Démonológia

**Démonológia** je veda o démonoch v rámci náboženskej viery a mytológie. V závislosti od kontextu sa môže vzťahovať na štúdium v rámci teológie, náboženskej doktríny alebo okultizmu. V mnohých náboženstvách sa týka štúdia hierarchie démonov.

Démoni môžu byť neľudské, oddeliteľné duše alebo prevtelení duchovia, ktorí nikdy neobývali telo.

## Výskyt démonov

Podľa niektorých spoločností sú všetky záležitosti vesmíru pod kontrolou duší, z ktorých každá vládne určitému " elementu" alebo dokonca objektu a sama je podriadená vyššiemu duchovi. 

Napríklad Inuiti vraj veria v duchov mora, zeme a oblohy, vetrov, oblakov a všetkého v prírode. Každý záliv na morskom pobreží, každý bod, každý ostrov a výrazná skala má svojho strážneho ducha. Všetci sú potenciálne zlomyseľní a treba ich uprosiť odvolaním sa na znalosť nadprirodzených javov. 

Tradičná kórejská viera tvrdí, že v prírode žije nespočetné množstvo démonov, ktorí obývajú predmety v domácnosti a sú prítomní na všetkých miestach. 

Porfyrios z Týru, ale aj zakladatelia Kresťanskej cirkvi verili, že svet je obývaný duchmi. Praotcovia cirkvi dokonca tvrdili, že démoni prijímajú pocty určené pohanským bohom.

## Charakterizácia démonov
Nie vo všetkých kultúrach sú všetci démoni považovaní za zlomyseľných. V Strednej Afrike kmeň Mpongwe verí v rôznych miestnych duchov, rovnako ako Inuiti, ale väčšinou ich považujú za neškodných. 

Mnohí duchovia, najmä tí, ktorí sa vzťahujú na prírodné procesy, sú často považovaní za neutrálnych alebo dobrotivých.

## Typy
Démoni sú všeobecne klasifikovaní ako duchovia, o ktorých sa predpokladá, že vstupujú do vzťahov s ľudskou rasou. Tento pojem zahŕňa:

# anjelov v kresťanskej tradícii, ktorí upadli do nemilosti,
# zlovestných džinov,
# kulty
# duchov alebo iných zlomyseľných revenantov.

Nevymenované boli duše, ktoré sú chápané ako obyvatelia iného sveta. Tak ako bohovia nemusia byť nevyhnutne duchovní, aj démoni môžu byť považovaní za telesných; napríklad upíri sa niekedy opisujú ako ľudské hlavy s vnútornosťami, ktoré vychádzajú z hrobu, aby počas nočných hliadok útočili na živých.

Viera v démonov siaha do histórie mnohých tisícročí. Zoroastriánska viera učí, že existuje 3 333 démonov, pričom niektorí z nich majú špecifické temné povinnosti, ako je vojna, hlad, choroby atď.

### Staroveké mezopotámske náboženstvo

Starovekí Mezopotámci verili, že v podsvetí (označovanom "Kur") žije mnoho démonov, ktorí mohli niekedy opúštať podsvetie a terorizovať smrteľníkov na zemi.

### Abrahámske náboženstvá

#### Judaizmus
Judaizmus nemá démonológiu ani súbor učení o démonoch. Používanie mena "Lucifer" vychádza z proroka Izaiáša 14, 3 - 20, z pasáže hovoriacej o porážke babylonského kráľa, ktorý mal udelený titul v angličtine - Day Star alebo Morning Star (v latinčine lucifer, čo znamená "nositeľ svetla", zo slov lucem ferre).

V židovských stredovekých mýtoch a povestiach existuje viacero prípadov, kde sa hovorí o démonoch.

#### Kresťanstvo

Kresťanská démonológia vychádza predovšetkým z Biblie (Starého a Nového zákona) a jej exegéz, spisov ranokresťanských filozofov a pustovníkov, tradícií a legiend prevzatých z iných vierovyznaní.

Niektorí vedci sa domnievajú, že pôvod ranej starozákonnej gréckej démonológie možno spájať s dvoma odlišnými a často konkurenčnými mytológiami zla - adamovskou a henochovskou.

Adamovská tradícia spája démonov s hriechom zapríčinineným hadom, ktorý zviedol Adama a Evu v rajskej záhrade.

Raná Henochovská tradícia spája démonov s pádom anjelov v predveľkonočnom období. Zakladá sa na príbehu o padlých Strážcoch, ktorých viedol Azazel. 

V kresťanských dejinách písali o démonoch mnohí autori s rôznymi účelmi. 

Teológovia ako Tomáš Akvinský písali o správaní, ktorého by si kresťania mali byť vedomí, zatiaľ čo lovci čarodejníc ako Heinrich Kramer písali o tom, ako vyhľadávať ľudí, ktorí boli zapletení s démonmi, a čo s nimi robiť.

Niektoré texty, ako napríklad Lemegeton alebo Grimoár pápeža Honória, obsahujú návod, ako v mene Boha privolať démonov. Tieto texty boli zvyčajne podrobnejšie, uvádzali mená, hodnosti a opisy démonov jednotlivo a kategoricky. Väčšina kresťanov tieto texty odmieta alebo označuje za diabolské alebo vymyslené. 

Nie všetci kresťania veria, že démoni existujú v doslovnom slova zmysle. Niektorí veria, že exorcizmus v Novom zákone bol pôvodne súčasťou liečebných obradov pre to, čo dnes považujeme za epilepsiu, duševné choroby atď.

#### Islam
Islam nemá zhrnutú hierarchiu démonológie. Aj keď sa niektorí moslimskí učenci pokúsili klasifikovať džinov a démonov, neexistuje žiadna ustálená klasifikácia a pojmy sa môžu odlišovať. 

Za významnú klasifikáciu sa považuje klasifikácia al-Džahíza:

* Anjel: Stvorenie stvorené zo svetla.

* Amir: džin, ktorý žije medzi ľuďmi

* Šajtán: zlomyseľný a vzdorujúci džin

* Marid: silnejší druh džinov, ktorý sa snaží ukradnúť informácie z neba

* Ifrit: najmocnejší typ džinov

### Budhizmus
Tradícia budhizmu hovorí o existencii pekiel obývaných démonmi, ktorí trápia hriešnikov a pokúšajú smrteľníkov k hriechu alebo sa snažia prekaziť ich osvietenie, pričom hlavným pokušiteľom je démon menom Mara, "knieža temnoty" alebo "Zlý" v sanskritských prameňoch.

### Hinduizmus
Védske spisy opisujú súbor duchov ("Vétala", " Rákšasa", "Bhúta" a "Pishacha"), ktorých možno zaradiť medzi démonov. Títo duchovia sú duše bytostí, ktoré spáchali určité hriechy. Ako očistný trest sú odsúdení na dlhé putovanie bez fyzickej podoby, až do znovuzrodenia. 

### Zoroastrianizmus
Tradícia zoroastrianizmu hovorí o Ahura Mazdá ako o sile dobra Spenta Mainyu, ktorá nakoniec zvíťazí v kozmickom boji so zlou silou známou ako Angra Mainyu alebo Ahriman.

## Zdroj


Kategória:Mytológia
Kategória:Okultizmus
Kategória:Démoni