open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Soľný potok (prítok Sekčova)

**Soľný potok** je potok v Slanských vrchoch a Košickej kotline v regióne Šariš v Prešovskom kraji i okrese. Je ľavostranným prítokom Sekčova v povodí Torysy a má dĺžku .

## Prameň
Pramení na juhozápadnom svahu vrchu Nad Remetovou (), v geomorfologickom celku Slanské vrchy a jeho podcelku Šimonka. Lesný extravilán patrí do katastra obce Ruská Nová Ves v okrese Prešov v Prešovskom kraji.

## Opis toku
Od prameňa tečie západným smerom cez lesný extravilán obce Ruská Nová Ves, stáča sa na severozápad, pravým brehom obmýva les Hradná hora, ľavým brehom obmýva les Červená skala, pravým brehom obmýva les Miloska. Už v Toryskej pahorkatine, podcelku Košickej kotliny priberá pravostranný bezmenný prítok, v  opäť pravostranný bezmenný prítok pritekajúci z lesa Košiar a preteká cez intravilán obce Ruská Nová Ves. Následne ľavým brehom obmýva pasienok aj lúku Cícerkový hon, pričom meandruje. V  priteká na obecnú hranicu medzi Ruskou Novou Vsou a mestom Prešov, resp. jeho mestskou časťou Solivar. Priberá pravostranný bezmenný prítok, vteká do intravilánu mestskej časti Solivar a pokračuje v juhozápadozápadnom smere. V  priberá pravostranný bezmenný prítok pritekajúci z obce Teriakovce, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  v intraviláne mesta Prešov v západnom okraji mestskej časti Solivar ústi do vodného toku Sekčov ako jeho ľavostranný prítok. Vodný tok Sekčov ďalej ústi do Torysy. Pramení a preteká na území obce Ruská Nová Ves, ďalej preteká a ústi na území mesta Prešov mestskej časti Solivar v okrese Prešov v Prešovskom kraji. Nemá dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v charakteristickej vlastnosti vody pretekajúcej v potoku vyjadrenej slanou chuťou, soľnou chuťou. Zo slova *soľný* po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Soľný potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Nemožno celkom vylúčiť ani alternatívu pôvodu názvu a to pomenovanie podľa lokalizácie potoka z názvu dediny Soľ, pri ktorej v 11. storočí vznikla osadapredchodca neskoršej dediny Solivar a Soľná Baňa. Je potrebný ďalší výskum. Hydronymum Soľný potok bolo štandardizované v roku 1976. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Soľný potok nie je jedinečným názvom (marec 2024). Potok rovnakého názvu je aj v okrese Námestovo v obciach Oravská Polhora a Rabča ústiaci do vodného toku Polhoranka.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Slanských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Košickej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Prešov
Kategória:Ruská Nová Ves
Kategória:Prešov
Brincová

**Brincová** () je vrch v Laboreckej vrchovine, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží nad obcou Čabalovce, približne  juhovýchodne od Medzilaboriec. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti vrchoviny, v Prešovskom kraji a okrese Medzilaborce a zasahuje na katastrálne územie obcí Palota a Čabalovce. Najbližšími sídlami sú juhozápadne situované Čabalovce a severne ležiaca Palota, západne sa nachádza Ňagov a Medzilaborce, južne Výrava, juhovýchodne Oľšinkov, východne Lupków a severovýchodne Radoszyce. Masív patrí do Chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty.

## Opis
Brincová leží na severe strednej časti Laboreckej vrchoviny, v hrebeni, ktorý vedie západným smerom z hlavného, hraničného hrebeňa medzi Ščobom () a Lupkovskom priesmykom. Severne sa nachádza Dyszowa (), Kľučkov (), Stredný hrb (), Daňová (), Paseky () a Hudákov (), západne Kýčera (), Brúsy (), Buková () a Záruba (), južne Miková (), Jaseňovec (), Kobyla (), Gušina () a Parilov () a východne Megelov grúň (), Magura (), Ščob (), Košiarka (), Hlboký vrch (), Vysoký grúň (), Jaworne (), Chryszczata () a Terpiak (). Oblasť patrí do povodia Laborca, kde vodu zo severných častí hrebeňa odvádzajú prítoky Vydranky, južné odvodňuje Suchá Výrava a západné Čabalovský potok do Výravy. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Laboreckej vrchoviny, no tiež Bukovské, Slanské a Vihorlatské vrchy, ako aj vrchy v poľskom prihraničí.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z okolitých obcí, prípadne odbočením z hrebeňom vedúcej  Východokarpatskej magistrály.

## Referencie

## Pozri aj
* Laborecká vrchovina
* Zoznam vrcholov v Laboreckej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Laboreckej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Medzilaborce
Kategória:Palota
Kategória:Čabalovce
Mirošovská brázda

**Mirošovská brázda** je geomorfologickou časťou Ondavskej vrchoviny. Leží na území okresov Bardejov a Svidník.

## Polohopis
Brázda sa nachádza na severe vrchoviny a zaberá neveľké územie v údolí horného toku rieky Ondava. Tá preteká juhozápadnou časťou, severnú a strednú odvodňuje potok Mirošovec a východný okraj Roztocký potok. Prebieha od severozápadu na juhovýchod, približne v dĺžke . Mirošovská brázda je v rámci Ondavskej vrchoviny lemovaná len vlastným územím a nesusedí so žiadnou inou geomorfologickou jednotkou.

Na území brázdy ležia obce Nižný Mirošov, Vyšný Mirošov a Dubová v okrese Svidník a v severozápadnej časti obec Hutka, patriaca do okresu Bardejov v Prešovskom kraji. Centrálnou časťou prechádza cesta I/77 zo Svidníka do Bardejova, na ktorú nadväzujú lokálne cesty, obsluhujúce tamojšie obce.

## Chránené územia
Na území Mirošovskej brázdy sa nenachádza žiadne osobitne chránené územie. 

## Turizmus
V tejto časti Ondavskej vrchoviny nie sú významné turistické lokality a jedinou značenou turistickou trasou je chodník z Nižného Mirošova na rázc. Roztocký les na hraničnom hrebeni. Ním prechádza Východokarpatská magistrála. Oblasť je vhodná na nenáročnú pešiu a cykloturistiku.

## Referencie

## Pozri aj
* Ondavská vrchovina
* Zoznam brázd na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Ondavská vrchovina
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
USS Yorktown (CV-5)

**USS ''Yorktown'' (CV-5)** bola lietadlová loď, ktorá slúžila počas druhej svetovej vojny námorníctvu Spojených štátov. Bola pomenovaná podľa bitky pri Yorktowne, ktorá sa udiala v roku 1781. Do prevádzky bola zavedená v roku 1937. Loď *Yorktown* bola hlavnou loďou triedy ''Yorktown''. Navrhnutá bola na základe skúseností získaných z operácií s upravenými bojovými krížnikmi triedy *[[Lexington (trieda lodí)|Lexington]]* a menšími účelovými loďami USS ''Ranger''. 

## Prevádzka
Loď *Yorktown* sa s loďou ''Lexington'' na Koralovom mori pokúsili zastaviť inváziu do Port Moresby v Papuy-Novej Guiney. 7. mája potopili ľahkú lietadlovú loď ''Šóhó''. S hlavnou japonskou silou, loďami *[[Japonská lietadlová loď Šókaku|Šókaku]]* a *[[Japonská lietadlová loď Zuikaku|Zuikaku]]* sa stretli až nasledujúci deň. Lietadlá z *Lexingtonu* a *Yorktownu* ťažko poškodili Šókaku, ale japonské lietadlá kriticky poškodili *Lexington* (neskôr potopenú priamo posádkou) a poškodili aj *Yorktown*.

Napriek poškodeniu sa loď bola schopná vrátiť na Havaj. I keď sa predpokladalo, že opravenie poškodenia bude trvať dva týždne, loď sa vrátila na more po 72 hodinách. Neskôr zohrala loď klúčovú úlohu počas bitky o Midway v júni 1942. Lietadlá *Yorktownu* boli dôležité pri potopení dvoch japonských lodí. *Yorktown* bola takisto cieľom oboch japonských vzdušných protiútokov v Midwayi, ktoré by inak mierili na USS ''Enterprise'' a *[[USS Hornet (CV-8)|Hornet]]*.

*Yorktown* bola neskôr počas bitky o Midway niekoľkokrát poškodená. Keď však pokusy o opravy už nevyzerali nádejne, posádka lode bola evakuovaná a loď sa potopila ráno 7. júna 1942. Jej vrak našiel Robert Ballard v máji 1998.

## Poloha vraku
Oceánograf Robert Ballard, ktorý našiel vraky RMS ''Titanic'' a nemeckej bojovej lode ''Bismarck'', našiel a odfotografoval vrak *Yorktownu* 19. mája 1998. Vrak sa našiel v zvislej polohe v hĺbke 5 kilometrov a bol v excelentnom stave. Napriek tomu, že bol pod hladinou mora 56 rokov, stále bolo vidieť väčšinu laku i vybavenia. V septembri 2023 prebehol rozsiahlejší prieskum pomocou EV ''Nautilus''.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Lietadlové lode USA
Duna (film z roku 2021)

***Duna*** (v origináli ) je americký sci-fi film z roku 2021 od režiséra Denisa Villeneuve. Scenár napísali Jon Spaihts a Eric Roth podľa rovnomenného románu z roku 1965 od Franca Patricka Herberta. Je to prvá časť z dvojdielnej adaptácie tohto románu, ktorá pokrýva predovšetkým prvú polovicu knihy.

Uvedenie filmu bolo pôvodne naplánované na koniec roku 2020, ale bolo oneskorené kvôli pandémii COVID-19. Film mal premiéru nasledujúci rok na 78. medzinárodnom filmovom festivale v Benátkach 3. septembra 2021, pred medzinárodnou premiérou 15. septembra 2021. Na Slovensku mal film premiéru 21. októbra 2021.

## Ohrozenie pokračovania
Warner Bros. sa v decembri 2020, kvôli pandémii COVID-19 rozhodla vydať film súčasne v kinách a na platforme HBO Max. Režisér Denis Villeneuve uviedol, že spoločné vydanie filmu na oboch platformách spôsobilo horšie finančné výsledky, čo mohlo viesť k zrušeniu plánovaného pokračovania. Jedným z kľúčových bodov rokovaní o druhej časti bolo preto určenie 45 dní na exkluzívny skríning najskôr v kinách a až potom bol film dostupný na streamovacej platforme. 26. októbra 2021 Warner Bros. a Legendary Pictures súhlasili s natáčaním ďalšej časti s plánovaným úvodom do kín v októbri 2023. Po začiatku štrajkov hercov a ďalších filmových robotníkov v Hollywoode bolo vydanie odložené na marec 2024.

## Obsadenie
* Timothée ChalametPaul Atreides
* Rebecca FergusonLady Jessica
* Oscar Isaacvojvoda Leto Atreides
* Josh BrolinGurney Halleck
* Stellan Skarsgårdbaron Vladimir Harkonnen
* Dave BautistaGlossu Rabban
* Stephen McKinley HendersonThufir Hawat
* ZendayaChani
* David DastmalchianPiter De Vries
* Chang ChenDr. Wellington Yueh
* Sharon Duncan-BrewsterDr. Liet-Kynesová
* Charlotte RamplingGaius Helena Mohiamová
* Jason MomoaDuncan Idaho
* Javier BardemStilgar
* Babs OlusanmokunJamis
* Benjamin Clementineposol zmeny
* Golda RosheuvelMapes
* Roger Yuanporučík Lanville

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Sci-fi akčné filmy USA
Kategória:Dobrodružné filmy USA
Kategória:Filmy podľa románu
Kategória:Filmy Warner Bros.
Kategória:Filmy z 2021
Kategória:Filmy režírované Denisom Villeneuveom
Kategória:Filmy podľa názvu
Bodliak kopcový pravý

**Bodliak kopcový pravý** () je dvojročná až trváca bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jeho prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti strednej, južnej a východnej Európy a oblasť Libanon – Sýria.

## Opis
Bodliak kopcový pravý je dvojročná až trváca bylina vysoká 50 až 100 cm. Byľ je v hornej polovici chudobne rozkonárená, laločnato a ostníkato krídlatá, krídla sú široké až 10 mm, laloky sú trojuholníkovité, ostníky dlhé do 1,5 mm. Konáriky sú vzpriamené, bezkrídle, s niekoľkými malými oddialenými listami.

Listy sú v obryse podlhovasté až obrátene kopijovité, dolné hlboko perovito zárezové, dlhé do 20 cm a široké do 3 cm, listová stopka je dlhá ako čepeľ. Úkrojky sú vajcovito laločnaté, na bokoch jemne, na vrchole silnejšie ostnaté. Byľové listy sú hlboko perovito laločnaté, so 6 až 8 pármi podlhovastých, oddialených lalokov, na konci s jedným dlhým ostníkom. Všetky sú na líci holé, na rube sivo plstnaté.

Červenofialové, zriedka biele kvety sú usporiadané v súkvetí, ktorým je rúrkokvetý úbor. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné, päťpočetné, dlhé 15 až 18 mm. Kalich je voľný, trváci, premenený na chocholec s nedelenými (nitkovitými) štetinkami, dlhý 13 až 15 mm. Semenník je spodný a plodom je nažka veľká 3 až 4 mm. Zákrov je vajcovitý, dlhý 20 až 25 mm, listene sú úzko čiarkovité, po celej dĺžke jednožilové. Vnútorné zákrovné listene sú pod vrcholom zúžené do krátkeho ostňa. Úbory s priemerom 15 až 20 mm sú na stopkách dlhých do 8 cm.

## Rozšírenie
Areál rozšírenia bodliaka kopcového pravého zahŕňa mierne oblasti strednej, južnej a východnej Európy a oblasť Libanon – Sýria.

Na Slovensku sa vyskytuje v pohorí Burda, v oblasti vrchu Vápeč, v Ipeľskej brázde, Tematínskych vrchoch, Slovenskom stredohorí, Slovenskom rudohorí, Slovenskom krase, Slovenskom raji, v pohorí Branisko, na Dreveníku a vrchu Sivec.

## Ekológia
Bodliak kopcový pravý rastie v krasových oblastiach, lesostepiach a na výslnných pasienkoch. Obľubuje výhrevné, suché, výživné, humózne, zásadité, kamenisté, vápencové, dolomitové a andezitové pôdy. Kvitne od júna do augusta. Na Slovensku sa považuje za takmer ohrozený taxón a je chránený.

## Galéria

Carduus collinus ssp collinus.jpg | Ilustrácia.


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Takmer ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
kopcový pravý
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Kategória:Rastliny s červenými kvetmi
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Jaseňovec

**Jaseňovec** môže byť:

* potok v Branisku, pozri Jaseňovec (prítok Hornádu)
* vrch v Laboreckej vrchovine (), pozri Jaseňovec (vrch v Laboreckej vrchovine)
* druh dreviny
20 dní v Mariupole

***20 dní v Mariupole*** () je ukrajinský dokumentárny film z roku 2023. Jeho režisérom je Mstyslav Černov.

Film mal svetovú premiéru na filmovom festivale Sundance 2023, kde zvíťazil v súťaži Sundance World Cinema Documentary Competition. 

Film získal uznanie kritiky ako jeden z piatich najlepších dokumentárnych filmov roku 2023 podľa National Board of Review. Film tiež premietali pri zahájeniu 78. zasadnutí Valného zhromaždenia OSN.

Film bol nominovaný na Oscara za najlepší celovečerný dokument aj na jeho britskú obdobu, Cenu BAFTA .

## Dej
Film rozpráva o dvadsiatich dňoch, ktoré Černov strávil so svojimi kolegami v obliehanom Mariupole po tom, čo Rusko vo februári 2022 začalo inváziu na Ukrajinu. Černov ho zostavil zo záberov, ktoré získal v Mariupole spoločne s tímom z agentúry Associated Press.

Film obsahuje okrem iného zábery na rozbombardovanú pôrodnicu, z ktorej záchranári pomáhali tehotným ženám a matkám s narodenými deťmi. Ruskí predstavitelia vtedy správy o ostreľovaní pôrodnice označili za "fake news".

Zo zničeného mesta kvôli invázii utiekli dve tretiny obyvateľov, desiatky tisíc ľudí tu zomreli.

## Ocenenie
Film *20 dní v Mariupole* získal viac ako 20 ocenení. Bol nominovaný na Oscara za najlepší celovečerný dokument aj na jeho britskú obdobu, Cenu BAFTA.  

## Kritika
Rusko necenzurované zábery z Mariupolu označilo za „informačný terorizmus“ alebo za „falošné a zinscenované správy“, predvádzané „zaplatenými hercami“. Srbsko premietanie filmu zakázalo a označilo ho za „protiruskú propagandu“.

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* Trailer 

## Zdroj

Kategória:Filmy z 2023
Kategória:Ukrajinské dokumentárne filmy
Kategória:Mariupoľ
Kategória:Vojnové dokumentárne filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy o rusko-ukrajinskej vojne
Ch-59

**Ch-59** (v kóde NATO: **AS-13 Kingbolt**) je strela typu vzduch-zem stredného dosahu vyvinutá Sovietskym zväzom. Je určená na ničenie malých pozemných cieľov, ktorých súradnice sú určené pred odpálením rakety.

Ch-59 je súčasťou výzbroje útočných lietadiel MiG-27, Su-24M, stíhacích bombardérov Su-34 a stíhačiek Su-35.

## Vznik a vývoj
Vývoj riadenej strely Ch-59 pre lietadlá Su-24 a MiG-27 sa začal v 70. rokoch 20. storočia v konštrukčnej kancelárii Raduga. Od roku 1982 bola raketa Ch-59 testovaná na stíhacom bombardéri Su-17M4. V roku 1984 boli skúšky úspešne ukončené a následne sa Ch-59 stala súčasťou výzbroje frontových bombardérov Su-24M. Verejnosti bola táto raketa prvýkrát predstavená na leteckej show v Dubaji v roku 1991.

## Konštrukcia a vlastnosti
**Ch-59** nesie na prove skladacie ovládacie plochy, na zadnej časti lichobežníkové krídla s riadiacimi plôškami na odtokovej hrane. Podzvuková rýchlosť (285 m/s) udelená strele raketovým urýchľovačom sa udržuje motorom na tuhé palivo s bočným vývodom spalín.

Navedenie je televízne s prenosom dát medzi lietadlom a strelou pomocou podvesného kontajnera APK-8 pri MiGu-27K a APK-9 pri lietadlách Su-24M. Vďaka kontajneru môže pilot sledovať obraz cieľa pohľadom hlavice strely a ak je to potrebné, môže pomocou rádiových povelov vykonať korekciu letu. Vysoko výbušná hlavica s hmotnosťou  umožňuje rakete ničiť kryty, sklady, veliteľské centrá a iné chránené objekty. 

Raketa má dĺžku  a priemer . Jej dostrel je . Na zavesenie a vypustenie Ch-59 sa používa závesník AKU-58-1.

Modifikovaná verzia **Ch-59M** bola verejnosti predstavená v roku 1993. Od originálu sa líši dvojnásobne zväčšenou hlavicou a iným pohonným systémom. Pod trup strely bol upevnený malý dvojprúdový motor RDK-300, vyvinutý v OKB Sojuz. Na zadok strely môže byť upevnený raketový urýchľovač na tuhé pohonné hmoty. Ch-59M má s novým pohonom trikrát väčší dolet ako Ch-59 (). Telo rakety bolo predĺžené na . Ch-59M je možné vypustiť už v nadmorskej výške  a tá následne vykoná let k cieľu v malej výške (od 50 do ).

Strela môže byť vybavená jednotnou priebojnou hlavicou s hmotnosťou  alebo hlavicou so submuníciou o hmotnosti . Stredná kruhová odchýlka dopadu (polomer kruhu do ktorého dopadne polovica striel) je 2-.

**Ch-59ME** je exportná verzia rakety Ch-59. Bola exportovaná väčšine používateľov Su-30MK.

**Ch-59M2** je vylepšený variant schopnosný ničiť pozemné ciele aj v noci.

**Ch-59MK** je protilodný variant s vylepšeným motorom, ktorý má dolet . Raketa je vybavená aktívnym radarom ARGS-59E a bojovou hlavicou s hmotnosťou . Bola vyvinutá pre stíhacie lietadlá Su-30 a zavedená v roku 2008.

**Ch-59MK2** je stealth variant s vylepšeným motorom a doletom prevyšujúcim . Jeho navádzací systém kombinuje automatickú inerciálnu navigáciu a rozpoznávanie terénu s vopred naprogramovanými koordinátmi cieľa. Ch-59MK2 má hranatý trup a stealth náter na minimalizáciu radarového odrazu rakety. Strela má sklopné krídla, aby sa zmestila do vnútornej zbraňovej šachty Su-57.

## Používatelia

## Referencie

Kategória:Rakety vzduch-zem
Kurimská brázda

**Kurimská brázda** je geomorfologickou časťou Ondavskej vrchoviny. Leží na území okresu Bardejov.

## Polohopis
Brázda sa nachádza v strednej časti vrchoviny a zaberá neveľké územie v údolí stredného toku rieky Topľa. Tá preteká strednou časťou a v oblasti priberá ľavostranný Kožiansky potok, odvodňujúci východnú časť brázdy a pravostrannú Černošinu, ktorou odteká voda z centrálnej a západnej časti. Juhozápadným okrajom územia preteká i potok Magdanec. Kurimská brázda má nepravidelný tvar, pretiahnutý v západo-východnom smere a dĺžke približne . V rámci Ondavskej vrchoviny je lemovaná len vlastným územím a nesusedí so žiadnou inou geomorfologickou jednotkou.

Na území brázdy leží niekoľko obcí, medzi nimi Kurima, Kučín, Harhaj, Hankovce a Kochanovce, všetky patriace do okresu Bardejov v Prešovskom kraji. Územím prechádzajú len cesty III. triedy, ktoré obsluhujú tunajšie sídla.

## Chránené územia
Na území Kurimskej brázdy sa nenachádza žiadne osobitne chránené územie. 

## Turizmus
V tejto časti Ondavskej vrchoviny nie sú významné turistické lokality, ani značené turistické trasy. Oblasť je vhodná na nenáročnú pešiu a cykloturistiku.

## Referencie

## Pozri aj
* Ondavská vrchovina
* Zoznam brázd na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Ondavská vrchovina
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Colette Healdová

**Colette L. Healdová** (* 1977, Montreal, Quebec) je profesorka na Massachusetts Institute of Technology (MIT), ktorá je expertkou na atmosférickú chémiu.

## Raný život a štúdiá
Healdová sa narodila v Montreale v Kanade a vyrástla v Ottawe. Titul BSc v technickej fyzike získala na Queen's University a PhD získala na Harvardovej univerzite v odbore Earth and Planetary Science. Prvý krát sa stretla s atmosférickou vedou počas jej výskumného projektu na University of Toronto. V roku 2008 sa stala assistant professor (ekvivalent docenta) atmosférickej vedy na Colorado State University. Na MIT sa presunula v roku 2012 a aktuálne má pozíciu zároveň na Department of Civil and Environmental Engineering a na Department of Earth, Atmospheric and Planetary Sciences. Na MIT je vedúcou výskumnej skupiny Atmospheric Chemistry and Composition.

## Výskum
Výskumné záujmy Healdovej zahŕňajú atmosférické plyny a častice a ich efekt na kvalitu vzduchu, ekosystémy a klímy. Jej výskum ukazuje, že pochopenie zdrojov organických aerosólov v atmosfére je limitované, čo viedlo k ďalšiemu vedeckému výskumu v tejto oblasti. Healdová je známa ako expertka na sekundárne organické aerosóly.

Od roku 2009 je predsedníčkou Aerosol Working Group pre atmosférický model GEOS-Chem. V rokoch 20062007 mala postgraduálne štipendium NOAA Climate and Global Change na University of California, Berkeley.

## Ocenenia
V roku 2015 dostala James B. Macelwane Medal od American Geophysical Union.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kanadskí astronómovia
Kategória:Planetárni vedci
Kategória:Vyučujúci na Massachusetts Institute of Technology
Kategória:Vyučujúci na Colorado State University
Kategória:Absolventi Harvard University
Kategória:Absolventi Queen’s University (Ontário)
Kategória:Osobnosti z Montrealu
Kyselina 2-oxoadipová

**Kyselina 2-oxoadipová**, známa i ako **kyselina** **α-ketoadipová,** je intermediát v metabolizme lyzínu a tryptofánu. Je to derivát kyseliny adipovej. Jej konjugovaná zásada je **2-oxoadipát** alebo **α-ketoadipát**, ktorý predstavuje biochemicky relevantnú formu prítomnú v organizme.

## Metabolizmus
2-oxoadipát vzniká v organizme počas rozkladu lyzínu a tryptofánu. V prípade lyzínu vzniká transamináciou 2-aminoadipátu. Reakciu katalyzuje aminoadipátaminotransferáza, ktorá prenáša aminoskupinu na 2-oxoglutarát za vzniku glutamátu:

: 2-aminoadipát + 2-oxoglutarát → 2-oxoadipát + glutamát

V prípade tryptofánu vzniká 2-oxoadipát z 2-aminomukonátu pôsobením hydratázy a následne pôsobením dehydrogenázy:

: 2-aminomukonát + H2O + NAD(P)H → 2-oxoadipát + NH3 + NAD(P)+

Bez ohľadu na spôsob vzniku sa 2-oxoadipát premieňa rovnakým spôsobom: dekarboxyluje sa za vzniku glutaryl-CoA pôsobením dehydrogenázy α-ketokyselín. V reakcii takisto vystupuje NAD<sup>+</sup> a CoA:

: 2-oxoadipát + NAD+ + CoA → glutaryl-CoA + CO2 + NADH
Koncovým produktom premien kyseliny 2-oxoadipovej je acetoacetát.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Dikarboxylové kyseliny
Kategória:Ketokyseliny
Takuo Aojagi

**Takuo Aojagi** (, * 14. február 1936, Niigata, Japonsko
† 18. apríl 2020, Tokio, Japonsko) bol japonský inžinier, známy za svoju prácu pri vývoji moderného pulzného oxymetra.

## Skorý život
Aojagi sa narodil 14. februára 1936 v prefektúre Niigata, v Japonsku. Jeho otec, Tacu Aojagi, bol učiteľom matematiky.

Aojagi vyštudoval odbor elektrotechniky na Univerzite v Niigate v roku 1958.

## Kariéra

Po štúdiu pracoval pre firmu zameranú na vedecké prístrojové vybavenie, Shimadzu, no napokon v roku 1971 prešiel ako výskumník do firmy Nihon Kohden.

Dôvodom Aojagiho záujmu o výskum pulzných oxymetrov bolo to, že tie prvého druhu boli nepresné, a v praxi nepraktické. Jeho hlavnou myšlienkou pri zlepšení tohto prístroja bolo meranie rozdielu toho, ako krv absorbuje červené svetlo v porovnaní s infračerveným svetlom.

Nihon Kohden si dal tento prístroj patentovať v roku 1974. Aojagi a jeho kolega Mičio Kiši sa stali jeho spoluinvestormi. Patent bol udelený v roku 1979.

## Ocenenia

Tokijská univerzita udelila Aojagimu doktorát z elektrotechniky v roku 1993. V roku 2002 bol Aojagi ocenený Medailou cti od Japonského cisára. V roku 2015 bol Aojagi príjemcom ocenenia IEEE () za jeho inovácie v oblasti zdravotníckej technológie.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Japonskí inžinieri
Kategória:Elektrotechnici
Kyselina 2-aminomukónová

**Kyselina 2-aminomukónová** je intermediát v rozklade tryptofánu. Jej konjugovanou zásadou je **2-aminomukonát**. Je to derivát kyseliny mukónovej.

## Metabolizmus
2-aminomukonát vzniká dehydrogenáciou 2-aminomukonát-6-semialdehydu pôsobením aminomukonátsemialdehyddehydrogenázy:
: 2-aminomukonát-6-semialdehyd + NAD+ → 2-aminomukonát + NADH
2-aminomukonát sa potom ďalej premieňa na 2-oxoadipát pôsobením hydratázy a následným pôsobením dehydrogenázy. V procese sa štiepi amoniak:
: 2-aminomukonát + H2O + NAD(P)H → 2-oxoadipát + NAD(P)+ + NH3

## Referencie

Kategória:Aminokyseliny
Kategória:Dikarboxylové kyseliny
Kategória:Alkény
Kategória:Nenasýtené karboxylové kyseliny
Aminoacetón

**Aminoacetón** je organická zlúčenina formálne odvodená od acetónu naviazaním aminoskupiny. V plynnej fáze je stabilný, ale po kondenzácii reaguje sám so sebou. Jeho protónovaná forma tvorí izolovateľné soli, ako napríklad hydrochlorid aminoacetónu, [CH3C(O)CH2NH3]Cl. Semikarbazón hydrochloridu je je takisto stabilným prekurzorom. Aminoacetón je metabolit, ktorý bol implikovaný ako biosyntetický zdroj cytotoxického metylglyoxalu.

Aminoacetón vzniká i počas katabolizmu aminokyseliny treonínu. Treonín sa najprv dehydrogenuje za vzniku 2-amino-3-oxobutyrátu, ktorý je nestabilný a spontánne dekarboxyluje za vzniku aminoacetónu. Ten sa následne oxiduje a deaminuje, čím vzniká metylglyoxal (2-oxopropanál), ktorý sa potom oxiduje na pyruvát. Táto dráha je najdôležitejšou katabolickou dráhou treonínu u cicavcov.

## Referencie

## Pozri aj
* Propanolamíny
* Aminoaldehydy a aminoketóny

## Zdroj

Kategória:Amíny
Kategória:Ketóny
Znamenia

***Znamenia*** je EP slovenskej speváčky Dominiky Mirgovej, ktoré vyšlo 17. decembra 2021. EP vyšlo iba v online forme na streamovacích platformách. Nahrávka obsahuje 5 skladieb. Na EP sa tentokrát nenachádzajú žiadne spolupráce so známymi umelcami, ale duet so svojim synom Peťkom. Na hudobných produkciách sa podieľali ADiss, Mike Jasom, Hoodini, Remo a Eugen Botoš. EP dostalo označenie „zimné EP“ a je tretím zo štvorice sezónnych EP.

Ukážky skladieb boli predstavené 13. decembra 2021 v podobe 2-minútového snippetu.

## Nahrané skladby
EP otvára skladba „Znamenia“, ktorú produkoval producent Mike Jasom z Londýna spoločne s ADissom na diaľku cez Zoom.

Druhou skladbou je „Ohana“, vďaka ktorej bola bola pomenovaná aj kolekcia Dominiky, ktorá vyšla spolu s EP.

Jedinou vianočnou piesňou je prvý spoločný duet so svojim synom Peťkom, čo je „prerábka“ jej známeho vianočného hitu „Šťastné a veselé“, ktorý naspievala ešte v roku 2014. Keďže pôvodnú skladbu Dominika nevlastní, jediné, čo jej bolo umožnené, je dať skladbu do iného aranžmánu. 

## Zoznam skladieb

## Výroba EP
* ADiss (1, 4, 5), Mike Jasom (1), Hoodini (2, 3), Remo (5), Eugen Botoš (5) – hudobná produkcia
* Lucia Žofčíková – fotografia obalu
* ADiss – grafika obalu

## Referencie

Kategória:EP Dominiky Mirgovej
Kategória:EP z 2021
Bodliak kučeravý pravý

**Bodliak kučeravý pravý** () je dvojročná bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jeho prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti od Európy cez Kaukaz až po Sibír. 

## Opis
Bodliak kučeravý pravý je vlhkomilná dvojročná bylina vysoká 60 až 150 cm. Priama vlnatá byľ je len hore krátko rozkonárená a po celej dĺžke je kučeravo krídlatá a mäkko ostnitá. Byľové krídla sú široko trojuholníkovito laločnaté. 

Listy sú mäkké, v obryse kopijovité, vrúbkované, do jednej tretiny laločnaté, so 4 až 6 pármi lalokov s ostňami do 2 mm. Čepele sú na rube sivo pavučinato chlpaté a zbiehavé. 

Červenofialové, zriedka ružové alebo biele kvety sú usporiadané v súkvetí, ktorým je rúrkokvetý úbor. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné, päťpočetné, dlhé 12 až 15 mm. Peľnice tyčiniek sú zrastené do rúrky okolo čnelky. Kalich je voľný, trváci, premenený na chocholec s nedelenými štetinkami, dlhý 8 až 12 mm, slúžiaci na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný, plodom je hladká laločnatá nažka veľká do 3 mm, s úzkou korunkou. Zákrov pozostáva z čiarkovito šidlovitých, v dolnej tretine brvitých listeňov. Vnútorné listene sú holé alebo pavučinato vlnaté a žltkasté. Vajcovito guľovité úbory s priemerom 15 až 25 mm sú na konci konárikov nakopené po tri až päť. 

## Rozšírenie
Areál rozšírenia bodliaka kučeravého pravého zahŕňa mierne oblasti od Európy cez Kaukaz až po Kazachstan, Kirgizsko, Mongolsko a Sibír. Zavlečený je v Kanade, Spojených Štátoch, Indii a západných Himalájach.

Na Slovensku je na celom území v teplejších oblastiach hojný, inde zriedkavý.

## Ekológia
Bodliak kučeravý pravý obsadzuje vhodné stanovištia od nížin po horský stupeň. Rastie často v pobrežných kroviskách, priekopách, na vlhkých lúkach a na rúbaniskách. Obľubuje vlhké, výživné, humózne, kamenisté i hlinitopiesočnaté pôdy. Kvitne od júla do septembra. 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
kučeravý pravý
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Kategória:Rastliny s červenými kvetmi
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Kategória:Rastliny s ružovými kvetmi
Čeršľa

**Čeršľa** () je vrch v Laboreckej vrchovine, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží na slovensko-poľskej hranici, nad obcou Dlhoňa, približne  severne od Svidníka. 

## Poloha
Nachádza sa na severozápadnom okraji vrchoviny, v hraničnom hrebeni a teda na hranici Prešovského kraja a Podkarpatského vojvodstva. Južná časť zasahuje do okresu Svidník a katastra obce Dlhoňa, severná patrí gmine Krempna v powiate Jaslo. Najbližšími sídlami sú južne situovaný Havranec a Dlhoňa, juhovýchodne leží Vyšná Pisaná a Šarbov a juhozápadne Kečkovce a Vápeník, severne sa nachádzajú Polany a severovýchodne Olchowiec. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty v slovenskej a Magurského národného parku v poľskej časti.

## Opis
Čeršľa leží v hraničnom hrebeni na severozápadnom okraji Laboreckej vrchoviny, na poľskom území v pohorí Beskid Niski. Západným smerom sa nachádza Jaworzyna (), Nad Tysowym (), Czeremcha () a Filipovský vrch (), južným Pomierka (), Kačurák (), Rohuľa () a Dubica (), východným Skalné (), Stávok (), Ruban () a Kury wierch () a severným Dobańce (), plytkým sedlom oddelená Czerszia () a Pakuszowa (). Južnú časť hrebeňa odvodňuje potok Mazgalica do riečky Svidničianka v povodí Ondavy, voda zo západných aj severovýchodných svahov odteká do Wisloky v povodí Visly. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Laboreckej vrchoviny, ojedinele aj Ondavskú vrchovinu, Busov, Slanské a Vihorlatské vrchy, výniočne i Tatry.

## Prístup
* po  červeno značenej magistrále hraničným hrebeňom:
** od západu z Filipovskeho sedla cez sedlo Mazgalica
** východu zo Sedla pod Stavkom cez vrch Stávok 
* po  žlto značenom chodníku z Dlhone cez sedlo Mazgalica

## Referencie

## Pozri aj
* Laborecká vrchovina
* Zoznam vrcholov v Laboreckej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Laboreckej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Svidník
Kategória:Dlhoňa
Šípková

**Šípková** môže byť:

* prírodná rezervácia v Bukovských vrchoch, pozri Šípková (chránené územie)
* vrch v Bukovských vrchoch (), pozri Šípková (vrch v Bukovských vrchoch)
* potok v Levočských vrchoch, pozri Šípková (prítok Jakubianky)
* osada obce Terchová
Škoda 52 T

**Škoda 52 T** (obchodný názov **Škoda ForCity Plus Praha 52T**) je električka vytvorená pre české hlavné mesto Prahu firmou Škoda Transportation.

## Konštrukcia
Škoda 52T je súčasťou série ForCity Plus. Jedná sa o jednosmernú plne nízkopodlažnú päťčlánkovú električku. Vozidlo má päticu dvojkrídlových dverí nachádzajúcich sa v prvom, treťom a piatom článku. Disponuje štyrmi podvozkami, z ktorých dva otočné sú pod krajnými článkami a dva čiastočne otočné pod druhým a štvrtým článkom. Všetky podvozky sú hnacie, pričom v podvozku sa nachádzajú vždy dva asynchrónne motory, z ktorých každý poháňa dvojicu kolies na jednej strane podvozku za sebou. Vďaka tomu bola oproti ostatným modelom radu ForCity Plus dosiahnutá 100% nízkopodlažnosť u všetkých sedadiel, ktoré tak nie sú umiestnené na podestách.

## Dodávky električiek
V súvislosti s rozširovaním električkovej siete a obnovou vozového parku vypísal v novembri 2022 Dopravný podnik hl. m. Prahy súťaž až na 200 nízkopodlažných jednosmerných električiek. S prvou časťou dodávky sa počítalo v priebehu roka 2025. Víťazom súťaže sa v novembri 2023 stala Škoda Transportation, okrem nej podala ponuku do finálnej časti súťaže iba spoločnosť Stadler Rail.

Dodaných má byť 40 električiek v hodnote 82,5 miliónov korún za jeden kus. Prvých 20 električiek má byť dodaných od 1. januára do 2. decembra 2025, ďalších 20 potom v roku 2026. Pri celom využití opcie na ďalších 160 vozidiel by mala byť posledná električka dodaná do Prahy v roku 2032.

## Referencie

## Zdroj

52T
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2024
Kategória:Kĺbové električky
Český med

náhľad|Med-medovicový, lipový, kvetový.

**Český med** (zväzová norma Český med) je norma kvality č. ČSV 1/1999, ktorú vydáva *Český svaz včelářů* pre med produkovaný na území Česka. Táto norma stanovuje kvalitatívne požiadavky na med, ktorý je určený pre spotrebiteľské balenie. Táto norma umožňuje spotrebiteľom identifikovať kvalitný med s geografickým pôvodom z Česka. Jej dodržiavanie prispieva k ochrane kvality a dôveryhodnosti českého medu.

Tu sú niektoré kľúčové body tejto normy:

;1. Pokyny pre získavanie a spracovanie:
* do medu sa nesmú pri prvom vytáčaní v sezóne dostať v nadmernom množstve zimné spracované cukrové zásoby, prípadne v priebehu celej sezóny zvyšky z podnecovania včelstiev cukrom v beznšškovom období;
* medné plásty sa odoberajú iba s vyzretým medom s obsahom vody pod 19 %, tj. plásty pri kvetových medoch aspoň z jednej tretiny zavíčkované, pri ktorých pri prudkom trhnutí nestrieka sladina z nezaviečkovanej časti;
* pri spracovaníštecovanie medu neohrievať med na teplotu vyššiu ako 50 °C nie dlhšie ako 24 hodín;
* obsah sacharózy u agátového medu sa meria najskôr po dvoch mesiacoch skladovania pri teplote 1822 °C.

;2. Technické požiadavky:
* obsah vody najviac 18 % pri všetkých druhoch medu v spotrebiteľskom balení;
* obsah hydroxymetylfurfuralu najviac 20 mg/kg u všetkých druhov medu;
* obsah sacharózy najviac 5% pri všetkých druhoch medu.
* med má geografický pôvod na území Česka a je bez akejkoľvek prímesi iného medu;
* medovicový med možno označiť ako ČESKÝ MED, pokiaľ vykazuje kladnú polarizáciu pred aj po inverzii.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:České jedlá
Kategória:Česká kuchyňa
Potocký potok

**Potocký potok** je potok na rozhraní troch geomorfologických celkov: pramenným úsekom v geomorfologickom celku Čergov a zvyšnou časťou toku v geomorfologickom celku Spišsko-šarišské medzihorie v jeho geomorfologickom podcelku Šarišské podolie a v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v jeho geomorfologickom podcelku Záhradnianska brázda v regióne Šariš v Prešovskom kraji v okrese Prešov. Je pravostranným prítokom vodného toku Ternianka v povodí Sekčova. Má dĺžku .

## Prameň
Pramení v  západne od vrchu Bukovec so  v katastrálnom území Babin Potok v lesnom extraviláne na západnom okraji centrálnej časti územia obce Terňa v okrese Prešov v Prešovskom kraji. 

## Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom cez lesný extravilán obce Terňa časť obce Babin Potok, pravým brehom obmýva les a pasienok Paseka, ľavým brehom brehom obmýva úpätie vrchu a lesa Bukovec, pravým brehom obmýva les Stavenec. Vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obmýva pole Pod Dielom, preteká cez intravilán časti obce Babin Potok, v extraviláne mení smer na juh, meandruje. Ľavým brehom obmýva úpätie vrchu a poľa Šándorovka so , v  vteká na hranicu medzi časťou obce Babin Potok a časťou obce Terňa v obci Terňa a tečie po tejto hranici, v  priberá pravostranný bezmenný prítok a zároveň opúšťa hranicu medzi dvoma časťami obce (katastrálnu hranicu) a vteká na územie časti obce Terňa, v  priberá ďalší pravostranný bezmenný prítok, ľavým brehom obmýva pole Kamenec, v  priberá pravostranný bezmenný prítok. V  v extraviláne obce Terňa ústi do vodného toku Ternianka ako jej pravostranný prítok. Vodný tok Ternianka ďalej ústi do Sekčova. Pramení, preteká a ústi na území obce Terňa v okrese Prešov v Prešovskom kraji. Nemá dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v názve časti obce *Babin Potok* v obci Terňa. Na území časti obce Babin Potok, pred rokom 1991 samostatnej obce, vodný tok pramení a tečie. Z prídavného mena vytvoreného z druhého komponentu názvu časti obce, zo slova *potocký*, po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Potocký potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Potocký potok bolo štandardizované v roku 2007. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Potocký potok je jedinečným názvom (marec 2024). 
## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Čergove
Kategória:Vodné toky v Spišsko-šarišskom medzihorí
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí
Kategória:Vodné toky v okrese Prešov
Kategória:Terňa
Duna: Časť druhá

***Duna: Časť druhá*** (v origináli ) je americký sci-fi film z roku 2024 režiséra Denisa Villeneuve. Scenár napísali Jon Spaihts a Denis Villeneuve podľa rovnomenného románu z roku 1965 od Franca Patricka Herberta. Je to druhá časť z dvojdielnej adaptácie tohto románu, ktorá pokrýva druhú polovicu knihy.

Svetová premiéra filmu sa konala 6. februára 2024 v Mexiku a následne 15. februára v Londýne. Premiéra filmu v Spojených štátoch sa konala 1. marca 2024, na Slovensku o deň skôr, 29. februára 2024 po presune premiéry filmu z novembra 2023 kvôli štrajkom v Hollywoode.

## Začiatok produkcie
Vývoj filmu sa začal po tom, čo v roku 2016 získali Legendary Pictures filmové a televízne práva na Dunu. Režisér Denis Villeneuve v roku 2017 oznámil, že má v úmysle rozdeliť adaptáciu románu na dve časti najmä kvôli jeho zložitosti a komplexnosti. Produkčné zmluvy boli zabezpečené iba pre prvý film, pričom druhý film mohol vzniknúť až po úspechu prvého filmu. Aj keď sa Villeneuve obával neistoty pokračovania po tom, čo prvý film bol súčasne uvedený v kinách aj na stremovacej platforme a HBO Max, Warner Bros Pictures ho ubezpečili, že pokračovanie nastane, ak bude mať prvý film úspech aj na HBO Max. Po úspechu prvého filmu Warner Bros. a Legendary Pictures schválili pokračovanie v októbri 2021. Väčšina nových členov filmového obsadenia bola zverejnená v roku 2022. Hlavné natáčanie sa uskutočnilo v Budapešti, Taliansku, Jordánsku a Abu Zabí od júla do decembra 2022.

## Obsadenie
* Timothée ChalametPaul Atreides
* Rebecca FergusonLady Jessica
* Josh BrolinGurney Halleck
* Stellan Skarsgårdbaron Vladimir Harkonnen
* Dave BautistaGlossu Rabban
* Stephen McKinley HendersonThufir Hawat
* ZendayaChani
* Javier BardemStilgar
* Austin ButlerFeyd-Rautha Harkonnen
* Christopher WalkenShaddam IV
* Léa SeydouxováLady Margot
* Souheila YacoubShishakli
* Charlotte RamplingováGaius Helen Mohiam

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Sci-fi akčné filmy USA
Kategória:Dobrodružné filmy USA
Kategória:Filmy podľa románu
Kategória:Filmy Warner Bros.
Kategória:Filmy z 2024
Kategória:Filmy režírované Denisom Villeneuveom
Kategória:Filmy podľa názvu
Palaistra

[náhľad|Palaistra v [Olympia (Grécko)|Olympii]]
**Palaistra** (, ) bola v starogrécka budova určená na telesnú výchovu mládeže.
 
Palaistra (od palé, „zápas“) bola inštitúcia podobná gymnasiu. Latinský výraz *palaestra* sa niekedy voľne používa pre gymnasion, ale v skutočnosti bola grécka palaistra (zápasnícka škola) celkom odlišná. Bola to škola, kde sa chlapci učili atletiku (predovšetkým zápasenie a box), a na rozdiel od gymnasia bola často v súkromnom vlastníctve. Palaistra sa obvykle skladala z otvoreného dvora pokrytého pieskom, ktorý ponúkal tréningovú plochu a bol obklopený obdĺžnikovým stĺporadím, za ktorým sa nachádzali šatne a kúpeľne. Stavebnou koncepciou sa však v podstate zhodovala s gymnasiom (a niekedy aj učebnou náplňou), ktorého bola často súčasťou.  

V Olympii slúžili tieto dve budovy hlavne na tréning účastníkov hier; navyše aj ako ich ubytovne. Palaistra v Olympii mala štvorcový pôdorys s rozmermi 66 krát 66 metrov. V Delfách, aspoň sčasti ovplyvnených členitým terénom, palaistra nemala veľké centrálne nádvorie, ale staviteľ kládol veľký dôraz na kúpeľ. Rozdiel pravdepodobne súvisel s relatívnym nedostatkom vody v Olympii (hoci tam bolo kúpalisko juhozápadne od palaistry), na rozdiel od bohatých zásob vody v Delfách.    

## Referencie

 
Kategória:Staroveké Grécko
Andrew Tang

**Andrew Tang** (* 29. november 1999, Naperville, Illinois, USA), na internete taktiež vystupujúci pod jeho hernou prezývkou **penguingm1**, je americký šachový veľmajster. Popri hraní šachu sa venuje aj strímovaniu na platforme Twitch. Známy je hlavne vďaka jeho zručnostiam v takzvanom bullet šachu (), či jeho hraniu šachu naslepo.

## Súkromný život
Tang sa narodil v Naperville, v americkom štáte Illinois, no v jeho ôsmich rokoch sa s rodinou presťahoval do Minnesoty. Momentálne študuje na Princetonskej univerzite.

## Šachová kariéra
Tang začal hrávať šach už od skorého veku, v materskej škole. Jeho trénerom bol John Bartholomew. Získal titul medzinárodného majstra v roku 2014, za jeho výhru v Severoamerickom juniorskom šachovom šampionáte ().

Titulom veľmajstra bol Tang ocenený v novembri roku 2017, po splnení finálnych noriem a dosiahnutím ELO ratingu nad 2 500, na turnaji v Severnej Karolíne. FIDE mu oficiálne rolu udelilo v apríli roku 2018.

V decembri roku 2018 sa Tang zúčastnil Svetového šampionátu v rýchlom šachu (), hranom v Petrohrade. Umiestnil sa na 59. mieste. Bola to taktiež jeho prvá príležitosť zahrať si naživo so svetovým šampiónom Magnusom Carlsenom.

1. októbra 2020 Tang podpísal kontrakt s e-športovou organizáciou Cloud9 pod hernou prezývkou penguingm1.

V roku 2021 sa Tang taktiež zúčastnil aj šampionátu v bullet šachu (), ktorý bol usporiadaný platformou chess.com. Hral proti známym veľmajstrom ako Hikaru Nakamura, Hihal Sarin, Daniel Naroditsky či Alireza Firouzja. Skončil na druhom mieste, po prehre s Firouzjom vo finále. V nasledujúcom ročníku rovnakého šampionátu sa umiestnil opäť na druhom mieste, tentokrát po prehre proti Nakamurovi.

## Referencie

## Externé odkazy
* Andrew Tang na platforme X
* Andrew Tang na YouTube
* Andrew Tang na Twitchi
* Andrew Tangov herný profil na Chess.com
* Andrew Tangov hlavný herný profil na stránke Lichess

## Zdroj

Kategória:Šachisti USA
Kategória:Šachoví veľmajstri
Kategória:Osobnosti z Illinoisu
Šípková (vrch v Bukovských vrchoch)

**Šípková** (; ) je vrch v Bukovských vrchoch, krajinnom celku Polonín. Leží na slovensko-poľskej hranici nad obcou Stakčín, približne  severne od Sniny. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti Bukovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Bukovce. Juhozápadná časť masívu a hrebeňa leží v Prešovskom kraji, okrese Snina a na katastrálnom území obce Stakčín, severovýchodná patrí Podkarpatskému vojvodstvu, powiatu Lesko a gmine Cisna. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná Runina, južne  Topoľa, Príslop a Stakčín, juhozápadne Pčoliné, západne Parihuzovce a Osadné a severne obec Cisna. Masív patrí do Národného parku Poloniny a v slovenskej časti aj do prírodnej rezervácie Šípková.

## Opis
Šípková leží v hraničnom hrebeni na severnom okraji Bukovských vrchov, medzi vrchmi Strop () a Rypy (), západne od Ruského sedla. Východným smerom sa nachádza Jaslo (), Kruhliak (), Rypy (), Kurníkov Beskyd (), Pľaša () a Ďurkovec (), južným Hajdošík (), Solište () a Borsuk (), západným Kýčerka () Skory (), Černiny () a sedlom oddelený Strop () a severným Matragona (), Kiczerka (), Hyrlata (, Rosocha () a Rys (). Južne sa zvažujúca časť hrebeňa patrí do povodia Laborca a jeho prítoku Cirocha, kde vodu z juhozápadných svahov odvádza potok Smolník, zo severných odteká potokom Roztoczka do rieky Solinka v povodí Visly. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva miestami nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít na hrebeni je vidieť okolité vrcholy Bukovských vrchov, no tiež Laboreckú vrchovinu, Slanské a Vihorlatské vrchy, no tiež Bieszczady v Poľsku a ukrajinské Karpaty.

## Prístup
* po  červeno značenej Východokarpatskej magistrále:
** od severozápadu z rázc. Balnica cez Černiny a Strop
** od východu z Ruského sedla cez Rypy
* po  zelenej značke z obce Runina cez Ruské sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Bukovské vrchy
* Bukovce (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Bukovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bukovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Snina
Kategória:Stakčín
Kategória:Vrchy v Podkarpatskom vojvodstve
Bodliak laločnatolistý

**Bodliak laločnatolistý** () je bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Prirodzene sa vyskytuje iba na Slovensku a v Poľsku.

## Opis
Bodliak laločnatolistý je bylina vysoká do 100 cm. Byle sú hrubé, chudobne rozkonárené, s laločnatými krídlami, ktoré sú ostníkaté a široké do 5 mm.

Listy sú tenké, v obryse kopijovité, široké 3 až 5 cm, prízemné sú zúžené do krídlatej listovej stopky. Byľové listy sú so širokou bázou a sediace. Čepele sú na oboch stranách holé alebo s riedkymi kučeravými chlpmi, do jednej tretiny až do polovice laločnaté. Laloky sú trojuholníkové, tupé, trojlaločné, krátko ostníkaté.

Červenofialové kvety sú usporiadané v súkvetí, ktorým je rúrkokvetý úbor. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné, päťpočetné, dlhé do 16 mm. Tyčinky sú peľnicami zrastené do rúrky okolo čnelky. Kalich je voľný, trváci, premenený na chocholec s nedelenými štetinkami, dlhý 10 až 13 mm. Semenník je spodný a plodom je hladká nažka veľká 3 až 4 mm. Zákrov pozostáva z pavučinato vlnatých listeňov širokých do 2 mm. Vnútorné zákrovné listene sú dvakrát dlhšie ako prostredné. Úbory s priemerom 20 až 30 mm sú jednotlivé, na dlhých ostníkato krídlatých stopkách.

## Rozšírenie
Bodliak laločnatý sa prirodzene vyskytuje iba na Slovensku a v Poľsku. Na Slovensku rastie v Malej a Veľkej Fatre, Belianskych Tatrách a v Pieninách.

## Ekológia
Bodliak laločnatolistý obsadzuje vhodné stanovištia na skalnatých vápencových stráňach. Kvitne od júla do augusta. Na Slovensku je považovaný za takmer ohrozený taxón a je chránený.

## Referencie

## Externé odkazy
* Bodliak laločnatolistý (herbár) na gbif.org

Kategória:Takmer ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
laločnatolistý
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s červenými kvetmi 
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi