Zoznam vodcov Sovietskeho zväzu

[thumb|[Senátny palác (Moskovský kremeľ)|Senátny palác v Moskovskom kremli bol sídlom vodcov ZSSR]]
[thumb|[Josif Vissarionovič Stalin|Josif Stalin bol v rokoch 19241953 najdlhšie slúžiacim vodcom ZSSR]]

Počas svojej 69-ročnej existencie mal Sovietsky zväz zvyčajne len faktického vodcu, ktorý nemusel byť vždy hlavou štátu alebo dokonca predsedom vlády, ale viedol a zároveň zastával funkciu generálneho tajomníka komunistickej strany. Funkcia predsedu rady ministrov bola porovnateľná s funkciou predsedu vlády v prvom svete, zatiaľ čo funkcia predsedu prezídia bola porovnateľná s funkciou prezidenta. V ideológii Vladimira Lenina bol na čele sovietskeho štátu kolegiálny orgán avantgardnej strany (ako je opísané v knihe *[[Čo robiť?]]*).

Po upevnení moci Josifom Stalinom v 20. rokoch 20. storočia sa funkcia generálneho tajomníka Ústredného výboru komunistickej strany stala synonymom vodcu Sovietskeho zväzu, pretože táto funkcia kontrolovala komunistickú stranu a prostredníctvom členstva v strane aj sovietsku vládu. Generálny tajomník často zastával aj vysoké funkcie vo vláde. Funkcia generálneho tajomníka nemala jasné smernice nástupníctva, takže po smrti alebo odvolaní sovietskeho vodcu potreboval nástupca podporu politbyra, ústredného výboru alebo iného vládneho či straníckeho aparátu, aby sa mohol ujať moci a zároveň sa pri nej udržať. V marci 1990 vznikol úrad prezidenta Sovietskeho zväzu, ktorý nahradil generálneho tajomníka ako najvyššiu sovietsku politickú funkciu.

Súčasne so zriadením úradu prezidenta odhlasovali zástupcovia Zjazdu ľudových poslancov odstránenie článku 6 o vedúcej úlohe strany zo sovietskej ústavy, ktorý stanovoval, že Sovietsky zväz je štátom s vládou jednej strany kontrolovaný komunistickou stranou, ktorá zasa zohráva vedúcu úlohu v spoločnosti. Toto hlasovanie oslabilo stranu a jej hegemóniu nad ZSSR a jeho obyvateľmi. V prípade smrti, odstúpenia alebo odvolania úradujúceho prezidenta mal funkciu prevziať viceprezident, avšak ZSSR sa rozpadol skôr, ako mohla nastať táto situácia. Po neúspešnom pokuse o prevrat v auguste 1991 bol viceprezident nahradený zvoleným členom Štátnej rady Sovietskeho zväzu.

## Titul vodcu
* 19221952: generálny tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Sovietskeho zväzu
* 19531966: prvý tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Sovietskeho zväzu
* 19661991: generálny tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Sovietskeho zväzu

## Zoznam vodcov
* Vladimir Iľjič Lenin (19171924) 
* Josif Vissarionovič Stalin (19221953) 
* Georgij Maximilianovič Malenkov (1953) 
* Nikita Sergejevič Chruščov (19531964) 
* Leonid Iľjič Brežnev (19641982) 
* Jurij Vladimirovič Andropov (19821984) 
* Konstantin Ustinovič Černenko (19841985) 
* Michail Sergejevič Gorbačov (19851991)

## Galéria

Súbor:Vladimir Lenin (cropped 3-4).jpg|Vladimir Lenin
Súbor:Joseph Stalin Cropped 1943 (3x4 cropped).jpg|Josif Stalin
Súbor:Georgy Malenkov 1953.jpg|Georgij Malenkov
Súbor:Nikita Khrushchev 1962.jpg|Nikita Chruščov
Súbor:Leonid Brezjnev, leider van de Sovjet-Unie, Bestanddeelnr 925-6564.jpg|Leonid Brežnev
Súbor:YuriAndropov1970.png|Jurij Andropov
Súbor:Konstantin Ustinovič Černěnko, 1973.jpg|Konstantin Černenko
Súbor:GorbachevMS.jpg|Michail Gorbačov  


## Poznámky

## Referencie

## Literatúra
* ARMSTRONG, John Alexander. *Ideology, Politics, and Government in the Soviet Union (An Introduction)*. Lanham, Maryland : University Press of America, 1986. 240 s. ISBN 978-0-8191-5405-7.
* BROWN, Archie. *The Gorbachev Factor*. Oxford, Anglicko : Oxford University Press, UK, 1996. 426 s. ISBN 978-0-19-827344-8.
* GINSBURGS, George; AJANI, Gianmaria; Gerard Pieter van den Berg; SIMONS, William B. *Soviet Administrative Law (Theory and Policy)*. Leiden, Holandsko : BRILL, 1989. 516 s. ISBN 978-0-7923-0288-9.

## Pozri aj
* Prezident Ruskej federácie

Rusko