Nikéforos Chumnos

**Nikéfor(os) Chumnos** (iné prepisy: **Nikefor(os) Chumnos**, **Nikifor(os) Chumnos**, **Nikifóros Chumnos**, mníšskym menom **Nathanael**, ; * po 1250† 16. január 1327, Konštantínopol) bol byzantský vzdelanec (spisovateľ, teológ, filozof, aristotelovec) a štátny úradník v období palaiológovskej renesancie, literárny, či kresťanský humanista (nie však v západnom ponímaní), správca v Solúne v rokoch 13091310. Jeho priateľom a neskôr rivalom a nástupcom po jeho mocenskom úpadku bol Theodoros Metochites. V roku 1326 vstúpil do kláštora, kde aj zomrel. Založil konštantínopolský Kláštor Theotokos Georgoepikoos.

## Životopis
Pochádzal z aristokratického rodu Chumnovcov. Študoval rétoriku a filozofiu u Gregora II., pričom sa pripravoval na kariéru v úradníckom aparáte Byzantskej ríše. Prvýkrát sa v historických prameňoch objavuje okolo roku 1275, keď bol poverený diplomatickou misiou k perzskému ílchánovi. Za vlády Andronika II. bol v roku 1293 menovaný mystikom a asi o dva roky získal titul vedúceho cisárskej advokátskej kancelárie *[[epi tu kanikleu]]*. Približne v rokoch 1293 až 1305 tiež pôsobil ako minister (mesazón) Andronika II. V roku 1303 sa uskutočnila svadba Nikéforovej dcéry Ireny Chumniany s despotom Jánom (synom Andronika II.), čím sa Chumnos dynasticky spriaznil s vládnucim rodom Palaiologovcov. V rokoch 1309 až 1310 slúžil ako správca v Solúne, no následne začal jeho vplyv upadať a stiahol sa z verejného pôsobenia. Na významných postoch ho nahradil Theodoros Metochites, s ktorým Nikefóros viedol ostré polemiky. V roku 1316 Chumnos odišiel do Kláštora Krista Filantropa, kde v januári 1317 zomrel.

## Dielo
Nikéforos bol typickým predstaviteľom byzantskej inteligencie. Jeho klasicistické rétorické a literárne vzdelanie ovplyvnilo okrem jeho literárnej činnosti aj formálnu úpravu jeho úradných správnych aktov, snažil sa napodobnovať klasických gréckych spisovateľov.
Chumnos sa venoval prírodnej filozofii, obzvlášť kozmológii a psychológii. Dokonale poznal diela Aristotela a Platóna, ako aj novoplatonikov.

* O hmote a ideách (aj O látke a ideách, *Peri tés hylés kai tón ideón*)
Nevydané dielo, v ktorom sa Chumnos myšlienkovo blíži k západným nominalistom, idey podľa neho neexistujú pred hmotou a vnímateľnou skutočnosťou, vyhradzuje ich v samostaných zmyslami vnímateľných predmetoch. Boh podľa neho existuje ako svojbytný a nezávislý od ostatných bytostí, čím sa odlíšil od Aristotela a priblížil k Platónovi. Dielo je namierené proti Plotinovi a novoplatónskej filozofii hlásajúcej preexistenciu a primárnosť ideí pred látkou.

* O hodnote a účinku slov (*Peri logu kriseós kai ergasias*)

* O duši (*Antirhétikos pros Plótinon peri psychés*)
Namierený proti Plótinovmu a novoplatónskemu učeniu. Obhajuje tu náuku o nesmrteľnosti duše založenú na aristotelovskom učení.

* chváloreči a príležitostné reči
Patrí sem napr. jeho reč O spravodlivosti (*Peri dikaiosynés*) nabádajúca Solúnčanov k odstráneniu sociálnej nerovnosti.

* osobná korešpondencia (celkovo známych 172 listov)

## Referencie

Kategória:Byzantskí úradníci
Kategória:Byzantskí spisovatelia
Kategória:Byzantskí filozofi
Kategória:Byzantskí teológovia
Kategória:Úmrtia v 1327
Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia 16. januára
Kategória:Byzantskí mnísi