniciusovi.

V klube debutoval 7. decembra pri prehre 0:1 so Santosom v Serie A. 

Dňa 25. januára 2022 predlžil França zmluvu s Flamengom do roku 2027. Dňa 12. marca 2022 strelil svoj prvý gól v klube nad Bangu-RJ v Campeonato Carioca. Dňa 7. júla skóroval v odvete osemfinále Copa Libertadores pri vysokej výhre 7:1 nad Deportes Tolima. Dňa 29. októbra 2022 bol nevyužitým nahradníkom vo finále Copa Libertadores kde jeho tím vyhral nad Athletico-PR 1:0.

### Crystal Palace
Dňa 1. augusta 2023 prestúpil França do anglického klubu Crystal Palace za poplatok 20 miliónov eur. O päť dní neskôr sa oficiálne pripojil a podpísal päťročný kontrakt. V klube debutoval 21. októbra pri prehre 0:4 s Newcastlom United.

## Štatistiky kariéry

### Klubové
*K 3. máju 2024*

; Poznámky
: **<sup>1</sup>** Campeonato Carioca
: **<sup>2</sup>** Copa Libertadores
: **<sup>3</sup>** Supercopa de Brasil
: **<sup>4</sup>** Majstrovstvá klubov FIFA

## Úspechy hráča
**Flamengo**

* Copa Libertadores: 2022
* Copa de Brasil: 2022

## Referencie

## Externé odkazy

* https://www.transfermarkt.com/matheus-franca/profil/spieler/743597

## Zdroj

Kategória:Brazílski futbalisti
Kategória:Hráči Clube de Regatas do Flamengo
Kategória:Hráči Crystal Palace FC
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Osobnosti z Rio de Janeira
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Lezcovité

**Lezcovité** môže byť:
* čeľaď vtákov, lat. Climacteridae, pozri lezcovité (čeľaď vtákov)
* čeľaď rýb, lat. Oxudercidae v užšom zmysle alebo Periophthalmidae, ktorá sa vyskytuje v niektorých systémoch a obsahovo zodpovedá nižšie uvedenej podčeľadi Oxudercinae v širšom zmysle, synonymum: okálikovité, pozri lezcovité (čeľaď rýb)
* starší názov rybej podčeľade Oxudercinae v širšom zmysle, resp. (podobnej, ale trochu užšie vymedzenej) podčeľade Periophthalminae (≈ tribus Periophthalmini), z radu Gobiiformes so sporným zaradením do konkrétnej čeľade, synonymum: lezce, pozri pod lezcovité (čeľaď rýb)

## Pozri aj
*lezce

## Zdroje
Timmins

**Timmins** je mesto v kanadskej provincii Ontário. V roku 2021 malo 41 145 obyvateľov. Nachádza sa na rieke Mattagami v Cochrane District.

## Dejiny
Hľadanie kovov začalo v roku 1906 a v roku 1909 bolo nájdené prvé zlato. V regióne sa ťažilo od roku 1907. Hlavným centrom regiónu bolo sídlo South Porcupine (alebo Porcupine), ktoré vyhorelo v roku 1911. V rovnakom roku bolo založené Timmins pre ubytovanie pracovníkov jednej z najväčších zlatých baní sveta, Hollinger. Noah Timmins zarobil na striebre a kobalte a pomáhal založiť Timmins. Od 60. rokov 20. storočia sa v meste ťaží tiež meď. V meste počas mladosti žila kanadská speváčka Shania Twain.

Od 1. januára 1912 je „town“ a od roku spájaním v rámci regiónu dosiahlo štatút 1973 „city“.

## Demografia
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 41 145 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 41 788. V roku 2021 cca 115 uviedlo ako etnický pôvod slovenský, cca 35 osôb český a 35 česko-slovenský. Ako rodný jazyk 23 270 uviedlo angličtinu, 13 225 francúzštinu, 1 735 oba, 2 120 ľudí neoficiálne jazyky z toho 325 jazyky pôvodných obyvateľov.

## Doprava
Pri meste sa nachádza letisko Timmins Victor M. Power Airport (IATA:YTS, ICAO:CYTS).

## Ekonomika
V meste je okrem baní aj pivársky, papierenský a drevársky priemysel.

## Kultúra a turizmus
V meste sa nachádza sídlo katolíckej a anglikánskej diecézy. Timmins je populárne pre letnú turistiku.

## Galéria

Súbor:Canada Post Building in South Porcupine, Timmins, Ontario.jpg|Budova pošty, South Porcupine
Súbor:Dome Mine 2.JPG|Baňa Dome Mine
Súbor:Paddling Porcupine Lake - panoramio.jpg|Porcupine Lake
Súbor:Hollinger Park Clock Tower.JPG|Hollinger Park
Súbor:Miner Memorial (3868829306).jpg|Pamätník baníkom v Porcupine
Súbor:Shania Twain Dr. in Timmins, Ontario.jpg|ulica Shania Twain Drive


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta

## Zdroj


Kategória:Mestá v Ontáriu
Kategória:Banské sídla v Kanade
Dereš (televízna relácia)

***Dereš*** je televízna relácia, ktorú vysielala TV Markíza v rokoch 1999 – 2007. Moderovali ju Elena Vacvalová a Oliver Andrásy, ktorý bol zároveň autorom relácie.

Išlo o humorno-satiristický kabaret (talk show), plný politickej satiry na aktuálne politické témy. Scenár dopĺňali vtipné odpovede humoristov Jána Snopka, Jána Grexu a Zdena Luknára, ako aj vystúpenia imitátorskej dvojice Kajzer-Meluš. Dva roky otvárala kabaretnú reláciu vo fraku, cylindri a s paličkou v ruke Zuzana Mauréry, ktorá spievala úvodnú pesničku. Do relácie boli pozývaní ako hostia slovenskí politici.

Pôvodná scéna Derešu z roku 1999 sa používala do prvej polovice roku 2007.

Relácia patrila k najsledovanejším programom. Mala mesačnú periodicitu a vysielala sa vo štvrtok o 20:00. *Dereš* bol vysielaný do konca decembra 2007. Prestávku mal mať pôvodne do septembra 2008, no do programovej štruktúry sa už nevrátil.

Relácia sa reprízovala sa na TV Dajto od začiatku jej vzniku v auguste 2012. V súčasnosti sa relácia reprízuje na televízii Markíza Klasik.

## Účinkujúci
* Oliver Andrásy – moderátor
* Elena Vacvalová – moderátorka
* Zuzana Mauréry
* Marta Potančoková
* Lenka Barilíková Spišáková
* Ján Snopko
* Ján Grexa
* Zdeno Luknár
* Robo Kajzer
* Peter Meluš

## Tvorcovia
* Oliver Andrásy – námet, scenár a réžia
* Peter Vaňouček – hudba

## Hostia
* **2000:** Ján Cuper, Brigita Schmögnerová, Marián Andel, Pál Csáky, Ján Budaj, Ľubomír Andrassy, Eduard Kukan, Alexander Patkoló, Béla Bugár, Štefan Harabin, Pavol Hrušovský
* **2001:** Diana Dubovská, Víťazoslav Moric, Ján Langoš, Roman Kováč, Ivan Mikloš, Ľudovít Kaník, Sergej Kozlík, Miklós Duray, Pavol Rusko, Ján Slota, Milan Ftáčnik
* **2002:** Oľga Keltošová, Ivan Šimko, Mikuláš Dzurinda, Ivan Saktor, Boris Zala, Vladimír Mečiar, Ľubomír Roman, Rastislav Káčer, Vojtech Tkáč, Zuzana Martináková, Ivan Mikloš, Vladimír Palko
* **2003:** Viliam Veteška, Pavol Prokopovič, Pavol Rusko, Daniel Lipšic, Martin Fronc, Robert Kaliňák, Ivan Šimko, Diana Štrofová, rod. Dubovská, Béla Bugár
* **2004:** Herman Arvay, Eduard Kukan, Ivan Mikloš, Zuzana Martináková, László Miklós, Rudolf Zajac, Juraj Liška, Dagmara Bollová, Monika Beňová, Sergej Kozlík
* **2005:** Ľudovít Kaník, Dušan Jarjabek, Jirko Malchárek, Béla Bugár, Ivan Šimko, Katarína Tóthová, Mikuláš Dzurinda, Zuzana Martináková, Eva Černá, Miklós Duray
* **2006:** Iveta Radičová, Pavol Rusko, Vladimír Mečiar, Robert Kaliňák, Mikuláš Dzurinda, Václav Mika, František Mikloško, Ivan Mikloš, Mikuláš Dzurinda, Monika Beňová
* **2007:** Milan Urbáni, Vladimír Palko, Viliam Veteška, Robert Kaliňák, Pál Csáky, Miroslav Jureňa, Štefan Harabin, Dušan Čaplovič, Ivan Mikloš, Vladimír Mečiar

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Talk show
Kategória:Televízne relácie TV Markíza
Kategória:Zábavné televízne programy
Decca Studios

náhľad|Budova bývalých Decca Studios
**Decca Studios** alebo **Decca Studio No. 3** bolo nahrávacie štúdio na 165 Broadhurst Gardens vo West Hampsteade na severe Londýna, ktoré bolo od roku 1937 do roku 1980 kontrolované vydavateľstvom Decca Records.

## História
Budova, v ktorej sídlili Decca Studios (na 165 Broadhurst Gardens v Londýne) bola postavená v 80. rokoch 19. storočia ako Falcon Works, miesto, kde mohli pracovať obchodníci. O niekoľko rokov neskôr sa zmenila na miesto konania akcií, vrátane dvoch sál na koncerty, stretnutia a iné. Hoci sa budova volala West Hampstead Town Hall, išlo o miesto na prenájom, nie miestne vládne zariadenie. V roku 1928 ho prevzala spoločnosť Crystalate Gramophone Record Manufacturing a presťahovala tam svoje nahrávacie štúdio. V roku 1937 Decca prevzalo nahrávaciu divíziu Crystalate a presunulo svoju nahrávaciu produkciu do štúdií Broadhurst Gardens, čím zatvorilo svoje existujúce štúdio Upper Thames Street.

Od začiatkov britského vydavateľstva Decca v roku 1929 sa jeho prvé nahrávky robili na dvoch miestach, Chenil Galleries Studios v Chelsea a neskôr na Lower Thames Street. V roku 1961 sa Decca rozšírila o vybudovanie Studia 3 s obývacou miestnosťou dostatočne veľkou na umiestnenie plne symfonického orchestra na pozemku susediacom so 195 Broadhurst Gardens. 

Dňa 1. januára 1962 tu The Beatles neuspeli v konkurze do Decca a namiesto toho podpísali zmluvu s Parlophone.

S predajom vydavateľstva Decca spoločnosti Polygram boli v roku 1981 štúdia zatvorené a budova bola premenovaná na Lilian Baylis House. V posledných rokoch sa využíval ako skúšobný priestor English National Opera. V auguste 2021 bola ocenená statusom Grade II.

## Interpreti
* Adam and the Ants
* David Bowie
* Fleetwood Mac
* John Mayall's Bluesbreakers
* Marc Bolan
* Marmalade
* Big band Teda Heatha
* The Flies
* The Moody Blues
* The Rolling Stones
* The Zombies
* Thin Lizzy

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Nahrávacie štúdiá
Kategória:Stavby v Londýne
Kategória:Camden
The Farmer (singel)

„**The Farmer**“ je debutový singel írskej rockovej skupiny Thin Lizzy, ktorý vydalo vydavateľstvo Parlophone 31. júla 1970. Je to jediná nahrávka pôvodnej štvorčlennej zostavy skupiny, ktorá zahŕňala Phila Lynotta, Erica Bella, Briana Downeyho a Erica Wrixona.

Zo singla sa vytlačilo päťsto kópií, ale predalo sa len 283 kópií. Zvyšok nepredaných platní bol pravdepodobne roztavený a recyklovaný. Skupina bola sklamaná z neúspechu singlu, ale teraz je to jedno z najvzácnejších vydaní skupiny Thin Lizzy. V 21. storočí sa kópie predávajú za približne 800 libier.

## Pozadie
Thin Lizzy vznikli na konci roku 1969 a rýchlo si získali reputáciu dublinskej tlači, keďže členovia už boli známi v miestnych kapelách po celom meste.

Po odohraní „showcase“ koncertu v St Aidan's Hall v júli 1970 Thin Lizzy podpísali zmluvu s EMI Ireland, aby nahrali singel.  Pieseň, ktorú napísal hlavný spevák a basgitarista Phil Lynott, bola nahraná v Trend Studios na Baggot Street a produkoval ju John D'Ardis. B-strana, „**I Need You**“, bola skladba od D'Ardisa, ktorá obsahovala sekciu dychových nástrojov.

Skupina nemala skúsenosti s nahrávaním a objavila sa so svojím koncertným PA, pretože gitarista Eric Bell si myslel, že D'Ardis nahrá skupinu naživo s ich pódiovým vybavením namiesto toho, aby použil štúdiové vybavenie.

Po nahrávaní skupine ich vedenie oznámilo, že im chýbajú peniaze a potrebujú sa jedného člena zbaviť. Zdá sa, že klávesák Eric Wrixon nezapadal do zvyšku dlhodobých plánov skupiny a potichu odišiel. Lynott a Bell dotovali príjmy skupiny vystupovaním ako folkové duo v rôznych dublinských krčmách.

## Obsadenie
* Phil Lynott – hlavný spev, basgitara
* Eric Bell – gitara
* Brian Downey – bicie
* Eric Wrixon – klávesy

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Single z 1970
Kategória:Single skupiny Thin Lizzy
Gimena Accardi

**Gimena Accardi**, celým menom *María Gimena de los Milagros Accardi* (* 27. máj 1985, Buenos Aires, Argentína) je argentínska herečka a modelka.

Herectvu sa venuje od detstva, vystupovala v školských inscenáciách. V televízii debutovala v roku 2000 v telenovele *Los buscas de siempre*, v rokoch 2001 a 2002 účinkovala v seriáloch *PH, propiedad horizontal* a *[[Žena na úteku]]*. Pôsobila i v ďalších seriáloch, z ktorých k najvýznamnejším patrí *Casi ángeles*, kde hrala medzi rokmi 2007 a 2010. Roku 2007 sa poprvýkrát objavila na filmovom plátne v drámr *Cartas para Jenny*. Aj v ďalších rokoch prevažne pracovala pre televíziu (napr.. *Sos mi hombre*, *Solamente vos*, *Mi hermano es un clon*), hrala aj v niekoľkých filmoch (napr.. *Re loca*, *Anoche*).

Pôsobí tiež ako modelka.

V roku 2016 sa vydala za herca Nicolása Vázqueza.

## Filmografia

### Seriály

### Televízne programy

### Film

### Videoklipy

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Gimena Accardi na Instagrame

Kategória:Argentínske televízne herečky
Kategória:Argentínske filmové herečky
Kategória:Osobnosti z Buenos Aires