open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teplý potok (prítok Vernárskeho potoka)

**Teplý potok** je potok v pohorí Nízke Tatry a ich geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry v regióne Spiš (región) v Prešovskom kraji v okrese Poprad. Je ľavostranným prítokom Vernárskeho potoka a má dĺžku .

## Prameň
Pramení v severnej časti územia obce Vernár v  v lesnom extraviláne na južnom okraji lesa Kromerovka v okrese Poprad v Prešovskom kraji.

## Opis toku
Od prameňa tečie severovýchodným smerom cez lesný extravilán krátkym úsekom cez obec Vernár, v  opúšťa územie Vernára a vteká na územie obce Hranovnica, ľavým brehom obmýva úpätie lesa Kromerovka, pravým brehom obmýva úpätie lesa Falštín, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok (niekedy nesprávne označovaný ako prameň Teplého potoka), skrúca sa na východ, veľkým esovitým oblúkom ľavým brehom obmýva samotu Hranovnické pleso vrátane prírodnej pamiatky s termálnymi prameňmi s celoročnou teplotou okolo 20 stupňov Celzia, v  opúšťa územie Hranovnice a vracia sa na územie obce Vernár, podteká cestu cestu Brezno - Poprad, v lesnom extraviláne obce Vernár ústi do Vernárskeho potoka ako jeho ľavostranný prítok. Pramení na území obce Vernár, preteká územím obce Hranovnica a v závere svojho toku sa vracia a ústi na území obce Vernár v okrese Poprad. Nemá dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Motivantom pomenovania vodného toku bola vlastnosť potoka vyjadrená v slove *teplý* vo význame *spôsobujúci pocit tepla, nie studený, s vyššou teplotou ako bežné potoky na okolí*. Zdrojom tepla sú najmä termálne pramene pri Hranovnickom plese, okolo ktorého preteká. Z prídavného mena *teplý* po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Teplý potok ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Teplý potok bolo štandardizované v roku 2007. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Teplý potok nie je jedinečným názvom (január 2024). 

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Kráľovohoľských Tatrách
Kategória:Vodné toky v okrese Poprad
Kategória:Vernár
Kategória:Hranovnica
Jakubovianska hora

**Jakubovianska hora** () je vrch v Šarišskej vrchovine, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Bertotovce, približne  západne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Sedlická brázda. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Bertotovce a Chminianske Jakubovany. Najbližšími sídlami sú na severozápadnom úpätí situované Hendrichovce a Bertotovce, západne sa nachádzajú Fričovce a južne Chminianske Jakubovany. 

## Opis
Jakubovianska hora leží na severnom okraji podcelku Sedlická brázda, nad údolím Svinky, v hrebeni vedúcom z Vtáčej hory () na Ždiar (). Severným smerom sa nachádza Bučie (), Mindžová (), Brezina (), Končistá hora () a Várheď (), východným Sýkorov (), Šarišský vrch (), Dúbrava () a Ždiar (), južným Grejnár (), Ostrý vrch (), Zimná hora (), Roháčka (), Čierna hora (), Koľvek () a Kamenčie () a západným vrch Za horou (), Vtáčia hora (), Zadný Moravec (), Sľubica (), Brezová (), Zvolanská (), Patria (), Sopková (), Hradisko (), Smrekovica () a Červená skala (). Oblasť patrí do povodia rieky Svinka, vedúcej do Hornádu. Severne sa zvažujúce svahy odvodňujú len krátke potoky, vodu z južných odvádza potok Jakubovianka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Vrchol pokrýva horská lúka, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné vidieť okolité vrcholy Šarišskej vrchoviny, no tiež Čergov, Bechureň, Branisko, Čiernu horu a Slanské vrchy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z blízkych obcí Hendrichovce a Bertotovce a Chminianske Jakubovany, poľnou cestou z obce Chmiňany 

## Referencie

## Pozri aj
* Šarišská vrchovina
* Sedlická brázda
* Zoznam vrcholov v Šarišskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Šarišskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Bertotovce
Kategória:Chminianske Jakubovany
Veronika nitkovitá

**Veronika nitkovitá** () je trváca bylina s nitkovitými stonkami z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Jej prirodzený areál sa tiahne od Turecka po severný Kaukaz.    

## Opis
Veronika nitkovitá je trváca, trsovito rozkonárená bylina, dlhá až do 50 cm. Podobná je veronike perzskej, s ktorou sa môže mylne zamieňať. Byľ je spravidla plazivá, niťovito tenká, na vrchole vystúpavá, na uzloch intenzívne zakoreňujúca, občas červenkastá, žliazkatá a krátko chlpatá.

Krátkostopkaté listy sú na nekvitnúcich konárikoch protistojné, na kvitnúcich striedavé. Čepele sú okrúhlo obličkovité, na báze zaokrúhlené alebo srdcovité, plytko vrúbkované, na vrchole tupé, svetlozelené a matné. Na na líci i na rube sú riedko odstávajúco chlpaté.

Jednotlivé štvorpočetné kvety rastú v pazuchách striedavo postavených listeňov. Svetlomodrá a tmavo žilkovaná tanierovitá koruna má v priemere 10 až 15 mm, spodný lupienok je belavý a v ústi korunnej rúrky je žltý prstenec. Vo vnútri sú dve tyčinky s modrými peľnicami a jedna čnelka, s pologuľatou bliznou, dlhá do 5 mm. Štyri diely kalicha sú podlhovasto elipsovité, na vrchole tupé, dlhé asi 5 mm. Kvetné stopky sú niťovité, krátko chlpaté, dva až štyrikrát dlhšie ako listeň a štyri až päť krát dlhšie ako kalich. Po odkvitnutí sa skláňajú dole.

Oválne obličkovité tobolky sú zboku stlačené, výrazne sieťovito žilkované, žliazkato chlpaté a na vrchole plytko vykrojené. Elipsovité a ploché semená sú hladké, veľké asi 1 mm.

## Rozšírenie
Prirodzený areál veroniky nitkovitej zahŕňa Turecko, Arménsko, Azerbajdžan, Gruzínsko a severný Kaukaz. V Európe bola prvýkrát pozorovaná v roku 1780, v Anglicku a odvtedy sa rozšírila do viacerých európskych štátov, do Severnej Ameriky a na Nový Zéland. Na Slovensku rastie predovšetkým v severovýchodnej časti, kde je súvisle rozšírená v Nízkych Beskydách a Bukovských vrchoch, sporadicky na Vihorlate a na Východoslovenskej nížine. Ojedinele sa vyskytuje na Podunajskej nížine, v Strážovských vrchoch a vo Veľkej Fatre, odkiaľ pochádza najstarší údaj o jej výskyte z roku 1937. Najvyššie zaznamenaný výskyt je z výšky okolo 1 300 m n. m., pod Kráľovou studňou.

## Ekológia
Veronika nitkovitá obsadzuje stanovištia predovšetkým v oblastiach s miernou klímou, od nížinného až po horský stupeň. Obľubuje vlhké, výživné, humózne, neutrálne až kyslé, hlinitopiesočnaté pôdy, väčšinou na polo zatienených stanovištiach. Rastie vo vlhkých záhradách, pri okrajoch ciest a na úhoroch. V alúviách riek sa stala súčasťou prirodzených rastlinných spoločenstiev, pričom na viacerých lokalitách má charakter inváznej rastliny. Kvitne od apríla do júna.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
nitkovitá
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Kategória:Invázne rastliny
Umrieť v purpurovej krajine

***Umrieť v purpurovej krajine*** (**) je tretí román, zo série detektívnych príbehov o Travisovi McGeem, z pera amerického spisovateľa Johna Danna MacDonalda.

V slovenčine vyšiel po prvýkrát spolu z románmi (Cena vraždy a Dohodnúť sa so žralokom).

## Dej

McGeeho odláka z obvyklého bydliska na Floride pracovná ponuka od Mony Yeoman, ktorá má podozrenie, že jej odcudzený manžel ukradol jej značný zverenecký fond. Pred začiatkom vyšetrovania Monu pred očami McGeeho zavraždí neviditeľný strelec. Kým na miesto privolal políciu, jej telo zmizlo. McGee sa potom vydáva vyriešiť jej vraždu.

McGeeovi sa nepáčila Mona Fox Yeoman. Pôsobila umelo a sebecky. Bola skôr provokatívna ako zvodná, bola to skôr odvaha ako túžba. Prinútila by muža, aby ňou chcel zatriasť, odstrániť ten účes za dvadsaťpäť dolárov a vyklepať z nej ten štýl paničky. Ale to už nikto nikdy neurobí. Pretože v jednej minúte z nej bola veľká krémová mrcha, ktorá stála hneď vedľa McGeeho... a zrazu sa z nej stala chladnúca masa, ktorá padla do prachu s dierou veľkou ako jeho päsť v jej hrudi.

## Externé odkazy
* Umrieť v purpurovej krajine / Cena vraždy / Dohodnúť sa so žralokom – Databazeknih.cz

## Zdroj
* 
* 

Kategória:Romány USA
Kategória:Detektívne romány
Kategória:Knihy z 1964
Sámeľ

**Sámeľ** je slovenské priezvisko. Na Slovensku je zriedkavé, najviac sa vyskytuje v Očovej (okres Zvolen). V Česku sa vôbec nevyskytuje.

## Pozri aj
* Sámel
* Sameľ

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Sameľ

**Sameľ** je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Červenici (okres Prešov) a Kecerovciach (okres Košice-okolie). V Česku sa vôbec nevyskytuje.
 
## Pozri aj
* Sámel
* Sámeľ
* Samel (priezvisko)

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Jozef Ráž mladší

JUDr. Ing. **Jozef Ráž mladší** (* 17. júl 1979, Bratislava) je slovenský podnikateľ a politik, od 25. októbra 2023 minister dopravy SR vo štvrtej vláde Roberta Fica.

## Skorý život
Jozef Ráž mladší sa narodil 17. júla 1979 v Bratislave. Jeho otcom je spevák Jozef Ráž. Vyštudoval medzinárodné podnikanie na Ekonomickej univerzite v Bratislave a právo na Bratislavskej vysokej škole práva (dnes Paneurópska vysoká škola).

## Politická kariéra
**2005-2018**

Po promócii sa Ráž zameral na kariéru v štátnej službe. V rokoch 2005 až 2010 pracoval na ministerstve obrany SR. Potom pracoval pre predsedu Bratislavského samosprávneho kraja Pavla Freša. V roku 2011 nastúpil do Slovenskej pošty, kde sa stal členom predstavenstva. V roku 2016 sa riaditeľ Slovenskej pošty Tomáš Drucker stal ministrom zdravotníctva a Ráža urobil vedúcim služobného úradu. Ráž zastával funkciu do roku 2018, keď jeho meno navrhol premiér Peter Pellegrini na post ministra vnútra. Prezident Andrej Kiska však nomináciu odmietol pre Rážove prepojenia na bývalého ministra Roberta Kaliňáka obviňovaného zo zneužívania moci a väzieb na organizovaný zločin. Po jeho odmietnutí sa Ráž stiahol z verejného života a zameral sa na prevádzku jeho podniku v občerstvení.

**Minister vnútra SR 2023 - súčasnosť**

V roku 2023 sa Ráž stal ministrom dopravy. Po svojom nástupe vymenil vedenie Národnej diaľničnej spoločnosti, Slovenskej správy ciest, Verejných prístavov a Železníc Slovenskej republiky.

## Osobný život
Ráž je ženatý, má dve dcéry.

## Referencie

## Externé odkazy
* Jozef Ráž ml. na webe Ministerstva dopravy SR
* Spravodajstvo týkajúce sa Jozefa Ráža ml. na portáli Teraz.sk TASR
* Spravodajstvo týkajúce sa Jozefa Ráža ml. na portáli agentúry SITA

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí podnikatelia
Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici Smeru
Kategória:Ministri dopravy Slovenskej republiky
Kategória:Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave
Kategória:Absolventi Paneurópskej vysokej školy
La Montagne aux mille regards

***La Montagne aux mille regards*** (*The Mountain of a Thousand Looks*) je francúzsky film režiséra Bastiena Verneya a scenáristu Davida Chamberoda, vydaný v roku 2021.

## Dej
Počas letných prázdnin sa študenti rozhodnú ísť cez víkend na chatu v údolí Maurienne.

Nakoniec navštívia izolovanú citadelu, ktorá sa im zdá čoraz záhadnejšia, predtým, ako pochopia, že je to strašidelný hrad a že sú uväznení tajnou spoločnosťou nazývanou bratstvo osvietenstva.

## Herecké obsadenie
* Aurore Péron (*miss Pays de [[Savoie]]* 2014)
* Lilou Collet
* Baptiste Ratel
* Emmanuel Pétoud
* Lisa Excoffon
* Daniel Gros
* Aimé Traversaz
* Adrien Torrent
* Catherine Ratel
* Tamirys Lozat

## Výroba
Film sa začína natáčať v roku 2017 v divadle Saint-Jean-de-Maurienne (Gérard-Philipe). Pokračuje v obciach Valloire (fort du Télégraphe), Chambéry (University Savoie Mont Blanc), Orelle (múzeum hlavného mesta), Saint-Michel-de-Maurienne, Modane (stanica) a Saint-Martin-de-la-Porte.

## Galéria

Súbor:Fort_du_Télégraphe_enneigé_vu_de_la_vallée_(décembre_2022).JPG|Telegrafná pevnosť
Súbor:Séance_de_projection_de_La_Montagne_aux_Mille_regards.jpg|Obsadenie
Súbor:Enregistrement_audiovisuel_du_making-of_de_La_Montagne_aux_Mille_regards.jpg|Výrobný tým


## Referencie

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Francúzske filmy
Kategória:Filmy z 2021
Kategória:Filmy podľa názvu
Veronika sedmokráskovitá

**Veronika sedmokráskovitá** () je druh z rodu veronika z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Je to trváca vysokohorská bylina. Jej prirodzený areál sa rozprestiera od Pyrenejí po Karpaty a severné Grécko.

## Opis
Veronika sedmokráskovitá je trváca bylina vysoká 5 až 20 cm. Byľ je na báze plazivá, zakoreňujúca, husto listnatá a väčšou časťou vzpriamená.

Byľové listy sú protistojné, usporiadané v jednom až troch pároch. Dolné krátkostopkaté listy, ktoré tvoria ružicu, sú na báze klinovité, obrátene vajcovité, tupé a takmer celistvookrajové.

Kvety sú v čase kvitnutia usporiadané v hlávkovitom strapci, ktorý sa pri dozretí toboliek predĺži na 2 až 5 cm. Tmavo modrofialová štvorpočetná koruna má v priemere 8 až 10 mm. Vo vnútri sú dve tyčinky a jedna čnelka, dlhá asi 4 mm. Kvetné stopky sú dlhé 2 až 6 mm. Štyri diely kalicha sú obrátene kopijovité, žliazkaté, dlhé asi 5 mm. Páperisté tobolky sú vajcovité až elipsovité, na vrchole vykrojené a veľké do 8 mm.

## Rozšírenie a výskyt
Prirodzený areál veroniky sedmokráskovitej sa rozprestiera od Pyrenejí cez Karpaty po severné Grécko. Na Slovensku nerastie. Údaje o jej výskyte z Vysokých Tatier, z oblasti Kriváňa, sú mylné. V Česku sa vyskytuje len na ojedinelej lokalite v Krkonošiach, na Sněžke.

Veronika sedmokráskovitá obsadzuje stanovištia na vlhkých alpínskych holiach. Vyhovujú jej vlhké, kyslé, rašelinové, humózne, hlinito kamenité pôdy. Kvitne od júla do augusta.

## Poddruhy
Webové stránky POWO rozlišujú v rámci tohto druhu tieto poddruhy:
*veronika sedmokráskovitá pravá (*Veronica bellidioides subsp. bellidioides*) – Pyreneje až Karpaty a severné Grécko.
*''Veronica bellidioides'' subsp. ''lilacina'' – Pyreneje a juhozápadné Alpy.

## Referencie

## Iné projekty

sedmokráskovitá
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Kamenica (vrch v Busove)

**Kamenica** () je vrch v Busove, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží nad obcou Zlaté, približne  severozápadne od Bardejova. 

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria Busov. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Bardejov a na katastrálnom území obce Zlaté. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situované Zlaté, západne sa nachádza Nižný Tvarožec, severne Vyšný Tvarožec, severovýchodne Stebník, východne Zborov a juhovýchodne Bardejovské Kúpele a Bardejov. 

## Opis
Kamenica leží na juhozápadnom okraji centrálnej časti pohoria, v rázsoche, vybiehajúcej juhozápadným smerom z Ostrieža (). Východne sa nachádza Smilniansky vrch (), Koldorina (), Stebnícka Magura (), Mníchov () a Kamenná hora (), južne Zámborová (), Dzuranov () a Barvienok (), západne Tisovec (), Lazy (), Vínna hora (), Javor () a Pivnica () a severne Busov (), Pálenica (), Hrb (), Staviská () a Ostriež (). Masív patrí do povodia rieky Topľa, kde vodu zo severných a západných častí odvádza Zlatiansky potok a z východných a južných jeho prítok Čierny potok. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je vidieť okolité vrcholy Busova, no tiež Slanské vrchy, Čergov, Ľubovniansku vrchovinu a ojedinele aj Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z obce Zlaté.

## Referencie

## Pozri aj
* Busov (pohorie)
* Zoznam vrcholov v Busove

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Busove
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Bardejov
Kategória:Zlaté
Ulica Jána Kalinčiaka (Zvolen)

**Ulica Jána Kalinčiaka** (predtým a v súčasnosti hovorovo *Kalinčiakova ulica*) je ulica vo Zvolene v Centrálnej mestskej zóne Východ neďaleko sídliska Zlatý Potok. Je pomenovaná podľa slovenského spisovateľa a literárneho kritika Jána Kalinčiaka.

Na čísle 1 sa nachádza budova poľnohospodárskej spoločnosti Osivo.

Na čísle 40/A sa nachádza reštaurácia s pizzeriou Galeria.

Na čísle 87 sa od roku 2002 do roku 2008 nachádzala materská škola, neskôr súkromné umelecké a športové gymnázium, stredná športová škola, stredná odborná škola scénického výtvarníctva, konzervatórium a základná umelecká škola Pink Harmony Academy.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Ulice vo Zvolene
Ulica Jána Kalinčiaka

**Ulica Jána Kalinčiaka** môže byť:
* ulica v Žiline, pozri Ulica Jána Kalinčiaka (Žilina)
* ulica vo Zvolene, pozri Ulica Jána Kalinčiaka (Zvolen)

## Pozri aj
* Ulica J. Kalinčiaka
* Kalinčiakova ulica
Sófilos

**Sófilos**  () môže byť:
* grécky maliar váz v 6. stor. pred Kr., pozri Sófilos (maliar)
* grécky logograf, sofista v 5. stor. pred Kr., pozri Sófilos (logograf)
* starogrécky komický básnik, pozri Sófilos (básnik)

## Zdroje
Teplý potok (prítok Tuhárskeho potoka)

**Teplý potok** je potok v geomorfologickom celku Ostrôžky v regióne Poiplie v Banskobystrickom kraji v okrese Lučenec. Je pravostranným prítokom Tuhárskeho potoka. Má dĺžku .

## Prameň
Pramení v južnej časti územia obce Tuhár v  v lesnom extraviláne severozápadne od lesa Obecná hora v okrese Lučenec v Banskobystrickom kraji.

## Opis toku
Od prameňa tečie východným smerom cez lesný extravilán v obci Tuhár, pravým brehom obmýva úpätie lesa Obecná hora, vteká do zmiešaného lesného extravilánu a poľnohospodárskeho extravilánu, ľavým brehom obmýva pasienok Vlčia jama, pred svojim zaústením mení smer zo severovýchodu na juhovýchod, v extraviláne obce Tuhár pri samote – mlyne Tuhársky mlyn ústi do Tuhárskeho potoka ako jeho pravostranný prítok. Pramení, preteká a ústi na území obce Tuhár v okrese Lučenec. Nemá prítok.

## Pôvod názvu
Motivantom pomenovania vodného toku bola vlastnosť potoka vyjadrená v slove *teplý* vo význame *spôsobujúci pocit tepla, nie studený, s vyššou teplotou ako bežné potoky na okolí*. Z prídavného mena *teplý* po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Teplý potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Teplý potok bolo štandardizované v roku 1992. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Teplý potok nie je jedinečným názvom (január 2024).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v okrese Lučenec
Kategória:Tuhár
Zrada (slovenský seriál)

***Zrada*** je slovenský dramatický seriál TV Markíza. Ide o adaptáciu britského seriálu *Doctor Foster: A Woman Scorned* z rokov 2015 – 2017 vysielaného v televízii BBC One. Seriál sa začal vysielať od 5. februára 2024. Hlavné postavy stvárňujú Klára Issová a Milan Ondrík.

## Obsadenie

## Série

## Časti

### 1. séria (2024)

## Externé odkazy
* 
* 
* Markíza prekopala plány: Na obrazovky povoláva seriálového nástupcu Klamstva! Známy dátum štartu – mediaboom.sk

Kategória:Slovenské televízne seriály
Kategória:Slovenské dramatické televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2024
Kategória:Televízne seriály TV Markíza
Veľkou lyžicou

***Veľkou lyžicou*** je slovenská kulinárska relácia s Peterom „Šarkanom“ Novákom a Octaviou McKenziovou, ktorá sa vysiela na Jednotke od 4. februára 2024.

## Moderátori
* Peter „Šarkan“ Novák (moderátor)
* Octavia McKenzie

### Hostia
* Dano Hrivňák
* Gabo Kocák
* Tomáš Lysý
* Martin „Pyco“ Rausch
* Martin Nikodým
* Naty Žúreková

## Série

## Externé odkazy
* 
* Na obrazovky prichádza nová kulinárska relácia Veľkou lyžicou – RTVS

Kategória:Televízne relácie na Slovensku
Kategória:Televízne relácie Slovenskej televízie
Kategória:Televízne relácie z roku 2024
Vtip za stovku

***Vtip za stovku*** je hudobno-zábavná talk show, ktorú od 31. decembra 2023 vysiela TV JOJ. Moderátormi relácie sú Ondrej Kandráč a Filip Tůma. V každej časti si moderátori pozývajú dvoch hostí, s ktorými preberajú rôzne témy. Reláciu dopĺňajú i skeče, pri ktorých hostia hádajú pointu. V skečoch sa objavujú známi slovenskí herci. Súčasťou každej šou je hraná pódiová scénka z tvorby scenáristu Tomáša Dušičku, v ktorej sa ako hosťujúci herec predstavuje komik Fero Joke. Relácia je obohatená o hudbu. Ondrej Kandráč vystupuje aj ako hudobný sprievod spolu s kapelou Vtipný band. K nim sa však zároveň pripájajú aj hudobní hostia šou. Do programu sa taktiež môžu zapojiť priamo diváci zaslaním vtipu. Zapojení diváci majú šancu získať finančnú odmenu za najlepší vtip večera. Prvá séria odštartovala 2. februára 2024 a skončila 19. apríla 2024.

## Účinkujúci
* Ondrej Kandráč (moderátor a hudobný sprievod)
* Filip Tůma (moderátor a pódiové scénky)
* Fero Joke (pódiové scénky)
* Peter Sklár (skeče)
* Samuel Spišák (skeče)
* Zuzana Vačková (skeče)
* Kristína Greppelová (skeč)

## Série

## Časti

### Silvestrovský špeciál: Najzábavnejší Silvester (2023)

### 1. séria (2024)

## Externé odkazy
* 
* ''Vtip za stovku'' na TV JOJ

Kategória:Televízne relácie na Slovensku
Kategória:Zábavné televízne programy
Kategória:Televízne relácie TV JOJ
Kategória:Televízne relácie z roku 2023
Veronika vstavačovitá

**Veronika vstavačovitá** alebo **veronikovec vstavačovitý** () je druh z rodu veronika z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Je to trváca bylina. Prirodzene sa vyskytuje od strednej a juhovýchodnej Európy po západnú Ukrajinu a európske Turecko.

Informácia o začlenení bývalého rodu veronikovec (*Pseudolysimachion*) do širšieho rodu *Veronica* je v článku veronika (rod).

## Opis
Veronika vstavačovitá je trváca bylina s krátko článkovým podzemkom, vysoká 20 až 60 (100) cm.
Byľ je priama alebo krátko vystúpavá, oblá, jednoduchá alebo v hornej časti rozkonárená. V dolnej časti je holá, dohora až po súkvetie rovnovážne odstávajúco chlpatá, so zahnutými vrcholkami nahor. Podobá sa veronike klasnatej, s ktorou sa môže zamieňať.

Protistojné listy sú hrubé, na líci holé, lesklé, na rube roztratene páperisté. Dolné sú vajcovité až vajcovito kopijovité a stopkaté, horné sú podlhovasto elipsovité a sediace. Čepele sú nedelené, plytko vrúbkovane pílkovité, v hornej časti až celistvookrajové, tupo končisté, spravidla sýtozelené. Listene sú kopijovité až čiarkovito kopijovité, žliazkato chlpaté, dlhé do 5 mm.

Krátkostopkaté až takmer sediace kvety sú usporiadané v strapcovitých súkvetiach, dlhých do 20 cm. Sýtomodrá štvorpočetná koruna má v priemere 6 až 8 mm, dolné lupienky sú čiarkovité a zvinuté, kvetná rúrka je v ústi brvitá. Semenník je široko vajcovitý, žliazkato chlpatý. Svetlofialová čnelka a dve modrofialové tyčinky sú dlhé 5 až 7 mm. Štyri diely kalicha sú vajcovito kopijovité, žliazkato páperisté až husto chlpaté, dlhé do 3 mm.

Tobolky sú široko vajcovité až guľovité, zboku mierne sploštené, na vrchole plytko vykrojené. Sú husto žliazkato chlpaté a veľké ako kalich. Drobné svetlohnedé semená sú do 1 mm.

Kvitne od júna do augusta. Premenlivosť vo vzraste, rozkonárení byle, šírke listov, okrajoch a odení listov závisí väčšinou od charakteru stanovišťa.

## Rozšírenie
Prirodzený areál veroniky vstavačovitej sa rozprestiera od strednej a juhovýchodnej Európy po západnú Ukrajinu a európske Turecko. Na Slovensku je rozšírená od Bielych a Malých Karpát smerom na východ až po úpätie Bukovských vrchov. Najvyššie zaznamenaný výskyt bol vo výške asi 1 500 m n. m., pod Ďumbierom, najnižší vo výške okolo 110 m n. m., pri obci Iža.

## Výskyt
Veronika vstavačovitá obsadzuje polozatienené až výslnné stanovištia v lesostepiach, na pasienkoch, pri okrajoch dubín a vo viniciach, od nížinného po podhorský stupeň. Obľubuje výhrevné, vysychavé, zásadité, výživné, často vápenaté, kamenité i hlinité pôdy.

## Galéria

Veronica orchidea sl12.jpg | Celkový habitat.
Veronica orchidea sl23.jpg | Stonka s protistojnými listami.
Veronica orchidea sl40.jpg | Detail súkvetia.
Veronica orchidea sl46.jpg | Detail kvetu.


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
vstavačovitá
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Ostriež (vrch v Busove)

**Ostriež** () je vrch v Busove, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží nad obcou Zlaté, približne  severne od Bardejova. 

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria Busov. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Bardejov a zasahuje na katastrálne územie obcí Stebník, Nižný Tvarožec a Zlaté. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Vyšný a Nižný Tvarožec a severovýchodne ležiaci Stebník, severne sa nachádza Stebnícka Huta, juhozápadne Zlaté a juhovýchodne Bardejovské Kúpele a Bardejov. 

## Opis
Ostriež leží v centrálnej časti pohoria, v hrebeni vedúcom od vrchu Staviská () južným smerom na Stebnícku Maguru (). Západne sa nachádza Pálenica (), Busov (), Pivnica (), Javor (), Vínna hora () a Lazy (), južne Kamenica (), Barvienok (), Dzuranov (), Mníchov () a Kamenná hora (), východne Stebnícka Magura (), Jedlina (), Koldorina (), Smilniansky vrch () a Zajače () a severne Suchý vrch (), Javorina (), Karkuláž (), Pod Ostriežom (), Staviská () a Hrb (). Voda z južných svahov odteká Holubníckym a Čiernym potokom do rieky Topľa, zo severných a východných odteká potokom Rosucká voda do Kamenca. Vrcholom vedie značená turistická trasa a severovýchodné svahy patria do NPR Stebnícka Magura. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z neďalekých odlesnených častí je vidieť okolité vrcholy Busova, no tiež Ondavskú vrchovinu, Slanské vrchy, Čergov, Ľubovniansku vrchovinu a nezriedka aj Tatry.

## Prístup
* po  modrej turistickej trase:
** od severozápadu z obce Vyšný Tvarožec
** od juhovýchodu zo Stebníckej Magury ()
* po  červenej turistickej značke (Cesta hrdinov SNP) cez Stebnícku Maguru:
** od východu z obce Zborov cez rázc. Pod Magurou
** od juhu z Bardejovských Kúpeľov cez sedlo Čerešňa

## Referencie

## Pozri aj
* Busov (pohorie)
* Stebnícka Magura (národná prírodná rezervácia)
* Zoznam vrcholov v Busove

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Busove
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Bardejov
Kategória:Stebník
Kategória:Nižný Tvarožec
Kategória:Zlaté
Ľubomíra Valovičová

Doc. PaedDr. **Ľubomíra Valovičová**, PhD. je slovenská fyzička, vysokoškolská pedagogička, teoretička výuky fyziky a popularizátorka vedy.

## Štúdium
Po absolvovaní základnej školy a gymnázia v Žiline začala v roku 1995 štúdium matematiky a fyziky na Fakulte prírodných vied a informatiky Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. Po úspešnom absolvovaní štúdia získala v roku 2003 titul PaedDr. na základe práce o metódach tvorivého riešenia problémov v experimentálnej činnosti žiakov. Následne v roku 2005 dokončila doktorandské štúdium prácou o vzťahu medzi tvorivosťou a fyzikálnym experimentom v poznávacom procese žiakov.

## Život
Špecializuje sa na oblasť teórie vyučovania fyziky. Jej hlavný výskum sa zameriava na experimentálnu činnosť žiakov pri výučbe fyziky a na rozvíjanie kognitívnych schopností detí v materských školách prostredníctvom fyzikálnych experimentov, meraní a bádania. Je iniciátorkou a organizátorkou viacerých fyzikálnych táborov pre deti od materských až po stredné školy, pričom im prináša fyziku v nekonvenčných prostrediach mimo školského kontextu.

Od roku 2011 zorganizovala šesť ročníkov prírodovedného podujatia s názvom Vedecký jarmok, ktoré sa koná v komerčných priestoroch a je určené širokej verejnosti. Vďaka účasti na zahraničných konferenciách a študijným pobytom spojila prírodovedné odbory Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre, ktoré prezentovali zaujímavé experimenty zo svojich oblastí.

Okrem svojej vysokoškolskej práce organizuje medzinárodnú konferenciu DIDFYZ. V rokoch 2016, 2019 a 2021 sa podieľala na zaradení zborníka konferencie do databáz Scopus a WOS. Popri vysokoškolskej činnosti venuje niekoľko rokov aj pedagogickej práci na základnej a strednej škole, kde podporuje zapájanie žiakov do rôznych vedeckých súťaží. Jej žiaci reprezentovali Slovensko na medzinárodných festivaloch vedy a techniky.

V roku 2022 bola ocenená za jej dlhoročnú prácu v oblasti šírenia vedy a neformálneho prírodovedného vzdelávania prostredníctvom rôznych popularizačných aktivít. Konkrétne sa jedná o iniciatívy, ako sú tábory FAJN, Fyzika naživo/Fyzika všetkými zmyslami, VEDET, Vedecký jarmok, Fyzikálny kufor a Hráme sa na Einsteina.

## Personálna bibliografia

Jej publikačná činnosť sa zameriava na experimentálnu činnosť žiakov, využitie fyzikálnych experimentov vo výučbe fyziky a podporu tvorivosti detí a žiakov prostredníctvom fyzikálnych experimentov.

Publikačná činnosť (výber):
* 
* 
* 

## Referencie

## Externé odkazy
* Ľubomíra Valovičová – profil na webe Fakulty prírodných vied a informatiky UKF v Nitre
* Zoznam publikácií Ľubomíry Valovičovej v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
* Zoznam publikácií Ľubomíry Valovičovej  v katalógu Univerzitnej knižnice UKF
* Ľubomíra Valovičová: Iskričky v očiach detí sú tou najväčšou inšpiráciou – rozhovor na portáli *Veda na dosah* CVTI SR (2022)

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Vyučujúci na Fakulte prírodných vied Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Kategória:Absolventi Fakulty prírodných vied Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Zrada

**Zrada** môže byť:
* konanie alebo čin, ktorým sa porušuje dohoda, sľub, povinnosť, záväzok a pod., pozri zrada (porušenie vernosti)
* slovenský dramatický seriál TV Markíza z roku 2024, pozri ''Zrada'' (slovenský seriál)
* film:
** československý krátkometrážny dokument, pozri ''Zrada'' (film z roku 1962)
** americká televízna dráma, pozri ''Zrada'' (film z roku 1978)
** britská dráma, pozri ''Zrada'' (film z roku 1983)
** írsko-austrálsky televízny thriller, pozri ''Zrada'' (film z roku 1988)
** kanadský televízny thriller, pozri ''Zrada'' (film z roku 2002)

## Referencie

## Pozri aj
* vlastizrada
* psotník (zrádnik, zriedkavo zradkyňa)
* *[[Zradení]]* – slovenský televízny film z roku 2012
Sendvič s arašidovým maslom a želé

náhľad|Plátok bieleho chleba s arašidovým maslom a plátok bieleho chleba so želé

**Sendvič s arašidovým maslom a želé** (; skrátene **PB&J**) pozostáva z arašidového masla a zavareného ovocného želé, ktoré sa rozotrú na biely plátkový chlieb. Sendvič môže byť otvorený, vyrobený z jedného preloženého krajca alebo z dvoch krajcov chleba. Sendvič je populárny v Spojených štátoch, najmä medzi deťmi. Prieskum z roku 2002 ukázal, že priemerný Američan zje 1 500 sendvičov s arašidovým maslom a želé pred ukončením strednej školy. Existuje mnoho variácií tohto sendviča, počnúc základným **sendvičom s arašidovým maslom** alebo sendvičom s džemom.

## História
Arašidové maslo sa pôvodne spájalo s rozmanitou sadou pikantných jedál, ako sú cherry papričky, syrom, zelerom, worcestrovou omáčkou, žeruchou, slanými tyčinkami a opekanými sušienkami. V článku uverejnenom v máji 1896 v časopise ''Good Housekeeping'' recept „nabádal domácich majstrov, aby použili mlynček na mäso na výrobu arašidového masla a natreli výsledok na chlieb“. Nasledujúci mesiac kulinársky časopis ''Table Talk'' zverejnil recept na „sendvič s arašidovým maslom“.

Prvý známy odkaz na sendvič s arašidovým maslom a želé sa objavil v časopise ''Boston Cooking School Magazine'' v roku 1901; požadoval *„tri veľmi tenké vrstvy chleba a dve plnky, jednu z arašidovej pasty, bez ohľadu na značku, ktorú preferujete, a ďalšiu z ríbezľového želé alebo želé z [[Jabloň (strom)|planého jablka]]“* a nazval ho ako *„pokiaľ viem, originálnym“*. Na začiatku 20. storočia bol tento sendvič prijatý triednou štruktúrou, pretože cena arašidového masla klesla. U detí sa stal obľúbeným s príchodom krájaného chleba v 20. rokoch 20. storočia, ktorý im umožnil ľahko si vyrobiť vlastné sendviče.

Od druhej svetovej vojny sa arašidové maslo aj želé nachádzali na zozname amerických vojakov.

Národný deň arašidového masla a želé sa v Spojených štátoch každoročne koná 2. apríla.

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Sladkosti
Kategória:Kuchyňa USA
Sendvič s arašidovým maslom, banánom a slaninou

náhľad|Tmavý chlieb s arašidovým maslom, banánom a opečenou slaninou.

**Sendvič s arašidovým maslom a banánom** (, skrátene **PB&B**) alebo **sendvič s arašidovým maslom, banánom a slaninou** (; skrátene **PB,B&B** alebo **PB<sup>3</sup>**), niekedy uvádzaný ako **Elvis sandwich** (), the **Velvet Elvis** alebo len (**the**) **Elvis**, je sendvič s opečeným chlebom, arašidovým maslom, nakrájaným alebo roztlačeným banánom a príležitostne slaninou. V niektorých variáciách sendviča sa vyskytujú med alebo zavarené ovocné želé. Sendvič sa často pripravuje na panvici.

Toto jedlo sa preslávilo ako obľúbený sendvič amerického speváka Elvisa Presleyho. Recept na sendvič bol publikovaný v mnohých kuchárskych knihách a novinových správach. Komerčne sa predáva aj v reštauráciách.

## Referencie

## Pozri aj
* Fool's Gold Loaf

## Zdroj

Kategória:Kuchyňa USA
Tepličný potok

**Tepličný potok** je potok svojou pramennou časťou v geomorfologickom celku Spišsko-gemerský kras a v jeho geomorfologickom podcelku Slovenský raj a svojim dolným tokom v geomorfologickom celku Hornádska kotlina a v jej geomorfologickom podcelku Vikartovská priekopa v regióne Spiš v Košickom kraji v okrese Spišská Nová Ves. Je pravostranným prítokom Hornádu. Má dĺžku .

## Sútok zdrojníc
Začína sa sútokom zdrojníc v juhozápadnej časti územia obce Hrabušice v  v lesnom extraviláne východne od vrchu Krompľa s  v okrese Spišská Nová ves v Košickom kraji. Severná zdrojnica pramení v  na východnom svahu vrchu Krompľa. Južná zdrojnica pramení v  na juhovýchodnom svahu vrchu Krompľa.

## Opis toku
Od sútoku zdrojníc tečie severovýchodným smerom cez lesný extravilán v obci Hrabušice, pravým brehom obmýva úpätie vrchu a lesa Okrúhly vrch s , ľavým brehom obmýva úpätie lesa Koryto, pravým brehom obmýva les Kvašná lúčka, mení smer na sever. V  vyteká z územia obce Hrabušice a vteká na územie obce Betlanovce, ľavým brehom obmýva les Kukurovec, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, mení smer na severovýchod a vteká do poľnohospodárskeho extravilánu. Ľavým brehom obmýva pole Briežky, pravým brehom obmýva pole Pod Hágmi a nižšie pole Tŕňovec, preteká cez pole Medzi cestami, v  priberá ľavostranný prítok Ždiar. Na západnom okraji intravilánu obce Betlanovce v  ústi do Hornádu ako jeho pravostranný prítok. Pramení a preteká na území obce Hrabušice a ďalej tečie a ústi na území obce Betlanovce v okrese Spišská Nová Ves. Má jeden významnejší prítok: Ždiar. Hornou časťou svojho toku preteká cez Národný park Slovenský raj.

## Pôvod názvu
Motivantom pomenovania vodného toku bola vlastnosť potoka vyjadrená v slove *teplica* vo význame *potok s vodou spôsobujúcou pocit tepla, s vyššou teplotou vody ako bežné potoky na okolí*. Z podstatného mena *teplica* rozšíreného formantom *-ný* do podoby prídavného mena a po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Tepličný potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Tepličný potok bolo štandardizované v roku 1975. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Tepličný potok je jedinečným názvom (január 2024). 

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Hrabušice
Kategória:Betlanovce
Veronika dúšovkolistá

**Veronika dúšovkolistá** () je druh z rodu veronika z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Je to jednoročná, na Slovensku chránená bylina. Jej prirodzený areál sa rozprestiera od Európy po juhozápadnú Sibír a Mongolsko.

## Opis
Veronika dúšovkolistá je jednoročná bylina s tenkým vláknitým koreňom, vysoká 10 až 20 cm. Byľ je priama, zvyčajne už na báze rozkonárená, s početnými vystúpavými konárikmi, v dolnej čast holá, vyššie páperistá a odstávajúco chlpatá.

Protistojné listy sú krátkostopkaté, prízemné sú holé, vyššie riedko páperisté. Čepele sú vajcovité, nedelené, na báze zúžené až okrúhle, na okraji plytko nepravidelne vrúbkované až celistvookrajové, na vrchole tupo končisté. 

Súkvetia tvoria riedke, 15 až 20 kveté strapce, ktoré sa pri dozrievaní plodov predlžujú. Svetlomodrá štvorpočetná tanierovitá koruna má v priemere len 2 až 3 mm. Je tmavo žilkovaná, s krátkou žltkastou rúrkou. Čnelka s pologuľovitou bliznou je dlhá do 1,5 mm a je kratšia, ako zárez na vrchole tobolky. Štyri diely kalicha sú elipsovité, na vrchole tupé, roztrúsene chlpato žliazkaté a na okraji brvité. Odstávajúco dlho chlpaté kvetné stopky majú dĺžku listeňov a sú 2 až 3 krát dlhšie ako kalich. Listene sú podlhovasto elipsovité, celistvookrajové. 

Široko obličkovité tobolky sú zboku stlačené, až do polovice ostro vykrojené a žliazkato chlpaté. Sploštené elipsovité semená sú žltohnedé, veľké do 1 mm. 

## Rozšírenie
Prirodzený areál veroniky dúšovkolistej sa rozprestiera od Európy cez Krym, Turecko, Sýriu, Turkménsko, Uzbekistan, Kazachstan, Kirgizsko, po juhozápadnú Sibír, severozápadnú Čínu a Mongolsko. V Belgicku je považovaná za vyhynutú.

Na Slovensku bola vzácne zaznamenaná v západnej časti Ipeľskej brázdy, pri Leviciach, Novej Dedine a v strednej časti Štiavnických vrchov. 

## Ekológia
Veronika dúšovkolistá je teplomilný, nestály a rapídne miznúci druh, viazaný na nížiny. Rastie na vlhkých, hlinitých, ílovitých až hlinitopiesočnatých pôdach, bohatých na živiny, na poliach, vo viniciach, na okrajoch vlhkých lúk. Kvitne od apríla do júna. V posledných rokoch sa na Slovensku počas niekoľkých vegetačných období nepodarilo potvrdiť jej výskyt. 

V súčasnosti je preto u nás považovaná za vyhynutý taxón. Je vedená aj v zozname chránených rastlín, ustanovenom právnym predpisom Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Vyhynuté druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
dúšovkolistá
Pivnica (vrch v Busove)

**Pivnica** () je vrch v Busove, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží nad obcou Vyšný Tvarožec, približne  severozápadne od Bardejova. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria Busov. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Bardejov a na katastrálnom území obce Nižný Tvarožec. Najbližšími sídlami sú východne situovaný Vyšný Tvarožec, južne sa nachádza Nižný Tvarožec, juhozápadne Gaboltov, západne Petrová a severne Cigeľka.

## Opis
Pivnica leží na západe centrálnej časti pohoria, v rázsoche vedúcej z Busova (). Východne sa nachádza vrch Staviská (), Suchý vrch (), Pohorelka (), Ostriež (), Stebnícka Magura () a Mníchov (), južne Kamenica (), Vínna hora (), Lazy (), Dzuranov (), Barvienok (), Tisovec () a Krivá hora (), západne Čierna hora () a Javor () a severne Sivá skala (), Priehyba (), Lacková (), Busov (), Pálenica () a Hrb (). Oblasť odvodňuje do Tople rieka Kamenec a jej prítoky Rovienka zo západných a južných častí, Pivničný a Busovský potok z východných a Obšarský potok zo severných svahov. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných častí je vidieť okolité vrcholy Busova, no tiež Ondavskú vrchovinu, Slanské vrchy, Čergov, Ľubovniansku vrchovinu a nezriedka aj Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesom z okolitých obcí.

## Referencie

## Pozri aj
* Busov (pohorie)
* Zoznam vrcholov v Busove

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Busove
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Bardejov
Kategória:Nižný Tvarožec
Ema Kapustová

**Ema Kapustová** (* 14. december 2002, Revúca) je slovenská biatlonistka, ktorá reprezentuje Slovensko vo Svetovom pohári v biatlone. Účinkuje tiež v pohároch IBU a na Majstrovstvách sveta juniorov v biatlone. Je členkou Otchenash Teamu.

## Výsledky

### Svetový pohár
Kapustová v decembri 2023 v stíhacích pretekoch vo švajčiarskom stredisku Lenzerheide obsadila, stále vekom juniorka, 28. miesto a pripísala si vôbec prvé body v kariére v rámci Svetového pohára.

### Majstrovstvá Európy
Vo vytrvalostných pretekoch na  na Majstrovstvách Európy v roku 2024 v Osrblí získala bronzovú medailu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ema Kapustová na webe Slovenského zväzu biatlonu
* Ema Kapustová na webe Medzinárodnej biatlonovej únie
* Spravodajstvo týkajúce sa Emy Kapustovej na portáli agentúry SITA

Kategória:Slovenskí biatlonisti
Kategória:Osobnosti z Revúcej
Kategória:Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Slovenskí olympionici
Železničná nehoda pri Dolnej Lutyni

**Železničná nehoda pri Dolnej Lutyni** bola zrážka vlaku s nákladným autom, ku ktorej došlo na trati Bohumín–Čadca v medzistaničnom úseku Bohumín–Dětmarovice pri zastávke Dolní Lutyně 24. januára 2024 pred 6. hodinou ráno. Vlak InterCity 546 Ostravan (Návsí – Praha-Vršovice) Českých dráh, vedený elektrickým rušňom 151.020, sa na železničnom priecestí zrazil s kamiónom, ktorý prevážal banskú vrtnú súpravu. Pri nehode zahynul rušňovodič a ďalších 20 osôb bolo zranených.
vľavo|náhľad|Osobný vlak prechádza cez priecestie P6512 (2011)
Rušeň bol nárazom úplne zdevastovaný a spolu s prvým vozňom sa vykoľajil, čo spôsobilo nebezpečný náklon na stranu, pre ktorý museli hasiči zabezpečiť prvý vozeň za rušňom proti ďalšiemu pohybu. Z dôvodu odstraňovania následkov a vyšetrovania Polície Českej republiky a Železničnej inšpekcie je daný úsek trate pre všetky vlaky uzavretý. Diaľkové vlaky osobnej dopravy jazdia odklonom cez Havířov a Chałupki, regionálne vlaky sú nahradené autobusovou dopravou. V dôsledku deštrukcie niektorých stĺpov trakčného vedenia a narušenia geometrickej polohy koľaje bude trať minimálne do 27. januára 2024 uzavretá pre všetku dopravu; k úplnému obnoveniu železničnej premávky by malo dôjsť v priebehu niekoľkých týždňov.

K nehode došlo na železničnom priecestí P6512 vybavenom priecestným zabezpečovacím zariadením (PZZ) so závorami. Podľa doterajších informácií príčinou nehody pravdepodobne nebolo nerešpektovanie výstražnej signalizácie PZZ, ale zakliesnenie valníkového návesu kamiónu v priestore priecestia.

## Referencie


## Externé odkazy

* Železničné priecestie P6512 na mapách Mapy.cz

## Zdroj

Dolní Lutyně
Kategória:Doprava v okrese Karviná
Kategória:Dolní Lutyně
Kategória:Udalosti v 2024
Kategória:2024 v Česku
Veronica wormskjoldii

***Veronica wormskjoldii*** je druh rodu veronika (*Veronica*) z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). 

Je to pôvodný druh vo veľkej časti severnej a západnej Severnej Ameriky, vrátane západu Spojených štátov amerických a severnej Kanady, kde rastie vo vlhkom vysokohorskom prostredí, ako je napríklad horský lesný podrast. Má široké subarktické rozšírenie od Aljašky po Grónsko. Je pomenovaná po dánskom botanikovi Mortenovi Wormskjoldovi (1783 – 1845), ktorý študoval u profesora Jensa Wilkena Hornemanna (1770 – 1841) a počas expedície do Grónska v rokoch 1812 – 1813 údajne nazbieral 157 druhov cievnatých rastlín, čím viac ako zdvojnásobil počet dovtedy známich druhov. Expedícia mala zjavne zbierať vzorky pre ''Flora Danica'' a bola financovaná otcom Wormskjolda, hoci Hornemann sponzoroval tajomníka kancelárie Friedricha Gustava Heiligera (okolo roku 1789) ako botanického kresliča, plateného kráľovskou pokladnicou. Zostal v Nuuku a v okolí Qaqortoqu a miestne grónske obyvateľstvo mu pomohlo zozbierať vzorky rastlín, ktoré opísal Wormskiold.

## Opis
Je to podzemková trváca bylina s poliehavou až vzpriamenou, väčšinou nerozkonárenou stonkou vysokou do 25 až 40 centimetrov a pokrytou dlhými chĺpkami. Protistojné listy sú dlhé 2 až 4 centimetre a nemajú stopky. Súkvetím je chlpatý, žliazkatý strapec kvetov na konci stonky. Každý kvet má chlpatý, kopijovitý kalich a modrú korunu širokú až centimeter. Plodom je tobolka dlhá asi pol centimetra, ktorá obsahuje drobné sploštené semená.

## Galéria

Súbor:Veronica wormskjoldii (6186980782).jpg
Súbor:American Alpine Speedwell (3818548042).jpg
Súbor:2015.06.27 13.21.25 IMG 2809 - Flickr - andrey zharkikh.jpg
Súbor:Veronica wormskjoldii 18439.JPG
Súbor:Veronica wormskjoldii 18443.JPG
Súbor:Veronica wormskjoldii 18450.JPG
Súbor:Veronica wormskjoldii 6335.JPG
Súbor:Aquatic and wetland plants of southwestern United States (1972) (19563263078).jpg|ilustrácia
Súbor:Veronica wormskjoldii 6344.JPG|listy


## Referencie


## Externé odkazy

*Photo gallery

## Zdroj

wormskjoldii
Kategória:Flóra v Grónsku
Kategória:Alpínska flóra
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Kategória:Eponymné rastlinné taxóny
Kategória:Flóra v USA
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1976

**Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1976** boli deviate juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Majstrami Európy sa po šiestykrát stali hokejisti Sovietskeho zväzu.

## Skupina A
Turnaj Skupiny A sa hral od 21. do 28. marca 1976 v česko-slovenských mestách Kopřivnice a Opava. Bulharsko sa na poslednú chvíľu odhlásilo z ME pre epidémiu chrípky v tíme. Namiesto Bulharska hral v rámci majstrovstiev B-tím Česko-Slovenska (hráči do 18 rokov), ktorého výsledky sa ale nezapočítavali do hodnotenia.

### Prvé kolo

#### Skupina 1

|}

Exhibičné zápasy:

#### Skupina 2

|}

### Druhé kolo
#### Finálová skupina

|}

#### Skupina o 5.–8. miesto

|}

Exhibičné zápasy:

## Skupina B
Turnaj Skupiny B sa hral od 13. do 21. marca 1976 v rumunských mestách Bukurešť a Ploješť.

### Základné skupiny
#### Skupina 1

|}

#### Skupina 2

|}

### Play-off
#### Zápas o 7. miesto

#### Zápas o 5. miesto

#### Zápas o 3. miesto

#### Finále

### Konečné poradie

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov
Kategória:Ľadový hokej v 1976
Kategória:Ľadový hokej v Česko-Slovensku
Kategória:Ľadový hokej v Rumunsku
Kategória:Športové podujatia v Česko-Slovensku
Kategória:Športové podujatia v Rumunsku
Kategória:Šport v Opave
Kategória:Šport v Bukurešti
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1976
Pálenica (vrch v Busove)

**Pálenica** () je vrch v Busove, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží nad obcou Vyšný Tvarožec, približne  severozápadne od Bardejova. 

## Poloha
Nachádza sa v severozápadnej časti pohoria Busov. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Bardejov a na katastrálnom území obce Cigeľka. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná Cigeľka a juhovýchodne ležiaci Vyšný Tvarožec, južne sa nachádza Nižný Tvarožec, juhozápadne Gaboltov a západne Petrová. 

## Opis
Pálenica leží na severozápade centrálnej časti pohoria, v rázsoche vedúcej severovýchodne z Busova (). Severným smerom sa nachádza Hrb (), Javor (), Cígeľka () a Ostry wierch (), západným Lacková (), Priehyba (), Sivá skala () a Javor (), južným Busov (), Pivnica (), Vínna hora (), Kamenica () a Mníchov () a východným Stebnícka Magura (), Ostriež (), Pohorelka (), Suchý vrch () a Staviská (). Oblasť odvodňuje do Tople rieka Kamenec, kde voda z južných svahov odteká Obšarským potokom, zo severných Cígeľským potokom a z východných potokom Sveržovka. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných častí je vidieť okolité vrcholy Busova, no tiež Ondavskú vrchovinu, Slanské vrchy, Čergov, Ľubovniansku vrchovinu a nezriedka aj Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesom z obcí Cigeľka alebo Vyšný Tvarožec.

## Referencie

## Pozri aj
* Busov (pohorie)
* Zoznam vrcholov v Busove

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Busove
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Bardejov
Kategória:Cigeľka (obec)