open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Icehotel (Jukkasjärvi)

náhľad|vstup
náhľad|vstupný priestor
náhľad|hotelová izba
náhľad|ľadové poháre
**Icehotel** je ľadový hotel 200 km severne od polárneho kruhu v dedine Jukkasjärvi vo Švédsku, neďaleko rieky Torne. 

Jukkasjärvi je staré laponské slovo, ktoré znamená „miesto na stretávanie“, a v skutočnosti slúžila dedina tomuto cieľu ako trhovisko skoro polku tisícročia. Návšteva tohto miesta je samozrejme najlepšia v zime, od decembra do apríla.

## Dejiny
V roku 1989 sa konala výstava iglu nazvaná Art-ic priamo na zamrznutej rieke Torne. Stovky návštevníkov bolo ohromených ľadovou galériou na ploche 60 m² a niektorí tu dokonca strávili noc. Tak sa zrodil ľadový hotel.

## Stavba hotela
Od dokončenia stavby hotela sa budova postupne roztápa každú jar. Preto sa hotel musí stavať každú zimu odznova. Koncom októbra desiatky miestnych umelcov a stavbárov začínajú pracovať. Snehové kanóny a čelné nakladače tvarujú sneh do oblúkových oceľových foriem, niektoré z nich až 5 m vysokých a 6 m širokých.  

V marci až apríli v rovnakom čase, sa začne ľadový hotel roztápať. Ľad je krištáľovo čistý vďaka čistej vode a rýchlemu toku rieky Torne. Niektoré ľadové bloky sú uložené v Art centre až do novembra, kedy sa znova použijú. Art centre je chladiaca budova o ploche 1500 m² s výstavou vytvorenou z ľadu a snehu. Umiestnené tu sú aj iglu, kde je možné stráviť noc aj v strede leta. Počas polárnej noci v decembri, kedy je hrubá stavba dokončená začínajú prebiehať stavebné práce v interiéri. Práce pokračujú do konca januára. Umelci sekajú a vyrezávajú ľad na vytvorenie okien, dvier, stĺpov, stolov, stoličiek, lámp a sôch.  

Každý rok sú šikovní Švédi a medzinárodní umelci pozvaní aby vytvorili dekorácie v jednotlivých izbách. Ich umelecké diela sú jedinečné aj vďaka neobyčajnému pohlcovaniu a odrazu svetla ľadom.

## Hotel
Pôvodne z iba jednej miestnosti spred 20 rokov sa hotel rozšíril na dnešných 4000 m². Je postavený z približne 3000 ton ľadu a 30 000 m³ snehu. Budova zastrešuje 60 hotelových izieb, Absolut Ice bar, kino s ľadovým plátnom a ľadový kostol kde sa konajú omše a svadby. 

### Izby
Vnútorná teplota sa obyčajne pohybuje niekde medzi -4 až -9&nbsp;°C. Záleží to na počte hostí a vonkajšej teploty, ktorá môže klesnúť až na -40&nbsp;°C. Postele sú vytvorené zo snehu a ľadu, pokryté drevenými doskami s matracmi, na ktorých je sobia kožušina a nakoniec špeciálne navrhnuté termálne spacie vaky.

### Absolut Ice Bar
Bar tvorí iba zlomok z hotela. V zime 2000/2001 mal bar kupolový strop, ktorý bol z vnútornej strany pokrytý tisíckami ručne vytvorených snehových gúľ.

Poháre sú špeciálne navrhnuté - z ľadu. Je potrebné nezabudnúť na rukavice, aby sa pohár neroztopil pred dopitím nápoja.

## Externé odkazy
* www.icehotel.com 
* Sweden : ICEHOTEL Break  

Kategória:Hotely vo Švédsku
Kategória:Stavby zo snehu alebo ľadu
Carl Walz

**Carl Erwin Walz** (* 6. september 1955, Cleveland, Ohio, USA) je americký  inžinier a pilot letectva Spojených štátov, januára 1990 do decembra 2008 astronaut NASA. Má za sebou štyri kozmické lety, vrátane šesťmesačného pobytu na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Celkom strávil vo vesmíre 230 dní, 13 hodín a 7 minút.

## Život
### Mladosť
Carl Walz sa narodil v Clevelande v Ohiu. Po ukončení strednej školy v blízkom Lyndhurste roku 1973 študoval fyziku na Kentskej štátnej univerzite () v Ohiu, roku 1977 tu získal titul bakalára. Pokračoval v štúdiu fyziky na Univerzite Johna Carolla () a roku 1979 sa stal magistrom. Od roku 1979 slúžil v letectve v jednotke protiradiačnej ochrany. V rokoch 1983–1984 absolvoval pilotnú školu (). Potom sa na Edwardsovej základni zúčastnil skúšok vybavenia lietadiel F-16C.

### Astronaut
Neúspešne sa zúčastnil 12. náboru astronautov NASA. V nasledujúcom, 13. nábore už prešiel a 17. januára 1990 bol začlenený do oddielu astronautov NASA. Absolvoval kurz všeobecnej kozmickej prípravy a v júli 1991 získal kvalifikáciu letového špecialistu raketoplánu Space Shuttle.

Po dokončení prípravy zastával rôzné funkcie v NASA. Už po dvoch rokoch odštartoval do vesmíru na palube raketoplánu Discovery. Misia STS-51 začala 12. septembra 1993, po splnení programu letu astronauti pristáli v noci 22. septembra 1993 na Floride, let trval 9 dní, 20 hodín a 12 minút. 

V dňoch 8. – 23. júla 1994 pobýval vo vesmíre po druhýkrát. Let STS-65 raketoplánu Columbia trval 14 dní, 17 hodín a 56 minút. Programom misie bolo prevádzanie experimentov v laboratóriu Spacelab.

Tretí raz sa do vesmíru dostal v dňoch 16. až 26. septembra 1996 v Shuttli Atlantis pri lete STS-79. Raketoplán navštívil ruskú stanicu Mir na ktorú doviezol zásoby a nového člena posádky. Dĺžka letu bola 15 dní, 21 hodín a 21 minút.

V novembri 1997 bol menovaný palubným inžinierom záložnej posádky Expedície 2 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) a hlavnej posádky Expedície 4, kolagmi v posádke sa stali Jurij Onufrijenko a Daniel Bursch. 

Do vesmíru nová posádka ISS vzlietla 5. decembra 2001 v raketopláne Endeavour (let STS-108). Po bežnom polročnom pobyte na ISS sa trojica Onufrijenko, Walz, Bursch vrátila na Zem opäť v Endeavouri pri letu STS-111. Pristátie na Edwardsovej základni v Kalifornii prebehlo 19. júna 2002 po 195 dňoch, 19 hodinách a 39 minútach letu.

V decembri 2008 odišiel z NASA do súkromného sektoru.
 
Carl Walz je ženatý, má dve deti.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Osobnosti z Clevelandu (Ohio)
Kategória:Príslušníci United States Air Force
Icehotel

**Icehotel** alebo **Ice Hotel** môže byť:
*ľadový hotel vo Švédsku, pozri Icehotel (Jukkasjärvi)
*ľadový hotel v Kanade, pozri Ice Hotel (Québec)

## Pozri aj
*ľadový hotel
Plagát

**Plagát** je verejné oznámenie v podobe papiera veľkých rozmerov, určené na upútanie pozornosti a propagáciu.je podobe bilborda

## Dejiny

Najväčší vývoj plagátov bol zaznamenaný v 19. storočí v období secesie. Plagátová tvorba sa vtedy stala módnou záležitosťou s vlastnými zberateľmi a vlastnými galériami, kde sa dôraz kládol na komerčný aspekt a umeleckú úroveň. Túto situáciu vyvolalo priekopnícke dielo Julesa Chéreta v sedemdesiatych a osemdesiatych rokoch 19. storočia. Chéret odmietal tradičný typ plagátu, ktorý sa sústredil na písanú informáciu, príležitostne oživenú kresbou. Namiesto toho sa koncentroval na veľkú, farebne nápadnú plochu podopretú jednoduchou informáciou o podujatí. Chéret sa sústredil na maximálne možný dosah, pretože vedel, že jeho plagát bude súperiť o priazeň so všetkými rozptýleniami okolitej ulice. Vynútilo si to určité zjednodušenia - farby sa stali sýtymi, tvary jednoduchými a plochými. Chéretove obrazy živých, veselých tancujúcich dievčat, ktoré obdivovali maliari a dizajnéri, boli zjednodušenou formou secesie.

Medzi predstaviteľov, priekopíkov a pokračovateľov Chéretovej plagátovej tvorby patrí Eugéne Grasset a Alfons Mucha.

## Zdroj
* William Hardy: *Sprievodca secesiou*, INA, s.114

## Iné projekty

Kategória:Reklama
SA-3

**SA-3** (**Saturn-Apollo 3**) bol tretí skúšobný let rakety Saturn I, druhý projektu Highwater a súčasť programu Apollo.

## Ciele misie
thumb|left|Štart misie SA-3
Rovnako ako predchádzajúce misie (SA-1 a SA-2), aj SA-3 bola zameraná na testovanie prevádzkových parametrov rakety Saturn I. Druhou úlohou bolo vypustiť v rámci projektu Highwater veľké množstvo vody do vyšších vrstiev atmosféry. Opäť bola raketa vybavená maketami druhého a tretieho stupňa a niesla 109 000 litrov vody. Prvýkrát malo dôjsť k testu spätných rakiet, určených na oddelenie prvého a druhého stupňa. Telemetria bola prvýkrát odosielaná v digitálnej podobe. Prvýkrát mali byť nádrže natankované na plnú kapacitu paliva.

## Priebeh letu
Štart sa konal 16. novembra 1962 na štartovacom komplexe LC 34 na Cape Canaveral. Motory boli zažihnuté o 17:45 UTC a raketa bez problémov vystúpala do výšky 166 kilometrov. Po dosiahnutí maximálnej výšky (apogea) boli odpálené nálože a náklad vody bol rozptýlený do ionosféry. Takmer všetko pracovalo správne a vďaka väčšiemu objemu paliva mali inžinieri možnosť sledovať chovanie rakety pri pomalšej akcelerácii a ďalšom zážihu. Telemetria však mala zlú kvalitu a získané údaje boli sporné.

## Pozri aj
*Program Apollo
*Saturn I

## Literatúra

## Iné projekty

## Externé odkazy
*NASA NSSDC Master Catalog - SATURNSA3 
*http://science.ksc.nasa.gov/history/apollo/sa-3/sa-3.html 

Kategória:Program Apollo
Kategória:Kozmonautika v 1962
Jevgenija Jevgenievna Poľakovová

vľavo|40px

**Jevgenija Jevgenievna Poľakovová**,  (* 29. máj 1983, Moskva, Rusko) je ruská atlétka, ktorá sa venuje najkratším šprintom. Jej špecializáciou je beh na 60 a 100 metrov.

## Kariéra
Jej prvým úspechom bola zlatá medaila za štafety na 4x100 metrov na letnej univerziáde 2005 v tureckom Izmire. Na halových majstrovstvách Európy 2007 v Birminghame dobehla vo finále na druhom mieste v čase 7,18. Rýchlejšia bola len Belgičanka Kim Gevaertová (7,12). V roku 2007 skončila jej cesta na majstrovstvách sveta v Osake v semifinálovom behu. 

Reprezentovala na letných olympijských hrách v Pekingu, kde v semifinálovom behu zabehla čas 11,38, čo na postup do finále nestačilo. Napriek tomu si z olympiády odviezla zlatú medailu. Ruská štafeta na 4x100 metrov v zložení Poljakovová, Alexandra Fedorivová, Julia Guščinová a Julia Čermošanská prebehla cieľom ako prvá v čase 42,31. Druhé Belgičanky stratili 23 stotín.

V roku 2009 sa stala v Turíne halovou majsterkou Európy na šesťdesiatke, keď zabehla vo finále rovnaký čas ako na HME 2007. Na svetovom šampionáte v Berlíne nepostúpila z štvrťfinálového behu do semifinále. Vo finále krátkej štafety dobehli Rusky v rovnakom zložení ako na olympiáde 2008, na štvrtom mieste v čase rovných 43 sekúnd a so stratou 13 stotín na bronzové kvarteto domácich Nemiek.

## Osobné rekordy
* 60 m (hala) - (**7,09**, 8. februára 2008, Moskva) 
* 100 m (dráha) - (**11,09**, 31. júla 2007, Tula)

## Externé odkazy
* [Profil na stránkach [IAAF]]
* Profil s výsledkami na stránkach engrusathletics.com

Kategória:Ruskí bežci na 60 m
Kategória:Ruskí bežci na 100 m
Kategória:Ruskí olympijskí víťazi
Kategória:Držitelia Radu Priateľstva
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Atléti na Letných olympijských hrách 2008
The Beatles (album)

***The Beatles*** (známy ako ***Biely album***) je deviatym radovým britským a zároveň patnástym radovým americkým štúdiovým albumom britskej rockovej skupiny The Beatles, ktoré vydalo ako dvojalbum vydavateľstvo Apple v roku 1968.

## O albume

Mnoho piesní bolo zložených v Indii počas návštevy Beatles u hinduistických filozofov, najviac u Mahariši Mahéš Jógího. Po návrate do štúdií nasledovali mnohé rozpory v kapele. Ringo Starr dokonca kapelu na nejaký čas nechal v štúdiách, nechávajúc McCartneyho aby nahral všetky bicie sekvencie. Napríklad na skladbe "Back in the USSR" hrá všetky bicie len McCartney. 

Obal albumu bol navrhnutý Richardom Hamiltonom. Jednoduchý biely obal obsahoval len plasticky vytlačený nápis Beatles a jedno sériové číslo. Každý výtlačok mal svoje unikátne sériové číslo. Tento ťah mal vyvolať pocit, že poslúcháč kupuje výtlačok z nejakej limitovanej edície.

## Zoznam skladieb
Autormi skladieb sú Lennon/McCartney, okrem uvedených výnimiek.

## Zostava

* John Lennon – sólová a rytmická gitara, 6 a 12 strunová akustická gitara, basové gitary, spev, vokály, elektrický a akustický klavír, Hammond organ, syntetizátor Moog, tlieskanie, perkusie a zvukové efekty 
* Paul McCartney – sólová, rytmická a basová gitara, , spev, vokály, elektrický a akustický klavír, organ Hammond, tlieskanie, bicie,  perkusie a zvukové efekty 
* George Harrison – rytmická a sólová gitara, klasické akustické gitary, basové gitary, spev, vokály, organ Hammond, tlieskanie, bicie, perkusie a zvukové efekty 
* Ringo Starr – bicie, vokály, spev, perkusie, timpany, anvil, elektricé piano, tlieskanie, perkusie a zvukové efekty 

Kategória:Hudobné albumy z 1968
Kategória:Albumy The Beatles
Observatórium Lomnický štít

náhľad|Observatórium Lomnický štít

**Observatórium Lomnický štít** je observatórium, ktoré sa nachádza na vrchole Lomnického štítu vo Vysokých Tatrách vo výške 2 634 metrov nad morom. Budova observatória patrí Astronomickému ústavu SAV, v.v.i. a Ústavu experimentálnej fyziky SAV, v.v.i. 

Budova observatória bola postavená v rokoch 1957 až 1962 ako samostatná budova spojená s vrcholou stanicou visutej lanovky Tatranská Lomnica – Lomnický štít. Odvtedy slúži na astronomické pozorovania Slnka a merania kozmického žiarenia.  

Dnes sa astronomická časť observatória radí medzi len niekoľko existujúcich pozemných observatórií na celom svete ktoré systematicky pozorujú emisné spektrálne čiary slnečnej koróny. Výskumníci, pracujúci na Observatóriu Lomnický Štít, pripravili  dva dlhodobé rady dát opisujúcich slnečnú koronálnu aktivitu. "Homogénny rad intenzít zelenej koronálnej čiary" je pripravený z dát všetkých koronálnych staníc vo svete od roku 1939. "Rad dát koronálneho indexu slnečnej aktivity" je pripravený na základe dát predošlého radu.  "Katalóg slnečných H alfa protuberancií" je pripravený z vlastných meraní získaných na Observatóriu Lomnický Štít od roku 1967 a od roku 2009 je rozširovaný s použitím pozorovaní vykonávaných na Observatóriu Kanzelhoehe pre slnečný a environmentálny výskum (Rakúsko). V kupole observatória sú na spoločnej montáži umiestnené dva identické koronografy, vyrobené firmou Carl ZEISS v Jene. V súčasnosti je na jednom z koronagrafov nainštalovaný prístroj - Koronálny multikanálový polarimeter (CoMP-S) a na druhom zas prístroj - Slnečný chromosférický detektor.
náhľad|Koronografy Observatória Lomnický Štít
Vo fyzikálnej časti observatória sa nachádza  Neutrónový Monitor Oddelenia kozmickej fyziky Ústavu experimentálnej fyziky v Košiciach. Tento prístroj je v nepretržitej prevádzke od decembra 1981 keď nahradil starší prístroj podobného druhu. K tomuto prístroju boli v ostatnom čase pridané i viaceré ďalšie prístroje. 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránky Astronomického ústavu SAV 

Kategória:Astronomické observatóriá na Slovensku
Kategória:Vysoké Tatry
Kategória:Meteorologické stanice na Slovensku
Kategória:Astronomický ústav Slovenskej akadémie vied
Kategória:Slnko
Kategória:Technické pamiatky na Slovensku
Kategória:Stavby v okrese Poprad
Poisk

thumb|Modul Poisk na Medzinárodnej vesmírnej stanici
300px|thumb|right|Umiestnenie MRM-2 na ruskom orbitálnom segmente ISS
**Poisk** ( – „hľadanie“, „výskum“), známy tiež ako **Mini-Research Module 2** (**MRM 2**),  alebo *МИМ 2*, je ruský vedecký modul na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). 

Modul odštartoval pomocou nosnej rakety Sojuz-U 10. novembra 2009 o 14:22:04 UTC z kozmodrómu Bajkonur, pripojený k modifikovanej verzii kozmickej lode Progress (Progress M-MRM2).

*Poisk* bol 12. novembra 2009 o 15:41 UTC pripojený k hornému portu modulu Zvezda, kde slúži ako ďalšie pristávacie miesto pre kozmické lode Sojuz a Progress a zároveň ako prechodová komora prr výstupy do vesmíru. V module budú prebiehať vedecké pokusy, sú v ňom umiestnené napájacie a dátové rozhrania pre dva experimenty umiestnené zvonku na stanici, ktoré pripravila Ruská akadémia vied. Hmotnosť modulu je 4000 kg, má priemer 2,6 m a dĺžku 4,6 m. Stanica ISS sa modulom *Poisk* rozšírila o 12,5 m³ hermetizovaného priestoru.

Modul navrhla a vyrobila spoločnosť RKK Energija.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Medzinárodná vesmírna stanica
Kyselina sorbová

thumb|Štruktúrny vzorec kyseliny sorbovej.
**Kyselina sorbová** alebo **kyselina hexa-2,4-diénová** alebo E200 je karboxylová kyselina so sumárnym chemickým vzorcom C6H8O2. Patrí do skupiny sorbátov a je to konzervačná látka.

## Vlastnosti
### Fyzikálne vlastnosti
* Teplota topenia: 136 °C
* Teplota varu: 228 °C
* Molárna hmotnosť: 112.12 g/mol

### Chemicke vlastnosti
* Zabraňuje rastu plesní, kvasníc a niektorých druhov baktérií.
* Dráždi sliznicu už v 1%-nej koncentrácii.

## Využitie
Je to konzervačná látka, ktorá je ľahko stráviteľná a preto sa využíva najmä v potravinárstve, rovnako ako aj jej soli (sorban draselný, sorban sodný a sorban vápenatý). Nachádza sa napríklad v marmeláde, džeme, vo víne, v sušenom ovocí, atď.

## Iné projekty

Sorbová
Kategória:Konzervanty
200
Nový urbanizmus

**Nový urbanizmus** () je urbanistické hnutie. Hnutie pochádza z USA a existuje viac ako 10 rokov a ovplyvnilo výstavbu a plánovanie miest. Hnutie preferuje pešie a vychádzkové prostredie v meste. Cieľom hnutia je teda oživenie aglomerácií a predmestských osád, ktoré boli plánované pre časté používanie osobnej dopravy s vysokými nákladmi na infraštruktúru. Tieto miesta musia byť trvalo udržateľné a obývateľné. Podľa Nového urbanizmu sa to dosiahne prostredníctvom orientácie na ideál tradičného amerického mestečka.

Hnutie bolo inštitucionalizované v roku 1993. 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
Charter of the New Urbanism zakladajúca listina 

Kategória:Urbanizmus
Kategória:Architektúra v USA
Lodenica

[náhľad|Lodenica v [Komárno|Komárne]]
**Lodenica** je objekt špeciálne navrhnutý na výrobu, uskladnenie a opravu lodí. Zvyčajne pre jachty, vojenské pravidlá, obchodné lode, športové plavidlá, motorové člny, a ďalšie obchodné a prepravné lode. Lodenica je zväčša situovaná na otvorenej vode, pobreží, rieke, ale aj jazere a má k vode voľný prístup. 

## Lodenica pre veslárske kluby a spolky
Menšie lodenice bývajú sídlom rôznych veslárskych klubov a spolkov. Tiež sa môže riešiť aj ako prechodné ubytovanie pre členov klubu, alebo správcu. Okrem miesta pre uskladnenie lodí sa tam zväčša nachádza hygienický uzol ako toalety, sprchy a šatne, klubovňa, administratívna časť, či už pre vedenie klubu, alebo trénerov, alebo tiež reštaurácia, alebo bar. Tieto sú využívane najmä členmi klubu, ale aj jeho návštevníkmi.

## Iné projekty

Kategória:Stavby podľa typu
Kategória:Lodiarstvo
Znak (písmo)

**Znak** (iné názvy: **znak písma, písmový znak, písomný znak**) môže byť:
*v širšom zmysle: symbol používaný v písme/pri písaní, ktorý sa odlišuje od ostatných svojim významom a nie svojim špecifickým tvarom; veľmi podobný je termín graféma (v širšom zmysle)  a písmeno (v širšom zmysle)
*v užšom zmysle: základná jednotka iba znakového písma

Znaky v širšom zmysle možno rozdeliť na nasledujúce typy:
*piktogram - vyjadruje vetu/skupinu slov (písmo tvorené prevažne piktogramami sa volá piktografické písmo)
*logogram - vyjadruje celé slovo alebo celú morfému (písmo tvorené prevažne logogramami sa volá logografické písmo)
*fonogram - vyjadruje zvuk jazyka (písmo tvorené prevažne fonogramami sa volá fonografické písmo)
**sylabogram - vyjadruje slabiku (písmo tvorené prevažne sylabogramami sa volá slabičné písmo)
**písmeno (v užšom zmysle)/ segmentálny znak - vyjadruje spoluhlásku alebo samohlásku (písmo tvorené prevažne písmenami sa volá hláskové písmo alebo abecedné písmo)

## Pozri aj
*typ písma (jazykoveda)
*graféma
*jazykový znak

## Referencie

*http://www.christianlehmann.eu/ling/lg_system/schrift/index.html?http://www.christianlehmann.eu/ling/lg_system/schrift/Schriftgeschichte.html

Kategória:Písmo
Univerzálne navrhovanie

**Univerzálne navrhovanie** () alebo **navrhovanie pre všetkých** () je bezbariérové navrhovanie (t. j. navrhovanie stavieb, prostredí, výrobkov, programov a služieb pre všetkých - resp. pre čo najviac ľudí - bez ohľadu na telesné danosti, zdravotný stav či vek), pri ktorom predmet navrhovania nepodlieha špeciálnemu prispôsobeniu pre jednu skupinu ľudí. Príkladom univerzálneho navrhovania je jeden prístup k vchodu vhodný aj pre postihnutých aj pre nepostihnutých, opakom univerzálneho navrhovania sú schody ku vchodu určené pre nepostihnutých a vedľa nich rampa pre postihnutých.

Vozíčkari, starší ľudia, slabozrakí, nevidiaci, deti, ľudia trpiaci nadmernou obezitou, ľudia s dočasným zranením ako napr. zlomená noha, nepočujúci, všetci majú svoje požiadavky bežného denného života, ktoré sa im Universal design snaží zohľadniť.

## Princípy
# Rovnocennosť v užívaní
# Flexibilita v užívaní
# Jednoduché a intuitívne používanie
# Ľahko vnímateľný prístup k informáciám
# Tolerancia chýb
# Malá fyzická náročnosť
# Veľkosť a riešenie priestoru tak, aby bol užívateľný pre všetkých

## Zdroje

* Princípy univerzálneho navrhovania  

Kategória:Bezbariérový prístup
Kaffee Mayer

thumb|Kaffee Mayer
thumb|Socha Schöne Náciho pred kaviarňou na Sedlárskej

**Kaffee Mayer** je stará tradičná kaviareň a cukráreň v Bratislave. Je umiestnená na rohu Hlavného námestia a ulice Sedlárska, adresa je Hlavné námestie 4. Založil ju Julius Mayer v roku 1873.

Patrí medzi najznámejšie kaviarne v meste tak u obyvateľov, ako aj u turistov a funguje od doby založenia, podobne ako mnoho viedenských kaviarní. Okrem kaviarne a cukrárne sa tu vyrába aj slovenské a viedenské pečivo. V rovnakej budove sídli aj grécke veľvyslanectvo. Kaviareň nefungovala počas socializmu, až do roku 1993, kedy bola opäť otvorená.

Medzi pravidelných zákazníkov patril aj Schöne Náci. Tridsať rokov po jeho smrti ho pripomína socha v životnej veľkosti pred kaviarňou na Sedlárskej.

## Zdroj

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Domovská stránka

Kategória:Kaviarne na Slovensku
Kategória:Kultúra v Bratislave
Drevotrieska

náhľad|Drevotrieskové dyhované dosky
thumb|Produkcia drevotriesky vo svete

**Drevotrieska** je kompozitný materiál vyrábaný z drevených častíc, ako je drevná štiepka, hobliny alebo piliny, ktoré sú spojené syntetickou živicou alebo iným vhodným spojivom a ďalej lisované a extrudované.

## Výroba
Drevotrieskové dosky sa vyrábajú lisovaním z drevnej hmoty ihličnatých aj listnatých drevín. Drevnú hmotu tvorí zmes rozomletej drevnej triesky, ktorá vzniká pri opracovaní masívneho dreva. Drevná trieska je spojovaná pomocou formaldehydovo-močovinovej živice a vrstvená najčastejšie v troch vrstvách. Pre svoju vysokú nasiakavosť sú výrobky z drevotriesky vhodným materiálom do interiéru so suchým prostredím. Použitie formaldehydových zlúčenín v spojovacích živiciach je nevýhodné z hľadiska likvidácie odpadu. Drevotrieska je recyklovateľná v obmedzenej miere. Pri horení sa živice rozkladajú a uvolňujú dráždivý formaldehyd a fenoly.

Súčasné trendy v stavebníctve a interiérovej architektúre sa premietajú do inovácií nových typov materiálov a zlepšovania vlastností materiálov tradičných. Pozornosť sa začína upriamovať aj do oblasti organickej materiálovej bázy.

## Úprava
Pre zlepšenie mechanických vlastností dosiek z drevotriesky je možné ich ďalej upravovať (napr. laminovaním, dyhovaním, lakovaním a pokrytím prírodnou alebo umelou preglejkou). Takto upravený material je vhodný pre výrobu nábytku a vnútorného vybavenia interiérov. Medzi výhody tohto materiálu patrí vysoká pevnosť v ťahu za ohybu, odolnosť proti oderu, poškriabaniu, nárazu a chemikáliám, dobrá opracovateľnosť, rýchla a jednoduchá montáž. Kladie sa veľký dôraz na ekologický charakter materiálu. Výsledný materiál má homogénnu skladbu a hustotu. Preto vykazuje dobré mechanické vlastnosti počas rezania.

## Delenie
Drevotrieskové dosky (**DTD**) rozdělujeme podľa kritérií:

Podľa spôsobu lisovania: 
: 1) plošno lisovaná drevotrieska 
:: a) jednovrstvová (obaly) 
:: b) trojvrstvová (nábytok, stavebno-stolárske výrobky (STV)) 
:: c) päťvrstvová (nábytok, STV) 

: 2) výtlačno lisovaná (STV) 
:: a) plná 
:: b) vyľahčená 

: 3) tvarovaná - vyrába sa v špeciálne tvarovaných lisoch tak, že výrobok je polotovar v hrubých rozmeroch (napr. okenné parapety) 

Podľa použitého lepidla: 
:: a) nevodovzdorné (CF) 
:: b) vodovzdorné (RF, ME) 

Podľa povrchovej úpravy: 
:: a) nebrúsené (v surovom stave) 
:: b) brúsené (pri výrobe sa z oboch strán obrusuje rovnako hrúbky) 
:: c) lamino (opatrenia fóliou) 
:: d) olepenie dyhou

## Iné projekty

Kategória:Drevené materiály
Riadiaci systém budovy

**Riadiaci systém budovy** (iné názvy: **systém riadenia budovy, systém mamažmentu budovy**, angl. *building management system*, skr. BMS) je počítačový systém na kontrolu a riadenia technického vybavenia budovy, napr. ventilácie, klimatizácie, osvetlenia či bezpečnostného systému.

BMS sa skladá z dvoch základných častí, a to z hardvéru a softvéru, ktoré navzájom spolupracujú.

Jeho hlavnou úlohou je regulovať prostredie v budove. Do tejto funkcie patrí napr. kontrola správnej teploty v miestnosti, množstvo oxidu uhličitého, vlhkosť vzduchu.  Zabezpečuje aj kontrolu kúrenia a chladenia, riadi ventiláciu vzduchu. Sekundárna funkcia BMS je monitorovanie množstva vyprodukovaného oxidu uhličitého a taktiež spotrebu kyslíka za určitý čas.

Tento systém je výhodný z hľadiska šetrenia energie, preto budovy navrhnuté so systémom BMS ušeria 20-40% spotreby energie. Na základe toho sa BMS systém uplatňuje v ekologických alebo „zelených“ budovách ako jeden zo známych príkladov je druhá najvyššia budova v Európe a to Commerzbank vo Frankfurte.

## bibliografia
*článok: Building_Management_System na anglickej wiki
*http://archiweb.cz/buildings.php?&action=show&id=106

Kategória:Riadiace systémy
Hot Bird

thumb|Maketa družice Hot Bird 1
**Hot Bird** je konštelácia geostacionárnych telekomunikačných družíc, prevádzkovaná spoločnosťou Eutelsat. Družice sa využívajú prevažne na prenos televízneho a rádiového signálu, ale v menšej miere aj na dátové služby. Prvý satelit série bol vynesený v roku 1995. Výrobcami družíc boli spoločnosti Aérospatiale, Matra Marconi Space, Alcatel Space Industries a Alcatel Alenia Space. Okrem Alcatel Alenia Space sú tieto spoločnosti súčasťou EADS Astrium, čo je pobočka konzorcia EADS. Družice boli vyhotovené v typoch Spacebus&nbsp;2000, Eurostar&nbsp;2000, Spacebus&nbsp;3000 a Eurostar&nbsp;3000. 

## Referencie



Kategória:Umelé družice Zeme
Kategória:Telekomunikačné družice
Rafał Wojaczek

**Rafał Wojaczek** (* 6. december 1945, Mikołów, Poľsko - † 11. máj 1971, Vroclav) bol jeden z najvýznamnejších poľských básnikov druhej polovice dvadsiateho storočia.

Začal študovať poľskú filológiu na Jagelovskej univerzite v Krakove, štúdiá prerušil a presťahoval sa do Vroclavu, kde vystriedal viacero zamestnaní. Čoraz častejšie sa utápal v alkohole a depresiách, viackrát sa pokúsil o samovraždu. Istý čas sa liečil na psychiatrickom nemocničnom oddelení.

Svoje pocity opísal v krátkej próze *Sanatórium*. Debutoval básnickou zbierkou *Sezóna* (1969), ktorú poľská kritika značne ocenila. Okrem toho vydal zbierku *Iná rozprávka* (1970). O rok neskôr zomrel na predávkovanie liekmi. Po jeho smrti vyšli ešte tri zbierky poézie – *Ktorý nebol* (1972), *Nekonečná krížová výprava* (1972) a *Zvyšok krvi* (1999). V slovenskom preklade vo vydavateľstve Pectus vyšla  kniha *Listy mŕtvemu* (2009), ktorá je reprezentatívnym výberom básní z celej Wojaczkovej tvorby. Nachádzajú sa v nej básne zo všetkých piatich básnických zbierok. V poslednej časti *Na smiech a výsmech Boha* sú verše z básnikovej pozostalosti, buď pripravované na vydanie samotným autorom, alebo odsunuté cenzúrou z predošlých zbierok.

## Externé odkazy
* Rafał Wojaczek

Kategória:Poľskí básnici
Kategória:Osobnosti z Vroclavu
Kategória:Obete samovrážd
Mirador

[thumb|Mirador od [MVRDV]]
**Mirador** je architektonický projekt  architektov MVRDV leží na severovýchode Madridu v novom sa rozvíjajúcom distrikte Hortaleza v časti Sanchinarro - novej rezidenčnej zóne. V okolí by malo, vzniknúť 12 500 nových bytových jednotiek. Projekt je podporovaný madridskou radnicou a v jeho rámci by mala byť vytvorená nová životaschopná schéma pre riešenie tretieho najväčšieho mesta v Európe. Mirador je  nová dominanta Madridu je to jeden z posledných realizovaných výskumných projektov v oblasti bývania. Architekti tu rozvinuli tému započutú v projekte amsterdamského Silodamu a Le Corbusieroveho bloku Unité d´habitation, téma domu ako obraz mesta. Vzhľadom odlišným podmienkam ho však uchopili iným spôsobom a podobne aj výsledok nie je  zďaleka len kópiou konceptu Silodamu. Na prvý pohľad by sa zdalo, že Mirador len inovatívne kopíruje koncept Le Corbusieroveho marseillského projektu. Je tu však jeden podstatný rozdiel. Mirador je koncipovaný ako vertikálne mesto. Deväť obytných častí domu so 156 bytovými jednotkami, tvorenými pätnástimi typmi, sú samostatnými mini štvrťami, integrujúcimi rôzne sociálne skupiny a rôzne životné štýly. Navonok sú jednotlivé mini štvrte jasne definované použitými materiálmi fasád. Sú zoskupené okolo verejného priestoru námestia (terasa na dvanástom podlaží s úchvatným panoramatickým výhľadom), navzájom prepojenými oranžovo zvýraznenými ulicami (schodiská, chodby, pavlače) a doplnený komerčným parterom objektu, kde sú štyri vchody – štyri brány mesta. Parkovanie je situované do troch pol parterov. Vďaka svojej vertikalite, a podstate vyššej hustote mohli okolo domu vzniknúť ďalšie verejné priestory, ktorých je obvykle v podobných štvrtiach málo. Dom sa stal prirodzeným centrom pre celú štvrť.

## Iné projekty

## Externé odkazy
Mirador - článok s fotografiami
Konrad Wachsmann

**Konrad Wachsmann** (* 16. máj 1901, Frankfurt nad Odrou, Nemecko - † 26. november 1980, Los Angeles, USA) bol nemecký architekt. 

## Život
thumb|Letný dom A. Einsteina
Konrad Wachsman sa narodil židovským rodičom vo Frankfurte nad Odrou. Po vyučení sa za tesára študoval v rokoch 1920 a 1924 na univerzitách v Berlíne a v Drážďanoch. Potom sa stal študentom konštruktéra Hansa Poelziga v Berlíne a v Postupime, ktorý bol jedným z hlavných reprezentantov expresionistickej architektúry v Nemecku. 

Wachsmann bol vedúcim architektom v tom čase najväčšej konštrukčnej spoločnosti zaoberajúcej sa drevenými konštrukciami v Európe *Christoph & Unmack AG* v meste Niesky. 
V roku 1924 vyvinul prefabrikované drevené konštrukčné systémy pre rodinné domy, z ktorých najznámejší je letné sídlo Alberta Einsteina v obci Caputh neďaleko Postupimu.
Wachsmann obdržal v roku 1932 Rímsku cenu Pruskej akadémie umení. To mu umožnilo pracovať v nemeckej akadémii v Ríme zvanej Villa Massimo. 

Einstein, ktorý žil už v Spojených štátoch amerických určitý čas, mu pomohol v roku 1941 s emigráciou do USA.
V 40-tych rokoch Wachsmann spolupracoval s architektom Walterom Gropiusom a spolu vyvinuli prefabrikovaný panelový systém vďaka ktorému sa stali slávnymi.
Učil na Inštitúte dizajnu v Chicagu a neskôr na univerzite v Illinois. V roku 1964 sa presunul na Univerzitu Južnej Kalifornie v Los Angeles. V tom čase okrem iného pracoval aj na zdokonaľovaní samonosných konštrukcií, konštrukčnom inžinierstve a ich masovej výrobe.
Pri príležitosti stých narodenín Alberta Einsteina v rokoch 1978/1979 pomohol s rekonštrukciou jeho letného domu v Caputh. 

Konrad Wachsmann zomrel vo veku 79 rokov v Los Angeles  v novembri 1980. Pochovaný je na jeho vlastné prianie vo svojom rodnom meste, vo Frankfurte nad Odrou.

## Externé odkazy
* Holz war sein Stoff

Kategória:Nemeckí architekti
Kategória:Narodenia v 1901
Kategória:Úmrtia v 1980
Philippe Starck

**Philippe Patrick Starck** (* 18. január 1949, Paríž, Francúzsko) je francúzsky dizajnér a pravdepodobne najznámejší dizajnér New Design štýlu. Jeho dizajn môžeme nájsť od interiérov až po masovo vyrábané predmety dennej spotreby ako zubné kefky a stoličky.

## Životopis
Študoval na École Camondo v Paríži, kde aj založil svoju prvú dizajnérsku firmu v 1968 (špecializovala sa na nafukovacie objekty). V 1969 sa stal umeleckým riaditeľom v tejto firme spolu s Pierrom Cardinom. Od roku 1975 pracoval aj samostatne ako interiérový a produktový dizajnér. Zaznamenal úspech s množstvom relatívne lacných produktov pre veľký americký reťazec *Target stores*.

Známym sa stal hlavne v 1982 keď navrhol interiér pre súkromný apartmán vtedajšieho francúzskeho prezidenta Françoisa Mitterranda v Elyzejskom paláci. Po tomto roku začalo stále viacej a viacej prác sa objavovať v jeho CV. Jeho súčasné práce zahŕňajú myš pre Microsoft, jachtu a aj obal na pivo jednej renomovanej značky. Navzdory ostatným umelcom New Design štýlu sa jeho práca nezameriava iba na tvorbu provokatívnych a drahých predmetov. Namiesto toho jeho produktový dizajn je použiteľný ako predmety dennej spotreby, ktoré on sám pomáha uvádzať do masovej produkcie. 

Jeho produkty sú často štylizované, uhladené a organické vo svojej podobe a tiež vyrobené použitím netradičných kombinácií materiálov (ako napr. kameň a sklo, umelá hmota a hliník, farbená textília a chróm atď.). Takýto prístup zvolil aj pri tvorbe štýlových kefiek pre Alessiho v 1989, a takisto aj pri svojom známom odšťavovači Juicy Salif v 1990. Ten sa stal od začiatku svojej výroby dostupným a populárnym kultovým predmetom. Známy je aj jeho počin pri návrhu interiéru pre *Café Costes* v Paríži v 1984. 

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Philippe Starck 
* Philippe Starck 
* Philippe Starck 
* starck.com

Kategória:Francúzski dizajnéri
Kategória:Osobnosti z Paríža
Alžírske národné futbalové mužstvo

**Alžírske národné futbalové mužstvo** reprezentuje Alžírsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Africký pohár národov.

## História
Futbalový zväz bol založený v roku 1962. Alžírsko sa štyrikrát predstavilo na Majstrovstvách sveta v roku 1982, 1986, 2010 a 2014. Najďalej sa dostali na MS 2014 keď skončili v osemfinále. Na Africkom pohár národov sa predstavili 19-krát, najväčší úspech sú víťazstva na Africkom pohári národov 1990 a 2019.

**Zápasy Alžírska na MS:**

Majstrovstvá sveta vo futbale 1982: **Skupina** - Západné Nemecko (2:1), Rakúsko (0:2), Čile (2:3)

Majstrovstvá sveta vo futbale 1986: **Skupina** - Severné Írsko (1:1), Brazília (0:1), Španielsko (0:3)

Majstrovstvá sveta vo futbale 2010: **Skupina** - Slovinsko (0:1), Anglicko (0:0), USA (0:1)

Majstrovstvá sveta vo futbale 2014: **Skupina** - Belgicko (1:2), Južná Kórea (4:2), Rusko (1:1); **Osemfinále** - Nemecko (1:2pp)

## [[Majstrovstvá sveta vo futbale|Majstrovstvá sveta]]

## Africký pohár národov

## Referencie

## Externé odkazy
* http://www.faf.dz/ 

## Zdroj

Národné
Kategória:Národné futbalové mužstvá
Futbal
Visitability

**Visitability** () je filozofia navrhovania budov, spočívajúca v bezbariérovom navrhovaní založenom na troch bodoch:
# Minimálne jeden vstup do budovy úplne bez schodov 
# Minimálna šírka všetkých dverných otvorov 80 cm
# Vytvorenie dispozície, ktorá by umožnila plnohodnotne obývať prízemie domu (t. j. existencia miestnosti, napríklad pracovne, ktorá by v prípade potreby mohla slúžiť ako spálňa, v ideálnom prípade s plnohodnotnou kúpeľňou na prízemí)

## Dejiny koncepcie visitability
Koncepcia visitability vznikla v roku 1986 v Atlante v Spojených štátoch, konkrétne v spoločnosti „Concrete Change“ pod názvom „Basic Home Access“; názov visitability sa vžil v spojitosti s podobným programom vyvíjaným v Spojenom kráľovstve. Myšlienka sa rozšírila v 90. rokoch vo viacerých amerických mestách ako progresívny koncept navrhovania rodinných domov. Do povedomia sa však výrazne dostala v roku 2005 po tragických udalostiach spôsobených hurikánom Katrina v americkom meste New Orleans, kedy evakuácia tisícov ľudí zlyhala na tom, že pohybovo postihnutí ľudia nedokázali opustiť svoje domovy kvôli bariérám na únikových trasách, a s mnohými museli zostať uväznení aj ich opatrovatelia.

## Charakteristika
Podobný, ale odlišný, je pojem univerzálne navrhovanie. Podstatou oboch pojmov je nový pohľad na navrhovanie budov,
predstavujú revolúciu v bezbariérovom navrhovaní. Architektonické diela stavané podľa princípov týchto myšlienok umožňujú a v maximálnej možnej miere zjednodušujú prístup a pohyb v prostredí všetkým ľuďom, bez ohľadu na ich schopnosti pohybu, komunikácie či interakcie s okolím. 

Dom zohľadňujúci zásady visibility umožní pohodlné fungovanie domácnosti nielen v prípade ubytovania imobilného človeka, ale aj v prípade choroby či problémov s pohybom. Hlavnou myšlienkou visitability je nový prístup k stavbe rodinných a bytových domov.

## Zdroje


## Externé odkazy
* www.visitability.org 
* Hendikepovaní na okraji spoločnosti 
* http://www.udeworld.com/visitability.html 

Kategória:Bezbariérové budovy
Striekaný betón

[thumb|kamenná stena stabilizovaná striekaným betónom na [Nový Zéland|Novom Zélande]] 

**Striekaný betón** je názov pre betón (niekedy maltu) dopravovaný cez tlakovú hadicu a striekaný vysokou rýchlosťou na predpokladaný povrch. Táto technológia môže byť aplikovaná na akýkoľvek typ alebo tvar povrchu, vrátane stropov a zvislých plôch. Môže sa aplikovať aj na už existujúce povrchy (betón, cement, sadrokartón, polystyrén, tehly, betónové tehly, atd.) a môže byť taktiež použitý na prekrytie a dekorovanie. Technológia striekanej podlahy sa môže aplikovať na chodníky, terasy, schody, okolo bazénov, steny – fasády a všade inde, kde je potreba zlepšiť vizuálny vzhľad existujúcich štruktúr.

## Dejiny
Striekaný betón bol vynájdený v prvom polovici 19. storočia. Americký preparátor Carl Akelei, vymyslel túto metódu na vyplnenie sadrových modelov zvierat. Použil metódu vyfukovania suchého materiálu z hadice so stlačeným vzduchom, zvlhčovanie suchého materiálu prebiehalo až po opustení hadice. Táto technológia bola neskôr použitá na opravu konštrukcie v starých budovách. V roku 1911 bol udelený patent na jeho vynálezy. Termín „striekaný betón“ prvýkrát definovala American Railway Engineers Association v roku 1930. V roku 1950, bol vymyslený mokrý proces, dovtedy bol použitý len suchý proces. V roku 1960 bolo navrhnuté rotačné striekacie zariadenie, s otvorenou násypkou, ktorá umožnila nepretržité doplňovanie materiálov.
Na ťažko prístupných miestach je hadica riadená ručne, napríklad pri výstavbe malých bazénov. Pri práce na väčších plochách hadica môže byt riadená aj mechanicky.

## Suchá zmes verzus mokrá zmes
Suchá metóda spočíva v pridaní suchej prísady do násypky a jej následnej pneumatickej aplikácie pomocou hadice do otvorov. Robotník kontroluje koľko vody treba pridať do hadice. Voda a suchá zmes nie sú úplne zamiešané, zmes konečnú podobu dostane vtedy, keď sa dostane na povrch. To si vyžaduje kvalifikovaných robotníkov, najmä v prípade husto alebo silno vystužených sekciách. Výhodou suchej zmesi je, že obsah vody je možné nastaviť okamžite prostredníctvom hadice, čo umožňuje efektívnejšie umiestnenie na strop a vertikálne aplikácie, bez použitia urýchľovača. Suchý proces je užitočný pri oprave, kedy je potrebné často zastaviť.

Mokrý-mix striekaného betónu je pridanie vopred pripraveného koncentrátu do dýzy. Mokrý postup všeobecne produkuje menej odpadov (materiál, keď spadne na zem) a tuhých znečisťujúcich látok oproti metóde so suchým-mixom. Najväčšou výhodou mokrého procesu, je to, že sa dajú väčšie objemy umiestniť za kratší čas.

Striekaný betón je vystužený konvenčnou oceľovou tyčou, oceľovým pletivom, a vláknami. Vláknová výstuž (oceľ alebo syntetické) sa tiež používa na stabilizáciu pri stavbách tunelov a pri opevňovaní svahov.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Betón
Unité d’habitation (Marseille)

**Unité d'habitation** (doslova *obytná jednotka*) v Marseille je obytný blok naprojektovaný Le Corbusierom z poverenia štátu a postavený v rokoch 1947 – 1952. Slúžil ako vzor pre viacero podobných obytných blokov v Európe a USA. 

Tento blok je jednou z najvýznamnejších stavieb 20. storočia. Budova pôsobí celistvo a ako veľká a ťažká hmota. Tento dojem spočíva v rade betónových rámov. Železobetónové priečelie domu je udané lodžiami. Vďaka rôznofarebnosti polychrómového priečelia stavba pôsobí sviežo. 

Realizácia obytnej jednotky v Marseille predviedla ako dosiahnuť použitím železobetónu podobné hodnoty, aké majú prírodné materiály ako kameň, drevo alebo terakota. Budova poskytla 1 600 obyvateľom dvojpodlažné byty a veľký balík služieb (jasle, materská škola, družina, jedálne, knižnice, klubovne, prednáškové sály, dielne pre záujmovú činnosť). Obytnú jednotku v Marseille niektorí prirovnávajú k malému mestu, kde chodby predstavujú ulice, vedúce na strechu – námestie. Na streche sa nachádza priestor pre rôzne občianske aktivity (tanečná škola, grilovanie, bazén).

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Unité d’habitation (Marseille) na fondationlecorbusier.fr 

Kategória:Stavby v Marseille
Kategória:Le Corbusier
Prebíjanie

**Prebíjanie (prebitie)** môže byť:
*prudké prerážanie otvoru do niečoho (aj odborne), pozri prebíjanie (prerážanie)
*prílišné nabíjanie
*prekonávanie väčšou intenzitou, porážanie (z)bitím; víťazenie nad
*v kartách: dávanie vyššej karty
Konštrukčný systém budovy

náhľad|skeletový konštrukčný systém budovy
**Konštrukčný systém budovy** je nosná sústava, ktorú tvoria vodorovné a zvislé nosné prvky/konštrukcie.

## Delenie podľa tvaru vodorovných nosných prvkov
*rámový (prievlakový) konštrukčný systém
*hlavicový
*doskový
*kombinovaný

## Delenie podľa vertikálnych nosných systémov
*Stenový
*Skeletový (stĺpový)
**rámový (prievlakový)
**hlavicový (hríbový)
**doskový (bezprievlakový)
*Kombinovaný - stenový a skeletový
*Superkonštrukcie (zvláštne systémy)
*Jednopodlažné halové KS (strop tvorí strechu objektu)

## Delenie podľa usporiadania zvislých nosných konštrukcií
*Pozdĺžny
*Priečny
*Obojsmerný (kombinované)

## Rámový skelet
Rámový skelet tvoria stĺpy spolu s prievlakmi (priečle, rámové priečle). Základný rám tvoria dva vertikálne prvky - stĺpy a jeden horizontálny prvok - prievlak. Rámová konštrukcia, ktorý zaisťuje stabilitu budovy.

Stropná doska je podoprená prievlakmi. Stĺpy spolu s prievlakmi, prípadne stužidlami vytvárajú akési rámy. Rám je vytvorený zmonolitnením, spojením železobetónovej konštrukcie stĺpa s konštrukciou prievlaku. Často sa odlievajú naraz. Stĺpy aj prievlaky obsahujú výstuž (stavebnú oceľ, roxorové tyče). Pôvod týchto konštrukcií siaha až do praveku v podobe megalitov a neskôr v staroveku uplatnením architrávového systému, ktorý sa využíval hlavne v antike, ale neskôr našiel uplatnenie skoro v každom stavebnom slohu.

Prenášanie účinkov zaťaženia (tzn. usporiadanie rámov):
**priečne* - dobrá tuhosť, variabilnosť členenia fasády
**pozdĺžne* - jednoduchá montáž inštalácii, obmedzená variabilita fasády
**obojsmerné* - veľmi vysoká tuhosť, budovy nepriaznivo namáhané, vysoké budovy

## Hlavicový skelet
Prievlaky sú redukované do silne vystužených prvkov – hlavíc, uložených na stĺpoch. Zaťaženie stropných konštrukcií je prenášané prostredníctvom týchto hlavíc do stĺpov a hlavice zabraňujú prepichnutiu dosky stĺpom, zároveň skracujú rozpätie.

## Doskový skelet (bezprievlakový)
Zaťaženie je zo stropu prenášané priamo do stĺpov formou skrytých prievlakov tzv. bodovo podopretá doska. V mieste dosky nad stĺpom vyššie percento vystuženia

## Referencie
Unité d’habitation

**Unité d’habitation** je názov viacerých obytných blokov v Európe:
* Unité d’habitation (Marseille), 1952
* Unité d’habitation (Nantes), 1955
* Unité d’habitation (Berlín) (=Corbusierhaus), 1957
* Unité d’habitation (Briey), 1963
* Unité d’habitation (Firminy), 1965
Chromatín

[462px|thumb|Umiestnenie chromatínu v [bunkové jadro|bunkovom jadre]]
**Chromatín** (*chromatinum*) je vláknitá substancia vyskytujúca sa v bunkovom jadre, zložená z DNA, histónov, RNA a nehistónových bielkovín. Predstavuje hlavnú zložku chromozómov.

Chromatín má niekoľko stupňov zloženia. Dvojitý helix (dvojitá skrutkovica) DNA spolu s bielkovinami tvorí nukleozómy.
Nukleozóm obsahuje reťazec DNA dlhý približne 150 bázových párov (u človeka 146 bp) navinutý na jadro tvorené zo 4 druhov histónových bielkovín, nazývané taktiež histónový oktamér. Medzi nukleozómami sa nachádza spojovacia DNA o dĺžke okolo 50 bp. Nukleozómy a spojovacie DNA sa ukladajú špecifickým, cikcakovitým spôsobom, tvoriac solenoid, ktorý má priemer 30 nm a preto je niekedy označovaný menom vlákno 30 nm. Solenoid sa ukladá do kľučiek, z ktorých sa skladajú chromatídy.

Chromatín sa môže zakrúcať a odkrúcať, spôsobujúc zmenu zloženia štruktúry chromozómov. Z pohľadu na špiralizáciu (kondenzáciu) rozlišujeme: menej skondenzovaný, geneticky aktívny chromatín – euchromatín a zvyčajne geneticky neaktívny skondenzovaný chromatín – heterochromatín – so silne skrútenými, skondenzovanými vláknami. Stupeň kondenzácie chromatínu odohráva rolu v kontrole expresie génov. Tvorba heterochromatínu je zviazaná s nízkym stupňom acetylácie histónov a vysokým stupňom metylácie DNA a taktiež metyláciou lyzínu 9 v históne H3. Bielkovinou, ktorá ma veľký význam v procese heterochromatizácie je HP1. Tá vlastní chromodoménu, ktorá má schopnosť viazať sa so zmetylovanými histónami.

Medzi významnejšie bielkoviny spojených s heterochromatínom patria: HP1 a Sir3. Naopak bežné bielkoviny pôsobiace s euchromatínom sú:  HMGB1, HMGB2, HMGN1, HMGN2.

Chromatín (najmä v povrchových vrstvách bunky) sa ľahko farbí zásaditými farbivami – bazofilne.

Po prvý raz názov *chromatín* použil Walter Fleming v roku 1882.

## Bibliografia
* Piotr Węgleński (red) *Genetyka molekularna, wydanie 2 poprawione*  Wyd. PWN Varšava 2006

## Zdroj
* 

Kategória:Genetika
Kategória:Bunkové jadro
Lucky Louie

***Lucky Louie*** (*Šťastný Louie*) je americký televízny sitcom. Hlavné úlohy obsadili Louis C.K. a Pamela Adlon. Prvýkrát odvysielaný 11. júna 2006 na stanici HBO. Seriál má jednu sériu a 13 epizód. Natáčanie druhej série bolo stopnuté.

## O seriáli
Sitcom Lucky Louie je zasadený do prostredia malej americkej rodiny, ktorá „trie núdzu“. Louie sa stará o dcéru Lucy, pretože jeho žena Kim má lepšie platenú prácu (zdravotnej sestry), ako on. Vtipnosť je postavená na vulgarizmoch a nepretržitom rozoberaní sexu, rodiny a manželstva, v ktorom sa obaja partneri navzájom nenávidia a zároveň milujú. Seriál dopĺňa množstvo vtipných postavičiek, ktorých absurdná životná ľahkosť vytvára širokú škálu vtipných situácií.

## Postavy

## Externé odkazy
* Česko-slovenská filmová databáza
* The Internet Movie Database
* www.tv.com 

Kategória:Sitkomy USA
Kategória:Televízne seriály z roku 2006
Tracy Caldwellová Dysonová

**Tracy Caldwellová Dysonová** (* 14. august 1969, Arcadia, Kalifornia, USA ako *Tracy Ellen Caldwellová*) je americká chemička a od mája 1998 astronautka, členka oddielu astronautov NASA. Do vesmíru sa dostala prvýkrát roku 2007 na palube raketoplánu Endeavour pri lete STS-118, druhýkrát do kozmu odštartovala v Sojuze TMA-20 2. apríla 2010 na 176-dňovú misiu v rámci Expedície 23/24.

## Životopis
### Mladosť
Narodila sa v Arcadii v Kalifornii, roku 1987 ukončila strednú školu v blízkom Beaumonte. Roku 1993 získala bakalársky titul z chémie na Kalifornskej štátnej univerzite (), tu sa podieľala na konštrukcii laserových spektrometrov určených k analýze zloženia atmosféry. Pokračovala štúdiom chémie na Kalifornskej univerzite (), tu roku 1997 získala titul doktora.

### Astronautka
Zúčastnila sa 17. náboru medzi astronautmi NASA. Uspela a 4. júna 1998 bola zaradená do oddielu. Absolvovala všeobecnú kozmickú prípravu a v auguste 1999 získala kvalifikáciu letový špecialista. 

Po skončení základného výcviku pracovala v houstonskom stredisku NASA. V máji 2006 bola zaradená do posádky letu STS-118. Do vesmíru odštartovala 8. augusta 2007 na palube raketoplánu Endeavour, úlohou misie STS-118 bola dostavba Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS). Endeavour pristál 21. augusta po 12 dňoch, 17 hodinách a 56 minutách letu. 

V septembri 2008 bolo oficiálne potvrdené jej menovanie do Expedície 23 so štartom 2. apríla 2010 v lodi Sojuz TMA-18. 

Štart sa uskutočnil podľa plánu a po zhruba 49 hodinách letu sa 4. apríla 2010 pripojil k ISS. Misia trvala 176 dní a po úspešnom splnení všetkých naplánovaných úloh Dysonová aj s kolegami Škvorcovom a Kornijenkom bezpečne pristáli 25. septembra 2010 v Kazachstane.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kozmonauti USA
Kategória:Kozmonautky
Kategória:Osobnosti z Kalifornie