open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
I Don’t Wanna Go on with You Like That

„**I Don’t Wanna Go on with You Like That**“ je hitová skladba britského hudobníka Eltona Johna z jeho albumu *[[Reg Strikes Back]]* z roku 1988. Skladbu napísal John a jeho dlhoročný textár Bernie Taupin. Skladba dosiahla 30. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Lepšie 2. miesto obsadila v rebríčku Billboard Hot 100 v auguste 1988. Skladba sa stala ôsmou skladbou na 1. mieste v rebríčku Adult Contemporary. Podľa hudobného videa je skladba hraná na klavíri Roland.

Skladba bola pravidelne hraná Eltonom Johnom počas koncertov v 90. rokoch až do roku 2000.

## Zoznam skladieb
; 7" singel
# „I Don’t Wanna Go on with You Like That“ – 4:32
# „Rope Around a Fool“ – 3:46

; 12" maxi
# „I Don’t Wanna Go on with You Like That“ (remix) – 7:20
# „I Don’t Wanna Go on with You Like That“ – 4:32
# „Rope Around a Fool“ – 3:46

; CD maxi
# „I Don’t Wanna Go on with You Like That“ – 4:33
# „Rope Around a Fool“ – 3:49
# „I Don’t Wanna Go on with You Like That“ (extended mix) – 7:20

## Zostava
*Elton John: klavír, spev, klavír Roland Electric
*Davey Johnstone: akustická gitara, sprievodný spev
*Fred Mandel: syntetizátory
*Charlie Morgan: bicie
*Dee Murray: sprievodný spev
*Nigel Olsson: sprievodný spev
*David Patton: basová gitara

## Pozície v rebríčkoch

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Single z 1988
Kategória:Piesne z 1988
Kategória:Single Eltona Johna
Kategória:Piesne Eltona Johna
Alkméné (mytológia)

[náhľad|''Alkméné porodila Herakla'', autor:([Jean Jacques Francois Le Barbier), 18. storočie)]]
**Alkméné** alebo **Alkména** alebo **Alkmena** (starogr. Aλκμήνη – Alkméné, ) bola v gréckej mytológii dcéra mykénskeho kráľa Elektryóna a manželka tirynthského kráľa Amfitryóna. Bola matkou veľkého hrdinu Herakla.

Alkméné bola známa svojou krásou, takže nebolo divu, že po nej zatúžil aj najvyšší z bohov Zeus. Keď sa jej manžel kvôli nejakým vojenským záležitostiam vzdialil z domu, Zeus toho využil, vzal na seba podobu Amfitryóna a vstúpil do jej spálne. Čoskoro nato sa vrátil jej manžel a tiež boli spolu. Keď sa potom narodili dvojčatá, údajne prvý prišiel na svet syn boha Dia Herakles a chvíľu po ňom sa narodil Ifikles, syn Amfitryónov. Celý život potom Alkméné verila, že bola manželovi verná, ale Amfiktryón bol opačného názoru. Čo mal však urobiť, keď krása jeho manželky očarila samotného Dia.

Podľa niektorých antických autorov Amfiktryón, keď sprevádzal Herakla do jeho prvého boja padol a Alkméné sa po jeho smrti vydala za Diovho syna Rhadamanthya, bývalého Heraklovho učiteľa. Tým sa stala švagrinou krétskeho kráľa Minoa.

## Odraz v umení
Ako matka hrdinu Herakla bola antickými, ale aj novovekými umelcami často zobrazovaná. Najznámejšie diela sú:
* Jej mramorová socha asi zo 4. stor. pred Kr. sa dnes nachádza v rímskom Palazzo Barberini
* Rímske kópie sôch *Alkmény* sa nachádzajú vo Vatikánskom múzeu, v Louvri a v Národnom múzeu v Neapole

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Teklynivka

**Teklynivka** () je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 402 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Lypoveckom rajóne
Tenkonožce

**Tenkonožce** (lat. *Macroscelidea* alebo *Macroscelides* alebo *Macroscelidiformes*) sú taxón (typicky rad) malých hmyzožravých cicavcov žijúce výhradne v Afrike. Do tohto taxónu patrí jediná čeľaď **tenkonožcovité** (*Macroscelididae*). Všetky recentné rody z tejto čeľade sa po slovensky volajú **tenkonožec** a (prinajmenšom) v prípade rodu Elephantulus je staršie synonymum **chobotíkovec** .

## Charakteristika
Výzorom pripomínajú myši, majú dlhé tenké nohy a pretiahnutý, pohyblivý pysk. V minulosti sa občas zaraďovali medzi hmyzožravce (medzi ktoré patria im podobné piskorovité). Sú rozšírené v kontinentálnej strednej, južnej, východnej Afrike a v malej oblasti na severe Afriky (aj na Zanzibare). Obývajú tropické nížiny, horské lesy ale aj savany a púšte.

## Recentné rody
*rod *[[Rhynchocyon]]*
*rod *[[Petrodromus]]*
*rod *[[Macroscelides]]*
*rod *[[Elephantulus]]*

## Zdroje

* *Grzimek’s Animal Life Encyclopedia*, 2nd edition. Volume 16, Mammals V, edited by Michael Hutchins, Devra G. Kleiman, Valerius Geist, and Melissa C. McDade. Farmington Hills, MI: Gale Group, 2003.
Safír

right|thumb|Raketa Safir na štartovacej rampe so satelitom Omid
**Safír** (perzským písmom سفير) je iránska nosná raketa používaná od roku 2009 pre štarty prvých iránskych satelitov. Slovo *safir* znamená v perzštine  vyslanec alebo mediátor.

Dvojstupňová raketa je s najväčšou pravdepodobnosťou odvodená od iránskej balistickej rakety stredného doletu Šaháb 3. Má výšku 22 metrov a priemer 1,25 metra, požíva kvapalné raketové motory. Ide o ľahkú nosnú raketu, ktorá dokáže na nízku obežnú dráhu Zeme dopraviť náklad o maximálnej hmotnosti len niekoľko desiatok kilogramov.

Prvý suborbitálny skúšobný štart rakety typu Safír sa uskutočnil 4. februára 2008 z iránskeho kozmodrómu Semnan. 16. augusta 2008 došlo pravdepodobne k prvému neúspešnému iránskemu pokusu o vypustenie satelitu, raketa však pravdepodobne kvôli zlyhaniu jej druhého stupňa dosiahla výšku iba 152 km. Irán však neúspech poprel a let označil len ako ďalší suborbitálny test. 2. februára 2009 sa uskutočnil prvý úspešný kozmický štart a raketa *Safir-2* vypustila na obežnú dráhu o približných parametroch 250 x 380 km prvý iránsky satelit Omíd s hmotnosťou 27 kg. 15. júna  2011 vypustila mierne modifikovaná raketa *Safír-2B* 15 kilogramový satelit Rasad. 2. februára 2012 bola vypustená družica Navid o hmotnosti 50 kg. 

Pod označením *Kavošgar* (Prieskumník) sa rakety Safír používajú aj na sondážne suborbitálne lety.

## Externé odkazy

*  Astronautix.com: Safir 2

Kategória:Nosné rakety
Kategória:Veda a technika v Iráne
Gašpar Fejérpataky-Belopotocký

**Gašpar Fejérpataky-Belopotocký de Kelecsén** (* 1. január 1794, Paludza – † 18. máj 1874, Liptovský Mikuláš) bol slovenský kultúrny pracovník a zakladateľ prvého slovenského ochotníckeho divadla.

## Rodina
* Otec: Mikuláš Fejérpataky de Kelecsén
* Matka: Mária rod. Benská

## Životopis
Pochádzal zo šľachtického rodu Fejérpataky (pôvodne Belopotoczky) s predikátom z Liptovských Kľačian. Po dvojročnom štúdiu v Kežmarku sa začal venovať knihárstvu. V období medzi rokmi 1807 – 1815 pôsobil v Levoči, v Košiciach, v Lučenci, v Pešti a vo Viedni. V roku 1821 sa usadil v Liptovskom Mikuláši – tu pôsobil ako knihár a kníhkupec. Sám sa vzdelával a zaradil sa do popredia v národnom hnutí. V roku 1823 zriadil Gašpar na šírenie osvety Slovenskú požičovaciu bibliotéku, ktorá bola vzorom pre iné slovenské mestá. Fejérpataky-Belopotocký bol priekopníkom v ochotníckom divadelníctve a v roku 1830 založil prvé obrodenské ochotnícke divadlo, ktoré sa uviedlo hrou *[[Kocourkovo, aneb: Jen abychom v hanbě nezůstali|Kocúrkovo]]* od Jána Chalupku. Toto divadlo vytvorilo pevnú tradíciu slovenského ochotníctva. Vďaka vybudovanej siete komisionárov kolportoval české a slovenské knihy a časopisy, do ktorých prispieval informáciami o slovenskom živote. Prostredníctvom písomných a osobných známosti s českými vlastencami posielal do Prahy nadaných mladých ľudí naučiť sa remeslu alebo študovať – medzi nimi boli napríklad Jozef Božetech Klemens, Peter Michal Bohúň, František Miroboh Belopotocký a Ján Drahotín Makovický. Každý rok vydával kalendár *Nový i starý vlastenský kalendář*, ktorý slúžil na vzdelávanie aj nižších vrstiev. Kalendár vychádzal v rokoch 1830 až 1853 a od roku 1842 ku nemu pripojil prílohu *Slovenský pozorník*. Fejérpataky-Belopotocký bol jedným z prvých ľudí, ktorí zakladali nedeľné školy a spolky miernosti. Zúčastňoval sa na rôznych národných podujatiach ako bola napríklad záchrana bratislavskej katedry, Slovenský prestolný prosbopis z roku 1842 a spolok Tatrín. Finančnou hotovosťou vo výške 4 000 zlatých podporil vydávanie Štúrových Slovenských národných novín, hoci nepodporoval jeho slovenčinu, ale bibličtinu. Dlhé roky sa usiloval a vybudovanie tlačiarne, čo sa mu nakoniec nepodarilo. Po revolúcii pôsobil krátky čas v štátnych službách ako stoličný úradník a v rokoch 1857 až 1861 ako pisár u advokáta v Námestove. Po skončení štátnej služby sa vrátil do Liptovského Mikuláša a v ňom dožil utiahnutý – 18. mája 1874 tu zomrel.

## Ocenenie
Od roku 1954 sa na jeho počesť usporadúva Belopotockého Mikuláš – prehliadka ochotníckych divadelných súborov, na ktorom získava najlepší súbor pamätnú medailu Gašpara Fejérpatakyho-Belopotockého.

## Zdroj
* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru v Paludzi; pokrstený ako Caspar Fejérpataky
* 

Kategória:Divadlo na Slovensku
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Osobnosti z Paludze
Catreus

**Catreus** môže byť:
*latinský názov gréckej mytologickej postavy Katreus
*v biológii: rod bažantov, pozri Catreus (rod)
Dunningov-Krugerov efekt

alt=Grafické znázornenie Dunning-Krugerovho efektu|náhľad|Dunningov-Krugerov efekt
**Dunningov-Krugerov efekt** je typ poznávacej chyby, na základe ktorej menej kvalifikované osoby či osoby s nízkymi schopnosťami a kompetenciami v danej oblasti výrazne nadhodnocujú svoje schopnosti a výkon v porovnaní s ostatnými. Takíto jedinci majú väčšie ťažkosti rozpoznať svoje reálne schopnosti, čo je spôsobené hlavne nedostatkom ich metakognitívnych schopností. Naopak kvalifikovaní ľudia podhodnocujú svoje schopnosti a preceňujú silu ostatných. Tento jav objavili v roku 1999 David Dunning a Justin Kruger.

## Hypotéza
Hypotéza o preceňovaní síl u slabších ľudí bola testovaná sériou experimentov, ktoré J. Kruger spolu s D. Dunningom vykonali v roku 1999 na Cornell University . Zamerali sa na 3 oblasti – humor, logické uvažovanie a gramatiku. Ich hypotéza bola nasledujúca.

Neschopní ľudia:
* majú tendenciu preceňovať úroveň vlastných schopností;
* sú neschopní uvedomovať si skutočné schopnosti u druhých;
* sú neschopní uvedomiť si vlastnú nekompetentnosť;
* uvedomia a priznajú si svoje predchádzajúce nedostatky v prípade, že sa dajú v odbore vyškoliť.

Séria experimentov potvrdila danú hypotézu.

## Opis efektu
Osoby s podpriemernými kompetenciami svoj výkon výrazne preceňujú, naopak ľudia s nadpriemernými schopnosťami svoj výkon mierne podceňujú. V prípade, že skúmané osoby získajú k dispozícii výsledky ostatných a majú znova ohodnotiť svoj dosiahnutý výkon, podpriemerní ľudia svoj výsledok nezmenia. Nadpriemerní naopak svoj odhad upravia tak, že je výrazne bližší k skutočnosti. Dokážu vhodnejšie ohodnotiť svoje výsledky, no preceňujú schopnosti ostatných ľudí.

Ide o uzavretý kruh: Tým, že máme málo vedomostí z danej oblasti, nedokážeme reálne vidieť svoje nedostatky a zhodnotiť svoje zručnosti v danej problematike. No odborníci majú dostatok skúseností a vedia, čo všetko ešte nevedia, a tým sa podceňujú.

## Ocenenia
Psychológovia D. Dunning a J. Kruger získali v roku 2000 svojím článkom opisujúcim tento efekt Ig Nobelovu cenu za psychológiu.

## Referencie

## Pozri aj
* Arogancia
* Hybris (pýcha)
* Márnomyseľnosť
* Narcizmus

## Iné projekty

Kategória:Sociálna psychológia
Kategória:Psychologické experimenty
Kategória:Eponymické termíny
Kengura

**Kengura** (iné názvy: **klokan**, staršie **kenguru**, zastarano: *känguru*, *kängurú*, *kengurú*, *kengeru*, *klokaň* - vysvetlenie, zdroje, hodnotenie a etymológiu týchto slov pozri v článku Macropus) môže byť:
**ako rodové meno*:
**slovenské rodové meno rodu *Macropus* v širšom zmysle (tento rod je zhruba od roku 2015 spravidla rozdelený na tri rody: *Macropus* v užšom zmysle, *Notamacropus* a *Osphranter*), pozri Macropus, Notamacropus a Osphranter
**slovenské rodové meno rodu *Macropus* v širšom zmysle a rodu *Dendrolagus* (inde nazývaného stromokengura), pozri Macropus, Notamacropus, Osphranter a stromokengura
**staršie: slovenské rodové meno všetkých recentných rodov z čeľade kengurovité a u niektorých autorov aj všetkých recentných rodov z čeľade potkanokengurovité (novší názov týchto rodov je potkanokengura), pozri pod kengurovité a potkanokengurovité
*staršie: kengura sivá (lat. *Macropus giganteus*)
*neformálne (najmä) v Austrálii alebo v starších systémoch: súhrnné označenie (resp. bývalý podrod *Macropus*) zahŕňajúce (-ci) len najväčšie druhy z čeľade kengurovité, t.j. konkrétne všetky druhy dnešných rodov *Macropus* v užšom zmysle a *Osphranter* (prípadne okrem kengury čiernej - *Osphranter bernardus* a kengury antilopej - *Osphranter antilopinus*), pozri Osphranter a Macropus
*príslušník taxónu kengury - pozri nižšie
*kožušina a koža druhov z čeľade kengurovité (kožušiny pochádzajú len z menších druhov čeľade, najmä z rodu *Notamacropus*), synonymum pre menšie druhy čeľade: walaby, pozri kengura (kožušina)

**Kengury** alebo **klokany** môže byť:
*množné číslo slova kengura resp. slova klokan - pozri vyššie
*rad (alebo podrad) Diprotodontia, pozri kengury
*(dnes už len neformálne:) čeľaď kengurovité, pozri kengurovité

## Pozri aj
*klokanotvaré

## Zdroje
Polar Satellite Launch Vehicle

right|thumb|80px|Raketa PSLV
**Polar Satellite Launch Vehicle** (hindsky: ध्रुवीय उपग्रह प्रक्षेपण यान), viac známa pod skratkou **PSLV**, je indická nosná raketa prevádzkovaná Indickou kozmickou agentúrou (ISRO). Už z názvu vyplýva, že raketa je primárne využívaná na vypúšťanie stredne ťažkých satelitov na polárne obežné dráhy, používa sa však aj na vypúšťanie ľahkých satelitov na geostacionárne dráhy.

Raketa je štvorstupňová; prvý a tretí stupeň používajú motory na tuhé pohonné látky, pričom prvý stupeň obsahuje jeden z najsilnejších raketových motorov tohto druhu na svete. Zvyšné dva stupne majú kvapalné raketové motory, pričom 2. stupeň ako palivo používa vysoko toxický asymetrický dimetylhydrazín, posledný 4.stupeň má 2 motory na metylhydrazín. Štandardný variant *PSLV* má na spodnom stupni aj 6 malých pomocných raketových motorov na tuhé látky, ktoré sa po 44 sekundách letu odhadzujú. Verzia rakety *PSLV-CA* je bez týchto urýchľovacích motorov a verzia *PSLV-XL* obsahuje 6 väčších a silnejších urýchľovacích motorov a je teda najvýkonnejším modelom rakety PSLV, ktorý dokáže vyniesť na nízku obežnú dráhu náklad o maximálnej hmotnosti až 3250 kg. Celková výška rakety PSLV je 44 metrov a maximálny priemer (bez urýchľovacích motorov) má 2,8 metra. 

Prvý štart rakety PSLV sa z kozmodrómu Šríharikota uskutočnil 20. septembra 1993, kvôli chybe riadiaceho programu sa však skončil neúspechom a raketa sa zrútila do Bengálskeho zálivu. K prvému úspešnému štartu došlo 15. októbra 1994 a raketa PSLV pri ňom vypustila 800 kilogramový satelit *IRS P2*. Odvtedy až dodnes (február 2012) úplný neúspech raketa nezaznamenala (iba raz pri štarte z 29. septembra 1997 nedosiahla plánovanú orbitu) a je tak najúspešnejším nosičom indickej kozmonautiky. K prvému štartu verzie *PSLV-CA* došlo 23. apríla 2007 a prvá verzia *PSLV-XL* vypustila 22. októbra 2008 prvú indickú mesačnú sondu Čandraján-1.

## Externé odkazy

* Polar Satellite Launch Vehicle 

Kategória:Nosné rakety
Kategória:Kozmonautika v Indii
Kopulačná reakcia

**Kopulačná reakcia** alebo **(azo)kopulácia** je reakcia diazóniovej soli a elektrónovo bohatého nukleofilu, pri ktorej sa zachováva azoskupina. Ako nukleofil v tejto reakcii často vystupujú aromatické látky nesúce substituent s elektrón donorným efektom, najmä fenoly a anilíny. Táto reakcia bola veľmi významná v 19. storočí, keďže bola využívaná pri syntéze prakticky všetkých vtedy známych syntetických farbív. Dnes je okrem toho kopulácia využívaná pri syntéze niektorých liečiv.

## Kopulácia s alifatickými zlúčeninami
Diazóniové soli sú schopné reagovať s enolátmi odvodenými od niektorých alifatických zlúčenín, ktoré majú kyslé C-H protóny. Ako zdroj enolátov slúžia hlavne 1,3- oxoestery, 1,3- oxonitrily, deriváty kyseliny malónovej a alifatické nitrozlúčeniny. Reakcie sa obvykle robia vo vodných, alebo vodno-alkoholických roztokoch za prítomnosti slabej bázy, ktorá spôsobuje len rovnovážne generovanie príslušného enolátu. Ten je vychytávaný reakciou s diazóniovou soľou. Ak je to možné, takéto produkty ľahko podliehajú dekarboxylácii, alebo odštiepeniu acylu za vzniku fenylhydrazónov, táto reakcia sa volá Jappova-Klingemannova reakcia.

center|400px|Reakcia benzéndiazónia s dinitrilom je katalyzovaná slabou bázou – octanom sodným

## Kopulácia s aromatickými zlúčeninami
Kopulácia diazóniových zlúčenín s aromatickými nukleofilmi je omnoho dôležitejšia než s alifatickými. Azozlúčeniny, ktoré takto vznikajú sú často vďaka rozsiahlej konjugácii farebné a slúžia ako syntetické farbivá. Keďže diazóniová skupina je pomerne slabý elektrofil, reakcii s ňou budú podliehať len systémy veľmi bohaté na elektróny. Elektrón donorné substituenty sú *o-* a *p-* orientujúce, ale pretože všetky diazóniové soli sú veľmi objemné, budú primárne atakovať stéricky nebránenú polohu *p-* a a len keď je táto poloha obsadená, dôjde k substitúcii v polohe *o-*. Pre zdarný priebeh kopulácie je nutné, aby celá reakcia prebiehala pri teplote menej než 5 °C, inak dochádza k rozkladu diazóniovej soli a vzniku nežiaducich produktov. Táto reakcia je silne závislá na pH. Ak je pH príliš vysoké (>14), dochádza k vzniku diazohydroxidu, ktorý je pri kopulácii nereaktívny. Navyše pH môže ovplyvňovať aj reaktivitu druhej komponenty – aromatického nukleofilu. Optimálne pH pre reakciu je závislé práve na jeho povahe – ak obsahuje kyslé vodíky (napríklad fenol), tak zvýšenie pH spôsobí jeho deprotonáciu a zvýšenie nukleofilicity a teda aj reaktivity. Naopak, ak je v molekule protonovateľná skupina (napríklad dimetylanilín), tak vyššie pH spôsobuje jej protonáciu a teda aj deaktiváciu. V praxi sa kopulácia robí pri pH 4 – 13.

650px|Reakciou benzéndiazónia s elektrónovo bohatým aromátom vzniká azozlúčenina

Produktom kopulácie aromatických látok sú napríklad významné acidobázické indikátory metyloranž a metylčerveň. Kopulácie je niekedy využívaná aj na zavedenie aminoskupiny. Ak totiž vzniknuté azozlúčeniny podrobíme hydrogenolýze, získame amíny.

## Referencie

## Externé odkazy

* Syntéza metylčervene

Kategória:Organické reakcie
Lukašivka (Lypovecký rajón)

**Lukašivka** (**Lukašova** ) je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 750 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Lypoveckom rajóne
Boulevard Saint-Germain

**Boulevard Saint-Germain** je významný bulvár v Paríži. Prechádza 5., 6. a 7. obvodom. Spolu s bulvármi Saint-Michel a Faubourg Saint-Germain tvorí hlavné ulice v Latinskej štvrti. Nesie meno biskupa Germana, lebo prechádza okolo kláštora Saint-Germain-des-Prés.

## Poloha
Ulica je dlhá . Vedie od Seiny pri Pont de Sully oproti Île Saint-Louis v 5. obvode, pokračuje rovnobežne s riekou pozdĺž úpätia pahorku Sainte-Geneviève v 6. obvode a vracia sa späť k Seine, kde končí na Quai d’Orsay v 7. obvode oproti Pont de la Concorde. Ulica je orientovaná zhruba od východu na západ.

## Dejiny
Bulvár vznikol ako jeden z osobných projektov baróna Haussmanna počas prestavby Paríža za druhého cisárstva. Ulica však bola definitívne dokončená až za tretej republiky v roku 1877, kedy bola otvorená stredná časť medzi ulicami Rue Hautefeuille a *Rue des Ciseaux*. Prerazenie bulváru Saint-Germain malo za následok zbúranie veľkého počtu starých domov na predmestí Saint-Germain. Zahrnul do seba tiež niekoľko ulíc, ako napr. *Rue des Noyers* (medzi Place Maubert a Rue Saint-Jacques), *Rue du Foin* (medzi *Rue Saint-Jacques* a Boulevard Saint-Michel), západnú časť Rue de l'École-de-Médecine (medzi *Place Henri-Mondor* a Rue de Buci), časť ulice *Rue Gozlin*, *Rue Taranne* (medzi Rue de Rennes a Rue des Saints-Pères), východnú časť Rue Saint-Dominique (od *Rue des Saints-Pères*). Niektoré domy z týchto zmiznutých ulíc zostali stáť dodnes, lebo sa nachádzali v trase plánovaného bulváru.

Časť májových nepokojov v roku 1968 sa odohrávala i na tomto bulvári.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža 
*  Popis bulváru 

## Zdroj
* 
* 

Saint-Germain
Saint-Germain
Saint-Germain
Tmólos

**Tmólos** (lat. Tmolus) môže byť:
*starogrécky boh a kráľ Lýdie, pozri Tmólos (kráľ Lýdie)
*staroveké mesto, pozri Tmólos (mesto)
*staroveký názov pohoria Bozdağlar
Penelope

**Penelope** môže byť:
* mytologická spartská princezná, pozri Pénelopé
* jednotka ľahkých britských krížnikov, pozri HMS Penelope (97)
* planétka, pozri 201 Penelope
* film z roku 2006, pozri Penelope (film)

## Pozri aj
*Penelopa
Pelops (syn Tantala)

**Pelops** bol synom kráľa Tantala. Jeho otec ho zabil a pripravil z neho pokrm, ktorý ponúkol bohom. Bohyňa Demeter si v zamyslení jeden kúsok vzala a zjedla. Bohovia Tantala potrestali *Tantalovými mukami*. Pelopa vzkriesili a kúsok mäsa, ktorý Demeter zjedla nahradili slonovinou. Jeho potomkovia mávali na lopatke biele materské znamienko. 
Na počesť jeho pohrebu boli založené Olympijské hry. 

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Narkissos

**Narkissos** môže byť:
*postava z gr. mytológie, pozri Narcis (mytológia)
*jeruzalemský patriarcha, pozri Narkissos (jeruzalemský patriarcha)
Minotaurus

**Minotaurus** môže byť:
*mytologická postava, pozri Minótauros
*balet Elliota Cartera
*Minotaurus (film z roku 2002)
*hra firmy Lego, pozri Minotaurus (Lego)

## Pozri aj
*Minotauros
*Minotaur
Minotauros

**Minotauros** môže byť:
*Minótauros
*Minotauros (film)
*balet K. B. Blomdahla

## Pozri aj
*Minotaurus
*Minotaur
Minotaur

**Minotaur** môže byť:
*Minótauros
*film:
**Minotaur (film z roku 1994)
**Minotaur (film z roku 1997)
**The Minotaur (film z roku 2006)
*trieda rakiet, pozri Minotaur (rakety)
*HMS Minotaur

## Pozri aj
*Minotauros
*Minotaurus
Gorgony

**Gorgony** alebo **Gorgóny** (v sg. **Gorgona, Gorgóna, Gorgo, Gorgó, Gorgón**; gr. v sg. *Gorgó* alebo *Gorgón*, v pl. *Gorgones*; lat. v sg. *Gorgo*, v pl. *Gorgones*), zriedkavo (nepresne?) známe aj ako **medúzy** (synonymá pozri v článku Medúza (mytológia)), boli v gréckej mytológii dve dcéry morského boha Forkyna a jeho ženy Kéto (Kétó). Volali sa Stheno (=Steno, Sthenó) a Euryalé (=Euryala) tretia z nich Medúza (=Gorgona v užšom zmysle) bola krásna žena, ktorú znásilnil Poseidón v Aténinom chráme a bohyňa ju za trest premenila na Gorgonu. Gorgony sa považovali za veľmi škaredé. Boli akousi kombináciou jednak starej baby s ploskou tvárou, zvieracími ušami, kovovými päsťami a zmijami na hlave, a jednak vtáka s kovovými krídlami. Pri pohľade na ne ľudia hrôzou skameneli. Prvé dve boli nesmrteľné, Medúza bola smrteľná (zabil ju Perseus). Ich sestrami boli Graie a bratom drak Ladón.

## Zdroj
* Zamarovský, V.: *Bohovia a hrdinovia antických bájí*.

Kategória:Bájne tvory gréckej mytológie
Gorgo

**Gorgo** alebo **Gorgó** môže byť:
* Gorgona (postava gréckej mytológie)
* v gréckej mytológii manželka egyptského kráľa Aigypta, pozri Gorgo (manželka Aigypta) 
* manželka spartského kráľa Leónida I., pozri Gorgo (Sparta)
* názov gréckej vojnovej lode v časoch národnooslobodzovacieho boja Grékov, pozri Gorgo (loď)
* starogrécka lyrická poetka, pozri Gorgo (poetka)

**Gorgo** môže byť aj:
*681 Gorgo
František Abrahamovič

**František Abrahamovič** alebo **Franz Abrahamovits** (dátum narodenia a úmrtia neznámy) bol jeden z prvých bratislavských profesionálnych fotografov. Pôvodne maliar – portrétista. Okolo roku 1855 viedol bratislavský fotografický ateliér.

## Referencie

Kategória:Slovenskí fotografi
Kategória:Slovenskí portrétni fotografi
Kategória:Slovenskí maliari
Abrahámoviny

**Abrahámoviny** je zaužívané označenie pre 50. narodeniny. Je odvodené od biblickej postavy Abraháma.

## Zdroj
* 

Kategória:Sviatky
Danuta Abrahamowiczová

**Danuta Abrahamowiczová** (* 18. január 1937, Kurhany, Ukrajina – † 27. marec 1995, Krakov, Poľsko) bola poľská prekladateľka a slovakistka. Venovala sa výskumnej práci v oblasti slovensko-poľskej literatúry a jej vzájomných vzťahov. Prekladala slovenskú prózu a poéziu do poľského jazyka.

## Zdroj
* 

Kategória:Poľskí prekladatelia
Kategória:Poľskí slovakisti
Israel Abrahams

**Israel Abrahams** (* 26. november 1858, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 6. október 1925, Cambridge) bol anglický učenec a učiteľ židovského pôvodu. Vodca liberálneho judaizmu v krajine. Jeho najvýznamnejším dielom je *Židovský život v stredoveku* () z roku 1896.

## Zdroj
* 

Kategória:Anglickí pedagógovia
Kategória:Anglickí autori náučnej literatúry
Kategória:Pedagógovia židovského pôvodu
Kategória:Autori náučnej literatúry židovského pôvodu
Kategória:Anglické osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Londýna
Trpasličí pudel

náhľad|300px|Pudel trpasličí

**Pudel trpasličí** (Caniche) je vzrastom druhý najmenší druh Pudla, psieho plemena, pochádzajúceho z Francúzska. Jeho korene siahajú do 17. storočia a v systematike FCI sa radí do 9. skupiny (Spoločenské a sprievodné psy).

## Charakteristika
Ide o Pudla s nižším vzrastom, ktorý je vysoký 28 –  a s hmotnosťou do . Priemerná dĺžka života je 14 – 17 rokov. Pudel je veľmi učenlivý, inteligentný a ľahko vychovávateľný pes s hravou povahou. Je vhodný do bytu i domu, potrebuje však stály kontakt so svojím pánom. Je jedným z najobľúbenejších psích plemien vôbec a jeho komediálne schopnosti sa často využívali aj v cirkusových manéžach.

## Typy
Podľa FCI sú pudle rozdelené do štyroch skupín podľa veľkosti:
* pudel toy
* trpasličí pudel
* stredný pudel
* pudel veľký

## Vzhľad
Všetky tieto psy majú zachované rovnaké charakteristické znaky a menší jedinci celkovým vzhľadom pripomínajú zmenšeninu väčších. Majú elegantný vzhľad s ušľachtilou hlavou s výrazným ňufákom. Oči so živým výrazom majú mandľovitý tvar a čiernu alebo tmavohnedú farbu. Dlhé uši mu visia po bokoch hlavy, pokryté dlhou, zvlnenou srsťou. Telo má harmonickú stavbu, je dlhšie než vyššie, s hlbokým hrudníkom, krátkym, rovným chrbtom a svalnatými bedrami. Chvost je nasadený vysoko, je nesený šikmo hore a býva kupírovaný.

Srsť je bohatá, zväčša jemne kučeravá a jej sfarbenie býva najčastejšie biele, strieborné, apricot, hnedé alebo čierne. Malo by však byť jednofarebné.

## Povaha
Pudel je veľmi temperamentný a prispôsobivý pes a svojmu pánovi dokáže byť neobyčajne verný. K cudzím ľuďom býva obvykle zdržanlivý, súžitie s inými zvieratami, napr. s mačkou, býva bez problémov. K deťom má pudel veľmi pekný vzťah a pre jeho hravosť je im veľmi dobrým kamarátom a spoločníkom. Je však vhodný skôr do rodiny s väčšími deťmi, z veľmi malých detí nebýva príliš nadšený a neznáša ich krik a hrubosť.

## Iné projekty

## Pozri aj
* Medzinárodná kynologická federácia

Kategória:Plemená psov z Francúzska
Katreus

**Katreus** alebo **Kátreus** alebo **Katreas** (/iný prepis: Kátreus alebo ; ) je v gréckej mytológii syn krétskeho kráľa Minoa a jeho manželky Pásifaé.

Katreus syn krétskeho kráľa Minoa mal tri dcéry Aeropé, Klymené a Apémosyné a jediného syna Althaimena. Žil spokojne až do vtedy, kým nenavštívil veštiareň a spýtal sa na svoj budúci osud. Tam mu bolo predpovedané, že zomrie rukou svojho dieťaťa. Syn Althaimenes sa o tejto veštbe dozvedel, preto so sestrou Apemosynou urýchlene aj so skupinou ľudí opustili Krétu. Doplavili sa na ostrov Rodos, kde založili mesto Kréténia. Do Apémosyny sa na Rodose zamiloval boh Hermes a hoci ho odmietala po pripravenej pasci boha Herma oťarchavela. Brat neveril, že dieťa čaká s bohom a v hneve ju zabil.

Medzi tým Katreus svoje dve dcéry Aeropu a Klymenu predal do otroctva kráľovi Naupliovi na ostrov Eubója. K dcéram bol ale osud neskôr milosrdný. Aeropé sa vydala za mykénskeho kráľa Atrea a porodila mu synov Agamemnóna a Menelaa. Klymené sa vydala za kráľa Nauplia a mali spolu troch synov Palameda, Nausimedona a Oiaxa.

Po rokoch, keď už bol Katreus starý, zatúžil sa stretnúť so svojim synom a vypravil sa teda na ostrov Rhodos. K ostrovu priplávali v noci za tmy a hneď ako pristáli napadli ich pastieri, ktorí sa domnievali, že sa vyloďujú piráti. Strhla sa bitka a než mohol kráľ prehovoriť, zabil ho vlastnou rukou vlastný syn, tak ako to bolo predpovedané. Keď sa potom syn dozvedel koho zabil, prosil bohov aby ho pohltila zem a bohovia jeho prosbu splnili.

V gréckych mýtoch zohral Katreus významnú úlohu aj tým, že sa prostredníctvom jeho dcéry Aeropy stal spojovacím článkom medzi krétskym a mykénskym kráľovským rodom. Archeológia potvrdila, že v kultúrnej oblasti medzi Mykénami a Krétou už existovali v tzv. dobe héróov úzke spoločenské styky.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Pozri aj
* Catreus

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Helené

**Helené** alebo **Helena** alebo zriedkavo **Helene** môže byť:
* v gréckej mytológii: 
** Diova dcéra, pozri Helena (Sparta)
** Helena (amazonka)
** postava, ktorá pomohla Afrodite zviesť Adonisa
* Euripidova hra, pozri Helena (Euripides)
* byzantská cisárovná:
** matka Konštantína Veľkého - sv. Helena, pozri Helena (matka Konštantína I.)
** Helena Lakapena

**Helena** alebo **Helene** môže byť aj mesiac Saturna, pozri Helena (mesiac)

**Helena** môže byť aj:
* ženské krstné meno, pozri Helena (prvé meno)
* švédska svätica z 12. storočia, pozri Helena zo Skövde
* významná fluviokrasová jaskyňa v Medzevskej pahorkatine v Košickej kotline
* planétka, pozri 101 Helena
* sídlo v USA; 
** v Alabame, pozri Helena (Alabama)
** v Arkansase, pozri Helena (Arkansas)
** v Georgii, pozri Helena (Georgia)
** v Mississippi, pozri Helena (Mississippi)
** v Montane, pozri Helena (Montana)
** v Oklahome, pozri Helena (Oklahoma)

## Pozri aj
* Svätá Helena
Olexandrivka (Lypovecký rajón)

**Olexandrivka** () je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 22 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Lypoveckom rajóne
Jeorjos Stavru

**Jeorjos Stavru** (, * 1788, Ioannina, Grécko - † 1869, Atény) bol grécky bankár a revolucionár. Tiež známy ako jeden zo zakladateľov a prvý guvernér národnej banky Grécka.

## Začiatky
Stavru sa narodil v meste Ioannina v kraji Epirus, v jednom z najvýznamnejších miest pevninského Grécka (v tom čase pod vládou Osmanskej ríše). Študoval v renomovaných školách rodného mesta, podobne ako aj Balaneios, či Kaplaneios. Stavru sa neskôr presťahoval do Viedne, kde prevzal obchodné činnosti svojho otca, zatiaľ čo pokračoval v štúdiu v miestnej obchodnej škole. Z dôvodu svojej profesie musel cestovať do rôznych európskych miest, kde sa v Petrohrade stretol s gréckym grófom Ioannisom Kappodistraiasom, v tom čase diplomatom v službách Ruskej ríše, neskôr sa stal prvým premiérom Grécka. Toto zohralo kľúčovú úlohu v gréckej politike nasledujúcich rokov. Stavru sa neskôr stal členom tajnej vlasteneckej protiosmanskej organizácie Filiki Eteria.

## Grécka vojna za nezávislosť
Krátko po vypuknutí Gréckej vojny za nezávislosť(1821) podporoval povstanie poskytovaním strelných zbraní, streliva a potravín revolucionárom. v roku 1824 sa Stavru presťahoval do Grécka a hneď ďalší rok bol vymenovaný za šéfa pokladne prvej helénskej republiky, vtedy pod vedením Jeorjosa Kunturiotisa. Odhliadnuc od svojich finančných povinností nastúpil v ozbrojenom boji proti Osmanskej ríši, kde viedol pechotnú skupinu odboja proti Ibrahimovi Pašovi, vládcovi Egypta, ktorý pomáhal potlačiť povstanie. V tejto skupine zastával hodnosť *chiliarchosa* a bol zodpovedný za 50 mužov, ktorých cieľom bolo podporiť obrancov mesta Mesolongi, počas tretieho obliehania mesta Ibrahimom. Stavru sa zúčastnil Tretieho Národného Zhromaždenia v Trizine (1827) ako zástupca regiónov Epiru a Rumélie, ako aj Piateho Národného Zhromaždenia v Nafpliu (1831).

## Po nezávislosti a obnove gréckeho hospodárstva
Počas obdobia predsedu vlády Ioannisa Kapodistriasa (1828 – 1831), bol Stavru členom trojčlenného ekonomického výboru, zodpovedného okrem iného aj za prevádzku prvej gréckej štátnej banky (Finančnej národnej banky, Εθνική Χρηματιστική Τράπεζα), ktorá vydávala peniaze (ako napr. Phoenix) ale aj iné cenné papiere. Po zavraždení Kapodistriasa Grécko prešlo pod vládu barvorského šľachtica, nového gréckeho kráľa Otta. Počas tohto obdobia sa Stavru stal kľúčovou postavou pri vytváraní národnej banky Grécka a bol zvolený v roku 1842 za jej prvého guvernéra. Národná banka Grécka bola jedinou inštitúciou, ktorá vydávala bankovky v Grécku (drachmy) počas nasledujúcich 87 rokov. Stavru až do svojej smrti v roku 1896 pracoval ako guvernér pre organizáciu Národnej banky Grécka. Jeho práca sa sústredila na rozširovanie bankových vzťahov, kde uplatnil svoje skúsenosti z podnikania vo Viedni a spoluprácu so švajčiarskym bankárom Jean-Gabrielom Eynardom. Na svoje vlastné náklady Stavu založil sirotinec vo svojom rodnom meste Ioannina. Jeho portrét zdobí rôzne Grécke bankovky vydané pred rokom 1932.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1788
Kategória:Úmrtia v 1869
Kategória:Grécki bankári
Kategória:Grécke osobnosti
Kategória:Osobnosti na gréckych poštových známkach
John C. McGinley

**John C. McGinley** (* 3. august 1959, New York, New York, USA) je americký herec, známy hlave kvôli úlohám ako Perry Cox v seriáli *[[Scrubs]]*, Bob Slydell vo filme *[[Maléry pána Šikulku]]*, Seržant Red O’Neill vo filme *[[Čata (film)|Čata]]* a Marv vo filme *[[Wall Street]]*. Takisto píše scenáre a produkuje televízne seriály a filmy. Okrem herectva je McGinley autorom a členom National Down Syndrome Society.

## Životopis
McGinley, ktorý je jedným z piatich detí, sa narodil v štvrti Greenwich Village v New York, matke Patricii, ktorá bola učiteľka a otcovi Geraldovi McGinleymu, ktorý bol maklér. Jeho starý otec z otcovej strany pochádzal z Donegalu v Írsku. McGinley vyrastal v obvode Millburn v New Jersey, kde navštevoval Millburn High School, kde hral ako wide receiver v školskom futbalovom tíme. Potom študoval herectvo na Syracuse University a neskôr na Tisch School of the Arts patriacej pod New York University vyštudoval v roku 1984 odbor Graduate Acting Program.

## Filmografia

## Ceny a nominácie

## Referencie


## Externé odkazy
*
*
*John C. McGinley v Internet Broadway Database
*John C. McGinley  na AllRovi

## Zdroj

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Filmoví producenti USA
Kategória:Scenáristi USA
Kategória:Divadelní herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Absolventi Syracuse University
Kategória:Osobnosti z New Yorku
Josip Jelačič

**Josip Jelačić** alebo aj **Jozef Jelačič** (* 16. október 1801, Petrovaradín – † 19. máj 1859, Záhreb) bol chorvátsko-dalmatínsko-slavónsky bán v rokoch 1848 až 1859.

## Životopis
Josip absolvoval v roku 1819 vojenskú tereziánsku akadémiu. Potom pôsobil ako vojenský dôstojník rakúskej armády – v rokoch 1825 – 1830 v Haliči, 1831 – 1835 v Taliansku a neskôr v pohraničných plukoch v Chorvátsku. V roku 1841 získal hodnosť plukovníka a v roku 1848 generála. Jelačič bol zástanca pravého krídla chorvátskeho národného hnutia. 23. marca 1848 sa stal bánom, veliteľom všetkých vojsk v Chorvátsku a na vojenskej hranici. V apríli 1848 bol oporou nedôsledného riešenia revolučných premien v poddanskej otázke, potlačil hnutie chorvátskych roľníkov a revolučných demokratov, ktorí žiadali dôslednú likvidáciu poddanských povinností. Narastajúce rozpory medzi Viedňou a Pešťou využíval na riešenie štátoprávneho postavenia Chorvátska a čiastočne aj iných slovanských národov v monarchii. Bol jedným z hlavných predstaviteľov a veliteľov protirevolučnej cisárskej armády, ktorá potlačila októbrové postavenie vo Viedni a bojovala proti maďarskej revolúcii. Po skončení revolúcie sa stal stúpencom politiky bachovho absolutizmu, aj keď sa jeho pôvodné plány na riešenie chorvátskej otázky takmer nerealizovali.

## Vzťahy so Slovákmi
Štúr, Hurban, Hodža a ďalší predstavitelia slovenského národného hnutia nadviazali spojenie s Jelačičom po rozohnaní Slovanského zjazdu v Prahe. V spolupráci s Jelačičom a jeho plánmi sa pripravovalo septembrové povstanie a za jeho pomoci sa zriadili pre tzv. zimné ťaženie slovenské dobrovoľnícke jednotky. Kooperoval so spolkom Slovanská lipa v riešení slovanskej otázky a v otázkach slovenského povstania. Jelačičovou zásluhou sa do komisie pre prípravu štátoprávneho riešenia chorvátskej otázky v apríli roku 1849 dostal aj Štefan Moyses. V promemóriu, ktoré bolo zaslané cisárovi, žiadal garancie plného národného rozvoja aj pre Slovákov.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Chorvátske osobnosti
Kategória:Vojenské osobnosti
Kategória:Osobnosti na chorvátskych bankovkách
Kategória:Čestní občania Viedne
Kategória:Osobnosti Uhorskej revolúcie
Kategória:Nositelia Vojenského radu Márie Terézie
Kategória:Nositelia Radu svätého Vladimíra
Kategória:Nositelia Vojenského radu svätého Henricha
Madame de Sévigné

**Madame de Sévigné**, celým menom **Marie de Rabutin-Chantal, barónka de Sévigné**, nazývaná aj **markíza de Sévigné** (* 5. február 1626, Paríž, Francúzsko – † 17. apríl 1696, Grignan) bola francúzska autorka listov, ktoré neskôr vyšli vo forme zbierky epištolí. Ich prvé vydanie v roku 1725 bolo tajné a obsahovalo 28 listov alebo ich výňatkov. V roku 1726 nasledovali ďalšie dve tajné vydania. Preto sa rozhodla vnučka madame de Sévigné, Pauline de Grignan, markíza de Simiane, vydať ich kompletnejšiu zostavu. Poverila tým vydavateľa Denis-Mariusa Perrina z Aix-en-Provence. V rokoch 1734 – 1736 publikoval 614 listov madame de Sévigné a 772 listov v roku 1754. Pauline de Grignan vyselektovala ich zostavu tak, aby boli vyňaté listy týkajúce sa osobného a rodinného života. Zvyšné listy sa stali objektom prepisovania podľa aktuálneho vkusu tých čias.

Väčšina listov bola adresovaná dcére autorky, Françoise-Marguerite de Sévigné, komtese de Grignan. Písala ich 25 rokov v rytme dva až tri listy týždenne. Zo začiatku, pred vydajom svojej dcéry, si však písala so svojím bratancom de Sévigné. Tieto listy patria k najzábavnejším. Listy sú tvorené v kultivovanej dobovej francúzštine, reflektujú rôzne udalosti v parížskych salónoch a dotýkajú sa aj historických udalostí (napr. súd a uväznenie ministra Fouqueta, ktorý bol jej priateľ). Z ich znenia vyplýva vzťah autorky voči kresťanskej viere, prejavujú sa u nej idey jansenizmu. Písala aj o drobných reáliách vtedajšieho života, čím podala dosť ucelený obraz doby panovania Ľudovíta XIV.

Listy madame de Sévigné boli vo svojej dobe vysoko hodnotené pre ich humor a sviežosť.


Súbor:Grignan-Marquise de Sévigné.jpg|Socha madame de Sévigné na fontáne v Grignan
Súbor:Grignan2.jpg|Grignan – sídlo Françoise-Marguerite de Sévigné a miesto skonu Madame de Sévigné


## Iné projekty

## Zdroj
* 
* Gallica - texty listov

## Externé odkazy
* Encyklópedia Agora - biografia madame de Sévigné
* Národní knihovna ČR - zoznam diel

Kategória:Francúzski spisovatelia
Kategória:Baroková literatúra
Kategória:Preciózky
Kategória:Pseudonymy
Grignan (obec)

**Grignan** je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes. Meno obce je úzko spojené s menom spisovateľky madame de Sévigné, ktorej listy – epištoly sem 25 rokov smerovali jej dcére a nakoniec tu zomrela v roku 1696. Má tu hrobku a sochu.

## Poloha
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený  a najnižší bod 

## Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je  ().

Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.


Súbor:Grignan - Hôtel de ville-1.JPG|Radnica
Súbor:GRIGNAN en 1825.jpg|Grignan v roku 1825 


## Referencie


## Pozri aj
*Zoznam obcí departementu Drôme

## Zdroje
* 

Kategória:Obce v departemente Drôme
Aeropé (dcéra Katrea)

**Aeropé** (iné názvy: **Aeropa, Áeropé, Áeropa**, zastarano **Aerope**; starogr. Ἀερόπη – Aeropé/iný prepis Áeropé, ) bola v gréckej mytológii dcéra Katrea a vnučka krétskeho kráľa Minoa.

Otec Aeropy Katreus mal okrem nej ešte dve dcéry Klyménu, Apémosynu a syna Althaimena. Keď sa Katreus dozvesel  od veštca, že zomrie rukou svojho dieťaťa, jeho syn Althaimenes so sestrou, Apemosynou opustili Krétu a odplávali na ostrov Rodos, a tam založil mesto Kréténia. Aeropu a Klyménu  Katreus predal kráľovi z Eubóje, slávnemu námorníkovi Naupliovi a požiadal ho, aby ostali v zahraničí. Klymené sa potom za kráľa Nauplia vydala a mali spolu troch synov Palameda, Nausimedona a Oiaxa. Aeropé zavial osud do Mykén, kde sa neskôr vydala za kráľa Atrea s ktorým mala tri deti, Pleisthena, Agamemnóna a Menelaa.

Keď zomrel v Mykénach kráľ Eurystheus nezanechal dediča, o kráľovské žezlo v Mykénach sa mohol uchádzať manžel Aeropy. Bol totiž majiteľom zlatého rúna z barana, o ktorom hovorila veštba, že jej majiteľ bude kráľom v Mykénach. Atreus ale mal brata Thyesta, ktorý mu to závidel. Aby sa kráľovského trónu zmocnil, začal Aerope dvoriť a keď sa stala jeho milenkou, presvedčil ju aby manželovi zlaté rúno ukradla. To sa im podarilo a Thyestes sa hneď vyhlásil za kráľa. Toto bezprávie sa však mykénskemu ľudu nepáčilo a vládu Thyesta neuznalo.
 
Do následných udalostí nakoniec zasiahol najvyšší boh Zeus, Atreovi naklonený a poslal k nemu posla boha Herma ktorý mu povedal: " Spýtaj sa Thyesta, či sa vzdá svojho nároku na trón, keď slnko pôjde po oblohe pospiatky ? ". Thyestes samozrejme súhlasil. Nato Zeus a bohyňa sváru Eris zariadili, že boh slnka Helios obrátil svoje slnečné vozidlo späť, obrátili sa aj hviezdy a v ten večer zapadalo slnko na východe. To Mykénčanov presvedčilo a Thyestes musel odísť do vyhnanstva.

Po výsluchoch slúžka Aeropy prezradila, že jej pani ukradla zlaté rúno a dala ho Thyestovi, ktorý ako povedala už bol dlhodobo jej milencom. Nevernú manželku zato Atreus dal hodiť do mora a on sa potom oženil s bratovou dcérou Pelopeiou.

## Referencie

## Literatúra
* 

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Ans

**Ans** je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko. 

## Obyvateľstvo
Obec má približne 27&nbsp;638 obyvateľov (2010).

## Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Ans pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
* Ans
* Loncin
* Alleur
* Xhendremael

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Obce v Lutyšsku
Kategória:Nemecky hovoriace spoločenstvo Belgicka
Rue Bonaparte

thumb|Rue Bonaparte 
**Rue Bonaparte** (*Bonapartova ulica*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 6. obvode. V dome č. 18, kde dnes sídli *České centrum*, bola v roku 1916 ustavená Česko-slovenská národná rada.

## Poloha
Ulica je orientovaná zo severu na juh. Vedie od Seiny na Quai Malaquais a končí na Rue de Vaugirard pri Lucemburské zahrady.

## Dejiny
V mieste dnešnej ulice viedla pôvodne riečka zvaná *Noue*, ktorá tvorila východnú hranicu územia Pré-aux-Clercs. Neskôr bol vodný tok premenený na vodný kanál, ktorý sa nazýval *Petite Seine* (Malá Seina) a slúžil k prívodu vody do vodnej priekopy okolo kláštora Saint-Germain-des-Prés, ktorý bol v 14. storočí opevnený. V 17. storočí bolo opevnenie kláštora zbúrané a priekopa a vodný kanál sa zasypali.

Už na konci 15. storočia medzi *Quai Malaquais* a Rue Jacob viedla ulica *Rue des Petits-Augustins* nazývaná tiež *Rue de Bouyn*, *Rue de la Petite-Seine* alebo *Chemin de la Noue*. Tiež ďalšie časti dnešnej ulice mali svoje vlastné mená, ako *Rue Saint-Germain-des-Prés* otvorená v roku 1804 medzi *Rue Jacob* a Place Saint-Germain-des-Prés, *Rue du Pot de Fer Saint-Sulpice* medzi Rue du Vieux-Colombier a *Rue de Vaugirard*, *Rue Saint-Germain* medzi *Place Saint-Germain-des-Prés* a Place Saint-Sulpice a *Rue du Luxembourg* medzi *Rue de Vaugirard* a Rue d'Assas.

Vyhláškou zo 7. augusta 1845 bola otvorená prvá časť súčasnej ulice medzi Boulevard Saint-Germain a Rue du Vieux-Colombier, ktorá bola 12. augusta 1852 pomenovaná podľa Napoleona Bonaparta.

## Významné stavby
thumb|left|Pamätná tabuľa o ustanovení dočasnej čsl. vlády
* Dom č. 5: jeho portál, fasáda a vnútorná výzdoba dvoch salónov z 18. storočia sú chránené ako historická pamiatka.
* Dom č. 7 má pamiatkovo chránený portál a okná z 18. storočia
* Dom č. 9: chránená fasáda na nádvorí a v záhrade
* Dom č. 14: vstup na nádvorie školy École nationale supérieure des Beaux-Arts, fasády, portikus, zvyšky paláca Hôtel de la Trémoille a arkády paláca Hôtel Torpanne
* Dom č. 16: sídlo Académie nationale de médecine, historická pamiatka
* Dom č. 19: mestský palác pamiatkovo chránený
* Dom č. 28: časti interiéru zo 17. storočia pod pamiatkovou ochranou
* Dom č. 38: fasáda z 19. storočia je zapísaná na zozname pamiatok
* Dom č. 70: Priečelie mliekarne je chránené ako historická pamiatka
* Dom č. 88: portál, fasáda a schodište sú pamiatkovo chránené. Bývalý domov Maximilien de Robespierre.
* Mierová fontána

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na stránkach Paríža

## Zdroj
* 

Bonaparte
Žiak (škola)

[náhľad|Nemecký žiak v roku [1948.]]
**Žiak** (žen. rod **žiačka**; iné názvy pozri nižšie; etymológiu pozri v článku žiak) je:
*v širšom zmysle: osoba (najmä nedospelá), ktorá sa vzdeláva vo vzdelávacej inštitúcii školského charakteru (t.j. v predškolskom zariadení, základnej škole, strednej škole, vysokej škole, štúdiu popri zamestnaní, kurze a pod.)
*v užšom zmysle: 
** osoba, ktorá sa vzdeláva v základnej alebo strednej škole alebo nejakom kurze a pod. (t.j. vo vzdelávacej inštitúcii školského charakteru okrem vysokej školy)
**osoba, ktorá sa vzdeláva v základnej alebo strednej škole (v ešte užšom zmysle: okrem učňovskej školy)
**zriedkavo: školopovinné dieťa
**zastarano: poslucháč vyššej školy (najmä v stredoveku); kandidát teológie

## Synonymá
**Školák** je synonymum slova žiak používané dnes najmä na označenie žiakov základných a stredných škôl. 

**Študent** (stred. lat. studens < lat. studere = študovať, vedecky sa činiť, horlivo sa venovať) alebo **študujúci** je žiak strednej alebo vysokej školy. 

Žiak strednej školy sa označuje aj ako **stredoškolák** alebo **stredoškolský študent**. Slovo stredoškolák môže ale alternatívne znamenať absolventa strednej školy. 

Žiak vysokej školy sa označuje aj ako **vysokoškolák** alebo **vysokoškolský študent** alebo **vysokoškolský poslucháč**. Slovo vysokoškolák môže ale alternatívne znamenať absolventa vysokej školy. 

O slove poslucháč pozri poslucháč.

**Frekventant** je synonymum slova žiak vo význame jedinca, ktorý navštevuje školu či kurz, ale označuje aj všeobecne osobu navštevujúcu nejakú prednášku a pod.; slovo sa používa najmä na označenie žiakov mimo nižších typov škôl.

Zdroje sekcie:

## Charakteristika
Žiakom sa osoba stáva zvyčajne na dlhší čas. Často sa to deje v rámci nejakej vzdelávacej inštitúcie – najčastejšie školy. Vzdelávanie je organizované po skupinách, žiak je obyčajne súčasťou nejakej triedy alebo študijnej skupiny.

Žiak je so svojim učiteľom v pravidelnom kontakte. Ide o dlhodobý a sústavný proces, počas ktorého žiak od svojho učiteľa získava nové znalosti, ktoré si sústavne rozširuje a upevňuje. Často sú jednotlivé etapy vzdelávacieho procesu zakončené overovaním nadobudnutých znalostí. Môže to byť ústna alebo písomná skúška, test a pod.

Zdroj sekcie: 

## Študent
Názov „študent“ pochádza zo stredoveku a pôvodne prislúchal študujúcim na univerzitách.

### Stredoškolský študent
Stredoškolský študent je fyzická osoba, ktorá splnila požiadavky prijímacieho riadenia (stanovené inštitúciou), bola prijatá na štúdium, zapísaná a vzdeláva sa v rámci študijného programu danej strednej školy.

### Vysokoškolský študent
náhľad|Archetypálny vzorový študent vysokej školy
Vysokoškolský študent je fyzická osoba, ktorá splnila prípadné požiadavky prijímacieho riadenia (stanovené inštitúciou), bola prijatá na štúdium, zapísaná a vzdeláva sa v rámci študijného programu danej fakulty alebo niekoľkých fakúlt vysokej školy (vrátane univerzity). Spravidla je to absolvent strednej školy s maturitou.

## Pozri aj
* Žiacka knižka

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Vzdelávanie
Berestivka (Lypovecký rajón)

**Berestivka** () je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 445 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Lypoveckom rajóne
Žiacka knižka

**Žiacka knižka** je dokument určený hlavne na priebežné zaznamenávanie školských výsledkov. Je prostriedkom na odovzdávanie informácií medzi školou a rodičmi. Nájdeme v nej údaje o prospechu a chovaní žiakov, informácie o dôležitých školských, resp. triednych akciách a ďalšie pre školu a rodičov dôležité záznamy. Slúži aj na ospravedlňovanie neprítomnosti žiakov. Môže obsahovať aj výňatky zo školského poriadku, telefónne čísla a iné informácie týkajúce sa školy. Okolnosti používania žiackej knižky bývajú upravené v školskom poriadku.

Žiacke knižky boli do škôl v bývalom Česko-Slovensku zavedené v roku 1951 a používajú sa dodnes. Vzhľadom na značné rozšírenie výpočtovej techniky a internetu sa prechádza na žiacke knižky v elektronickej podobe. Toto riešenie však môže priniesť určité problémy s podpisovaním rodičov.

## Zdroj
* 

Kategória:Vzdelávanie