Chrám Bohorodičky Ljevišskej

**Chrám Bohorodičky Ljevišskej** (, ) je pravoslávny episkopálny chrám Srbskej pravoslávnej cirkvi v meste Prizren nachádzajúci sa na spornom území Kosova. Chrám bol postavený v 14. storočí v srbsko-byzantskom štýle na mieste staršieho chrámu niekedy z 10. alebo 11. storočia. 

Stavba v sebe kombinuje prvky byzantskej architektúry a západnej románskej architektúry, nachádza sa v nej veľké množstvo zachovaných fresiek. V osmanskom období bola budova využívaná aj ako mešita. V roku 2004 bol chrám poškodený počas nepokojov v Kosove a od toho istého roku je chrám v v rámci lokality Stredovekých pamiatok v Kosove súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO. V roku 2006 bol z dôvodu politickej nestability v regióne zapísaný na zoznam ohrozených pamiatok. Spolu s ostatnými pamiatkami UNESCO na území Kosova stavba na zozname zotrvala aj po roku 2019.

## História
[náhľad|vľavo|Záber na exteriér chrámutehlovú priehradkovú výzdobu [cloisonné a tehlové orámovanie okien]]
náhľad|Miniatúra chrámu|vľavo
Prvý chrám na mieste dnešnej stavby bola trojloďová bazilika vystavaná v 10. alebo 11. storočí. Pozostatky starého kostola sa dnes z veľkej miery nachádzajú pod základmi dnešnej stavby, niektoré bočné steny boli zachované. Chrám (respektíve tamojší monastier) zrejme slúžil ako sídlo biskupstva spomínaného za vlády byzantského ciára Bazila II., a koncom 12. storočia bol výrazne poškodený počas okupácie mesta srbským vládcom Štefanom Nemanjom. Počas vlády Nemanjovho syna Štefana Prvokorunovaného bol chrám niekedy v rokoch 12201230 čiastočne zrekonštruovaný a jeho steny boli okrášlené freskami so slovanskými inskripciami Z toho, štýlovo komnénovského obdobia sa zachovala freska Bohorodičky Eleusy a dve fresky zobrazujúce Kristove zázraky (svadba v Káne a uzdravenie slepca). 

Zásadnou rekonštrukciou a výstavbou chrám prešiel v rokoch 13061307 za vlády Štefana Uroša II. Milutina. Na prácu dohliadali biskupi Damián a Sáva, architektonicky prácu viedol akýsi Nikola(os) a fresky zhotovil akýsi Astrapas, zvyčajne stotožňovaný so známym Michalom Astrapom. Nový chrám patril k najkrajším stredovekým srbským chrámom a jeho poňatie bolo architektonicky originálne, nekopírujúce predošlé modely stavieb. Finálna stavba kombinovala pôvodnú trojloďovú baziliku a byzantský päť-kupolový kostol v tvare vpísaného kríža s vonkajším nartexom a dvoj-úrovňovou zvonicou. Centrálna kupola je položená na štyroch pilieroch a menšie kupoly sú diagonálne umiestnené na rokoch. Vonkajšie uličky sú z východnej strany zakončené apsidami, nad exonartexom sa nachádza zvonica a dve bočné kaplnky. Steny boli postavené z tehál a kameňa (vápenca), využíva sa ozdobná technika cloisonné, ktorú striedajú ozdobné oblúkové rámy, štíty a okná. Novšie fresky v chráme vznikali v období 13071313 a vychádzali z byzantského programu.

V období osmanskej nadvlády nad Srbskom (a Kosovom) bol chrám využívaný ako mešita. Bol pribudovaný minaret a fresky boli zakryté omietkou a haseným vápnom. Začiatkom 20. storočia bola budova po páde osmanskej moci opäť premenená na kresťanský chrám a v roku 1923 bol zbúraný minaret. V rokoch 19501952 prebehla rekonštrukcia chrámu a boli odkryté pôvodné fresky. Po vojne v Kosove (19981999) bol chrám uzavretý a pod ochranou nemeckých vojakov. Existovalo viacero pokusov extrémistov chrám desekreovať, pričom v roku 2004 boli chrám a jeho fresky čiastočne poškodené. V tom istom roku bol chrám v rámci Stredovekých pamiatok v Kosove zapísaný na zoznam kultúrnych pamiatok UNESCO a následne o dva roky neskôr na zoznam ohrozených pamiatok.

## Fresky
[Freska Panny Márie Eleusy s Kristom dieťaťom, [Byzantské umenie v komnénovskom a angelovskom období|neskoré komnénovské obdobie. Ikonograficky ide o vzácne zobrazenie Bohorodičky s košíkom na chlieb, ktorý drží pre svojho synaKrista Kŕmiteľa („Kŕmiteľ“ je Kristovo pomenovanie zo slovanskej inskripcie). Fresková kompozícia nie je zachovaná celá, pôvodne obsahovala aj časť so skupinou ďalších ľudí na susednom pilieri, ku ktorým sa Kristus a Bohorodička nakláňajú a ktorým Kristus ponúkal „chlieb života“.|náhľad]]
Fresky v chráme možno rozdeliť do dvoch období: fresky z prvej polovice 13. storočia, ktoré štýlovo nadväzujú na komnénovské umenie a fresky zo začiatku 14. storočia (13071314), ktoré nadväzujú na umenie palaiologovského obdobia. 

Raných fresiek sa zachovalo pomerne málo: ide najmä o fresku Bohorodičky Eleusy, ktorá je zobrazená s košíkom na chleba, pretože pomáha svojmu synovi „Kristovi Kŕmiteľovi“. Vyobrazenia sú veselé, maľované vo svetlých farbách, čo dokazuje, že sa umelci odklonili od výraznosti neskorého komnénovského obdobia. Niektoré prvky a teologicky dobre koncipovaná ikonografia však naznačujú pretrvávanie tradície byzantského štýlu.

Autorom neskorších fresiek bol autor podpísaný ako Astrapas, ktorý býva stotožňovaný s Michalom Astrapom, umelcom, ktorý vyzdobil aj iné srbské chrámy a monastiere. Medzi palaiologovské fresky patrí obraz Krista Ochrancu mesta Prizren, fresky s námetmi zo života svätého Mikuláša, fresky s námetom cirkevného koncilu, či biskupskými námetmi. V lodi sa nachádzajú scény udalostí veľkých sviatkov, Kristovo utrpenie, zázraky a podobenstvá, ako aj fresky kresťanských svätcov. Obrazy svätíc a srbských šľachticov sa nachádzajú na pilieroch. Západná stena zobrazuje Zosnutie Bohorodičky, východná Poslednú večeru, Umývanie nôh, a Kristov súd. V nartexe sa nachádza donátorská freska ktétora: zakladateľa chrámu Štefana Uroša II. Milutina a jeho otca, ktorí stoja pod žehnajúcim Kristom. Na protiľahlej stene sú zobrazení raní Nemanjićovci: Štefan Nemanja ako mních Simeon (zobrazený je nad vchodom) a Štefan Prvokorunovaný. Steny exonartexu obsahujú námetov niekoľko: Jesseho strom, Posledný súd, Klimakov nebeský rebrík, proroci, cyklus s tematikou krstu, a iné. Hoci fresky nesú niektoré miestne srbské prvky, sú vo všeobecnosti považované za typické maľby palaiologovskej renesancie. Z hľadiska autorovho štýlu, pokiaľ ide o dielo Michala Astrapa, sú fresky čiastočne odlišné od jeho ranejších diel (napr. ochridský Peribleptos). Stále využíva kontrastnosť tieňa a svetla, no farby sú viac harmonizované. Postavy na freskách majú sofistikovaný výraz a sú pozitívne modelované.

## Galéria

Súbor:2011 Prizren, Cerkiew Bogurodzicy Ljeviškiej 02.JPG|Pohľad na chrám zo vstupnej strany zo západu
Súbor:Bogorodica Ljeviska1.jpg|Fotografia chrámu z roku 1980
Súbor:Ljeviska001.jpg|Freska Krista Ochrancu (Protektora) mesta Prizren 
Súbor:Ljeviska002.jpg|Freska Spoločenstvo apoštolov
Súbor:Црква Богородице Љевишке у Призрену 7.JPG|Kupola chrámu
Súbor:Crkva Bogorodica Ljeviška, freska kralja Milutina pre restauracije.jpg|Freska Štefana Uroša II. Milutina pred reštauráciou
Súbor:Saint Sava, Bogorodica Ljeviška.jpg|Svätý Sáva
Súbor:Simeon Ljeviska.jpg|Svätý Simeon (Štefan Nemanja)
Súbor:Црква Богородице Љевишке у Призрену 4.JPG|Freska Bohorodičky s Kristom


## Referencie

## Iné projekty

## Ďalšia literatúra
* 

## Externé odkazy
* Bogorodica Ljeviška- Fond Blago
* Bogorodica Ljeviška – Crkva koja se uznela na nebo (po srbsky)

Kategória:Katedrály v Kosove
Kategória:Stredoveké pamiatky v Kosove
Kategória:Byzantská sakrálna architektúra v Kosove