open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Národná prírodná pamiatka

**Národná prírodná pamiatka** je jedinečná prírodná pamiatka, ktorá predstavuje súčasť najvýznamnejšieho prírodného dedičstva štátu, ktorú môže ministerstvo ustanoviť všeobecne záväzným právnym predpisom za **národnú prírodnú pamiatku** (skratka **NPP**).

V národnej prírodnej pamiatke platí vo všeobecnosti IV. stupeň ochrany alebo V. stupeň ochrany.

## Pozri aj
* Zoznam národných prírodných pamiatok na Slovensku

Kategória:Prírodné pamiatky
Prírodná pamiatka

[náhľad|Prírodná pamiatka: Cono de Arita ([Salta (argentínska provincia)|Salta, Argentína)]]

**Prírodná pamiatka** (skratka **PP**) je kategória chránených území. Je to bodový, líniový alebo iný maloplošný ekosystém, jeho zložka alebo prvok, spravidla s výmerou do 50&nbsp;ha, ktorý má vedecký, kultúrny, ekologický, estetický alebo krajinotvorný význam. Jedinečnú prírodnú pamiatku, ktorá predstavuje súčasť najvýznamnejšieho prírodného dedičstva štátu, môže vláda nariadením vyhlásiť za národnú prírodnú pamiatku (NPP). K 31. decembru 2021 bolo na Slovensku vyhlásených 270 PP a 60 NPP.

V prírodnej pamiatke platí vo všeobecnosti 4. stupeň ochrany alebo 5. stupeň ochrany.

## Pozri aj
* Chránené územie
* Národná prírodná pamiatka
* Zoznam chránených území na Slovensku
* Zoznam prírodných pamiatok na Slovensku
* Zoznam národných prírodných pamiatok na Slovensku

* chránená krajinná oblasť
* Zoznam prírodných rezervácií na Slovensku
* Zoznam národných prírodných rezervácií na Slovensku
* Prírodné rezervácie v Česku

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Chránené územia
Agnolo Bronzino

**Agnolo Bronzino**, vlastným menom **Angelo di Cosimo Allori** (* 17. november 1503, Monticelli, Taliansko – † 23. november 1572, Florencia) bol taliansky maliar, jeden z najvýznamnejších florentských manieristov.

Jeho tvorbu ovplyvnili Michelangelo, Raffaello Sanzio a Sebastiano del Piombo. Venoval sa nástennej maľbe, portrétom, alegóriám a oltárnym obrazom. Jeho portréty sú charakteristické chladným koloritom a sú precízne v detailoch.

Patril k obľúbeným portrétistom florentských aristokratov, neskôr sa stal dvorným maliarom vojvodu Medicejského a jeho manželky Eleonóry z Toleda.

## Galéria
*Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.*

Obrázok:Lucrezia Panciatichi by Angelo Bronzino.jpg|*Portrét Lucrezie Panciatichi, 1540*
Obrázok:Angelo Bronzino 015.jpg|*Freska v kaplnke Eleonory z Toleda, 1540-1541*
Obrázok:Angelo Bronzino 037.jpg|*Portrét Bie de Medici, dcéry [[Cosimo Medici|Cosima I. de Medici]], 1542*
Obrázok:Angelo Bronzino - Venus, Cupid, Folly and Time - National Gallery, London.jpg|*Alegória Venuše a Cupida, 1540-1545*


Obrázok:Andrea_Doria_as_Neptun_by_Angelo_Bronzino.jpg|*Andrea Doria ako Neptún, 1540-1550*
Obrázok:Stefano IV Colonna, por Bronzino.jpg|*Portrét Štefana VI. Kolínskeho, 1546*
Obrázok:Angelo Bronzino 067.jpg|*Portrét dievčaťa s knihou, 1545*
Obrázok:Angelo Bronzino 055.jpg|*Portrét Lodovica Capponiho, 1550-1555*


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Diela

Kategória:Talianski maliari
Kategória:Osobnosti z Florencie
Kategória:Manieristickí maliari
Kategória:Dvorní maliari
Kategória:Talianski freskári
Chránený krajinný prvok

**Chránený krajinný prvok** je významný krajinný prvok, ktorý plní funkciu biocentra, biokoridoru alebo interakčného prvku najmä miestneho alebo regionálneho významu.

V chránenom krajinnom prvku platí vo všeobecnosti II. stupeň ochrany, III. stupeň ochrany, IV. stupeň ochrany alebo V. stupeň ochrany.

## Pozri aj
* chránené územie
* Vápenický potok

Kategória:Chránené územia
Národný zoznam navrhovaných chránených vtáčích území na Slovensku

[náhľad|Mapa chránených vtáčích území na náučnom chodníku v [Zoologická záhrada (Bojnice)|ZOO Bojnice]]

Toto je **zoznam navrhovaných [[Chránené vtáčie územie|chránených vtáčích území]] na Slovensku**, ktorý bol schválený dňa 9. júla 2003 vládou Slovenskej republiky (38 území) a neskôr upravený v roku 2010. Úpravou boli z pôvodného zoznamu vypustené dva (Boheľovské rybníky a Trnavské rybníky) a doplnených päť (Čergov, Chočské vrchy, Levočské vrchy, Slovenský raj a Špačince - Nižná).

Celková výmera navrhovaných chránených vtáčích území je 1 236 545 ha (12 365,5 km2), čo predstavuje 25,2 % územia Slovenska.

## Zoznam
Výsledný zoznam po úprave v roku 2010. Celkov počet je 41 území. Postupne boli aj vyhlásené, v tabuľke je uvedený dátum účinnosti jednotlivých vyhlášok. Podrobné informácie o vyhlásených chránených vtáčích územiach sú v samostatnom článku **[[Zoznam chránených vtáčích území na Slovensku]]**.

## Pozri aj
* Zoznam chránených vtáčích území na Slovensku

## Referencie


Chránené vtáčie územia
Tomáš Bezdeda

**Tomáš Bezdeda** (* 2. december 1985, Žilina), je slovenský spevák, finalista prvej série Slovensko hľadá Superstar, v ktorej skončil na 3. mieste. 

## Kariéra
Do súťaže Slovensko hľadá Superstar ho prihlásil spolužiak. Po ukončení SHS Tomáš v spolupráci so skupinou AYA vydal svoje prvé CD - *Obyčajné slová*. Jeho súčasťou je i duet „Obyčajné slová“ s bývalou priateľkou Adelou Banášovou. Za predaj tohto CD získal platinovú platňu.

Moderoval hitparádu XXL, zúčastnil sa tanečnej súťaže *[[Let's Dance (slovenský televízny program)|Let's Dance]]*. So svojou tanečnou partnerkou Mirkou Kosorínovou sa umiestnil na 3. mieste.

V roku 2006 vydal druhý album s názvom *Ostrov*. O 7 rokov neskôr, v roku 2013, vydal v poradí tretí album s názvom *Bronzový*. V súčasnosti sa naplno venuje speváckej kariére.

## Osobný život
Vyštudoval Ekonomickú univerzitu v Bratislave. 

## Diskografia
* 2005 - *Obyčajné slová* - Sony BMG, CD
* 2006 - *Ostrov* - Sony BMG, CD
* 2013 - *Bronzový* - Tublatanka, CD

### Spolupráca na albumoch
* 2005: *[[Kým vieš snívať]]* - Finalisti Slovensko hľadá Superstar - Ariola, BMG Czech Republic, CD singel (spev: Katarína Koščová, Martin Kelecsényi, Martina Schindlerová, Miro Jaroš, Peter Konček, Peter Kotuľa, Petra Humeňanská, Robo Mikla, Samuel Tomeček, Tomáš Bezdeda, Zdenka Predná).
* 2005: *[[Slovensko hľadá Superstar • TOP 11]]* - Finalisti Slovensko hľadá Superstar - Sony BGM, CD - 02. „Malý princ“
* 2005: *[[SuperTour 2005]]* - Finalisti Slovensko hľadá Superstar - Sony BGM, DVD - 08. „Hľadám“, 22. „Malý Princ“, 25. „Ó Maňo“ - Tomáš Bezdeda a Robo Mikla
* 2005: *[[Super Vianoce]]* - Finalisti Slovensko hľadá Superstar - Sony BGM, CD - 03. „Thank God It's Christmas“
* 2007: *[[Slavonix]]* - Sony BMG, CD - 04. „Keby som bol vtáčkom“
* 2009: *[[Príbeh nekončí & to najlepšie 2005 – 2009]]* - Finalisti Slovensko hľadá Superstar - Sony Music, CD, 04. „Únos“ - Tomáš Bezdeda

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka - www.tomas-bezdeda.com  

Kategória:Slovenskí popoví speváci
Kategória:Slovensko hľadá Superstar
Kategória:Osobnosti zo Žiliny
Pavel Bruchala

**Pavel Bruchala** (* 25. október 1977, Brezno) je bývalý slovenský moderátor.

Po skončení Strednej obchodnej školy pracoval v cestovnej kancelárii, neskôr ako garderobiér v Štátnej opere v Banskej Bystrici. Vyštudoval herectvo (na Akadémii umení v Banskej Bystrici a na VŠMU v Bratislave). Do roku 2014 pôsobil v televízii Markíza.

## Externé odkazy
* http://www.markiza.sk/tv_markiza/?13864c=%3Boso%7Emod%7E&13864e=17305 

Kategória:Slovenskí televízni moderátori
Kategória:Absolventi Akadémie umení v Banskej Bystrici
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Osobnosti z Brezna
Chránené vtáčie územie

**Chránené vtáčie územie** je biotop druhov vtákov európskeho významu alebo biotop sťahovavých druhov vtákov chránený za účelom ich prežitia a rozmnožovania. V rámci európskej sústavy chránených území Natura 2000 predstavujú chránené vtáčie územia novú kategóriu. Systém územnej ochrany na Slovensku je založený na stupňoch ochrany. Na rozdiel od tohto systému, vo všetkých chránených vtáčích územiach v rámci sústavy Natura 2000 u nás platí najnižší stupeň ochrany so základnými obmedzeniami platnými na celom území. Prostredníctvom zakázaných činností sú vo vyhláškach jednotlivých chránených vtáčích území zadefinované špecifické podmienky. Tieto územia sú vyberané jednotlivými členskými štátmi EÚ a priamo nahlasované Európskej komisii.

## Pozri aj
* Programy starostlivosti o CHVÚ
* Zoznam chránených vtáčích území na Slovensku 
* Národný zoznam navrhovaných chránených vtáčích území na Slovensku
* Chránené územie
* Natura 2000 
* Smernica o vtákoch

## Referencie
Saxo Grammaticus

**Saxo Grammaticus** (* okolo 1150† 1220) bol dánsky historik, ktorý bol pravdepodobne duchovným, žiakom a sekretárom dánskeho arcibiskupa Absalona. Je autorom kroniky *[[Gesta Danorum]]* („Skutky Dánov“, asi 1205), ktorá v 16 knihách podáva dejiny Dánska od najstarších čias, pričom historické udalosti podávajú posledné tri knihy. Staršie knihy majú literárnu hodnotu, nakoľko do nich Saxo latinským štýlom poézie zapracoval staré dánske povesti a piesne.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1150
Kategória:Úmrtia v 1220
Kategória:Dánski historici
Sojuz 2

**Sojuz 2** () bol sovietsky nepilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz, pri ktorom sa mal vyskúšať spojovací manéver s loďou Sojuz 3. Aj keď sa obe lode k sebe priblížili, k spojeniu nedošlo. 

Misia bola námetom pre umeleckú „rekonštrukciu“ Fontcuberta, ktorá opisovala loď pilotovanú *Ivanom Istočnikovom* spolu so psom „Kloka“. Kozmonaut a pes zomreli počas misie a boli následne vymazaní z histórie sovietskej kozmonautiky, aby sa zabránilo negatívnej publicite.

Meno „Sojuz 2“ sa tiež objavilo v iných kontextoch, a) druhý let lode typu Sojuz k ISS b) ako návrh novej verzie nosnej rakety Sojuz, neskôr premenovaná na Sojuz/ST.

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmonautika v 1968
Zoznam nositeľov Wolfovej ceny za fyziku

Toto je zoznam nositeľov **[[Wolfova cena|Wolfovej ceny]]** za **[[fyzik|fyziku]]**:

*1978 Wu Ťien-siung
*1979 George Eugene Uhlenbeck, Giuseppe Occhialini
*1980 Michael E. Fisher, Leo Kadanoff, Kenneth Geddes Wilson
*1981 Freeman John Dyson, Gerardus ’t Hooft, Victor Frederick Weisskopf
*1982 Leon Max Lederman, Martin M. Perl
*1983/4 Erwin L. Hahn, Sir Peter Hirsch, Theodore Harold Maiman
*1984/5 Conyers Herring, Philippe Nozières
*1986 Mitchell Jay Feigenbaum, Albert J. Libchaber
*1987 Herbert Friedman, Bruno Benedetto Rossi, Riccardo Giacconi
*1988 Roger Penrose, Stephen W. Hawking
*1989 *bez ocenenia*
*1990 Pierre-Gilles de Gennes, David J. Thouless
*1991 Maurice Goldhaber, Valentine L. Telegdi
*1992 Joseph Hooton Taylor
*1993 Benoît Mandelbrot
*1994/5 Vitaly Lazarevich Ginzburg, Jóičiró Nambu
*1995/6 *bez ocenenia*
*1997 John Archibald Wheeler
*1998 Yakir Aharonov, Sir Michael Berry
*1999 Daniel Šechtman
*2000 Raymond Davis Jr., Masatoši Košiba
*2001 *bez ocenenia*
*2002/3 Bertrand Halperin, Anthony James Leggett
*2004 Robert Brout, Francois Englert, Peter Ware Higgs
*2005 Daniel Kleppner
*2006/7 Albert Fert, Peter Grünberg
*2008 *bez ocenenia*
*2009 *bez ocenenia*
*2010 John Clauser, Alain Aspect, Anton Zeilinger 
* 2011 Maximilian Haider, Harald Rose, Knut Urban
* 2012 Ja'akov Bekenstein
* 2013 Peter Zoller, Ignacio Cirac
* 2014 *bez ocenenia*
* 2015 James Daniel Bjorken, Robert Kirshner
* 2016 Joseph Imry
* 2017 Michel Mayor, Didier Queloz
* 2018 Charles Henry Bennett, Gilles Brassard
* 2019 *bez ocenenia*
* 2020 Rafi Bistritzer, Pablo Jarillo-Herrero, Allan H. MacDonald

## Referencie


Fyzika
Sojuz 3

**Sojuz 3** () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Zároveň išlo o prvý sovietsky pilotovaný kozmický let po nehode, pri ktorej zahynul kozmonaut Vladimir Komarov v lodi Sojuz 1. V pláne bolo priblíženie a spojenie s nepilotovanou loďou Sojuz 2, ktorá bola vypustená o deň skôr. Systémy automatického spojenia boli niekoľko týždňov predtým vyskúšané pri spoločnom lete Kozmos 212 a Kozmos 213. Pri príprave na túto misiu zahynul pri havárii lietadla Jurij Gagarin.
 
## Posádka
*  Georgij Beregovoj (1), veliteľ

### Záložná posádka
*  Vladimir Šatalov, veliteľ

### Rezervná posádka
*  Boris Volynov, veliteľ

## Priebeh letu
Loď odštartovala 26. októbra 1968 z kozmodrómu Bajkonur a pilotoval ju sovietsky kozmonaut Georgij Beregovoj. V lodi bol sám. Automatický systém spojenia lodí a pozemná kontrola letu bola schopná dostať obidve lode do vzdialenosti menej ako 200 metrov predtým, ako Beregovoj prevzal kontrolu nad loďou, aby dokončil manéver. Naneštastie bol schopný priblížiť sa iba na jeden meter a všetky tri pokusy na spojenie zlyhali. Pri pokusoch loď spotrebovala skoro všetko palivo a cieľ misie bol zrušený. Ako pravdepodobná príčina boli označené pilotné schopnosti kozmonauta. Okrem tejto operácie sa kozmonaut venoval fotografovaniu planéty a pozorovaniu okolia lode. Kabína s kozmonautom pristála 30. októbra na padáku na území Sovietskeho zväzu neďaleko mesta Karaganda v Kazašskej SSR.

## Literatúra
* CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. 1. vyd. Praha : Práce, 1982. 480 s. ISBN 24-033-82.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Sojuz 3 na stránkach spacefacts.de 
* Sojuz 3 v Malej encyklopédii kozmonautiky 

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1968
Halldór Kiljan Laxness

**Halldór Kiljan Laxness**, vlastným menom **Halldór Guðjónsson**, (* 23. apríl 1902, Reykjavík, Island – † 8. február 1998, Mosfellsbær) bol islandský prozaik, básnik, dramatik, esejista a prekladateľ.

## Životopis
Vyrastal na rodičovskej farme v Laxnesi, študoval na gymnáziu v Reykjavíku, od roku 1919 cestoval po Škandinávii a Európe. Roku 1922 konvertoval na katolicizmus, dokonca 8 mesiacov strávil v kláštore Clerveaux v Luxembursku, kde prijal krstné meno Kiljan. Vplyv konvertovania ustúpil počas pobytu na Islande v lete 19261927, kedy sa začal zaujímať o príčiny islandskej chudoby a v USA (19281930), kde sa snažil preniknúť do hollywoodskej filmovej produkcie. Práve v USA sa priklonil k marxizmu a zahorel pre myšlienky socializmu. 

V 30. a 40. rokoch 20. storočia bol jedným z najaktívnejších ľavicových intelektuálov a komentátorov doby. Jeho knihy väčšinou vyvolávali politické debaty.

V roku 1955 sa stal laureátom Nobelovej ceny za literatúru. V 60. rokoch sa definitívne rozišiel s ľavicovou politikou.

Písal historické a spoločenské romány, životopisné diela aj divadelné hry. Celé jeho dielo je presiaknuté ironickým humorom. V realistických románoch riešil súdobé problémy, v 60. rokoch napísal niekoľko experimentálnych drám so silným vplyvom nadprirodzenosti.

## Iné projekty

Kategória:Islandskí spisovatelia
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Osobnosti z Reykjavíku
Liskavkovité

**Liskavkovité** (*Chrysomelidae*) je veľmi početná čeľaď menších bylinožravých chrobákov (na svete vyše 30 000, u nás asi 500 druhov). Majú kratšie tykadlá, iba zriedka tak dlhé ako telo (Cryptocephalus), ich pedicellus je neskrátený. Sú to malé až stredne veľké oválne chrobáky, larvy aj imága sa živia listami. Delia sa na 13 podčeľadí. Bežné sú napr. vrbinár hladký (*Clytra laeviuscula*), špargľovník dvanásťbodkový (*Crioceris duodecimpunctata*), krytohlav hodvábitý (*Cryptocephalus sericeus*), liskavka dúhová (* Fastuolina (= Chrysomela) fastuosa*), liskavka topoľová (*Chrysomela (= Melasoma) populi*), pásavka zemiaková (*Leptinotarsa decemlineata*), váhavec jelšový (*Agelastica alni*), váhavec čierny (*Galeruca tanaceti*), štítnatec zelený (*Cassida viridis*) a iné, K vzácnejším a nápadným druhom patria *Cassida canaliculata*, *Cassida murraea* a *Hispa atra*, ktorá má na svojom chrbte pichliače ľahko ju tak rozoznáte.

## Referencie
* 

## Iné projekty
William Butler Yeats

**William Butler Yeats** (* 13. jún 1865, Sandymount pri Dubline – † 28. január 1939, Roquebrune-Cap-Martin pri Nice) bol írsky básnik a dramatik.

V roku 1923 mu bola udelená Nobelova cena za literatúru.

## Dielo
* 1886 - *Mosada*
* 1888 - *Fairy and Folk Tales of the Irish Peasantry*
* 1889 - *The Wanderings of Oisin and Other Poems*
* 1891 - *Representative Irish Tales*
* 1891 - *John Sherman and Dhoya*
* 1892 - *Irish Faerie Tales*
* 1892 - *The Countess Kathleen and Various Legends and Lyrics*
* 1893 - *The Celtic Twilight*
* 1894 - *The Land of Heart's Desire*
* 1895 - *Poems*
* 1897 - *The Secret Rose*
* 1899 - *The Wind Among the Reeds*
* 1900 - *The Shadowy Waters*
* 1902 - *Cathleen ni Houlihan*
* 1903 - *Ideas of Good and Evil*
* 1903 - *In the Seven Woods*
* 1907 - *Discoveries*
* 1910 - *The Green Helmet and Other Poems*
* 1912 - *The Cutting of an Agate*
* 1913 - *Poems Written in Discouragement*
* 1914 - *Responsibilities*
* 1916 - *Reveries Over Childhood and Youth*
* 1917 - *The Wild Swans at Coole*
* 1918 - *Per Amica Silentia Lunae*
* 1921 - *Michael Robartes and the Dancer*
* 1921 - *Four Plays for Dancers*
* 1921 - *Four Years*
* 1922 - *Later Poems*
* 1924 - *The Cat and the Moon*
* 1925 - *A Vision*
* 1926 - *Estrangement*
* 1926 - *Autobiographies*
* 1927 - *October Blast*
* 1928 - *The Tower*
* 1929 - *The Winding Stair*
* 1933 - *The Winding Stair and Other Poems*
* 1934 - *Collected Plays*
* 1935 - *A Full Moon in March*
* 1938 - *New Poems*
* 1939 - *Last Poems and Two Plays* (posmrtne)
* 1939 - *On the Boiler* (posmrtne)

; Preklady do slovenčiny
* 2012 - *Večné volanie* (Výber básní), preložila Jana Kantorová-Báliková, Ikar

## Iné projekty

## Externé odkazy
* www.nli.ie/yeats - National Library of Ireland Yeats Exhibition  (en)

Kategória:Írski básnici
Kategória:Írski dramatici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Okultisti
Kategória:Hermetici
Kategória:Osobnosti na írskych bankovkách
Kategória:Osobnosti z Dublinu
Kategória:Írski nositelia Nobelovej ceny
PR

**PR** alebo **P. R.** môže byť:
* skratka pre označenie prírodná rezervácia
* Poľská republika
* skratka pre Portoriko
* z angličtiny skratka pre public relations, pozri práca s verejnosťou
Veľkonočný korbáč

thumb|Tradičný pletený slovenský veľkonočný korbáč
**Veľkonočný korbáč** (o etymológii pozri článok korbáč (bič)) alebo **šibák** alebo **šibačka** je spletený zväzok mäkkých prútikov používaný ako nástroj pri šibačke.

Korbáč má skôr symbolický význam - je to nástroj, ktorým chlapci na Veľkonočný pondelok symbolicky šľahajú dievčatá. Je to spletený zväzok mäkkých vŕbových prútikov, ktorý je na tenšom konci ozdobený farebnými stuhami (šibačka). 

Korbáč je jedným zo symbolov Veľkej noci, ktorý má pravdepodobne pôvod v starých slovanských zvykoch.

Vo Veľkonočný pondelok v ľudovej sfére je spojený s rôznymi tradíciami a zvykmi, ktoré sa zaraďujú medzi prechodové rituály končiacej sa zimy a nastávajúcej jari. Táto nekresťanská prax bola v priebehu dejín v rôznych kultúrach teologizovaná a zaradená do kresťanského rámca.

## Referencie

## Pozri aj
* Šibačka

## Iné projekty

Kategória:Ľudová kultúra na Slovensku
Kategória:Veľká noc
Kategória:Nástroje
Ohnivý kruh

[thumb|Ohnivý kruh v [Tichý oceán|Pacifiku]]
**Ohnivý kruh** (iné názvy pozri nižšie; angl. *(Pacific) Ring of Fire*) je zóna častého výskytu zemetrasení (90 % všetkých zemetrasení Zeme) a sopečných erupcií, ktorá obkolesuje základňu Tichého oceánu. Je ohraničený oceánskymi priekopami, ostrovnými oblúkmi a sopečnými pohoriami.

## Názvy
Slovenské názvy tohto útvaru sú: **ohnivý kruh**, **pacifický ohnivý kruh**, **tichooceánsky ohnivý kruh**, **tichomorský ohnivý kruh**, **ohnivý kruh Tichého oceánu**, **(pacifický) ohňový kruh**, **ohňový kruh**, **ohnivý prstenec**, **ohnivý prstenec Tichého oceána**, **ohňový prstenec (Pacifiku)**, **prstenec ohňa**, **veľký ohnivý veniec**, **(tichomorský) ohnivý veniec**, **ohňový veniec**. Zriedkavé názvy sú: **ohnivý reťazec**, **lem Tichého oceánu**, **tichomorský lem**. Tu sú všetky názvy jednotne uvedené s malými začiatočnými písmenami (pretože v Slovníku súčasného slovenského jazyka je tvar ohnivý kruh uvedený s malým o), ale v skutočnosti sú v (aj tu citovanej) literatúre tieto názvy často uvedené s veľkým začiatočným písmenom, t. j. napr. v tvare Ohnivý kruh, tichomorský Ohnivý kruh či Tichomorský ohnivý kruh.

## Charakteristika
Ohnivý kruh je priamym dôsledkom platňovej tektoniky, teda pohybu a stretu tektonických platní. Východná sekcia je výsledkom subdukcie platne Nazca a kokosovej platne pod juhoamerickú platňu, severnejšie je pacifická platňa a platňa Juan de Fuca subdukovaná severoamerickou platňou. Posunom pacifickej platne smerom na sever je vytvorený známy zlom San Andreas.

Severne a severovýchodne je subdukovaná pod severoamerickú platňu pacifická (Aleuty, Kamčatka a Kurilské ostrovy). Na východnej strane je situácia oveľa zložitejšia, je tam vytvorených veľa menších platní, ktoré sú subdukované pri Japonsku, Filipínach, Mariánskych ostrovoch, Šalamúnových ostrovoch a Novom Zélande.

## Iné projekty

## Referencie

Kategória:Tichý oceán
Kategória:Geografia Austrálie a Oceánie

Kategória:Platňová tektonika
Kategória:Vulkanológia
Zoznam nositeľov Wolfovej ceny za medicínu

Toto je zoznam nositeľov **[[Wolfova cena|Wolfovej ceny]]** za **[[medicína|medicínu]]**:

* 1978 George Davis Snell, Jean Dausset, Jon J. van Rood
* 1979 Roger Wolcott Sperry, Arvid Carlsson, Oleh Hornykiewicz
* 1980 Cesar Milstein, Leo Sachs, Sir James L. Gowans
* 1981 Barbara McClintocková, Stanley Norman Cohen
* 1982 Jean-Pierre Changeux, Solomon Snyder, Sir James Whyte Black
* 1983/4 *bez ocenenia*
* 1984/5 Donald F. Steiner
* 1986 Osamu Hayaishi
* 1987 Puedro Cuatrecasas, Meir Wilchek
* 1988 Henri-Gery Hers, Elizabeth F. Neufeld
* 1989 John B. Gurdon, Edward Lewis
* 1990 Maclyn McCarty
* 1991 Seymour Benzer
* 1992 Judah Folkman
* 1993 *bez ocenenia*
* 1994/5 Michael J. Berridge, Yasutomi Nishizuka
* 1995/6 Stanley Prusiner
* 1997 Mary Frances Lyon
* 1998 Michael Sela, Ruth Arnon
* 1999 Eric Richard Kandel
* 2000 *bez ocenenia*
* 2001 Avram Hershko, Alexander Varshavsky
* 2002/3 Ralph L. Brinster, Mario R. Capecchi, Oliver Smithies
* 2004 Robert Weinberg, Roger Y. Tsien
* 2005 Alexander Levitzki, Anthony R. Hunter, Anthony J. Pawson
* 2006/7 *bez ocenenia*
* 2008 Howard Cedar, Aharon Razin
* 2009 *bez ocenenia*
* 2010 Axel Ullrich
* 2011 Šinja Jamanaka, Rudolf Jaenisch
* 2012 Ronald M. Evans
* 2013 *bez ocenenia*
* 2014 Nahum Sonenberg, Gary Ruvkun, Victor Ambros
* 2015 John Kappler, Philippa Marrack, Jeffrey Ravetch
* 2016 Carl Ronald Kahn, Lewis C. Cantley
* 2017 James Patrick Allison
* 2018 *bez ocenenia*
* 2019 Jeffrey M. Friedman
* 2020 Emmanuelle Charpentierová, Jennifer Doudnová

Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za medicínu
medicína
Zoznam nositeľov Wolfovej ceny za umenie

Toto je zoznam nositeľov **[[Wolfova cena|Wolfovej ceny]]** za **[[umenie]]**:

*1981 Maliarstvo: Marc Chagall, Antoni Tapies
*1982 Hudba: Vladimir Horowitz, Olivier Messiaen, Josef Tal
*1983/4 Architektúra: Ralph Erskine
*1984/5 Sochárstvo: Eduardo Chillida
*1986 Maliarstvo: Jasper Johns
*1987 Hudba: Isaac Stern, Krzysztof Penderecki
*1988 Architektúra: Fumihiko Maki, Giancarlo De Carlo
*1989 Sochárstvo: Claes Oldenburg
*1990 Maliarstvo: Anselm Kiefer
*1991 Hudba: Yehudi Menuhin, Luciano Berio
*1992 Architektúra: Frank Gehry, Jørn Utzon, Denys Lasdun
*1993 Sochárstvo: Bruce Nauman
*1994/5 Maliarstvo: Gerhard Richter
*1995/6 Hudba: Zubin Mehta, György Ligeti
*1996/7 Architektúra: Frei Otto, Aldo van Eyck
*1998 Sochárstvo: James Turrell
*1999 Maliarstvo: bez ocenenia
*2000 Hudba: Pierre Boulez, Riccardo Muti
*2001 Architektúra: Álvaro Siza Vieira
*2002/3 Maliarstvo a sochárstvo: Louise Bourgeois
*2004 Hudba: Mstislav Rostropovič, Daniel Barenboim
*2005 Architektúra: Jean Nouvel 
*2006 Sochárstvo: bez ocenenia
*2007 Maliarstvo: Michelangelo Pistoletto
*2008 Hudba: Giya Kancheli, Claudio Abbado
*2010 Architektúra: David Chipperfield, Peter Eisenman
*2011 Maliarstvo: Rosemarie Trockel
*2012 Hudba: Plácido Domingo, Simon Rattle
*2013 Architektúra: Eduardo Souto de Moura
*2014 Maliarstvo: Olafur Eliasson
*2015 Hudba: Jessye Norman, Murray Perahia
*2016 Architektúra: Phyllis Lambertová
*2017 Hudba: Laurie Andersonová
*2017 Maliarstvo/Sochárstvo: Lawrence Weiner
*2018 Hudba: Paul McCartney, Ádám Fischer
*2019 Architektúra: Moshe Safdie
*2020 Maliarstvo/Sochárstvo: Cindy Sherman

Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za umenie
umenie
Kategória:Ceny za architektúru
Protista

150px|vpravo|náhľad

***Protista*** (iné názvy: *** Protoctista***, ***Monocytozoa***) je súhrnné označenie a/alebo taxonomická jednotka pre jednobunkové organizmy (napr. Haeckel 1866), prípadne vrátane vírusov, alebo dnes častejšie len pre jednobunkové (prípadne aj drobné mnohobunkové) eukaryoty (napr. Whittaker 1969, Woese 1977). 

Občasné slovenské názvy sú **[[jednobunkovce]]**, **protisty**  alebo **protista**  a zriedkavo [ak sú v definícii zahrnuté baktérie] **mikróby** resp. **mikroorganizmy** , ale bežne sa aj v slovenských textoch používa len vedecký (teda latinský) názov. 

Patria sem:
* prvoky (jednobunkovce v užšom zmysle) – teda „živočíšne“ jednobunkové organizmy (čiže eukaryotické, heterotrofné, spravidla pohyblivé) 
* eukaryotické protofyty – teda eukaryotické „rastlinné“ jednobunkové organizmy (čiže eukaryotické, autotrofné, spravidla nepohyblivé):
** jednobunkové riasy (v niektorých deleniach aj mnohobunkové riasy)
** z húb: slizovky, bunkovky, riasovky (v niektorých deleniach aj ostatné huby)
* *v niektorých deleniach aj*: 
**prokaryotické protofyty – teda prokaryotické „rastlinné“ jednobunkové organizmy: baktérie, sinice
**vírusy

Copeland 1956 do ríše ***Protoctista*** zahrnul všetky huby a vylúčil z nej zelené riasy.  U iných autorov býva termín Protoctista synonymum termínu Protista.

## Systematiky
Ako taxonomická jednotka mali v závislosti od systému väčšinou úroveň „ríša“. O zaradení v rôznych systémoch pozri Systém živých organizmov.

V minulosti, ešte pomerne nedávno, v mnohých deleniach tvorili Protista pevnú súčasť taxonomického systému. Pôvodne zahŕňali aj jednobunkové prokaryoty, neskôr len jednobunkové (a niektoré mnohobunkové – napr. riasy) eukaryoty.

Zhruba v 90. rokoch 20. storočia sa však prišlo na to, že ide o skupinu príliš rôznorodú a začala sa nahradzovať stále rastúcim počtom samostatných skupín (ríš a podobne). Spočiatku sa v mnohých deleniach Protista rozpadla na tieto ríše (definície skupín sa rôznia):
* praprvoky (Archaezoa) = jednobunkové organizmy bez mitochondrií a Golgiho aparátu; najmä trichozoá, metamonády, trichomonády a mikrospóry
* prvoky (Protozoa) = jednobunkovce bez kolagénovej alebo chitínovej bunkovej steny; najmä bičíkovce, meňavky, nálevníky a Sporozoa
* chromisty = jednobunkovce alebo riasy, ktoré obsahujú platidy obsahujúce farbivo; rozsievky, hnedé a červené riasy.

Keďže sa v posledných systémoch (a aj v systéme používanom v tejto wikipédii) praprvoky zaraďujú pod prvoky, je výraz Protista dnes vlastne súhrnným označením pre ríše:
* prvoky a
* chromisty

## Referencie
Zoznam nositeľov Wolfovej ceny za poľnohospodárstvo

Toto je zoznam nositeľov **[[Wolfova cena|Wolfovej ceny]]** za **[[poľnohospodárstvo]]**:

* 1978 George F. Sprague, John C. Walker
* 1979 Jay Lawrence Lush, Sir Kenneth Blaxter
* 1980 Karl Maramorosch
* 1981 John O. Almquist, Henry A. Lardy, Glenn W. Salisbury
* 1982 Wendell L. Roelofs
* 1983/4 Don Kirkham, Cornellis T. de Witt
* 1984/5 Robert H. Burris
* 1986 Sir Ralph Riley, Ernest R. Sears
* 1987 Theodor O. Diener
* 1988 Charles Thibault, Ernest John Christopher Polge
* 1989 Peter M. Biggs, Michael Elliott
* 1990 Jozef Stefaan Schell
* 1991 Shang-Fa Yang
* 1992 *bez ocenenia*
* 1993 John E. Casida
* 1994/5 Carl B. Huffaker, Perry L. Adkisson
* 1995/6 Morris Schnitzer, Frank J. Stevenson
* 1996/7 Neal L. First
* 1998 Ilan Chet, Baldur R. Stefansson
* 1999 *bez ocenenia*
* 2000 Gurdev S. Khush
* 2001 Roger N. Beachy, James E. Womack
* 2002/3 R. Michael Roberts, Fuller W. Bazer
* 2004 Yuan Longping, Steven D. Tanksley
* 2005 *bez ocenenia*
* 2006/7 Ronald L. Phillips, Michel A. J. Georges
* 2008 John A. Pickett, James H. Tumlinson, W. Joe Levis
* 2009 *bez ocenenia*
* 2010 David Baulcombe
* 2011 Harris A. Lewin, James R. Cook
* 2012 *bez ocenenia*
* 2013 Joachim Messing, Jared Diamond
* 2014 Jorge Dubcovsky, Leif Andersson
* 2015 Linda Saif
* 2016 Trudy Mackay
* 2017 *bez ocenenia*
* 2018 Gene Ezia Robinson
* 2019 David Zilberman
* 2020 Caroline Dean

Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za poľnohospodárstvo
poľnohospodárstvo
Minčol

**Minčol** môže byť:

* vrch:
** v Bukovských vrchoch (), pozri Minčol (vrch v Bukovských vrchoch) 
** v Čergove, najvyšší vrch pohoria (), pozri Minčol (vrch v Čergove)
** v Lúčanskej Malej Fatre (), pozri Minčol (vrch v Malej Fatre)
** v Oravských Beskydách (), pozri Minčol (vrch v Oravských Beskydách)
** v Oravskej Magure, najvyšší vrch pohoria (), pozri Minčol (vrch v Oravskej Magure)
** v Oravskej Magure (), pozri Minčol (vrch v Oravskej Magure; 1 139,3 m n. m.)
** vo Veľkej Fatre (), pozri Minčol (vrch vo Veľkej Fatre)

* chránené územie:
** národná prírodná rezervácia na Orave, pozri Minčol (národná prírodná rezervácia)
** národná prírodná rezervácia v Čergove, pozri Čergovský Minčol

## Pozri aj
* Malý Minčol
* Minčolík
Chamonix-Mont-Blanc (obec)

**Chamonix-Mont-Blanc** je obec vo Francúzsku, v departemente Haute-Savoie v regióne Rhône-Alpes pod vrchom Mont Blanc.

Nachádza sa tu známe lyžiarske stredisko, ktoré leží pod úpätím vrchov Mont Blanc a Aiguille du Midi. Vzniklo spojením viacerých lyžiarskych stredísk prepojených skibusmi, pričom 90% zjazdoviek je položených vo výške viac než  a poskytuje 20 km zjazd údolím Vallée Blanche.

## Partnerské mestá
*  Aspen, Colorado, USA
*  Cilaos, Réunion, Francúzsko
*  Courmayeur, Taliansko
*  Davos, Švajčiarsko
*  Fujiyoshida, Japonsko
*  Garmisch-Partenkirchen, Nemecko

## Iné projekty
.


Kategória:Lyžiarske strediská vo Francúzsku
Kategória:Obce v departemente Haute-Savoie
Koreňonožcobičíkovce

**Koreňonožcobičíkovce** alebo **meňavkobičíkovce** (po latinsky *Sarcomastigophora*) je v starších systémoch taxón prvkov alebo protistov. 

## Koreňonožcobičíkovce v užšom zmysle
Koreňonožcobičíkovce v užšom zmysle sú taxón, ktorý vznikol zlúčením bičíkovcov a koreňonožcov. Obyčajne sa radí do prvokov. Konkrétne systém vyzerá takto:

kmeň koreňonožcobičíkovce/meňavkobičíkovce (Sarcomastigophora):
* podkmeň bičíkovce (Mastigophora/ Flagellata)
* podkmeň opalinky/opalíny/opaliny (Opalinata) - alternatívne sa zaraďovali do (živočíšnych) bičíkovcov alebo do chromistov (Chromista)
* podkmeň koreňonožce (Sarcodina)

## Koreňonožcobičíkovce v širšom zmysle
Koreňonožcobičíkovce v širšom zmysle sú bičíkovce (okrem panciernatiek), koreňonožce, panálevníky a všetky ostatné chromisty (ostatnými chromistami sa tu myslia tie, ktoré nie sú zároveň bičíkovce). Konkrétne systém vyzerá takto:

podríša koreňonožcobičíkovce/meňavkobičíkovce (Sarcomastigophora) [ide o podríšu ríše protisty (Protista)]:
*nadkmeň Archamoebae - zahŕňa jediný kmeň pelomyxovce (Caryoblastea) s jedinou triedou pelomyxy (Pelobionta); tento taxón v iných systémoch patrí do meňaviek a teda do koreňonožcov
*nadkmeň Mastigota/Dimastigota - sem patrí to, čo sa v iných systémoch označuje ako bičíkovce (okrem panciernatiek), a okrem toho taxón panálevníky a ostatné (čiže nebičíkové) chromisty (vrátane opalín)
**oddelenie Tetramastigota
***kmeň retortamonády (Retortamonada)     
***kmeň axostylovce (Axostylata)
**oddelenie Metacaryota
***kmeň euglenovce (Euglenozoa [v širšom zmysle]) - vrátane bičíkobrvcov (Hemimastigophora) a panálevníkov (Pseudociliata)
***kmeň chromisty (Chromista)
***kmeň golierikovce (Choanoflagellata)
***časť kmeňa chlorofyty/zelené riasy (Chlorophyta)
*nadkmeň koreňonožce (Sarcodina)

## Charakteristika
Koreňonožce v užšom zmysle majú bičíky alebo panôžky, no málokedy sú oba typy pohybových organel spolu. Spóry vytvárajú zriedka.

## Zdroje

Kategória:Prvoky
Kategória:Protista
Martin Bošňák

**Martin Bošňák** (vl. menom **Marek Mathias Bosnijak de Rudnijak**; pôvodná transkripcia priezviska je Bosnijak de Rudnijak; rod pochádzajúci z Bosny, neskôr používal maďarskú transkripciu Bosnyák de Rudnyák, a v období 18. – 19. storočia sa stretávame s výskytom len druhej časti priezviska de Rudnyák) (* okolo roku 1500 – † 7. september 1566, Szigetvár, Maďarsko) bol slovenský básnik.

## Životopis

Ako je uvedené v archívnych dokumentoch, Marek bol básnik a vystupoval pod pseudonymom *Martin*. Ide o jednu a tú istú osobu. Predkovia Martina Bošňáka pochádzali z dnešnej Bosny, odkiaľ v 2. polovici 15. storočia odišli pred Turkmi na územie dnešného Maďarska cez Slavóniu (mnohí autori uvádzajú Slovinsko, čo nie je správne). To, že ide o Slavóniu, preukazuje uznanie dávnych výsad rodu, ktoré im panovník Ľudovít II. v roku 1521 potvrdil v Slavónii. 

Marek Bosnijak sa zúčastnil viacerých bitiek proti Turkom a za svoje zásluhy bol kráľom štedro odmeňovaný. Zúčastnil sa bojov proti Jánovi Zápoľskému. Na jeseň roku 1529 sa vyznamenal v bitke pri Viedni, v roku 1541 sa v bitke pri Stoličnom Belehrade dostal do tureckého zajatia, odkiaľ sa vyslobodil. V roku 1549 bol účastníkom trestnej výpravy kráľa Ferdinanda proti Matejovi Bašovi – majiteľovi Muránskeho hradu. Z účasti na nej vznikla *Pieseň o Muránskom zámku*, ktorej je autorom. Táto báseň patrí k historickým spevom a je jedným z prvých zachovaných veršovaných epických diel na Slovensku. Zaznamenal v nej historické fakty a takmer kronikárskym spôsobom zachytil otrasné udalosti okolo Mateja Bašu. Neskôr sa stal veliteľom na zámku v Bábolcsi (Maďarsko). Oženil sa s Magdalénou Földesovou, dcérou Jána Földesa, s ktorou mal tri deti – Andreasa, Annu a Žofiu.  

7. septembra 1566 padol pri obrane Sihoti (Szigetvár) po boku Mikuláša Zrínskeho Subicha. Jeden z jeho potomkov, Marcus Štefan Tomáš Bosnyák de Magyarbel, ktorý bol kapitánom hradu v Šuranoch, Nových Zámkoch a vo Fiľakove, bol otcom Žofie Bošňákovej, ktorá sa stala známa ako šľachetná pani Strečnianskeho panstva.

## Dielo

**Píseň o zámku muránském*
**Píseň o sigetském zámku*

## Pramene a literatúra
* Archív rodu Bosnyák (orig. Bosnijak)
* HHStA Wien
* Majetkové listiny k Magyarbélu (Veľkému Bielu) 1544 – 1567
* knihy rozličných maďarských autorov
* Genealogická štúdia rodu – PhDr. P.Vítek

## Externé odkazy
* Plné texty diel Martina Bošňáka

Kategória:Úmrtia v 1566
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Úmrtia 7. septembra
Zoznam nositeľov Wolfovej ceny za matematiku

Toto je zoznam nositeľov **[[Wolfova cena|Wolfovej ceny]]** za **[[matematika|matematiku]]**:

* 1978 Israel Gelfand, Carl Ludwig Siegel
* 1979 Jean Leray, André Weil 
* 1980 Henri Cartan, Andrej Nikolajevič Kolmogorov
* 1981 Lars Ahlfors, Oscar Zariski
* 1982 Hassler Whitney, Mark Grigorievič Krejn
* 1983/4 Shiing-Shen Chern, Paul Erdős
* 1984/5 Kunihiko Kodaira, Hans Lewy
* 1986 Samuel Eilenberg, Atle Selberg
* 1987 Kiyoshi Itō, Peter Lax
* 1988 Friedrich Hirzebruch, Lars Hörmander 
* 1989 Alberto Calderón, John Milnor
* 1990 Ennio de Giorgi, Ilya Piatetski-Shapiro
* 1991 *bez ocenenia*
* 1992 Lennart Carleson, John Griggs Thompson
* 1993 Michail Leonidovič Gromov, Jacques Tits
* 1994/5 Jürgen Moser
* 1995/6 Robert Langlands, Andrew Wiles
* 1996/7 Joseph B. Keller, Jakov Grigorievič Sinaj
* 1998 *bez ocenenia*
* 1999 László Lovász, Elias Menachem Stein
* 2000 Raoul Bott, Jean-Pierre Serre
* 2001 Vladimir Igorevič Arnoľd, Saharon Šelach 
* 2002/3 Mikio Sató, John Tate
* 2004 *bez ocenenia*
* 2005 Grigorij Alexandrovič Margulis, Sergej Petrovič Novikov
* 2006/7 Stephen Smale, Harry Furstenberg 
* 2008 Pierre Deligne, Phillip Griffiths, David Mumford
* 2009 *bez ocenenia*
* 2010 Čchiou Čcheng-tung, Dennis Sullivan
* 2011 *bez ocenenia*
* 2012 Michael Aschbacher, Luís Angel Caffarelli
* 2013 Michael Artin
* 2014 Peter Sarnak
* 2015 James Greig Arthur
* 2016 *bez ocenenia*
* 2017 Richard Schoen, Charles Fefferman
* 2018 Alexander Beilinson, Vladimir Geršonovič Drinfeľd
* 2019 Jean-Francois Le Gall, Gregory Lawler
* 2020 Simon Donaldson, Yakov Eliashberg

Nositelia Wolfovej ceny za matematiku
matematika
Bajkalská ulica (Bratislava)

**Bajkalská ulica** je ulica v Bratislave, ide o jednu z najdôležitejších dopravných tepien hlavného mesta. Spája viacero mestských častí – Petržalku, Ružinov a Nové Mesto a viacero miestnych častí, ako napríklad Pasienky, Trávniky, Prievoz, Štrkovec, či Tehelné pole. 

Spomína sa už v roku 1894, no bez názvu. Od roku 1930 je pomenovaná po Bajkalskom jazere, ktoré sa nachádza v Ruskej Federácii.

## Významné objekty
Ulica sa napája priamo na bratislavský Prístavný most. Je to spojnica, ktorá pretína množstvo ulíc, a preto sa tu stretávajú všetky druhy dopravných prostriedkov – autobusy, trolejbusy a električky (viac v sekcii Dopravné spojenie).

V jej blízkosti sa nachádza viacero hotelov, Nemocnica s poliklinikou Ružinov, dva zimné štadióny (Zimný štadión Ondreja Nepelu a Zimný štadión Vladimíra Dzurillu), futbalový štadión Slovan a atletický a futbalový štadión Inter, krytá plaváreň, tenisový štadión, športová hala, nákupné centrum Polus City Center, kúpalisko Tehelné pole a prírodné kúpalisko Kuchajda.

Aj vzhľadom na blízkosť dvoch kasární a generálneho štábu armády SR sa na nej pred rokom 1989 usporiadavali vojenské prehliadky.

## Blízke ulice
* Vajnorská ulica
* Ulica V. Tegelhofa
* Junácka ulica
* Trnavská cesta
* Teslova ulica
* Prešovská ulica
* Priekopy
* Drieňová ulica
* Záhradnícka ulica
* Ružinovská ulica
* Trenčianska ulica
* Mliekarenská ulica
* Sklenárova ulica
* Martinčekova ulica
* Prievozská ulica
* Stará Prievozská
* Mlynské nivy

## Dopravné spojenie

## Literatúra
* Vladimír Horváth: Bratislavský topografický lexikon. Bratislava, Tatran 1990. ISBN 80-222-0229-0

## Iné projekty

Kategória:Ulice v Ružinove
Kategória:Ulice v Novom Meste v Bratislave
František Knapík

Ing. **František Knapík** (* 17. október 1956, Ľubotín) je slovenský komunálny a regionálny politik, bývalý primátor mesta Košice. Do funkcie primátora bol zvolený 8. apríla 2006 v doplňujúcich voľbách (jeho predchodca Zdenko Trebuľa bol v decembri 2005 zvolený za predsedu Košického samosprávneho kraja) a následne aj 2.decembra 2006 v riadnych voľbách.

František Knapík je členom KDH. Je ženatý a má dve deti. Žije v Košickej Novej Vsi.

## Vzdelanie
* 19621971  ZDŠ Ľubotín  
* 19711975  Gymnázium Sabinov  
* 19751980  Vysoká škola lesnícka a drevárska - Drevárska fakulta, Zvolen
 
## Profesionálna kariéra
* 19801981  Lesoprojekt Košice, technický asistent  
* 19811985  Východoslovenské lesy, podnikové riaditeľstvo, Košice - samostatný referent  
* 19851990  Východoslovenské lesy, podnikové riaditeľstvo, Košice - vedúci referent  
* 19901991  Východoslovenské lesy, podnikové riaditeľstvo, Košice - asistent riaditeľa  
* 19911992  Východoslovenské lesy, podnikové riaditeľstvo, Košice - vedúci odboru plánu a miezd  
* 19921996  Východoslovenské lesy, podnikové riaditeľstvo, Košice - vedúci odboru výrobných činností  
* 19962003  Starosta MČ Košice - Košická Nová Ves  
* 20032006  Námestník primátora mesta Košice 
* 20062010  Primátor mesta Košice

## Externé odkazy
* Osobná stránka F. Knapíka 

Kategória:Politici KDH
Kategória:Absolventi Drevárskej fakulty Technickej univerzity vo Zvolene
Kategória:Starostovia košických mestských častí
Kategória:Primátori Košíc
Kategória:Osobnosti z Ľubotína
Tetrahydrokanabinol

thumb|right|300px|štruktúrny vzorec THC.
**Tetrahydrocannabinol**, známy tiež ako **THC**, **Δ<sup>9</sup>-THC**, **Δ<sup>9</sup>-tetrahydrocannabinol** (delta-9-tetrahydrocannabinol), **Δ¹-tetrahydrocannabinol** (pri použití staršieho číslovania), alebo **dronabinol**, je hlavná psychoaktívna zložka marihuany. Prvýkrát ju izolovali Raphael Mechoulam a Yechiel Gaoni z Weizmannovho inštitútu v Rehovote (Izrael) v roku 1964. Čistá forma je pri nižších teplotách sklovitá a pevná, pri zahriatí sa stáva viskóznou a lepkavou. THC ma slabú rozpustnosť vo vode a dobrú rozpustnosť vo väčšine organických rozpúšťadiel ako čistý etanol alebo hexán.

## Iné projekty

Kategória:Kanabinoidy
Kategória:ATC A04AD – Iné antiemetiká
Strana občianskeho porozumenia

**Strana občianskeho porozumenia**, skratka **SOP**, bola parlamentná politická strana pôsobiaca na Slovensku od roku 1998 do roku 2003. V rokoch 1998-2002 bola súčasťou vládnej koalície s SDK, SDĽ a SMK. Prvým predsedom strany bol Rudolf Schuster.  Svoju činnosť SOP ukončila po piatich rokoch a 14 dňoch zlúčením so stranou SMER. Rozhodli o tom 1. apríla 2003 delegáti na republikovom sneme v Nitre.

## Vedenie strany
* Rudolf Schuster - predseda (po zvolení za prezidenta v roku 1999 zo strany vystúpil)
* Pavol Hamžík - predseda od roku 1999

## Volebné výsledky
V parlamentných voľbách v roku 1998 SOP získala 13 poslaneckých mandátov. V nasledujúcich parlamentných voľbách v roku 2002 SOP nepostavila samostatnú kandidátku.

## Poslanci národnej rady
Vo volebnom období 1998–2002 boli za poslancov zvolení nasledujúci kandidáti SOP: 
Diana Dubovská, Peter Dvorský, Pavol Hamžík, Mária Kadlečíková, Peter Kresák, Ľudovít Macháček, Mária Machová, Jirko Malchárek, Marián Mesiarik, Ferdinand Petrák, Igor Presperín, Rudolf Schuster, Štefan Šlachta.

## Pozri aj
* Zoznam politických strán a politických hnutí na Slovensku
* Volebné obdobie 1998 - 2002
* Zoznam poslancov NR SR (1998 – 2002)

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Koaličná dohoda 1998 
* Článok o spojení SOP a SMER-u

Kategória:Zaniknuté politické strany na Slovensku
El-Aaiún

náhľad|Ulice mesta s typickými hlinenými budovami s drevenými okenicami
**El-Aaiún** (, ) je najväčšie a neoficiálne hlavné mesto Západnej Sahary. Mesto obýva 184 000 obyvateľov (údaj k roku 2004).

## Názov a história
Vžitý názov *el-Aaiún* je pôvodne španielskou transkripciou arabského názvu *al-’Ujún*, čo znamená *Pramene*. Mesto bolo založené roku 1932, keď tu boli objavené pramene podzemnej vody (podľa toho bolo aj pomenované).

## Iné projekty

Kategória:Hlavné mestá v Afrike
Kategória:Mestá v Západnej Sahare
Slon pralesný

**Slon pralesný** alebo (menej vhodne) **slon lesný** (lat. *Loxodonta cyclotis*) je druh slona z rodu *[[Loxodonta]]*. Do roku 2001/2010/2017 sa klasifikoval ako poddruh slona afrického nazývaný **slon africký pralesný** (iný názov: **slon pralesný**; lat. *Loxodonta africana cyclotis*) alebo ako **pralesová** (alebo **pralesná**) **forma slona afrického**.  

Slon pralesný dnes zahŕňa aj to, čo sa donedávna u niektorých autorov chápalo ako samostatný druh (či poddruh) slon zakrpatený (*Loxodonta pumilio*, *Loxodonta africanus pumilio*) - pozri aj komentár v článku Loxodonta.

Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov slon pralesný patrí medzi kriticky ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, stavy v rokoch 20022011 poklesli o 62% a 72% populácie žije v Gabone a v Konžskej demokratickej republike.

## Charakteristika
Slon pralesný má podobne ako slon ázijský štyri nechty na zadných nohách a päť nechtov na predných nohách. Je menší než slon africký, má tmavšiu kožu, okrúhlejšie uši, ktoré sa môžu nad lopatkami dotýkať a má srstnatejší chobot. Žlté alebo hnedasté kly sú rovnejšie, idú súbežne vedľa seba a sú nasmerované nadol, čo umožňuje týmto obyvateľom afrických pralesov voľne prechádzať cez hustú vegetáciu.

Súhrnné informácie:
* Dĺžka: 3 – 
* Chvost:50–
* Hmotnosť: 0,9 – 3 tony
* Výskyt: západná a a stredná Afrika
* Sociabilita: Skupina
* Status: Ohrozený
* Biotopy výskytu: pohoria a tropické lesy

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Slonovité
Kategória:Kriticky ohrozené druhy
Kategória:Africké cicavce
Jednobunkovce

**Jednobunkovce** (v prvých dvoch významoch po latinsky *Monocytozoa*) môže byť:
*prvoky (*Protozoa*) 
*Protista 
*jednobunkové organizmy

## Pozri aj
*Systém živých organizmov
*mnohobunkovce

## Referencie
Hubkovce

**Hubkovce** alebo **parazoá** () je taxón (vývojový stupeň, oddelenie a pod.) mnohobunkovcov.

V novších a niektorých starších systémoch obyčajne zahŕňa len taxón hubky (Porifera). V niektorých starších systémoch zahŕňal aj taxón plakulovce (Placozoa). Vo viacerých systémoch zahŕňa buď len hubky a vyhynutý kmeň archeocyáty (Archaeocyatha), alebo hubky, plakulovce a archocyáty, pričom ale archeocyáty sa dnes už obyčajne považujú za súčasť hubiek. V práci Margulis-Chapman 2009 pozostávajú hubkovce - pomerne atypicky - z hubiek a mechúrnikov (t.j. pŕhlivcov a nepŕhlivcov).

V niektorých starších textoch sa hubkovce zaraďovali mimo mnohobunkovcov (Metazoa) a tvorili samostatnú vývojovú vetvu (podríšu) tradične chápaných živočíchov   medzi prvokmi (Protozoa) a mnohobunkovcami (Metazoa).

## Zdroje

## Iné projekty
Vápnice

**Vápnice** (*Calcarea*) sú trieda hubiek. Ich pseudoskelet tvoria vápnité spikuly vo vzájomnom uhle 120°. Sú to výlučne morské hubky, napr. kozmopolitne rozšírená *[[Leucosolenia bothryoides]]* alebo  stredomorský *[[Sycon raphanus]]*.

## Opis
Vápnice sa vyskytujú len v slanej morskej vode v malých hĺbkach. Žijú samostatne alebo tvoria kolónie. Vyskytujú sa v rôznych formách, v tvaroch ako jediná rúra, niekedy v tvare vázy, množstve malých rúrok, alebo niektoré sú bez žiadnej zjavnej symetrie.

Sú väčšinou bezfarebné, niekedy jasne žlté (Leucetta chagosensis), tmavo zeleno-hnedé (Pericharax heteroraphis), alebo červeno fluoreskujúce/oranžové (Leucetta microraphis, niekedy).

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Hubky
Kremenice

**Kremenice** (*Demospongia*) sú trieda hubiek. Sú to leukónové hubky s dosť zložitou stavbou. Spikuly sú štvorosové, kremičitanové, no niekedy (najmä u druhov so spongínovými vláknami) sú druhotne zjednodušené, jednoosové. 

## Systematika
Hooper a van Soest v roku 2002 publikovali túto klasifikáciu kremeníc do radov:
* trieda: kremenice (*Demospongia*)
* podtrieda: *[[Homoscleromorpha]]* 
* podtrieda: *[[Tetractinomorpha]]*
* podtrieda: *[[Ceractinomorpha]]*

## Externé odkazy
* 


Kategória:Hubky
Cesena

**Cesena** (kedysi **Caesena**) je mesto v regióne Emilia-Romagna na severe Talianska, južne od Ravenny a západne od Rimini, na rieke Savio, spoluvedúce mesto provincie Forlì-Cesena. Nachádza sa na úpätí Apenín a približne 15 km od Jadranského mora. Sídli tu futbalový klub AC Cesena, v drese ktorého hrá aj Martin Petráš.

## Osobnosti mesta
* Pius VI.  (* 1717 – † 1799), pápež
* Pius VII. (* 1742 – † 1823), pápež
* Nicoletta Braschi (* 1960), herečka
* Marco Pantani (* 1970 – † 2004), cyklista

## Partnerské mestá
*  Moresco, Taliansko, 2004

## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálna stránka

Kategória:Mestá v regióne Emilia-Romagna
Rimini

**Rimini** je mesto v Taliansku v regióne Emilia-Romagna a je hlavným mestom provincie Rimini. Žije tu 144 000 obyvateľov. Nachádza sa na pobreží Jadranského mora, medzi riekami Marecchia (v staroveku Ariminus) a Ausa (v staroveku Aprusa) a spolu s Riccione je to medzi Talianmi pravdepodobne najobľúbenejšie prímorské stredisko Jadranskej riviéry. Aj vďaka takmer 20km dlhých piesočných pláží dostalo pomenovanie Slnečná riviéra.

## Osobnosti mesta
* Federico Fellini (* 1920 – † 1993), filmový režisér a scenárista

## Slováci, ktorí tu pôsobili
*Ján Šebela (* 1907† 1992) rímskokatolícky kňaz,salezián, internovaný, prinútený emigrovať pre vieru.

## Partnerské mestá
*  Fort Lauderdale, Florida, USA, 1985
*  Jangzhou, Čína, 1999
*  Saint-Maur-des-Fossés, Francúzsko, 1967
*  Seraing, Belgicko, 1976
*  Soči, Rusko, 1977
*  Ziguinchor, Senegal, 1974

## Referencie

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* oficiálna stránka


Kategória:Mestá v regióne Emilia-Romagna
Kategória:Prístavné mestá Jadranského mora
Hradlo AND

**Hradlo AND** (angl. *AND gate*) je druh logického digitálneho elektronického obvodu zo skupiny kombinačných obvodov (hradiel).

## Funkcia
Hradlo AND je jedným zo základných kombinačných logických obvodov, ktorého výstup je logickým súčinom všetkých vstupov.

## Prevedenie
AND hradlo sa vyrába vo forme integrovaného obvodu, pričom sa obvykle umiestňuje niekoľko AND hradiel do jedného puzdra, aby sa využili všetky dostupné vývody puzdra.
 
## Pozri aj
* hradlo NAND
* hradlo AND-OR-INVERT
* Zoznam základných logických obvodov
* Zoznam logických integrovaných obvodov CMOS radu 4000
* Zoznam logických integrovaných obvodov TTL radu 7400

AND
Keithova cena

náhľad|Keithova cena
**Keithova cena** je ocenenie Kráľovskej spoločnosti v Edinburgu v Škótsku za vedecké práce publikované vo vedeckých časopisoch, ktoré predpovedali objavy v matematike alebo vo vede Zemi.

Medaila sa začala udeľovať v roku 1827 ako výsledok daru Alexandra Keitha pre Kráľovskú spoločnosť.

## Nositelia
*Fleeming Jenkin
*William John Macquorn Rankine
*William Thomson

Kategória:Ceny za matematiku
Kategória:Kráľovská spoločnosť v Edinburgu