open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Solivarsko-švábske dúbravy

**Solivarsko-švábske dúbravy** je chránené územie v správe štátnej ochrany prírody Prešov. Nachádza sa v katastrálnom území obce Ruská Nová Ves, Dulova Ves, Kokošovce, Žehňa, a Solivar v okrese Prešov v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2024 na rozlohe 541,6 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 2. stupeň ochrany. Predmetom ochrany sú biotopy európskeho významu najmä eurosibírske dubové nátržníkové lesy.

## Galéria

Solivarsko- švábske dúbravy Dulova Ves 24 Slovakia 12.jpg|Kataster obce Dulova Ves
Solivarsko- švábske dúbravy 24 Slovakia 6.jpg|Kataster obce Kokošovce
Solivarsko- švábske dúbravy 24 Slovakia 4.jpg|Kataster obce Solivar
Pod Zbojníckym hradom Slanské vrchy 19 Slovakia.jpg|Kataster obce Ruská Nová Ves
Solivarsko- švábske dúbravy  24 Slovakia 12.jpg|Kataster obce Žehňa


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy a zdroj
* 

Kategória:Chránené územia v okrese Prešov
Kategória:Ruská Nová Ves
Kategória:Dulova Ves
Kategória:Kokošovce
Kategória:Žehňa
Kategória:Prešov
Henri Kagan

**Henri Boris Kagan** (* 15. december 1930, Boulogne-Billancourt) je v súčasnosti emeritným profesorom na Université Paris-Sud vo Francúzsku. Je všeobecne uznávaný ako priekopník v oblasti asymetrickej katalýzy. Jeho objavy mali ďalekosiahly vplyv na farmaceutický priemysel.

Absolvoval Sorbonnu a École nationale supérieure de chimie de Paris a doktorát získal u Jean Jacquesa na Collège de France. Následne bol vedeckým spolupracovníkom A. Horeaua. Potom sa presťahoval na Université Paris-Saclay, Orsay, kde je emeritným profesorom. Medzníkom v jeho výskume bol vývoj C2-symetrických ligandov, napr. DIOP pre asymetrickú katalýzu. Tento objav viedol k objavu mnohých príbuzných ligandov, ktoré podporujú katalyzátory používané v rôznych praktických aplikáciách.

## Vyznamenania
Dr. Kagan je členom Francúzskej akadémie vied a získal mnoho ocenení v tejto oblasti vrátane: Striebornej medaily Francúzskeho národného vedeckého výskumného centra, Prelogovej medaily, pamätnej mince Augusta-Wihelma-von Hoffmana, Nagojskej medaily za organickú chémiu, Cena Tetrahedron za kreativitu v organickej chémii, Wolfova cena za chémiu, Grand Prix de la Fondation de la Maison de la Chimie, Chevalier de la Légion d'honneur, Cena JSPS pre významných vedcov, Cena Rjódži Nojoriho a Franklin Medal Benjamin 2005.

V roku 2001 vznikla kontroverzia, keď Kaganovi nebola udelená Nobelova cena, o ktorú sa podelili K. Barry Sharpless z Výskumného inštitútu Scripps v La Jolla v Kalifornii, Ryōji Noyori z Nagojskej univerzity v Japonsku a William Knowles, predtým zo spoločnosti Monsanto v St Louis, Missouri, za prácu na katalytickej asymetrickej syntéze. Predpokladalo sa, že keďže Kagan bol jedným z priekopníkov v tejto oblasti, aj on by mal byť ocenený. Keďže však cenu môžu dostať maximálne tri osoby, bol vynechaný.

## Referencie

## Externé odkazy
* Henri Kagan v encyklopédii Beliana
* 
* 

## Zdroje

Kategória:Osobnosti z Boulogne-Billancourt
Kategória:Francúzski chemici
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Členovia Poľskej akadémie vied
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za chémiu
Kategória:Nositelia Národného radu za zásluhy
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Univerzity v Bukurešti
Kategória:Vyučujúci na Parížskej univerzite
Kategória:Absolventi Parížskej univerzity
Kategória:Absolventi École nationale supérieure de chimie de Paris
Kobylie (vrch)

**Kobylie** () je vrch v strednej časti Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Turie, približne  východne od Rajeckých Teplíc.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej polovici geomorfologického podcelku Lúčanská Fatra a v jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží na hranici katastrálnych území obce Turie a mesta Rajecké Teplice v okrese Žilina, v Žilinskom kraji. Najbližšími sídlami sú severne situované Turie a západne ležiace Poluvsie (Rajecké Teplice), Stránske a Kunerad.
 
## Opis
Kobylie leží v rázsoche, vybiehajúcej západným smerom z Krížavy () na Skalku () a Kozol (). Z Kobylia vybieha severným smerom rameno na Čipčie (). Oblasť patrí do povodia Rajčanky, kde vodu zo severovýchodných svahov odvádza Turiansky potok, zo severných jeho prítok Polomec a z južných Medzihorský potok. Západne sa nachádza Polomec, sedlom oddelený Kozol () a Žiar (), južne Mylný grúň (), Horná lúka (), Slatiny () a Veterné (), východne Veľká lúka (), Skalka (), Krížava (), Zázrivá (), Dlhá lúka () a Minčol () a severne Skalnatá (), Dolná roveň (), Ostrá () a Čipčie ().

## Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Strážovské vrchy, Súľovské vrchy a Kysuckú vrchovinu.

## Prístup
* po  zelenej turistickej značke:
** od severozápadu z Turia cez rázc. Pod Ostrou
** od juhovýchodu z Krížavy cez Skalku ()
* po  modrej značke z Turia cez Čipčie () a rázc. Pod Ostrou

## Referencie

## Pozri aj
* Lúčanská Fatra
* Lúčanské Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Lúčanskej Fatre
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Turie
Kategória:Rajecké Teplice
Sótes

**Sótes** alebo **Sotes** () bol grécky hrnčiar čiernofigúrových váz, činný v polovici 6. storočia pred Kr.

Známy je len vďaka signatúre na fragmente keramického taniera (v tonde pinaxu) s vyobrazením vpravo kráčajúcej bohyne Atény so štítom a kopijou, ktorý je uložený v *Múzeu antickej agory* v Aténach (Agora Museum AP 1859A, 2325C, 3 fragmenty). Takmer úplne zachovaný nápis typu *bústrofédon* („ako sa otáča vôl“ – ťahajúci pluh po brázdach, čiže text sa píše striedavo, najprv napr. zľava doprava a potom opačne) s jeho podpisom a podpisom maliara Paidera, sa na fragmente nachádza pod okrajom odevu Atény:

 
Takáto trojriadková signatúra napísaná v type *bústrofédon* je veľmi zriedkavá. Grécke meno Sótes (*Σώτης* – Sótés) bolo v starovekom Grécku celkom bežné. V polovici 6. storočia pred Kr. sa v Aténach ešte dlhé samohlásky omega a éta nepoužívali. V roku 403 pred Kr. Atény oficiálne prijali rozvinutejšiu iónsku (východnú iónsku, či milétsku) alfabetu, ktorá ich už používala. Samotný tanier bol kedysi hrnčiarsky dobre a starostlivo vyrobený. Hlina má jemnú štruktúru, je tvrdá a výlisky na spodnom povrchu sú pekne spracované.
 
## Referencie

Kategória:Hrnčiari starovekého Grécka
Gróf Drakula

[náhľad|[Upír (bytosť)|Upír Dracula sa pohybuje ako jašterica po stene svojho hradu. Ilustrácia obálky od Edgara Alfreda Hollowaya k trinástemu vydaniu románu Brama Stokera.]]

**Gróf Drakula** (v anglickom origináli *Count Dracula*) je fiktívna postava, ktorá predstavuje krvilačného grófa, ktorý ukazuje obraz tradičného ducha zo 17. storočia a presadzuje ho ako nový archetyp upíra. Postava sa prvýkrát objavila v románe *[[Dracula (román)|Dracula]]* autora Brama Stokera z roku 1897. Patrí k najznámejším postavám svetovej populárnej kultúry. Niektorí si myslia, že črty postavy boli inšpirované skutočným kniežaťom Vlada III. z 15. storočia, ktorý bol tiež známy ako Vlad Dracula.

Postupom času bola táto postava v skutočnosti prevzatá a následne transformovaná v mnohých dielach, najmä v kinematografii. Prevažne sa objavuje v hororových filmoch.

Stoker využil na zostrojenie svojej postavy ľudové povesti o upíroch a vlkolakoch a pridal niektoré biografické rysy valašského kniežaťa Vlada III. a vizuálne rysy známeho britského herca viktoriánskej éry Henryho Irvinga (* 1838† 1905).

## Opis
Jednou z najznámejších schopností Draculu je jeho schopnosť zmeniť ostatných na upírov tým, že ich uhryzne a nakazí upírskou chorobou. Ďalšie charakteristiky boli pridané alebo zmenené v nasledujúcich populárnych fiktívnych dielach vrátane filmov, karikatúr a iných spracovaní. Je náchylný na cesnak, svetlo či kresťanský kríž. Vo filmových podobách zvykne nosiť červeno-čierny oblek a cez deň sa skrývať do hrobiek či rakví.

Draculov hrad v Bran (Transylvánia (Rumunsko)) je často označovaný za ten čo sa objavuje v románe.

## Typické filmy
* 1931: *[[Dracula (film z roku 1931)|Dracula]]*, réžia Tod BrowningDrakulu hrá Béla Lugosi
* 1958: *Dracula*, réžia Terence FisherDrakulu hrá Christopher Lee
* 1970: *[[Gróf Dracula (film z roku 1970)|Gróf Dracula]]* (*El conde Drácula*), réžia Jess FrancoDrakulu hrá Christopher Lee
* 1974: *Blood for Dracula* (*Dracula cerca sangue di vergine*), réžia Paul MorrisseyDrakulu hrá Udo Kier
* 1974: *Bram Stoker's Dracula* (TV film), réžia Dan CurtisDrakulu hrá Jack Palance
* 1979: *Drakula*, réžia John BadhamDrakulu hrá Frank Langella
* 1979: *Nosferatu the Vampyre*, réžia Werner HerzogDrakulu hrá Klaus Kinski
* 1992: *[[Dracula (film z roku 1990)|Dracula]]*, réžia Francis Ford CoppolaDrakulu hrá Gary Oldman
* 1995: *Drakuloviny*, réžia Mel BrooksDrakulu hrá Leslie Nielsen

## Známi predstavitelia

Súbor:Dracula (1931) trailer - Bela Lugosi 2.png|Béla Lugosi (* 1882† 1956)
Súbor:Dracula 1958 c.jpg|Christopher Lee (* 1922† 2015)
Súbor:Dracula (1973) - Jack Palance 1.png|Jack Palance (* 1919† 2006)
Súbor:Flesh for Frankenstein (1973) Udo Kier.png|Udo Kier (* 1944)
Súbor:A doppia faccia - Kinski.jpg|Klaus Kinski (* 1926† 1991)


## Referencie

## Pozri aj
* *[[Nosferatu, Eine Symphonie des Grauens]]*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Gróf Drakula v Encyclopædia Britannica 
* Gróf Drakula v Encyclopædia Universalis 

## Zdroj

Kategória:Literárne postavy
Kategória:Filmové postavy
Kategória:Divadelné postavy
Kategória:Televízne postavy
Kategória:Fiktívne postavy
Gütersloh

**Gütersloh** je nemecké mesto v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko. Je správnym centrom rovnomenného krajinského okresu a súčasne leží vo vládnom obvode Detmold. Je tiež súčasťou regiónu Východného Vestfálska-Lippe. V roku 2013 tu žilo viac ako 95 tisíc obyvateľov. Mesto je sídlom nemeckého výrobcu elektroniky, spoločnosti Miele.

## Popis
Gütersloh leží vo Vestfálskej panvici, juhozápadne od pohoria Teutoburského lesa. Nachádza sa približne 20 km juhozápadne od Bielefeldu. Preteká tadiaľ rieka Emža, pri ktorej leží najnižší bod mesta v nadmorskej výške 64 m n. m.

Prvá zmienka o meste pochádza z roku 1184. V roku 1951 bola v mestskej časti Pavenstädt nájdená hlinená čaša s objemom 12 litrov, ktorá pochádza z doby 1700 rokov pred naším letopočtom a vypovedá o osídlení oblasti už v týchto dobách.

## Osobnosti mesta
* Alice Weidelová (* 1979), nemecká politička

## Partnerské mestá
*  Châteauroux, Francúzsko  (od roku 1977)
*  nemetropolitné grófstvo Broxtowe, Spojené kráľovstvo (od roku 1978)
*  Grudziądz, Poľsko (od roku 1989)
*  Falun, Švédsko (od roku 1994)
*  Ržev, Rusko (od roku 2008)

## Galéria

Súbor:Martin-Luther-Kirche.jpg|Kostol Martina Luthera
Súbor:Theater GT Südost.jpg|Mestské divadlo
Súbor:Am-Alten-Kirchplatz.jpg|Historické domy v centre mesta



Kategória:Mestá v Severnom Porýní-Vestfálsku
Torysa (chránené územie)

**Torysa** je územie európskeho významu v správe Pieninského národného parku. Nachádza sa v katastrálnom území obce Tichý Potok v okrese Sabinov v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2004 na rozlohe 18,249 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 2. stupeň ochrany. 
Predmetom ochrany biotopy, ktoré sú horské vodné toky a ich drevinová vegetácia s myrikovkou nemeckou a lužné vŕbovo-topoľové a jelšové lesy.

## Galéria

Blažov, Tichý Potok 20 Slovakia 74.jpg|Kataster Blažov, stred bývalej dediny
CHÚ Torysa, Blažov 24 Slovakia 2.jpg|Kataster Blažov, tok rieky Torysa
Blažov, Tichý Potok 20 Slovakia 14.jpg|Kataster Blažov, kaplnka pri rieke Torysa
Blažov, Tichý Potok 20 Slovakia 34.jpg|Kataster Blažov, cesta vedúca popri rieke Torysa
Blažov, Tichý Potok 20 Slovakia 4.jpg|Kataster Blažov, merací bod kvality vody


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy a zdroj
* 
* Rieka Torysa – Natura 2000, pdf

Kategória:Územia európskeho významu na Slovensku
Kategória:Chránené územia v okrese Sabinov
Kategória:Tichý Potok
Podmalokarpatská pahorkatina

**Podmalokarpatská pahorkatina** je geomorfologická časť Trnavskej pahorkatiny, podcelku Podunajskej pahorkatiny. Zaberá zvlnenú oblasť od Nového Mesta nad Váhom po Pezinok a Senec.

## Polohopis
Nachádza sa na západnom okraji Podunajskej pahorkatiny a zaberá západnú polovicu podcelku Trnavská pahorkatina. Východne tak nadväzuje Trnavská tabuľa, severovýchodne susedí podcelok Dolnovážska niva a jej časť Dudvážska mokraď. Na severe leží Považské podolie a jeho podcelok Bielokarpatské podhorie a západný okraj vymedzujú Malé Karpaty s časťami Nedze a Plešivec, podcelkom Brezovské Karpaty a opäť časťami Biele hory, Lošonská kotlina, Smolenická vrchovina a Homoľské Karpaty. Na juhu nadväzuje Podunajská rovina a okrajovo i časť Úľanská mokraď. Túto oblasť Podunajskej pahorkatiny z veľkej časti odvodňujú prítoky Dudváhu, v južnej časti Čiernej vody a na severe Váhu. Medzi významné vodné toky patrí Jablonka, Horná Blava, Chtelnička, Holeška, Gidra, Trnávka, Stoličný potok a Parná. 

Podmalokarpatská pahorkatina sa tiahne cez Trenčiansky, Trnavský a Bratislavský kraj a okresy Nové Mesto nad Váhom, Piešťany, Trnava, Pezinok a Senec. Na jej území ležia mestá Nové Mesto nad Váhom, Vrbové, Pezinok, Senec a Modra a obce Trstín, Dechtice, Čachtice, Šenkvice a mnohé iné.

## Doprava
Južnou časťou prechádzajú najvýznamnejšie cestné a železničné koridory, vedúce na sever Slovenska. Z Bratislavy na Trnavu a Trenčín vedie medzinárodne významná diaľnica D1 a s ňou súbežná cesta I/61 na Považie. Strednou časťou prechádza cesta I/51 z Trnavy do Senice a významnú úlohu zohrávajú cesty II/502 z Vrbového cez Smolenice a Pezinok do Bratislavy, II/503 zo Senca do Pezinku, II/504 z Modry do Trnavy, II/560 z Trnavy do Dechtíc a II/499 z Piešťan do Vrbového. Na tieto cesty nadväzujú miestne komunikácie, dopravne obsluhujúce sídla v celej oblasti. Južnou časťou prechádza aj významná železničná trať Bratislava – Žilina, na ktorú sa v Trnave pripája trať do Senice. 

## Chránené územia
Západný okraj pahorkatiny lemuje Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty a v tejto časti Podunajskej pahorkatiny sa nachádza prírodná rezervácia Alúvium Gidry a Lindava a chránený areál Všivavec.

## Turizmus
Okraj Podunajskej pahorkatiny patrí medzi atraktívne oblasti pre turistov, cykloturistov i obdivovateľov historických pamiatok. Je tu vyznačených viacero cyklotrás, do blízkych Malých Karpát vedú značené turistické chodníky a na okraji pohoria stojí niekoľko hradov (Červený Kameň, Smolenický zámok, Čachtický hrad či Katarínka). Klenotom je Kaštieľ v Budmericiach s okolitým parkom. Podhorie Karpát je súčasťou Malokarpatskej vinohradníckej oblasti, ktorú reprezentujú mestá Modra a Pezinok, ako aj mnohé obce v oblasti.

## Referencie

## Pozri aj
* Podunajská pahorkatina
* Trnavská pahorkatina
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Podunajská pahorkatina
Kategória:Trnavská pahorkatina
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
La Liga 2023/2024

**La Liga 2023/2024** bol 93. ročník najvyššej španielskej futbalovej súťaže. Titul obhajovala Barcelona, nováčikmi súťaže boli Granada, Las Palmas a Alavés. Sezóna začala 11. augusta 2023 a skončila 26. mája 2024.

Real Madrid získal 36. titul v klubovej histórii. Do ligovej fázy Ligy majstrov UEFA 2024/2025 sa spolu s ním kvalifikovali aj Barcelona, Girona a Atlético Madrid. Do Európskej ligy UEFA 2024/2025 sa kvalifikovali Athletic Bilbao a Real Sociedad. Do 4. predkola Konferenčnej ligy UEFA 2024/2025 zamieril Real Betis zo 7. miesta tabuľky. Do 2. ligy zostúpili Cádiz, Almería a Granada.

## Tímy v sezóne 2023/2024

## Tabuľka



## Štatistiky

### Najlepší strelci

## Poznámky

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

* Výsledky zápasov 

Kategória:La Liga
Kategória:Futbal v 2023
Kategória:Futbal v 2024
Kategória:2023 v Španielsku
Kategória:2024 v Španielsku
Trnavská tabuľa

**Trnavská tabuľa** je geomorfologická časť Trnavskej pahorkatiny, podcelku Podunajskej pahorkatiny. Zaberá rovinatú oblasť v širšom okolí Trnavy, približne v trojuholníku medzi Sládkovičovom, Šenkvicami a Vrbovým.

## Polohopis
Nachádza sa v západnej oblasti Podunajskej pahorkatiny a zaberá juhovýchodnú polovicu podcelku Trnavská pahorkatina. Na severozápade a západe nadväzuje podcelok časťou Podmalokarpatská pahorkatina, na juhu nadväzuje geomorfologický celok Podunajská rovina a jej časť Úľanská mokraď a na východe Dolnovážska niva a jej časť Dudvážska mokraď. Rovinatú oblasť Podunajskej pahorkatiny z veľkej časti odvodňujú prítoky Dudváhu, v južnej časti aj Čiernej vody a významnými vodnými tokmi tu sú Gidra, Trnávka, Horná Blava, Chtelnička a Holeška. 

Trnavská tabuľa zasahuje do Trnavského a Bratislavského kraja a okresov Trnava, Hlohovec, Piešťany, Galanta a Senec. Z významných sídiel tu leží Trnava, Vrbové, Špačince, Veľké Kostoľany, Bučany, Blatné a okrajovo i Sládkovičovo, Šenkvice a Veľké Úľany. Ide o významnú poľnohospodársku a priemyselnú oblasť so strategickou dopravnou sieťou.

## Doprava
Územím prechádzajú najvýznamnejšie cestné a železničné koridory, vedúce na sever i východ Slovenska. V blízkosti Trnavy sa križuje medzinárodne významná diaľnica D1 z Bratislavy do Trenčína a rýchlostná cesta R1 do Nitry. Dôležitú úlohu zohrávajú aj cesta I/61 na Považie, južným okrajom vedúca cesta I/62 zo Senca do Serede, cesta I/51 z Trnavy do Senice a cesty II/504, II/560 a II/499, na ktoré sa pripájajú miestne komunikácie, obsluhujúce tunajšie obce. Z juhu na sever prechádza južnou časťou aj významná železničná trať Bratislava – Žilina, na ktorú sa v Trnave pripája trať do Senice i do Serede. 

## Chránené územia
V tejto časti Podunajskej pahorkatiny sa nachádza iba chránený areál Trnavské rybníky.

## Turizmus
Poľnohospodársky intenzívne využívaná Trnavská tabuľa poskytuje vhodné podmienky na cykloturistiku, nakoľko tu je viacero značených cyklotrás. Turisticky atraktívne je mesto Trnava s množstvom historických budov, no zaujímavé pamiatky sú vo viacerých obciach tejto časti Podunajskej nížiny. Značené turistické trasy tu nie sú.

## Referencie

## Pozri aj
* Podunajská pahorkatina
* Trnavská pahorkatina
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Podunajská pahorkatina
Kategória:Trnavská pahorkatina
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Pomenovania podľa Trnavy
Jazdecká socha Henricha IV.

**Jazdecká socha Henricha IV.** () je bronzová jazdecká socha francúzskeho kráľa Henricha IV. idúceho na koni. Socha sa nachádza v Paríži na námestí *[[Place du Pont-Neuf]]*. Sochu vytvoril v roku 1818 François-Frédéric Lemot. Socha je od roku 1992 chránená ako historická pamiatka.

## Umiestnenie
Socha je umiestnená v Paríži v 1. obvode na námestí *[[Place du Pont-Neuf]]* na západnom cípe ostrova Cité uprostred Pont Neuf.

## História
Prvú jazdeckú sochu Henricha IV. vytvorili sochári Giambologna a Pietro Tacca. Bola slávnostne odhalená v roku 1614 na neďalekom *[[Place Dauphine]]*. Podstavec sochy bol v každom rohu doplnený manieristickou sochou otroka, ktoré vytvoril Pierre de Francqueville. Táto socha bola zničená za Francúzskej revolúcie a zostali iba sochy otrokov, ktoré sú uložené v Louvri.

Dňa 3. mája 1814 pri príležitosti návratu Ľudovíta XVIII. bola odhalená provizórna socha, ktorú Henri-Victor Roguier zhotovil zo sadry a usadil ju na jedného z koní kvadrigy, ktorú Napoleon Bonaparte ukoristil v roku 1806 z Brandenburskej brány. Súsošie bolo uložené v paláci Menu-Pleasures a ešte v roku 1814 vrátené Prusku.

Súčasnú sochu vytvoril sochár François-Frédéric Lemot a bola slávnostne odhalená 25. augusta 1818. Počas vztýčenia novej sochy bolo do nej uložených niekoľko predmetov – pergamenové dokumenty týkajúce sa inaugurácie sochy, 26 medailí a tri knihy o Henrichovi IV. Sada bola umiestnená do brucha koňa a je teraz zachovaná v Národnom archíve a vystavená v jeho múzeu.

## Popis
Pomník predstavuje bronzovú jazdeckú socha francúzskeho kráľa Henricha IV. v brnení, korunovaného vavrínom a držiacim v pravej ruke žezlo zdobené ľaliami. Henrich IV. hľadí v smere na *[[Quai des Orfèvres]]*, zatiaľ čo kôň sa pozerá na *[[Quai de l’Horloge|Quai de l'Horloge]]*.

Socha je umiestnená na podstavci, na ktorom sú basreliéfy a latinské dedikačné nápisy.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Záznam v evidencii historických pamiatok

## Zdroj

Kategória:Île de la Cité
Kategória:1. obvod (Paríž)
Kategória:Sochy v Paríži
Kategória:Bronzové sochy
Kategória:Jazdecké sochy
Kategória:Historické pamiatky v Paríži
Passage Sainte-Avoie

**Passage Sainte-Avoie** alebo **Passage Sainte-Avoye** je ulica v Paríži. Nachádza sa v 3. obvode v historickej štvrti Le Marais. Ide o súkromný priechod, ktorý nie je verejnosti prístupný.

## Názov
Názov ulice, rovnako ako celej štvrte, je odvodený od už neexistujúceho kláštora zasväteného svätej Avoye, pôvodom zo Sicílie.

## Poloha
Priechod vedie od ulice *[[Rue Rambuteau]]* a končí na ulici *[[Rue du Temple]]*.

## História
Priechod prebieha na mieste bývalých parížskych hradieb Filipa II. Augusta, ktoré rozdeľovali súčasnú ulicu *Rue Rambuteau* pri križovatke s *[[Rue Pecquay]]*. Pasáž bola otvorená v roku 1828 na mieste palácov hôtel de Mesmes a hôtel Augrau Dalleray. Hôtel de Mesmes obýval kráľ Henrich II. V tomto paláci zomrel dňa 12. novembra 1567 *[[Connétable]]* Anne de Montmorency, zranený v bitke pri Saint-Denis.

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Pasáž na stránkách mesta Paríž Archivováné 21. 4. 2018 na Wayback Machine.

## Zdroj

Kategória:Le Marais
Sainte-Avoie
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2024

**Majstrovstvá sveta v hokejbale 2024** boli v poradí 15. majstrovstvá sveta v hokejbale, ktoré organizovala Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa 21.29. júna 2024 vo Švajčiarsku, za účasti 16 mužských a 7 ženských tímov.

## Organizátor
Švajčiarsko bolo organizátorom svetového šampionátu tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 2003 a 2015. Dejiskami zápasov boli mestá Visp a Raron.

## Štadión

## Účastníci a rozlosovanie
Rozlosovanie:

;Muži

;Ženy

## Muži
### A divízia
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

----

### B divízia

## Play off
### A divízia
#### Štvrťfinále

#### Stretnutie 7. miesto

#### Stretnutie 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3.miesto

#### Finále

### B divízia
#### Štvrťfinále

#### Stretnutie 7. miesto

#### Stretnutie 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3.miesto

#### Finále

## Ženy
### Základná skupina

### Play off
#### Semifinále

#### Zápasy o 5.-7. miesto

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie tímov

;Muži A divízia

;Muži B divízia

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Majstrovstvá sveta na stránke Slovenskej hokejbalovej únie

Kategória:Hokejbal v 2024
Kategória:Majstrovstvá sveta v hokejbale
Hokejbal
Kategória:2024 vo Švajčiarsku
Šúr (geomorfologická časť)

**Šúr** je geomorfologická časť Podunajskej roviny. Zaberá neveľkú oblasť v blízkosti mesta Svätý Jur.

## Polohopis
Nachádza sa na severozápadnom okraji Podunajskej roviny, priamo na úpätí Malých Karpát. Západne tak susedí podcelok Pezinské Karpaty a ich časť Homoľské Karpaty, zvyšok územia nadväzuje na samotnú Podunajskú rovinu. Nie je tak časťou žiadneho podcelku ale priamo geomorfologického celku. Územím pretekajú len menšie vodné toky z blízkych Malých Karpát – Blatina, Šúrsky kanál a Račiansky kanál. Značnú časť územia tvoria mokrade. 

Šúr leží v Bratislavskom kraji a v okresoch Bratislava III, Senec a Pezinok. Na jej okraji leží mesto Svätý Jur a okrajové časti Bratislavy (Vajnory a Rača), no tiež obce Chorvátsky Grob, Slovenský Grob a Grinava (Pezinok).

## Doprava
Strednou časťou územia prechádza diaľnica D4, ktorá bude výhľadovo pokračovať tunelom popod Malé Karpaty. Dnes končí na západnom okraji v križovatke s cestou II/502 z Pezinka do Bratislavy, ktorá lemuje západný okraj Šúra. Sídla v okolí dopravne obsluhujú na ne nadväzujúce miestne komunikácie. Železničné koridory na Žilinu a Nové Zámky prechádzajú už mimo tejto oblasti. 

## Chránené územia
Značná časť oblasti je súčasťou rovnomennej národnej prírodnej rezervácie.

## Turizmus
Oblasť na okraji mestských sídiel patrí medzi obľúbené ciele nenáročných prechádzok. V okolí je tiež niekoľko značených cyklotrás a strednou časťou prechádza  zeleno značená Štefánikova magistrála k Mohyle generála Milana Rastislava Štefánika.

## Referencie

## Pozri aj
* Podunajská rovina
* Šúr (národná prírodná rezervácia)
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Podunajská rovina
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Mokrade na Slovensku
Konrád Červený

[náhľad|[Bitka pri Lechu (iluminácia z 15. storočia)]]
**Konrád zvaný Červený** (* okolo 922† 10. august 955) bol vojvodom lotrinským a zaťom neskoršieho cisára Otta I. Konrád bol významnou osobnosťou východofranskej ríše v polovici 10. storočia a predkom cisárov zo sálskej dynastie. Padol v bitke na Lešskom poli proti maďarským nájazdníkom.

## Život
Konrád pochádzal z franskej grófskej rodiny, ktorej statky boli v okolí Wormsu. Kráľ Otto I. ho roku 944 menoval vojvodom lotrinským za zásluhy, ktoré si Konrád získal v boji proti Otovmu povstalému bratovi Henrichovi a jeho spojencom, a pretože ho chcel k sebe pevnejšie pripútať, dal mu roku 947 svoju dcéru Luitgardu za manželku. Konrád sa zúčastnil prvej Otovej výpravy do Talianska a stal sa roku 952 miestodržiteľom v Pavii. Upadol však skoro potom v nemilosť kráľovu, pretože s Berengarom II. urobil nevýhodnú zmluvu, spojil sa so svojím švagrom Liudolfom Švábskym, ktorý intrigoval proti otcovi, a obaja sa vzbúrili v roku 953. Spočiatku sa im darilo dosť dobre, hoci Konrád bol zo svojho vojvodstva vypudený, keď sa však Konrád roku 954 spojil s Maďarmi, ktorí práve vtedy urobili veľký vpád do Nemecka, začali sa od nich odvracať spojenci a Konrád sa musel Otovi poddať; podržal síce svoje veľké rodinné statky, ale vojvodstva bol zbavený.

Dňa 10. augusta 955, na sviatok svätého Vavrinca, padol v boji proti Maďarom pri rieke Lech. Podľa Viedenskej obrázkovej kroniky z rokov 13581370 (podľa Gesta Hungarorum) ho zabil maďarský veliteľ Lél (Lehel), a to úderom loveckého rohu olifantu do hlavy, ako je vyobrazené v iniciále kroniky. Údajná vražedná zbraň sa zachovala, je to byzantský slonovinový roh a slúži ako atribút maďarského hrdinu v múzeu v Jászberéne.

Konrád po sebe zanechal syna Otta Wormského, vojvodu korutánskeho. Cez Otta bol Konrád pradedom cisára Konráda II.

## Rodokmeň

## Iné projekty

## Zdroj
*
*

Kategória:Narodenia v 20. rokoch 10. storočia
Kategória:Úmrtia 10. augusta
Kategória:Úmrtia v 955
Kategória:Lotrinskí vojvodovia
Kategória:Sálska dynastia
Turistická značkovaná trasa číslo 5109

**Turistická značkovaná trasa číslo 5109** je zelená trasa v Myjavskej pahorkatine, ktorá vedie zo Starej Turej k Mohyle M. R.Štefánika na Bradle. Dĺžka trasy je 22,6 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov. 

## Priebeh trasy

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

5109
5109
Clash MMA

**Clash of the Stars** je česko-poľská organizácia bojových športov (MMA, box, kickbox a pod.), zameriavajúc sa výlučne na zápasy s influencermi. Spoločnosť bola založená 10. júna 2021 so sídlom v Karvinej, promotérmi sú Tomas Linh Le Sy a Jakub Tyberiusz Łabudek.

## Informácie
Zakladateľom a majiteľom je Tomáš Linh Le Sy, bývalý zápasník organizácie Oktagon MMA, v ktorej sa najviac zviditeľnil svojou účasťou v reality-show Oktagon Výzva 3.

Organizácia sa zameriava hlavne na súboje influencerov, ktorí medzi sebou bojujú na jednotlivých galavečeroch moderovaných Jakubom Jírom. Záznamy z turnajov sú dostupné na stránkach spoločnosti formou pay-per-view.

Súťaž cieli hlavne na sledovanosť a popularitu, čo kritizujú niektorí profesionálni MMA športovci, ako napríklad tréner a rozhodca Jakub Müller alebo zápasník Patrik Kincl.

## Súťažiaci
Najvýraznejšou postavou Clash of the Stars je zrejme Filip Grznár, profesionálny kulturista a taktiež MMA zápasník. Grznár sa objavil na piatich galavečeroch. Pozornosť pritiahol napríklad jeho súboj s youtuberom Alešom „Psychopatom“ Bejrom podľa pravidiel thajského boxu, okolo ktorého sa súperi navzájom napadli aj mimo zápasu. Podobne prebiehal aj samotný zápas, pri ktorom Bejra vážne zranil rozhodca. Na siedmom turnaji sa Bejr stretol s Jaromírom Soukupom, ale kvôli nerešpektovaniu pravidiel boxu bol behom zápasu diskvalifikovaný a prehral.

## Turnaje

### Clash of the Stars 1 (22.01.2022) Český Těšín

### Clash of the Stars: Round 2 (25.06.2022) Praha

### Clash of the Stars: Room 3 (29.10.2022) Praha

### Clash of the Stars: Episode IV (11.03.2023) Praha

### Clash of the Stars 5: The Champ is Here (10.06.2023) Praha

### Clash of the Stars 6: One Night in Bangkok (28.10.2023) Praha

### Clash of the Stars 7: Seven Sins (27.01.2024) Praha

### Clash of the Stars 8 (22.06.2024) Ostrava

## B4THECLASH
Pred každým turnajom prebieha séria predzápasových rozhovorov s bojovníkmi, ktorá sa nazýva B4THECLASH (*Before The Clash*). Vždy sa vysiela naživo a bezplatne na videoplatforme YouTube s cieľom zvýšiť povedomie o doteraz neznámych bojovníkoch alebo napríklad vytváraním sporov medzi, podobne ako napríklad v reality show. Prenos väčšinou moderuje Tomáš Linh Le Sy (raz v zastúpení Jakubom Jírom, druhykrát "Jenysom") a stretávajú sa tu jeden alebo dva páry zápasníkov.

## Referencie

Kategória:Organizácie založené v 2021
Kategória:Športové organizácie
Kategória:Organizácie v Česku
Kategória:Športové podujatia v Česku
James Bond: V tajnej službe Jej veličenstva

***James Bond: V tajnej službe Jej veličenstva*** alebo ***V tajnej službe Jej veličenstva*** ( skracované na *OHMSS*) je britský špionážno-akčno-dobrodružný triler z roku 1969, ktorý režíroval Peter R. Hunt. Ide o v poradí šiestu oficiálnu bondovku v ktorej hlavnú úlohu agenta 007 hrá George Lazenby po prvýkrát. Kniha *On Her Majesty's Secret Service* je v poradí jedenásta bondovka od Iana Fleminga, bola vydaná v roku 1963.

## Dej
Úplne oblečená žena vbiehajúca do mora (Diana Rigg) mohla znamenať len jednu vec, a to pokus o samovraždu. James Bond (George Lazenby) šmykom zastavil svoj Aston Martin DB5 aby ju zachránil. Volala sa Tereza (Tracy) di Vicenzo a bola to krásna a ľahkomyseľná dcéra magnáta zločinu Draca (Gabriele Ferzetti). Hľadal jej manžela, ktorý by ju skrotil, a neskôr dospel k záveru, že Bond je ten pravý. No Bond si tým nebol taký istý, ale Draco mal na vyjednávanie mocné slovo, ktorou boli informácie o mieste pobytu istého Ernsta Stavra Blofelda (Telly Savalas). Ten vo svojom horskom sanatóriu na Piz Gloria chystal aj s Irmou Bunt (Ilse Steppat) diabolské plány.

## Fakty a zaujímavosti
* Natáčalo sa vo Švajčiarsku, Portugalsku a v Pinewood Studios v Londýne.
* Pôvodne mal úlohu Bonda hrať opäť Connery, no ten to vyslovene odmietol.
* S minutážou cez 140 minút išlo do tej doby o najdlhší film ságy.

## Postavy
* **Tracy di Vicenzo**: jediná Bondova manželka, ktorá agentovi spôsobila aj isté šlamastiky.
* **Ernst Stavro Blofeld**: zlosyn sa dožadoval úctyhodnosti a odpustenia bývalých zločinov. Ako vždy bol pripravený nezastaviť sa pred ničím, čo by sa mu postavilo do cesty. Vyhľadal plastického chirurga aby si opäť zmenil vzhľad, taktiež si nechal odstrániť ušné lalôčiky. Išlo totiž o dedičný znak starobylej rodiny Beuchampovcov do ktorej sa infiltroval.
* **Marc Ange Draco**: otec Tracy bol hlavou zločineckej skupiny Union Corse. Chcel, aby sa usadila a vydala za muža Bondovho typu „Jediné čo potrebuje, je muž, ktorý by ju ovládol!“ povedal a nasmeroval agenta na Blofelda.

## Galéria

Súbor:On Her Majesty's Secret Service (1).jpg|Zábery z natáčania na Piz Gloria.
Súbor:On Her Majesty's Secret Service (2).jpg|George Lazenby a Diana Rigg počas natáčania vo švajčiarskych alpách.
Súbor:On Her Majesty's Secret Service (16).jpg|Počas natáčania exteriérových záberov.
Súbor:Station schilthorn dji 0255 webalbum print.jpg|Pohľad na Piz Gloriu vo výške , snímka z roku 2020. V pozadí sú viditeľné vrchy Blüemlisalp a Gspaltenhorn.
Súbor:On Her Majesty's Secret Service - Mercury Cougar XR7 (back).jpg|Replika auta používaného vo filme.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''James Bond: V tajnej službe Jej veličenstva'' na oficiálnej stránke 
* 
* 
* 
* 
* ''James Bond: V tajnej službe Jej veličenstva'' v MGM 
* ''James Bond: V tajnej službe Jej veličenstva'' v Thunderballs 

Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy o Jamesovi Bondovi
Kategória:Filmy z 1969
Kategória:Britské filmy
Komorný folklórny súbor Szőttes

**Komorný folklórny súbor Szőttes** () je jedným z najprestížnejších maďarských folklórnych tanečných súborov na južnom Slovensku. Svojou tvorbou výrazne prispievajú k popularizácii maďarskej ľudovej umeleckej tradície, predovšetkým ľudových piesní, ľudových tancov a inštrumentálnej ľudovej hudby. Založil ho choreograf János Quittner, ktorý v roku 1969 vytvoril súbor ľudového tanca v organizačnom rámci Csemadoku, ktorý v súčasnosti pôsobí ako samostatná občianska organizácia so sídlom v Bratislave. Ich vystúpenia sa konajú najmä na južnom Slovensku, no pravidelne sa zúčastňujú aj mnohých medzinárodných festivalov ľudového umenia.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky 

Kategória:Slovenské folklórne súbory
Kategória:Maďari na Slovensku
Kategória:Organizácie založené v 1969
Potônska mokraď

**Potônska mokraď** je geomorfologická časť Podunajskej roviny. Zaberá rovinatú oblasť v blízkosti mesta Dunajská Streda.

## Polohopis
Nachádza sa v centrálnej časti Podunajskej roviny, na severe strednej časti Žitného ostrova. Nie je súčasťou žiadneho podcelku a obklopuje ho iba vlastná Podunajská rovina. Poloha na ostrove predurčuje, že územím pretekajú len menšie vodné toky Starý Klátovský kanál, Klátovský kanál a okrajom aj Klátovské rameno, ktorým voda odteká do Malého Dunaja. Časť územia tvoria mokrade a v strednej časti je Blahovský rybník. V západnej časti je vybudovaný pretekársky okruh Slovakia ring.

Potônska mokraď leží v Trnavskom kraji, v okrese Dunajská Streda. Samotná oblasť je osídlená minimálne, no na okrajoch ležia obce Blahová, Horná Potôň, Orechová Potôň, Malé Dvorníky, Ohrady a Dunajský Klátov.

## Doprava
Východnou časťou územia prechádza cesta II/507 z Dunajskej Stredy do Galanty a južne mimo mokrade aj cesta II/572 z Dunajskej Stredy do Bratislavy. Na ne nadväzujú miestne komunikácie, prepájajúce sídla v oblasti. 

## Chránené územia
V tejto časti Podunajskej roviny nie sú žiadne osobitne chránené oblasti. Severovýchodným okrajom preteká Klátovské rameno, ktoré je národnou prírodnou rezerváciou.

## Turizmus
Oblasť patrí medzi turisticky pokojnejšie, pričom tu nie sú značené chodníky. Severným okrajom územia vedie cyklotrasa, ktorá umožňuje nenáročnú cykloturistiku. Atraktívny je minizoo Malkia park a blízky Slovakia ring.

## Referencie

## Pozri aj
* Podunajská rovina
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Podunajská rovina
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Mokrade na Slovensku
Encefalitída

**Encefalitída** je zápal mozgu. Podľa závažnosti sa prejavuje rôznymi príznakmi, medzi ktoré patria znížené alebo zmenené vedomie, bolesti hlavy, horúčka, zmätenie, stuhnutý krk a vracanie. Medzi ďalšie komplikácie patria záchvaty, halucinácie, problémy s rozprávaním, s pamäťou a so sluchom.

Medzi pôvodcov encefalitídy patria vírusy, napríklad vírus herpex simplex alebo vírus besnoty, ako i baktérie, huby či parazity. Medzi ďalšie príčiny patria autoimunitné ochorenia a niektoré lieky. V mnohých prípadoch je pôvod ochorenia neznámy. Medzi rizikové faktory patrí slabý imunitný systém. Diagnóza je zvyčajne založená na príznakoch a podporená výsledkami krvných testov, lekárskych zobrazovacích metód a analýzy mozgomiešneho moku.

Niektorým druhom encefalitídy sa dá predísť pomocou očkovania. Encefalitídu možno liečiť antivirotikami (napríklad acyklovirom), antikonvulzívami a kortikosteroidmi. Liečba väčšinou prebieha v nemocnici. Liečba niektorých pacientov vyžaduje umelé dýchanie. Keď je akútny stav pod kontrolou, môže byť nutná rehabilitácia. V roku 2015 sa odhadovalo, že encefalitídou trpelo 4,3 milióna ľudí a zomrelo na ňu 150&nbsp;000 ľudí po celom svete.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Infekčné choroby
Kategória:Zápalové ochorenia
Dávid Ďuriš

**Dávid Ďuriš** (* 22. marec 1999, Žilina) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na pozícii útočníka na hosťovaní z MŠK Žilina v talianskom klube Ascoli v Serie B.

## Klubová kariéra

### MŠK Žilina
Ďuriš je odchovancom MŠK Žilina. Do klubu prišiel keď mal sedem rokov. Cez rezervu sa postupne dostal do prvého tímu. V A-tíme Žiliny debutoval 18. septembra 2018 pri výhre 6:0 nad Tatran Krasno v pohári. V zápase strelil aj svoj premiérový gól.

V lige debutoval 20. júla 2019 pri výhre 3:0 nad Zemplínom Michalovce. O necelý mesiac neskôr, dňa 17. augusta strelil svoj prvý ligový gól pri výhre 3:0 nad Nitrou. Vo svojej prvej sezóne v lige odohral 23 zápasov a strelil šesť gólov.

Dňa 8. júla 2021 strelil Ďuriš dva góly pri vysokej výhre 5:1 nad Dila Gori v prvom zápase prvého predkola Konferenčnej ligy UEFA 2021/22. Dňa 12. augusta 2021 strelil gól pri výhre 5:0 nad Tobol Kostanaj v odvete tretieho predkola Konferenčnej ligy. Žilina po výhre 1:0 vonku a 5:0 doma postúpila do play-off predkola Konferenčnej ligy.

#### Hosťovanie v Ascoli
Dňa 31. januára 2024 odišiel Ďuriš na hosťovanie do talianskeho klubu Ascoli v Serie B. V klube debutoval 10. februára pri prehre 2:3 s Catanzaro. Svoj prvý gól strelil 11. marca pri prehre 1:2 so Sampdoria Janov.

## Medzinárodná kariéra
Ďuriš debutoval v národom tíme Slovenska dňa 22. septembra 2022 pri prehre 1:2 s Azerbajdžanom v skupine Ligy národov UEFA 2022/23. Svoj prvý gól strelil dňa 16. októbra 2023 keď rozhodol o výhre 1:0 nad Luxemburskom.

Ďuriš bol povolaný do záverečnej nominácie na Majstrovstvá Európy vo futbale 2024.

## Štatistiky kariéry

### Klubové
*K 23. júnu 2024*

; Poznámky
: **<sup>1</sup>** Európska liga UEFA
: **<sup>2</sup>** Európska konferenčná liga UEFA
: **<sup>3</sup>** Play-off o Konferenčnú ligu

### Medzinárodné
*K 23. júnu 2024*

## Referencie

## Externé odkazy
* Dávid Ďuriš na transfermarkt.com

Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Hráči MŠK Žilina
Kategória:Hráči Ascoli Calcio
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2024
Kategória:Futbaloví útočníci
Kategória:Osobnosti zo Žiliny
Louvoisova fontána

**Louvoisova fontána** () je fontána v Paríži.

## Umiestnenie
Fontána sa nachádza v 2. obvode uprostred *[[Square Louvois]]* na ulici *[[Rue de Richelieu]]* pri vchode do starej budovy Francúzskej národnej knižnice.

## História
Fontánu vybudoval v roku 1844 architekt Louis Visconti na príkaz kráľa Ľudovíta Filipa. Sochy navrhol Jean-Baptiste-Jules Klagmann.

## Popis
Fontána oslavuje štyri významné francúzske rieky – Seinu, Garonnu, Loiru a Saônu. Fontána sa skladá z troch nad sebou umiestnených vodných nádrží. Do najvyššej najmenšej tečie voda zo štyroch hláv faunov. Nádrž podopierajú štyri alegorické ženské postavy predstavujúce rieky stojace uprostred strednej nádrže. Do nej steká voda z hornej z maskarónov v tvare levích hláv. Po okraji strednej nádrže sú tiež maskaróny, ktoré sa striedajú so znameniami zverokruhu. Z maskarónov tečie voda do najnižšieho bazéna. Jeho stred je zdobený štyrmi tritónmi idúcimi na delfínoch.

Sochy sú podpísané Jeanom-Baptistom-Julesom Klagmannom.

Fontána bola vyrobená zo zliatiny z Callovej zlievarne.

## Galéria

Súbor:FontaineLouvois05.jpg|alt=Statue of the Loire|Socha Loiry
Súbor:FontaineLouvois06.jpg|alt=Statue of the Saône|Socha Saône
Súbor:FontaineLouvois07.jpg|alt=Statue of the Seine|Socha Seiny
Súbor:FontaineLouvois08.jpg|alt=Statue of the Garonne|Socha Garonne
Súbor:FontaineLouvois03.jpg|alt=One of the four tritons riding a dolphin|Jeden zo štyroch tritonov jazdiacich na delfíne
Súbor:Square_Louvois_Paris_23-05.jpg|alt=Fontaine Louvois in the middle of Square Louvois in the end of May, seen from the West entrance on Lulli street|Fontaine Louvois je uprostred Square Louvois na konci mája


## Referencie


## Externé odkazy

* Popis fontány   
* Fotografie fontány

## Zdroj

Kategória:2. obvod (Paríž)
Kategória:Fontány v Paríží
Kategória:Architektúra z 1844
Evakuačná batožina

[vpravo|náhľad| Príklad evakuačnej batožiny amerického [Červený kríž|Červeného kríža (2006)]]

**Evakuačná batožina** je batožina určená na prenášanie vecí osobnej potreby v prípade vyhlásenej alebo spontánnej evakuácie za účelom pobytu mimo oblasti akútneho alebo potenciálneho ohrozenia po dobu dlhšiu ako jeden deň. Evakuačná batožina môže byť pripravená až v prípade nariadenej evakuácie, alebo môže byť predbežne pripravená a priebežne udržiavaná, napr. v oblastiach častých povodní.

## Odporúčaný obsah
Evakuačná batožina by mala byť pripravená pre každého člena rodiny alebo skupiny zvlášť. Jej hmotnosť by mala umožniť prepravu hromadnými dopravnými prostriedkami (ak sa nevykonáva evakuácia vlastným vozidlom). Odporúčaná je hmotnosť do 25 kg pre dospelého a do 1015 kg pre dieťa. Vhodnou batožinou je kufor na kolieskach alebo batoh, menej vhodným taška alebo kufor bez koliesok.

Najčastejšími vecami odporúčanými pre umiestnenie do evakuačnej batožiny v kontexte strednej Európy sú:

* trvanlivé potraviny (na 23 dni)
* pitná voda
* osobné doklady, poistné a nájomné zmluvy (vo vodotesnom obale)
* peniaze a cennosti
* hygienické potreby
* bežne používané lieky
* svietidlo na batérie (baterka, čelovka)
* nabíjačka na mobilný telefón, powerbanka
* rádio na batérie
* náhradná bielizeň, oblečenie, topánky a pláštenka
* spací vak, alebo prikrývka
* okuliare
* zápalky alebo zapaľovač
* zatvárací vreckový nožík

## Úkrytová batožina
**Úkrytová batožina** je batožina obsahom aj formou podobná evakuačnej batožine, avšak je určená pre pobyt v stálom tlakovo odolnom úkryte, stálom tlakovo neodolnom úkryte alebo improvizovanom úkryte za vyhláseného vojnového stavu alebo jeho ekvivalentu v príslušnej krajine. Pretože je úkrytová batožina určená na pobyt v kolektívnych úkrytoch, je jej odporúčaná hmotnosť nižšia ako pri evakuačnej batožine – do 15 kg pre dospelých a do 10 kg pre deti.

## Podobné pojmy
V komunite prepperov a survivalistov existuje niekoľko konceptov, ktoré sú svojím určením podobné evakuačnej batožine. *Bug-out bag* je batožina určená na presun z miesta ohrozenia do vopred pripraveného útočiska pre prípad núdze, tzv. *[[bug-out location]]*. Podobne tzv. *bug-out vehicle* je vozidlo určené na to isté. *Get home bag* je batožina s vybavením určená na návrat domov (napr. z práce) v prípade vzniknutých mimoriadnych udalostí, kedy nefunguje verejná ani individuálna automobilová doprava. *INCH bag* (z anglického *I'm Never Coming Home* – „už sa nikdy nevrátim domov“) je batožina určená na trvalé opustenie domova na neurčitú dobu mimo vopred pripravené útočisko. *[[Everyday carry]]* je sada vecí, ktoré človek nosí denne pri sebe a ktoré sú určené na riešenie každodenných problémov aj mimoriadnych situácií.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Pozri aj
* Evakuácia

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''Evakuační zavazadlo'' – video z cyklu *Štěstí přeje připraveným* na YouTube 
* Čo robiť v prípade krízy alebo ozbrojeného konfliktu – text na webe Ministerstva vnútra SR
* Čo si vziať do evakuačnej batožiny? – text na webe Ministerstva vnútra SR

## Zdroj

Kategória:Tašky
Kategória:Civilná ochrana
Čiližská mokraď

**Čiližská mokraď** je geomorfologická časť Podunajskej roviny. Zaberá rovinatú oblasť v širšom okolí mesta Gabčíkovo.

## Polohopis
Nachádza sa na juhu centrálnej časti Podunajskej roviny, v južnej časti Žitného ostrova. Nie je súčasťou žiadneho podcelku a je tak obklopená iba vlastnou Podunajskou rovinou. Poloha územia na riečnom ostrove predurčuje, že územím pretekajú len menšie vodné toky, zväčša upravené na vodné kanály. Medzi najvýznamnejšie patrí kanál Vojka-Kračany, Šuľany-Jurová, Gabčíkovo-Ňárad a Čiližský potok, ktorými voda odteká do Dunaja. Časť územia tvoria mokrade.

Čiližská mokraď leží v Trnavskom kraji, v okrese Dunajská Streda a z množstva sídiel patria medzi najvýznamnejšie mesto Gabčíkovo, okrajovo aj Veľký Meder a obce Holice, Horný Bar, Kostolné Kračany, Vrakúň a Čiližská Radvaň.

## Doprava
Juhovýchodnou časťou územia prechádza cesta I/13 z Veľkého Medera do Győru, na ktorú sa pri Medveďove pripája južným okrajom vedúca cesta II/506 od Šamorína cez Gabčíkovo. Z tohto mesta na sever do Dunajskej Stredy vedie cesta II/507 a severozápadným okrajom aj cesta I/63 z Dunajskej Stredy do Bratislavy. Na ne nadväzujú miestne komunikácie, prepájajúce sídla v oblasti. 

## Chránené územia
V tejto časti Podunajskej roviny sa nachádza prírodná rezervácia Jurovský les a chránené areály Konopiská, Gabčíkovský park, Číčovský park a Čiližské močiare.

## Turizmus
Oblasť patrí medzi turisticky pokojnejšie a ponúka viaceré možnosti na rekreáciu. Atraktívne je okolie Veľkého Medera, kde je vybudovaný akvapark i lanový park a odkiaľ vedú i značené turistické chodníky. Cez Veľký Meder a Gabčíkovo vedie do Bratislavy pútnická Mariánska cesta. Okrajovými časťami prechádza niekoľko značených cyklotrás, ktoré umožňujú nenáročnú cykloturistiku. 

### Turistické trasy
*  modro značený chodník z Veľkého Medera k Číčovskému mŕtvemu ramenu
*  žlto značený chodník z Veľkého Medera k jazeru Tisota
*  zeleno značený chodník z Gabčíkova do lokality Zátonský les
*  červeno značený chodník z Gabčíkova do CHKO Dunajské luhy

## Referencie

## Pozri aj
* Podunajská rovina
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Podunajská rovina
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Mokrade na Slovensku
Korzo (rozlišovacia stránka)

**Korzo** môže byť:
* miesto hromadných prechádzok, promenáda, pozri korzo
* historické košické kino, pozri Korzo (kino)
* košický denník vydávaný v rokoch 19941998, jeho redakcia následne prešla do denníka Korzár, pozri Korzo (denník)
* košický denník vydávaný v roku 1998, pozri Nové Korzo
* viaceré obchodné centrá
**OC Korzo
** Shopping Park Korzo

## Pozri aj
* Korzó (maďarský týždenník)
* Košické korzo na filmovom plátne (krátkometrážny film z roku 1909)
* Baštové korzo 74 (slovenský preklad názvu maďarského filmu )
* Divadlo Astorka Korzo ’90
* Obchod na korze
* Petržalské korzo
* Corso
Oliver Glasner

**Oliver Glasner** (* 28. august 1974, Schärding, Rakúsko) je rakúsky profesionálny futbalový tréner a bývalý hráč, ktorý je v súčasnosti trénerom klubu Crystal Palace, ktorý pôsobí v Premier League.

Ako obranca strávil takmer celú svoju profesionálnu kariéru v rakúskom bundesligovom klube SV Ried, kde v rokoch 1998 a 2011 vyhral Rakúsky pohár. Po svojom odchode do dôchodku pracoval Glasner ako asistent trénera v Red Bull Salzburg a následne sa v roku 2014 vrátil do Riedu ako tréner klubu. Potom strávil štyri sezóny ako tréner bývalého klubu LASK, s ktorým získal postup do najvyššej rakúskej súťaže a vo svojej poslednej sezóne pomohol klubu skončiť na druhom mieste v ligovej tabuľke.

V roku 2019 bol vymenovaný za nového trénera bundesligového klubu VfL Wolfsburg, ktorý sa v oboch sezónach počas jeho pôsobenia v klube kvalifikoval do európskych súťaží. Následne bol vymenovaný za trénera Eintrachtu Frankfurt a vo svojej prvej sezóne s klubom vyhral titul v Európskej lige a vo svojej druhej a poslednej sezóne doviedol klub do vyraďovacej fázy Ligy majstrov a finále DFB-Pokal. V roku 2024 bol vymenovaný za trénera Crystal Palace.

## Úspechy

### Hráčske
;SV Ried
* Rakúsky pohár: 1997/98, 2010/11

### Trénerské
;Eintracht Frankfurt
* Európska liga UEFA: 2021/22

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rakúski tréneri
Kategória:Rakúski futbalisti
Kategória:Hráči LASK Linz
Kategória:Hráči SV Ried
Kategória:Hráči rakúskej Bundesligy
Kategória:Futbaloví strední obrancovia
Kategória:Tréneri Crystal Palace FC