Žilina

thumb|Mestský úrad
**Žilina** (**', ,  alebo ''Silein'', , ) je [[Žilinský kraj|krajské]] a [[Žilina (okres)|okresné]] [[Mesto (Slovensko)|mesto]] na severnom [[Slovensko|Slovensku]]. Leží na sútoku riek [[Váh]], [[Kysuca]] a [[Rajčanka]].

Počtom obyvateľov (spolu  80 020, 38 623 mužov, 41 397 žien poďľa údajov 31.10.2024) je Žilina [[zoznam miest na Slovensku|štvrtým najväčším mestom na Slovensku]]. Je administratívnym, hospodárskym, dopravným a kultúrnym centrom severozápadného [[Slovensko|Slovenska]], niekedy sa jej hovorí „perla na Váhu“.

== Geografia ==
[[Súbor:Zilina from above.jpg|náhľad|Letecká snímka mesta]]
Mesto Žilina sa nachádza na sútoku [[Váh]]u s [[Kysuca|Kysucou]] a [[Rajčanka|Rajčankou]] (pred ohybom [[Váh]]u zo západného smeru na juhozápadný a pred vstupom do centrálneho vysokého územia [[Západné Karpaty|Západných Karpát]]), na zemepisnej súradnici . Jej [[rozloha]] je  a nadmorská výška [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánskeho námestia]] ([[Historické centrum Žiliny|historického centra]]) je 

Mesto Žilina spolu s mestskými časťami hraničí s [[Obec (slovenská správna jednotka)|obcami]]:
* na severe: [[Horný Hričov]], [[Divinka]], [[Divina (obec)|Divina]] (s Divinou celkovo 138,95 m)
* na východe: [[Teplička nad Váhom]], [[Mojš]]
* na juhu: [[Stráňavy]], [[Višňové (okres Žilina)|Višňové]], [[Rosina]], [[Turie]], [[Porúbka (okres Žilina)|Porúbka]], [[Lietava]], [[Lietavská Lúčka]]
* na západe: [[Brezany]], [[Hôrky (okres Žilina)|Hôrky]], [[Bitarová]], [[Ovčiarsko]].

Táto správna a územná jednotka je súčasťou [[Žilina (okres)|okresu Žilina]] a podľa mesta Žilina je pomenovaná i celá [[orografia|orografická]] jednotka – [[Žilinská kotlina]]. Má tvar [[Pravouhlý trojuholník|pravouhlého trojuholníka]] s hraničnou líniou [[Malá Fatra|Malej Fatry]], [[Kysucká vrchovina|Kysuckej vrchoviny]], [[Strážovské vrchy|Strážovských vrchov]], [[Súľovské vrchy|Súľovských vrchov]] a [[Javorníky|Javorníkov]]. [[Juh (svetová strana)|Južným]] pokračovaním [[Žilinská kotlina|Žilinskej kotliny]] je analogický výbežok [[Rajecká kotlina|Rajeckej kotliny]], medzi ktoré je včlenená [[Geomorfológia|morfologicky]] výrazná skupina [[Skalky (geomorfologický podcelok)|Skaliek]], patriaca k [[Strážovské vrchy|Strážovským vrchom]]. Zúženým pretiahnutým výčnelkom popri potoku [[Varínka]] vybieha [[Žilinská kotlina]] až k [[Terchová|Terchovej]] (ako Varínsky výbežok). [[Žilinská kotlina]] sa zhoduje v hraničných oblastiach v [[Nadmorská výška|nadmorskej výške]] len s [[Bytčianska kotlina|Bytčianskou kotlinou]] a to v [[Nadmorská výška|nadmorskej výške]] cez 

=== Vodstvo ===
Katastrálne územie Žiliny patrí pod druhú najväčšiu riečnu sústavu Slovenska. [[Reliéf]] [[Povodie Váhu|povodia Váhu]] určujú jednotlivé [[orografia|orografické]] stavebné jednotky. V [[Strečniansky priesmyk|Strečnianskej úžine]] dlhej  utvára [[Váh]] tri charakteristické vhĺbené meandre (Krivý, [[Domašínsky meander|Domašín]] a Gabrišova). Váh po sútoku s [[Kysuca|Kysucou]] a [[Rajčanka|Rajčankou]] opúšťa [[Žilinská kotlina|Žilinskú kotlinu]] a prerezáva sa do [[Bytčianska kotlina|Bytčianskej kotliny]], kde vznikla [[vodná nádrž Hričov]]. Zdrojom vodnosti povrchových tokov sú predovšetkým [[Dážď|dažďové]] a [[sneh|snehové zrážky]]. [[Jar]]né mesiace [[apríl]] a [[máj]] sú najvodnatejšie, lebo odvádzajú z pohorí dažďové vody spolu s vodami pri topení [[sneh]]u. Najmenej vody majú toky koncom leta a začiatkom [[jeseň|jesene]]. V [[zima|zimnom]] období je najmenej vody v [[január]]i, lebo väčšina zrážok je zachytených v snehovej pokrývke a ľade. Všetky rieky sa vyznačujú extrémnosťou odtoku, keďže v čase dažďov a topenia snehu ich hladina rýchlo stúpa a v období sucha prudko klesá.

Z hydrologického hľadiska majú význam veľké územia vápencov a dolomitov, ktoré svojimi infiltračnými plochami podmieňujú bohatú pramenitosť. Na tieto oblasti je viazaný i najväčší kúpeľný areál v blízkosti Žiliny, v [[Rajecké Teplice|Rajeckých Tepliciach]]. Kúpele sú zamerané na liečenie reumatických, nervových a duševných chorôb a chorôb z povolania.
V oblasti [[Javorníky|Javorníkov]] je pomerne veľké množstvo málo výdatných prameňov. Z hydrologického hľadiska nemá bradlové pásmo veľký význam.

==== Vodné toky ====
* Od východu na západ preteká mestom najdlhšia slovenská rieka [[Váh]]. Na území mesta, pri Budatínskom parku, sa do Váhu vlieva rieka [[Kysuca]]. Pri Strážove sa do Váhu vlieva [[Rajčanka]], Žilinčanmi v minulosti nazývaná Žilinka, alebo aj Rajčianka.
* Okrem toho sa v chotári mesta do Váhu vlievajú: [[Stráňavský potok]] (Ľ), [[Rosinka]] (Ľ) s [[Trnovka|Trnovkou]] (do nej ďalej [[Chotárny potok (prítok Trnovky)|Chotárny potok]] a [[Breznícky potok]]); do Kysuce [[Brodnianka (potok)|Brodnianka]] (Ľ) a [[Liešovský potok]] (Ľ); do Rajčanky [[Bytčický potok]] (P), [[Bitarovský potok]] (Ľ) a [[Bradová]] (Ľ).
* Mestom smerom od sídliska Solinky cez Bôrik preteká malý potok, nazývaný [[Všivák (prítok Váhu)|Všivák]].

==== Vodné plochy ====
Na rieke [[Váh]] sa nachádzajú dve [[Vodná elektráreň|vodné elektrárne]]. Na východ od Žiliny [[Vodné dielo Žilina]] (18,15 mil. m³) a na západ [[Vodná nádrž Hričov]] (8,467 mil. m³), ktorá je vytvorená zemnou hrádzou  vysokou a  dlhou. V zabudovanej vodnej elektrárni sú 3 turbíny. Menšie jazero vzniklo prehradením a vyrovnaním toku rieky pri budovaní vodného diela v Celulózke.

=== Podnebie, počasie a klimatické pomery ===
Na podnebie a klimatické pomery mesta a celej Žilinskej kotliny priamo vplývajú jestvujúce výškové pomery územia. Táto oblasť má, tak ako územie celého Slovenska, všetky základné znaky [[Kontinentálne podnebie|kontinentálneho (vnútrozemského) podnebia]].
Žilina leží v pásme, kde nastávajú v priebehu roka pomerne pravidelné a náhle výmeny poveternostných hodnôt. Podľa dlhoročného pozorovania sa začiatkom [[január]]a obyčajne podstatne ochladí. Poveternostné pomery sa výrazne menia v [[marec|marci]] a v [[apríl]]i, keď sa dosť rýchlo striedajú intenzívne teplá s citeľnými ochladeniami, sprevádzanými dažďovými prehánkami, často i snežením. V druhej polovici [[apríl]]a teploty stúpajú a v [[máj]]i na toto územie zvyčajne preniká studený arktický vzduch, čo vedie k značnému poklesu teplôt (neraz aj pod 0 [[Stupeň Celzia|°C]]). Obyčajne v polovici [[jún]]a na naše územie zasahuje prúdenie chladnejšieho a vlhkého oceánskeho vzduchu, ktorý sprevádzajú výdatné zrážky. Teplotné maximum v oblasti Žiliny pravidelne vrcholí v druhej polovici [[júl]]a a začiatkom [[august]]a. Pre koniec [[august]]a a [[september]] sú charakteristické značné poklesy priemerných teplôt. [[Amplitúda]] pomerného oteplenia nastáva na prelome [[september|septembra]] – [[október|októbra]], odkedy postupne teploty klesajú. Pri opätovnom oteplení v druhej polovici [[december|decembra]] nastáva odmäk a dočasné rozpúšťanie [[sneh]]ovej pokrývky.



Žilina s integrovanými obcami patrí do mierne teplej polovlhkej oblasti, ktorú charakterizujú chladnejšie [[leto|letá]]. Pomerne teplé [[podnebie (klíma)|podnebie]] sa vyznačuje prevládaním zrážok nad vyparovaním. Prebytok vody, ktorý pri tom vzniká, vsakuje len z nepatrnej časti do zeme, ostatok odteká po povrchu v stálych a nevysýchajúcich vodných bystrinách.
Priemerné ročné hodnoty zrážok na území Žiliny sa pohybujú okolo 650 – , ale v niektorých rokoch priemer vzrastá až do . Najviac zrážok pripadá na [[jún]], respektíve na prvú polovicu [[júl]]a.
[[Súbor:Pinguicula alpina Triftsteig.jpg|thumb|150px|[[Tučnica alpínska]]]]

=== Rastlinstvo ===
Rozmanitosti prostredia zodpovedá i rastlinstvo, ktoré je výsledkom dlhodobého vývoja od ľadovej doby až po súčasnosť. Geologický podklad, ktorý sa často mení na malých plochách, geomorfológia územia, klíma a zloženie pôdy vytvorili podmienky pre výskyt rozmanitých druhov rastlín. V minulosti prevažnú časť územia pokrývali [[zmiešaný les|zmiešané lesy]], dnes sú kotliny zväčša odlesnené a premenené na polia, lúky a pasienky, čím sa vytvorili podmienky pre výskyt druhotných rastlinných druhov. Z pôvodných lesov kotlín sa zachovali len zvyšky, napríklad [[Bôrik (Žilina)|Bôrik]] alebo Lesopark. Zamokrené územia s brehmi potokov a riek sa stali domovom [[vŕba|vŕb]], topoľov a jelší. Na suchšie a vyvýšené miesta sa dostal [[jaseň]], [[javor]], [[dub]] a pozornosť si zasluhuje porast [[dub]]a letného pri Hôrkach. Na neupravených pasienkoch a na medziach sa zachovali kríky hlohu, liesky, trnky a šípky. V porovnaní s kotlinami sa lepšie uchovala vegetácia vo vyšších polohách, kde sa vyskytuje zmiešaný porast [[buk]]a, [[jedľa|jedle]] a [[Smrek (rod)|smreka]].

So stúpajúcou nadmorskou výškou ubúda stromov a súvislý les sa začína rozpadávať na skupinky smrekov a osamelé stromy nižšieho vzrastu. Nad týmto pásmom, t. j. nad hornou hranicou lesa, sa začína pásmo výskytu [[Borovica horská|kosodreviny]]. Z botanického hľadiska sú zaujímavé najmä [[Strážovské vrchy]] a [[Malá Fatra]]. V týchto pohoriach nachádzame druhy, prenikajúce zo severu a druhy nížinné, prenikajúce z juhu údolím [[Váh]]u. Obzvlášť bohatá je flóra na územiach pekne vymodelovaných vápencami, dolomitmi a vápencovými zlepencami. Do úzkych dolín a roklín s vlhkou a chladnou klímou zostupujú horské karpatské druhy – [[soldanelka karpatská]], [[iskerník alpský]] a iné. Na slnečných kamenistých svahoch, vo svetlých lesoch, sa vyskytuje [[poniklec slovenský]], [[Horec|horec Clusiov]], [[Horec|horec jarný]], [[orlíček obyčajný]], [[klinček peristý]], [[tučnica alpínska]], [[astra alpínska]] a iné. Horské lesné rastlinné druhy, ako sú [[papraď samčia]], [[deväťsil biely]], [[mačuha cesnačkovitá]] a iné, sa vyskytujú vo vyšších polohách [[Strážovské vrchy|Strážovských vrchov]]. Oblasť [[Javorníky|Javorníkov]], budovaná flyšovými horninami, je na rastlinstvo chudobnejšia a prevahu tu má [[Smrek (rod)|smrekový porast]]. Hojne sa tu vyskytuje [[kyslička obyčajná]], [[veternica iskerníkovitá]], [[čučoriedka obyčajná]], rôzne druhy [[lišajník]]ov, [[Machy|machov]], [[vres obyčajný]] a v celej oblasti je bohatý výskyt [[Huby|húb]].

Geologický podklad [[Malá Fatra|Malej Fatry]] je veľmi pestrý a závisle od neho sa mení i rastlinstvo. Z endemických druhov tu rastie [[klinček lesklý]], klinček včasný, lomikameň trváci, zubačka lahočnatá a ďalšie. Z [[Ľadová doba|predľadovej]] doby sa tu nachádza [[kortúza Matthiolová]]. Z reliktných druhov, ktoré prežili [[Ľadová doba|ľadovú dobu]], sa tu zachovala [[Borovica|borovica lesná]], [[tis obyčajný]] a [[dryádka osemlístková]]. Hoci je rastlinstvo Malej Fatry silne poznačené ľudskými zásahmi, predsa sa tu na určitých miestach zachovali veľmi cenné spoločenstvá, a preto sa zabezpečuje ich stála ochrana.



=== Živočíšstvo ===

Pestré druhové rozšírenie fauny je výsledkom dlhodobého vývoja, pôsobenia prírodných činiteľov a zásahov [[človek]]a. Jej dnešný stav sa formoval od konca posledného zaľadnenia. V okrajových častiach kotlín, v údolných nivách a na lúkach s pestrou vegetáciou, sa vyskytujú viaceré druhy hmyzu, motýľov, chrobákov, dvojkrídlovcov a ďalšie. Na faunu sú bohaté nižšie časti pohorí, druhy viazané na lesné prostredie. Z hmyzožravcov je to na lúkach a v krovinách žijúci krt obyčajný, piskor obyčajný a jež východoeurópsky. Vo vlhkých miestach jaskýň, v štrbinách skál, bodov a dutinách stromov žije početná skupina netopierov.
Na vodné prostredie – močiare a neznečistené nádrže sú viazané obojživelníky ako [[ropucha zelená]], [[Žabotvaré|skokan hnedý]], [[rosnička zelená]] a [[salamandra škvrnitá]]. Z plazov je najrozšírenejšia [[jašterica krátkohlavá]], v chladnejších miestach [[jašterica živorodá]] a na skalách žije [[jašterica múrová]]. Jediným jedovatým hadom je [[Vretenica severná|vretenica obyčajná]]. Z dôvodu poklesu počtu plazov sú všetky druhy [[jaštericovité|jašteríc]] chránené. Medzi 62 druhmi [[Cicavce|cicavcov]] má významné postavenie naša najväčšia šelma – [[medveď hnedý]], ktorý má v okrese Žilina západnú hranicu svojho rozšírenia. Ďalej je to [[rys ostrovid]], ojedinele sa vyskytuje i [[mačka divá]] a [[jazvec lesný]]. Zo šeliem je to [[Líška hrdzavá|líška obyčajná]], [[kuna lesná]], [[kuna skalná]], [[lasica hranostaj]] a len ojedinele sa v čistých vodách vyskytuje [[vydra riečna]]. Z poľovnej zveri je to najmä [[Jeleň lesný|jelenia]], [[Srnec lesný|srnčia]] a [[Diviak lesný|čierna zver]] a o ich reguláciu sa starajú poľovnícke združenia a štátne lesy.

Vtáctvo intravilánu mesta Žilina sa vyznačuje druhmi, ktoré sú viazané na blízkosť človeka, nakoľko tu nachádzajú ochranu a priaznivé potravinové podmienky. Typickými a hojne zastúpenými druhmi sú najmä [[hrdlička záhradná]], [[škorec obyčajný]], [[drozd čierny]] a [[vrabec domový]]. Menšia časť vtáctva sa vyskytuje celoročne, časť prichádza k nám zimovať. Sú to druhy hibernujúce (napríklad [[chochláč severský]]), iné sem zalietajú náhodne (druhy eratické). Najväčšia časť našich operencov však patrí k sťahovavým vtákom, ktoré majú zimoviská v južnej a juhozápadnej Európe, niektoré druhy až v rovníkovej Afrike. Vtáctvo Žiliny sa vyznačuje veľkou pestrosťou, na čom má zásluhu najmä blízkosť hôr a vodných plôch. V katastrálnom území mesta Žilina sa dosiaľ zistilo 148 druhov, z ktorých pravidelne hniezdi 68 druhov (45,9 %).

=== Časti mesta ===

Žilina má 20 mestských častí:


* [[Bánová]]
* [[Bôrik (Žilina)|Bôrik]]
* [[Brodno]]
* [[Budatín]]

* [[Bytčica]]
* [[Hájik (Žilina)|Hájik]]
* [[Hliny (Žilina)|Hliny]]
* [[Mojšova Lúčka]]

* [[Považský Chlmec]]
* [[Rosinky]]
* [[Solinky]]
* [[Staré mesto (Žilina)|Staré mesto]]

* [[Strážov (Žilina)|Strážov]]
* [[Trnové]]
* [[Vlčince]]
* [[Vranie]]

* [[Zádubnie]]
* [[Zástranie]]
* [[Závodie (Žilina)|Závodie]]
* [[Žilinská Lehota]]


''Ostatné lokálne časti'': Frambor, Hruštiny, Kálov, [[Malá Praha (Žilina)|Malá Praha]], Považský Chlmec, Rudiny, Šašvárka, Šibenice, Veľký diel a Závažie.

=== Ulice ===
* [[:Kategória:Ulice v Žiline|Žilinské ulice]]
* [[Zoznam ulíc a námestí v Žiline]]

=== Námestia ===
V Žiline sa (v roku 2017) nachádza 17 námestí a medzi najznámejšie patria [[Námestie A. Hlinku (Žilina)|Námestie A. Hlinku]] a [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánske námestie]]. Obidve sú súčasťou pešej zóny v historickom centre mesta a bývajú dejiskom dôležitých mestských kultúrno-spoločenských akcií.
* [[:Kategória:Námestia v Žiline|Žilinské námestia]]
* [[Zoznam ulíc a námestí v Žiline]]

== Symboly mesta ==
Erb mesta pozostáva zo [[štít]]u, [[dvojkríž]]a a dvoch hviezd na olivovozelenom podklade. Dvojkríž a hviezdy sú zlaté (resp. žlté). Dvojkríž má [[Byzantská ríša|byzantský]] pôvod, vychádzajúci z [[Konštantín Filozof|cyrilo]]-[[Svätý Metod|metodskej]] tradície. Erb mesta Žilina má vysokú [[Heraldika|heraldickú]] hodnotu a patrí medzi najstaršie mestské erby na [[Slovensko|Slovensku]]. Prvé vyobrazenie znaku mesta pochádza z roku [[1379]].

Vlajka mesta je vodorovne rozdelená na horný žltý a dolný zelený pruh. Vľavo hore je umiestnený erb mesta.

Pečať mesta je kruhová. V strede je erb so štítom a dvojkrížom. Okolo pečate sa nachádza latinský nápis ''SIGILLUM, CIVIUM. DE. ZILINA'' (doslovne po slovensky: „pečať, občanov zo Žiliny“).

== Dejiny ==
=== Praveké osídlenie ===
==== Doba kamenná ====
Prvý nález zo [[Paleolit|staršej doby kamennej]] pochádza z obdobia lovcov mamutov. Kosti mamutov sa našli pri niekdajšom kine Úsvit, v Považskom Chlmci a v bývalej tehelni (medzi Malou Prahou a „Rondlom“). Najstarším dokladom osídlenia sú nálezy v dnešnej mestskej časti [[Závodie (Žilina)|Závodie]] z [[paleolit|neskoršej doby kamenej]] (okolo 20 000 rokov pred Kr.). Našli sa tu kamenné nástroje, oštepy a pazúriky z oblasti dnešného [[Poľsko|Poľska]], čo vysvetľuje sťahovanie ľudí na juh za teplejším podnebím a za zverou.

Ľudia lovili soby či mamuty, ktoré v tom čase žili v oblastiach so studeným podnebím, aké bolo vtedy i v okolí dnešného mesta. Do príchodu ľudí ovládajúcich poľnohospodárstvo (5000 – 4000 pred Kr.) sú poznatky o živote na území Žiliny minimálne. Kmeň ľudí ovládajúcich poľnohospodárstvo, patriaci do tzv. ''[[Lengyelská kultúra|lengyelskej kultúrnej skupiny]]'', sa podľa nálezov usídlil v [[Brodno|Brodne]], kde bol nájdený sekeromlat a v Žilinskej Lehote, kde sa našli sekerky. Keramika z [[Eneolit|neskorej doby kamennej]], ktorá sa našla v okolí mesta, potvrdzuje jednoznačné osídlenie okolia Žiliny.

==== Doba bronzová ====
V [[Stredná Európa|strednej Európe]] trvala [[Bronzová doba|doba bronzová]] v rozmedzí rokov 2 000 – 700 pred Kristom, na Slovensku to bolo okolo 1 800 – 750 pred Kristom. Popolnicové pohrebisko človeka z tohto obdobia sa našlo pri terajšom evanjelickom kostole, kde bolo nájdených 10 hrobov. Ľudia boli pochovávaní žiarovým spôsobom a v hlinených nádobkách (popolniciach) boli okrem popola a kostí i milodary a hrobová keramika. Okrem popolnicových hrobov sa pochovávalo aj do jamkových hrobov a náčelníkov v neskorom období pochovávali pod mohyly. Doba bronzová bola obdobím tzv. ''[[Lužická kultúra|lužickej kultúry]]'', ktorej ľudia žili v osadách, pozostávajúcich z niekoľkých obytných a hospodárskych domov. Takéto osady sa nachádzali na Šefranici, Frambore, v [[Závodie (Žilina)|Závodí]], [[Brodno|Brodne]], [[Bánová|Bánovej]] a [[Strážov (Žilina)|Strážove]].

===== Hradiská =====
Na obranu proti nepriateľovi si ľudia stavali opevnené hradiská. Boli to veľké priestranstvá, obohnané drevenou ohradou, ktorá bola zosilnená valom z kmeňov a udupanej hliny. Väčšina hradísk bola vybudovaná na vyvýšeninách alebo na miestach chránených vodou. Počas ohrozenia bolo hradisko útočišťom všetkých obyvateľov z okolia a žili tu prevažne roľníci, remeselníci a obchodníci. V každom hradisku žil kmeňový náčelník – vojvoda. Pozostatky hradísk sa nachádzajú aj v okolí Žiliny a boli to obranné, kultúrne, hospodárske i obchodné centrá. Významné hradisko, stojace nad starou obchodnou cestou popri [[Váh]]u, sa nachádzalo v Divinke na [[Veľký vrch (Javorníky)|Veľkom vrchu]], kde sa našli zvyšky nádob z vypálenej hliny. Ďalšie významné hradiská boli na [[Straník (vrch)|Straníku]] a v [[Závodie (Žilina)|Závodí]], kde sa zachovali aj pozostatky valov, ktoré ich obkolesovali. Sústreďovala sa v nich remeselná výroba a výmenný obchod.

==== Doba železná ====
V dobe železnej (750 pred Kr. – 100 po Kr.) pretrvávalo osídlenie na hradiskách, kde sa udržiaval ľud ''lužickej kultúry – púchovskej skupiny''. Sídliská z tohto obdobia sa našli vo viacerých pričlenených obciach. V prvom storočí pred Kr. osídlili naše územie [[Kelti|keltské]] kmene, ktoré sem priniesli dokonalejší spôsob spracúvania kovov. Potvrdené sú osídlenia na Šefranici, Frambore, v Strážove a malá osada bola nedávno zistená i v priestore dnešného [[Katedrála Najsvätejšej Trojice (Žilina)|farského kostola]]. Život pokračoval i na hradiskách na [[Straník (vrch)|Straníku]], v [[Závodie (Žilina)|Závodí]] aj v Divinke, kde sa našli keltské mince, ktoré svedčia o rozvinutom hospodárstve. V prvom storočí po Kr. tu však osídlenie zaniklo, pravdepodobne vpádom nejakého cudzieho etnika.

==== Doba rímska ====
Keď Germáni ovládli po Keltoch územie strednej Európy, na severnom Slovensku žili [[Kvádi]] a [[Markomani]], s ktorými viedli vojny Rimania. Po Rimanoch ostali v Žiline tri poklady mincí a v Strážove keramika. V neskoršom období týmto územím prešli germánski [[Góti]] a [[Longobardi (kmeň)|Longobardi]].

=== Stredovek Žiliny ===
==== Doba Slovanov ====
Do Žilinskej kotliny prišli [[Slovania]] v konečnej fáze sťahovania národov v [[5. storočie|5.]] – [[6. storočie|6. storočí]] po Kr. Vytlačili prípadne splynuli s pôvodným obyvateľstvom a obsadili niektoré predtým využívané sídliská – polozemnica so slovanskou keramikou sa našla napr. na Frambore, kde boli nájdené ďalšie štyri objekty z nasledujúceho storočia. Práve staroslovanské nálezy v tejto lokalite, patriace medzi najstaršie na Slovensku, zmenili dovtedajší pohľad na osídľovanie tohto územia Slovanmi. Potvrdilo sa, že toto etnikum prichádzalo už okolo roku [[500]] zo severu a horské kotliny neboli osídľované od juhu, ako sa myslelo. V [[9. storočie|9. storočí]] stál sídliskový objekt z obdobia [[Veľká Morava|Veľkej Moravy]] na [[Bôrik (Žilina)|Bôriku]] pri bývalom letnom kine, v ktorého okolí bolo nájdených viacero podobných osád dvorcového charakteru. V 9. storočí bol v meste podľa povesti postavený prvý románsky [[kostol]].

V [[Bánová|Bánovej]] a v Žiline-Chrasti sa našli slovanské mohylníky, kde boli pochovávaní bojovníci z centra [[Veľká Morava|Veľkej Moravy]]. Šíriť sa sem začalo [[kresťanstvo]] a opätovne bolo osídlené [[Veľký vrch (Javorníky)|hradisko v Divinke]]. Z [[11. storočie|11. storočia]] pochádzajú slovanské sídliská nájdené v [[Bánová|Bánovej]], [[Závodie (Žilina)|Závodí]] a na Šefranici. Z neskoršieho obdobia sa o živote (nielen) v [[Žilinská kotlina|Žilinskej kotline]] zachovali už aj písomné záznamy.

==== Vznik mesta ====
[[Súbor:Kostol sv. Štefana Kráľa v Žiline.jpg|náhľad|Kostol svätého Štefana Kráľa]]
Najstaršia zachovaná písomná zmienka o Žiline pochádza z roku [[1208]], kedy Žilinu tvorilo niekoľko slovenských osád, rozptýlených 0,5 od [[Kostol svätého Štefana Kráľa (Rudiny)|Kostola sv. Štefana]] (v latinsky písanej listine nitrianskeho župana Tomáša sa územie Žiliny nazýva ''terra de Selinan'' čiže „''Zem Žiliny/Žilinská''“). Najväčšia z osád sa pravdepodobne nachádzala na mieste súčasného [[Mariánske námestie (Žilina)|historického jadra Žiliny]]. Jeho súčasťou bol aj kostol s polkruhovou apsidou, nachádzajúci sa na mieste súčasného [[Kostol Najsvätejšej Trojice (Žilina)|Farského kostola]], ktorého základy vytŕčajú spod súčasnej stavby. Pravdepodobne táto z osád bola koncom [[13. storočia]] zničená, poškodený bol i jej kostol, ktorý bol následne podľa výskumu archeológov opravovaný. 
[[Súbor:Zilina castle ruins.jpg|thumb|left|Archeologický prieskum ruín [[Žilinský hrad|Žilinského hradu]]]]

===== Žilinský hrad =====

Existencia Žilinského hradu je potvrdená viacerými listinami. Hoci prvá zmienka, spomínajúca vlastníka [[Matúš Čák Trenčiansky|Matúša Čáka Trenčianskeho]], je z roku [[1318]], predpokladá sa, že hrad je ešte o niečo starší. Ďalšie zmienky sú z rokov [[1397]] a [[1454]], kde sa hrad spomína naposledy. Jeho poloha a teda priamo ani existencia nebola zistená až do roku [[2008]], kedy boli pri výstavbe [[Mirage Shopping Center|OC Mirage]] objavené základy mohutnej veže. Základy hradnej veže boli zakomponované do budovy nákupného centra.

===== Založenie mesta =====
[[Súbor:Chronicon Pictum I Karoly Robert.jpg|thumb|right|150px|[[Karol Róbert]]]]
Nemeckí kolonisti zo sliezskeho Tešínskeho kniežatstva začali pred rokom [[1300]] stavať nové sídlo. Jadrom budúceho mesta sa stal tzv. rínok (dnešné [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánske námestie]]), čím sa kostol i hrad ocitli na jeho severnom okraji. Z roku [[1312]] pochádza prvá zmienka o Žiline ako meste, hoci po právnej stránke sa Žilina stala mestom niekoľko rokov predtým. V ďalších rokoch sa dostala do vlastníctva [[Matúš Čák Trenčiansky|Matúša Čáka Trenčianskeho]] a po jeho smrti v roku [[1321]] sa Žilina stala mestom na kráľovskej pôde. V tomto roku uhorský kráľ [[Karol I. (Uhorsko)|Karol Róbert]] oslobodil mesto od mýta a udelil mu ďalšie výsady. Najstaršia známa pečať s erbom Žiliny je z roku [[1379]], hoci jej typárium bolo vyhotovené ešte za Arpádovcov. Počas 14. storočia bola Žilina malé mesto a počet obyvateľov zrejme neprekročil 900.

===== Kráľ Karol Róbert =====
[[Karol Róbert]] navštívil Žilinu [[12. júla]] [[1321]] a udelil jej privilégiá – míľové právo, právo rybolovu a trhové právo. V roku [[1325]] dostal prvý známy richtár ([[fojt]]) Žiliny Ján Petzold do dedičného prenájmu osadu Krásno. Jeho syn Dominik slúžil v armáde u kráľa [[Ľudovít I. (Uhorsko)|Ľudovíta I. Veľkého]] z rodu [[Kapetovsko-anjouovská dynastia (staršia vetva)|Anjouovcov]].
[[Súbor:Louis of Anjou (89921718).jpg|thumb|right|100px|[[Ľudovít I. (Uhorsko)|Ľudovít I. Veľký]]]]

===== Kráľ Ľudovít I. Veľký =====
Žilina dostala od [[Ľudovít I. (Uhorsko)|Ľudovíta I. Veľkého]] právo výročného trhu (jarmoku) v roku [[1357]]. Táto výsada bola dôležitým impulzom pre rozmach remesiel i obchodu v meste a nevyhnutným právnym predpokladom zabezpečenia prosperity jeho obyvateľov. V roku [[1364]] dal vybudovať tzv. „Cestu kráľovského kuriéra“ Považím do [[Košice|Košíc]] a Žilina bola jedným z miest, v ktorých sa vyberalo mýto. V roku [[1369]] zakázal [[Ľudovít I. (Uhorsko)|kráľ Ľudovít]] používať Žiline [[tešín]]ske právo a mesto začalo používať právo magdeburské. Tým sa riadila aj Krupina a zmena priniesla zlepšenie postavenia mešťanov a obmedzenie práv dedičného richtára. [[7. máj]]a [[1381]] získalo slovenské obyvateľstvo majúce prevahu v počte obyvateľov listinou ''[[Privilegium pro Slavis]]'' rovnoprávnosť s nemeckými kolonistami. Bola vydaná uhorským a poľským kráľom [[Ľudovít I. (Uhorsko)|Ľudovítom]] a stanovila podiel počtu členov mestskej rady (polovica Slovákov a polovica Nemcov v pomere 6:6). Originál listiny sa nezachoval, existuje len kópia, ktorú vyrobili v [[Kláštor pod Znievom|Kláštore pod Znievom]]. Od roku [[1382]] bola Žilina podriadená na základe listiny taverníkovi, ktorý mal riešiť sťažnosti obyvateľov mesta a brániť ich výsady.


===== Žilinská mestská kniha =====

V období kráľa [[Ľudovít I. (Uhorsko)|Ľudovíta I.]] vznikla aj [[Žilinská mestská kniha]], významná literárna a právna pamiatka. Obsahuje prepis magdeburského práva, ktorý vyhotovil Mikuláš z Lukovej, čiže právo používané v meste Krupina, hospodárske zápisy v meste, súdne zápisy a zápisy z mestskej rady v Žiline. Knihu tvorí 149 popísaných listov, nachádzajúcich sa v koženej väzbe s rozmermi ''29 x ''. Prvý zápis v slovenčine sa v knihe objavil v roku [[1451]] a posledné zápisy pochádzajú z roku [[1561]]. Je najstaršou a najvýznamnejšou jazykovou a právnou pamiatkou Slovenska a má stredoeurópsky význam.
[[Súbor:Albrecht Dürer 082.jpg|thumb|right|100px|[[Žigmund (Svätá rímska ríša)|Žigmund Luxemburský]]]]

===== Žigmund Luxemburský =====
[[Žigmund (Svätá rímska ríša)|Žigmund Luxemburský]] v roku [[1397]] potvrdil Žiline pôvodné výsady a na 10 rokov ju oslobodil od plnenia pohraničného cla. Znamená to, že v Žiline boli obchodníci, ktorí sa zaoberali diaľkovým obchodom. V roku [[1405]] sa Žilina zúčastnila na krajinskom zhromaždení kráľovských miest, mestečiek a slobodných obcí v Budíne, čo svedčí o hospodárskom rozmachu. Žigmund vydal malý dekrét a privilégium, v ktorom dal príkaz na opevnenie mesta. Počas rokov [[1431]] až [[1434]] Žilinu dvakrát dobyli a vypálili [[Husitstvo|husitské vojská]] a na určitý čas mesto upadlo. [[Mestská radnica (Žilina)|Radnica]] vtedy stála pravdepodobne niekde v strede mesta, od tejto doby je vo východnom rohu [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánskeho námestia]]. Vpád [[Husitstvo|husitov]] zanechal dôsledky aj na postavení Nemcov v meste. Žilina sa stáva slovenským mestom, v mestskej rade sa objavuje stále menej Nemcov a v [[Žilinská mestská kniha|Žilinskej mestskej knihe]] sa začína písať slovakizovanou češtinou.

==== Obyvateľstvo v histórii ====
V [[14. storočie|14. storočí]] mala Žilina okolo 100 domov a 800 obyvateľov. Na konci storočia sa pravdepodobne začali stavať predmestia – Kálov a Predmestie ([[Predmestská (Žilina)|Predmestská ulica]]). Tým sa zvýšil počet domov aj obyvateľov a mesto sa zaradilo medzi väčšie malé mestá s 1 000 – 2 000 obyvateľmi. Tento stav pretrval až do [[17. storočie|17. storočia]]. Obyvateľstvo tvorili plnoprávni mešťania a mestská chudoba, pričom plnoprávni mešťania mali domové právo, viažuce sa k domu a gruntu. Patrili k nim mestskí patricijovia, remeselníci a obchodníci, ktorí bývali na Rínku alebo v jeho blízkosti. Patricijovia boli najbohatšie rody, ktoré sa podieľali na riadení mesta v mestskej rade (lokátori).

==== Žilina v rokoch 1438 – 1521 ====
Pravdepodobne od roku [[1422]] sa volil (predtým dedičný) richtár na jeden rok. Isté je to od roku [[1475]] (až na výnimku – Blažeja a Doroty Podmanických, ktorí sa zmocnili Žiliny v rokoch [[1479]][[1483]]).

===== Prvý most cez Váh =====
Z roku [[1438]] pochádza najstaršia zmienka o moste cez [[Váh]] pri [[Budatín]]e. Most umožnil lepšie spojenie najmä so [[Sliezsko]]m, a teda s územím [[Poľsko|Poľska]], [[Česko|Česka]] i [[Nemecko|Nemecka]]. Na moste sa, tak ako aj na ''Ceste kráľovského kuriéra'' z Považia do [[Košice|Košíc]], vyberalo mýto.
[[Súbor:Matei Corvin Johannes de Thurocz f137.jpg|thumb|left|100px|[[Matej I. (Uhorsko)|Matej Korvín]]]]

===== Matej Korvín =====
[[Matej I. (Uhorsko)|Kráľ Matej Korvín]] povolil Žilinčanom konanie výročného trhu na Michala a v roku [[1458]] ich oslobodil na dva roky od platenia pohraničného cla. V roku [[1474]] oslobodil Žilinu na tri roky od platenia mimoriadnych daní s podmienkou, Že si vybuduje opevnenie. Výstavbou murovaného opevnenia by sa Žilina mohla stať slobodným kráľovským mestom, čo by jej prinieslo viac slobôd a hospodárskych výhod. Mesto však postupne budovalo len kamenné násypy – valy (pozostatkom sú názvy ulíc „Horný a Dolný val“), slobodným kráľovským mestom nikdy nebolo.

===== Školstvo =====
V roku [[1469]] sa prvýkrát spomína mestská cirkevná škola a jej učiteľ majster Ján, bol prvým mestským pisárom. Škola sídlila v budove pri farskom kostole, kde sa dnes nachádza Mestské divadlo.

===== Remeselníctvo =====
V tomto období bola Žilina významným centrom remeselníckej výroby. V 14. storočí v meste pôsobilo viacero remeselníkov, ktorí sa v 15. storočí začali združovať do cechov, chrániacich ich hospodárske záujmy. Artikuly cechu kožušníkov pochádzajú z roku [[1488]], v nasledujúcich rokoch vznikli krajčírsky, mäsiarsky, kováčsky, súkennícky a ďalšie cechy. Na ich čele bol cechmajster, ktorý spravoval jednu dielňu. V cechoch nechýbal pisár, šafár, tovariši a učni. Cechy riadili život členov mesta a zhromaždenia sa konali zväčša na [[Mariánske námestie (Žilina)|rínku (dnešné Mariánske námestie)]].
[[Súbor:Louis2.jpg|thumb|right|100px|[[Ľudovít II. (Uhorsko)|Ľudovít II. Jagelovský]]]]

===== Ľudovít II. Jagelovský =====
[[Ľudovít II. (Uhorsko)|Ľudovít II. Jagelovský]] daroval v roku [[1508]] Žilinu Jánovi Podmanickému, ktorý sa chcel zmocniť žilinského richtárstva. V dvadsiatych rokoch Žilina patrila pod Zápoľských a stala sa typickým zemepanským mestom. V roku [[1521]] mesto postihol veľký požiar. Pôvodné domy, ktoré od počiatkov vzniku mesta stáli na námestí, boli prestavané do renesančného slohu.

=== Zoznam najvyšších predstaviteľov Žiliny v rokoch 1325 – 1520 ===

 

Od roku [[1520]] až do roku [[1848]] mala Žilina len volených [[richtár]]ov. Vo funkcii pôsobili od [[apríl]]a uvedeného roku až do voľby nového [[richtár]]a v [[apríl]]i nasledujúceho roku. Od roku [[1771]] pôsobili richtári vo funkcii od [[1. november|1. novembra]] predchádzajúceho roku do [[1. november|1. novembra]] uvedeného roku.



=== Žilina za neskorého feudalizmu (1526 – 1848) ===
==== Obdobie bojov feudálov v 1. polovici 16. storočia ====
[[Bitka pri Moháči (1526)|Bitka pri Moháči]] v roku [[1526]] ovplyvnila ďalší rozvoj a život Žiliny. Nastal čas vojen, bojov a povstaní. [[Ján I. (Uhorsko)|Ján Zápoľský]] dal mesto do zálohu veľmožovi Burianovi Světlovskému z [[Vlčnov]]a, neskôr ho daroval [[Mikuláš Kostka|Mikulášovi Kostkovi]], ktorý však porušoval jeho výsady, čo vyústilo v potvrdenie výsad [[Karol Róbert|Karola Róberta]] a Márie I. [[Ján I. (Uhorsko)|Jánom Zápoľským]]. V roku [[1540]] sa do Žiliny nasťahovali ozbrojenci Podmanických s úmyslom získať mesto a farský kostol prebudovali na pevnosť. Po smrti [[Ján I. (Uhorsko)|Jána Zápoľského]] panovník [[Ferdinand I. (Svätá rímska ríša)|Ferdinand I. Habsburský]] odňal Žilinu Kostkovcom za neposlušnosť a daroval ju [[Podmanickovci|Podmanickým]]. V roku [[1548]] vznikla dohoda medzi feudálmi, na základe ktorej získali Žilinu Kostkovci a Podmanickí [[Bytča|Bytču]] a Hričov ([[Horný Hričov]] a [[Dolný Hričov]]). Obdobie týchto feudálnych bojov znamenalo pre Žilinu pokles počtu obyvateľstva.

V [[16. storočie|16. storočí]] sa Žilina stala strediskom reformácie. V roku [[1542]] sa spomína protestantská škola vyššieho typu – akadémia. Sídlila v tej istej budove ako stará mestská škola a pretrvala až do začiatku [[18. storočie|18. storočia]]. Študovali tu aj zahraniční študenti a učili tu osobnosti cirkevného života a spisovatelia (''J. Bánovský, E. Ladiver st., E. Ladiver ml., S. Nigríni, M. Ascanius – Haško''). Po smrti ''Mikuláša Kostku'' sa majiteľom Žiliny stal ''Štefan Deršfi'', po ktorom bol nájomníkom mesta za nedospelého ''Mikuláša Deršfiho'' ''Ladislav Révay''. Za svoje kruté zaobchádzanie so Žilinčanmi bol však napomenutý samotným kráľom. Prvá kníhtlačiareň začala v meste pôsobiť v roku [[1665]]. V máji [[1691]] zriadili [[jezuiti]] v Žiline nižšiu strednú školu, ktorú neskôr pretvorili na nižšie gymnázium a v roku [[1761]] na riadne gymnázium.

==== Obdobie rozkvetu Žiliny (koniec 16. storočia – koniec 17. storočia) ====
[[Súbor:Thurzó György.jpg|thumb|left|150px|[[Juraj VII. Turzo|Juraj Turzo]]]] 
Na prelome [[16. storočie|16.]] a [[17. storočie|17. storočia]] sa Žilina stala významným hospodárskym centrom širokého okolia. Dvakrát do týždňa sa tu konali trhy a šesťkrát do roka jarmoky, pred ktorými boli dobytčie trhy. Trhy a jarmoky zohrávali významnú úlohu v rámci celej krajiny. Najväčší rozvoj zaznamenala remeselná výroba a obchod, z čoho prosperovali žilinskí obchodníci, oslobodení od mýta a chránení privilégiami. Remeselná výroba sa sústreďovala v cechoch, z ktorých najvýznamnejší bol súkennícky cech s artikulami z roku [[1569]]. V čase najväčšieho rozmachu sa v 120 – 150 súkenníckych dielňach vyrobilo 50 000 metrov látky. Cechové dielne sa sústreďovali na uliciach okolo Čepiela a najmä červené a biele súkno sa vyrábalo z ovčej vlny. Druhým cechom bol mäsiarsky, s dielňami na dnešnej [[Bottova (Žilina)|Bottovej ulici]] a bitúnkom niekde pod farským kostolom. Ďalšími boli cech mlynárov, kožušníkov, krajčírov, kováčov, hrnčiarov, stolárov, debnárov a iné. V období najväčšieho rozkvetu pracovalo v Žiline asi 200 remeselníckych dielní (z toho 150 súkenníckych), združených do osemnástich cechov.

Mesto získavalo príjmy z daní remeselníkov a obchodníkov, trhových poplatkov, mýta, prevádzky svojich polí, troch mlynov, píly, pivovaru, predaja dreva, pltí a alkoholu. Vlastnilo tiež osady na Kysuciach, napríklad [[Krásno nad Kysucou]]. Výdavky smerovali na prevádzku [[Mestská radnica (Žilina)|radnice]], špitála, kostolov, hospodárskych budov a svojich zamestnancov.

V roku [[1610]] sa pod patrónom palatína [[Juraj Turzo|Juraja Turza]] konala najvýznamnejšia udalosť [[Reformácia|reformácie]] v Žiline. Zástupcovia evanjelickej cirkvi sa zišli na [[Žilinská synoda|Žilinskej synode]]. [[Synoda]] dobudovala organizáciu evanjelickej cirkvi na Slovensku, ktorou sa aj formálne odtrhli od katolíckej cirkvi.

Rozvoju Žiliny nezabránili ani [[Protihabsburské stavovské povstania|protihabsburské povstania]], [[tridsaťročná vojna]] a vojny s Turkami. Žilinčania zorganizovali aj vlastnú domobranu, ktorá úspešne odrazila niektoré útoky. Rozvoj pretrval až do konca [[17. storočie|17. storočia]].

Ďalšími majiteľmi Žiliny boli ''Mikuláš Esterházy'', ''Štefan Vešeléni'' a ''[[František Vešeléni]]''. Ako poddanské mesto si zachovala všetky práva slobodného mesta (opevnenie, právo voliť richtára a samosprávne orgány, patronátne právo, právo meča, oslobodenie spod cudzích súdov, mýtne, míľové právo i právo rybolovu). Rozvoj sa skončil v posledných desaťročiach [[17. storočie|17. storočia]]. V roku [[1671]] sa [[František Vešeléni]] neúspešne pokúsil o sprisahanie proti kráľovi [[Leopold I. (Svätá rímska ríša)|Leopoldovi I.]], ktorému mesto pripadlo ako konfiškát. V roku [[1665]] vznikla v Žiline na [[Bottova (Žilina)|Bottovej ulici]] kníhtlačiareň ''Jána Dadana'', v ktorej sa tlačila najmä cirkevná literatúra. Pretrvala až do roku [[1704]].

**Zoznam najvyšších predstaviteľov Žiliny v rokoch 1524 – 1646**

Od roku [[1520]] až do roku [[1848]] mala Žilina len volených [[richtár]]ov. Vo funkcii pôsobili od [[apríl]]a uvedeného roku až do voľby nového [[richtár]]a v [[apríl]]i nasledujúceho roku. Od roku [[1771]] pôsobili richtári vo funkcii od [[1. november|1. novembra]] predchádzajúceho roku do [[1. november|1. novembra]] uvedeného roku.

[[Súbor:Žilina Kostol svatej Barbory.jpg|thumb|250px|Dnešný [[Kostol svätej Barbory (Žilina)|Kostol sv. Barbory]] na [[Ulica J. M. Hurbana (Žilina)|ulici J. M. Hurbana]].]]

==== Vývoj v období od konca 17. storočia po rok 1848 ====
Éru prosperity a rozvoja zastavil požiar v roku [[1678]] a o rok neskôr aj mor. Žilinou prešli viaceré vojská zúčastňujúce sa [[Protihabsburské stavovské povstania|protihabsburských povstaní]] a protitureckých bojov, ktoré drancovali sídla, ktorými prechádzali. Pri povstaní [[Imrich Tököli|Imricha Tököliho]] bolo takto zničené žilinské predmestie. V roku [[1685]] prišli do Žiliny jezuiti, ktorí tu o šesť rokov neskôr založili gymnázium. Sídlilo v dome na [[Mariánske námestie (Žilina)|rínku (dnešné Mariánske námestie)]], kde bol neskôr zariadený jezuitský kláštor. V tom období došlo k rekatolizácii a [[Katedrála Najsvätejšej Trojice (Žilina)|farský kostol]] pripadol katolíkom. Na podporu rekatolizácii prišli do mesta aj františkáni.

 
V roku [[1686]] pripadla Žilina ''Pavlovi Esterházymu'', ktorý podporoval rekatolizáciu. O päť rokov neskôr s ním uzavrela Žilina nerovnú dohodu, v ktorej sa musela vzdať väčšiny privilégií. Pokračovalo obdobie úpadku a hoci v roku [[1700]] žilo v meste 2 682 obyvateľov, morové epidémie v rokoch [[1710]][[1713]] populáciu opäť zredukovali. V roku [[1723]] začali františkáni výstavbu [[Kostol svätej Barbory (Žilina)|kostola svätej Barbory]] a o dvadsať rokov neskôr sa začala výstavba jezuitského [[Kostol Obrátenia svätého Pavla (Žilina)|kostola s kláštorom]] priamo na [[Mariánske námestie (Žilina)|rínku]]. Na počesť zavŕšenia rekatolizácie dostala Žilina v roku [[1738]] sochu Immaculaty – Nepoškvrnenej Panny Márie, ktorá stojí na dnešnom [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánskom námestí]]. Od roku [[1776]] do roku [[1850]] spravovali františkáni žilinské gymnázium. V 18. storočí sa udiali zmeny aj vo voľbe richtára, ktorý bol volený z troch kandidátov a schvaľovaný zemepánom. Podstatnú časť príjmov mesta tvorili (okrem poplatkov) úžitky z majetkov mesta, ktoré dávali do prenájmu.

V rokoch [[1744]] a [[1756]] postihli Žilinu ďalšie požiare. Cechy, ktoré už v polovici [[18. storočie|18. storočia]] neboli schopné konkurovať, začali nahrádzať manufaktúry. Jednou z prvých bola v roku [[1760]] manufaktúra na plátno v [[Teplička nad Váhom|Tepličke nad Váhom]]. Starý špitál, ktorý stál na konci Kálova, zničila povodeň a tak nový bol vybudovaný na [[Bratislavská (Žilina)|Bratislavskej ceste]]. V roku [[1831]] postihla Žilinu cholera, čo podnietilo vznik sirotinca v budove niekdajšieho gymnázia biskupom ''Jozefom Vurumom''.

=== Novoveká Žilina (po roku 1848) ===
==== Premeny mesta po roku 1848 ====
Po veľkom požiari v roku [[1848]] mesto pristúpilo k rozsiahlej obnove. Zbúrané bolo mestské opevnenie, čo umožnilo jeho rozšírenie. Po zrušení poddanstva (v marci [[1848]]) bola Žilina malým slobodným mestom. Významnou udalosťou bolo víťazstvo slovenských dobrovoľníkov nad maďarskými gardami v bitke pri Budatíne. Po skončení bojov, [[4. január]]a [[1849]], vystúpili [[Ľudovít Štúr]] a [[Jozef Miloslav Hurban]] pred domom bývalej lekárne na dnešnom [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánskom námestí]], ktorí vyzvali Žilinčanov do boja za národné záujmy. V roku [[1850]] mala Žilina iba 2 326 obyvateľov, čo ju radilo medzi hospodársky málo významné mestá. V tom období bola výrazná stagnácia remesiel, ktorú ešte zvyšoval malý záujem o zastarané výrobky. Impulz k rozvoju malo byť aj založenie priemyselno-stavebnej školy v roku [[1856]]. Dva roky nato postihlo Žilinu a široké okolie zemetrasenie.
[[Súbor:Žilina, Národná trieda.jpg|náhľad|250x250bod|V roku [[1870]]/[[1872]] postavili ''Železničnú ulicu'', dnešná [[Národná (Žilina)|Národná ulica]].]]
Zlom v rozvoji mesta nastal v roku [[1870]], kedy [[20. december|20. decembra]] o 11. hodine prišiel z Tešína  po dobudovanej [[Košicko-bohumínska železnica|Košicko-bohumínskej železnici]] prvý parný vlak. Trať po dokončení spájala [[Bohumín]] a Ostravsko s [[Košice|Košicami]]. Na okraji mesta bola vybudovaná [[Železničná stanica Žilina|železničná stanica]], ku ktorej bola z centra vybudovaná [[Národná (Žilina)|Národná]], vtedajšia Železničná ulica. V roku [[1874]] vydal [[Alexander Lombardíni]] podla rukopisu historika ''Ľ. Starka'' prvú knihu o dejinách Žiliny – ''Stručný dejepis slobodného mesta Žilina''. Strategický dopravný a postupne i hospodársky význam Žiline natrvalo prinieslo dobudovanie [[Považská železnica|Považskej železnice]] z [[Bratislava|Bratislavy]] a [[Trenčín]]a v roku [[1883]]. V čase sprevádzkovania [[Železničná trať Žilina – Rajec|Rajeckej železnice]] patrila Žilina k významným centrám horného [[Uhorsko|Uhorska]] s rýchlo sa rozvíjajúcim priemyslom. 


Do Žiliny prenikal cudzí kapitál, čomu sa bránili slovenskí podnikatelia zakladaním nových podnikov (sporiteľňa, úverový ústav). Koncom 19. storočia v územne sa rozrastajúcej Žiline vznikli prvé priemyselné závody; najstaršia bola Uhorská továreň na vlnené látky, vojenské súkno a pokrovce (ľudovo Súkenka, dnes Slovena). Založil ju v roku [[1890]] brniansky podnikateľ ''Karol Löw'' a poskytovala pracovné možnosti najmä pre ľudí postihnutých požiarom, ktorý zachvátil Žilinu v roku [[1886]]. V roku [[1893]] bola založená továreň Hungária – Uhorská spoločnosť na výrobu kyseliny sírovej, umelých hnojív a chemických produktov, dnes Považské chemické závody a v tom istom roku postavili pri [[Rajčanka|Rajčanke]] elektrotechnický závod Helios. Podnik vyrábal dynamá a elektromotory, neskôr i telefónne a elektrické signalizačné zariadenia a na [[Rajčanka|Rajčanke]] postavil aj malú vodnú elektráreň.

V rokoch [[1874]][[1911]] bola Žilina zaradená medzi veľké obce, čím sa znížili jej poplatky. Na jej čele stálo obecné zastupiteľstvo z voleným richtárom. Od polovice 19. storočia po začiatok 20. storočia počet obyvateľov Žiliny vzrastal a v roku [[1900]] mala 5 000 obyvateľov. Do mesta prichádzali vidiečania, ktorí našli prácu v továrňach, no značný bol aj príchod cudzincov, najmä [[Česi|Čechov]] a [[Židia|Židov]] (finančníci). V roku [[1903]] sa v meste konala Hornouhorská priemyselná výstava, ktorá mala význam pre rozvoj hospodárstva Slovenska a tiež Žiliny. Ďalšie závody vznikli začiatkom 20. storočia, predovšetkým továreň na výroby celulózy ([[1905]]) – dnes Tento, a. s., továreň na výrobu dechtu ([[1907]]) – dnešná Drevoindustria, a. s. a továreň na zápalky ([[1915]]). Keďže vodná elektráreň kapacitne pre Žilinu nepostačovala, v roku [[1908]] postavili novú – párnu elektráreň medzi ulicou Republiky a [[M. R. Štefánika (Žilina)|ulicou M. R. Štefánika]], ktorá používala kamenné uhlie z okolia [[Ostrava|Ostravy]]. V rokoch [[1907]][[1908]] v meste zriadili [[kanalizácia|kanalizáciu]] a [[vodovod]], [[telefón]], [[telegraf]], zaviedli [[elektrina|elektrinu]]. V tomto období sa začína v rámci žilinskej reálky v meste rozvíjať [[šport]]. V roku [[1908]] vznikol ''Zsolnai Testgyakorlók Köre'' terajší [[MŠK Žilina]]. V roku [[1911]] mala Žilina už 11 000, prevažne slovenských obyvateľov, čo sa prejavilo na národnom povedomí žilinskej inteligencie.

 
V areáli dnešnej nemocnice založil [[Vojtech Spanyol]] očné oddelenie, ktoré sa rýchlo rozširovalo. Významní žilinskí lekári boli ''I. P. Makovický'', ktorý odišiel do [[Rusko|Ruska]] a stal sa tam osobným lekárom spisovateľa ''L. N. Tolstého'', a [[Ivan Hálek]], ktorý od roku [[1905]] pôsobil ako lekár v Žiline a v roku [[1919]] sa stal vládnym referentom pre správu Slovenska so sídlom v Žiline. Posledný menovaný založil v roku [[1922]] v [[Bytčica|Bytčici]] detskú nemocnicu.

[[31. máj]]a [[1912]] bola v Žiline založená prvá politická strana – Sociálno-demokratická strana, v roku [[1913]] vznikla Slovenská ľudová strana a jej predsedom sa stal [[Andrej Hlinka]]. Keď v júli [[1914]] vypukla [[prvá svetová vojna]], činnosť politických strán a odborových organizácií bola prerušená a vojna a vojnové hospodárstvo postihlo všetky vrstvy obyvateľstva. Osobitnú skupinu tvorili vojnoví zajatci, ktorých tábor bol zriadený v priestore dnešných kasární na [[Rajecká cesta (Žilina)|Rajeckej ceste]]. Zajatci pracovali i v niektorých žilinských závodoch. V žilinských kasárňach bola zriadená dočasná vojenská nemocnica, kam privážali ranených z frontu. Veľký vojenský cintorín padlých v [[Prvá svetová vojna|prvej svetovej vojne]] postavili na mieste dnešnej estakády pri mestskom cintoríne. V Žiline sa viackrát konali štrajky za zlepšenie životnej úrovne robotníkov, na ktorých vyjadrili aj svoje politické požiadavky. V júni [[1918]] sa konal celouhorský štrajk za ukončenie vojny, do ktorého sa zapojili aj obyvatelia Žiliny.

==== Žilina v Česko-Slovensku ====
Žilina v 1905 tretím najrýchlejšie sa rozvíjajúcim mesto na Slovensku a rozvoj priemyslu a obchodu znamenal rozvoj mesta, zmenu národnostnej štruktúry a sociálnej skladby.
[[Súbor:Vavro Šrobár.JPG|thumb|left|133px|[[Vavro Šrobár]]]] Roku [[1919]] mala Žilina už 11 996 obyvateľov, z toho:
* 10 313 „Čechoslovákov“
* 742 Maďarov
* 590 Nemcov
* 8 Rusínov
* 343 predstaviteľov iných národností.


V období [[Prvá česko-slovenská republika|1. ČSR]] v Žiline pribúdali [[Židia]]. Popri veľkých závodoch sa rozvíjali aj menšie podniky a v meste pracovalo veľa živnostníkov. Po vzniku ČSR vzniklo i Ministerstvo s plnou mocou pre správu Slovenska na čele s [[Vavro Šrobár|Vavrom Šrobárom]], ktorého sídlom od [[12. december|12. decembra]] [[1918]] do [[2. február]]a [[1919]] bola Žilina. Dočasne tak bola sídlom slovenskej vlády a hlavným mestom Slovenska. Sídlo Šrobárovej vlády bola budova na rohu [[Ulica J. M. Hurbana (Žilina)|ulice J. M. Hurbana]] a Hodžovej ulice, kde sa dnes nachádza reliéfna tabuľa. Od roku [[1919]] tu sídlila Slovenská banka. Druhým žilinským sídlom Šrobárovej vlády bola budova na [[Národná (Žilina)|Národnej ulici]], samotný [[Vavro Šrobár|Šrobár]] bol najskôr ubytovaný núdzovo v hoteli, ktorý patril ''Pavlovi Folkmanovi'', neskôr v byte ''MUDr. Ivana Hálka'' (v Makovického dome). [[3. február]]a [[1919]] sa ministerstvo presťahovalo do [[Bratislava|Bratislavy]].

Žilina patrila k prvým mestám na Slovensku, ktoré sa prihlásili k [[Martinská deklarácia|Martinskej deklarácii]] ([[30. október|30. októbra]] [[1918]]). Už [[2. november|2. novembra]] [[1918]] bol na ľudovom zhromaždení v Mestskom dome zvolený šesťčlenný Slovenský miestny výbor, na čele so žilinským kaplánom [[Mons. Tomáš Ružička|Tomášom Ružičkom]]. Tomáš Ruzička pôsobil v Žiline od roku [[1921]] až do svojej smrti v roku [[1947]], zaslúžil sa o výstavbu Katolíckeho domu a založil chudobinec. Na jeho pozvanie prišli do Žiliny v roku 1936 saleziáni. [[19. december|19. decembra]] [[1919]] sa v telocvični reálneho gymnázia konalo zakladajúce zhromaždenie obnovenej [[Slovenská ľudová strana|Slovenskej ľudovej strany (SĽS)]]. Jedným zo zakladateľov bol aj katolícky kňaz a profesor žilinského gymnázia [[Jozef Kačka]], ktorý sa tiež podieľal na programe SĽS. Jej staronovým predsedom sa stal [[Andrej Hlinka]]. Žilina bola pôsobiskom viacerých významných funkcionárov tejto strany a jej významným centrom a stala sa jej baštou vo všetkých voľbách. 


[[Sociálnodemokratická strana Slovenska|Sociálnodemokratická strana]] obnovila svoju činnosť [[25. november|25. novembra]] [[1918]] v Žiline a veľkú aktivitu vyvíjala na začiatku roku [[1919]]. V roku [[1919]] zorganizovali štrajk proti opatreniam Šrobárovej vlády v Žiline, neskôr tu zorganizovala viacero štrajkov, či už za zlepšenie životnej úrovne žilinského proletariátu alebo proti [[Hlinkova slovenská ľudová strana|Hlinkovej slovenskej ľudovej strane (HSĽS)]]. [[26. august]]a a [[21. september|21. septembra]] [[1919]] zorganizovali sociálnodemokratické organizačné masové protiľudácke zhromaždenia. [[14. marec|14. marca]] [[1920]] sa v Žiline uskutočnila zjednocovacia konferencia maďarských a nemeckých [[Sociálnodemokratická strana Nemecka|sociálnych demokratov]] s česko-slovenským robotníckym hnutím. V sociálnej demokracii nastal vnútorný boj, ktorý vyvrcholil založením [[Komunistická strana Česko-Slovenska|KSČ]]. 21. júna [[1921]] sa v Žiline konala členská schôdzka miestnej organizácie strany a jej popredným predstaviteľom bol [[Augustín Androvič-Várnai]].

[[1. máj]]a [[1923]] bolo v Žiline založené česko-slovenské výrobné družstvo [[Interhelpo]], ktorého členovia pomáhali budovať základy priemyslu v [[Sovietsky zväz|sovietskych krajinách]]. V období [[Česko-Slovensko|ČSR]] boli postavené dve budovy pre základné školy, dievčenské gymnázium na [[Ulica J. M. Hurbana (Žilina)|Ulici J. M. Hurbana]], Grand bio Universum (dnes Dom umenia Fatra, [[1921]]), v tomto roku sa tu konala aj premiéra filmu Jánošík a zriadená bola mestská hudobná škola. 15. októbra [[1924]] bola otvorená Mestská verejná knižnica v Žiline, predchodca dnešnej [[Krajská knižnica v Žiline|Krajskej knižnice]]. Nasledovala budova pre spolok Sokol ([[1931]]) a synagógu ([[1933]]) – dnes bývalé kino Úsvit a kino Centrum. V roku [[1935]] postavili evanjelický kostol a letisko na [[Vlčince|Vlčincoch]].

Dňa [[4. september|4. septembra]] [[1938]] sa uskutočnila v Žiline mohutná manifestácia na obranu republiky, ktorej cieľom bolo vyjadriť úsilie o nezávislosť, jednotu a suverenitu [[Česko-Slovensko|ČSR]]. Prijatú rezolúciu podpísalo 52 spolkov vrátane [[Hlinkova slovenská ľudová strana|HSĽS]]. Žilina sa stala miestom významných podujatí HSĽS a rôznych spolkov, ktoré podporovali jej autonomistický program.


==== Žilina v I. Slovenskej republike ====
Potom, čo začalo Nemecko so snahami o rozklad [[Prvá česko-slovenská republika|ČSR]], sa autonómia Slovenska stala realitou. Miestom jej vyhlásenia bola Žilina. [[5. október|5. októbra]] [[1938]] rokovali poslanci HSĽS v budove Katolíckeho domu, v hoteli Rémy rokovali o spoločnom postoji k autonómii predstavitelia iných strán. Napokon sa k dohode pripojili i poslanci ostatných siedmich strán ([[Agrárna strana vidieka|Agrárna]], [[Slovenská národná strana (historická)|SNS]] a iné). Strany podpísali dohodu, ktorá vošla do dejín ako [[Žilinská dohoda]]. [[6. október|6. októbra]] bola z balkóna Katolíckeho domu vyhlásená autonómia z úst [[Jozef Tiso|Dr. Jozefa Tisu]]. V ten istý deň sa konalo v Žiline protičeské zhromaždenie a komunistická strana prešla do ilegality. Žilina sa tak stala miestom vyvrcholenia [[Pittsburská dohoda|Pittsburskej dohody]]. Rozvoj Žiliny sa nezastavil ani po vzniku slovenského štátu, hoci to bolo v čase vojny a totalitnej vlády HSĽS, na čom mal veľkú zásluhu najvyšší predstaviteľ Žiliny, ''Dr. Vojtech Tvrdý''. Zaslúžil sa o výstavbu a rekonštrukciu mnohých budov či zariadenie viacerých inštitúcií v meste, napríklad v rokoch [[1941]][[1942]] bola zrekonštruovaná Burianova veža (v jej hornej časti vybudovali vyhliadkovú ochodzu so stĺpmi, ktoré spájajú oblúky). Zrekonštruovaný bol aj [[Katedrála Najsvätejšej Trojice (Žilina)|farský kostol]] a balustráda nachádzajúca sa pri ňom, v ktorej od [[október|októbra]] [[1939]] stála na prvom podlaží socha [[Anton Bernolák|Antona Bernoláka]], prevezená z [[Nové Zámky|Nových Zámkov]].

V [[júl]]i [[1942]] položili základný kameň budovy Reprezentačného domu, ktorého stavba bola dokončená v roku [[1944]] a stala sa sídlom divadla a škôl. Ďalšou významnou stavbou postavenou v tomto období je budova tržnice. Opravená bola aj socha [[Immaculata (Žilina)|Immaculaty]] na [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánskom námestí]] a začala sa stavať veľká administratívna budova elektrární na rohu [[Kukučínova (Žilina)|Kukučínovej]] a [[Ulica republiky (Žilina)|Ul. republiky]] ([[1941]][[1943]]). Dokončil sa tiež park na [[Bôrik (Žilina)|Bôriku]] a založené boli viaceré kultúrne inštitúcie, napríklad mestské múzeum – drotárske múzeum a bábkové divadlo.


Mestskí predstavitelia sa usilovali, aby sa Žilina stala centrom župy, žiadali tiež výstavbu vysokej školy a obchodnej akadémie, premiestnenie riaditeľstva železníc a uvažovalo sa, že Žilina sa stane hlavným mestom Slovenska. Ani jeden z týchto zámerov sa nestal skutočnosťou. V roku [[1942]] vznikol na okraji mesta sústreďovací tábor pre Židov, keďže mestská rada na čele so starostom Vojtechom Tvrdým nesúhlasila, aby bol tábor vybudovaný na území mesta . Prešlo ním okolo 27 000 Židov a bol pod správou Hlinkových gárd. Deportácia prebiehala zo stanice [[Stanica Žilina-Záriečie|Žilina-Záriečie]] a väčšina z deportovaných zahynula neskôr v nemeckých [[Koncentračný tábor|koncentračných táboroch]] v [[Poľsko|Poľsku]].


V jesenných mesiacoch roku [[1944]] slovenskí politici začali pripravovať ozbrojené povstanie proti nacistickej vláde. Prípravy sa uskutočňovali ťažko a tajne, keďže v Žiline sa nachádzalo asi 350 nemeckých vojakov, koordinujúcich postup nemeckých vojsk na [[východný front (druhá svetová vojna)|východný front]]. [[29. august]]a [[1944]] ''mjr. Dobrovodský'', predstaviteľ [[Slovenské národné povstanie|Slovenského národného povstania]], uskutočnil protifašistický prevrat v žilinskej posádke (žilinské kasárne), keďže jej podplukovník bol spätý s [[Hlinkova slovenská ľudová strana|HSĽS]]. Časť dôstojníkov sa odmietla k povstaniu pripojiť a bola vyhlásená všeobecná mobilizácia, ktorá spôsobila vyzbrojovanie dobrovoľníkov z mesta a okolia. Nemecká hliadka, ktorá bola v meste, sa hneď zabarikádovala v budove dievčenského gymnázia na [[Ulica J. M. Hurbana (Žilina)|Ulici J. M. Hurbana]] a kontrolovala okolité ulice. Ostatní nemeckí vojaci sa zabarikádovali v synagóge, hlavnej pošte a finančnom paláci, povstalci obsadili [[Železničná stanica Žilina|hlavnú železničnú stanicu]], stanicu na Novej Žiline a ostatné pošty. Ráno [[30. august]]a zaútočil tank, ktorý sem prišiel z [[Martin (mesto na Slovensku)|Martina]], na dievčenské gymnázium, poškodil ho, no Nemcov nezlikvidoval. Žilinská posádka sa tak ako prvá postavila na odpor nemeckým vojskám. V tento deň však od západu prichádzalo nemecké vojsko, ktoré zdolalo povstalecké čaty, zabraňujúce jeho postupu západne od Žiliny. Povstalci sa preto hneď presunuli do [[Strečniansky priesmyk|úžiny pri Strečne]], kde zaujali obranné postavenie spolu s vojakmi povstaleckej martinskej pechoty. V boji sa zúčastnili popri povstalcoch zo Žiliny i juhoslovanskí a francúzski partizáni pod velením [[Georges Barazer de Lannurien|Georgesa de Lannuriena]], dnes čestného občana mesta. Boje pri Strečne trvali do [[5. september|5. septembra]].

Nemcom sa podarilo zajať komisára partizánskej brigády ''Antona Sedláčka'', ktorého po krutom mučení [[15. november|15. novembra]] [[1944]] v Sade SNP verejne popravili. Pamätná tabuľa na jeho počesť sa nachádza na [[Remeselnícky dom|Remeselníckom dome]]. Fašistické čistky však pokračovali a oslobodzovanie mesta sa začalo až v druhej polovici apríla [[1945]]. Tvrdé boje sa odohrávali v [[Malá Fatra|Malej Fatre]], na [[Polom (vrch v Malej Fatre)|Polome]]. Spoločne so sovietskymi vojskami bojovali jednotky 1. čs. armádneho zboru a nemeckí nacisti sa snažili spomaliť ich postup. Podmínovali železničnú stanicu a mesto sa stalo cieľom bombardovania – [[11. apríl]]a bomba dopadla na koniec [[P. O. Hviezdoslava (Žilina)|Hviezdoslavovej ulice]], [[16. apríl]]a ďalšie zasiahli budovu divadla, budovu na [[Námestie A. Hlinku (Žilina)|Hlinkovom námestí]] a časť Predmestia a napokon [[17. apríl]]a bolo bombardované dievčenské gymnázium, U[[Ulica J. M. Hurbana (Žilina)|lica J. M. Hurbana]], Kmeťova ulica a zriaďovacia stanica. [[30. apríl]]a, po oslobodení [[Polom (vrch v Malej Fatre)|Polomu]], sa v ranných hodinách nemeckí vojaci zo Žiliny stiahli a do mesta prišli ruskí a slovenskí vojaci na čele s ''generálom Karlom Klapánkom''. Obyvatelia vychádzali z pivníc, aby privítali osloboditeľov a na súkenke vztýčili [[Vlajka Česko-Slovenska|česko-slovenskú vlajku]]. 1 907 sovietskych vojakov, ktorí bojovali v priestore od [[Liptovský Mikuláš|Liptovského Mikuláša]] po Žilinu, je pochovaných na vojenskom cintoríne na [[Bôrik (Žilina)|Bôriku]]. Pamätník oslobodenia Žiliny sa nachádza v Sade SNP.

==== Žilina po roku 1945 ====

Od roku [[1945]] prešla Žilina zložitým vývojom. Hlavným riadiacim orgánom mesta sa stal mestský národný výbor. V roku [[1949]] pri novom územnom členení vznikol Žilinský kraj, ktorý existoval do roku [[1960]]. Po zrušení kraja došlo na určitú dobu k stagnácii vo vývoji mesta. Počet obyvateľov mesta neustále rástol, čo si v roku [[1949]] vyžiadalo vznik mestskej hromadnej dopravy, ktorú zabezpečoval [[Dopravný podnik mesta Žiliny]] jednou linkou s niekoľkými autobusmi. Koncom 50. rokov sa začalo stavať sídlisko [[Hliny (Žilina)|Hliny]] a v roku 1960 sa do Žiliny presťahovala z Prahy Vysoká škola dopravná, dnes [[Žilinská univerzita v Žiline|Žilinská univerzita]]. Po roku [[1968]] nastalo v meste oživenie v súvislosti s rozvojom priemyslu (výstavba závodov na [[Kamenná (Žilina)|Kamennej ulici]] a [[Rajecká cesta (Žilina)|Rajeckej ceste]], podniku [[Avia]], teplárne), výstavbou bytov a komunikácií a veľký rozvoj zaznamenalo aj školstvo a kultúra.

Začatie výstavby sídlisk:
* [[1970]] – [[Vlčince]]
* [[1979]] – [[Solinky]]
* [[1989]] – [[Hájik (Žilina)|Hájik]]

Pribúdali i rodinné domy na [[Bôrik (Žilina)|Bôriku]] a v okrajových častiach mesta. K mestu boli postupne pričlenené viaceré okolité obce, z ktorých sa niektoré v roku [[1990]] osamostatnili. Po roku [[1990]] sa Žilina stáva samostatným [[Samospráva|samosprávnym]] celkom na čele s primátorom a mestským úradom (výkonný orgán). V tomto roku začala zásadná rekonštrukcia [[Historické centrum Žiliny|historického jadra mesta]], mnohých ulíc i námestí. Začiatkom roku [[1991]] vznikli Okresný a Obvodový úrad v Žiline, Mestská polícia a začína vychádzať miestny týždenník [[Žilinský večerník]]. V tomto roku začala v Nemocnici s poliklinikou v Žiline pracovať [[Krištof 06|letecká záchranárska služba]], otvorená bola poliklinika na [[Vlčince|Vlčincoch]]. V roku [[1992]] začali rekonštruovať [[Národná (Žilina)|Národnú ulicu]], v Dome techniky sa konal 1. ročník známej výstavy Expotour. Od roku [[1993]] sa začalo zasadanie mestského zastupiteľstva konať v budove Starej radnice.

V roku [[1994]] bol položený základný kameň [[Vodné dielo Žilina|Vodného diela Žilina]], ktorého výstavba bola dokončená v roku [[1998]]. [[17. november|17. novembra]] toho roku začala premávať v Žiline [[Trolejbusová doprava v Žiline|trolejbusová doprava]] na linke č. 1, zabezpečovaná Dopravným podnikom mesta Žiliny. V roku [[1995]] bola otvorená nová budova knižnice, začala sa rekonštrukcia [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánskeho námestia]] a boli odhalené sochy [[Andrej Hlinka|Andreja Hlinku]] a [[M. R. Štefánik]]a na rovnomenných námestiach. Zrekonštruovaná bola tiež mestská plaváreň a VŠDS sa premenovala na [[Žilinská univerzita v Žiline|Žilinskú univerzitu]]. [[15. august]]a sa Žilina opäť stala krajským mestom. 
[[Súbor:Budatín hrad - by Pudelek.jpg|náhľad|[[Budatínsky zámok]]]]
V roku [[1997]] vznikol v Žiline vojenský pluk [[Jozef Gabčík|Jozefa Gabčíka]] a v meste sa prvýkrát konali Staromestské slávnosti. Vzniklo tiež letecké spojenie medzi [[Letisko Žilina|Žilinou]] a [[Letisko Václava Havla Praha|Prahou]]. O rok neskôr otvorili Dom Matice slovenskej a pred budovou Mestského úradu bol odhalený pamätník obetiam komunizmu. Od roku [[1999]] nesie zimný štadión meno ''Vojtecha Závodského''. Na [[Solinky|Solinkách]] bol dostavaný [[Kostol Dobrého pastiera (Solinky)|rímskokatolícky Kostol Dobrého pastiera]], pokračovala výstavba [[Kostol Sedembolestnej Panny Márie (Žilina)|rímskokatolíckeho Kostola Sedembolestnej Panny Márie]] na Vlčincoch a vysvätený bol gréckokatolícky kostol na Vlčincoch. V meste vzniklo bilingválne gymnázium – Belgické lýceum.

K [[1. január]]u [[2000]] mala Žilina 86 818 obyvateľov, o 135 menej ako pred rokom. Začala sa druhá etapa rekonštrukcie historického jadra, pokračovala výstavba [[Mestský okruh číslo 1 (Žilina)|okružnej estakády]] okolo mesta. V areáli [[MŠK Žilina|Mestského športového klubu Žilina]] bolo dané do používania futbalové ihrisko s umelou trávou a osvetlením. Na zrekonštruovanú balustrádu umiestnili súsošie [[Konštantín Filozof|sv. Cyrila]] a [[Metod (svätec)|Metoda]]. Čestné občianstvo mesta Žilina bolo v posledných desiatich rokoch udelené viacerým významným osobnostiam, ktoré sa zvlášť zaslúžili o rozvoj mesta. Od [[1. január]]a [[2001]] je mesto sídlom [[Žilinský samosprávny kraj|vyššieho územného celku]] (samosprávny orgán) a Žilina nadviazala spoluprácu s viacerými európskymi mestami. Vytvorený bol [[euroregión Beskydy]], ktorý zahŕňa juh Poľska, severnú [[Morava (región)|Moravu]], východ [[Sliezsko|Sliezska]] a sever Slovenska. [[4. apríl]]a [[2004]] bol položený základný kameň novej automobilky [[Kia Motors Slovakia]], ktorá vďaka juhokórejskému investorovi priniesla do Žiliny a jej okolia oživenie hospodárstva a rozvoj mesta (dobudovanie diaľnice a infraštruktúry). Výroba sa začala v roku [[2006]] a v okolí postupne vzniklo niekoľko dodávateľských podnikov, ktoré zamestnávajú ľudí zo širokého okolia. V súčasnom období je Žilina komplexným polyfunkčným mestom a so svojím okolím aj tretím najvýznamnejším priemyselným centrom na Slovensku.

== Obyvateľstvo ==
Žilina bola až takmer do [[70. roky 19. storočia|70. rokov 19. storočia]] provinčným mestečkom lokálneho významu, čo zásadne zmenilo až vybudovanie [[Košicko-bohumínska železnica|Košicko-bohumínskej železnice]] v roku [[1871]]. Dobudovaním [[Považská železnica|Považskej železnice]] tu vznikol významný [[Železničná stanica Žilina|dopravný uzol]], čo podnietilo vznik nových podnikov a výrazný rast mesta. Tomu nasvedčuje nárast počtu obyvateľov, ktorých bolo v roku [[1869]] iba 2870, v roku [[1890]] 4117, v roku [[1910]] 9166 a v roku [[1930]] už 17 451. Počet obyvateľov mesta sa postupne zvyšoval a k [[31. december|31. decembru]] [[1989]] dosahoval 97 167. Po referende v nasledujúcom roku sa osamostatnili vtedajšie mestské časti [[Lietavská Lúčka]], [[Porúbka (okres Žilina)|Porúbka]], [[Rosina]], [[Teplička nad Váhom]], [[Turie]] a [[Višňové (okres Žilina)|Višňové]], čím sa počet obyvateľov Žiliny znížil na 82 276 na konci roka 1990. V tom období dosahovala populácia mesta rekordných 97 628 obyvateľov. Nárast počtu obyvateľov mesta sa zastavil v roku [[1995]] na hodnote 86 685, odvtedy ich počet klesá. Na konci roka [[2019]] malo v meste trvalý pobyt 82 867 obyvateľov.

<timeline>
Colors=
  id:f value:rgb(0.7,0.8,0.9)
  id:m value:gray(0.7)
  id:s value:gray(0.9)
  id:b value:white

ImageSize = width:1000 height:500
PlotArea = left:50 bottom:20 top:20 right:30
Period = from:0 till:100000
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
ScaleMajor = gridcolor:m increment:5000 start:0
ScaleMinor = gridcolor:s increment:1000 start:0
BackgroundColors = canvas:b

BarData=
  bar:0 text:
  bar:14.st. text:14.st.
  bar:1700 text:1700
  bar:1828 text:1828 
  bar:1850 text:1850 
  bar:1869 text:1869 
  bar:1880 text:1880 
  bar:1890 text:1890 
  bar:1900 text:1900 
  bar:1910 text:1910 
  bar:1919 text:1919 
  bar:1930 text:1930 
  bar:1940 text:1940  
  bar:1950 text:1950  
  bar:1961 text:1961 
  bar:1970 text:1970 
  bar:1980 text:1980 
  bar:1990 text:1990 
  bar:1991 text:1991 
  bar:1995 text:1995
  bar:2001 text:2001 
  bar:2008 text:2008 
  bar:2011 text:2011 
  bar:2015 text:2015 
  bar:2019 text:2019
  bar:2023 text:2023
  bar:0 text:

PlotData=
  color:f width:20
  bar:0 from:0 till:0

  bar:14.st. from:0 till:800
  bar:1700 from:0 till:2682
  bar:1828 from:0 till:2432 
  bar:1850 from:0 till:2326
  bar:1869 from:0 till:2870
  bar:1880 from:0 till:3244
  bar:1890 from:0 till:4117
  bar:1900 from:0 till:5633
  bar:1910 from:0 till:9166
  bar:1919 from:0 till:11996
  bar:1930 from:0 till:17451
  bar:1940 from:0 till:18813
  bar:1950 from:0 till:31590
  bar:1961 from:0 till:44100
  bar:1970 from:0 till:54397
  bar:1980 from:0 till:83016
  bar:1990 from:0 till:97628
  bar:1991 from:0 till:83853
  bar:1995 from:0 till:86685
  bar:2001 from:0 till:85310
  bar:2008 from:0 till:85103
  bar:2011 from:0 till:84514
  bar:2015 from:0 till:83565
  bar:2019 from:0 till:82867
  bar:2023 from:0 till:80634

PlotData=

  bar:0 at: 0 fontsize:S text:
  bar:14.st. at: 800 fontsize:S text: 800 shift:(-10,5)
  bar:1700 at: 2682 fontsize:S text: 2682 shift:(-10,5)
  bar:1828 at: 2432 fontsize:S text: 2432 shift:(-10,5) 
  bar:1850 at: 2326 fontsize:S text: 2326 shift:(-10,5) 
  bar:1869 at: 2870 fontsize:S text: 2870 shift:(-10,5) 
  bar:1880 at: 3244 fontsize:S text: 3244 shift:(-10,5) 
  bar:1890 at: 4117 fontsize:S text: 4117 shift:(-10,5) 
  bar:1900 at: 5633 fontsize:S text: 5633 shift:(-10,5) 
  bar:1910 at: 9166 fontsize:S text: 9166 shift:(-10,5) 
  bar:1919 at: 11996 fontsize:S text: 11996 shift:(-10,5) 
  bar:1930 at: 17451 fontsize:S text: 17451 shift:(-10,5) 
  bar:1940 at: 18813 fontsize:S text: 18813 shift:(-10,5) 
  bar:1950 at: 31590 fontsize:S text: 31590 shift:(-10,5) 
  bar:1961 at: 44100 fontsize:S text: 44100 shift:(-10,5) 
  bar:1970 at: 54397 fontsize:S text: 54397 shift:(-10,5)  
  bar:1980 at: 83016 fontsize:S text: 83016 shift:(-10,5)  
  bar:1990 at: 97628 fontsize:S text: 97628 shift:(-10,5)  
  bar:1991 at: 83853 fontsize:S text: 83853 shift:(-10,5) 
  bar:1995 at: 86685 fontsize:S text: 86685 shift:(-10,5) 
  bar:2001 at: 85310 fontsize:S text: 85310 shift:(-10,5) 
  bar:2008 at: 85103 fontsize:S text: 85103 shift:(-10,5) 
  bar:2011 at: 84514 fontsize:S text: 84514 shift:(-10,5) 
  bar:2015 at: 83565 fontsize:S text: 83565 shift:(-10,5) 
  bar:2019 at: 82867 fontsize:S text: 82867 shift:(-10,5) 
  bar:2023 at: 80634 fontsize:S text: 80634 shift:(-10,5) 
TextData=
  fontsize:S pos:(20,20)
</timeline>

V Žiline žijú prevažne obyvatelia slovenskej národnosti a počet obyvateľov iných národností je veľmi nízky. Po náboženskej stránke žijú v meste prevažne príslušníci [[rímskokatolícka cirkev|rímskokatolíckej cirkvi]]. Od roku [[2008]] je Žilina sídlom rímskokatolíckeho [[Žilinská diecéza|biskupstva]].

**Etnické zloženie obyvateľstva** (podľa údajov z roku [[2001]])


**Náboženské zloženie obyvateľstva** (podľa údajov z roku [[2001]])



**Celkový počet obyvateľov** podľa mestských častí k 31. decembru 2018 a porovnanie s 31. januárom 2021 a 30. septembrom 2024.

Jednotlivé mestské časti:


== Politika ==
[[Súbor:Old town hall of Zilina.jpg|thumb|[[Mestská radnica (Žilina)|Radnica]] na [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánskom námestí]]]]

=== Mestské zastupiteľstvo ===

Mestské zastupiteľstvo má 31 [[Poslanec|poslancov]] z ôsmich volebných obvodov:


Primátori: [[Peter Fiabáne]] (2018); [[Igor Choma]] (20102018); [[Ivan Harman]] (20062010); [[Ján Slota]] (19902006); [[Vojtech Tvrdý]] (19381945)

== Kultúra a zaujímavosti ==
[[Súbor:Zilina-povazska galeria umenia.jpg|thumb|right|Budova [[Považská galéria umenia|Považskej galérie umenia]].]]
[[Súbor:Žilina P5292138.jpg|thumb|right|Budova [[Mestské divadlo Žilina|Mestského divadla]].]]

=== Kultúra v meste Žilina ===
==== Film ====
[[21. november|21. novembra]] [[1921]] v žilinskom [[kino|kine]] ''Grand Bio Univerzum'' sa konala [[premiéra]] prvého slovenského dlhometrážneho hraného [[filmové dielo|filmu]] ''[[Jánošík (film z roku 1921)|Jánošík]]'' bratov Siakeľovcov. Nakrútila ho [[Spojené štáty|americko]]-[[Slovensko|slovenská]] [[spoločnosť]] Tatra Film Corporation. Film mal aj americkú verziu, ktorá mala premiéru v [[Chicago|Chicagu]] [[1. december|1. decembra]] [[1921]]. V roku [[1964]] sa v Žiline natáčal film ''Senzi mama'' s Magdou Vášáryovou v hlavnej úlohe. V súčasnosti je v meste viacero kinosál v OC Mirage a v ZOC Max.

==== Divadlo ====
Významnou kultúrnou inštitúciou v meste Žilina je [[Mestské divadlo Žilina|Mestské divadlo]], ktorého interiér bol v roku [[2003]] zásadne zrekonštruovaný. Divadlo sa nachádza na ulici [[Horný Val (Žilina)|Horný val]] a [[27. marec|27. marca]] [[2010]] tu bola prezentovaná svetová trofej FIFA. Na [[Kuzmányho (Žilina)|Kuzmányho ulici]] sídli ďalšia kultúrna a umelecká organizácia – [[Bábkové divadlo Žilina|Bábkové divadlo]]. Je to repertoárové divadlo so stálym súborom, ktorého hlavným predmetom činnosti je vytváranie podmienok na vznik a šírenie bábkarskej a alternatívnej divadelnej tvorby pre deti a mládež. Bábkové divadlo v Žiline patrí medzi najkrajšie na Slovensku.

==== Múzeá a galérie ====
[[Považská galéria umenia]] vystavuje umelecké diela autorov z okolia Žiliny, ale aj zo zahraničia a je tu stála expozícia diel [[Vincent Hložník|Vincenta Hložníka]]. [[Považské múzeum v Žiline]] má sídlo v [[Budatínsky zámok|Budatínskom zámku]], kde má zároveň expozície z dejín Žiliny, z archeológie, ale aj ojedinelú drotársku expozíciu. Ďalšie expozície sú na [[Strečniansky hrad|hrade Strečno]], v [[Bytčiansky zámok|Sobášnom paláci v Bytči]], v [[Terchová|Terchovej]] a objekty ľudovej architektúry sa nachádzajú v rázovitej obci [[Čičmany]]. Súčasťou Považskej galérie umenia je aj:
* Múzeum židovskej kultúry, expozícia judaík
* Múzeum Alexandra Lombardiniho
* Galéria M locus arte Žilina, Mariánske nám. 10
* Galéria ± 0,0 Žilina, Mydlárska 1
* Galéria na Hornom vale

==== Knižnice ====

* [[Krajská knižnica v Žiline]] (Antona Bernoláka 47)
* [[Univerzitná knižnica Žilinskej univerzity v Žiline]] (Ulica vysokoškolákov 24)

==== Hudba ====
[[Súbor:Zilina Dom umenia Fatra.jpg|náhľad|vpravo|Dom umenia Fatra]]
V meste sa nachádza Dom umenia Fatra, kde sa konajú pravidelné hudobné podujatia. V Žiline pôsobia folklórne súbory [[Rozsutec (folklórny súbor)|Rozsutec]], [[Stavbár (folklórny súbor)|Stavbár]] a [[Odborárik (folklórny súbor)|Odborárik]], ako aj Žilinský miešaný zbor. Na celom [[Slovensko|Slovensku]] i v zahraničí je známy [[Štátny komorný orchester Žilina|žilinský Štátny komorný orchester]]. Je to jediný orchester „mozartovského typu“ na [[Slovensko|Slovensku]], vznikol roku [[1974]] v Žiline a vystupoval v mnohých krajinách, odkiaľ si priniesol významné ocenenia. Vytvoril mnoho nahrávok s dielami [[Antonio Vivaldi|Vivaldiho]], Telemanna, [[Mozart]]a, [[Joseph Haydn|Haydna]], [[Johann Nepomuk Hummel|Hummela]], [[Giuseppe Verdi|Verdiho]], Respighiho, [[Bohuslav Martinů|Martinů]], [[Antonín Dvořák|Antonína Dvořáka]], [[Johann Strauss|J. Straussa]], a mnohých českých a slovenských skladateľov. Spolupracoval s hudobnými vydavateľstvami [[Opus (slovenské hudobné vydavateľstvo)|Opus]], Donau, Naxos, Brilliant Classics, BMG a iné.
V meste pôsobia aj  rockové skupiny, ako [[Aya]] a [[Arzén (hudobná skupina)|Arzén]].

==== Pravidelné podujatia ====
* **Žilinské kultúrne leto** – súbor viacerých kultúrnych a športových podujatí, letné kino.
* **Staromestské slávnosti**, posledný májový týždeň
* **Jašidielňa** (festival tvorivosti zdravotne postihnutej mládeže), začiatok septembra
* **Fest Anča**, festival animovaného filmu
* **Carneval Slovakia Žilina**, najväčší slovenský fašiangový festival
* **Žilinský literárny festival** – od roku 2003
* **Voce Magna*' – medzinárodný festival zborového spevu od roku 2010

==== Ostatné ====
Priestor pre kultúrno-sociálne aktivity a súčasné umenie poskytuje občianske združenie Truc Spherique v avantgardných priestoroch železničnej [[Stanica Žilina-Záriečie|stanice Žilina-Záriečie]] a v súčasnosti buduje kunsthalle v budove synagógy. V meste pôsobia centrá voľného času Žirafa, Spektrum a Strom, ktoré poskytujú voľnočasové aktivity deťom a mládeži z mesta a okolia.

==== Médiá ====
Internet – www.zilinak.sk, www.zilinskekrimi.sk, zilina.dnes24.sk, [https://zilina.sp21.sk www.zilina.sp21.sk] a iné

Rádio – [[Rádio Frontinus]], [[Rádio Rebeca]] (regionálne štúdio)

Televízia – [[Žilinská televízia]], [[TV Patriot]], [[Severka (televízia)|Severka]]

Tlač – týždenníky [[Žilinský večerník]], [[Žilinské noviny]], Žilinec

== Stavby ==
=== Pamiatky ===

[[Súbor:Marianske_namestie_in_Zilina_(1).jpg|thumb|Pohľad na [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánske námestie]]]]
[[Historické centrum Žiliny|Historické jadro Žiliny]] je [[Mestská pamiatková rezervácia|mestskou pamiatkovou rezerváciou]]. Centrom mesta je štvorcové [[Mariánske námestie (Žilina)|Mariánske námestie]] s arkádami po celom obvode a dvomi priľahlými ulicami, ktoré sa začalo formovať v [[12. storočie|12. storočí]]. Na námestí sa nachádza Kostol Obrátenia svätého Pavla s kláštorom, stará [[Mestská radnica (Žilina)|budova radnice]] so zvonkohrou a baroková [[Immaculata (Žilina)|socha Nepoškvrnenej Panny Márie]] (Immaculata) z roku [[1738]], ktorá stojí uprostred námestia. Vybudovaná bola na počesť ukončenia rekatolizácie v meste. Neďaleko námestia stojí [[Kostol Najsvätejšej Trojice (Žilina)|Katedrála Najsvätejšej Trojice]], vedľa neho Burianova veža.

Ďalšie pamiatky:
* [[Budatínsky zámok]], hrad na sútoku riek Váh a Kysuca v správe Považského múzea
* [[Kostol svätého Juraja (Trnové)|Rímskokatolícky drevený kostol sv. Juraja]] v mestskej časti [[Trnové]] (jeden z mála drevených kostolov mimo východného Slovenska)
* [[Kostol svätého Štefana Kráľa (Rudiny)|Kostol sv. Štefana Kráľa]] v časti Rudiny na Závodskej ulici je najstaršia architektonická pamiatka v Žiline.
* [[Kostol svätej Barbory (Žilina)|Kostol sv. Barbory]] (Františkánsky kostol) z rokov 17231730 na ulici J. M. Hurbana s mimoriadne cenným barokovým vybavením.
* Evanjelický kostol na ulici Martina Rázusa bol postavený v rokoch 19351936 a stavbu projektoval nestor slovenských architektov [[Michal Milan Harminc]].
* Ortodoxná synagóga na Dlabačovej ulici s expozíciou Múzea židovskej kultúry.
* [[Neologická synagóga v Žiline|Neologická synagóga]] na ulici J. M. Hurbana od významného architekta moderny, prof. dr. [[Peter Behrens (architekt)|Petra Behrensa]].

=== Pomníky ===
[[Súbor:Žilina P6062214.jpg|thumb|Pamätník Jozefovi Miloslavovi Hurbanovi v Budatíne.]]
[[Súbor:Žilina P6062180.jpg|thumb|Socha sv. Cyrila a Metoda]]
* Socha sv. Cyrila a Metoda na balustráde nad [[Námestie A. Hlinku (Žilina)|Hlinkovým námestím]]. Socha bola odhalená v roku [[2004]] a jej autor je žilinský akademický sochár [[Ladislav Berák]].
* Socha [[Andrej Hlinka|Andreja Hlinku]] – Otca národa na Hlinkovom námestí, autor [[Ladislav Berák]].
* Socha [[Anton Bernolák|Antona Bernoláka]] od akademického sochára [[Juraj Brišák|Juraja Brišáka]]. Dielo bolo vytvorené v roku [[2000]] a je umiestené na ul. Antona Bernoláka.
* Pamätník rtn. [[Jozef Gabčík|Jozefa Gabčíka]], kpt. in memoriam, na Závodskej ulici. Autor busty a pomníka je akademický sochár [[Štefan Pelikán]].
* Pamätník židovským občanom „Cesta bez návratu“ bol odhalený v roku [[2004]] a je umiestený na Závodskej ceste blízko kasární. Autormi pamätníka sú [[Jacob Enyedi]] a [[Arieh Klein]].
* Pamätník žilinským obetiam holokaustu na Židovskom cintoríne v Žiline bol odhalený 26. októbra 1952 a jeho autorom je architekt [[Jozef Zweigethal]].
* Pamätník obetiam vojny v Mestskom parku od sochára [[Rudolf Pribiš|Rudolfa Pribiša]] rodáka z [[Rajec|Rajca]]. Súsošie odhalili v roku 1955 pri 10. výročí vstupu 1. čsl. armádneho zboru do mesta.
* Bronzová busta generála M. R. Štefánika na Štefánikovom námestí od autora [[Ladislav Berák|Ladislava Beráka]].
* Socha Ľudovíta Štúra bola odhalená v roku [[2002]] na [[Námestie Ľ. Štúra (Žilina)|námestí Ľudovíta Štúra]] a v r. 2012 bola znovuodhalená v Parku Ľudovíta Štúra na Bôriku. Autorom sochy je akademický sochár [[Ladislav Berák]].
* Pamätník slovenským dobrovoľníkom je postavený v [[Budatín]]e na Námestí hrdinov na počesť bojov Slovenských dobrovoľníkov.
* Pamätník Jozefovi Miloslavovi Hurbanovi odhalený v roku [[2006]] v Budatíne. Autorom jazdeckej sochy je Ladislav Berák.
* Pamätník obetiam komunizmu, odhalený v roku [[1998]] sa nachádza pred Mestským úradom v Žiline, na [[Námestie obetí komunizmu|Námestí obetí komunizmu]]. Autor diela je sochár [[Milan Lukáč]].
* Reliéf SNP na Vojnovom cintoríne na Bôriku je najväčší reliéf na Slovensku a aj jeho autorom je Ladislav Berák.
* Pamätník – busta mešťanostovi Žiliny JUDr. Vojtechovi Tvrdému od Ladislava Beráka je na budove Mestského divadla od 14. októbra 2000.
* Pamätník – busta evanjelického biskupa [[Fedor Fridrich Ruppeldt|Fedora F. Ruppeldta]] je umiestená na budove Mestského divadla. Bola odhalená 11. júna 2006 a jej autor je Ladislav Berák.
* Pamätník žilinským hasičom (1957) na Námestí požiarnikov je od akademického sochára [[Stanislav Bíroš|Stanislava Bíroša]].
* Socha Alexandra Lombardiniho v životnej veľkosti bola odhalená 18. novembra 2011 v jeho múzeu na Hornom vale. Dielo je od akademického sochára Ondreja Liptáka.
* Vojnový cintorín sovietskych vojakov na Bôriku, kde je pochovaných 1 786 vojakov bol otvorený [[30. apríl]]a [[1946]] a jeho autormi sú sovietski architekti.
* Pamätník 32 zavraždeným občanom, ktorí boli zastrelení 8. januára 1945 v Lesoparku Chrasť počas slovenského národného odboja.
*  Pamätník žilinským textilným robotníkom, ktorí štrajkovali za svoje práva v Slovene v rokoch 1924 a 1943. Pamätník je umiestený v malom parčíku na Kysuckej ulici.
* Pamätník príslušníkom vojenských táborov nútených prác v Sade na Studničkách bol odhalený 24. septembra 2010.

=== Výškové budovy v meste ===
[[Súbor:Snímka143-Europalace a The Cube.jpg|náhľad|[[Europalace]] a [[The Cube]]]]
[[Súbor:Hotelholidayinn.jpg|náhľad|Hotel [[Holiday Inn (Žilina)|Holiday Inn]].]]

Najvyššou konštrukciou v Žiline je komín teplárne s výškou 192 metrov z roku [[1982]].



=== Parky ===
[[Súbor:Žilina P6062198.jpg|náhľad|Žilinský mestský park]]
* Žilinský mestský park (nachádza sa v centre mesta, v parku sa nachádza fontána a kryté pódium, predtým Sad SNP)
* Park Ľudovíta Štúra (Bôrický park)
* Sad Studničky (fontána)
* Budatínsky park (Zámocký park, v areáli Budatínskeho zámku)
* Bytčický park (v areáli kaštieľa)
* Lesopark Chrasť (medzi sídliskami [[Vlčince]] a [[Solinky]])
* Lesopark Bôrik

== Šport ==
Pre amatérsky šport ponúka vhodné prostredie [[Vodné dielo Žilina]] so svojím okolím. Nachádza sa tu skatepark, jeho hrádza je voľne dostupná na korčuľovanie, beh a cyklistiku, v zime bežecké lyžovanie. Mestská plaváreň celoročne poskytuje olympijský bazén, v blízkosti plavárne sa nachádzajú tenisové kurty.

* [[futbal]] – v Žiline sa hrá najvyššia [[Fortuna liga|futbalová liga]], ktorej zástupcom je mestský klub [[MŠK Žilina]]. Klub sa v [[Mars superliga 2001/2002|roku 2002]] po prvýkrát stal majstrom Slovenska, odvtedy získal tento titul ešte v rokoch [[1. slovenská futbalová liga 2002/2003|2003]], [[Corgoň liga 2003/2004|2004]], [[Corgoň liga 2006/2007|2007]], [[Corgoň liga 2009/2010|2010]], [[Corgoň liga 2011/2012|2012]] a [[Fortuna liga 2016/2017|2017]]
[[Súbor:Zilina vs Slovan.JPG|náhľad|vľavo|Futbalový štadión]]
* [[ľadový hokej|hokej]] – v Žiline sa hrá [[Tipos slovenská hokejová liga]], ktorej zástupcom je klub [[Vlci Žilina]]. V roku [[T-Com extraliga 2005/2006|2006]] sa klub po prvýkrát stal majstrom Slovenska v T-Com extralige.
* [[kanoistika]] – Slalom a zjazd na divokej vode. Kluby: Sokol Žilina a AŠK ŽKV Žilina
* [[cyklistika]] – CyS Žilina - Akadémia Petra Sagana.
* [[plávanie]] – Mestská krytá plaváreň – s  olympijským bazénom, otvorená v roku [[1963]].
* [[golf]] – Prvý Žilinský Golfový Klub
* [[futsal]] – DIADORA Futsalová Žirafa liga, neskôr vznikol klub MŠK Žilina Futsal
* [[basketbal]] – Žilina je účastníkom najvyššej basketbalovej ligy SR.
* [[bowling]] – Mestská bowlingová liga
* [[bridž]] – žilinský bridžový klub
*  [[volejbal]] mesto Žilina reprezentuje v 1. Lige Mužov VO AC UNIZA ŽIilina a v 1. lige Žien VA Academy UNIZA Žilina.
*  [[florbal]] - mesto reprezentuje klub FBC Grasshoppers AC UNIZA Žilina v Betring extralige mužov a klub ŠK Juventa Žilina v 1. lige mužov.

== Doprava ==
[[Súbor:Zilina view.JPG|náhľad|[[Nemocničná (Žilina)|Nemocničná ulica]] (most) súčasť obchvatu mesta.]]
[[Súbor:Stained glass in Žilina - kraj Žilina.jpg|náhľad|Farebná vitráž *Kraj Žilina* na železničnej stanici.]]

Vďaka svojej polohe je Žilina oddávna križovatkou obchodných ciest a už v roku [[1364]] uhorský kráľ [[Ľudovít I. (Uhorsko)|Ľudovít I. Veľký]] dal vybudovať cestu z Košíc na Považie. Zmienka o moste cez [[Váh]] pri [[Budatín]]e sa datuje do roku [[1438]]. Mesto sa tak rýchlo stalo významným dopravným uzlom, zabezpečujúcim spojenie v smere do [[Poľsko|Poľska]], [[Česko|Česka]], na [[Ukrajina|Ukrajinu]] alebo na juh, [[Považie|Považím]] na [[Bratislava|Bratislavu]] a [[Rajecká kotlina|Rajeckou dolinou]] do [[Horná Nitra|Ponitria]].

V Žiline sa stretávajú tri cesty medzinárodného významu [[Európska cesta 50|E 50]], [[Európska cesta 75|E 75]] a [[Európska cesta 442|E 442]]. Dôležitú úlohu zohráva [[Mestský okruh číslo 1 (Žilina)|mestský okruh]], na ktorý sa napájajú všetky hlavné ťahy a ktorý smeruje tranzitnú dopravu mimo centra mesta. Juhozápadným okrajom je vedená diaľnica [[Diaľnica D1 (Slovensko)|D1]] spájajúca Bratislavu a Košice. Na diaľnicu vedie diaľničný privádzač, ktorý umožňuje napojenie pri Lietavskej Lúčke. Severozápadnou časťou prechádza [[Diaľnica D3 (Slovensko)|D3]] ponad [[Vodné dielo Hričov]] smerom na [[Čadca|Čadcu]] a Poľsko, dokončená v roku 2017. Z diaľnice D3 pri [[Strážov (Žilina)|Strážove]] pokračuje do mesta diaľničný privádzač.

Železničná doprava je v Žiline veľmi frekventovaná, čo spôsobuje križovanie železničných tratí E 42 a E 52, ktoré plnia funkciu medzinárodných magistrál. [[Železničná stanica Žilina]] sa nachádza na trase [[Paneurópske dopravné koridory|paneurópskeho koridoru]] č. 5 a najviac rýchlikov premáva na trati z [[Bratislava|Bratislavy]] do [[Košice|Košíc]]. V meste sa križujú trate [[Železničná trať Bratislava – Žilina|120 (Bratislava – Žilina)]], [[Železničná trať 126 (Slovensko)|126 (Žilina – Rajec)]], [[Železničná trať 127 (Slovensko)|127 (Žilina – Mosty u Jablunkova)]] a [[Železničná trať Žilina – Košice|180 (Žilina – Košice)]].

Žilina využíva [[Letisko Žilina|medzinárodné letisko]] pri [[Dolný Hričov|Dolnom Hričove]], ktoré bolo spustené do prevádzky v roku [[1975]]. Dĺžka pristávacej plochy je  a je využívané [[Žilinská univerzita v Žiline|Žilinskou univerzitou]] a na privátne lety, nakoľko pravidelné linky letisko neprevádzkuje.

Mestská doprava bola zavedená v roku [[1949]] a v roku [[1994]] začala pravidelná [[trolejbus]]ová premávka. (pozri [[Trolejbusová doprava v Žiline]])

Od [[29. marec|29. marca]] [[2019]] v meste funguje systém zdieľaných bicyklov, nazývaný *BikeKIA*. Má 20 stanovíšť, na ktorých je k dispozícii 120 bicyklov.

== Školstvo ==
[[Súbor:Veľký diel P5262095.jpg|náhľad|Budova rektorátu Žilinskej univerzity]]
V Žiline sa nachádza [[Žilinská univerzita]], ktorá má sedem [[Fakulta|fakúlt]] a bola založená v roku [[1953]]. V meste pôsobí 5 gymnázií a 16 stredných odborných škôl a učilíšť. Významnou školou je Konzervatórium v Žiline, ktoré je jedno z najväčších na Slovensku. Mesto zriaďuje 18 základných škôl. V Žiline sa nachádza centrála pre Inštitút jazykov a vzdelávania, n. o., ktorý riadi 31 pobočiek v rámci Slovenska.

== Hospodárstvo ==
=== Rozvoj mesta po druhej svetovej vojne ===
Po roku [[1945]] nastalo ďalšie významné obdobie v architektonicko-urbanistickom rozvoji mesta. Boli postavené stavby, ktoré nesú pečať svojho obdobia: [[Dom odborov v Žiline|Dom odborov]] ([[Ferdinand Čapka]], [[1962]]), Mestská krytá plaváreň (*J. Cimerman*, *A. Stolárik*, [[1963]]), Hotel Slovakia (*Stanislav Toman*, *Oto Sedlák*, [[1981]]), Prior – teraz Tesco (1975), [[Športová hala v Žiline|športová hala]] (Ľudovít Kupkovič, 1986), Dom techniky ([[Ferdinand Čapka]], [[1970]]), budova VÚB ([[Ferdinand Čapka]], [[1979]]), [[Váhostav, a. s.|Váhostav]] ([[Ferdinand Čapka]]), administratívne budovy bývalých podnikov VÚRAL (*Ján Solovic*, *Viliam Šlopek*, [[1970]]), Oceľové konštrukcie – teraz obvodný úrad ([[1986]]), Stredoslovenské stavby – teraz daňový úrad ([[1981]]), administratívna budova PCHZ, budova pošty na Vlčincoch (Jozef Struhař) a iné.

Budovanie priemyslu sa v druhej polovici 20. storočia – po roku 1950, stáva ďalším aktérom rozvoja mesta. Výrazné spriemyselňovanie Žiliny nastáva hlavne od polovice päťdesiatych rokov. Priemysel sa orientuje najmä na územie medzi Rajčankou a Rajeckou cestou. V tomto období boli vybudované podniky Váhostav, Pozemné stavby, Žilinské mliekarne, Závody valivých ložísk a iné, ďalšie závody (Avia, Tepláreň a iné) boli vybudované vo východnej časti mesta, v blízkosti [[Železničná trať Žilina – Košice|železničnej trate Žilina – Košice]]. S rozvojom priemyslu a následne pracovných príležitostí mesto zaznamenáva aj dynamický rast obyvateľstva, ktorých malo v roku [[1950]] 31 590.

V rokoch [[1954]][[1970]] sa vybudoval nový mestský obvod [[Hliny (Žilina)|Hliny I – VIII]] a charakteristickým Bulvárom (Ul. Antona Bernoláka) s počtom obyvateľov 15 000 (Hliny I – II [[Ferdinand Čapka|Čapka]], *Bauer* – Hliny II – VIII [[Ferdinand Čapka|Čapka]] – Hliny VIII *Ivan Meliš*). Od roku [[1970]] sa budovalo samostatné sídlisko [[Vlčince]] I – IV s takmer 20 000 obyvateľmi, od roku [[1980]] sídlisko [[Solinky]] (15 000 obyvateľov) a od roku [[1987]] sídlisko [[Hájik (Žilina)|Hájik]] (8 000 obyvateľov). Rozvoj individuálnej bytovej výstavby (rodinné domy) pokračuje najmä medzi [[Solinky|Solinkami]] a [[Bytčica|Bytčicou]] a medzi [[Budatín]]om a [[Zádubnie|Zádubním]].

=== Rozvoj mesta po roku 1990 ===
Ďalší dynamický, najmä stavebný rozvoj mesta je evidentný po roku [[1991]], hoci rast počtu obyvateľstva začal v tom období stagnovať. Nastala expanzia urbanisticko-architektonických aktivít, ktorou Žilina potvrdila svoje postavenie kultúrno-spoločenského, administratívneho a obchodno-hospodárskeho centra severozápadného Slovenska. Etablovali sa tu mnohé firmy, inštitúcie i nákupné centrá, nastala intenzifikácia územia a prestavba niektorých priestorov. Postavili sa objekty nových inštitúcií – Sociálna poisťovňa (*Rudolf Tupý*), VÚC Žilinského kraja (*Peter Kurimský*), zrekonštruovala sa Mestská krytá plaváreň (rozšíril a dobudoval sa jej areál), ŽILPO Žilinská poliklinika na sídlisku Vlčince (otvorená v roku [[1991]], rekonštruovaná [[2010]][[2011]]), Slovenský energetický dispečing na Vlčincoch, architektonickými zmenami prešiel aj bývalý Hotel Metropol – teraz Všeobecná zdravotná poisťovňa (Pavol Mikoláš), vznikli nové nákupné centrá – Dubeň ([[2001]]), Kaufland, Baumax, [[Tesco]] Hypermarket (na mieste bývalého podniku AVIA), Merkury Market, [[Aupark (Žilina)|Aupark]] ([[2010]]), [[OC Mirage (Žilina)|Mirage Shoping Center]] (*Michal Diviš*, [[2010]]), [[METRO Cash & Carry Slovakia|Metro]] ([[2003]]), [[ZOC Max (Žilina)|Max]] ([[2008]]), Idea, Klokan ([[2025]]), nové hotely – [[Holiday Inn (Žilina)|Holiday Inn]] (*Peter Dunajovec*, [[2007]]), Boss (*Štefan* a *Peter Krušinský*, [[2007]]).

Medzi Obchodnou ulicou a [[Ulica vysokoškolákov|Ul. vysokoškolákov]] bol postavený nový multifunkčný komplex s výškovými dominantami – [[Europalace]] (*Michal Diviš*, spol. *Radoslav Stráňava*, [[2010]]) a obytno-administratívny objekt [[The Cube|CUBE]] (*Eva Maňáková*, *Dušan Maňák*). Ďalšia výšková dominanta – obytný komplex Amfiteáter (*Amir Mann*), je postavená na [[Bôrik (Žilina)|Bôriku]], na mieste bývalého letného kina, polyfunkčný dom L. Palace na Kysuckej ceste (*F. Láncoš*). V súčasnosti pokračuje budovanie areálu [[Žilinská univerzita v Žiline|Žilinskej univerzity]]. V období po roku [[1991]] boli vykonané stavebné úpravy a prestavby mnohých významných, dovtedy pomerne zanedbaných alebo chátrajúcich objektov – Hotel Polom ([[2007]]), Hotel Astória (*Viera Mecková*), Hotel Grand   ([[2006]]), Hotel Dubná Skala (*Vladimír Krušinských*, [[2006]]) a iné.

Mnoho zaujímavých architektonických stavieb výrazne zasiahlo do obrazu mesta a jeho panorámy, pričom viac či menej obohatili niektoré jeho časti. Nie všetky zásahy do pôvodného územného plánu boli v jeho prospech (zmeny funkčných plôch, intenzifikácie sídlisk a pod.), niektoré objekty, akokoľvek architektonicky zaujímavé, boli postavené na nevhodných miestach a negatívne pôsobia v danom priestore.

=== Súčasné a doteraz najvýznamnejšie hospodárstvo ===
Roku [[2004]] sa začala výstavba najväčšieho priemyselného závodu na severozápadnom Slovensku – [[Kia Motors Slovakia]] (vrátane subdodávateľov ako [[Mobis Slovakia]]), s plánovanou produkciou 300 tisíc osobných automobilov ročne. Kórejský investor sa rozhodol pre lokalitu na severovýchod od Žiliny v okolí obcí [[Teplička nad Váhom|Teplička]], [[Nededza]] a [[Mojš]], čím podporil vznik (presun) viacerých subdodávateľských podnikov v okolí. V meste pôsobí viacero významných podnikov, napríklad papierenský závod *Tento, a. s. (Metsä Tissue)*, textilný závod *Slovena, a. s.*, bývalé *Považské chemické závody, a. s.*, drevospracujúci podnik *Drevoindustria*, bývalé strojárske závody *ZVL* (dnes niekoľko firiem) a Elektrovod, potravinárske podniky *PEZA, a. s.* (pekáreň), *Hyza, a. s.* (hydináreň) a *Laktis'' (mliekareň). V Žiline majú sídlo alebo pobočky viaceré stavebné firmy (Doprastav, a. s. a Váhostav-Sk, a. s.).

Vedecko-technický park, ktorý sa zaoberá projektmi na rozvoj a podporu nových firiem najmä v oblasti technológií, funguje pri Žilinskej univerzite. Významné inštitúcie na podporu podnikania a obchodu so sídlom v Žiline sú Slovenská obchodná a priemyselná komora, Slovensko-poľská obchodná komora a Slovenská živnostenská komora, ktoré majú pôsobnosť pre celé Slovensko. V Žiline má sídlo takmer 20 bánk, ústredie tu má Prima banka, bývalá Prvá komunálna banka. V oblasti IT v meste pôsobia spoločnosti Siemens AG, Scheidt and Bachmann, Solver IT, Azet.sk, Ernst&Young, inloop (podnikateľ roka 2017) a iní.


Súbor:Zilina Slovena.jpg|Slovena (1891)
Súbor:Zilina zapalkaren.jpg|Továreň na zápalky Wittenberg a syn (1914 – 1915)


## Osobnosti
### Rodisko

### Čestné občianstvo
Je najvyššie vyznamenanie udeľované osobám, ktoré sa obzvlášť významným spôsobom zaslúžili o rozvoj mesta Žilina.

## Partnerské mestá
Žilina má k 1. 1. 2016 celkovo 11 partnerských miest:

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Žiline

## Iné projekty

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky mesta Žilina
* Informačný systém samosprávy mesta Žilina 
* Informačný portál mesta Žilina 
* Virtuálna prechádzka mestom Žilina
* Správy z mesta Žilina
* dielo vytlačené v Žiline v tlačiarni Jána Dana: Dvanáct Přemyslowáni Duchownich, w nichž se obsahuji Modlitby wšechněm Křesťanům užitečné a potěšitelné. Žilina: Jan Dadan, 1686. 303 s. – dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroje

* 
*
*


Kategória:Okres Žilina
Kategória:Mestá na Slovensku
Kategória:Žilinský kraj
Kategória:Mestské pamiatkové rezervácie na Slovensku
Kategória:Univerzitné mestá na Slovensku
Kategória:Sídla na Váhu