Vladimír Vavřínek

PhDr. **Vladimír Vavřínek** CSc., Dr. h. c. (* 5. august 1930, Hradec Králové† 14. august 2024) bol český historik, byzantológ a slavista, odborník na byzantsko-slovanské vzťahy a cyrilo-metodskú misiu. Pôsobil ako vedúci redaktor časopisu *[[Byzantinoslavica]]* a na viacerých pozíciách v českej akademickej obci.

## Životopis
Vladimír Vavřínek sa narodil v roku 1930 do katolíckej rodiny v československom meste Hradec Králové. Bol druhým z troch detí, mal dve sestry. Prvých päť rokov žil v Karvinej, následne väčšinu života prežil v Prahe. K histórii ho podľa jeho vlastných slov priviedol starý otec. Jeho otec bol strojvodcom pôvodom z moravského Slovácka, mama bola Češka a gazdiná v domácnosti. Navštevoval saleziánsky ústav a ako deväťročný sa pridal k skautom. Miloval literatúru.

Vyštudoval reálne gymnázium, ktoré končil po komunistickom prevrate. V poslednom ročníku gymnázia sa stal predsedom samosprávy gymnázia, no hneď nasledujúci deň bol z pozície komunistami odvolaný. V tomto roku sa tiež rozhodol pre štúdium klasických dejín a zmaturoval. I napriek svojmu nepriaznivému kádrovému posudku bol prijatý na vysokú školu a v rokoch 1949 až 1953 študoval odbor história, archeológia (dočasne) a klasická filológia na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Veľký vplyv naňho mal profesor Josef Dobiáš. Diplomovú prácu písal na tému *Povstání Aristonikovo* a z ideologických dôvodov bola odobrená len po dlhej obhajobe.

Akademickú kariéru začal ešte počas štúdií prácou v Komisii pre rušenie vedeckých spoločností (vznikla pre zlúčenie starších spoločností a vznik ČSAV). Profesor Bohumil Ryba mu navrhol miesto v Kabinete filologickej dokumentácie, ktorý hodlal založiť. V tomto období sa sa spoznal so svojou budúcou manželkou, s ktorou spolu prežili 60 rokov. Od roku 1956 pôsobil na Historickom ústave ČSAV ako vedecký ašpirant v odbore byzantológia, v roku 1959 bol prijatý ako vedecký pracovník. Od roku 1966 pracoval ako vedecký pracovník pre Ústav dejín východnej Európy ČSAV a v rokoch 196667 navštívil na niekoľko mesiacov byzantologické centrum Dumbarton Oaks vo Washingtone. Tam sa okrem iného bližšie spoznal s Františkom Dvorníkom. V tomto období sa mu narodila dcéra.

Vpád vojsk Varšavskej zmluvy do ČSR ho spolu s manželkou zastihol v zahraničí. Po návrate do ČSR uvažovali o emigrácii, no napokon sa rozhodli zostať. Najdlhšie pracoval pre Kabinet pre štúdiá grécke, rímske a latinské ČSAV, kde strávil obdobie normalizácie i pádu komunizmu (19701992). Už v období komunistického režimu zároveň absolvoval niekoľko študijných pobytov na Západe (USA, Spojené kráľovstvo, Nemecko, Francúzsko).

Od roku 1970 pôsobil ako redaktor prestížneho byzantologického časopisu *[[Byzantinoslavica]]*, od roku 1990 bol jeho vedúcim redaktorom. Svoju činnosť v tejto pozícii ukončil v roku 2000. V rokoch 1992 až 2007 zároveň pracoval pre obnovený Slovanský ústav ČSAV (AV ČR). Spočiatku, možno aj pre politickú situáciu, nešlo o plnohodnotnú samostatnú inštitúciu, samostatnosť získala až v roku 1998. V tom istom roku sa stal riaditeľom tejto inštitúcie a na poste vydržal až do roku 2007. Od roku 1990 až do roku 2010 pôsobil tiež ako predseda Českého národného byzantologického komitétu a v roku 2011 bol zvolený ako jeho doživotný čestný člen. Bol taktiež členom Českého komitétu slavistov (19902003), predsedom Českého balkanistického komitétu (19911996) a člen Českého komitétu pre strednú a východnú Európu (20002008). V rokoch 19982007 bol členom Vedeckej rady Slovanskej knižnice v Prahe.

V rokoch 1992 až 2005 pôsobil ako externý prednášajúci na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a v rokoch 1994 až 2011 ako externý prednášajúci na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne. V oboch prípadoch vyučoval na vybraných prednáškach témy spojené s byzantskými dejinami. V rokoch 1994 až 1998 pôsobil počas zimných trimestrov aj na Stredoeurópskej univerzite v Budapešti. Post zanechal po tom, čo sa stal vedúcim Slovanského ústavu.

Okrem toho absolvoval viacero prednášok na významných európskych i amerických univerzitách. Organizoval tiež niekoľko medzinárodných konferencií a sympózií. V 21. storočí získal viacero ocenení. Od roku 2007 pôsobil ako emeritný pracovník Slovanského ústavu ČS AV. V roku 2011 získal akademickú hodnosť doctor honoris causa Univerzity Episkopa Konštantina Preslavského v Šumene. Už na dôchodku napísal encyklopedické dielo *Encyklopedie Byzance* a monografiu *Cyril a Metoděj mezi Konstantinopolí a Římem*, ktorá nadväzovala na jeho staršie dielo *Církevní misie v dějinách Velké Moravy*. Monografia sa stala knihou roku nakladateľstva Vyšehrad v oblasti odbornej literatúry a za knihu a ďalšiu činnosť mu bola kardinálom Dukom udelená Strieborná cyrilo-metodská medaila. V poslednom období sa venoval osobnosti Františka Dvorníka a jeho pamiatke.

Zomrel 14. augusta 2024.

## Dielo

**Monografie**
*  (Povstání Aristonikovo)

* 

* 

* 

*  (ako spoluautor, podľa obsahu sa podieľal najmä na príprave kapitol: Úvod, Východořímske impérium, Byzanc na vrcholu moci, Byzantská studia v Československu a spolu s Oldřichom Tůmom aj na tvorbe chronologických tabuliek)

*  (ako spoluautor, podľa obsahu časť Veľká Morava. Text je dvojjazyčne po česky a po anglicky)

*  (ako spoluautor)

*  (ako spoluautor)

* 

* 

Okrem monografií tvoril redakciu niekoľkých konferenčných zborníkov, mal účasť na kolektívnych príručkách a vytvoril mnoho štúdií v časopisoch a zborníkoch. Vytvorili aj niekoľko prekladov (DVORNÍK, František, *Byzantské misie u Slovanů* (vyšlo takmer súčasne s anglickým originálom), HERRIN, Judith, *Ženy v purpuru : Tři byzantské císařovny*).

## Ocenenia
Obdržané ocenenia chronologicky:
* 1995*STEFANOS. Studia byzantina ac slavica Vladimíro Vavřínek ad annumsexagesimum quintum dedicata* (zborník na jeho počesť = Byzantinoslavica LVI, 13)
* 2005*Čestná medaila Univerzity Konštantína Preslavského v Šumene* (Bulharsko) za zásluhy v odbore byzantológia a cyrilometodských štúdií
* 2006*Odborová medaila [[Josef Dobrovský|Josefa Dobrovského]]* udelená Akademickou radou AV ČR
* 2006*[[Medaila Josefa Hlávky]]* udelená Nadáciou Josefa, Zdenky a Marie Hlávkových za vedecké dielo v odbore byzantológie
* 2011Akademická hodnosť *[[doctor honoris causa]]* udelená Univerzitou Episkopa Konštantina Preslavského v Šumene (Bulharsko) za vedecký prínos k cyrilo-metodským štúdiám
* 2012Čestné uznanie ministra kultúry Bulharskej republiky za zásluhy o štúdium a propagáciu bulharistiky
* 2013*Strieborná cyrilo-metodská medaila* udelená kardinálom Dominikom Dukom, arcibiskupom pražským a prímasom českým za obetavú prácu a osobné nasadenie pri príprave osláv 1150. výročia príchodu svätých Cyrila a Metoda na Veľkú Moravu
* 2014Výročná cena Nakladateľstva Vyšehrad udelená za dlhodobú spoluprácu s prihliadnutím na knihu *Cyril a Metoděj mezi Konstantinopolí a Římem*
* 2020K 90. narodeninám mu bol venovaný 78. ročník časopisu Byzantinoslavica, ktorý v rokoch 19901999 ako editor viedol

## Referencie

Kategória:Českí historici
Kategória:Českí skauti
Kategória:Českí byzantológovia
Kategória:Pracovníci Československej akadémie vied
Kategória:Držitelia čestných doktorátov
Kategória:Vyučujúci na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Osobnosti z Hradca Králové