open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bieluha žltobiela

**Bieluha žltobiela** (iné názvy pozri nižšie; lat. *Delphinapterus leucas*, zastarano: *Delphinus leucas*) je jediný recentný druh z rodu bieluha (*Delphinapterus*) z čeľade narvalovité (*Monodontidae*). Je to morský cicavec.

## Názvy
Slovenské názvy tohto druhu sú: **bieluha žltobiela**, **bieluha morská**, **bieluha severná**, **beluha morská**, **beluha severná**, **bieluha**, **beluha**,  **beluga**, **bieluga**, **[[biela veľryba (rozlišovacia stránka)|biela veľryba]]**, [asi nesprávne] *veľryba biela*, neformálne *morský kanárik*.

V ruštine sa dnes *Delphinapterus leucas* nevolá b(i)eluga (белуга), ale b(i)elucha (белуха); b(i)eluga je totiž v dnešnej ruštine vyza veľká. Do 19. storočia sa však druh *Delphinapterus leucas* v ruštine volal skôr b(i)eluga a významné slovníky z konca 19. a prvej polovice 20. storočia ešte uvádzajú, že síce spisovný názov znie b(i)elucha, ale regionálne alebo nesprávne sa používa názov b(i)eluga. V ustálenom spojení "reveť b(i)elugoj" (=doslova: revať ako bieluha [žltobiela], t.j. extrémne silno) je však v ruštine dodnes tvar b(i)eluga..

## Opis
Bieluha žltobiela dorastá dĺžky okolo 4,5 metra, občas sa vyskytnú exempláre aj 6 metrov dlhé. Samce bývajú o niečo väčší než samice. Hmotnosť dospelých jedincov býva 1 000 – . Sfarbenie tela závisí na veku zvieraťa. V mladosti sú bieluhy tmavo šedé, časom dostáva ich koža stále svetlejší odtieň, až sa zmení v smotanovo bielu, čo býva asi v piatom roku veku. Na rozdiel od iných veľrýb dokáže hýbať hlavou, pretože nemá zrastené krčné stavce. Vyznačuje sa taktiež krátkymi čeľusťami s malým množstvom zubov. Žalúdok je päťdielny a obsahuje tri slepé vaky.

## Výskyt a spôsob života
Bieluha je typickým obyvateľom studených arktických morí Severnej Ameriky a Eurázie. Zdržuje sa predovšetkým v pobrežných vodách a odtiaľ často tiahne aj proti prúdu veľkých riek. Len výnimočne sa zatúlajú južnejšie, v roku 1966 bola bieluha pozorovaná na Rýne blízko Bonnu.

Bieluhy žijú v malých skupinách, najčastejšie to bývajú stádočka zložené zo samice a niekoľkých mláďat rôzneho veku. Samce žijú zvlášť a k samičím stádam sa pripájajú len v dobe rozmnožovania. Hlavnou potravou bieluh sú ryby v menšej miere väčšie druhy kôrovcov, mäkkýšov a ďalších bezstavovcov. Bieluha je zapísaná v Červenej knihe ohrozených druhov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* ''časopis ABC''

Kategória:Narvalovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Cicavce v Grónsku
Chorvátska kuna

**Chorvátska kuna** bolo platidlo, ktoré sa používalo v Chorvátsku. V novodobej histórii sa do obehu dostala v júni 1994, kedy nahradila chorvátsky dinár. Kuna predtým už existovala počas druhej svetovej vojny, kedy štát Juhoslávia fakticky neexistoval.

ISO 4217 kód kuny je HRK, jedna kuna sa delí na 100 lipa. Kurz k euru bol fixovaný na 7,5345 HRK = 1 EUR. 1. januára 2023 nahradilo chorvátsku kunu euro, ktoré sa stalo zákonným platidlom na základe pričlenenia Chorvátska do Eurozóny.

Mince: 1, 2, 5, 10, 20, 50 lipa, 1, 2, 5 kn

Bankovky: 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500, 1000 kn

## Iné projekty

Kategória:Ekonomika v Chorvátsku
Kategória:Meny v Európe
Kategória:Meny nahradené eurom
Kuna

**Kuna** môže byť:

* v zoológii:
** slovenský názov rodu *Martes* z čeľade lasicovité (Poznámky: 1. V závislosti od autora majú druhy z tohto rodu v slovenčine buď len rodové meno kuna, alebo majú rodové mená kuna a soboľ (porov. soboľ), alebo majú rodové mená kuna a charza (a prípadne aj soboľ) 2. Tento rod do roku 2008 zahŕňal aj dnešný rod *Pekania*), pozri kuna (rod)
** slovenské rodové meno jednak časti alebo všetkých druhov z rodu *Martes* (porov. poznámku 1 vyššie) a jednak jediného druhu z rodu *Pekania* (t.j. druhu kuna pekan), pozri pod kuna (rod) a Pekania
* skrátene: chorvátska kuna
* mesto v USA, vo federálnom štáte Idaho, pozri Kuna (Idaho)
* etnikum v Paname a Kolumbii, pozri Kuna (etnikum)
* jazyk tohto etnika, pozri kuna (jazyk)
* priezvisko, pozri Kuna (priezvisko), napr.:
** Henryk Kuna (1879 – 1945), poľský sochár
** Ladislav Kuna (* 1947), slovenský futbalista a tréner
** Marian Kuna (* 1972), slovenský filozof a vysokoškolský pedagóg
** Milan Kuna (* 1932), český muzikológ a publicista
** Pavol Kuna (1905 – 1982), slovenský dôstojník, účastník 2. svetovej vojny a SNP
** Štefan Kuna (1908 – 1944), slovenský dôstojník, četník, účastník SNP
** Izabela Kunová (* 1970), poľská herečka

**KUNA** (Kuwait News Agency) – kuvajtská tlačová agentúra

## Pozri aj
* Kuna Pelješka – mesto na chorvátskom ostrove Pelješac
* kunka
* kuna americká
* kuna lesná
* kuna skalná

## Zdroje
Chorvátsky dinár

**Chorvátsky dinár** bol zákonným platidlom v Chorvátsku v prvej polovici 90. rokov 20. storočia. Jeho kód bol HRD. Neexistovala žiadna menšia jednotka. Používali sa zásadne len bankovky, žiadne mince nikdy nevznikli.

Vznikol 23. decembra 1991, v dobe už samostatného Chorvátska. Vychádzal z meny, ktorú Chorvátsko používalo v období, kedy bolo súčasťou Juhoslávie - juhoslovanského dinára v pomere 1 juhoslovanský = 1 chorvátsky.

30. mája 1994 bol nahradený novou menou - chorvátskou kunou, ktorá z neho vychádzala v pomere 1 kuna = 1000 dinárov.

V Chorvátsku existovalo územie obývané Srbmi, ktorí vytvorili vlastný správny celok - Republika Srbská Krajina. Tá sa odmietala podriadiť chorvátskej zvrchovanosti a mala blízky vzťah so susedným Srbskom. Ako jeden z prejavov separácie používala aj vlastnú menu (dinár Republiky Srbská Krajina) a odmietala chorvátsku menu. Až v roku 1995, kedy Chorváti získali kontrolu nad týmto územím, začala sa tu používať kuna rovnako ako vo zvyšku Chorvátska.

Chorvátske obyvateľstvo Bosny a Hercegoviny používalo chorvátsky dinár (a následne aj kunu) ako platidlo až do roku 1998, kedy na celom území Bosny a Hercegoviny začala platiť konvertibilná marka.

## Externé odkazy
* * Chorvátsky dinár, katalóg  

## Iné projekty

Kategória:Ekonomika v Chorvátsku
Kategória:Meny v Európe
Kategória:Zaniknuté meny
Ordinácia v ružovej záhrade

***Ordinácia v ružovej záhrade*** bol slovenský seriál, ktorý vysielala televízia Markíza od 10. apríla 2007 do 19. júna 2012. Následne seriál reprízovala TV Doma od 29. septembra 2014 do 15. septembra 2016.

## Formát
Približuje divákovi svet medicíny, a to príbehmi lekárov, sestier a pacientov na gynekologicko-pôrodníckom oddelení vo fiktívnom meste a súkromnej ordinácii. Protagonistami sú aj rodinní príslušníci, priatelia, partneri a pacientky. Dej sa odohráva v súčasnosti, kladie sa dôraz na psychológiu autenticitu prípadu a na product placement. V seriáli účinkovali aj mediálne známe osoby mimo hereckého prostredia.

## Prehľad sérií

## Obsadenie

### Epizódne postavy

* Ján Greššo
* Alexander Bárta
* Juraj Hrčka
* Peter Kočiš
* Danica Jurčová
* Vilma Jamnická
* Dušan Cinkota
* Stanislav Štepka
* Ján Galovič
* Milo Kráľ
* Lukáš Latinák
* Kamila Magálová
* Tibor Vokoun
* Miroslav Noga
* Judita Hansman
* Szidi Tobias
* Jana Oľhová
* Zuzana Haasová
* Zuzana Vačková
* Kveta Stražanová
* Stanislav Dančiak
* Jozef Stražan
* Ivo Gogál
* Michal Kubovčík
* Daniel Bambas
* Ivana Kuxová
* Emil Horváth ml.
* Szidi Tobias
* Dušan Cinkota
* Juraj Kemka
* Zuzana Porubjaková

a ďalší

## Externé odkazy
* ''Ordinácie v ružovej záhrade'' na TV Markíza
* 
* 
* 
* 

Kategória:Slovenské televízne seriály
Kategória:Televízne seriály TV Markíza
Kategória:Dramatické televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2007
Kategória:Lekárske televízne seriály
Achájsky spolok

**Achájsky spolok** vytvorili achájske mestá na Peloponéze na začiatku 3. storočia pred Kr., ku ktorým sa neskôr pridali aj ďalšie mestské štáty. Pod vedením Aráta a Filopoitména bojovali s Aitólskym spolkom, Macedóniou a Spartou. Spolok zanikol po porážke Rimanmi, ktorí v roku 146 pred Kr. zničili Korint. Územie spolku sa stalo rímskou provinciou.

## Zdroj
* *[[Lexikón svetových dejín]]*, ISBN 80-0802479-8
Aitólsky spolok

**Aitólsky spolok** vytvorili mestské štáty v Aitólii v strednom Grécku už v 5. storočí pred Kr., ale politický význam získal až v 3. storočí pred Kr. Spolok bojoval proti Rimanom a po porážke sa jeho územie stalo rímskou provinciou.

## Pozri aj
* Achájsky spolok

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Staroveké Grécko
Aténsky námorný spolok

[náhľad|Aténsky námorný spolok krátko pred vypuknutím [Peloponézske vojny|peloponézskej vojny]]
**Aténsky námorný spolok** (Iné názvy: **Délsky spolok**, **Aticko-délsky námorný spolok**) združoval takmer 200 gréckych štátov ohrozených expanziou Perzskej ríše. Prvý spolok vznikol v rokoch 478 – 477 pred Kr. a jeho sídlom bol ostrov Délos (preto alternatívne označenie Délsky spolok). Keď hrozilo obsadenie ostrova Peržanmi, Aténčania preniesli spolkovú pokladnicu, do ktorej prispievali všetky spolkové štáty, do Atén. 

Členmi spolku sa stali hlavne najviac ohrozené štáty na pobreží Malej Ázie a ostrovy v Egejskom mori. Každý z členov spolku musel prispievať na obranu buď priamo, postavením istého počtu lodí, alebo finančne, do spolkovej pokladnice.

Po úspešných vojnách proti Peržanom prevahu v spolku získali Atény, ktoré využívali spolkové peniaze podľa potreby (výstavba Partenónu, Propylají). Niektorých členov spolku, ktorí chceli z neho vystúpiť, si Aténčania podmanili vojenskou silou. 

V boji proti Peržanom dosiahol spolok prvý veľký úspech pod vedením vojvodcu Kimóna v bitke pri Eurymedóne roku 466 pred n.l. V rokoch 431 – 404 pred Kr. spolok bojoval proti Peloponézskemu spolku. Po víťazstve Sparty bol spolok rozpustený.

V roku 377 pred Kr. vytvorili Aténčania nový spolok. Do spolku sa pridalo ďalších sedemdesiat gréckych miest, za cieľ mali zlomiť militaristickú hegemóniu Sparty v Grécku. Zanikol v roku 371 pred Kr., pretože Atény a Sparta spolu uzatvorili mier a spojili sa proti Tébam.

## Referencie

## Pozri aj
* Peloponézsky spolok
* Peloponézska vojna

## Iné projekty

## Zdroj
* *[[Lexikón svetových dejín]]*, ISBN 80-0802479-8

Kategória:Staroveké Grécko
Jersild proti Dánsku

**Jersild proti Dánsku** (1994) bol spor prerokúvaný pred Európskym súdom pre ľudské práva, rozhodnutie súdu bolo zverejnené 23. septembra 1994 a bolo uznané porušenie Dohovoru o ľudských právach zo strany Dánska, išlo konkrétne o slobodu prejavu.

## Opis sporu
V  spore Jersild proti Dánsku (1994)  bol sťažovateľom dánsky novinár Jens Olaf Jersild, zamestnanec dánskej vysielacej spoločnosti (Danmarks Radio), ktorý v programe Sunday News Magazine (Søndagsavisen) odvysielal zostrihaný záznam interview s členmi „zelených búnd“ („grønjakkerne“), rasistickej organizácie z  Østerbre v Kodani. V uvedenom zostrihu odzneli slová ako: *„... len si zober obrázok gorily a pozri sa na černocha človeče, je to tá istá telesná štruktúra, všetko, čelo a všetky tieto veci…“, „…neger nie je ľudská bytosť, je to zviera, podobne ako všetci ostatní cudzí robotníci, Turci, Juhoslovania, hocako sa volajú...“, „…nemáme radi, keď hovoria svojim hula-hula jazykom…“* Za odvysielanie uvedeného zostrihu, ktorý bol následne kriticky okomentovaný, bol sťažovateľ odsúdený na základe § 266 písmena b, v spojení s § 23 dánskeho Trestného zákona  na zaplatenie pokuty vo výške 1000 dánskych korún z dôvodu napomáhania šíreniu rasistických názorov. Uvedený trest bol následne potvrdený Vysokým súdom východného Dánska ako aj Najvyšším súdom. Novinár namietal porušenie článku 10 Dohovoru.

Európsky súd pre ľudské práva rozhodol, že rasistické názory troch mladíkov, členov „zelených búnd“, nespadajú pod ochranu Dohovoru, zároveň však pomerom 12:7 rozhodol, že potrestanie novinára za to, že pomohol rozširovať výroky iných by vážne ohrozilo prínos tlače k rozprave nad otázkami verejného záujmu. Na základe celkovej analýzy prípadu tiež Súd dospel k záveru, že novinár nemal rasistický úmysel a v relácií sa svojim postojom zásadne vymedzoval proti rasistickým názorom napríklad jasným vymedzením organizácie ako „skupiny extrémistickej mládeže“. Na základe uvedeného bolo konštatované, že Dánske kráľovstvo porušilo článok 10 Dohovoru.

## Externé odkazy
*Jersild versus Denmark (anglicky)  
*Michal Drotován: Sloboda prejavu v európskom a americkom práve

Kategória:Prípady Európskeho súdu pre ľudské práva
Kategória:Ľudské práva
Kategória:Žurnalistika
Kategória:Sloboda slova
Kategória:1994 v Dánsku
Rebhandl proti Rakúsku

**Friedrich Rebhandl proti Rakúsku** (1996) je spor prerokúvaný pred Komisiou Európskeho súdu pre ľudské práva, rozhodnutie komisie bolo zverejnené 9. septembra 1998. Komisia rozhodla, že nebol porušený Dohovor o ľudských právach zo strany Rakúska, konkrétne išlo o slobodu prejavu. Komisia teda rozhodla, že prípad sa nebude prerokúvať pred Súdom.

## Opis sporu
V prípade Friedrich Rebhandl proti Rakúsku (1996) bol sťažovateľ  Najvyšším súdom Rakúska odsúdený na trest odňatia slobody na 1 a pol roka a pokutu 2700 Rakúskych šilingov , pričom výkon časti trestu súd na 1 rok podmienečne odložil. Uvedený trest mu bol uložený, pretože distribuoval periodikum, ktoré bolo svojím obsahom národno-socialistickou aktivitou v zmysle § 3 písmena g) zákona o zákaze národných socialistov. Pozornosť poroty bola mimo iného upriamená na  články, ktoré spochybňovali koncentračné tábory, vraždy miliónov Židov, morálnu a zákonnú odôvodnenosť Norimberského procesu a zodpovednosť Nemecka za II. svetovú vojnu. Počas pojednávania sťažovateľov obhajca viackrát požiadal o vykonanie dôkazu o tom, že za nacistického režimu neexistovali žiadne plynové komory na zabíjanie Židov. Tieto žiadosti boli odvolacím súdom zamietnuté s poukazom na príslušnú judikatúru najvyššieho súdu, podľa ktorej je zabíjanie ľudí v koncentračných táboroch splynovaním, zastrelením alebo spálením všeobecne známou skutočnosťou. 

V zmysle článku 6 odsek 3 písmeno d) Dohovoru sťažovateľ namietal, že trestné konanie vedené proti nemu bolo nespravodlivé z dôvodu, že súd zamietol jeho žiadosť o vykonanie dôkazov o pravdivosti predmetných publikácií. Spochybnil záver súdu, že existencia plynových komôr používaných na masové zabíjanie v nacistických koncentračných táboroch je historickým a všeobecne známym faktom, ktorý nevyžaduje ďalšie dokazovanie. Zároveň uviedol, že vyjadrenia týkajúce sa historických udalostí by nemali byť trestné a namietal porušenie článku 10 Dohovoru (sloboda prejavu).

Komisia však uvedenú sťažnosť z dôvodu, že zásah sledoval legitímny cieľ, o. i. *„predchádzania nepokojom a zločinnosti“* a *„ochrany povesti a práv iných“* a zároveň sťažnosť nebola v súlade s duchom Dohovoru a bola porušením zásady uvedenej v článku 17, zamietla ako neprijateľnú z dôvodu zjavnej nepodloženosti.

## Externé odkazy
*Rebhandl vs. Rakúsko  
*Michal Drotován: Sloboda prejavu v európskom a americkom práve

Kategória:Súdne spory
Kategória:Európske právo
Kategória:Medzinárodné právo
Kategória:Ľudské práva v Rakúsku
Kategória:Európsky súd pre ľudské práva
Wood Green (stanica metra)

**Wood Green** je jednou zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa v londýnskej mestskej časti Wood Green v obvode Haringey. Stanicu obsluhuje Piccadilly Line a nachádza sa v tarifnej zóne 3 na križovatke ulíc Wood Green High Road a Lordship Lane.

## Dejiny
Stanica bola otovrená 19. septembra 1932 v prvej etape predĺženia Piccadilly Line z Finsbury Parku do Cockfosters. Ako všetky stanice na tomto predĺženom úseku, aj táto obdržala estetické prvky, ktoré predtým v metre vidieť nebolo. Pi projektovaní stanice sa uvažovalo aj názvami *Lordship Lane* a *Wood Green Central*. Budova stanice je pomerne zachované architektonické dielo Charlesa Holdena z 30. rokov. Keďže je budova umiestnená na rohu ulíc, predná fasáda je zakrivená a je šete doplnená o dve vetracie veže (aj keď tie boli pristavané až neskôr). Podzemné časti stanice sú vydláždené svetlo hnedými dlaždicami lemovanými modrým vlysom. Tunely v stanici majú, podobne ako v staniciach Turnpike Lane a Manor House, priemer  a boli navrhnuté pre očakávanú väčšiu kapacitu. V porovnaní stanice Southgate a Bounds Green majú priemer len . Netradičné tiež boli priestory vybudované pre väčšiu prístupnosť pod koľajiskom.

Na sever od stanice sa nachádza obratová koľaj. Až do 90. rokov slúžila na obraty súprav z centra, aby sa mohli vrátiť naspäť smerom do centra. Avšak keď bol zavedený bezpečnostný zákon, ktorý hovoril o tom, že každá súprava musí byť pred výjazdom z konečnej skontrolovaná, ukončovanie súprav sa tu zrušilo z dôvodu spomaľovania prevádzky. Koľaj sa využíva len v mimoriadnych situáciách pri doháňaní meškania alebo poruchách na trati.

16. marca 1976 sa stanica stala terčom výbuchu spôsobenom skupinou IRA. Súprava bola našťastie prázdna, pretože sa chystala vykonať obrat na obratovej koľaji, aby sa vrátila po fanúšikov do stanice Arsenal. Jeden človek sa zranil na odletujúcom skle.

Železničná stanica Alexandra Palace sa až do roku 1984 volala Wood Green.

## Linky
* na Piccadilly Line sa nachádza medzi stanicami Turnpike Lane a Bounds Green.

## Miesta záujmu
* Wood Green Shopping City
* miestny úrad obvodu Haringey

## Galéria

Image:Wood Green stn southbound look north.JPG|Nástupište smerom do centra. V tuneli pred stanicou vidieť svetlá, ktoré sa nachádzajú pri obratovej koľaji.
Image:Wood Green stn northbound look south.JPG|Nástupište smerom z centra.


## Iné projekty

## Externé odkazy
* London Transport Museum Photographic Archive
** 
** 

Kategória:Stanice londýnskeho metra
Kategória:Haringey
Odraz vlnenia

thumb|Odraz oblohy a stromov na hladine jazera
**Odraz vlnenia** alebo **reflexia** vzniká, ak sa prichádzajúce vlnenie dostane k rozhraniu dvoch prostredí. Na tomto rozhraní môže dôjsť k jeho odrazu späť do prostredia, z ktorého vlnenie prichádza. Tento jav nazývame *odrazom*. Odraz sa riadi *zákonom odrazu*.

Zákon odrazu je platný pre všetky druhy vlnenia (mechanické vlnenie, elektromagnetické vlnenie).

## Zákon odrazu
Zákon odrazu vlnenia znie:

:*Uhol odrazu je rovný uhlu dopadu, pričom odrazené vlnenie ostáva v rovine dopadu.*
:*Odrazený lúč ostáva v rovine dopadu (v rovine danej dopadajúcim lúčom a kolmicou dopadu) a zviera s kolmicou dopadu uhol odrazu, ktorý je rovnako veľký ako uhol dopadu.*

### Odvodenie
thumb|Odraz rovinného vlnenia na rovinnom rozhraní
Ak uvažujeme dve rôzne prostredia, ktorých rozhranie je rovinné, a na toto rozhranie dopadá rovinná vlna vlnenia, táto sa odráža späť do pôvodného prostredia. V mieste dopadajúceho lúča vlnenia vztýčime kolmicu, tzv. *[[kolmica dopadu|kolmicu dopadu]]* (všeobecne ide o normálu k ploche rozhrania). Uhol medzi kolmicou dopadu a dopadajúcim lúčom sa nazýva *[[uhol dopadu]]*. Rovina, ktorá je určená kolmicou dopadu a lúčom dopadajúceho vlnenia, sa nazýva *[[rovina dopadu]]*.

Vlnenie, ktoré dopadá na rozhranie pod uhlom dopadu \alpha, dôjde najprv do bodu A a postupne do ďalších bodov až po bod D. Tieto body sa podľa Huygensovho princípu stávajú zdrojmi elementárnych vlnení, ktoré sa šíria späť do prostredia *1*. Dochádza tak k odrazu vlnenia. Čelo dopadajúcej vlny predstavuje úsečka AB, čelo odrazenej vlny predstavuje úsečka CD. Zo zhodnosti trojuholníkov ABD a CAD vyplýva
:\alpha=\alpha^\prime
Uhol \alpha^\prime sa nazýva **uhol odrazu**. Lúč odrazeného vlnenia leží v rovine dopadu vlnenia.

Uvedený vzťah predstavuje matematickú formuláciu zákona odrazu.

Zákon odrazu platí nie len pre rovinné vlnenie, ale vo všeobecne pre ľubovoľné vlnenie dopadajúce na rozhranie ľubovoľného tvaru.

## Dôsledky
right|thumb|Princíp kútového odrážača
V prírode sa môžeme stretnúť s odrazom svetla na hladkých povrchoch (napr. na vodnej hladine).

Existencia odrazu umožňuje v optike konštrukciu zrkadiel a rôznych optických prístrojov.

## Pozri aj

* Lom vlnenia
* Totálny odraz
* Brewsterov uhol
* Huygensov princíp

Kategória:Vlnenie
Kategória:Fyzikálne výhonky
Kategória:Fyzikálne zákony
Komárnický potok

**Komárnický potok** je potok v hornom Šariši, v severovýchodnej časti okresu Svidník. Je to pravostranný prítok Šivarnej, meria 2,8 km a je tokom VII. rádu. 

## Prameň
Tečie v severozápadnom výbežku Laboreckej vrchoviny, pramení neďaleko štátnej hranice s Poľskom v nadmorskej výške približne 495 m n. m. 

## Opis toku
V pramennej oblasti tečie smerom na západ v blízkosti národnej prírodnej rezervácie Komárnická jedlina na ľavom brehu, ďalej preteká Komárnickou dolinou a sprava priberá krátky prítok prameniaci juhovýchodne od kóty 583,4 m. Ďalej sa stáča smerom na ZJZ a následne východne od vrchu Dranec (583,3 m n. m.) na juh. Pri horárni v Šivarnej doline, východne od obce Nižný Komárnik, sa v nadmorskej výške cca 378 m n. m. vlieva do Šivarnej.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Ondavy
Kategória:Vodné toky v okrese Svidník
Šivarná

**Šivarná** je potok v hornom Šariši, v severovýchodnej časti okresu Svidník. Je to ľavostranný prítok Ladomirky, meria 6,2 km a je tokom VI. rádu. 

## Prameň
Pramení v Laboreckej vrchovine, na území CHKO Východné Karpaty západne od kóty 597 m, pod sedlom pod Beskydom, VJV od obce Príkra, v nadmorskej výške približne 560 m n. m. v jedľovom a bukovom poraste, v tesnej blízkosti hranice s Poľskom. Juhovýchodne, z druhej strany kopca vo vzdialenosti asi 300 m, vyviera  Chotčianka.

## Opis toku
Od prameňa tečie najprv na sever, sprava priberá krátky prítok spod Sedla pod Beskydom a stáča sa na SSZ. Z pravej strany potom priberá prítok spod sedla Javoriny a pokračuje severozápadným smerom cez lokalitu Jaruhy severne od Príkrej. Následne preteká Šivarnou dolinou, stáča sa na západ a v blízkosti južného okraja územia národnej prírodnej rezervácie Komárnická jedlina priberá pravostranný prítok prameniaci na severozápadnom svahu kóty (624,4 m, poľský názov Pstrzynska). Vzápätí priberá ľavostranný prítok vznikajúci na východnom svahu Čierťažíka (578,9 m n. m.), pravostranný Komárnický potok a prechodne tečie smerom na juhozápad. Z ľavej strany ešte priberá prítok zo západného svahu Čierťažíka, mení smer toku na západ a preteká južným okrajom intravilánu obce Nižný Komárnik. Na okraji obce (juhozápadne od miestnej drevenej cerkvi ústi v nadmorskej výške cca 339,5 m n. m. do Ladomirky.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Ondavy
Kategória:Vodné toky v okrese Svidník
Hlboký potok (prítok Ladomirky)

**Hlboký potok** (miestne označovaný ako **Hluboký potok**) je potok v hornom Šariši, v severovýchodnej časti okresu Svidník. Je to pravostranný prítok Ladomirky, meria 5,7 km a je tokom VI. rádu.

## Prameň
Preteká severozápadným výbežkom Laboreckej vrchoviny, kde pramení pri štátnej hranici s Poľskom, na juhozápadnom svahu vrchu Brdo (645,7 m n. m.) v nadmorskej výške cca 470 m n. m. 

## Opis toku
Od prameňa tečie sprvu smerom na JJV, zľava priberá prítok z oblasti Bieleho kopca na juhovýchodnom svahu Brda, následne vytvára oblúk prehnutý na východ a sprava priberá krátky prítok. Ďalej prechodne tečie severojužným smerom, z ľavej strany priberá krátky prítok prameniaci ZSZ od Zvezlej (563,4 m n. m.) a tečie intravilánom obce Krajná Bystrá. Tu sa to potoka výrazným oblúkom ohýba znovu na východ, priberá ľavostranný prítok z južného úpätia Zvezlej a pod obcou svoj najvýznamnejší prítok, ktorý vzniká severovýchodne od kóty Za bučkami (526,6 m n. m.), Následne sa potok esovito stáča a ďalej už pokračuje viac-menej severojužným smerom. Napokon podteká štátnu cestu č. 21 a poniže obce Krajná Poľana (cca 1 km na západ od nej) ústi v nadmorskej výške približne 309 m n. m. do Ladomirky.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Ondavy
Kategória:Vodné toky v okrese Svidník
Kryštalinikum

**Kryštalinikum** alebo **fundament** je komplex kryštalických, väčšinou premenených a magmatických hornín, hlavne granitoidov. Výraz sa zvykne používať na označenie vrstvy hornín pod sedimentmi, platformnou pokrývkou alebo výplňou sedimentačných paniev. Samotná sedimentárna pokrývka kryštalinika je často označovaná ako sedimentárny obal.

V Európe a Severnej Amerike, s výnimkou najstarších prekambrických štítových oblastí, je kryštalinikum tvorené najčastejšie hercýnskymi alebo staršími kaledónskymi horninami. Na hercýnsky konsolidované kryštalinikum zvyknú nasadať permské červené pieskovce, evapority a druhohorné vápence. V niektorých prípadoch umožnili súvrstvia evaporitov, ktoré tvorili najslabšiu zónu, v dôsledku zvýšených tlakov a teplôt odlepenie nadložných vápencov a ich presun vo forme príkrovov, čo len zdôrazňuje rozdiel medzi veľmi pevným kryštalinikom a jeho menej odolným, ba často i plasticky sa správajúcim obalom. Kryštalinikum reprezentujú na Slovensku hlavne jadrá jadrových pohorí a severovýchodná časť Slovenského rudohoria. Celkovo tvorí okolo 15 - 18 % povrchu. je v ňom sústredený najväčší počet ekonomicky významných rudných ložísk.

Mnoho geológov v odboroch ako panvová analýza, sedimentológia a ložisková geológia používa termín kryštalinikum v pomerne všeobecnom zmysle ako označenie všetkých premenených a vyvretých hornín. Pri vyhľadávaní uhľovodíkov (ropa a zemný plyn) sú horniny kryštalinika väčšinou nezaujímavé, pretože sa v nich ložiská plynu a ropy tvoria iba veľmi zriedkavo.

## Referencie


### Ďalšie zdroje

Kategória:Geologické termíny
Pancierniček škvrnitý

**Pancierniček škvrnitý** alebo **panciernik škvrnitý** (*Corydoras paleatus*) je druh ryby z čeľade pancierničkovitých (*Callichthyidae*).

## Pôvod
Pochádza z Južnej Ameriky (južná Brazília až severná Argentína).

## Zdroj
* Thomas Romig: *Příroda do kapsy: Akvarijní ryby* ISBN 80-205-1033-8

## Iné projekty
 

Kategória:Pancierničkovité
Kategória:Akváriové ryby
Republika srbská

**Republika srbská** (srb., bos. а chorv. v latinke **Republika Srpska**, v srbskej cyrilike Република Српска) je jedna z dvoch entít federatívnej Bosny a Hercegoviny.

Hlavným mestom entity je de facto Banja Luka, kde sídli správa krajiny; hoci ústavou je garantované za hlavné mesto Federácie Bosny a Hercegoviny Sarajevo a za hlavné mesto Republiky srbskej Istočno Sarajevo (). RS má vlastnú vládu, vlastného prezidenta, parlament, entitálne symboly a do roku 2003 mala dokonca aj vlastné aerolínie (Air Srpska). V roku 2004 existovali snahy zjednotiť policajné zložky oboch entít, avšak stroskotali. O niekoľko rokov sa podarilo zreformovať ozbrojené sily a vojenské zložky RS tak začleniť do Ozbrojených síl Bosny a Hercegoviny. Ako menu používa entita konvertibilnú marku, rovnako ako Federácia BiH (do roku 1994 však mala vlastnú menu, ktorou bol dinár Republiky srbskej).

## Dejiny

Republika srbská vznikla na začiatku vojnového chaosu v bývalej Juhoslávii. Koncom roka 1991 srbskí členovia bosnianskeho parlamentu ako reakciu na vyhlásenie suverenity Bosny a Hercegoviny vytvorili zhromaždenie srbského národa v Bosne a Hercegovine, ktoré 28. februára 1992 prijalo ústavu republiky. Tento dátum sa považuje za dátum vzniku Republiky srbskej. Iniciátori vytvorenia republiky mali v úmysle jej odtrhnutie od Bosny a Hercegoviny. Prvým prezidentom Republiky srbskej sa stal Radovan Karadžić. Nasledovala krutá vojna, počas ktorej sa bosnianskym Srbom podarilo obsadiť až 70 % územia Bosny a Hercegoviny.

Republika si umiestnila sídla svojich najdôležitejších orgánov v dedine Pale, len pár kilometrov od Sarajeva. Napriek dlhému a krvavému obliehaniu Sarajeva sa bosnianskym Srbom Sarajevo nepodarilo dobyť.

Daytonskou mierovou zmluvou z roku 1995, ktorou sa skončila vojna v Bosne a Hercegovine, sa dohodlo, že Republika srbská bude naďalej existovať, ale v rámci Bosny a Hercegoviny ako jedna z jej dvoch štátnych subjektov, určili sa jej hranice, pričom sa určilo, že republika bude zaberať približne 49 % územia Bosny a Hercegoviny.

Po vojne sa začal zložitý proces konsolidácie a zjednocovania Bosny a Hercegoviny, ktorý sa doteraz neskončil a na ktorý dozerá medzinárodné spoločenstvo.

## Súčasnosť
Hoci republika rešpektuje kompromisný mier z roku 1995, nevzdala sa celkom nárokov na svoje osamostatnenie. Separatistické tendencie v republike posilnil príklad Kosova. Nateraz sa však zdá, že republika nemá záujem o násilné odčlenenie od Bosny, jej politici hovoria výlučne o mierovej ceste. Na druhej strane prebieha už spomínaný politický proces zjednocovania Bosny a Hercegoviny pri rešpektovaní autonómie oboch štátnych entít.

## Štatistiky
[náhľad|Poloha Republiky srbskej v [Bosna a Hercegovina|Bosne a Hercegovine]]

## Iné projekty


Kategória:Srbi v Bosne a Hercegovine
Kategória:Bosna a Hercegovina
Republika Srbská Krajina

**Republika Srbská Krajina** (srb. Република Српска Крајина / Republika Srpska Krajina) bol štátny útvar, existujúci v rokoch 1991 – 1995 na približne štvrtine územia Chorvátska, obývaného prevažne Srbmi. Hlavným mestom RSK bol Knin (neskôr Vukovar), rozloha 17 028 km² a podľa sčítania z roku 1993 tu žilo 435 595 obyvateľov.

Kategória:Dejiny Chorvátska
Poliak

**Poliak** môže byť:

* príslušník poľského národa, pozri Poliaci
* občan štátu Poľsko
* priezvisko, pozri Poliak (priezvisko), napr.:
** Blanka Poliaková (* 1936), slovenská poetka a redaktorka

## Pozri aj
* Polák
Pancierniček trojpásy

**Pancierniček trojpásy** (lat. *Corydoras trilineatus*) je druh ryby z čeľade pancierničkovité (*Callichthyidae*).

## Pôvod
Pochádza z Južnej Ameriky (povodie Amazonky v západnej Brazílii a severnom Peru).

## Zdroj
* *Thomas Romig - Příroda do kapsy: Akvarijní ryby* ISBN 80-205-1033-8

## Iné projekty
 

Kategória:Pancierničkovité
Kategória:Akváriové ryby
Ochrana životného prostredia

**Ochrana životného prostredia** alebo zriedkavo **environmentálna ochrana** sú (podľa zákona č. 17/1992 Zb.)  *činnosti,  ktorými  sa predchádza znečisťovaniu alebo poškodzovaniu [[životné prostredie|životného prostredia]] alebo sa toto znečisťovanie alebo   poškodzovanie obmedzuje a odstraňuje. Zahŕňa ochranu jeho jednotlivých zložiek alebo konkrétnych ekosystémov a ich vzájomných väzieb, ale aj ochranu životného prostredia ako v celku.*

Termín sa často nesprávne zamieňa s termínmi ekológia a ochrana prírody.

## Definícia
Ukážky definící termínu ochrana životného prostredia:
**činnosti,  ktorými  sa predchádza znečisťovaniu alebo poškodzovaniu životného prostredia alebo sa toto znečisťovanie alebo   poškodzovanie obmedzuje a odstraňuje. Zahŕňa ochranu jeho jednotlivých zložiek alebo konkrétnych ekosystémov a ich vzájomných väzieb, ale aj ochranu životného prostredia ako celku.* (zákon č. 17/1992 Zb.)
* *opatrenia a riadiace prvky na zabránenie škôd na životnom prostredí a zabránenie jeho degradácie, vrátane trvalej udržateľnosti živých zdrojov v ňom.* 
**všetky verejné a súkromné opatrenia na ochranu a udržanie prirodzeného ľudského životného prostredia a jeho súčastí* 
**súhrn ľudskej činnosti na ochranu, zabezpečenie, zaručenie, usporiadanie, zachovanie, udržanie, starostlivosť o, podporu, formovanie, rozvíjanie, zlepšovanie, reprodukciu a obnovu prirodzených základov života človeka.* 
**súhrn opatrení, ktoré sú potrebné na odstránenie vzniknutých poškodení ľudského zdravia alebo sociálnych funkcií alebo na zabránenie a zmenšenie očakáva (teľ) ných poškodení ľudského zdravia alebo sociálnych funkcií, spôsobených faktormi nepriateľskými voči životu alebo stavmi nášho prirodzeného (a ľudskými zásahmi zmeneného) životného prostredia.* (medicínska definícia) 
**akákoľvek činnosť na udržiavanie alebo obnovenie kvality environmenálnych médií prostredníctvom zabránenia emisií škodlivín látok alebo zníženia prítomnosti znečisťujúcich látok v environmentálnych médiách. Môže pozostávať z (o): (a) zmien vlastností tovarov a služieb, (b) zmien v štruktúrach spotreby, (c) zmien vo výrobných technikách, (d) spracovaní alebo zneškodnení zvyškov v osobitných zariadeniach na ochranu životného prostredia, (e) recyklácie, a (f) zabraňovania degradácii krajiny a ekosystémov.*

## Druhy
Ochrana životného prostredia sa delí na :
* všeobecná ochrana prostredia – ochrana ovzdušia, pôdy, vody a pod.
* špeciálna ochrana prírody – ochrana významných častí prírody, napr. rastlín, živočíchov, chránených území a pod.
* ochrana kultúrnych pamiatok – ochrana diel, ktoré majú historickú, kultúrnu a umeleckú hodnotu

## Referencie

## Externé odkazy
* http://fel.utc.sk/ktebi/new/predmety/ZE/material/08.pdf
* http://www.upjs.sk/public/media/1084/Zbornik_20.pdf 

## Pozri aj
* Program OSN pre životné prostredie
* Ochrana prírody
* Životné prostredie
* Posudzovanie vplyvov na životné prostredie (EIA)

Kategória:Životné prostredie
Kategória:Environmentalistika
Ochrana prírody

[náhľad|Satelitná snímka [Odlesňovanie|odlesňovania v Bolívii]]

**Ochrana prírody **je viacdisciplinárny, pomerne mladý odbor, ktorý využíva základné poznatky z biológie a aplikuje ich na možnosti a potreby ľudskej spoločnosti.

Na území Slovenska platí I. stupeň ochrany, v ktorom sa uplatňuje všeobecná ochrana prírody a krajiny.

## Stupne ochrany na Slovensku
* I. stupeň ochrany
* II. stupeň ochrany
* III. stupeň ochrany
* IV. stupeň ochrany
* V. stupeň ochrany

## Pozri aj
* Ochrana životného prostredia
* Ekológia
* Environmentalistika

## Referencie


Kategória:Environmentalistika
Otocinclus

**Otocinclus** je rod rýb z čeľade lorikáriovité (*Loricariidae*).

## Pôvod
Pochádzajú z Južnej Ameriky (riečne systémy Amazonky a La Platy).

## Zdroj
* *Thomas Romig - Příroda do kapsy: Akvarijní ryby* ISBN 80-205-1033-8

## Iné projekty
 

Kategória:Lorikáriovité
Kategória:Akváriové ryby
Gápeľ

**Gápeľ** môže byť:

*mechanizmus na kruhový pohon rôznych zariadení (čerpadlá, mláťačky, sečkovice), pozri gápeľ (mechanizmus)
*technická pamiatka v prešovskom Solivare, pozri Gápeľ (Solivar)
*potok pri Stratenej, pozri Gápeľ (prítok Hnilca)
*vrch v Nízkych Tatrách
**Malý Gápeľ (1 571,8 m n. m.)
**Veľký Gápeľ (1 776,5 m n. m.)
*vrch (961 m n. m.) v Stolických vrchoch, pozri Gápeľ (vrch v Stolických vrchoch) 
*občianske združenie v Prešove, pozri Občianske združenie Gápeľ

## Pozri aj
*Gápel
Pieris vihorlatensis

***Pieris vihorlatensis*** (Moucha, 1956) je sporný druh motýľa z čeľade mlynárikovité (Pieridae).

Niektorí autori ho považujú za poddruh mlynárika horského (*Pieris bryoniae vihorlatensis* Moucha, 1956), ktorý samotný je tiež sporným druhom a považuje sa za poddruh mlynárika repkového (*Pieris napi*).

Opísal ho v roku 1956 známy český entomológ Jozef Moucha. Tento taxón, ktorý sa vyskytuje prakticky na celom území pohoria Vihorlat, sa vyznačuje u samičiek letnej generácie intenzívnym fialovým lesklým odtieňom čiernej kresby na predných krídlach a máva pravidelne do roka dve generácie a niekedy aj čiastočne tretiu generáciu. Bol opísaný uvedeným autorom v práci: "Bělásek horský (*Pieris bryoniae* O.) v Karpatech", ktorý bol vydaný v Časopise Slezského musea = Acta musei Silesiae, Series A, V., na stranách 119 až 122.  

## Zdroje informácií o taxóne
* http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/show_species_details.php?record_id=1001199 
* http://www.pieris.ch/diagnostik/s_bryoniae_01.html
* Moucha, J.: 1956, Bělásek horský (*Pieris bryoniae* O.) v Karpatech. Časopis Slezského musea - Acta musei Silesiae, Series A, V.: p. 119-122. 
* Moucha, J.: 1958, Pieris napi L. und *Pieris bryoniae* O. im Vihorlat – Gebirge (Lep., Pieridae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae, XXXII (492): p. 91-100.
* Moucha, J.: 1972, Sbíráme motýly. Práce, Nakl. Delfín, Praha, p. 83.
* Leiblinger, V.: 2002, Výskyt a rozlíšenie podobných druhov *Artogeia napi* a *Artogeia bryoniae*. In: Entomologický magazín Hmyz, 4/2002: p. 72-75 + 31 fareb. obr. + bibliografia.
* http://www.nhm.ac.uk/jdsml/research-curation/research/projects/lepindex/detail.dsml?TaxonNo=179840.0

Kategória:Mlynárikovité
Hromové

**Hromové** () je vysoký ale v hrebeni málo výrazný vrch Malej Fatry. Nachádza sa v Krivánskej časti pohoria v jej hlavnom hrebeni, približne  južne od Terchovej. Z vrcholu je ďaleký kruhový výhľad a prechádza ním Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria i geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej najatraktívnejšej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Terchová a Šútovo. Najbližšími vrcholmi v hlavnom hrebeni je juhozápadne ležiaci Chleb () a severovýchodne situovaný južný vrchol Stien (). Juhovýchodne susedí vrch Úplaz ().

## Opis
Skalnato-lúčnatý vrch v strednej časti hlavného hrebeňa Krivánskej Fatry je štvrtým najvyšším v celom pohorí. Hlavný hrebeň zo severovýchodného smeru vedie z dvojvrcholu Steny () cez sedlo za Hromovým a pokračuje juhozápadným smerom cez Chleb () do Snilovského sedla (). Na jeho vrchole sa nachádzajú vápencové skaliská a veľká časť vrchu je bohatá na vápnomilnú a vysokohorskú vegetáciu. Svahy smerom k Vrátnej doline sú lavinózne. Severné svahy odvodňujú prítoky Varínky, južné svahy odvádzajú vodu Úplazným potokom cez Šútovský potok priamo do Váhu. Na jeho severných a západných svahoch sa rozprestiera Národná prírodná rezervácia Chleb, ktorá je súčasťou Národného parku Malá Fatra.  

Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu , čím bola upresnená dovtedy uvádzaná hodnota 

### Výhľady
Skalnatý vrchol Hromového bez vyššej vegetácie umožňuje výborný kruhový výhľad na široké okolie. Jedinou výnimkou je západný smer, ktorý je sčasti zatienený dominantným Veľkým Kriváňom. Pozorovať možno väčšinu okolitých vrchov Krivánskej Fatry i vrcholy Martinských holí. Výborne viditeľné sú aj Žilinská a Turčianska kotlina, Chočské vrchy a Kysucká vrchovina. Pri vhodných podmienkach sa na horizonte objavujú vrchy Západných a Nízkych Tatier, Veľkej Fatry, Vtáčnika, Oravskej Magury, Javorníkov a pohraničné pásmo Kysuckých, Oravských a Moravsko-sliezskych Beskýd.

## Prístup
* po  červenej značke hlavným hrebeňom:
** z vrchu Steny cez sedlo za Hromovým
** zo Snilovského sedla cez Chleb
* po  zelenej trase:
** od chaty Vrátna cez Snilovské sedlo
** zo Šútova okolo chaty pod Chlebom a cez *sedlo za Hromovým*

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre
* Národná prírodná rezervácia Chleb

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Prísavník modrastý

**Prísavník modrastý** (lat. *Ancistrus dolichopterus*) je druh ryby z čeľade lorikáriovité (*Loricariidae*).

## Pôvod
Pochádza z Južnej Ameriky (Brazília, Guyana).

## Zdroj
* *Thomas Romig - Příroda do kapsy: Akvarijní ryby* ISBN 80-205-1033-8

## Iné projekty
 

Kategória:Lorikáriovité
Kategória:Akváriové ryby
Bosna (historická krajina)

right|thumb|Poloha

**Bosna** (, ) je historická krajina, ktorá leží prevažne v Dinároch, rozkladá sa od južnej hranice Panónskej panvy, rieky Sáva a Drina vymedzujú severnú a východnú hranicu. 

Zaberá plochu okolo 41 000 km² a tvorí asi 80 percent rozlohy Bosny a Hercegoviny. Neexistujú však žiadne oficiálne hranice medzi týmito krajinami.

## Pozri aj
* Hercegovina

## Iné projekty

Kategória:Bosna a Hercegovina
Kleistokaktus

**Kleistokaktus** (lat. *Cleistocactus*) je rod kaktusov z čeľade kaktusovité *(Cactaceae)*. Je rozšírený v Bolívii, Peru, Paraguaji, Uruguaji a v severnej Argentíne.

## Synonymá
* ***Akersia*** Buining
* ***Bolivicereus*** Cárdenas
* ***Borzicactella*** H.Johnson ex F.Ritter
* ***Borzicactus*** Riccob
* ***Borzicereus*** Fric & Kreuz.
* ***Cephalocleistocactus*** F.Ritter
* ***Cleistocereus*** Fric & Kreuz.
* ***Clistanthocereus*** Backeb.
* ***Demnosa*** Fric
* ***Gymnanthocereus*** Backeb.
* ***Hildewintera*** F.Ritter
* ***Loxanthocereus*** Backeb.
* ***Maritimocereus*** Akers
* ***Pseudoechinocereus*** Buining
* ***Seticereus*** Backeb.
* ***Seticleistocactus*** Backeb.
* ***Winteria*** F.Ritter
* ***Winterocereus*** Backeb.

## Zdroj
* *Zdeněk Fleischer, Dr. Bohumil Schütz - Pěstování kaktusů*

## Iné projekty

Kategória:Kaktusovité
Uškatec kalifornský

**Uškatec kalifornský** () je cicavec z čeľade uškatcovité (*Otariidae*).

## Výskyt
Uškatec kalifornský má meno odvodené od toho, že veľká časť, z celkového počtu zvierat, žije na západnom pobreží Severnej Ameriky. 

## Opis a spôsob života
náhľad|left|''Uškatec kalifornský''
Je strednej veľkosti, samce dosahujú maximálnu dĺžku tela 2,2 – 2,4 m a váhu okolo 280 kg. Samice sú omnoho menšie, v sfarbení sa obe pohlavia príliš nelíšia. Vyhľadávajú predovšetkým piesočnaté a skalnaté brehy, na voľné more sa príliš nevzdiaľujú. Po súši sa pohybujú pomerne dobre, omnoho rýchlejšie než tulene. Žijú spravidla vo väčších skupinách 30 – 50 zvierat. V potrave dávajú prednosť hlavonožcom, hlavne sépiám a chobotniciam, lovia však aj ryby. V zajatí skonzumujú 4-6 kg rýb denne. Samce sú polygamné a majú v háreme 5 – 20 samíc. Samice môžu mať mláďatá už v treťom roku života. Gravidita trvá takmer 12 mesiacov a mláďatá sa rodia väčšinou koncom mája a začiatkom júna. Majú jemnú, gaštanovo hnedú srsť. Mladé uškatce sú hravé a ľahko sa krotia. Pri dobrej starostlivosti sa v zajatí aj rozmnožujú a môžu sa dožiť až 23 rokov.

## Zdroj
* ''časopis ABC''

## Iné projekty
 

Kategória:Uškatcovité
Mamma Mia

**Mamma Mia** môže byť:
* pieseň od skupiny ABBA, pozri „Mamma Mia (ABBA)“
* pieseň od skupiny A*Teens, pozri „Mamma Mia (A*Teens)“
* muzikál, pozri Mamma Mia!
* film, pozri Mamma Mia! (film)
Inia

**Inia**, po slovensky **inia** alebo **[[delfínovec]]**, je rod cicavca z čeľade Iniidae (staršie z čeľade delfínovcovité – Platanistidae) s jediným druhom **delfínovec amazonský** alebo **inia amazonská** alebo **delfínovec inia** (lat. *Inia geoffrensis*).

## Výskyt
Delfínovec amazonský sa vyskytuje v povodí najväčších juhoamerických riek – Amazonky a Orinoka.

## Opis a spôsob života
Dorastá dĺžky 2 – 2,5 metra a hmotnosti 110 – . Sfarbenie tela je značne premenlivé, od ružovkastej šedi až po sivočierny odtieň. Má širokú chvostovú plutvu, chrbtová plutva nie je. Na pretiahnutom nose má tento druh krátke tuhé hmatové fúzy, ktoré mu v kalnej vode pomáhajú nahradiť zrakové vnemy. Delfínovec amazonský žije jednotlivo alebo v pároch. Ak sa príležitostne združuje do húfov, nemávajú viac ako šesť kusov. Živí sa hlavne rybami, menej už ďalšími vodnými živočíchmi. Gravidita trvá okolo 350 dní a mláďa máva po pôrode okolo 1 metra.
Vzhľadom na to, že žije veľmi často v kalných, nepriehľadných vodách, má silno redukovaný zrak.

## Taxonómia
Tradične bol v rámci rodu *Inia* rozlišovaný len jeden druh *Inia geoffrensis *s nasledujúcimi podruhmi – *I. g. geoffrensis*, *I. g. boliviensis* a *I. g. humboldtiana*. Podľa nedávnych poznatkov sa však tento druh rozpadá na tri samostatné druhy pomenované* I. geoffrensis *(zahrňuje poddruhy* I. g. geoffrensis* a *I. g. humboldtiana*),* I. boliviensis* a *I. araguaiaensis*.

## Galéria

Obrázok:Amazon dolphin eating fish.jpg|*Delfínovec amazonský*
Obrázok:Amazon river dolphin size.svg|Porovnanie s človekom
Obrázok:Cetacea range map Amazon River Dolphin.PNG|Výskyt delfínovca amazonského


## Referencie

* ''časopis ABC''
*Zvíře (Knižní Klub)

## Iné projekty

Kategória:Iniidae
Josef Klapuch

**Josef Klapuch** (* 10. február 1906, Zbyslavice† 18. december 1985) bol česko-slovenský zápasník, reprezentant Česko-Slovenska, olympionik, ktorý získal striebornú medailu z Olympijských hier. 

Na LOH 1936 v Berlíne získal striebro v zápase vo voľnom štýle v kategórii ťažkej váhy. Na rovnakej olympiáde nastúpil aj do zápasu grécko-rímskeho.

Kategória:Českí zápasníci
Kategória:Českí herci
Kategória:Česko-slovenskí zápasníci
Kategória:Česko-slovenskí olympijskí medailisti
Bohuslav Karlík

**Bohuslav Karlík** (* 25. november 1908, Praha, Česko – † 29. september 1996, Praha, Česko) bol český kanoista, reprezentant Česko-Slovenska, strieborný olympionik. 

Na LOH 1936 v Berlíne získal striebro v kanoistike v pretekoch na jeden kilometer. Bol aj účastníkom olympiády 1952 v Helsinkách, kde obsadil 6. miesto.

## Úspechy na LOH
* LOH 1936 – **2. miesto**
* LOH 1952 – 6. miesto

Kategória:Českí kanoisti
Kategória:Osobnosti z Prahy
Kemetista

**Kemetista** je označenie člena niektorej kemetistickej organizácie alebo vôbec súčasného človeka vyznávajúceho kemetizmus, ako obnovené egyptské náboženstvo.

## Pôvod slova
Slovo *kemetista* je odvodené zo slova *[[kemetizmus]]*, ktoré je všeobecným pojmom používaným pre tento rekonštrukcionistický smer odkazujúci na staroveký Egypt, ale nie všetky organizácie, ktoré sa dajú označiť za kemetistické, sa s týmto pojmom stotožňujú.

Slovo kemetizmus je relatívne mladé, mladšie než náboženstvo, ktoré označuje. Vzniklo zhruba na prelome sedemdesiatych a osemdesiatych rokov. Vychádza z jedného z pôvodných starovekých označení Egypta používaného jeho obyvateľmi – Kemet (občas nesprávne ako Ta Kemet), ktorý v prekladu znamená „Čierna zem“ a je odvozené z čiernej farby úrodného bahna prinášaného (až do postavenia Asuánskej priehrady) Nílom pri každoročných záplavách.

## Definícia
Definícia toho, kto je a kto nie je kemetista, nie je pevne vymedzená. Za kemetistu sa považuje obyčajne ten, kto je členom kemetistickej organizácie. Ale nie všetky organizácie, ktoré za také môžu byť považované, sa tak samy označujú. Ďalej to sú takí, ktorí aj keď sú tohoto vyznania, tak nie sú členmi žiadnej takej organizácie, či združenia. Podobne ako aj niektoré organizácie aj niektorí kemetisti sa možno neznemožňujú s pojmom kemetizmus a nektorí je aj možno vôbec neznajú.

## Významní kemetisti
*Olivia Robertson - zakladateľka Isidina spoločenstva
*Tamara L. Siuda - zakladateľka Kemetic Orthodoxy
*Ra Un Nefer Amen - zakladateľ Ausar Auset Society
*Sat-Aset - zakladateľka Ta Noutri

## Referencie


## Pozri aj
*Kemetizmus
*Viera
*Náboženstvo
*Pohanstvo & Novopohanstvo
*Rekonštrukcionizmus

Kategória:Novopohanstvo
Štátna cesta 4 (Albánsko)

**Štátna cesta 4** () je cesta v Albánsku, ktorá spája mestá Drač, kde sa začína na križovatke s SH2, Rrogozhina, Lushnja, Levan, Tepelena a Gjirokastra s hraničným priechodom Ghiorgnzzati do Grécka. Cez SH4 vedie európska cesta 853 a jej celková dĺžka je 220 km. 

V lete 2008 prebehla na mnohých úsekoch SH4 rekonštrukcia.

## Zdroj
* Google maps

4
Európska cesta 8

**Európska cesta 8** (*E8*) je európska cesta, ktorá prechádza v smere zo severu na juh cez Nórsko a Fínsko. E8 je 1410 km dlhá, začína v meste Tromsø v Nórsku a končí vo fínskom meste Turku. V rokoch 1965 – 1992 bol úsek *Kilpisjärvi – Tornio* označený ako *E78*.

## Priebeh
Vo Fínsku cesta E8 kopíruje trasu fínskych štátnych ciest:
* štátna cesta 21: Kilpisjärvi - Tornio
* štátna cesta 29: Tornio - Keminmaa
* štátna cesta 4: Keminmaa - Liminka
* štátna cesta 8: Liminka - Turku

## Trasa
*  Nórsko
** Tromsø – Nordkjosbotn – Skibotn

*  Fínsko
** Kilpisjärvi – Karesuando – Muonio – Tornio – Keminmaa – Kemi – Oulu – Liminka – Raahe – Kalajoki – Kokkola – Vaasa – Pori – Rauma – Turku

## Galéria

Finnish border sign Kilpisjarvi.JPG|E8 na hranici Fínska
Valtatie 4 Finland Oulu viitta.jpg|E8 neďaleko Oulu
Europe road 8 in Kilpisjärvi.JPG|E8 neďaleko Kilpisjärvi
Tromsø 150703.jpg|E8 v okolí Tromsø


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Webkamera na fínskej ceste číslo 21 pri obci Kilpisjärvi 

8
Kategória:Cestná infraštruktúra v Nórsku
Kategória:Cestná infraštruktúra vo Fínsku
Diaľnica A1 (Macedónsko)

**Diaľnica A1** () je 173 km dlhá diaľnica v Severnom Macedónsku, ktorá spája Srbsko s mestami Skopje, Veles a Gradsko a smeruje do Grécka.

## Galéria

File:E75 Macedonia Motorway M-1.jpg|A1 pri meste Stobi
File:Tunnels on A1.jpg|Tunel na poslednom otvorenom úseku Demir Kapija - Smokvica


## Externé odkazy
* Zoznam výjazdov, odpočívadiel a iných objektov

1