open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Veľká cena Miami 2023

**Veľká cena Miami 2023** (angl. **Formula 1 Crypto.com Miami Grand Prix 2023**) sa uskutočnila 7. mája 2023 na pretekárskom okruhu Miami International Autodrome v Miami Gardens, čo je predmestie floridskej metropoly Miami. Boli to piate preteky sezóny 2023 Majstrovstiev sveta Formule 1.

Po víťazstve v šprinte a Veľkej cene počas predchádzajúceho súťažného víkendu v Azerbajdžane sa Sergio Pérez priblížil lídrovi šampionátu jazdcov Maxovi Verstappenovi na rozdiel šiestich bodov. Na treťom mieste v priebežnom poradí bol Fernando Alonso.

## Priebeh kvalifikácie
Sergio Pérez si v Miami vybojoval tretiu Pole Position svojej kariéry. Fernando Alonso bol druhý a Carlos Sainz tretí. Kvalifikácia bola predčasne ukončená kvôli nehode Charlesa Leclerca krátko pred koncom tretieho kvalifikačného segmentu, čo znamenalo, že Max Verstappen nemohol zajazdiť merané kolo, v dôsledku čoho musel do Veľkej ceny štartovať z 9. miesta; svoj prvý pokus v Q3 predtým kvôli jazdeckej chybe vypustil.

## Priebeh pretekov
Max Verstappen vyhral preteky aj vďaka alternatívnej stratégii - na rozdiel od jazdcov pred ním začal na tvrdých pneumatikách a potom prešiel na stredné. Tímový kolega Sergio Pérez skončil druhý a Fernando Alonso získal v svojich piatych pretekoch pre tím Aston Martin už štvrté umiestnenie na stupňoch víťazov.

## Výsledky
### Kvalifikácia

### Preteky

**Poznámky:**
*  – Vrátane dodatočného bodu za najrýchlejšie kolo pretekov
*  – Carlos Sainz Jr. dostal päťsekundový trest za prekročenie rýchlosti v boxovej uličke. Trest nemal vplyv na jeho konečné umiestnenie.

## Priebežné poradie šampionátu
;Poradie o Pohár jazdca (Top 5)

;Poradie o Pohár konštruktérov (Top 5)

## Referencie

Kategória:Formula 1 v roku 2023
Kategória:Veľká cena Miami
Kategória:2023 v USA
Záboj Bohuslav Kuľhavý

**Záboj Bohuslav Kuľhavý** (* 9. február 1937, Závažná Poruba – † 3. máj 2023, Bratislava) bol slovenský maliar, grafik a ilustrátor, považovaný za významného predstaviteľa postmoderny.

## Životopis
Narodil sa v liptovskej obci Závažná Poruba, strednú školu absolvoval v Liptovskom Mikuláši. V polovici 50. rokov odišiel do Martina, kde študoval súkromne u zakladateľa moderného slovenského prejavu v maľbe Martina Benku. Do sveta výtvarného umenia vstúpil začiatkom 60. rokov v Martine v okruhu výtvarníkov známych ako Skupina Mikuláša Galandu. V roku 1963 tu usporiadal prvú samostatnú výstavu v Slovenskom národnom múzeu. V rovnakom roku reprezentoval slovenské výtvarné umenie na výstave Súčasné slovenské výtvarné umenie v Prahe.

V roku 1964 sa presťahoval do Bratislavy, kde potom (s výnimkou dvojročného pobytu v USA v rokoch 19871988) pôsobil po zvyšok života. V roku 1968 vystavoval na Medzinárodnom bienále mladých výtvarníkov Danuvius v Bratislave, v roku 1969 v Lasson Gallery of Modern Art v Londýne.

Podľa teoretika a historika umenia Ľuboslava Mozu, Kuľhavý *„rozvíjal najhodnotnejší odkaz postmoderny. Po celý svoj tvorivý život vkladal na obrazovú plochu viac obsahových dejov, ktoré zdanlivo so sebou nesúviseli. Jeho rukopis sa tým stal neopakovateľným v slovenskom umeleckom raste, … S týmto majstrom odchádza posledná žijúca legenda slovenskej maľby. Celý svoj tvorivý život prežil po boku galandovcov, jeho tvorbu vysoko ocenili majstri ako Martin Benka a iní“*.

## Referencie

## Literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* 
* Zoznam diel Záboja Bohuslava Kuľhavého v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
* Záboj Bohuslav Kuľhavý – profil v dokumentárnom cykle GEN (RTVS, 2016)

Kategória:Osobnosti zo Závažnej Poruby
Kategória:Slovenskí maliari
Kategória:Slovenskí grafici
Kategória:Slovenskí ilustrátori
Ernest Šimoni

**Ernest** **Ján Šimoni** - Simonyi de Simony et Varsány (; * 18. december 1821, Žabokreky nad Nitrou – † 28. marec 1882, Opatija) bol uhorský statkár, politik a historik.

## Životopis
Narodil sa v zemianskej rodine Alojza Šimoni a jeho manželky Anny Hegyüzy. Navštevoval školy v Nitre, Tate, Vacove, Trnave a Bratislave. O rodine Šimoniovcov, ako aj o samotnom Ernestovi hovorí webová stránka obce Žabokreky nad Nitrou ako o významnej rodine, ktorá zasahovala do dejín regiónu.

Pred rokom 1848 sa aktívne zúčastňoval na zhromaždeniach Nitrianskej, Trenčianskej aj Tekovskej župy, vždy v radoch opozície. Počas uhorskej revolúcie bol predsedom súdu v Bojniciach a bol v Prievidzkom volebnom okrsku zvolený za poslanca uhorského snemu, avšak voľby neboli uznané za právoplatné. Ako dobrovoľník sa zúčastnil vojenských operácií proti Hurbanovej výprave a neskôr proti výprave gen. Šimuniča. O osobnom vzťahu Šimoniho a Hurbana hovorí aj anekdota, ktorú zaznamenal J. V. Ormis, o tom ako Šimoni navštívil Hurbana vo väzení a pri pohľade na prvý paragraf zákona o slobode tlače, ktorý mal Hurban na stene iba skonštatoval, že v Uhorsku sa málo využíva.

Začiatkom roku 1849 zorganizoval a viedol vojenskú skupinu, ktorá guerilovým spôsobom operovala v tyle cisárskych vojsk. Neskôr pôsobil ako sudca v Nitre a pridal sa k obrancom Komárňanskej pevnosti. Po potlačení uhorskej revolúcie emigroval do zahraničia.

V Anglicku pôsobil ako vychovávateľ detí továrnika Payna v Bridgewateri, s ktorými odišiel do Paríža, kde ich sprevádzal pri ich vysokoškolských štúdiách. On sám študoval chémiu a prírodné vedy. V roku 1857 rodinu opustil a usadil sa v Londýne, kde sa živil vyučovaním geológie a mineralógie. Voľný čas trávil v knižnici Britského múzea, kde študoval a kopíroval historické dokumenty týkajúce sa Uhorska. Tieto neskôr knižne vydal v niekoľkých zväzkoch v Pešti.

V roku 1859 cestoval po Európe a vstúpil do Maďarskej légie bojujúcej na strane Francúzska a Sardínie proti Rakúsku. Po uzatvorení mieru sa vrátil do Londýna a venoval sa fotografovaniu. V roku 1861 bol zvolený za poslanca uhorského snemu, avšak návrat do Uhorska mu nebol umožnený a tak odišiel do Bridgewateru kde mu bolo zverené vedenie cementárne a tehelne. Ako vyslanec Sheffieldskej oceliarne (Turton a spol.) precestoval väčšinu západnej Európy.

Keď po rakúsko - uhorskom vyrovnaní bolo umožnené emigrantom sa vrátiť do Uhorska, vrátil sa vykonávať svoj poslanecký mandát, ktorý zastával do roku 1881 za Stranu nezávislosti. Od roku 1880 trpel zdravotnými problémami a preto odišiel do chorvátskej Opatije, kde v roku 1882 zomrel.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

## Externé odkazy

* Záznam o narodení a krste v matrike - pokrstený ako **Ernestus Joannes Nepomuk Simonyi**

Kategória:Osobnosti zo Žabokriek nad Nitrou
Kategória:Uhorskí politici
Kategória:Uhorskí historici
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Pochovaní na cintoríne Kerepesi
Takešiho hrad

***Takešiho hrad*** () bola japonská televízna súťaž z rokov 19861989. Populárna zábavná show, v ktorej stovka súťažiacich postupne prechádzala rôznorodými úlohami a snažila sa v čo najväčšom počte prebojovať do finále, ktorým je dobývanie hradu samotného grófa Takešiho. Relácia sa dočkala aj pokračovania z roku 2002. Na Slovensku sa show vysielala na TV JOJ a nahováral ju Ján Tréger. V Česku reláciu dávala televízia Prima Cool.

## Priebeh súťaže
Sto súťažiacich (mužov aj žien) vyráža pod velením generála Lee na trasu, pri ktorej zdolávajú zaujímavé prekážky a plnia úlohy, ide tu predovšetkým o srandu a zábavu, nie o získanie peňažnej výhry.

## Disciplíny

## Účinkujúci
* Hayato Tanigenerál Tani
* Takeshi Kitanogróf Takeshi

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* 
* 
* 
* 

Kategória:Televízne súťaže
Lopušná (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Lopušná** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Zlatnom, približne  severne od Revúcej.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Šumiac. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Vaľkovňa, severovýchodne leží Šumiac, východne Červená Skala, juhovýchodne Muránska Huta, južne Muráň a severozápadne Pohorelá. Vrch leží v Národnom parku Muránska planina.

## Opis
Lopušná leží v strednej časti Muránskej planiny. Severne sa nachádza Hôrka (), Bartková (), Orlová (), Stredná hoľa (), Kráľova hoľa () a Kráľova skala (), východne Grúň (), Dlhý vrch (), Magura (), Kyprov () a Čelo (), južne Šiance () a Cigánka () a západne Veľký Cigán (), Kľak (), Rácovo () a Gindura (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu zo západnej a severnej časti odvádza potok Havraník, z východných Sviniarka. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít ponúka výhľad na okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízkych Tatier a Stolických vrchov.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južným úbočím vedie  zeleno značená turistická trasa z Červenej Skaly na rázc. Studňa na Muránskej planine.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Muránska planina 
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Telgárt
Kategória:Šumiac
Azov

**Azov** (rus. a ukr. Азов) môže byť:

;miesto:
* ruské mesto v Rostovskej oblasti, pozri Azov (Rusko)
* ukrajinská obec v Doneckej oblasti, pozri Azov (Ukrajina)
* vrch (588 m n. m.) v Rusku, v centrálnej časti pohoria Ural, pozri Azov (vrch)

;názov lode
* ruská vojenská loď z roku 1826, pozri Azov (1826)
* sovietsky, neskôr ruský raketový krížnik triedy Kara, Azov (trieda Kara)
* SS Azov - označenie viacerých lodí

;iné
* ukrajinská jednotka Národnej gardy, pozri pluk Azov

## Pozri aj
* Azovské more
Carmen Geissová

**Carmen Geissová** (, rodená Schmitz, * 5. máj 1965, Kolín nad Rýnom, Nemecko) je nemecká podnikateľka, fitnes trénerka, speváčka, televízna herečka, bývalá modelka a manželka Roberta Geissa.

## Životopis

Carmen Geiss pochádza z Kolína nad Rýnom. V roku 1982 bola zvolená za Miss Fitness. Vo vysielaní *Rudiho prázdninovej show* v rokoch 1994 až 1996 bola videná ako sprievod Rudiho Carrella.

V roku 1994 sa vydala za podnikateľa Roberta Geissa, v ktorého firme dočasne pracovala ako predavačka, má s ním dcéry Davinu (* 2003) a Shaniu (* 2004).

Od januára 2011 je hlavnou postavou s Robertom Geissom v televíznej šou *[[Geissenovci – Ťažký život milionárov]]* (*Die Geissens – Eine Schrecklich Glamouröse Familie*), ktorá zobrazuje život jej rodiny. Pre sériu naspievala ústrednú pieseň *Jet Set*.

## Fakty a zaujímavosti
* Jej album *[[Der Burner]]* bol vydaný vydavateľstvom Watts Music.
* Je vysoká 1,68 metra.
* V slovenčine ju nahovára herečka a dabérka Helena Geregová. V druhom dabingu od STVR ju bude nahovárať Gabriela Dzuríková.
* V seriáli Kredenc ju parodovala herečka Zuzana Šebová.
* V stredu 4. mája 2022 umrela Carmenina mama Anna Schmitz vo veku 86 rokov.
* Carmen Geiss bola účastníčkou siedmej sezóny RTL show *Let's Dance* a získala tretie miesto.
* V máji 2013 vydala spolu s manželom a spisovateľom Andreasom Hockom autobiografiu *Von nix kommt nix* (*Bez práce nie sú koláče*).
* Carmen Geiss udržiava dobré vzťahy so spevákom Gregorom Glanzom.

## Filmografia

### Televízia
* 2001: *[[Après Ski Hits]]*
* 2006: *[[Das perfekte Profi Dinner - Spitzenköche unter sich]]*
* 2008: *[[Markus Lanz]]*
* 2011súčasnosť: *[[Geissenovci – Ťažký život milionárov]]* (*Die Geissens – Eine schrecklich glamouröse Familie*)
* 2014: *[[Let's Dance (nemecký televízny program)|Let's Dance]]*
* 2014: *[[Wer wird Millionär?]]* (*[[Milionár (televízna relácia)|Milionár]]*)
* 2019: *[[Pastewka]]*
* 2019: *[[Die Geissens - Promiduell am Grill]]*
* 2022: *[[Geissenovci: Hlavne luxusne!]]*
* 2022súčasnosť: *[[Davina a Shania: Mladé Geissenky]]* (*Davina & Shania – We Love Monaco*)

## Diskografia

### Albumy
* 2016: *Der Burner*

### Single
* 2011: *Ne, was ist das schön* (s Jürgen Drews)
* 2011: *Jet Set*
* 2013: *My City Miami* (s C.G. Project)
* 2015: *Was kostet die Welt?*
* 2016: *Without a Warning*
* 2017: *Island In The Carribean*
* 2017: *Christmas Fever* (s Aneta Sablik, Bars and Melody a Johnny Orlando)
* 2018: *Er gehört uns beiden nicht mehr* (s Aneta Sablik / Doris Russo)
* 2019: *Echter Freund* (s Michael Rauscher)

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam častí seriálu ''Geissenovci – Ťažký život milionárov''
* Mojsejovci

## Externé odkazy
* 
* 
* 

Kategória:Nemeckí podnikatelia
Kategória:Nemecké modelky
Kategória:Nemecké televízne herečky
Kategória:Nemecké speváčky
Kategória:Osobnosti z Kolína nad Rýnom
Zblízka

***Zblízka*** je názov debutového štúdiového albumu, ktorý v roku 2002 cez hudobné vydavateľstvo Milenium records vydala slovenská speváčka Lucia Šoralová.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Lucia Šoralová – spev
* Oskar Rózsa – klávesové nástroje, basová gitara, programovanie, vokály
* Martin Kumžák, Marián Čekovský, Peter Preložník, Juraj Tatár – klávesové nástroje
* Branislav Volanský, Adam Stivín, Viktor Hidvéghy – basgitary
* Vladimír Pecha – programovanie
* Miroslav Chyška, Peter Markuljak, Juraj Burian, Andrej Šeban, Juraj Kupec – gitary
* Peter Dobrík – akustická gitara
* Radovan Orth – vokály, aranžmány
* Martin Valihora, Emil Frátrik – bicie nástroje
* Juraj Kuchárek – bicie nástroje, vokály, perkusie, aranžmány
* Martin Ďurdina – trúbka
* Ľudo Srnec – perkusie
* Zbyněk Džadoň, Peter Slivka – vokály

;Produkcia
* Tomáš "Ošo" Branický, Ján Došek, Dan Václavek, Juraj Kupec – úprava zvuku
* Martin Fridner – fotografie
* Vladimír Yurkovic – dizajn

## Referencie

Kategória:Albumy Lucie Šoralovej
Kategória:Hudobné albumy z 2002
Kategória:Debutové albumy
Kolymské poviedky

náhľad|Kolymské poviedky. Titulná strana prvého vydania.
**Kolymské poviedky** () je názov zbierky šiestich poviedok ruského autora Varlama Šalamova o živote v pracovných táboroch v Sovietskom zväze. Na tejto knihe začal pracovať v roku 1954 a pokračoval v nej až do roku 1973. Kniha sa považuje za Šalamovov spisovateľský *opus magnum* a za jedno z najvýznamnejších diel ruskej literatúry 20. storočia.

## Pozadie

Šalamov sa narodil v roku 1907 a v roku 1929 bol zatknutý počas štúdia na Moskovskej univerzite za pokus o vydanie Leninovho testamentu. Bol odsúdený na tri roky vo Višere, satelite rozsiahleho systému pracovných táborov sústredených v bývalom kláštore na Solovkách. V roku 1937 bol opäť zatknutý a odsúdený na päť rokov v Kolyme na severovýchode Sibíri. V roku 1942 mu bol trest predĺžený do konca vojny a potom bol v roku 1943 odsúdený na ďalších 10 rokov za to, že opísal Ivana Bunina ako veľkého ruského spisovateľa. Celkovo Šalamov strávil v táboroch približne 17 rokov.

Po prepustení začal písať Kolymské poviedky, ktoré však v Sovietskom zväze vyšli až po jeho smrti v roku 1982. Počas svojho života stihol vydať päť básnických zbierok a bol známy ako básnik ešte predtým, ako *Kolymské poviedky* upevnili jeho povesť spisovateľa gulagov. V roku 2013 sovietológ David Satter napísal, že „Šalamovove poviedky sú definitívnou kronikou týchto táborov“.

## Poviedky
Kompletný súbor *Kolymských poviedok* je založený na dvoch oblastiach: osobných skúsenostiach a fiktívnych opisoch vypočutých príbehov. Príbehy sú založené na živote väzňov v tábore a ich vzťahoch s úradmi. Nájdeme tu výpovede o väzňoch, ktorí sa v barbarských podmienkach stali úplne bezcitnými, nepríčetnými, vraždiacimi a samovražednými.

Hoci Šalamov písal o väznení za stalinského režimu, v knihe sa o Josifovi Stalinovi zmienil len raz, krátkym komentárom k veľkému Stalinovmu portrétu v kancelárii správcu.

## Štýl
Šalamov sa pokúsil spojiť fakty s fikciou, čo vedie k tomu, že kniha je akýmsi historickým románom. Použitý štýl je podobný Čechovovmu, v ktorom sa príbeh rozpráva objektívne a necháva na čitateľovi, aby si ho sám interpretoval. Vďaka vecnému štýlu, ktorý je často brutálny a šokujúci, pôsobí tvrdšie ako použitie senzačného štýlu.

Šalamov povedal, že za svojich učiteľov nepovažuje Tolstého, ku ktorému bol veľmi kritický, ani iných klasikov, ale modernistov Andreja Belého a Alexeja Remizova. Sám Šalamov si myslel, že po zločinoch a kľúčových momentoch 20. storočia treba umenie - a človeka ako takého - prehodnotiť a spisovatelia by mali nájsť novú, tomu adekvátnu formu:

## Referencie

## Literatúra
* ŠALAMOV, Varlam. *Kolymské poviedky*. Preklad Anna A. Hlaváčová. Bratislava : Premedia, 2017. 344 s. (Tichá voda.) ISBN 978-80-8159-525-7

## Pozri aj
* Gulag

## Zdroj

Kategória:Ruské knihy
Kategória:Zbierky poviedok
Kategória:Gulag
Moskovský prieplav

alt=Moskovský kanál|náhľad|Moskovský kanál
[alt=Vedenie sovietskej NKVD pri stavbe kanála.|náhľad|Vedenie sovietskej [Narodnyj komissariat vnutrennich del|NKVD pri stavbe kanála. Šéf NKVD Genrich Jagoda uprostred (v pozadí Nikita Chruščov, prvý tajomník moskovského mestského výboru VKP), polovica 30. rokov 20. storočia.]]
**Moskovský kanál** (rusky: *Кана́л и́мени Москвы́*), do roku 1947 pomenovaný **kanál Moskva-Volga**, je kanál v Rusku, ktorý spája rieku Moskvu s riekou Volga. Nachádza sa v samotnej Moskve a v Moskovskej oblasti. Kanál sa pripája k rieke Moskva v Tušine (oblasť na severozápade Moskvy), od ktorej vedie približne na sever a stretáva sa s riekou Volga v meste Dubna, tesne proti prúdu hrádze priehrady na Volge (Иваньковское водохранилище). Dĺžka kanála je 128,1 km.

V rokoch 1932 až 1937 ho vybudovalo 200 000 väzňov gulagov pod vedením sovietskej tajnej polície a Matveja Bermana.

Vďaka prieplavu je Moskva napojená na Jednotný ruský hlbokovodný systém, rozsiahly systém kanálov a riek v európskom Rusku, ktorý vytvoril prístup k piatim moriam: Bielemu moru, Baltskému moru, Kaspickému moru, Azovskému moru a Čiernemu moru. Ako taký sa niekedy nazýva "prístavom piatich morí" (rusky: порт пяти морей). Okrem dopravy zabezpečuje kanál aj približne polovicu spotreby vody v Moskve a brehy jeho početných nádrží sa využívajú ako rekreačné zóny.

Jedna z najvyšších sôch Vladimíra Lenina na svete, vysoká 25 metrov, postavená v roku 1937, sa nachádza v Dubne na sútoku Volgy a Moskovského kanála. Sprievodná socha Josifa Stalina podobnej veľkosti bola odstránená v roku 1961 v období destalinizácie. 

## 2. svetová vojna
Počas druhej svetovej vojny a bitky o Moskvu zohral kanál dôležitú úlohu pri obrane Moskvy. Wehrmacht plánoval obkľúčiť mesto zo severu a juhu. Aby sa tomu zabránilo, z kanála a nádrží sa čerpala voda, ktorá zastavila ich postup týmto smerom. 

## Rozmery
Minimálna hĺbka kanála je 5,5 metra a rozmery plavebnej komory sú 290 x 30 metrov.

## Pozri aj

* Gulag

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Moskovský kanál za 16 minút, timelaps (YouTube), s uvedením okolitých lokácií

## Zdroj

Kategória:Gulag
Kategória:Prieplavy v Európe
Kategória:Geografia Tverskej oblasti
Kategória:Geografia Moskovskej oblasti
Kategória:Geografia Moskvy
Kategória:Doprava v Tverskej oblasti
Kategória:Doprava v Moskovskej oblasti
Prieplav
Ladislav Tomčáni

**Ladislav Tomčáni** (prídomok *Tomcsányi de [[Tomčany|Tomcsány]]*; ; * 1. jún 1844, Veľké Revištia – † 7. marec 1903, Budapešť) bol uhorský právnik a poslanec uhorského snemu.

## Životopis
Pochádzal z úradníckej zemianskej rodiny, keďže jeho otec a ďalší príbuzní zastávali župné úrady. Právne vzdelanie získal v Košiciach. Po advokátskych skúškach sa zamestnal v štátnych službách, v ktorých pôsobil do roku 1875, kedy bol zvolený v Sobraneckom volebnom okrsku za poslanca uhorského snemu za pravicovú opozíciu. Poslanecký mandát obhájil až do roku 1901. Bol aj spolupracovníkom periodika *Kelet Népe* a prezidentom akciovej vydavateľskej a tlačiarenskej spoločnosti Pallas.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Veľkých Revíšť
Kategória:Uhorskí právnici
Kategória:Uhorskí politici
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Jozef Ambróz Barnabáš Kužílek

**Jozef Ambróz Barnabáš Kužílek**, OFM (* 4. apríl 1811, Gbeľany† 20. november 1883, Bratislava) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, člen Rádu menších bratov (františkánov) a básnik.

## Život
Narodil sa v rodine Martina Kužíleka a jeho manželky Margity, rod. Hradilovej. Gymnaziálne štúdiá začal v Žiline, pričom filozofiu a teológiu študoval vo františkánskom bohosloveckom učilišti v Žiline. 21. októbra 1828 vstúpil do Rádu menších bratov (františkánov) a prijal meno Barnabáš. Po kňazskej vysviacke pôsobil ako kazateľ a ľudový misionár vo viacerých kláštoroch Mariánskej provincie Rádu menších bratov. V roku 1870 bol tajomníkom provincie v Bratislave, kde sa pričinil o modernizáciu tamojšej františkánskej knižnice. Slúžil tiež ako riaditeľ slovenských terciárov, magister slovenských bratov laikov a poradca provincie. Podporoval používanie štúrovskej slovenčiny.

## Básnická tvorba
Písal príležitostné latinské a slovenské oslavné básne venované najmä predstaveným (Jánovi Kamilovi Šantorchovi, Jozefovi Pantaleónovi Golessénymu). Svoje verše nepodpisoval plným menom, iba iniciálkami alebo skratkami svojho mena.

## Výber z diela
* 1832*Ode Admodum Reverendo Patri Josephi Pantaleoni Golessény Ordinis Min. S. P. Francisci Ref. Provinciae Mariae in Hung. S. S. Theohgiae Lactori, Consultori, et Secretario emerito, necnon Provinciae praeattactae Ministro Provinciati actuati Viro disgnissimo. meritissimo Occasione S. Onomaseos per Alumnos Tyrnavienses, S.S. Theologiae in Annum primum Studentes Anno Aerae vulgaris 1832 die 19 Martu dicata*, rukopis uložený v Univerzitnej knižnici v Bratislave
* 1839*Onomasticon Festis Honoribus Admodum Reverendi Patris Pantal. Golessény. Ordinis Minorum S. P. Francisci Provinciae Hungariae S. Mariae nun-cupatae SS. Theologiae Lectoris, Secretarii, et Consuitoris emeriti, iterato actuatis Ministri Provinciaiis, Viri integerrini, dignissimi, Xénii titulo sacratum*
* 1876*Slavné Druhotiny Kňazské Velebného pána Pátra Jána Kamilla Šantrocha Radu Sv. Františka Okresu Mariánskeho vyslúženého, a Ctihodného Kňaza, Kazatela, a pomocného Moc Farností Otca Duchovného, pri prítomnosti Moc prátelov Jeho vybavené*

## Referencie

## Literatúra
* , nekrológ
* 
* 
* , elektronický text

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Osobnosti z Gbelian
Kategória:Slovenskí františkáni
Ernest Križan

**Ernest Križan**, rod. **Krause** (* 25. august 1909, Spišská Nová Ves† 24. jún 1980, Bratislava) bol publicista a úradník.

## Život
Narodil sa v rodine úradníka Richarda Krausa a jeho manželky Júlie, rod. Tamašiovej. Po vyštudovaní ľudovej školy (19151920) a gymnázia v Košiciach (19201928) pracoval ako bankový úradník v Novom Meste nad Váhom a v Bratislave (19281950). V rokoch 19501969 pôsobil ako pracovník Slovenskej knihy Bratislava, š.p. a od roku 1969 bol na dôchodku.

## Dielo
* 1957*Čo sa sluší a čo nie*, príručka spoločenského správania (spoluautor)

## Referencie

Kategória:Osobnosti zo Spišskej Novej Vsi
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Slovenskí úradníci
Václav Krolop

**Václav Krolop** (iný zápis: **Wáclav Krolop**; ) bol český kníhtlačiar.

Narodil sa v druhej polovici 17. storočia v českej exulantskej rodine. Do roku 1704 bol kníhtlačiarom u Jána Chrastinu v Púchove. V rokoch 17041706 viedol kníhtlačiareň v Žiline, kde vydával zväčša príležitostné tlače.

## Referencie

## Odporúčaná literatúra
* 
* 

Kategória:Narodenia v 17. storočí
Kategória:Úmrtia v 18. storočí
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Českí vydavatelia
Kategória:Kníhtlačiari
Ernest Krause

**Ernest Krause** môže byť:
* americký vojenský námorník kormidelník, recipient Medaily cti (1866?), pozri Ernest Krause (námorník)
* rodné meno publicistu a úradníka Ernesta Križana (19091980), pozri Ernest Križan

Krause, Ernest
Veľký Cigán

**Veľký Cigán** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Muráňom, približne  severne od Revúcej.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Revúca a na katastrálnom území obce Muráň. Najbližšími sídlami sú južne situovaný Muráň a východne ležiaca Muránska Huta a Červená Skala, severne sa nachádza Šumiac, Vaľkovňa, Pohorelá a Heľpa a juhozápadne Tisovec. Vrch leží v Národnom parku Muránska planina.

## Opis
Veľký Cigán leží v rozsiahlej planine strednej časti Muránskej planiny. Severne sa nachádza Rácovo (), Vasilov (), Gindura (), Veľká Vápenica (), Andrejcová (), Orlová (), Stredná hoľa () a Kráľova hoľa (), východne Lopušná (), Čelo (), Šiance (), Cigánka (), Kyprov () a Stolica, južne Pavelková (), Vrbiarka () a Ostrica () a západne Kľak (), Veľká Stožka () a Malá Smrekovica (). Oblasť planiny odvodňujú severne odtekajúce potoky do rieky Hron a južným smerom riekou Muráň do Slanej. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné ojedinele pozorovať najmä okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízkych Tatier, Stolických a Veporských vrchov.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južným úbočím vedie  žlto značený turistický chodník z rázc. Jaskova muka (napojenie na Muráň) na rázc. Studňa na Muránskej planine. Tu smeruje i severne vedúci  zelený chodník z Červenej Skaly.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Muránska planina 
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vrchy v Muránskej planine
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Revúca
Kategória:Muráň (obec)
Púšť (album)

***Púšť*** je názov druhého štúdiového albumu, ktorý v roku 2005 cez hudobné vydavateľstvo Warner Music vydala slovenská speváčka Lucia Šoralová.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Lucia Šoralová – spev
* Oskar Rózsa – klávesové nástroje, basová gitara, programovanie, vokály
* Martin Kumžák, Marián Čekovský, Peter Preložník, Juraj Tatár – klávesové nástroje
* Branislav Volanský, Adam Stivín, Viktor Hidvéghy – basgitary
* Vladimír Pecha – programovanie
* Miroslav Chyška, Peter Markuljak, Juraj Burian, Andrej Šeban, Juraj Kupec – gitary
* Peter Dobrík – akustická gitara
* Radovan Orth – vokály, aranžmány
* Martin Valihora, Emil Frátrik – bicie nástroje
* Juraj Kuchárek – bicie nástroje, vokály, perkusie, aranžmány
* Martin Ďurdina – trúbka
* Ľudo Srnec – perkusie
* Zbyněk Džadoň, Peter Slivka – vokály
;Produkcia
* Tomáš "Ošo" Branický, Ján Došek, Dan Václavek, Juraj Kupec – úprava zvuku
* Martin Fridner – fotografie
* Vladimír Yurkovic – dizajn

## Referencie

Kategória:Albumy Lucie Šoralovej
Kategória:Hudobné albumy z 2005
RDS-37

**RDS-37** bola prvá dvojstupňová vodíková bomba Sovietskeho zväzu, prvýkrát testovaná 22. novembra 1955 v Semipalatinskom jadrovom vojenskom obvode. Zbraň mala mať výbuch o ekvivalente troch megaton TNT. Pre živý test bol zmenšený na 1,6 megatony.

RDS-37 bola reakciou na snahy Spojených štátov. Predtým Sovietsky zväz údajne využíval mnohých svojich špiónov v USA na urýchlenie ich výroby jadrovej bomby. Vytvorenie vodíkovej bomby si vyžadovalo menšie využitie tejto metódy, aj keď im stále pomáhali niektorí špióni, najmä Klaus Fuchs. RDS-37 zväčšila napätie medzi obomi stranami Studenej vojny, keďže demonštrovala že aj Sovietsky zväz je schopný súperiť s USA v jadrovom zbrojení.

## Zdroj

Kategória:Sovietske jadrové bomby
Kategória:Zbrane Studenej vojny
Hodiny súdneho dňa

náhľad|Hodiny Súdneho dňa nastavené na „90 sekúnd do polnoci“ v roku 2023
**Hodiny súdneho dňa** sú symbolom, ktorý predstavuje pravdepodobnosť globálnej katastrofy spôsobenej človekom. Boli vytvorené členmi *Bulletin of the Atomic Scientists*. Hodiny, ktoré sa udržiavajú od roku 1947, sú metaforou hrozieb pre ľudstvo v dôsledku nekontrolovaného vedeckého a technologického pokroku. Hypotetickú katastrofu predstavuje polnoc na hodinách, pričom názor *Bulletinu* na to, ako blízko je svet ku katastrofe, predstavuje určitý počet minút alebo sekúnd do polnoci, vyhodnocovaný každý rok v januári. Hlavnými faktormi, ktoré ovplyvňujú hodiny, sú jadrové riziko a zmena klímy. Vedecký a bezpečnostný výbor *Bulletinu* monitoruje nový vývoj v oblasti vied a technológií, ktorý by mohol spôsobiť ľudstvu neodvolateľnú ujmu.

Pôvodné nastavenie hodín v roku 1947 bolo sedem minút do polnoci. Odvtedy boli hodiny posunuté dozadu osemkrát a dopredu sedemnásťkrát. Najvzdialenejší čas od polnoci bol 17 minút v roku 1991 a najbližší čas je 90 sekúnd, nastavený od 24. januára 2023.

Hodiny sa v roku 2017 posunuli na dve a pol minúty do polnoci, v januári 2018 sa posunuli na dve minúty do polnoci a v roku 2019 zostali nezmenené. V januári 2020 sa posunuli dopredu na 100 sekúnd (1 minúta, 40 sekúnd) pred polnocou. Nastavenie hodín zostalo v rokoch 2021 a 2022 nezmenené. V januári 2023 sa posunula na 90 sekúnd (1 minúta, 30 sekúnd) do polnoci. V roku 2025 delí ľudstvo od globálnej katastrofy symbolických 89 sekúnd. Od roku 1947 sa teda čas do súdneho dňa skrátil o päť minút a tridsaťjeden sekúnd.

## Časová os
vľavo|náhľad|768x768bod|Graf hodín súdneho dňa, 1947–2023. Nižšie body na grafe predstavujú podľa ''Bulletinu'' vyššiu pravdepodobnosť technologicky alebo ekologicky vyvolanej katastrofy a vyššie body nižšiu pravdepodobnosť.

## Zdroj

Kategória:Jadrová vojna
Kategória:Hodiny
Alvin York

**Alvin Cullum York** (* 13. december 1887, Fentress County, Tennessee, USA† 2. september 1964, Nashville, Tennessee), tiež známy ako **seržant York**, bol jedným z najviac vyznamenaných vojakov armády Spojených štátov amerických v prvej svetovej vojne. Získal Medal of Honor za vedenie útoku na nemecké guľometné hniezdo, zhromaždenie 35 guľometov, zabitie najmenej 25 nepriateľských vojakov a zajatie 132 zajatcov. K tomuto došlo počas časti ofenzívy Meuse-Argonne vo Francúzsku vedenej Spojenými štátmi, ktorej cieľom bolo prelomiť Hindenburgovu líniu a prinútiť Nemcov vzdať sa. Počas prvej svetovej vojny získal vyznamenania od niekoľkých spojeneckých krajín vrátane Francúzska, Talianska a Čiernej Hory.

## Zdroj
*  

Kategória:Príslušníci United States Army
Kategória:Osobnosti USA prvej svetovej vojny
Kategória:Osobnosti USA druhej svetovej vojny
Kategória:Antikomunisti
Kategória:Aktivisti USA
Kategória:Autori denníka
Kategória:Osobnosti USA anglického pôvodu
Kategória:Osobnosti z Tennessee
Vojenský materiál

[náhľad|Vojenský materiál [Australian and New Zealand Army Corps|ANZAC-u v bitke o Gallipoli (máj 1915)]]
**Vojenský materiál** sú hmotné veci slúžiace na zabezpečenie potrieb a úloh ozbrojených síl.

Patrí k nim *„výzbroj a technika, munícia, muničné elementy, trhaviny, stroje, prístroje a zariadenia vrátane príslušenstva a náhradných dielov, agregáty, palivá, pohonné hmoty, mazivá a prevádzkové hmoty, výstroj, potraviny, liečivá, suroviny, kovový a nekovový odpad, obehové materiály, učebné a výcvikové pomôcky, inventár, knižné fondy odborných, vedeckých a osvetových knižníc, kancelárske stroje a potreby, vnútorné zariadenia vojenských budov, výpočtová technika, umelecké diela (pokiaľ nie sú pevnou vecí v múzeách a pamiatkových objektoch), laboratórne a služobné zvieratá a pod.“*, ako aj *„stroje a zariadenia, ktoré neboli zahrnuté do rozpočtu stavieb (investícií) a výpočtová technika pre výcvik, riadenia a vedenie ozbrojeným silám“*.

## Referencie

Kategória:Slovenská vojenská terminológia
Kategória:Slovenské vojenské vybavenie
Acha

**Acha** môže byť:
* osada na ostrove Coll v Škótsku, pozri Acha (Škótsko)
* ostrihomský arcibiskup (11. storočie), pozri Acha (arcibiskup)
* priezvisko, napr.:
** José María de Achá, bolívijský generál, 14. prezident Bolívie (18101868)
** José Aguirre de Achá, bolívijský spisovateľ, právnik a politik (18771941)

## Pozri aj
* Achy, obec vo Francúzsku
* General Acha, mesto v Argentíne v provincii La Pampa
Projekt 596

náhľad|Hríbový mrak vytvorený detonáciou
**Projekt 596** bol prvý test jadrových zbraní vykonaný Čínskou ľudovou republikou, odpálený 16. októbra 1964 na testovacom mieste Lop Nur. Išlo o implózne štiepne zariadenie na urán-235 vyrobené zo zbraňového uránu (U-235) obohateného v závode na difúziu plynov v Lan-čou.

Atómová bomba bola súčasťou čínskeho programu „Dve bomby, jeden satelit“. Mala výťažnosť 22 kiloton, porovnateľnú s prvou jadrovou bombou Sovietskeho zväzu RDS-1 v roku 1949 a americkou bombou Fat Man zhodenou na Nagasaki v Japonsku v roku 1945. Vďaka testu sa Čína stala piatou jadrovou veľmocou na svete a prvou ázijskou krajinou, ktorá má jadrové kapacity. Išlo o prvý zo 45 úspešných jadrových testov, ktoré Čína uskutočnila v rokoch 1964 až 1996, pričom všetky sa uskutočnili na testovacom mieste Lop Nur.

## Motivácia
Čínsky program jadrových zbraní sa začal 15. januára 1955. Rozhodnutie čínskeho vedenia podnietili konfrontácie so Spojenými štátmi v 50. rokoch, vrátane kórejskej vojny, krízy v Taiwanskom prielive v roku 1955, jadrového vydierania a nakoniec aj vojny vo Vietname. Mao Ce-tung vysvetlil svoje rozhodnutie na zhromaždení politbyra Komunistickej strany Číny v roku 1956:

*„Už teraz sme silnejší ako v minulosti a v budúcnosti budeme ešte silnejší ako teraz. Nielenže budeme mať viac lietadiel a delostrelectva, ale aj atómovú bombu. V dnešnom svete, ak nechceme byť šikanovaní, musíme mať túto vec.“*

Mao bol presvedčený, že schopnosti jadrových zbraní umožnia Číne presadiť svoju „národnú vôľu“ voči politickým cieľom a odvrátiť hrozby pre národnú bezpečnosť.

## Špecifiká
* **Čas**: 16. októbra 1964, 07:00 GMT
* **Miesto**: Lop Nur Test Ground, 40°15'45N 89°47'24, približne 70 km severozápadne od suchého jazera Lop Nor
* **Typ a výška testu**: Veža, 102 metrov
* **Výťažok**: 22 kiloton

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Jadrové zbrane
Kategória:Zbrane Studenej vojny
Kategória:Vzniklo v 1964
Oždianska pahorkatina

**Oždianska pahorkatina** je geomorfologickou časťou Rimavskej kotliny, podcelku Juhoslovenskej kotliny. Zaberá návršia medzi riekou Suchá a Rimava v okrese Poltár a Rimavská Sobota. 

## Polohopis
Územie leží v strednej časti Juhoslovenskej kotliny, presnejšie na západnom okraji Rimavskej kotliny. Južne susedí Blhovská vrchovina, západne sa nachádzajú Novohradské terasy a Poltárska pahorkatina, severne Cinobanské predhorie a východne Gemerské terasy. Západnú časť územia odvodňujú prítoky Suchej, južnú a východnú prítoky Rimavy.

Oždianska pahorkatina leží v Banskobystrickom kraji, na území okresov Rimavská Sobota a Poltár. Z významných sídiel sa v západnej časti nachádzajú Ožďany a Sušany, vo východnej Kružno a v južnej Husiná. Strednou časťou vedie rýchlostná cesta R2 a cesta I/16 z Lučenca do Rimavskej Soboty. Na juhovýchodnom okraji je vybudovaná vodná nádrž a rekreačná lokalita Kurinec.

## Chránené územie
V juhovýchodnej časti sa nachádza prírodná rezervácia Kurinecká dubina, na severnom okraji Svetlianska cerina.

## Turizmus
Mierne vlnitá krajina je pre turistov zaujímavá predovšetkým v juhovýchodnej časti, v rekreačnej lokalite Kurinec. Juhovýchodnou časťou cez túto lokalitu prechádza  červeno značený Chodník Márie Széchy z Fiľakova na Muránsky hrad.

## Referencie

## Pozri aj
* Juhoslovenská kotlina
* Rimavská kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Juhoslovenská kotlina
Kategória:Rimavská kotlina
Robert Wadlow

**Robert Pershing Wadlow** (* 22. február 1918, Alton, Illinois, USA† 15. júl 1940, Manistee, Michigan), tiež známy ako **Alton Giant** a **Giant of Illinois**, bol Američan, ktorý bol najvyššou osobou v zaznamenanej histórii, o ktorej existujú nezvratné dôkazy. Narodil sa a vyrastal v Altone v Illinois, malom meste blízko St. Louis v Missouri.

Wadlowova výška bola 272 cm, pričom jeho hmotnosť dosiahla 199 kg pri jeho smrti vo veku 22 rokov. Jeho veľká veľkosť a pokračujúci rast v dospelosti boli spôsobené hypertrofiou jeho hypofýzy, čo má za následok abnormálne vysokú hladinu ľudského rastového hormónu (HGH). Dokonca ani v čase jeho smrti nič nenasvedčovalo tomu, že by sa jeho rast skončil.

## Skorý život
vľavo|náhľad|Wadlow (vľavo) vo veku desať rokov
Wadlow sa narodil v Altone v štáte Illinois 22. februára 1918 Haroldovi Franklinovi a Addie May (Johnson) Wadlowovej a bol najstarším z piatich detí. Vo veku 8 rokov bol vyšší ako jeho otec a na základnej škole bol pre neho vyrobený špeciálny stôl. V čase, keď v roku 1936 absolvoval Alton High School, mal 254 cm. Zapísal sa na Shurtleff College s úmyslom študovať právo.

## Dospelosť a smrť
náhľad|Wadlowova topánka (veľkosť USA 37 AA, britská veľkosť 36 alebo približne európska veľkosť 75) v porovnaní s veľkosťou USA 12
Wadlow potreboval pri chôdzi ortézy na nohy a nohy a chodidlá si takmer necítil. Nikdy nepoužíval invalidný vozík.

Wadlow sa stal celebritou po svojom turné po USA v roku 1936 s Circusom Ringling Brothers, keď sa objavil v Madison Square Garden a Boston Garden v stredovom kruhu (nikdy nie na vedľajšej show). Počas svojich vystúpení sa obliekal do svojich každodenných šiat a odmietol požiadavku cirkusu, aby nosil cylinder.

V roku 1938 začal propagačné turné s International Shoe Company, ktorá mu bezplatne poskytla topánky, opäť len v každodennom pouličnom oblečení. Wadlow sa videl ako človek pracujúci v reklame, nie ako čudák. Až do posledných dní svojho života disponoval veľkou fyzickou silou.

Wadlow patril k Rádu DeMolay, slobodomurárskej organizácii pre mladých mužov, a neskôr bol slobodomurárom. V novembri 1939 bol murárskym majstrom pod jurisdikciou Veľkej lóže Illinois AF a AM.

Rok pred svojou smrťou predbehol Johna Rogana ako najvyšší človek vôbec. 27. júna 1940 (18 dní pred smrťou) mu lekári namerali 272 cm.

4. júla 1940, počas profesionálneho vystúpenia na Manistee National Forest Festival, chybná ortéza podráždila jeho členok, čo viedlo k infekcii. Bol liečený transfúziou krvi a operovaný, ale jeho stav sa zhoršil v dôsledku autoimunitného ochorenia. Zomrel v spánku 15. júla.

Jeho rakva merala 328 cm na dĺžku, 81 cm na šírku a 76 cm na hĺbku, vážila viac ako 450 kg a niesli ju dvanásti nosiči a osem pomocníkov. Bol pochovaný na cintoríne Oakwood v Upper Alton, Madison County, Illinois.

Wadlowova socha v životnej veľkosti bola postavená oproti Altonskému múzeu histórie a umenia v roku 1986.

## Zdroj
* 

Kategória:Držitelia svetových rekordov
Kategória:Ľudia s gigantizmom
Kategória:Osobnosti USA anglického pôvodu
Kategória:Osobnosti z Illinoisu
Rowan Williams

**Rowan Douglas Williams** (* 14. jún 1950, Swansea, Spojené kráľovstvo) je anglikánsky biskup, teológ a básnik. Je emeritným arcibiskupom canterburským.

## Život
Vysvätený za kňaza bol v roku 1978. V rokoch 1977 až 1992 pôsobil ako učiteľ, dekan a kaplán v Cambridge a ako profesor teológie v Oxforde. V roku 1992 sa stal biskupom Monmouthu a v roku 2000 arcibiskupom walesským. V roku 2002 bol zvolený za 104. canterburského arcibiskupa. Číta alebo hovorí 11 jazykmi: po anglicky, walessky, španielsky, francúzsky, nemexky, rusky, biblickou hebrejčinou, latinčinou a biblickou aj modernou gréčtinou.

## Dielo

* *Christian Spirituality* (1980)
* *The Truce of God* (1983)
* *On Christian Theology* (1999)
* *Writing in the Dust: After September 11* (2002)
* *Lost Icons* (2002)

Je taktiež autorom niekoľkých básnických zbierok.

## Iné projekty

## Pozri aj
* Arcibiskup canterburský
* Anglikanizmus
* Anglikánska cirkev

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka canterburského arcibiskupa

## Zdroj

Kategória:Anglikánski biskupi
Kategória:Anglikánski arcibiskupi
Kategória:Anglikánski kňazi
Kategória:Arcibiskupi z Canterbury
Kategória:Anglickí teológovia
Kategória:Katolícki teológovia 20. storočia
Kategória:Katolícki teológovia 21. storočia
Kategória:Waleskí básnici
Kategória:Pacifisti
Kategória:Socialisti
Kategória:Členovia British Academy
Kategória:Absolventi University of Cambridge
Kategória:Absolventi Oxfordskej univerzity
Kategória:Nositelia Najctihodnejšieho rádu svätého Jána Jeruzalemského
Anna Falisová

PhDr. **Anna Falisová**, CSc. (* 1959, Sobrance) je slovenská historička, ktorá pôsobí ako samostatná vedecká pracovníčka v Historickom ústave Slovenskej akadémie vied (HÚ SAV). Vo svojej vedecko-výskumnej činnosti sa venuje dejinám medicíny a zdravotníctva na Slovensku so zameraním na medzivojnové obdobie.

## Život
V roku 1986 úspešne zavŕšila štúdium archívnictva na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a v roku 1994 získala titul kandidátky vied na HÚ SAV. V roku 1995 sa stala vedeckou pracovníčkou a v roku 2000 samostatnou vedeckou pracovníčkou na HÚ SAV.

## Ocenenia
Získala Cenu Literárneho fondu za prácu mladých vedeckých pracovníkov (1994), ako aj dve ceny SAV pre členov autorského kolektívu za dielo *Na ceste k modernej žene : Kapitoly z dejín rodových vzťahov na Slovensku* (2012) a za 3. zväzok edície *Slovensko v [[20. storočie|20. storočí]]* s názvom *V medzivojnovom Československu 19181939* (2013).

## Výber z diela
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referencie

Kategória:Osobnosti zo Sobraniec
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Pavelková (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Pavelková** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Muráňom, približne  severozápadne od Revúcej.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Revúca a na katastrálnom území obce Muráň. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaný Muráň, východne sa nachádza Muránska Huta, severne Vaľkovňa, Pohorelá a Heľpa a juhozápadne Tisovec. Vrch leží v Národnom parku Muránska planina a južné svahy patria do národnej prírodnej rezervácie Hrdzavá.

## Opis
Pavelková leží na južnom okraji rozsiahlej planiny, zaberajúcej strednú časť Muránskej planiny. Severne sa nachádza Kľak (), Rácovo (), Gindura () a Veľký Cigán (), východne Lopušná (), Čelo (), Šiance (), Cigánka (), Kyprov () a Stolica, južne Krížna poľana (), Vrbiarka () a Macov vrch () a západne Hajnáš (), Ostrica (), Vysoký vrch (), Malá Stožka () a Veľká Stožka (). Túto časť planiny odvodňuje Hrdzavý potok do rieky Muráň v povodí Slanej. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné ojedinele pozorovať najmä okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízkych Tatier, Stolických a Veporských vrchov.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južným a západným úbočím vedie Hrdzavou dolinou  žlto značený turistický chodník z obce Muráň na rázc. Nižná Kľaková. Severne prechádza tiež  červený chodník z Veľkej lúky cez rázc. Maretkiná na rázc. Studňa na Muránskej planine.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Muránska planina 
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vrchy v Muránskej planine
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Revúca
Kategória:Muráň (obec)
Voľby do Národného zhromaždenia 1925

**Voľby do Národného zhromaždenia republiky Česko-slovenskej** boli v poradí druhé parlamentné voľby, ktoré sa uskutočnili v období medzivojnového Česko-Slovenska. Konali sa 15. novembra 1925. Prebehli súčasne do oboch komôr Národného zhromaždenia, do poslaneckej snemovne i senátu. Prvýkrát sa uskutočnili na území celého štátu.

## Dopady volieb
Voľby priniesli zásadnú zmenu rozloženia politických síl. Celoštátnym víťazom volieb sa stala agrárna strana. Tesne za ňou sa umiestnili komunisti, pre ktorých išlo o prvé celoštátne voľby. Obrovský prepad zaznamenala sociálna demokracia, ktorá z prvého miesta v roku 1920 klesla na 4. miesto. Na území Slovenska suverénnym spôsobom zvíťazila HSĽS.

## Celoštátne výsledky volieb do poslaneckej snemovne

## Celoštátne výsledky volieb do senátu

## Pozri aj

* Zoznam zvolených poslancov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1925

* Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1925

## Referencie


Kategória:Voľby v Česko-Slovensku
Kategória:Národné zhromaždenie (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Kategória:Voľby 1925
Kategória:1925 v Európe
Deň Star Wars

náhľad|May the Fourth (štvrtý máj)

**Deň ''Star Wars*** () je neformálny [[sviatok]], ktorý sa každoročne oslavuje [[4. máj]]a na oslavu mediálnej franšízy *Star Wars*, ktorú vytvoril filmár [[George Lucas]]. Dodržiavanie tohto dňa sa od začiatku franšízy v roku [[1977]] rýchlo rozšírilo prostredníctvom médií a miestnych osláv.

Dátum pochádza zo [[Kalambúr|slovnej hry]] „*May the Fourth* be with you“, čo je variant hlášky zo *Star Wars* „May the Force be with you“. Aj keď sviatok nebol vytvorený alebo vyhlásený spoločnosťou Lucasfilm, mnohí fanúšikovia *Star Wars* sa rozhodli tento sviatok oslavovať. Odvtedy ho Lucasfilm a [[The Walt Disney Company]] prijali ako každoročnú oslavu *Star Wars*.

Dátum vydania pôvodného filmu *Star Wars*, 25. máj 1977, niektorí oslavujú ako Deň geekskej hrdosti.

== História ==
Prvá zaznamenaná zmienka o použitej fráze bola [[4. máj]]a [[1979]], deň po zvolení [[Margaret Thatcherová|Margaret Thatcherovej]] za [[Predseda vlády|premiérku]] [[Spojené kráľovstvo|Spojeného kráľovstva]]. Jej politická strana [[Konzervatívna strana (Spojené kráľovstvo)|Konzervatívci]] umiestnila do novín *London Evening News* gratulačnú reklamu s nápisom „May the Fourth Be with You, Maggie. Congratulations“.

V epizóde *Count Duckula* z roku 1988 „The Vampire Strikes Back“ sa vesmírny superhrdina Tremendous Terrance pýta Duckulu na dátum a je mu povedané, „May the Fourth“ (4. mája). Keď Terrance odchádza, všetkým dole hovorí: „May the Fourth be with you“.

Táto fráza bola použitá v parlamentnej diskusii v UK o obrane 4. mája 1994.

Astrofyzička a autorka Jeanne Cavelos použila tento výrok na strane 94 svojej knihy *The Science of Star Wars* z roku 1999.

V roku [[2008]] sa objavili prvé skupiny na [[Facebook]]u, ktoré oslavovali Deň Luka Skywalkera s rovnakou frázou.

V roku [[2011]] sa v [[Toronto|Toronte]] v [[Ontário|Ontáriu]] v [[Kanada|Kanade]] v kine konala prvá organizovaná oslava Dňa *Star Wars*. Produkované Sean Wardom a Alice Quinn, slávnosti zahŕňali triviu o originálnej trilógii, súťaž s kostýmami so známymi porotcami a najlepšie tribute filmy, mash-upy, paródie a remixy na veľkom plátne. Druhý ročník sa konal v piatok 4. mája 2012. 

=== Revenge of the Fifth/Sixth ===
Niektorí uznávajú deň 5. mája ako „*'Revenge of the Fifth**“, slovnú hru na ''[[Star Wars: Epizóda III – Pomsta Sithov|Star Wars: Epizóda III – Rebenge of the Sith]]'' a oslavujú skôr [[Sith|Sithských lordov]] a iné záporné [[Zoznam postáv Star Wars|postavy zo série ''Star Wars'']] než [[Jedi|Jediov]]. Iní to oslavujú o deň neskôr, 6. mája, citujúc „**Revenge of the Sixth*'“ ako lepšiu slovnú hračku na „[[Sith]]“, zatiaľ čo iní hovoria o 6. ako „Return of the 6th“ ako o hre *Return of the Jedi'' a trilógový aspekt filmov Star Wars.

## Referencie

Kategória:Hviezdne vojny
Kategória:Sviatky
Kategória:Vzniklo v 2011
Kategória:4. máj
Acha (arcibiskup)

**Acha** bol arcibiskup Ostrihomskej arcidiecézy približne v rokoch 10931094. Počas jeho pôsobenia bola založená záhrebská diecéza a báčska (kaločská) diecéza bola povýšená na arcidiecézu.

## Referencie

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Arcibiskupi Ostrihomskej arcidiecézy do roku 1918