open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zamkovského chata

**Zamkovského chata** je horská chata, ktorá sa nachádza v ústí Malej Studenej doliny vo Vysokých Tatrách.

## História
Chatu postavil horolezec a horský vodca Štefan Zamkovský (rodák z Levoče), v rokoch 1942 – 1943. Predtým pracoval ako nosič a pomocník na Téryho a Zbojníckej chate. V rokoch 1929 - 1938 patril medzi najlepších slovenských horolezcov. Chatu spravoval spolu so svojou manželkou. Počas Druhej svetovej vojny slúžila chata ako útočisko pre partizánov, Židov a politických väzňov. Chata bola veľmi blízko populárneho Hrebienka, stála na križovatke turistických chodníkov na Téryho chatu a Skalnaté pleso. Veľmi rýchlo si ju obľúbili najmä pohodlnejší turisti. V prvých povojnových rokoch tu pôsobil známy tatranský horský nosič Ján Hudaček z Lendaku. Po znárodnení v roku 1948, musel pán Zamkovský chatu opustiť. Bola zoštátnená. V roku 1951 ju prevzal do správy Slovakotur a bola premenovaná na Chatu kpt. Nálepku. K Vysokým Tatrám tento učiteľ a neskôr vojak slovenskej armády, účastník protifašistického odboja, ktorý padol v Druhej svetovej vojne v roku 1943 v ukrajinskom meste Ovruč, nemal žiaden vzťah. Štefan Zamkovský na chate pôsobil do roku 1952, kedy musel odísť na neďalekú Bilíkovu chatu. Po krátkom čase odišiel s rodinou na Počúvadlo pri Banskej Štiavnici. V roku 1961 ako 53 ročný zomrel v Banskej Štiavnici. V roku 1991, na podnet Júliusa Andrášiho a Ivana Bohuša st., názvoslovná komisia Mestského národného výboru v Starom Smokovci, vrátila chate staré meno - Zamkovského chata. Chatu v tom čase spravovala Tatranská správa účelových zariadení SO ČSZTV. Táto organizácia v roku 1989 dala do prevádzky neďaleko chaty malú vodnú elektráreň, ktorá zásobovala chatu elektrickou energiou. Krátko po "nežnej revolúcii" ju spravovala novovzniknutá organizácia Slovenské Karpaty. V roku 1993 bola Zamkovského chata odovzdaná do majetku dedičom Štefana Zamkovského. Počas nasledujúcich rokov boli na chate urobené viaceré rekonštrukcie. Noví majitelia chaty, po odchode Ladislava Kulangu na Skalnatú chatu, prenajali chatu Mgr. Jane Kalinčíkovej, ktorá sa v roku 2003 stala jej majiteľkou. Chatu potravinami a palivom zásobujú vysokohorskí nosiči.

### Chatári
# Štefan Zamkovský, 1943 - 1952 
# Karol Danajovič, 1952 - 1961
# Alexius Körtvélyessy, 1961 - 1967
# Körtvélyessyová, 1968
# Ivan Filčík, 1969?
# Ján Tarek, 1969?
# Viliam Bašista, 1970 - 1973
# Ladislav Petrík, 1973 - 1981
# Pavol Siska, 1981 - 1982
# Ladislav Kulanga, 1982 - 1995
# Mgr. Jana Kalinčíková 1996 - (majiteľka chaty od roku 2003)

## Súčasnosť
V súčasnosti Zamkovského chata ponúka ubytovanie a občerstvenie pre turistov. Zásoby sa na ňu dopravujú podobne ako v minulosti, pomocou vysokohorských nosičov, ale pomáha aj vrtuľník. Ako zdroj elektrickej energie slúži malá vodná elektráreň na Malom Studenom potoku.

## Prístup
* po  červenej značke:
** z Hrebienka
* po  zelenej značke:
** z Téryho chaty

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Zamkovského chaty 

Kategória:Horské chaty vo Vysokých Tatrách
Kategória:Architektúra z 1943
One Chase Manhattan Plaza

right|thumb|One Chase Manhattan Plaza

**One Chase Manhattan Plaza** je bankový mrakodrap situovaný vo finančnom dištrikte Lower Manhattane v New Yorku.

Budova bola dokončená v roku 1961, má 60 poschodí, 4 podzemné poschodia, so svojou výškou 248 m je 10. najvyššia budova New Yorku (2007). Budova je postavená v medzinárodnom štýle, navrhol ju Gordon Bunshaft zo Skidmore, Owings & Merrill.

Kategória:Mrakodrapy v New Yorku
Kategória:Architektúra z 1961
Sojuz 21

**Sojuz 21** () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz.

## Posádka
*  Boris Volynov (2), veliteľ
*  Vitalij Žolobov (1), palubný inžinier

## Parametre misie
* **[[Hmotnosť]]:** 6800 kg
* **[[Perigeum]]:** 246 km
* **[[Apogeum]]:** 274 km
* **Sklon:** 51,6°
* **[[Perióda]]:** 89,7 min

## Hlavné udalosti
Pobyt posádky kozmickej stanice Saľut 5 bol zhodný so štartom sibírskeho vojenského cvičenia uskutočneného na Sibíri. Kozmonauti plnili cvičenie oceňujúc vojenské pozorovacie schopnosti stanice. Viedli iba niekoľko vedeckých pokusov. Technické experimenty zahrňovali testy systémov prenosu pohonných hmôt s implikáciami pre budúce operácie nákladnej lodi Progress. 

Pokusy vedené počas misie boli hlavne vojenskej povahy ako časť programu Almaz. Avšak, rozličné, výhradne vedecké úlohy boli tiež uskutočnené, vrátane pozorovaní Slnka a biologických pozorovaní (na obežnú dráhu bolo vynesené akvárium s rybami). Takisto bolo naviazané televízne spojenie stanice školskou mládežou.
Zdá sa, že posádka Sojuzu 21 musela opustiť stanicu nečakane, pred ich plánovaným dátumom odletu.
Bolo to pripisované požiaru, keď zlyhal systém environmentálnej kontroly, a výparom chemikálií použitých pri vyvolávaní filmu z pozorovacích kamier, ktoré spôsobili dýchacie problémy.

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1976
Jasunari Kawabata

**Jasunari Kawabata** (; * 11. jún 1899, Osaka, Japonsko – † 16. apríl 1972 Kamakura) bol japonský spisovateľ, autor poviedok a noviel, nositeľ Nobelovej ceny v roku 1968. Prvý japonský autor, ktorý obdržal túto cenu. Jeho poviedky a novely boli v danej dobe čítané a populárne aj na západe.

## Životopis
Narodil sa vo váženej rodine lekára. Jasunari čoskoro osirel, keď mal pätnásť, už nemal otca, matku ani staršiu sestru. Býval u matkinej rodiny. Od šestnástich do osemnástich rokov študoval na strednej škole, ktorú riadne ukončil. Odišiel do Tokia, kde bol v roku 1920 prijatý na fakultu. Štúdium ukončil v roku 1924, počas neho pracoval v literárnom magazíne. Po ukončení Tokijskej ríšskej univerzity pracoval ako reportér. Odmietol sa zúčastniť na japonskej militaristickej propagande predchádzajúcej druhú svetovú vojnu. Sám Kawabata zdôraznil, že vojna mala veľký vplyv na jeho tvorbu. V roku 1972 spáchal samovraždu, hoci jeho rodina tvrdí, že to bola nešťastná náhoda.

## Umelecká kariéra
Prvú krátku poviedku "Pohľadnica z Yasukuni festivalu" napísal do vysokoškolského literárneho magazínu Šin-šičó v roku 1921. Diplomovú prácu s názvom "Krátka história japonskej novely" napísal v roku 1924. V tom istom roku s priateľmi založil literárny magazín "Umelecká éra" (Bungei Jiddai). Magazín propagoval nové moderné európske smery toho obdobia: kubizmus, dadaizmus, expresionizmus. Bol reakciou na japonský naturalizmus. v roku 1926 napísal úspešnú poviedku "The dancing girl of Izu", Tanečnica z Izu, v ktorej opisuje vzťah medzi mladým študentom a dievčaťom, s erotickou témou. Nasledovala séria krátkych próz, poviedok a noviel.

Kawabata patril do prúdu "modernizmu", medzi jeho blízkych priateľov patril Akutagawa Rjúnosuke (1883-1927), Yokomicu Ríči (1898-1947). Je považovaný za najjaponskejšieho spisovateľa moderného Japonska. Jeho estetické zdroje siahajú až do starej tradície lyrickej aristokratickej poézie a monogatari (príbehy) obdobia Heian.

V roku 1968 dostal Nobelovu cenu za literatúru za viaceré poviedky, svoju reč pri odovzdávaní nazval  "Japan, the Beautifull and Myself. Toto dielo je prekvapujúce vo viacerých smeroch. Rozpráva o zen-budhizme, japonskom špeciálne, ako aj o fenoméne samovraždy. Kawabata uprednostňoval cestu-proces tvorenia pred jeho cieľom, preto nedokončil viaceré diela. Svoj štýl prirovnával k štýlu haiku.

Kawabata bol dlhoročným prezidentom japonského PEN klubu(1948-1965).

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj
* 

## Externé odkazy
* databáza Národní knihovny ČR - diela

Kategória:Japonskí spisovatelia
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Japonskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Osobnosti z Osaky
Kategória:Obete samovrážd
Sedielko

náhľad|Sedielko

**Sedielko** (, , , ) je najvyššie položené turisticky prístupné sedlo vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi Širokou vežou () a Malým Ľadovým štítom (). Spája Malú Studenú dolinu a Zadnú Javorovú dolinu. Pri výstupe z Malej Studenej doliny ideme cez Téryho chatu, okolo Modrého plesa po prudkých drevenných serpentínach až na sedlo. Trasa cez Zadnú Javorovú dolinu je dlhšia a v závere doliny tesne pod sedlom sa nachádza Žabie Javorové pleso. Ponúka pekný pohľad do Malej Studenej doliny, do Javorovej doliny a na okolité štíty.

## Turistika
* po  zelenej značke:
** z Téryho chaty
** z Tatranskej Javoriny

## Galéria

Sedielko 002.jpg|Spevnená cesta do Sedielka
Sedielko 003.JPG|Výhľad zo Sedielka
Sedielko 004.JPG|Výhľad zo Sedielka
Sedielko 005.JPG|Výhľad zo Sedielka na Modré pleso
Sedielko 006.jpg|Výhľad zo Sedielka na Modré pleso a Lomnický štít
Sedielko 007.jpg|Sedielko


## Referencie

## Literatúra
* Knihy:
** *Šport*, Bratislava, Andráši Július a kolektív, Turistický sprievodca ČSSR – Zväzok 6, Vysoké Tatry, 1985
* Mapy:
** *[[VKÚ]]*, akciová spoločnosť, Harmanec, č. 113, Turistická mapa 113 Vysoké Tatry 1 : 50 000, 12. vydanie, 2013, ISBN 978-80-8042-680-4
** *BB Mapy*, Banská Bystrica, 6. časť, Vysoké Tatry Podrobná turistická a cykloturistická mapa 1 : 50 000 (príloha denníka Pravda), 1. vydanie, 2016

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Poloha na turistickej / cykloturistickej mape

Kategória:Sedlá Vysokých Tatier
Josh Klinghoffer

**Josh Adam Klinghoffer** (* 3. október 1979) je multi-inštrumentalista a hudobný producent z Los Angeles, v Kalifornii. Značne spolupracoval s Johnom Frusciantem na jeho sólovej práci v rokoch 2004/05 a je podporným hudobníkom na turné pre veľa iných umelcov. 13. decembra 2009 oficiálne nahradil Johna Fruscianteho v skupine Red Hot Chili Peppers. Po desiatich rokoch sa Frusciante vrátil do RHCP a Josh Adam Klinghoffer kapelu opustil.

## Diskografia

*The Bicycle Thief - You Come and Go Like a Pop Song (1999)
*John Frusciante - Shadows Collide With People (2004)
*John Frusciante - The Will to Death (2004)
*Ataxia - Automatic Writing (2004)
*John Frusciante - Inside of Emptiness (2004)
*John Frusciante & Josh Klinghoffer - A Sphere In The Heart of Silence (2004)
*Gemma Hayes - The Roads Don't Love You (2005)
*Bob Forrest - Wednesday: Modern Folk and Blues (2006)
*Spleen - Nun Lover! (2006)
*The Diary of Ic Explura - A Loveletter to the Transformer, pt. 1 (2007)
*Ataxia - Automatic Writing II (2007)

## Externé odkazy
* www.joshklinghoffer.net 

Kategória:Rockoví gitaristi USA
Kategória:Multiinštrumentalisti USA
Kategória:Členovia skupiny Red Hot Chili Peppers
Kategória:Osobnosti z Los Angeles
Hans Aßmann Freiherr von Abschatz

**Hans Aßmann Freiherr von Abschatz**, tiež **Johann Erasmus Freiherr von Abschatz** (* 4. február 1646, Würbitz, Sliezsko; † 22. apríl 1699, Liegnitz) bol nemecký barokový lyrický básnik a prekladateľ.

## Odkazy
* Katalóg nemeckej Nationalbibliothek 

Kategória:Nemeckí básnici
Kategória:Narodenia v 1646
Kategória:Úmrtia v 1699
Kategória:Nemeckí prekladatelia
Opera seria

**Opera seria** je operný žáner, ktorý vznikol na prelome 17. a 18. storočia ako reakcia na zmätené operné libretá barokovej opery 17. storočia. Dej týchto opier bol, mierne povedané, chaotický, často veľmi nepravdepodobný a obsahoval v sebe prvky komické i tragické, heroické výšiny aj lacnú pouličnú grotesku. Z tejto žánrovej "všehochuti" sa vyvinula opera buffo s výhradne komickými prvkami a opera seria s vážnymi a nadčasovými motívmi.

Autori opery seria sa snažili dosiahnuť kvalít antickej, respektíve francúzskej klasicistickej tragédie. Snažili sa aj o formálny návrat k antickému divadlu. Zachovávali preto jednotu miesta, deja i času a odstránili komické postavy. Téma bola tiež prevzatá z antických dejín a mýtov. Dej sa sústreďoval najmä na vznešené ideály, konflikt osobných záujmov a božských úmyslov s vysoko morálnym poslaním.

Klasická opera seria bola zaľudnená najmenej dvomi mileneckými pármi, ktoré cez početné protivenstvá došli k naplneniu svojich túžob a najmenej jedným podliakom, ktorý bol po zásluhe potrestaný, aby mu bolo v záverečnej scéne opery slávnostne odpustené. Diela boli potom korunované sobášom alebo sobášmi. Divák mal byť po zhliadnutí opery dojatý, morálne uspokojený a povznesený.

Táto dejová schéma dávala veľké možnosti skladateľovi aj interpretovi. Každá postava mala ihneď po príchode na javisko svoju samostatnú a aj zväčša recitatívom formálne oddelenú áriu. Nosnú dramatickou kostru deja tvorili práve árie, ktoré popri speváckych kvalitách umožňovali uplatniť aj herecké umenie interpreta. Práve opera seria vytvorila kult speváckych hviezd a zlatý vek kastrátov (Farinelli).

Je nepochybné, že tento štýl kládol vysoké požiadavky najmä na kvalitu libreta. Prvé diela tohto nového typu vznikali už koncom 17. storočia v prostredí literárnej akadémie *Arkádia* a jej prvým významným predstaviteľom sa stal spisovateľ, libretista a učenec Apostolo Zeno. K dokonalosti tento žáner priviedol Pietro Metastasio, spisovateľ a básnik, ktorého meno sa stalo symbolom celej jednej opernej epochy a ktorého dielo inšpirovalo skladateľov dobrých sto rokov. Jeho operné libretá pretrvali až do Mozartových čias a hrali sa dokonca ako činohry. Naopak, vyslovene činoherný spisovateľ Carlo Goldoni bol rovnako autorom mnohých vydarených operných libriet.

Medzi najvýznamejších hudobných skladateľov opera seria patrili Luigi Cherubini, Gaspare Spontini, Georg Friedrich Händel, Christoph Willibald Gluck a konečne aj v niekoľkých svojich operách (Idomeneo, La Clemenza di Tito) aj Wolfgang Amadeus Mozart.

## Pozri aj
* Opera
* Opereta

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Opera
Kategória:Klasická hudba
Vadžet

[thumb|Bohyňa Vadžet na ľavej strane obetného náhrdelníka s vyobrazením bohyne [Sechmet]]

**Vadžet** alebo **Vadžit** alebo **Vedžet** (), grécky **Udžo**, **Uto**, **Edžo** alebo **Buto** bola pôvodne miestna bohyňa mesta nesúceho rovnaké meno, Per-Vadžet (Buto). V tejto funkcii ochranného božstva bola spojená so zemou, a preto jej bola prisudzovaná podoba hada, zvyčajne kobry, ktorá sa hojne vyskytovala v okolí mesta. Jej meno znamená „Vo farbe papyrusu“, čo odkazuje na farbu kobrej kože.

Časom sa Vadžet vyvinula v ochrannú bohyňu celého Dolného Egypta. Pretože bola spájaná so zemou, bola považovaná za manželku Hapihi, boha Nílu, ktorý zemou pretekal. Spolu s Nechbet, ochrannou bohyňou Horného Egypta, bola známa ako *Dve pani (faraóna)*.

Vadžet bola zobrazovaná ako kobra, čo viedlo k tomu, že bola zamieňaná za inú bohyňu, Renenutet, a nakoniec s ňou splynula. Objavuje sa často na hlave boha Ré ako **[[ureus]]**, teda had ovinutý okolo slnečného kotúča, v ďalšej úlohe ochrankyne, tentoraz slnečného boha. Egyptské slovo vedžet označuje modrú farbu, ktorá je používaná aj pre ľudské oko, preto začala byť Vadžet spájaná s Okom Horovým. V neskoršej dobe bola zobrazovaná ako žena s hlavou hada alebo ako žena korunovaná ureom.

Po tom, ako sa Vadžet stala Réovou ochrankyňou, začala byť spájaná aj s ohňom a teplom, pretože údajne dokázala zoslať oheň na tých, ktorí by chceli na slnečného boha zaútočiť. V dôsledku toho bola neskôr stotožnená s bohyňou Bastet, ktorá rovnako symbolizovala Dolný Egypt, ako Vadžet-Bast. Pod týmto menom bola Vadžet zobrazovaná s hlavou leva, čo bola pôvodná podoba Bast. Po nástupe silného kultu boha Amona a nastolení jeho manželky, ochrannej bohyne Mut, Vadžet splynula s touto bohyňou ako Mut-Vadžet-Bast.

## Iné projekty

Kategória:Egyptské bohyne
Pervadžet

thumb|Poloha sídla Pervadžet (Buto)
**Pervadžet** (aj **Per-Vadžet**, ) ← **Džebu** (), pôvodne dvojsídlo **Pe-Dep** (), v helenistickom období **Buto** (alt. **Bouto**, **Boutos**, **Butos**, **Boutosos**, **Butosos**, , , ), bolo staroegyptské hlavné mesto 5. dolnoegyptského nomu, ležiace 95 km východne od Alexandrie, v nílskej delte. Grécky názov je odvodený od mena bohyne Mut, ktorá v neskorších dobách splynula s miestnou bohyňou Vadžet, a od tej je zas odvodené egyptské pomenovanie mesta vo význame „Príbytok Vadžet“. Pervadžet bol postavený ma nílskom Sebenytskom ramene, neďaleko od jeho ústia a na južnom brehu Butského jazera. Dnes sa na tomto mieste nachádza *[[Kem Kasír]]*.

Pervadžet pôvodne pozostával z dvoch miest – **Pe** a **Dep**, ktoré sa spojili do jedného urbanistického celku. Bohyňa Vadžet bola pôvodne miestne božstvo a ochrankyňa tunajšej veštiarne. V dobe Ptolemaiovcov bol Pervadžet hlavným mestom nílskej delty, či podľa Herodiána hlavnou osadou. Herodotos ho označuje ako hlavné mesto Chemmitského nomu, Klaudios Ptolemaios Ftenotitského nomu a Plínius Starší jednoducho oblasti Fteneta.

Pervadžet mal veľký význam už v preddynastickom období starovekého Egypta. Archeologické nálezy dokladajú, že po zjednotení Egypta nahradila kultúra Horného Egypta miestnu kultúru, čo umožňuje presnejšie sledovať samotný proces zjednotenia.

Mesto bolo v staroveku preslávené svojim chrámom a veštiarňou zasvätenou bohyni Vadžet, ktorú Gréci stotožňovali so svojou bohyňou Léto alebo Ladónou. Na počesť bohyne sa v Pervadžete konali každoročné slávnosti. Okrem tohoto chrámu sa v meste nachádzala aj menšia svätyňa boha Hora a bohyne Bastet.

## Referencie





Kategória:Staroveké mestá
Kategória:Zaniknuté sídla v Egypte
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1999

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1999 A skupiny** sa konali od 1. mája do 16. mája 1999 v Nórsku (v Lillehammeri, Hamare a Osle). Boli to v poradí 63. majstrovstvá sveta, organizovala ich Medzinárodná hokejová federácia IIHF. Ich víťazom sa stala reprezentácia Česka, ktorá zdolala vo finále v dvoch zápasoch Fínsko 3:1,a v druhom prehrali 1:4.  V  následnom predĺžení však vyhrali 1:0. Slovensko skončilo na siedmom mieste.

## Štadióny

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

#### Skupina C

#### Skupina D

### Štvrťfinále
#### Skupina A

#### Skupina B

### Semifinále

### O 3. miesto

### Finále

### O 9. - 12. miesto

## Konečné umiestnenie

Kategória:Ľadový hokej v 1999
Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1999
Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji
Ľadový hokej
Vrbovský potok

**Vrbovský potok** môže byť:

* prítok Inovca v povodí Bebravy, pozri Vrbovský potok (prítok Inovca)
* prítok Ipľa, pozri Vrbovský potok (prítok Ipľa)
* prítok Popradu, pozri Vrbovský potok (prítok Popradu)
Vrbovský potok (prítok Inovca)

**Vrbovský potok** je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, na hranici okresov Trenčín a Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Inovca, meria 1,8 km a je tokom VI. rádu.

## Prameň
Pramení na podhorí Považského Inovca, na okraji Nitrianskej pahorkatiny, v časti Bánovská pahorkatina, na juhovýchodnom svahu vrchu Rovniny (424,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 322 m n. m. 

## Opis toku
Od prameňa tečie východojuhovýchodným smerom cez lokalitu Vrbovce, následne tečie prechodne na východ a napokon sa stáča k ústiu na severovýchod. Nepriberá žiadne významné prítoky. Do Inovca sa vlieva juhojuhovýchodne od obce Dubodiel v nadmorskej výške 265,8 m n. m.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Bánovce nad Bebravou
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Dubodiel
Kategória:Veľké Držkovce
Perusir

**Perusir** (aj **Per-Usir**, ) alebo **Džedu** (), pôvodne **Andžu**, v helenistickom období **Busiris** (, ), bolo staroegyptské mesto v Dolnom Egypte, na mieste dnešného mesta *[[Abú Sír Bana]]*. V staroveku bolo hlavným mestom 9. dolnoegyptského nomu. Nachádzalo sa na západ od Saidy, neďaleko fatnického ústia na západnom brehu damietského ramena Nílu.

Perusir („Usireho príbytok“), ako to napovedá jeho meno, bol považovaný za jedno z rodísk boha Usira ( → Busiris). Slávnosť bohyne Eset v Perusire sa považovala v dôležitosti a nádhere za druhú v poradí hneď po sviatku bohyne Bastet v Perbastete (Bubastis, D18). Z mesta sa do dnešných čias zachovali pomerne veľké pozostatky.

Chrám bohyne Eset (Isis) s malou vieskou, ktorá okolo neho vznikla, stál pravdepodobne neďaleko od mestských múrov, keďže Plínius spomína *Isidis oppidium* v susedstve mesta. Zrúcanina chrámu je dodnes viditeľná niečo na sever od Abú Síru ako dedinka *Bahhejt*.





Kategória:Zaniknuté sídla v Egypte
Bratinovský potok

**Bratinovský potok** je potok v južnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Inovca, má dĺžku 4,6 km a je tokom VI. rádu.

## Prameň
Pramení v Považskom Inovci, v podcelku Vysoký Inovec, na juhovýchodnom svahu Močiarov (826,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 620 m n. m. 

## Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom popri samote Jedľová na pravom brehu, vytvára oblúk prehnutý na juh a sprava ďalej priberá krátky prítok z lokality Močiar. Potom vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina, kde sa najprv esovito stáča, pričom vytvára oblúk prehnutý na juh a sprava priberá prítok zo severoseverozápadného svahu Rovnín (424,0 m n. m.). Následne priberá ľavostranný prítok (304,8 m n. m.) z lokality Bratinovec a ďalej pokračuje juhovýchodným smerom. Na dolnom toku ešte priberá krátky pravostranný prítok z lokality Hrabovka a juhojuhovýchodne od obce Dubodiel ústi v nadmorskej výške cca 276 m n. m. do Inovca.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Považskom Inovci
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Dubodiel
Three World Financial Center

right|thumb|World Financial Center (naľavo najvyššia)

**Three World Financial Center** je jeden z tridsiatich najvyšších mrakodrapov v New Yorku. Patrí do komplexu Svetového finančného centra a stojí na West Street medzi Liberty Street a Vesey Street v Lower Manhattane. S výškou 225 m je budova najvyššia zo štyroch budov v komplexe Svetového finančného centra. Má podobný dizajn ako budova Two World Financial Center až na strechu, ktorá je v 3WFC pyramída a vo 2WFC kopula.

Budova je okrem iných spoločností hlavné sídlo spoločnosti American Express. Budova je ukážkou postmodernej architektúry, navrhli ju César Pelli & Associates a Haines Lundberg Waehler, výstavba stála $800 000 000 a prebiehala v rokoch 1985 až 1986. Budova disponuje 195 000 m² využiteľného kancelárskeho priestoru a má 51 poschodí.

Budova Three World Financial Center bola kriticky poškodená padajúcimi troskami z veží Svetového obchodného centra 11. septembra 2001. Juhovýchodný roh budovy bol ťažko štrukturálne poškodený, hoci dôsledky neboli dostatočné pre ohrozenie kolapsu budovy. Budova bola uzavretá pre opravu až do mája 2002.

## Iné projekty

## Pozri aj
* Two World Financial Center
* Four World Finance Center
* Zoznam najvyšších budov v New Yorku

Kategória:Mrakodrapy v New Yorku
Kategória:Architektúra z 1986
Slamený jarok

**Slamený jarok** je krátky potok v severom výbežku Podunajskej nížiny, v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Bebravy, meria 2 km a je tokom V. rádu.

## Prameň
Tečie v Nitrianskej pahorkatine, v časti Bánovská pahorkatina, východojuhovýchodne od kóty 282 m v oblasti Žužlatín, v nadmorskej výške približne 230 m n. m. 

## Opis toku
Od prameňa tečie najprv juhovýchodným smerom, následne sa stáča a pokračuje juhojuhovýchodným smerom. Tečie územím západne od Malých Chlievan, podteká cestu III. triedy z Bánoviec nad Bebravou do Dvorca a západne od mesta Bánovce nad Bebravou sa v nadmorskej výške cca 193,5 m n. m. vlieva do Bebravy. Na hornom toku preteká územím rozbrázdeným viacerými výmoľami na ľavom brehu.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Bánovce nad Bebravou
Kategória:Bánovce nad Bebravou
Hor-Aha

**Aha** alebo **Hor-Aha** je v súčasnosti považovaný za 2.vládcu 1. dynastie starovekého Egypta (za prvého je považovaný Narmer). Jeho totožnosť, život a dokonca i poradie v zozname vládcov je sporné, pretože pre toto obdobie egyptských dejín nám chýbajú hodnoverné záznamy.

Ak máme veriť staroegyptským zdrojom, jeho otcom bol kráľ Narmer, zjednotiteľ Egypta. Meno Hor-Aha (Hor bojujúci) je trónne meno, rodné meno tohoto vládcu bolo Itej. Aha sa stal kráľom približne v 33. La roku a vládol do 62 rokov. Podľa povesti ho odniesol hroch, zviera boha Sutecha. Podľa iného podania zahynul Hor-Aha pri love hrocha, ak by bol legendárnym kráľom Menim.

Podľa niektorých egyptológov bol Hor-Aha v skutočnosti Meni, a teda on prvý zjednotil Egypt.

Kategória:Faraóni
Kategória:1. dynastia Egypta
Kochnáčsky potok

**Kochnáčsky potok** je potok v severnom výbežku Podunajskej pahorkatiny, v západnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Hradnianskeho potoka, meria 3,1 km a je tokom VII. rádu.

## Prameň
Tečie v Nitrianskej pahorkatine, v geomorfologickej časti Bánovská pahorkatina, na severoseverovýchodnom svahu Podhlinia (332,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 280 m n. m. 

## Opis toku
Od prameňa tečie sprvu juhovýchodným smerom lesnatým prostredím, následne sa stáča na východ a z ľavej strany priberá prítok z oblasti Kopanice, prameniaci južne od kóty 319,2 m. Potom sa esovito stáča a k ústiu pokračuje juhovýchodným smerom. Na území obce Malá Hradná, juhovýchodne od miestnej časti Kochnáč, sa v nadmorskej výške cca 224,5 m n. m. vlieva do Hradnianskeho potoka.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Bánovce nad Bebravou
Kategória:Malá Hradná
Jitka Asterová

**Jitka Asterová** (* 7. december 1959, Praha) je česká herečka. Pôsobila 9 rokov ako moderátorka v rádiu Frekvence 1.. S podnikateľom Tomášom Linhartom má 2 deti, dcéru Annu (* 1994)  a o 6 rokov mladšieho syna Adama.

Po absolvovaní DAMU (1985) hosťovala v pražských divadlách Činoherní klub,  Hudební divadlo a Ungelt. Predstavuje typ dynamickej, všestrannej herečky s výrazným komediálnym talentom. Z divadelných úloh: Brook Ashtonová (M. Frayn Bez roucha), Jenny (V. Havel Žebrácká opera), Líza (B. Hrabal Obsluhoval jsem anglického krále), Izabela Pellegrino (A. Guelma Jean a já). 

## Filmografia
* 1977: Hop – a je tu lidoop
* 1982: Vinobraní (Kšírová)
* 1982: Zelená vlna (stopárka)
* 1983: Samorost (Kateřina)
* 1984: Cesta kolem mé hlavy (Olga)
* 1985: Já nejsem já (Renata)
* 1985: Tichá radosť (Betka)
* 1985: Vesničko má středisková (Rumlenová)
* 1986: Smích se lepí na paty (Dana)
* 1987: Černá punčocha 
* 1988: Anděl svádí ďábla (Jeanette Hazardová)
* 1988: Postoj (Veronika)
* 1988: Stupně poražených (Staňková)
* 1989: Čas sluhů (Lenka)
* 1990: Čarodějky z předměstí (Petřina matka)
* 1990: Freonový duch (Dindělová)
* 1990: Marta a ja [Martha und ich], r. Jiří Weiss, SRN-Francúzsko (sestra)
* 1991: Corpus delicti (Pulice)
* 1992: Trhala fialky dynamitem (sesternica Běta)
* 1993: Krvavý román (Klárka)
* 1993: Šakalí léta (Milada)
* 1998: Čas dluhů (Lenka)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:České divadelné herečky
Kategória:České filmové herečky
Kategória:České televízne herečky
Kategória:Českí rozhlasoví moderátori
Kategória:Absolventi Akadémie múzických umení v Prahe
Kategória:Osobnosti z Prahy
Cípec

**Cípec** je potok v juhovýchodnej časti okresu Trenčín. Je to ľavostranný prítok Svinice, má dĺžku 5,2 km a je tokom VI. rádu.

## Prameň
Pramení v juhozápadnom výbežku Strážovských vrchov, v podcelku Trenčianska vrchovina, v časti Ostrý, na juhovýchodnom svahu Ostrého vrchu (767,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 400 m n. m.

## Opis toku
Od prameňa tečie juhojuhovýchodným smerom, vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina a preteká intravilánom obce Neporadza. Pod obcou sa stáča, vytvára výrazný oblúk prehnutý na západ a sprava priberá najprv prítok prameniaci na okraji intravilánu Rožňovej Neporadze a potom občasný prítok prameniaci západne od nej. Na dolnom toku už tečie znovu juhojuhovýchodným smerom okrajom lokality Matejove Lazy, preteká okrajom intravilánu obce Svinná a podteká štátnu cestu číslo 9. Severozápadne od centra spomenutej obce sa v nadmorskej výške cca 239,5 m n. m. vlieva do Svinice.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Neporadza (okres Trenčín)
Kategória:Svinná
Cebnucer

**Cebnucer** () alebo **Sebennytos** ( / ) alebo , dnes **Samanúd** (), bolo staroveké mesto v Dolnom Egypte. Ležalo na Damietskom (sabenytskom) ramene Nílu v jeho delte. Bol hlavným mestom 12. dolnoegyptského nomu.

Cebnucer sa nachádzal takmer presne východným smerom od ďalšieho antického mesta Saj. V staroveku bol významným komerčným centrom, v ktorom sa stretával Dolný Egypt s Mennoferom. Mesto stálo na polostrove medzi Nílom a Sebennytským jazerom (dnes *Burlos*), avšak zanedbanie starostlivosti o kanále v jeho okolí a nánosy bahna mesto takmer pochovali. V jeho lokalite stál chrám zasvätený miestnemu bohovi Inheret-Šu. Dnes z neho zostali iba ruiny. 

Cebnucer je známy ešte z dvoch dôvodov. Údajne sa v ňom zastavila počas svojho pobytu v Egypte Svätá rodina a bol rodiskom egyptského historika Manehta.

Kategória:Zaniknuté sídla v Egypte
Web mining

**Web mining** je využitie techník data miningu na automatické objavovanie a extrahovanie informácií z webových dokumentov a služieb. Zahŕňa celý proces objavovania potencionálne užitočnej alebo predtým neznámej informácie alebo poznatku z prostredia webu.

## Použitie
Venuje sa riešeniu úloh:
* Hľadanie a objavovanie zdrojov
* Selekcia a spracovanie vybraných informácií z nájdených informačných zdrojov
* Zovšeobecnenie, ktoré predstavuje automatické objavovanie všeobecných vzorov na individuálnych sídlach, ako aj na celom webe
* Analýza, validácia a interpretácia získaných vzorov

Kategória:Data mining
Kategória:Riadenie dát
Sviniansky potok

**Sviniansky potok** je potok v južnej časti okresu Trenčín. Je to ľavostranný prítok Svinice, má dĺžku 8,5 km a je tokom VI. rádu.

## Prameň
Pramení v severnej časti Považského Inovca na juhovýchodnom svahu Javoria (729,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 670 m n. m. 

## Smer toku
Od prameňa tečie sprvu severoseverovýchodným smerom cez Krásnu dolinu, v strednej časti doliny pokračuje východoseverovýchodným smerom, v jej dolnej časti potom východným smerom. Po vstupe do Nitrianskej pahorkatiny tečie najprv juhovýchodným smerom, následne tečie na východ popri obci Trenčianske Jastrabie a pod obcou sa stáča opäť na juhovýchod. Medzi sútokom s Mitickým potokom a ústím do Svinice tečie východojuhovýchodným smerom.

## Geomorfologické celky
*Považský Inovec, geomorfologický podcelok Vysoký Inovec
*Podunajská pahorkatina, geomorfologický podcelok Nitrianska pahorkatina, geomorfologická časť Bánovská pahorkatina

## Prítoky
*pravostranné: krátky prítok z Urbárskej hory, Jastrabský potok
*ľavostranné: krátky prítok z východojuhovýchodného svahu Javoria, prítok od Mitickej slatiny, prítok vznikajúci na východnom okraji intravilánu Rožňových Mitíc, prítok z lokality Háj, Mitický potok

## Ústie
Do Svinice sa vlieva na území obce Svinná, západoseverozápadne od jej centra, pri osade Ihličie, v nadmorskej výške cca 244 m n. m. 

## Obce
Preteká katastrálnymi územiami troch obcí:
*Mníchova Lehota (netečie intravilánom)
*Trenčianske Jastrabie (okrajom intravilánu)
*Svinná (okrajom intravilánu)

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Považskom Inovci
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Trenčianske Jastrabie
Kategória:Mníchova Lehota
Kategória:Trenčianske Mitice
Kategória:Svinná
Medal of Honor (séria)

**Medal of Honor** je séria videohier žánru FPS. Prvá hra bola vyvinutá spoločnosťou DreamWorks Interactive (teraz známa ako DICE Los Angeles, predtým Danger Close Games) a vydaná spoločnosťou Electronic Arts pre PlayStation v roku 1999. Nasledovala séria hier, ktoré zahŕňali viaceré rozšírenia, rôzne konzolové platformy a osobné počítače.

Prvých 12 hier sa odohráva v období druhej svetovej vojny. Hlavnými postavami sú zvyčajne elitní členovia Úradu strategických služieb (OSS). Novšie hry sa zameriavajú na modernú vojnu.

Príbeh prvých troch hier vytvoril filmový režisér a producent Steven Spielberg.

Hudbu v tejto sérii tvorili Michael Giacchino, Christopher Lennertz a Ramin Djawadi.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka série
* Medal of Honor  na MobyGames

Kategória:Medal of Honor
Kategória:Počítačové hry
Rudolf Schenker

**Rudolf Schenker** (* 31. august 1948, Hildesheim, britská okupačná zóna Nemecka) je sprievodný gitarista a zakladateľ nemeckej hard rockovej skupiny Scorpions.

Rudolf Schenker bol ako malý veľmi ovplyvnený hudbou a gitarami, ako vtedy takmer každé dieťa narodené v povojnovom období. Keď mal 17. rokov, založil skupinu Scorpions. Okrem toho, že hral na gitaru, tiež spieval. Od roku 1970 je ale iba gitaristom, keďže Scorpions našli profesionálneho sólového speváka. Práve so spevákom Klausom Meinom je Rudy Schenker považovaný za "tvoriteľské" jadro skupiny, keďže väčšinu skladieb zložili práve oni dvaja.

Aj keď je sólovým gitaristom skupiny Matthias Jabs, niektoré sóla ale hráva Rudolf. Jeho sóla môžete počuť napríklad v piesňach *Wind Of Change*, *Still Loving You*, *Big City Nights*, *Coast to Coast*, *Living For Tomorrow*, *Under the same sun*, *Send Me A Angel*, Believe in Love*, *Through My Eyes* či *As Soon As The Good Times Roll''.

Rudolf Schenker je známy tiež používaním iba gitár v tvare véčka (V-Flying), najmä značiek Gibson, Dommenget a Dean. Na DVD Acoustica je možné dokonca vidieť Rudyho hrať na akustickej gitare v tvare "véčka". Túto gitaru mu špeciálne vyrobila firma Dommenget, ktorej používateľom je aj sólový gitarista Scorpionsákov Matthias Jabs.

Rudolf používa najmä gitary:
*elektrické: Gibson Flying V, Dean Vs, Dommenget Flying V...
*akustické: Dommenget, Dean...

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka skupiny Scorpions

Kategória:Nemeckí hudobní skladatelia
Kategória:Nemeckí gitaristi
Kategória:Scorpions
Kategória:Osobnosti z Hildesheimu
Aljašský malamut

**Aljašský malamut** je psie plemeno pochádzajúce z USA uznané v FCI v sekcii 5 pod číslom 243. Patrí medzi najstaršie plemená saňových psov, ku ktorým patria aj napr. sibírsky husky alebo samojed.

## Pôvod

Malamuti majú svoj domov v severozápadnej Aljaške, kde až do konca 19. storočia boli jediným chovaným plemenom. Kočovné kmene žijúce v drsných podmienkach severu museli svoj majetok voziť stále so sebou. K tomu využívali psy s veľkou ťažnou silou. Okrem toho našli malamuti využitie tiež pri love medveďov či tuleňov a inej zveri. 

Svoje meno dostali malamuti od kmeňa inuitov, ktorí sa volali Mahlemuti či Mahlemiuti. Tento kmeň bol na svojich psích pomocníkov hrdý, vychovávali ich k spolupráci a rozvíjali ich inteligenciu. Vďaka tomu sa u malamutov rozvinula charakteristická priateľská povaha. 

Počas zlatej horúčky zaplavili Aljašku zlatokopovia, ktorí čoskoro začali tiež využívať malamutov na vozenie potravín, pošty či náradia, pracovali dokonca pre Kráľovskú kanadskú jazdnú políciu. 

V tomto období sa začali organizovať preteky psích záprahov, vďaka čomu síce vytrvalí, ale ťažší a pomalší malamuti takmer vymreli kvôli kríženiu plemena so sibírskym huskym či rôznymi plemenami dovezenými z Európy. Našťastie však psy museli byť použiteľní aj pre prácu, inak by malamut, ako ho dnes poznáme, vymizol.

## Vzhľad a povaha

Malamut má mať harmonickú stavbu tela a pôsobiť dojmom sily, elegancie a dôstojnosti. Srsť malamuta môže byť čiernej farby alebo od zlatej cez rôzne odtiene červenej po hnedočervenú vždy s bielymi znakmi. Jediné prípustné jednofarebné sfarbenie srsti je biele. 

Má byť odvážny, zdravo zvedavý, v žiadnom prípade bojazlivý či agresívny. Dobre socializovaný malamut je veselý spoločník, miluje deti a iné psy. Napriek tomu, že je priateľský a prítulný, zachováva si určitú dávku nezávislosti a samostatnosti. Je to pracovné plemeno vhodné najmä pre aktívnych ľudí. Má silný svorkový pud a preto nie je psom jedného človeka. Nie je vhodný na stráženie, takmer nešteká, vyjadruje sa skôr paletou rozličných zvukov pripomínajúcich vytie.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Slovenský klub chovateľov psov severských plemien 

Kategória:Plemená psov z USA
Kategória:Saňové psy
Woolworth Building

**Woolworth Building** je jeden z najstarších a najslávnejších mrakodrapov v New Yorku. Viac než 90 rokov po jeho skonštruovaní je ešte stále jeden z 50 najvyšších v USA a tiež jeden z 20 najvyšších v New Yorku. V roku 1966 ju pridali k Národným historickým pamiatkám.

57-poschodovú budovu postavili v rokoch 1910 – 1913 v neogotickom štýle. Navrhol ju architekt Cass Gilbert na príkaz Franka Woolwortha ako nové sídlo spoločnosti. Náklady na výstavbu predstavovali vtedajších 13 500 000 USD. S výškou 241 m (pôvodne sa plánovalo 190,5 m) bola najvyššou budovou sveta až do roku 1930, kedy postavili 40 Wall Street.

## V kultúre
Budova sa objavila vo filmoch Kramerová verzus Kramer, Začarovaní, Cloverfield, ale najmä Fantastické zvery a ich výskyt (film), v ktorom sa stala sídlom Čarodejníckeho kongresu USA (tzv. MACUSA, z orig. "Magical Congress of USA").

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mrakodrapy v New Yorku
Kategória:Architektúra z 1913
Kategória:Neogotické stavby v USA
Kategória:Pamiatky v USA
Kategória:National Register of Historic Places
Mitický potok

**Mitický potok** je potok v juhovýchodnej časti okresu Trenčín. Je to ľavostranný prítok Svinianskeho potoka, meria 4,6 km a je tokom VII. rádu.

## Prameň
Pramení v juhozápadnom výbežku Strážovských vrchov, v podcelku Trenčianska vrchovina, v časti Ostrý, na juhovýchodnom svahu Čiernachova (694,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 400 m n. m. 

## Opis toku
Od prameňa tečie sprvu severojužným smerom okrajom lokality Dúbrava na pravom brehu a sprava priberá prítok (361,8 m n. m.) prameniaci severovýchodne od kóty 592,3 m. Následne vteká do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina a juhovýchodným smerom tečie intravilánom obce Trenčianske Mitice, pričom oddeľuje miestne časti Zemianske Mitice na pravom a Kostolné Mitice na ľavom brehu. Pod obcou pokračuje juhojuhovýchodným smerom a z pravej strany priberá prítok z lokality Diely. Tesne pred ústím sa napokon stáča smerom na juhojuhozápad, podteká štátnu cestu I/9 a pri osade Jeleňákov mlyn, východojuhovýchodne od obce Trenčianske Jastrabie, ústi v nadmorskej výške cca 259 m n. m. do Svinianskeho potoka.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Trenčianske Mitice
Pohoda

**Pohoda** môže byť:
*celkovo príjemné podmienky; spokojnosť
*slovenský hudobný festival, pozri Pohoda (festival)
*česká hudobná skupina, pozri Pohoda (skupina)
*hudobný album skupiny Exil z roku 1998, pozri Pohoda (album)
Jastrabský potok (prítok Svinianskeho potoka)

**Jastrabský potok** je potok v juhovýchodnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Svinianskeho potoka, má dĺžku 4,1 km a je tokom VII. rádu.

## Prameň
Pramení v severnej časti Považského Inovca, v podcelku Vysoký Inovec, na severovýchodnom svahu Jarabského vrchu (794,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 595 m n. m. 

## Opis toku
Na hornom toku tečie východným smerom, v pramennej oblasti priberá krátky pravostranný prítok. Následne vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina, pričom sa najprv stáča juhovýchodným smerom, potom tečie na krátkom úseku na východ a ďalej na severovýchod. Napokon preteká intravilánom obce Trenčianske Jastrabie, kde zľava priberá prítok z oblasti Jarabiny a na okraji obce, severovýchodne od jej centra, ústi v nadmorskej výške cca 284,5 m n. m. do Svinianskeho potoka.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Považskom Inovci
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Trenčianske Jastrabie
Max Frisch

**Max Frisch** (* 15. máj 1911, Zürich, Švajčiarsko – † 4. apríl 1991, Zürich) bol švajčiarsky spisovateľ, dramatik a architekt.

## Život
Pochádzal z rodiny architekta. Študoval najprv germanistiku na univerzite v Zürichu, no po smrti otca pre nedostatok financií musel štúdiá prerušiť. Pracoval ako novinár v redakcii novín *„[[Neue Züricher Zeitung]]“*. V rokoch 19331935 cestoval po východnej a južnej Európe, a tiež po prvýkrát navštívil Nemecko. V rokoch 19361941 študoval v Zürichu architektúru. Po úspešnom ukončení štúdií začal pracovať ako architekt a otvoril si vlastnú kanceláriu. V roku 1947 spoznal v Zürichu Bertolta Brechta, a v roku 1951 odišiel na Rockefellerovo štipendium do USA.

Max Frisch sa zúčastnil v roku 1948 na Mierovom Kongrese vo Vroclave. V roku 1955 definitívne zatvoril svoju kanceláriu architekta a od tej doby sa venoval výlučne literárnej tvorbe. Počas svojej kariéry bol mnohokrát za svoju prácu vyznamenaný rôznymi literárnymi cenami (napr. cenou Georga Büchnera, cenou Friedricha Schillera a cenou Hermanna Hessa).

V svojej tvorbe Max Frisch odsudzuje fašizmus a iné prejavy totalitarizmu. Vykresľuje situácie súčasného človeka s jeho ťažkosťami a spoločenskými obmedzeniami a tiež vplyv technokratickej civilizácie na jeho život.

## Dielo (výber)
### Romány
* *Stiller* (1954, český preklad 1970)
* *Homo Faber* (1957, český preklad 1967)
* *Volajte ma Gantenbain* (*Mein Name sei Gantenbein*, 1964, slovenský preklad 1967)
* *Montauk* (1975)

### Divadelné hry
* *Santa Cruz* (1944)
* *Nun singen sie wieder* (*Znova spievajú*, 1946)
* *Die chinesische Mauer* (*Čínsky múr*, 1947)
* *Als der Krieg zu Ende war* (1949)
* *Graf Öderland* (1951)
* *Biedermann a podpaľači* (*Biedermann und die Brandstifter*, český preklad 1969)
* *Andorra* (1961, slovenský preklad 1963)

### Iné
* *Blätter aus dem Brotsack* (1940) (vojnový denník)
* *Denník 1946 – 1949* (*Das Tagebuch 1946 – 1949*, 1950)
* *Tagebuch 1966 – 1971* (1972)

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Švajčiarski spisovatelia
Kategória:Švajčiarski architekti
Kategória:Osobnosti z Zürichu
Kategória:Absolventi Univerzity v Zürichu
Správca okien

**Správca okien** (z ) je počítačový program, ktorý má na starosti umiestnenie a vzhľad okien v rámci grafického používateľského rozhrania.

Správca okien v systémoch GNU/Linux beží zvyčajne nad systémom X Window. Metacity v GNOME, KWin v KDE, Compiz a Fluxbox sú príkladmi správcu okien na platformách GNU. Súčasťou Microsoft Windows je jeho vlastný Windows Explorer, ktorého funkciou je aj správa okien.

## Obľúbení správcovia okien pre X Window System

## Ďalší správcovia pre X Window System
* AfterStep
* Beryl (kompozitný)
* Compiz (kompozitný)
* evilwm
* FVWM
* IceWM
* Ion
* Motif Window Manager
* PekWM
* Sawfish
* twm (implicitný správca okien pre X Window System)
* Window Maker

## Pozri aj
* X Window System

## Zdroje

Kategória:Grafické používateľské rozhranie
Kategória:X Window System
Bradliansky potok

**Bradliansky potok** môže byť:

* prítok Dubničky v povodí Bebravy, pozri Bradliansky potok (prítok Dubničky)
* prítok Hrabovca (Garbovského potoka) v povodí Hornádu, pozri Bradliansky potok (prítok Hrabovca)
Bradliansky potok (prítok Dubničky)

**Bradliansky potok** je potok v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Dubničky, meria 2,4 km a je tokom VI. rádu.

## Prameň
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Kňaží stôl, na juhovýchodnom svahu Bradla (561,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 297 m n. m. 

## Opis toku
Potok tečie od prameňa na krátkom úseku juhojuhovýchodným smerom, potom už na celom toku prevažne severojužným smerom. Na dolnom toku vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina a z pravej strany priberá prítok prameniaci východne od kóty 334,0 m. Napokon tečie intravilánom obce Dubnička a priamo v obci sa v nadmorskej výške cca 253 m n. m. vlieva do potoka Dubnička.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Bebravy
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Nitrianskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Bánovce nad Bebravou
Kategória:Dubnička (obec)
Trump Tower (New York)

right|thumb|Trump Tower v New Yorku

**Trump Tower** je 58-poschodový mrakodrap v New Yorku stojaci na Piatej Avenue č. 725, na rohu 56. ulice. Multifunkčná budova bola navrhnutá architektom Derom Scuttom.

V roku 2006 bola magazínom Forbes ohodnotená na 318 000 000 dolárov.

## Štatistiky
* Výška: 202 m
* Poschodí: 58
* Dokončenie: 1983

## Pozri aj
* Zoznam najvyšších budov v New Yorku

Kategória:Mrakodrapy v New Yorku
Kategória:Architektúra z 1983
Lincoln Building

right|thumb|Lincoln Building

**Lincoln Building** je kancelárska budova situovaná na 60 East 42nd Street v New Yorku oproti Grand Central Terminal. Bola dokončená v roku 1930. Architekt bol James Edwin Ruthvin Carpenter. Je 205,1 m vysoká s 53 poschodiami, 108 395 m² kancelárskeho priestoru, neogotický sloh.

Aj keď je zakrpatená v oblasti inými budovami, najmä budovami Chrysler Building a MetLife Building, Lincoln má množstvo typických prvkov vrátane gotických okien na vrchu.

## Pozri aj
* Zoznam najvyšších budov v New Yorku

Kategória:Mrakodrapy v New Yorku
Kategória:Architektúra z 1930
Kategória:National Register of Historic Places
Himanka

**Himanka** () je obec vo Fínsku.

Nachádza sa v kraji Keski-Pohjanmaa v provincii Západné Fínsko na pobreží Botnického zálivu asi 40 km severovýchodne od mesta Kokkola. Obec leží v blízkosti rieky Lestijoki. Počet obyvateľov je 3 143 a rozloha chotára 255,27 km² z toho 1,63 km² je voda. Hustota obyvateľstva je 12,3 ob./km². Úradný jazyk fínčina.

Hlavnými produktmi výroby v oblasti sú hlavne poľnohospodárske produkty, líščie a norkové kožušiny a taktiež rybárstvo. 

Najstaršou časťou obce Himanka je centrum nazývané *Raumankari*. 

K obci Himanka patria ďalej dedinky a osady Ainali, Hillilä, Himankakylä, Lahdensuu, Pahkala, Pernu, Pöntiö, Rautila, Saarenpää, Tomujoki, Torvenkylä a Kannuskylä.

## Externé odkazy
*www.himanka.fi  - oficiálna stránka obce 

Kategória:Obce vo Fínsku
Taremu

**Taremu**, v helenistickom období **Leontón polis** ( a ), alebo  a , bolo mesto starovekého Egypta dnes známe ako **Tell el Mukdám**. Leží približne v strednej časti delty Nílu. V staroveku bolo hlavným mestom 11. nomu Dolného Egypta. Prvý, kto spomína mesto alebo tento nom, je Strabón, čo naznačuje, že na význame získalo až v neskorších dobách.

Grécke pomenovanie „Mesto levov“ dostalo Taremu podľa chrámu boha Maahesa zobrazovaného v podobe leva. Boli tu uctievané tiež ďalšie dve levie bohyne – Bastet a Sechmet.

## Dejiny
Počas vlády Ptolemaia VI. Filométora (180–145 pred Kr.) bol v Taremu vybudovaný židovským kňazom Oniášom IV. chrám podľa vzoru Jeruzalemského chrámu. Židovskú komunitu, ktorú vyhnal z Palestíny stupňujúci sa útlak Seleukovcov, prilákal nový chrám a počas viac ako tristo rokov tu prekvitala. Po vypuknutí Židovskej vojny bol chrám roku 67 po Kr. uzavretý v rámci protižidovských opatrení.

## Poloha
Historici sa dlho nevedeli zhodnúť na polohe ruín Taremu. Podľa d’Anvilla ležal pod pahorkom *Tell-Essabè* – „Levím kopcom“. Jomard naopak zastával názor, že Leontopolis je jedným z pahorkov neďaleko dediny *El-Mengaleh* v delte. Táto teória zodpovedá bližšie popisu mesta, ako ho zanechal Xenofón Efezský. Smith umiestňuje mesto na 30°6' SZŠ, čo je omnoho južnejšie ako v skutočnosti. Dnes sa väčšina odborníkov zhodne, že Taremu sa nachádza na mieste *Tell el Mukdám* na 30°45' SZŠ.

Kategória:Zaniknuté sídla v Egypte
Kes

náhľad|Mapa mesta v ''Description de l'Egypte''
**Kes** alebo **Kis** (), **Kúzy** alebo **Kousai** (), **Kós** () a , bolo staroegyptské mesto a administratívne centrum14. nomu v Hornom Egypte. Dnes je miesto známe ako El-Kusíja (, ) a leží na západnom brehu Nílu v guvernoráte Asjút.

Mesto označovalo južnú hranicu územia ovládaného Hyksósmi.
Kes slúžil ako kultové stredisko bohyne Hathor a počas Strednej ríše ako nekropola pre miestnu šľachtu.

V 5. storočí bolo mesto táborom Légie II Flavia Constantia.

## Referencie


## Zdroj
* 





Kategória:Zaniknuté sídla v Egypte
Kannus

**Kannus** je mesto vo Fínsku.

Nachádza sa v kraji Keski-Pohjanmaa v provincii Západné Fínsko. Počet obyvateľov je 5 890 a rozloha chotára 470,65 km² z toho 2,39 km² je voda. Hustota obyvateľstva je 12,6 ob./km². Úradný jazyk fínčina.

V oblasti mesta Kannus ležia dediny Eskola, Hanhineva, Korpela, Kungas, Jokisalo, Mutkalampi, Märsylä, Roikola, Välikannus, Ylikannus, Yliviirre. Touto oblasťou taktiež preteká rieka Lestijoki.

Ďalšou pozoruhodnosťou mesta je drevený kostol z roku 1817.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* www.kannus.fi - oficiálna stránka mesta

Kategória:Mestá vo Fínsku
Kategória:Keski-Pohjanmaa