Paul Lincke

**Paul Karl Emil Lincke** (* 7. november 1866, Berlín, Nemecko – † 3. september 1946, Hahnenklee), bol nemecký operetný skladateľ, zakladateľ berlínskej operety.

## Životopis
Jeho otec, maliar a neskôr zamestnanec magistrátu, bol tiež huslistom v malej kapele. Zomrel v roku 1871 na čierne kiahne a matka Paula Linckeho ostala sama s troma deťmi. Keďže Linckeho to od začiatku tiahlo k hudbe, stal sa v roku 1880 píšťalkárom v mestskej kapele vo Wittenbergu. Po návrate to Berlína sa stal v roku 1884 fagotistom v Central-Theater, o rok neskôr prešiel do Ostend-Theater (neskôr známy ako Rose-Theater), kde sa postupne dostával aj k dirigovaniu. Od roku 1887 dirigoval v Könistadtischen Theater a od roku 1890 v Parodietheater am Moritzplatz až napokon v roku 1893 zakotvil vo varieté Apollo, kde začal komponovať prvé piesne, napr. *Die Gigerl-Königin*, *Wenn die Blätter leise rauschen*,  *Ach Schaffner, lieber Schaffner*. Varieté Apollo uvádzalo jednodejstvové operety a tak Linke začal komponovať svoje prvé operety. Po pár neúspešných pokusoch bola jeho prvým úspechom opereta *Die Speeamazone* (1896). Úspech ho povzbudil a v tom istom roku skomponoval aj ďalšiu operetu, *Der deutsche Michel* pre Ostend-Theater. Po uvedení nasledujúcej operety *Venus auf Erden* (1897) odišiel na dve sezóny do Paríža za šéfa orchestra do Folies Bergéres. Po návrate napísal svoje najúspešnejšie dielo, operetu *Frau Luna* (1899). Táto vedecko-fantastická opereta oslavujúca priekopníkov letectva, bola nielen veľkým úspechom pre autora, ale znamenala aj založenie berlínskej operety. Aj keď napokon berlínska opereta nikdy nedosiahla úspechy a kvality svojej viedenskej sestry (alebo skôr „matky“), niektoré jej vrcholné diela sa hrajú dodnes a Frau Luna patrí nepochybne medzi ne.

V nasledujúcom období Lincke skomponoval viacero operiet, z ktorých úspech dosiahli hlavne jeho skoršie diela, *Im Reiche des Indra* (1899), *Loreley* (1900) a *Lysistrata* (1902). Skomponoval tiež dve veľké revue pre Metropol-Theater, *Donnerwtter –tadellos* (1908) a *Halloh, die grosse Revue* (1909), tým však jeho hviezda zhasla, a žiadne z jeho nasledujúcich diel už nemalo väčší úspech. Po skončení prvej svetovej vojny prestal komponovať, lebo sa mu nepáčil nový štýl hudby. Zaoberal sa len vedením vydavateľstva Apollo (Apollo-Verlag), ktoré sám založil, prípadne občasným hosťovaním v rôznych kapelách. Nástup nemeckého nacionalizmu znamenal dôraz na nemeckú kultúru, a medzi iným aj renesanciu Linckeho operiet. V roku 1936 sa stal čestným prezidentom zväzu nemeckých skladateľov. V roku 1940 mal Lincke v Hamburgu premiéru svojej poslednej operety *Ein Liebestraum*. Pri príležitosti 75. narodenín dostal Lincke od mesta Berlín čestné občianstvo (1941) a neskôr vyznamenanie Goetheho medailou (1942). O rok neskôr ho vymenovali za profesora. Pri bombardovaní Berlína prišiel o svoj byt, potom aj o bankové konto. Počas kapitulácie Nemecka sa nachádzal v obnovenom Česko-Slovensku, odkiaľ išiel najprv do Bavorska a potom za priateľmi do Goslaru, kde takmer 80. ročný zomrel.

## Zoznam Linckeho diel
náhľad|Paul Lincke na známke z roku 1996
### Operety
* Die Speeamazone (1896)
* Der deutsche Michel (1896)
* Venus auf Erden (1897)
* Frau Luna (1899)
* Im Reiche des Indra (1899)
* Loreley (1900)
* Lysistrata (1902)
* Nakiris Hochzeit (1902)
* Der Liebesinsel (1903)
* Am Hochzeitsabend (1903) 
* Berliner Luft (1904)
* Grigri (1911)
* Casanova (1913)
* Ein Liebestraum (1940)

### Revue
* Donnerwetter – tadellos! (1908)
* Hallo, die große Revue (1909)

## Iné projekty

Kategória:Opereta
Kategória:Operetní skladatelia
Kategória:Nemeckí hudobní skladatelia
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Berlína