open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bolehlav škvrnitý

**Bolehlav škvrnitý** (lat. *Conium maculatum*) je prudko jedovatá dvojročná krytosemenná rastlina, patriaca do čeľade mrkvovité (Apiaceae). Prirodzene sa vyskytuje v Európe a severnej Afrike, vyskytuje sa však aj mimo tohto územia v častiach Severnej a Južnej Ameriky a taktiež v častiach Austrálie a západnej Ázie, kam bola táto rastlina dovezená a udomácnila sa tam. V dvanástich štátoch USA sa táto rastlina považuje za invázny druh.

## Opis
Bolehlav škvrnitý dorastá do výšky 1,5 až 2,5 m. Má zelenú dutú byľ, ktorá má zvyčajne na spodnej polovici červeno-fialovú škvrnu. Listy sú trojito perovito zložené, dlhé môžu byť až 50 cm a široké až 40 cm a majú približne trojuholníkový tvar. Kvety sú malé a biele, a majú 5 lupeňov. Na žiadnej z častí rastliny sa nenachádzajú trichómy.

Vyskytuje sa na vlhkých miestach, ako napríklad pri potokoch, prameňoch a ostatných vodných plochách. Vyskytujú sa však aj na suchších miestach ako napríklad na okraji ciest, na okraji hospodárskych polí a rumoviskách.

## Toxicita
[náhľad|Chemická štruktúra jedného z [enantiomérov koniínu, v bolehlave škrvnitom sa vyskytuje ako tzv. racemát (t.j. obidva enantioméry majú v tejto zmesi rovnaké zastúpenie)|vľavo]]
Bolehlav škvrnitý je jedovatý pre ľudí aj zvieratá. Najčastejšie sa však vyskytujú otravy zvierat, ktoré pri pasení sa zjedia voľne rastúce rastliny.

Obsahuje viacero piperidínových alkaloidov ako koniín, N-metylkoniín, konhydrín a pseudokonhydrín, pričom najviac zastúpený z nich je koniín.

Koniín je z hľadiska svojej štruktúry chemicky podobný nikotínu. Preto priamo pôsobí na Centrálnu nervovú sústavu inhibíciou nikotínových acetylcholínových receptorov, čo spôsobuje svalovú paralýzu, ktorá ovplyvňuje aj dýchacie svaly. Smrť nakoniec nastane udusením. Otrava sa podobá otrave kurare, t.j. paralýza postupuje od nôh smerom hore. Smrti sa dá predísť podávaním umelého dýchania až kým sa účinky jedu nevytratia (približne za 48 - 72 hodín po otrave).

Okrem účinkov na CNS má toxické účinky aj na obličky, pričom u pacientov, ktorí zomreli na otravu bolehlavom, bola zistená akútna tubulárna nekróza a rabdomyolýza. U istej časti pacientov bolo taktiež zistené akútne zlyhanie obličiek. Toxicita pre obličky spočíva v zovretí zvierača močového mechúra, čo vedie k nahromadeniu moču.

## Historický význam
V starovekom Grécku sa bolehlav škvrnitý používal na popravy odsúdených väzňov. Najznámejšia je poprava Sokrata, ktorého v roku 399 p. n. l. odsúdili za bezbožnosť a marenie výchovy aténskej mládeže.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Jedovaté rastliny
Kategória:Zelerotvaré
Kategória:Flóra na Slovensku
Mieczysław Świerz

**Mieczysław Świerz** (* 25. máj 1891, Krakov† 5. júl 1929, Vysoké Tatry) bol jeden z najaktívnejších poľských horolezcov dvadsiatych rokov 20. storočia. Študoval polonistiku na Jagelonskej univerzite. Štúdia dokončil doktorátom. Bol učiteľom a vášnivým milovníkom a historikom poľskej literatúry. Syn Zofie a Leopolda Świerza.

Bol aktívnym členom Polskiego Towarzystwa Tatrzańskiego. Tvrdil, že poľské horolezectvo musí z Vysokých Tatier vystúpiť na vyššie a ťažšie svetové horolezecké steny. Urobil takmer sto prvovýstupov, okrem iných východnou stenou Veľkého Mengusovského štítu. Podarilo sa mu vystúpiť aj takými horolezeckými cestami, ktoré sa v tom čase pokladali za takmer neprekonateľné. V roku 1911 urobil prvovýstup v západnej stene Zmrzlej veže (spolu s Januszom Chmielowskim a Zdzisławom Kleszczyńskim).

Bol spoluautorom (s Januszom Chmielowskim) priekopníckeho štvorzväzkového horolezeckého sprievodcu *Tatry Wysokie* (1925).

Zahynul vo veku 38 rokov počas pokusu o zopakovanie výstupu Stanisławského cesty v západnej stene Kostolíka.  Sisalové lano neudržalo jeho pád v komíne, ktorý sa dnes volá *Komín Świerza*. Pochovaný je na Novom cintoríne v Zakopanom.

## Zdroj

Kategória:Poľskí horolezci
Kategória:Osobnosti z Krakova
Karl Friedrich von Grävenitz

náhľad|Rodinný erb rodiny von Graevenitz
Gróf **Karl Friedrich von Grävenitz** (* 28. október 1866, Bratislava† 14. júl 1948, Jungsthausen) bol nemecký šľachtic a veľkostatkár, ktorý patril k popredným činovníkom v obci Častkovce (nem. *Czastkowitz*).

Celým menom nemecky: Carl Friedrich Ludwig Albert Georg Franz Alfred Graf von Grävenitz, Freiherr von Welzheim, Waibelhueb und Ober-Limpach.

Narodil sa v Bratislave v roku 1866 a zomrel v roku 1948 v dedine Jungsthausen pri meste Stuttgart v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko.

## Rodinné väzby
Karl Friedrich pochádzal zo známej nemeckej šľachtickej rodiny von Grävenitz. Jeho otec bol Karl Victor Graf von Grävenitz, Freiherr von Welzheim, Waibelhueb und Ober-Limpach, ktorý sa narodil 17. júla 1826 v Stuttgarte v Nemecku a zomrel 7. apríla 1905 v Častkovciach. Slúžil v rakúsko-uhorskej armáde a 17. apríla 1896 bol povýšený cisárom Františkom Jozefom I. na generála jazdectva (*General der Kavallerie*). Jeho matka bola Eleonora Gräfin von Grävenitz (rodená Gräfin Zay von Csömor), ktorá sa narodila 3. apríla 1831 v Trnave a zomrela 28. januára 1917 v Častkovciach. S manželom sú obaja pochovaný na podolskom cintoríne.

Prastará rodina Graevenitovcov (*Grävenitz, Grevenitz, Grewenitz, Gräbenitz*) sa objavuje v nemeckom meste Altmark v roku 1290 a neskôr sa rozvetvuje do dvoch rodových vetiev so sídlom v mestách Neumark a Prignitz, ktoré sa neskôr rozšírili do Meklenburska, Sliezska, Württemberska, Rakúska, Slovenska a Ruska. Rodina prosperuje dodnes a pôsobí na území Spolkovej republiky Nemecko.

## Častkovce

Otec Karla Friedricha, Karl Victor sa narodil v Stuttgarte, kde mali Grävenitzovci jedno zo svojich sídiel. Gróf si však za svoje sídlo zvolil Častkovce. Podľa niektorých názorov kúriu, v ktorej rodina bývala, dal vystavať práve Grävenitz, a preto sa nazývala práve po ňom.

V roku 1940 sa Karl Friedrich von Grävenitz stáva aj majiteľom kaštieľa v Častkovciach, ktorý kupuje od jeho predchádzajúceho vlastníka. Bývalý majiteľ opúšťa územie Slovenského štátu a predáva ho. Pravdepodobne vďaka výhodnej polohe kaštieľa k polohe pozemku na ktorom stojí von Grävenitzová kúria prebehla táto obchodná transakcia a kaštieľ sa tak stáva na pár rokov majetkom rodiny von Grävenitz. V roku 1945, kedy dochádza k bojom o Častkovce slúži kaštieľ ako sídlo nemeckého štábu.

V roku 1945 odchádza Karl Friedrich von Grävenitz s ustupujúcou nemeckou armádou.

Majetky Grävenitzovcov boli skonfiškované v dvoch vlnách a to v roku 1947 a 1948 pre účely pozemkovej reformy. Po skonfiškovaní majetku sa aj budova kúrie zoštátnila a prestavala na ľudovú školu.

## Referencie


## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 168 – evanjelická farnosť Bratislava; pokrstený ako Carl Friedrich Ludwig Albert Georg Franz Alfred Graf von Grävenitz**,** Freiherr von Welzheim, Waibelhueb und Ober-Limpach

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Nemeckí šľachtici
Kategória:Slovenské osobnosti nemeckého pôvodu
Kategória:Častkovce
Kategória:Graevenitzovci
Wojciech Roj

**Wojciech Roj**, vlastným menom  **Wojciech Raj-Gąsienica** (* 3. január 1839, Zakopané, Poľsko, † 21. január 1924, Zakopané) – poľský gazda, kováč, tesár a horský vodca.

[náhľad|Poľskí horskí vodcovia okolo roku 1877. Zľava Wojciech Roj, [Jędrzej Wala (1841)|Jędrzej Wala ml., Jędrzej Wala st., Szymon Tatar st. a Maciej Sieczka]]
Bol najstarším dieťaťom gorala Andrzeja Gąsienicu a Katarzyny Budzovej. Roľu Gąsienicových prezývali „Rajom”, z toho pomenovania pochádza tradícia prídomku Roj. Časom ho začal používať ako priezvisko. Venoval sa rôznym remeslám. Od malička pomáhal doma na gazdovstve, učil sa remeslu kováča a tesára, príležitostne pracoval v uhoľných baniach v Maďarsku. V Zakopanom mal kováčsku dielňu.

Od  roku 1873 sa zúčastňoval (najprv ako nosič) na tatranských túrach s Józefom Stolarczykom a Tytusom Chałubińským. Často to boli pionierske výpravy, na ktorých sa zúčastňovali aj iní horskí vodcovia Jan Krzeptowski–Sabała a Bartłomej Obrochta. Po niekoľkých rokoch jeho úloha na Chałubińského vychádzkach do hôr významne vzrástla. Stal sa hlavným sprievodcom a organizátorom výprav. Bol talentovaný, vedel dobre variť, bol dobrý spoločník.

Pri kolíske Rojovho horského vodcovstva stáli Macieja Sieczkę a Szymon Tatar. Jeho vodcovské schopnosti sa rozvíjali počas výprav s Tytusom Chałubińským. V roku 1874 spolu s  Tatarom  vystúpil novou cestou na Gerlachovský štít, keď sprevádzal Stolarczyka.  O tri roky neskôr (28. júna 1877) spolu so Sieczkom a Chałubińským prví vystúpili na Veľký Mengusovský štít. Bol to jeden z najväčších horolezeckých počinov vo Vysokých Tatrách v druhej polovici 19. storočia.  V tom čase Roj a Obrochtą sa pokúšali o prvovýstup na Ganek, pokus nevyšiel. Zastavili sa v Galérii Ganku.  V roku 1884 boli druhí na vrchole W roku 1884 Baraních rohoch spoločne s Karolom Potkańskym a Ludwikiom Chałubińskym, synom Tytusa Chałubińského.

Na pozvanie Chałubińského niekoľko razy navštívil Varšavu, kde  sa vzdelával v zámočníctve. Pod  jeho vedením ako prvý začal pestovať krmoviny. V rokoch 18811882 postavil Chałubińskému v Zakopanom dom. Chałubińský ho, okrem iných, spomenul v testamente.

Bol hlavným dodávateľom výstavby domov zakopanského architektonického štýlu. Postavil domy mnohým známym poľským osobnostiam. Mnohé osobnosti medzi inými aj Henryka Sienkiewicza sprevádzal na horských túrach. Rojove spomienky o Chałubińskom zaznamenal Adam Wrzosek, zachovala sa tiež korešpondencia Roja z Chałubińským z rokov 18791884. Bol členom goralských záujmových organizácií v Zakopanom.

Ženatý bol s  Katarzynou Ustupskou (* 1843, † 1919), s ktorou mal syna Józefa (* 1863, † 1892), ktorý Chałubińskému pomáhal pri vedeckých výskumoch minerálov a machov v Tatrách.

Po smrti Tytusa Chałubińského bol často chorý a zanechal horské vodcovstvo. Rodinné problémy – synova smrť, skon dcéry i zaťa a zakrátko i jeho manželky zhoršili jeho zdravie a posilnili vieru. Zomrel vo veku 85 rokov. Pochovali ho na Nowom Cmentarzi (Novom cintoríne) v Zakopanom.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Poľskí horolezci
Kategória:Osobnosti zo Zakopaného
Anton Fabian

Mons. prof. **Anton Fabian** ThDr., JCDr., PhD. (* 11. jún 1950, Ražňany) je slovenský duchovný, profesor pastorálnej teológie na Teologickej fakulte v Košiciach Katolíckej univerzity v Ružomberku, docent sociálnej práce a kanonik Košickej kapituly pri Dóme svätej Alžbety. Od roku 2023 je prepoštom kapituly.

## Život

Narodil sa 11. júna 1950 v Ražňanoch, okr. Prešov. Pôsobil vo farnosti Hýľov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Slovenskí kňazi
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Vyučujúci na Katolíckej univerzite v Ružomberku
Kategória:Osobnosti z Ražnian
Kategória:Kanonici
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Jędrzej Wala (1841)

**Jędrzej Wala** mladší (* 25. júl 1841, Zakopané† po 1900 v okolí Prešova) bol vysokotatranský horský vodca, syn Jędrzeja Walu st.

Bol predstaviteľom mladšej generácie poľských horských vodcov a spomedzi nich jeden z najlepších. Od roku 1877 bol držiteľom odznaku horského vodcu I. triedy. Bol známy výbornými znalosťami tatranského prostredia. Na horských túrach sprevádzal takých vynikajúcich horolezcov ako boli Tytus Chałubiński, Leopold Świerz, Karol Potkański, Kazimierz Przerwa-Tetmajer, Janusz Chmielowski alebo Mieczysław Karłowicz. Žiakom Jędrzeja Walu bol „Kráľ Tatier“ Klimek Bachleda.

Vystúpil na mnohé tatranské štíty. Medzi jeho najväčšie úspechy a prvovýstupy patria: „Cesta po balvanoch“ (Droga po Głazach) na Veľký Mengusovský štít (1883), prechod východnou stenou Ľadového štítu (1889),  prvovýstup na Mlynár, urobil prvý známy výstup na Jasińského sedlo (1895) a výstup na Ganek s Leopoldom Świerzom (1877), ktorý pre tmu nedokončili.

V roku 1898 odcestoval do Uhorska. V okolí Prešova si založil gazdovstvo a rodinu. Pravdepodobne krátko potom zomrel. Jeho menom nazvali *Walow rebrík* vo východnej stene Ľadového štítu a *Walow žľab* v západnej stene Gerlachu.

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1841
Kategória:Narodenia 25. júla
Kategória:Úmrtia v 20. storočí
Kategória:Poľskí horolezci
Kategória:Osobnosti zo Zakopaného
Ã

náhľad
**Ã** (**ã**, a s vlnovkou) je písmeno portugalskej, guaraníjskej, kašubskej, arumunskej a vietnamskej abecedy. V minulosti sa používalo aj v grónčine.

## Pozri aj
* Ñ
* Õ
* Vlnovka

## Zdroj
* 

Kategória:Písmená latinskej abecedy
Obdobie Reiwa

**Obdobie Reiwa** alebo **éra Reiwa** alebo **Reiwa** je aktuálne obdobie dejín Japonska. Táto éra začala nástupom cisára Naruhita na trón po abdikácií predchádzajúceho cisára Akihita 1. mája 2019

## Iné projekty

## Referencie

## Externé odkazy
* https://spravy.pravda.sk/svet/clanok/510515-japonsky-cisar-akihito-abdikuje-uvolni-tron-synovi/

Kategória:Dejiny Japonska
Rohlederova koľajnica

náhľad|Princíp činnosti
náhľad|Rohlederova koľaj na bratislavskej Filiálke

**Rohlederova koľajnica** je koľajnica, ktorá je súčasťou Rohlederovej koľaje a slúži na jazdu železničných vozňov na trati s oblúkom s veľmi malým polomerom. Vymyslel ju rakúsko-uhorský inižinier Max Rohleder.

Svojou konštrukciou umožňuje prejazd vlakov na trati s oblúkom s polomerom od 30 do 70 metrov. Jej princíp spočíva v tom, že vozeň sa pohybuje po koľajnici tak, že po koľajnici jazdí okolesník kolesa na vonkajšej strane oblúka, pričom sa odvaľuje po upravenej hlave koľajnice. Protiľahlé koleso sa odvaľuje po svojej koľajnici, ale aby sa zabránilo vykoľajeniu, je dvojkolesie vedené prídržnou koľajnicou.

Jedna takáto koľaj sa nachádza aj v Bratislave na bývalej železničnej stanici Bratislava-Filiálka, ktorá viedla do elektrotechnického závodu Siemens-Schuckert a postavená bola v roku 1902.

## Referencie

Kategória:Železnica
Trojuholníkové číslo

**Trojuholníkové číslo** je také číslo m, ktoré je možné zapísať v tvare trojuholníka diskrétnych bodiek. Prvých 5 trojuholníkových čísel: 3, 6, 10, 15, 21 ...

## Referencie


## Externé odkazy
* Typy čísel  
* Figurálne čísla  

Kategória:Postupnosti čísel
Kategória:Teória čísel
Kategória:Trojuholník
OVB Holding

**OVB Holding AG** je nadnárodná akciová spoločnosť, zaoberajúca sa poskytovaním finančných služieb a finančného poradenstva. Bola založená v roku 1970 v Kolíne nad Rýnom. Od roku 2006 je kótovaná na frankfurtskej burze. Pôsobí v 14 európskych krajinách, kde získala približne 2,8 miliónov zákazníkov.

Manažment materskej spoločnosti OVB Holding AG tvorí predstavenstvo a dozorná rada. Do predstavenstva patria predseda Mario Freis, podpredseda Oskar Heitz a člen predstavenstva Thomas Hücker. Dozornú radu tvorí predseda, podpredseda a ďalší 4 členovia dozornej rady.

## História
* Spoločnosť OVB vznikla roku 1970 v Kolíne nad Rýnom
* 1991 bola založená OVB Rakúsko.
* 1992 vznikli ďalšie pobočky: OVB Poľsko, OVB Maďarsko a OVB Slovensko a zároveň do obchodného registra v Prahe bola zapísaná spoločnosť OVB Allfinanz.
* 1993 boli založené OVB Allfinanz Slovensko, Fidicon AG (Švajčiarsko) a OVB Grécko.
* 1999 vznikla OVB Chorvátsko.
* 2000 boli otvorené prvé pobočky v Ríme, Miláne, Verone a Bolzane.
* 2001 boli založené OVB Rumunsko a OVB Španielsko. Od 1. januára 2001 funguje spoločnosť pod novým menom OVB Vermögensberatung.
* 2003 inštitúcia OVB na podporu chudobných „Menschen in Not“ (Ľudia v núdzi) oslávila 20 rokov svojho trvania. Založená OVB Francúzsko.
* 2004 bola založená holdingová spoločnosti OVB Holding, ktorá prevzala strategické vedenie koncernu OVB. Holdingová spoločnosť zastrešuje od obchodného roku 2004 rovnocennú pôsobnosť všetkých 13 spoločností, medzi nimi aj OVB Vermögensberatung pre nemecký trh.
* 2006 OVB Holding vstúpila na frankfurtskú burzu v Prime Standard.
* 2007 bola založená OVB Ukrajina skupina. OVB Allfinanz sa zapojila do certifikovaného celoeurópskeho vzdelávania OVB, vlastného vzdelávacieho systému CFC.

## OVB Allfinanz Slovensko
OVB Allfinanz Slovensko je dcérskou spoločnosťou nadnárodnej akciovej spoločnosti OVB Holding AG. Na Slovensko prišlo OVB v roku 1993, kedy v Bratislave založili prvú centrálu.

Na Slovensku sa spoločnosť rozrástla a v súčasnosti má 128 kancelárii (aktuálnosť informácie k 1. augustu 2019).

Slovenský manažment je zastrešený predsedom predstavenstva Ing. Jaroslavom Vonkomerom a Mgr. Robertom Schmidtom, ktorý je členom predstavenstva.

## Referencie

*

Kategória:Podniky v Nemecku
Kategória:Finančné podniky
Jędrzej Wala (1820)

**Jędrzej Wala** starší, (* 15. júl 1820, Zakopané, Poľsko† 29. január 1896, Zakopané) bol horský vodca, otec Jędrzeja Walu ml.

Bol pytliakom, preto veľmi dobre poznal Tatry. Poľoval na kamzíkov a svište. Na vodcovskú dráhu sa dal po roku 1850 a veľmi rýchlo po boku Macieja Sieczku sa stal jedným z naviac vyhľadávaných vodcov. Rovnako ako jeho priateľ Sieczka na radu Maksymiliana Nowického a Eugeniusza Janotu zanechal pytliačenie a stal sa jedným z najhorlivejších ochrancov prírody. Pomáhal zoológovi profesorovi Nowickému počas jeho vedeckých výskumov kamzíkov a svišťov.

Vo Vysokých Tatrách sprevádzal mnohých umelcov a vedcov, okrem iných Józefa Stolarczyka, Leopolda Świerza i jednu z prvých tatranských turistiek učiteľku Mariu Steczkowsku, ktorá ho považovala za „dokonalého horského vodcu, poctivého človeka, na ktorého je možné spoľahnúť sa“. Jeho služby si cenili pre výbornú znalosť vysokohorského terénu Vysokých Tatier. Aj napriek tomu, že bol negramotný mal veľa informácii aj o iných pohoriach a o ich prírode.

Jędrzej Wala urobil veľa prvovýstupov na tatranské štíty. Okrem iných v roku 1867 sprevádzal Józefa Stolarczyka na Baranie rohy a v roku 1861 spoločne s priateľmi urobil prvý známy výstup do Vyšného Kôprovského sedla. Do neskorého veku si zachoval fyzickú silu. Ešte v roku 1895 sprevádzal turistov na Krížnu. Pochovaný je na Cmentarzi Zasłużonych na Pęksowym Brzyzku.

Jeho menom boli nazvané Valove veže Zadná Valova veža, Prostredná Valova veža, Predná Valova veža, Predná Valova lávka, Zadná Valova lávka a Prostredná Valova lávka na Hrubom hrebeni a Valova lúka. Wala patril k najlepším znalcom Hrubého. Keďže slovenčina nepozná písmeno W, ale meno Wala je na Slovensku známe, používa sa v jeho slovenskej transkripcii takáto podoba.

## Referencie

* 

Kategória:Poľskí horolezci
Kategória:Osobnosti zo Zakopaného
Jędrzej Wala

**Jędrzej Wala** môže byť:

* poľský horský vodca, pozri Jędrzej Wala (1820)
* poľský horský vodca, syn predošlého, pozri Jędrzej Wala (1841)
Robert Frank Borkenstein

**Robert Frank Borkenstein** (* 31. august 1912, Fort Wayne, Indiana – † 10. august 2002, Bloomington, Indiana) bol americký policajný dôstojník a vedec, autor vynálezu prístroja Breathalyzer na dychové skúšky.

## Životopis
Borkenstein sa narodil 31. augusta 1912 vo Fort Wayne v štáte Indiana.

V roku 1938 spolupracoval s Rollom Neil Hargerom na Indiana University School of Medicine na vývoji Drunkometra. V roku 1936 sa pridal k štátnej polícii v štáte Indiana a bol neskôr povýšený na kapitána veliaceho forenznému oddeleniu štátnej polície. V roku 1954 vyvinul Breathalyzer.

Urobil tiež veľkú časť prvotnej práce na polygrafe. a bol žiadaný expert na tento prístroj. V roku 1988 sa stal členom Safety and Health Hall of Fame International (Medzinárodnej siene slávy pre bezpečnosť a zdravie). V roku 1999 zomrela jeho manželka Marjorie K. Buchananová.

Borkenstein zomrel 10. augusta 2002 v Bloomingtone vo veku 89 rokov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Robert Frank Borkenstein  na stránke Breathalyzer.org

## Zdroj

Kategória:Policajti USA
Kategória:Osobnosti z Indiany
Sunshine Coast

**Sunshine Coast** môže byť:

* oblasť v Austrálii, pozri Sunshine Coast (Queensland)
* oblasť v Kanade, pozri Sunshine Coast (Britská Kolumbia)
Mikaela Kumlinová Granitová

**Mikaela Kumlinová Granitová** (; * 1. november 1967, Štokholm, Švédsko) je švédska diplomatka, bývalá veľvyslankyňa Švédska v Rakúsku, na Slovensku a v Slovinsku a stála zástupkyňa Švédska pri organizáciách OSN vo Viedni.

## Životopis
Vzdelanie získala na Štokholmskej univerzite, kde získala bakalársky titul z ekonómie.

## Diplomatické pôsobenie
Od roku 1994 pracuje pre švédske ministerstvo zahraničných vecí. V rokoch 1997 až 1999 pracovala ako druhá tajomníčka na veľvyslanectve v Zimbabwe, v rokoch 1999 až 2004 ako prvá tajomníčka v Spojených štátoch. Od roku 2004 pracovala na Ministerstve zahraničných vecí. Na začiatku ako zástupkyňa riaditeľa pre záležitosti Spojených štátov, neskôr ako vedúca oddelenia. V rokoch 2007 až 2010 bola riaditeľkou a poradkyňou pre zahraničné vzťahy Kancelárie predsedu vlády. V rokoch 2010 až 2012 bola poradkyňou pre zahraničné vzťahy v kabinete Predsedu Európskej rady. V roku 2012 sa stala zástupkyňou riaditeľa a vedúcou oddelenia pre európske záležitosti na Ministerstve zahraničných vecí. Na tomto poste bola do roku 2018.

### Veľvyslankyňa v Rakúsku, na Slovensku a pri OSN
Bola stála veľvyslankyňa a zástupkyňa Švédska pri organizáciách OSN vo Viedni. Prezident Andrej Kiska prevzal jej poverovacie listiny 5. decembra 2018. Jej nástupkyňou je Annika Markovicová, ktorú 7. decembra 2021 prijala prezidentka Zuzana Čaputová.

Od 28. septembra 2020 bola na obdobie jedného roku predsedníčka Rady guvernérov MAAE, hlavného výkonného orgánu Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu. V roku 2020 ju nahradila vtedajšia veľvyslankyňa Kanady, Heidi Alberta Hulan.

### Veľvyslankyňa v Spojenom kráľovstve
V auguste 2021 bola privítaná ako veľvyslankyňa Švédska v Spojenom kráľovstve.

## Osobný život
Kumlinová Granitová hovorí švédsky, anglicky, francúzsky a nemecky. Je vydatá a má tri deti.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Fotografia 

Kategória:Švédski diplomati
Kategória:Absolventi Štokholmskej univerzity
Kategória:Veľvyslanci Švédska na Slovensku
Kategória:Veľvyslanci Švédska v Rakúsku
Kategória:Veľvyslanci Švédska v Spojenom kráľovstve
Kategória:Stáli predstavitelia Švédska pri OSN
Kategória:Osobnosti zo Štokholmu
Ivan Mesík

**Ivan Mesík** (* 1. jún 2001, Banská Bystrica) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za nórsky klub Odds. Mesík hráva ako obranca a na drese nosí číslo 5.

Svoju kariéru odštartoval v klube zo svojho rodného mesta, teda v Banskej Bystrici. Za klub ale nastupoval len v mládežníckych kategóriách. V roku 2016 odišiel do trnavského Spartaka. V roku 2019 debutoval v slovenskej najvyššej súťaži. 28. januára 2020 bolo oznámené, že Mesík bude vo svojej kariére pokračovať v Dánsku. 5-ročný kontrakt podpísal s účastníkom najvyššej dánskej súťaže, FC Nordsjælland. Stal sa tak druhým Slovákom v histórii tohto klubu (prvým bol pred pár rokmi predtým Stanislav Lobotka).

## Externé odkazy
* Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC Nordsjælland 
* Profil hráča na stránke Futbalnet
* Profil hráča na stránke Transfermarkt
* Profil hráča na stránke Soccerway

## Zdroj

Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Osobnosti z Banskej Bystrice
Dusený mat na poslednom rade

**Dusený mat na poslednom rade** je označenie pre jednoduchý mat, pri ktorom veža alebo dáma stojaca na prvej alebo ôsmej rade (v závislosti od farby) útočí na súperovho kráľa na tomto rade a úniku kráľa zo šachu v tomto prípade fyzicky bránia jeho vlastní pešiaci. Tento spôsob matu často využívajú amatérski hráči, u silných šachistov býva motív slabého prvého/ôsmeho radu súčasťou zložitejších kombinácií.

V partii Ossip Bernstein − José Raúl Capablanca (Moskva, 1914) zahral po 29. ťahu bieleho Capablanca vyhrávajúci ťah **29… Db2!!**, ktorý využíva slabosť prvého radu. Čierna dáma napáda bielu dámu a vežu. Pokiaľ biely zahrá **30. Dxb2**, čierny dáva mat **30… Vd1#**. Pokiaľ biely zahrá **30. De1**, čierny vezme vežu **30… Dxc3** a dámu nie je možné opäť brať pre mat na d1, takže čierny získa rozhodujúcu materiálnu prevahu. Po inom možnom ťahu **30. Vc2** čierny zahrá **30… Db1+** a po pokračovaní **31. Df1 Dxc2** má čierny opäť vyhratú pozíciu.

Matu na poslednom rade je možné predchádzať postupom pešiakov pred kráľom, ktorí mu tak uvoľňujú ústupové pole. Tento postup pešiakov však môže v niektorých pozíciach vytvárať iné taktické slabiny okolo kráľa, napríklad pri malej rošáde a postupe g-pešiaka bývajú často slabé polia f3 a h3, respektíve f6 a h6.

## Referencie

* 

## Externé odkazy
* Motív slabého prvého/ôsmeho radu na chessgames.com

Kategória:Šachové výhonky
Kategória:Maty
Twin Towers

**Twin Towers** môže byť:
*stavba:
**dve hlavné budovy bývalého Svetového obchodného centra v New Yorku (WTC 1 a WTC 2), pozri Twin Towers WTC
**Twin Towers 2 (nerealizovaný komplex budov v New Yorku)
**Twin Towers (Tirana)
**Twin Towers (Wembley)
**Twin Towers (Ramat Gan)
**Petronas Towers
**Torres de Santa Cruz
**Deutsche-Bank-Hochhaus
**Tours Société Générale
*dokumentárny film z roku 2003, pozri Twin Towers (film z roku 2003)
Tetrahydridoboritan sodný

**Tetrahydridoboritan sodný** (iné názvy: **bórhydrid sodný**, **hydrid sodno-boritý**) je biela kryštalická pevná anorganická zlúčenina. Je to redukovadlo, ktoré sa využíva pri chemických reakciách ako aj v laboratórnom meradle, tak aj pri priemyselnej chemickej veľkovýrobe. Rozpustný je v alkoholoch, niektorých éteroch a aj vo vode, s tou však reaguje za vzniku vodíku.

Túto zlúčeninu objavil americký chemik Hermann Irving Schlesinger v 40. rokoch minulého storočia, ktorý spolu so svojím výskumným tímom skúmal prchavé zlúčeniny uránu. Výsledky výskumu boli po vojne uverejnené v roku 1953.

## Výroba
Priemyselne sa vyrába reakciou hydridu sodného a trimetylboritanu pri rozmedzí teplôt 250 - 270 °C, pričom prebieha nasledovná reakcia:

B(OCH3)3 + 4 NaH → NaBH4 + 3 NaOCH3

Okrem toho sa dá vyrobiť aj tzv. Bayerovým spôsobom, t.j. reakciou medzi bóraxom, oxidom kremičitým, vodíkom a sodíkom. Táto reakcia prebieha podľa chemickej rovnice:

Na2B4O7 + 16 Na + 8 H2 + 7 SiO2 → 4 NaBH4 + 7 Na2SiO3

Kvôli vysokej cene sodíku existujú pokusy o nahradenie sodíka iným lacnejším, vhodným kovom ako napríklad horčík. Napriek týmto pokusom nebola však táto upravená reakcia preskúmaná natoľko, aby boli nájdené vhodné reakčné podmienky, pri ktorých je výťažok dostatočne vysoký aby bola finančne výhodná a zároveň prebehla dostatočne rýchlo. Takéto reakcie by mohli byť:

8 MgH2 + Na2B4O7 + Na2CO3 → 4 NaBH4 + 8 MgO + CO2

A taktiež 

MgH2 + NaBO2 → NaBH4 + 2 MgO

## Redukčné vlastnosti
Tetrahydridoboritanom sodným sa dajú reduvať mnohé karbonylové zlúčeniny. V laboratóriu sa najčastejšie používa na redukciu ketónov a aldehydov na príslušné alkoholy. Taktiež dokáže redukovať aj acylchloridy, organické anhydridy, tioestery a imíny za izbovej teploty, poprípade nižšej.

S vodou a alkoholmi reaguje za vzniku vodíku a boritanu. Reakcia s alkoholmi je však dostatočne pomalá na to aby sa dali použiť ako rozpúšťadlo.

Okrem Tetrahydridoboritanu sodného existujú aj iné, silnejšie štruktúrne podobné redukčné činidlá. Ide o látky v ktorých sú vodíky nahradené alkylovými skupinami (ako napríklad trietylbórhydrid lítny), poprípade nahradením centrálneho atómu atómom hliníku (napr. hydrid sodno-hlinitý).

Reaktivita samotného bórhydridu sodného sa dá ovplyvniť rôznymi reaktantmi. Napríklad oxidáciou jódom v tetrahydrofuráne vznikne boritanovo-tetrahydrofuránový komplex, ktorým sa dajú redukovať karboxylové kyseliny.

## Referencie


Kategória:Zlúčeniny sodíka
Kategória:Redukčné činidlá
Marko Tešija

**Marko Tešija** (* 14. január 1992, Split, Chorvátsko) je chorvátsky futbalista hrajúci za grécky klub Xanthi.

Tešija svoju kariéru započal v rodnom Splite, kde hral za RNK. V roku 2012 odišiel do Dugopolja, odkiaľ o dva roky neskôr zavítal do Zadaru. V roku 2015 bol súčasťou tímu Zrinjski Mostar, kde ale neodohral ani jeden zápas. V kariére pokračoval v chorvátskom Záhrebe. Hral aj za Rudeš, opäť aj za Dugopolje a štrnásť ligových duelov odohral aj za Goricu. V roku 2018 odišiel do slovenskej Senice, kde bol počas sezóny 2018/19 oporou tímu a pomohol k ôsmemu miestu v tabuľke. Po sezóne odišiel do Spartaka Trnava.

## Externé odkazy
* Profil hráča na oficiálnej stránke FC Spartak Trnava
* Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
* Profil hráča na stránke Futbalnet
* Profil hráča na stránke Transfermarkt
* Profil hráča na stránke Soccerway

## Zdroj

Kategória:Chorvátski futbalisti
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Kategória:Hráči RNK Split
Kategória:Hráči NK Zadar
Kategória:Hráči HŠK Zrinjski Mostar
Kategória:Hráči NK Zagreb
Kategória:Hráči ND Gorica
Kategória:Hráči FK Senica
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Osobnosti zo Splitu
Junior Eurovision Song Contest 2019

**Junior Eurovision Song Contest** (franc. **Concours de la Chanson Eurovision Junior 2019**, slov. **Detská eurovízna pesničková súťaž 2019** alebo skrátene **Detská Eurovízia 2019**, Pol. **Konkurs Piosenki Eurowizji dla Dzieci 2019**, slie. Ojrowizyjŏ Junior 2019)
je to 17. ročník ročnej súťaže detskej verzie súťaže ESC. Španielsko sa na festival vráti o štrnásť rokov neskôr po jeho stiahnutí a na druhej strane sa Azerbajdžan a Izrael prestanú zúčastňovať (hoci pôvodne potvrdili svoju účasť).

## Účastníci
Z 16 zakladajúcich krajín sa tohto vydania zúčastňuje šesť krajín: Bielorusko, Španielsko, Severné Macedónsko, Malta, Holandsko a Poľsko.

*Albánsko
*Arménsko
*Austrália
*Bielorusko
*Francúzsko
*Gruzínsko
*Holandsko
*Írsko
*Kazachstan
*Malta
*Poľsko
*Portugalsko
*Rusko
*Severné Macedónsko
*Srbsko
*Španielsko
*Taliansko
*Ukrajina
*Wales

### Finále
*Albánsko
*Arménsko
*Austrália
*Bielorusko
*Francúzsko
*Gruzínsko – Giorgi Rostiashvili
*Holandsko
*Írsko
*Kazachstan – Yerzhan Maksim
*Malta
*Poľsko
*Portugalsko
*Rusko
*Severné Macedónsko – Mila Moskow
*Srbsko
*Španielsko – Melani García
*Taliansko
*Ukrajina
*Wales

## Ostatné krajiny
*Bosna a Hercegovina
*Bulharsko
*Chorvátsko
*Cyprus
*Česko
*Čierna Hora
*Dánsko
*Estónsko
*Fínsko
*Grécko
*Island
*Lotyšsko
*Moldavsko
*Nemecko
*Nórsko
*Slovensko
*Slovinsko
*Škótsko
*Švédsko
*Severné Macedónsko
*Srbsko

## Externé odkazy
*Oficiálna web stránka

Kategória:Kultúra v Poľsku
Kategória:2019
Adam Morong

**Adam Morong** (* 16. jún 1993, Galanta) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub MFK Ružomberok. Väčšinou hráva na pozícii záložníka, niekedy ako hrotový útočník.

Morong je odchovancom Trenčína, v prvom tíme sa ale nepresadil. Hosťoval v Liptovskom Mikuláši, a v Seredi. V roku 2015 odišiel do Nitry, odkiaľ po polroku prestúpil do Senice. V rokoch 2016-2022 bol hráčom Serede, v ktorej patril k ústredným postavám pri historickom postupe do Fortuna ligy a dvoch postupoch do nadstavbovej časti o titul. Keďže však Seredi nebola udelená licencia pre sezónu 2022/23 kvôli nevyhovujúcim podmienkam, prestúpil v lete 2022 do Ružomberka.

## Externé odkazy

* Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
* Profil hráča na stránke Futbalnet
* Profil hráča na stránke Transfermarkt
* Profil hráča na stránke Soccerway

## Zdroj

Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Kategória:Hráči FK AS Trenčín
Kategória:Hráči MFK Tatran Liptovský Mikuláš
Kategória:Hráči FC Nitra
Kategória:Hráči FK Senica
Kategória:Hráči ŠKF Sereď
Kategória:Osobnosti z Galanty
Denis Ventúra

**Denis Ventúra** (* 1. august 1995, Senica) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za rumunský klub Academica Clinceni. Hráva ako stredový záložník a na drese nosí číslo 19.

Ventúra je odchovancom senického futbalu, kde sa aj narodil. V roku 2016 ale ako voľný hráč odišiel do vtedy ešte druholigovej Serede, s ktorou sa v priebehu dvoch rokov dostal až do Fortuna ligy. Pri historickom postupe patril k oporám tímu.

## Externé odkazy
* Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
* Profil hráča na stránke Futbalnet
* Profil hráča na stránke Transfermarkt
* Profil hráča na stránke Soccerway

## Zdroj

Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Kategória:Hráči FK Senica
Kategória:Hráči ŠKF Sereď
Kategória:Osobnosti zo Senice
Inaugurácia Rudolfa Schustera

[náhľad|[Rudolf Schuster, prvý slovenský prezident priamo zvolený občanmi]]
**Inaugurácia prezidenta [[Rudolf Schuster|Rudolfa Schustera]]** sa uskutočnila v utorok 15. júna 1999 v Bratislave v budove Slovenskej filharmónie zvanej *[[Reduta (Bratislava)|Reduta]]* na námestí Eugena Suchoňa 1.

## Priebeh inaugurácie
Prezident Schuster napoludnie zložil do rúk predsedu Ústavného súdu Slovenskej republiky Milana Čiča sľub. Text sľubu je presne stanovený Ústavou Slovenskej republiky (čl. 104, ods. 1) a znie nasledovne:Potom ako prezident prečítal text sľubu, jeho zloženie potvrdil podaním ruky predsedovi Ústavného súdu a následne text sľubu podpísal, Milan Čič osvedčil, že ústavný akt prebehol v súlade so základným zákonom štátu a vyhlásil, že sa Rudolf Schuster ujal funkcie prezidenta Slovenskej republiky na obdobie piatich rokov.

Na znak toho, že sa prezident ujal úradu zaznela Slovenská hymna a z nábrežia Dunaja bolo vypálených 20 delostreleckých sálv.

Prezident potom predniesol prejav, v ktorom okrem iného povedal, že chce zjednocovať politickú scénu.

## Ďalší program

Popoludňajší program okrem iného obsahoval aj ďakovnú bohoslužbu Te Deum, či tlačová beseda v Dome novinárov na Župnom námestí. Traja najvyšší ústavní činitelia pri príležitosti inaugurácie prezidenta symbolicky zviazali tri Svätoplukove prúty ako symbol ich perspektívnej spolupráce a hľadania jednoty v rôznosti.

## Referencie


## Pozri aj
* Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 1999

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Archívna fotografia Rudlofa Schustera s Milanom Čičom krátko po zložení sľubu

Schuster, Rudolf
Kategória:1999 na Slovensku
Dejan Iliev

**Dejan Iliev** (; * 25. február, 1995, Strumica) je profesionálny macedónsky futbalista hrajúci za poľský klub Jagiellonia, kde je na hosťovaní z anglického klubu Arsenal FC. Na drese nosí číslo 1 a hráva ako brankár.

## Klubová kariéra
### Arsenal
V roku 2012 odišiel Iliev z klubu z jeho rodného mesta Belasica do londýnskeho Arsenalu, kde hral za mládežnícke tímy. Podpísal trojročný kontrakt, ktorý si v marci 2015 predĺžil až do júna 2018. V júni 2018 ho predĺžil opäť. Počas sezón 2017/18 a 2018/19 sa Iliev trikrát objavil na lavičke prvého tímu Arsenalu; prvýkrát to bolo v zápase s Norwichom v Carabao Cupe v októbri 2017, druhýkrát v zápase proti Karabachu a tretíkrát dokonca vo finále Európskej ligy UEFA proti Chelsea. Do hry však nezasiahol ani raz.

#### Sereď
V júli 2019 odišiel Iliev na jednoročné hosťovanie do slovenského klubu ŠKF Sereď. 22. júla 2019 debutoval za Sereď v zápase proti Spartaku Trnava vonku. Sereď prehrala 0–2.

## Reprezentačná kariéra
Iliev reprezentoval Severné Macedónsko vo výbere do 19 aj do 21 rokov. Dohromady odohral desať zápasov. Bol povolaný aj do seniorskej reprezentácie, kde si odsedel na lavičke desať zápasov. Do hry sa nedostal ani v jednom zo zápasov.

## Externé odkazy
* Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
* Profil hráča na stránke Futbalnet
* Profil hráča na stránke Transfermarkt
* Profil hráča na stránke Soccerway

## Zdroj

Kategória:Severomacedónski futbalisti
Kategória:Futbaloví brankári
Kategória:Hráči Arsenal FC
Kategória:Hráči ŠKF Sereď
Kategória:Hráči Jagiellonia Białystok
Prvá inaugurácia Ivana Gašparoviča

[náhľad|[Ivan Gašparovič, tretí prezident Slovenskej republiky]]
**Prvá inaugurácia prezidenta [[Ivan Gašparovič|Ivana Gašparoviča]]** sa uskutočnila v utorok 15. júna 2004 v Bratislave na námestí Eugena Suchoňa v budove Slovenskej filharmónie zvanej *[[Reduta (Bratislava)|Reduta]]*.

## Priebeh inaugurácie
Inaugurácia sa podľa programu začala o 11.40 hod. a prezident Gašparovič napoludnie zložil do rúk predsedu Ústavného súdu Slovenskej republiky Jána Mazáka sľub, ktorého znenie je presne stanovené Ústavou Slovenskej republiky (čl. 104, ods. 1) a sľub teda znie nasledovne:Potom ako prezident prečítal text sľubu, jeho zloženie potvrdil podaním ruky predsedovi Ústavného súdu a následne text sľubu podpísal, Ján Mazák osvedčil, že ústavný akt prebehol v súlade so základným zákonom štátu a vyhlásil, že sa Ivan Gašparovič ujal funkcie prezidenta Slovenskej republiky na obdobie piatich rokov.

Na znak toho, že sa prezident ujal úradu zaznela Slovenská hymna a z nábrežia Dunaja bolo vypálených 20 delostreleckých sálv.

## Inauguračný prejav

Prezident okrem iného vyhlásil, že je: „*pripravený obhajovať ústavné a široké slovenské národné záujmy. A tie sú v prvom rade ekonomické, sociálne, kultúrne, jedným slovom – humánne, ľudské.“* Celé znenie prejavu je možné zobraziť kliknutím na externý odkaz na konci článku.

## Te Deum

Po skončení programu v Redute sa zhromaždenie presunulo do Dómu svätého Martina, kde bola prebehla ekumenická ďakovná bohoslužba Te Deum, ktorej predsedal Ján Sokol, arcibiskup metropolita Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy za účasti nitrianskeho diecézneho biskupa Jána Chryzostoma kardinála Korca, havanského arcibiskupa Jaime Lucasa kardinála Ortegu y Alamina. Na bohoslužbe boli prítomní aj zástupcovia ďalších cirkví a náboženských spoločností pôsobiacich na Slovensku, napríklad generálny biskup Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku Július Filo ml.

## Referencie

## Pozri aj
* Druhá inagurácia Ivana Gašparoviča
* Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2004

## Externé odkazy
* Inauguračný prejav 

Gašparovič, Ivan, 2004
Kategória:2004 na Slovensku
Parížsky šalát

náhľad|Parížsky šalát
[náhľad|Parížsky šalát z obchodného reťazca [Kaufland v Česku]]
**Parížsky šalát** (hovorovo *parižák*) je druh šalátu, ktorý má v rôznych krajinách rôzne zloženie.

V Česku a Slovensku to je druh šalátu, vyrábaného z parížskej (lokálna napodobenina *saucisson à l'ail*) či inej mäkkej salámy, sladkokyslých sterilizovaných uhoriek, cibule, sterilizovaného hrášku, majonézy, horčice, soli, mletého korenia, worcestra, octu a cukru.

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Šaláty
Kategória:Zeleninové jedlá
Cléber Nascimento da Silva

**Cleber Silva Nascimento** (* 3. jún 1986, São Paulo) je profesionálny brazílsky futbalista hrajúci za slovenský klub ŠKF Sereď. Hráva ako záložník alebo krídelník a na drese nosí číslo 10.

Cleber odštartoval kariéru v klube São Carlos. V roku 2006 prišiel do svojho prvého európskeho klubu. V Arménsku hral za FC Mika. V roku 2008 odišiel na Slovensko, kde sa upísal Petržalke. Po dobrých výkonoch ho angažovalo české Slovácko. Po angažmá v Slovácku sa vrátil do rodnej Brazílie, kde hral za Corinthians Alagoano. V roku 2012 sa vrátil na Slovensko, konkrétne do Nitry. Po dvoch rokoch odišiel do trnavského Spartaka. V roku 2016 ho získal bratislavský Slovan. V drese belasých sa ale Cleber nedostal do dobrej formy a po sezóne odišiel do Zlatých Moraviec. Od leta 2019 je hráčom Serede.

## Externé odkazy
* Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
* Profil hráča na stránke Futbalnet
* Profil hráča na stránke Transfermarkt
* Profil hráča na stránke Soccerway

## Zdroj

Kategória:Brazílski futbalisti
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Kategória:Hráči FC Petržalka 1898
Kategória:Hráči 1. FC Slovácko
Kategória:Hráči FC Nitra
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Hráči ŠK Slovan Bratislava
Kategória:Hráči FC ViOn Zlaté Moravce
Kategória:Hráči ŠKF Sereď
Kategória:Osobnosti zo São Paulo
Panini

**Panini** môže byť:
* v niektorých systémoch primátov tribus pozostávajúci buď z rodov šimpanz a gorila alebo len z rodu šimpanz, sesterský tribus ľudí, pozri Panini (tribus)
* talianske jedlo, pozri panini (jedlo)
* staroindický gramatik a fonetik, synonymum: Pánini, pozri Pánini
* priezvisko, napr.: 
** Giovanni Paolo Pannini (* 1691 – † 1765), taliansky maliar a architekt
** Manuel Panini (*1983), taliansky futbalista
Panini (jedlo)

náhľad|Typické panini s mortadelou, paradajkami a šalátom
náhľad|Gril na panini
**Panini** (jednotné číslo *panino* - žemľa) je taliansky výraz pre sendvič, žemlu pripravený z iného ako plátkovaného chleba (takéto sendviče sa v Taliansku nazývajú *[[tramezzino]]*).

Panini sa typicky pripravujú z ciabatty, z michetti alebo aj z bagety. Chlieb sa pozdĺžne rozreže a vyplní lahôdkovou náplňou, ako je saláma, šunka, syr, mortadela či iné pochúťkové potraviny . Panini sa vždy podáva teplé, ohriate, zapečené v grile či v zapekacej piecke alebo v toustovači. 

Obľúbená stredotalianska verzia panini sa plní plátkami bravčovej porchetty pečené so soľou, rozmarínom a šalviou. 

## História
Prvé písomné záznamy o predchodcoch týchto sendvičov sa síce objavili v talianskych kuchárskych knihách už v 16. storočí a prvé americké zmienky o nich sa datujú do roku 1956, avšak tento pokrm prišiel v milánskych baroch zvaných *paninoteche* do kurzu až v 70. a 80. rokoch 20. storočia. 

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Jedlá
Kategória:Talianska kuchyňa
Kategória:Talianske výrazy
Piadina

náhľad|Piadina
**Piadina** (tal. piadina romagnola, v romaňolskom nárečí *pida, pieda* alebo *piè*) je druh tenkej pšeničnej placky, typickej predovšetkým pre taliansky región Romagna. Podáva sa slaná, plnená syrom, salámou, tvarohom a zeleninou alebo sladká s marmeládou, medom alebo čokoládou.

## Pôvod
História romaňolskej piadiny siaha až do dávnych čias, keď išlo o jedlo skôr chudobných obyvateľov. Postupom času si však vyslúžila aj miesto na stoloch strednej a vyššej vrstvy.

Prvý, kto pripravil pšeničnú placku (aj keď pravdepodobne nie v jej terajšej podobe) boli Etruskovia, ktorí sa dobre vyznali v pestovaní a spracovaní obilia. Piadina sa podávala aj v antickom Ríme, kde však patrila medzi pochúťky bohatých obyvateľov a vyšších vrstiev, pretože musela byť podávaná hneď po upečení, pretože po nejakej dobe stvrdla a nebola požívateľná. Nebola preto vhodná pre bežné meštianstvo, ktoré muselo jedlo uchovávať dlhšiu dobu.

V stredoveku boli všetky kysnuté výrobky jedlom panstva a výrobky bez droždia, nekysnuté, vyrobené iba z múky a vody sa stali jedlom chudobných.

V roku 1900 sa piadina pomaly dostávala na všetky romaňolské stoly, stala sa jedlom ľahko dostupným a pripravovaným na počkanie. Vďaka turistom sa stala medzinárodne známou a vyhlásenou pochúťkou.

Piadina je zapísaná do zoznamu tradičných talianskych agropotravinárskych výrobkov (P.A.T.) kraja Emilia-Romagna.

Keďže je územie, pre ktoré je piadina typická široké, neexistuje len jeden recept, ako túto pšeničnú pochúťku urobiť. Líšia sa od seba tiež vzhľadom. Čím viac sa nachádzate na severe je piadina hrubšia a naopak čím viac idete na juh, je tenšia.

## Ingrediencie

* Hladká múka
* Prášok do pečiva (určený priamo k príprave piadiny)
* Masť
* Soľ
* Med
* Mlieko

## Referencie

* 

## Pozri aj
* Lokša

## Iné projekty

Kategória:Jedlá
Kategória:Talianska kuchyňa
Kategória:Emilia-Romagna
Arabská Wikipédia

**Arabská Wikipédia** je arabská jazyková verzia Wikipédie – internetovej encyklopédie so slobodným obsahom, na ktorej tvorbe ako autori a redaktori spolupracujú dobrovoľní prispievatelia.

Založená bola 9. júla 2003. Počtom článkov bol k 2. augustu 2019 s 913 358 na 17. mieste, mala 4 367 aktívnych redaktorov.

## Obsah
V auguste 2019 získala indikátor 167 v hĺbke článkov. Umiestnila sa tak na 10. mieste spomedzi Wikipédií s viac než 100 000 článkami. Pre porovnanie anglická má najviac s 965, druhá srbo-chorvátska 765 a tretia thajská 268. Slovenská má 19.

## Návštevnosť
Medzi 1. a 30. septembrom 2018 na arabskú Wikipédiu prichádzajú návštevníci z týchto krajín (10 najčastejších) pričom arabská Wikipédia tvorí 1,2 % z celkového počtu návštev:

## Blokovanie
Arabská Wikipédia bola bez udania dôvodu zablokovaná sýrskou vládou.

Na Wikimánii 2008 Jimmy Wales tvrdil, že významné zatknutia (ako egyptský bloger Kareem Amer) by mohli spomaliť vývoj arabskej Wikipédie odstrašovaním záujemcov o prispievanie.

## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Arabská Wikipédia
* Štatistiky arabskej Wikipédie (staršia verzia, tabuľky , grafy , mesačná návštevnosť, najnavštevovanejšie články)

Kategória:Wikipédia podľa jazyka
Kategória:Arabčina
Oshawa

**Oshawa** je  kanadské mesto v južnom Ontáriu, ležiace na brehu Ontárijského jazera.

V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 malo 159 458 obyvateľov. Názov Oshawa pochádza z jazyka Ojibwa: *aaz haway* s významom križovatka alebo kríž. Oshawa je najväčšou obcou regiónu Durham a sídlia v nej tri vysokoškolské inštitúcie.

## Dejiny
Korene Oshawy sú spojené s automobilovým priemyslom, špeciálne s kanadskou divíziou firmy General Motors, zvanou General Motors Canada. Založená bola v roku 1876 ako McLaughlin Carriage Company. Riaditeľstvo General Motors of Canada je stále v meste. Dom zakladateľa a riaditeľa firmy, Parkwood Estate, je národnou historickou pamiatkou Kanady.

Najstaršie známky osídlenia pochádzajú z 15. storočia. V roku 1849 bola Oshawa založená ako obec („village“). Jej prístav bol v tom čase známy ako Port Sydenham a bol približne 5 kilometrov od mesta. V roku 1856 prišla do Oshawy železnica. V roku 1876 Robert McLaughlin premiestnil svoju firmu na výrobu kočov do Oshawy a v roku 1907 firma začala vyrábať autá. 8. marca 1924 získala Oshawa označenie mesto („City“).

## Ekonomika a doprava
Oshawou prechádza diaľnica 401 a diaľnica 407. Nachádza sa tu letisko Oshawa Executive Airport, prístav a železničné trate spoločností CN a CP. Železničnú dopravu poskytujú spoločnosti VIA (diaľkovú) a GO Transit (regionálnu) a Durham Regional Transit (mestskú hromadnú dopravu).

## Inštitúcie
V meste sídlia tri vysokoškolské inštitúcie, Durham College, Trent University Durham a Ontario Tech University.

## Umenie
V meste sídli filharmonický orchester Ontario Philharmonic a Regent Theatre. Galéria Robert McLaughlin Gallery vlastní približne 4 000 diel, Canadian Automotive Museum prezentuje automobilovú históriu Kanady a Oshawa Museum približuje históriu mesta.

## Šport
V Oshawe je štadión Tribute Communities Centre, sídlom tímu Oshawa Generals. V Oshawe sa konali Majstrovstvá sveta v halovom lakrose mužov 2003 a Majstrovstvá sveta v lakrose žien 2013.

## Galéria

Parkville Estate, Oshawa. 4.jpg|Villa riaditeľa továrne GM
Oshawa - Regent Theatre.jpg|Divadlo Regent Theatre
Oshawa, Ontario - railway station 02.jpg|Železničná stanica
Ships in Oshawa Harbour, Fall 2017.jpg|Lode v oshawskom prístave


## Referencie


Kategória:Mestá v Ontáriu
Kategória:Sídla na Ontárijskom jazere
Múzeum Karola Plicku

**Múzeum Karola Plicku** je bývalé štátne múzeum, ktoré obsahovalo expozície venované slovenskému folkloristovi Karolovi Plickovi (18941987) s osobitným zreteľom na jeho zobrazenie slovenskej ľudovej kultúry. Nachádzalo sa v Prónayovskej kúrii v Blatnici pri Martine, ktorú spolu s príslušnými pozemkami získalo Slovenské národné múzeum (SNM) v roku 1986 od vtedajšieho Štátneho majetku Blatnica. Múzeum bolo slávnostne otvorené 13. augusta 1988.

V roku 2019 bolo múzeum trvalo zatvorené pre nevyhovujúci technický stav, ktorý priamo ohrozoval samotnú expozíciu. Expozícia bola presťahovaná do hlavnej budovy SNM v Martine.

## Zdroje
* https://www.sme.sk/c/5958077/muzeum-karola-plicku-v-blatnici.html
* https://www.turieconline.sk/aktuality/3488-muzeum-karola-plicku-v-blatnici-konci 
* https://myturiec.sme.sk/c/20846959/kuria-sa-sice-predava-ale-expozicia-etnografa-plicku-bude.html

Kategória:Múzeá na Slovensku
Kategória:Múzeá v Žilinskom kraji
Bogdan Mitrea

**Bogdan Alexandru Mitrea** (* 29. september 1987, Kluž, Rumunsko) je profesionálny rumunský futbalista.

Mitrea počas svojej kariéry hrával prevažne v Rumunsku. V roku 2019 sa stal novou posilou Spartaka Trnava. V klube je momentálne kapitánom a dôležitou súčasťou obrany. Kapitánom bude dovtedy, kým sa nevráti zranený Erik Grendel.

## Externé odkazy
* Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC Spartak Trnava
* Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
* Profil hráča na stránke Futbalnet
* Profil hráča na stránke Transfermarkt
* Profil hráča na stránke Soccerway

## Zdroj

Kategória:Rumunskí futbalisti
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Hráči Ascoli Calcio
Kategória:Hráči FC Steaua Bukurešť
Kategória:Hráči AEL Limassol
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Hráči Superliga României
Kategória:Osobnosti z Klužu
Die to Live (Volbeat)

„**Die to Live**“ je štvrtá skladba dánskej hudobnej skupiny Volbeat z ich siedmeho štúdiového albumu *[[Rewind, Replay, Rebound]]*, ktorý vydali 2. augusta 2019 vydavateľstvá Universal, Vertigo a Republic Records. Ako singel skladba vyšla 1. novembra 2019.

## Obsadenie
* Michael Poulsen – hlavné vokály, gitara
* Rob Caggiano – rytmická gitara, akustická gitara, sólová gitara
* Kaspar Boye Larsen – basgitara
* Jon Larsen – bicie
;Hosťujúci umelci
* Neil Fallon – sprievodné vokály
* Raynier Jacob Jacildo – klavír
* Doug Corcoran – saxofón

## Referencie

## Externé odkazy
* Skladba „Die to Live“ na YouTube
* Skladba „Die to Live“ na Spotify

Kategória:Piesne skupiny Volbeat
Kategória:Piesne z 2019