open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Blind Boys of Alabama

**The Blind Boys of Alabama** je americká gospelová hudobná skupina, založená v roku 1939 v Alabame. Väčšina hudobníkov v tejto skupine boli nevidiaci.

## Pôvodný členovia
* Clarence Fountain
* Jimmy Carter
* Johnny Fields
* George Scott
* Ollice Thomas
* JT Hutton
* Vel Bozman Traylor

## Referencie

* 

Kategória:Držitelia ceny Grammy
Kategória:Gospelové hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny USA
Human After All

***Human After All*** je tretí štúdiový album francúzskej elektronickej skupiny Daft Punk, vydaný 14. marca 2005 celosvetovo a o deň neskôr aj v USA. S týmto albumom duo predviedlo minimalistický a improvizačný prístup k hudbe, so zmesou gitár a elektroniky. Remixový album s názvom *[[Human After All: Remixes]]* bol neskôr vydaný exkluzívne v Japonsku. *Human After All* bol posledný štúdiový album skupiny, ktorý bol vydaný pod Virgin Records.

*Human After All* získal rôzne recenzie, v ktorých bolo často kritizované, že album vznikol len za šesť týždňov, čo bol pri porovnaní s ich predchádzajúcimi albumami *[[Homework (Daft Punk)|Homework]]* a *[[Discovery (Daft Punk)|Discovery]]* veľmi krátky čas. Single „Robot Rock“ a „Technologic“ sa umiestnili v hitparádach mnohých krajín. Titulná skladba „Human After All“ bodovala hlavne vo Francúzsku. Piesne boli neskôr hrané aj na koncertoch "Alive 2006/2007". *Human After All* získal prvú priečku v rebríčku *[[Billboard Dance/Electronic Albums|Billboard]]* Dance/Electronic Albums a bol nominovaný na Cenu Grammy za najlepší elektronický/tanečný album.

## Zoznam Skladieb
      
* „Robot Rock“ obsahuje vybrané časti piesne „Release the Beast“ od autora Breakwater.

## Remixové album
*Human After All: Remixes* bolo vydané 29. marca 2006 exkluzívne pre Japonsko. Obsahuje predtým nevydané remixy. Vyrobených bolo len 3000 CD kópií tohoto limitovaného albumu. Edícia obsahovala set Daft Punk Kubricks (figúrok). Album obsahuje technológiu Copy Control. Pieseň č. 10 predtým nazývaná ako „Robot Rock (Maximum Overdrive)“ sa nachádzala aj na singlovom vydaní piesne „Robot Rock“.

V júni 2014 bola vydaná nová edícia albumu, taktiež exkluzívne pre Japonsko. Nová edícia obsahovala bonusové piesne. V auguste 2014 Daft Punk „potichu“ vydal aj digitálnu verziu albumu, obsahujúcu dodatočný remix piesne „Technologic“ od Le Knight Club.

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Daft Punk
Kategória:Hudobné albumy z 2005
Sojuz TMA-05M

**Sojuz TMA-05M** bola ruská kozmická loď typu Sojuz, ktorá odštartovala z kozmodrómu Bajkonur dňa 15. júla 2012 s trojčlennou medzinárodnou posádkou. Na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) dopravila troch členov Expedície 32, Rusa Jurija Malenčenka, Američanku Sunitu Williamsovú a Japonca Akihiko Hošida. Potom zostala u ISS ako záchranná loď až do 18. novembra 2012, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila na Zem.

## Posádka
*  Jurij Malenčenko (5), veliteľ, Roskosmos (CPK) 
*  Sunita Williamsová (2), palubný inžinier 1, NASA 
*  Akihiko Hošide (2), palubný inžinier 2,  JAXA 

### Záložná posádka
*  Roman Romanenko, veliteľ, Roskosmos (CPK)
*  Chris Hadfield, palubný inžinier 1, CSA
*  Thomas Marshburn, palubný inžinier 2, NASA

## Priebeh letu
Štart z kozmodrómu Bajkonur bol úspešný. Raketa s kozmickou loďou a kozmonautmi odštartovala 15. júla 2012 o 02:40:03,091 UTC. S​​ Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) sa loď spojila 17. júla o 4:51 UTC. Posádka lode prešla na ISS a zapojila sa do práce Expedície 32.

Dňa 18. novembra 2012 o 22:26:03 UTC sa rovnaká posádka Malenčenko, Williamsová, Hošide s loďou odpojila od stanice a na druhý deň o 01:53:20,1 UTC pristáli v kazašskej stepi, severovýchodne od Arkalyku. Let Sojuzu trval 126 dní, 23 hodín, 13 minút a 17 sekúnd. Kvôli päťsekundovému meškaniu pristáli proti plánu o tridsať kilometrov ďalej.

## Galéria

Súbor:Soyuz TMA-05M crew in front of St. Basil's Cathedral.jpg|Posádka Sojuzu na Červenom námestí v Moskve
Súbor:Soyuz TMA-05M spacecraft integration facility 2.jpg|Kozmická loď Sojuz TMA-05M počas predletových kontrol
Súbor:Soyuz TMA-05M spacecraft roll out by train 2.jpg|Prevoz nosnej rakety na štartovaciu rampu, 12. júl 2012
Súbor:Soyuz TMA-05M rocket at the launch pad at the Baikonur Cosmodrome.jpg|Nosná raketa Sojuz-FG na štartovacej rampe
Súbor:Soyuz TMA-05M crew members wave farewell.jpg|Posádka sa lúči pred štartom
Súbor:Soyuz TMA-05M rocket launches from Baikonur 4.jpg|Štart Sojuzu TMA-05M z Bajkonuru, 15. júl 2012
Súbor:Soyuz TMA-05M rocket launches from Baikonur 2.jpg|Štartujúca raketa Sojuz-FG
Súbor:Soyuz TMA-05M spacecraft approaches the ISS.jpg|Kozmická loď Sojuz TMA-05M sa blíži k Medzinárodnej vesmírnej stanici, 17. júl 2012
Súbor:Soyuz TMA-05M spacecraft departs from the International Space Station.jpg|Sojuz TMA-05M po odpojení od ISS, 18. november 2012
Súbor:Soyuz TMA-05M spacecraft reentry.jpg|Návrat Sojuzu do atmosféry pri pohľade z ISS
Súbor:Soyuz TMA-05M capsule shortly after landing.jpg|Pohľad na miesto pristátia návratového modulu, 19. november 2012
Súbor:Soyuz TMA-05M crew shortly after landing.jpg|Posádka po vyzdvihnutí z kabíny


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o lete Sojuzu TMA-05M

## Zdroj

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Základné posádky Medzinárodnej vesmírnej stanice
Kategória:Kozmonautika v 2012
Mark Golden

**Mark Golden** (* 6. august 1948 – † 9. apríl 2020) bol kanadský historik, emeritný profesor (1985) na oddelení antickej klasiky na University of Winnipeg. Golden získal akademické tituly BA (1970), MA (1976) (Bachelor of Arts, Master of Arts) a PhD (1981) na University of Toronto. V roku 1998 mu bola v oblasti výskumu a vzdelanosti udelená cena *Erica and Arnold Rogers Award for Excellence in Research and Scholarship*. 

## Vybrané publikácie
* *Children and Childhood in Classical Athens*, Johns Hopkins University Press, 1990. (2nd 2015)
* *Inventing Ancient Culture: Historicism, Periodization and the Ancient World*, Routledge, London, 1997. (edited with Peter Toohey) ISBN 0415099609
* *Sport and Society in Ancient Greece*, Cambridge University Press, Cambridge, 1998. (Key Themes in Ancient History)
* *Sex and Difference in Ancient Greece and Rome*, Edinburgh University Press, Edinburgh, 2003. (edited with Peter Toohey) ISBN 0748613196 (Edinburgh Readings on the Ancient World)
* *Sport in the Ancient World from A to Z*, Routledge, London, 2004.
* *Greek Sport and Social Status*, University of Texas Press, 2009. ISBN 0292718691 (Fordyce W. Mitchel Memorial Lecture Series)
* *A Cultural History of Sexuality in the Classical World*, Bloomsbury Academic, London, 2011. (edited with Peter Toohey) (The Cultural Histories Series)

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kanadskí historici
Kategória:Osobnosti z Winnipegu
Kategória:Absolventi University of Toronto
Kategória:Vyučujúci na University of Winnipeg
Kategória:Kanadskí vysokoškolskí pedagógovia
Nikopolis

**Nikopolis** (*Nikopolis*, ) môže byť:
* staroveký názov bulharského mesta Nikopol
* staroveké grécke mesto v Epire, pozri Nikopolis (Epirus)
* staroveké grécke mesto v Bitýnii, pozri Nikopolis (Bitýnia)
* staroveké grécke mesto v Kilíkii, pozri Nikopolis (Kilíkia)
* staroveké mesto v Izraeli, pozri Emaus Nikopolis

**Nicopolis** môže byť aj:
* staroveká rímska kolónia v Arménii, pozri Nicopolis (Arménia)
* staroveké rímske mesto v provincii Moesia, pozri Nicopolis ad Istrum
Trenčianska kotlina

**Trenčianska kotlina** je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží v centrálnej časti Trenčianskeho kraja.

## Polohopis
Nachádza sa na západnom Slovensku v južnej časti stredného Považia a tvorí južnú časť Považského podolia. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 18 a šírku do 10 km. Kotlina lemuje Váh, ktorý vytvára os kotliny a v ktorého blízkosti vedú významné dopravné komunikácie. Centrum územia tvorí v jeho severnej časti ležiaci Trenčín. Patrí do teplej klimatickej oblasti.

Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Bielych Karpát (podcelok Bielokarpatské podhorie), z východu Považský Inovec (podcelky Inovecké predhorie a Vysoký Inovec) a Strážovské vrchy (podcelok Trenčianska vrchovina). Severne sa v Trenčianskom prielome začína Ilavská kotlina, na juhu sa v priestore Beckovskej brány začína Podunajská pahorkatina (podcelok Dolnovážska niva).

## Sídla v Trenčianskej kotline
Trenčianska kotlina patrí medzi husto zaľudnené územia a okrem množstva obcí leží na severnom okraji krajské mesto Trenčín. Osídlenie je pomerne rovnomerné, obce sa nachádzajú po oboch brehoch Váhu a v dolinách riek doň ústiacich. Z významnejších sídiel možno spomenúť Drietomu, Trenčianske Stankovce, Trenčiansku Turnú a Beckov.
 
## Doprava
Územím vedú dôležité dopravné komunikácie, spájajúce východ so západom - medzinárodná cesta E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu) a E 572 (smerujúca zo Zvolena), vedúce po ceste I/9. Od Bratislavy vedie Považím na Žilinu diaľnica D1 a cesta I/61, po ľavom (severne od Trenčína po pravom) brehu aj cesta II/507. Severo-južným smerom vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru a hlavného prepojenia západného a východného Slovenska. V Trenčíne sa na hlavnú slovenskú magistrálu pripája trať na Ponitrie.

## Referencie

## Pozri aj
* Geomorfologické členenie Slovenska
* Považské podolie

## Iné projekty

## Zdroje
* Polohopis kotliny
* Základný popis kotliny
* Popis Považského podolia 

Kategória:Považské podolie
Kategória:Kotliny na Slovensku 
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku

Kategória:Pomenovania podľa Trenčína
Apolena (prírodná rezervácia)

**Apolena** je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza asi 400 metrov východne od obce Troskovice v okrese Semily. Oblasť spravuje AOPK ČR  - Správa CHKO Český ráj. Prírodná rezervácia má rozlohu 18,3 ha a bola vyhlásená na katastrálnom území obce Troskovice pod kódom č. 1933 s účinnosťou od 22. apríla 1998.

## Charakteristika lokality
Skalné mesto Apolena vzniklo eróziou rozpukanej pieskovcovej tabule. Vplyv na spomínané rozpukanie mala jednak erupcia blízkej sopky Trosky, ku ktorej dospela cca pred 17 miliónmi rokov, a jednak odsadanie jednotlivých skalných blokov na úbočí Libuňskej brázdy.

## Predmet ochrany
Predmetom ochrany v tejto prírodnej rezervácii je samo skalné mesto a jeho lesný ekosystém. Pieskovcové masívy a jednotlivé skalné veže poskytujú vhodné podmienky pre hniezdenie niektorých druhov skalných vtákov, ako je sokol myšiar, kavka tmavá alebo výr skalný. Toto územie sa prekrýva s ďalšími chránenými lokalitami - je súčasťou CHKO Český ráj a zároveň tu leží menšie územie európskeho významu Jeskyně Sklepy pod Troskami (rozloha 0.0398 ha).

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Semily

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška správy CHKO Český ráj o zriadení rezervácie
* Na Turistika.cz
* Na stránkach Libereckého kraja

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Semily
Kategória:Chránená krajinná oblasť Český ráj
Kategória:Skalné útvary v Česku
Kategória:Skalné mestá v Česku
Kategória:Jičínská pahorkatina
Kategória:Troskovice
WWOOF

[náhľad|Japonský wwoofer v [03049261070|Ali khan (2014)]]
[náhľad|Hostiteľská WWOOF farma v [Austrália (štát)|Austrálii. Malinové kríky na obrázku potrebujú pravidelné pletie.]]

**World Wide Opportunities on Organic Farms** (**WWOOF**, /ˈwʊf/), alebo **Willing Workers on Organic Farms**, je voľná sieť národných organizácií, ktoré pomáhajú umiestňovaniu dobrovoľníkov na ekofarmách. Napriek tomu, že hostiteľské WWOOF farmy sa nachádzajú v 99 krajinách, neexistuje ich centrálny zoznam alebo jedna organizácia združujúca všetkých hostiteľov. Všetky národné WWOOF organizácie sa však usilujú zachovávať podobný štandard a spolupracovať na šírení myšlienok WWOOF-u.

Cieľom WWOOF-u je poskytnúť dobrovoľníkom priame skúsenosti z ekologického pestovania, z života na vidieku doma alebo v zahraničí a prispievať tak k propagácii ekologického poľnohospodárstva. Dobrovoľníci (WWOOFeri) zvyčajne nedostávajú za svoju prácu e finančnú odmenu. Hostiteľ im však poskytuje stravu, ubytovanie a príležitosť niečo nové sa naučiť ako protihodnotu za ich pomoc pri záhradníčení a farmárčení.

Dĺžka výmenného pobytu sa pohybuje od dní po roky. Dobrovoľníci pomáhajú v priemere päť až šesť hodín denne a stretávajú sa s WWOOFermi z iných krajín.  Medzi hostiteľské WWOOF farmy sa rátajú rôzne miesta od súkromných záhrad, cez mikropestovateľov až po komerčné farmy. Farmy sa stanú WWOOF hostiteľmi po prihlásení do ich národnej WWOOF organizácie. V krajinách, kde nemajú vlastnú národnú organizáciu hostiteľské farmy združuje organizácia WWOOF Independents.

## Dobrovoľníctvo
Dobrovoľníci si najprv musia zvoliť krajinu, v ktorej by sa radi WWOOF-u zúčastnili. Následne sa môžu zaregistrovať na stránke WWOOF organizácie v žiadanej krajine. Po registrácii dostanú prístup k zoznamu hostiteľských fariem a kontaktov na ne, nachádzajúcich sa v tejto krajine. Ďalej je už na dobrovoľníkovi kontaktovať zaujímavé farmy a dohodnúť si s nimi čas a dĺžku dobrovoľníckej výmeny. Dĺžky pobytov sa pohybujú od dní po mesiace, ale najčastejšie je to jeden až dva týždne. V rámci výmeny sa očakáva v priemere 4-6 hodín výpomoci za celodennú stravu a ubytovanie. Dobrovoľník môže pomáhať s rôznymi prácami okolo farmy napríklad: siatie, výroba kompostu, záhradníčenie, sadenie, rúbanie dreva, pletie, zber úrody, balenie, dojenie, kŕmenie, stavanie plotov, ekologické staviteľské práce, výroba tehiel z hliny, výroba vína, syra, pečenie chleba... WWOOF chápe účasť na týchto činnostiach ako priame okúsenie lokálnej kultúry, zvykov a prírody prostredníctvom farmárčenia.

## Krajiny
V roku 2010[//en.wikipedia.org/w/index.php?title=WWOOF&action=edit &#x5B;update&#x5D;], malo 60 krajín vlastnú národnú WWOOF organizáciu a WWOOF Independents združoval hostiteľov z ďalších 53 krajín.

## Pozri aj
* Permakultúra

## Referencie

Kategória:Organizácie založené v 1971
Kategória:Medzinárodné organizácie
Poznámka (parentéza)

**Poznámka** je textová parentéza, umiestnená na príslušnej strane pod textom (**poznámka pod čiarou**), na konci za textom (**koncová poznámka**) alebo v zátvorke priamo v texte (najmä poznámka redakcie, autora, prekladateľa ap.), ktorou sa dopĺňa základný odborný text. Poznámka svojim umiestnením prerušuje organické pásmo reči, ale nenarúša jeho koherenciu. V odbornej literatúre sa do poznámok pod čiarou a koncových poznámok taktiež umiestňujú bibliografické odkazy.

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy
* Vloženie, odstránenie alebo úprava poznámok pod čiarou a koncových poznámok v textovom procesore Microsoft Word

Kategória:Jazykoveda
SpaceX CRS-5

**SpaceX CRS-5** (**SpX-5**) bola vesmírna misia kozmickej lode Dragon spoločnosti SpaceX k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Nosná raketa Falcon 9 s loďou Dragon odštartovala 10. januára 2015 a o dva dni neskôr sa spojila s vesmírnou stanicou.

## Náklad
Loď Dragon doviezla na vesmírnu stanicu 2 317 kilogramov nákladu. Okrem zásob a vedeckých experimentov boli oneskorene dovezené aj vianočné darčeky pre posádku.

## Test záchrany prvého stupňa nosnej rakety
Počas misie sa spoločnosť SpaceX pokúsila zachrániť prvý stupeň nosnej rakety pristátím na plávajúcej plošine v Atlantickom oceáne. Po oddelení 2. stupňa rakety s loďou Dragon sa 1. stupeň zážihom motorov spomalil a kontrolovane zostúpil do atmosféry. Dosadol na plošinu, avšak príliš tvrdo, takže sa prevrátil a explodoval. Väčšina cieľov testu bola však splnená.

## Galéria

Súbor:Launch of Falcon 9 carrying CRS-5 (KSC-2015-1038, crop).jpg|Štart nosnej rakety Falcon 9 v1.1 s kozmickou loďou Dragon
Súbor:CRS-5 Dragon on approach to ISS (ISS042-E-119867).jpg|Kozmická loď Dragon sa blíži k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS)
Súbor:CRS-5 Dragon grappled by ISS (ISS042-E-119785).jpg|Dragon po zachytení robotickým ramenom Canadarm2
Súbor:CRS-5 Dragon opened to ISS after berthing (1).jpg|Interiér Dragonu po pripojení k stanici
Súbor:CRS-5 Dragon ocean landing (16848173281).jpg|Návratový modul lode Dragon pristáva na padákoch do vĺn Tichého oceánu


## Iné projekty

## Externé odkazy
* NASA Commercial Resupply launch hub
* SpaceX CRS-5 mission press kit

Kategória:SpaceX
Kategória:Medzinárodná vesmírna stanica
Kategória:Kozmonautika v 2015
Lada Priora

náhľad|Lada Priora

**[[Lada (automobil)|Lada]] Priora** je osobný automobil ruskej automobilky AvtoVAZ. Vyrábajú sa rady **VAZ 2170**, **VAZ 2171**, **VAZ 2172**, ktoré nahradili vo výrobnom programe VAZ 2110, VAZ 2111 a VAZ 2112. Sériová výroba začala v roku 2007 a v roku 2009 sa model stal najpredávanejším vozidlom na ruskom trhu.

Štandardnú motorizáciu tvorí vpredu naprieč uložený benzínový 72 kW motor s objemom 1,6 l, ktorý poháňa kolesá prednej nápravy. Maximálna rýchlosť pre karosársku variantu VAZ 2170 je 183 km/h a zrýchlenie 0-100 je udávané 11,3 s.

## Zdroj

Priora
Kategória:Automobily nižšej strednej triedy
Lada Vesta

**Lada Vesta** je osobný automobil ruskej automobilky AvtoVAZ, ktorý bol prvýkrát predstavený ako rovnomenný koncept v auguste 2014 na Moskovskom medzinárodnom autosalóne. Sériovo sa začal vyrábať 25. septembra 2015 v ruskom Iževsku. Vozidlo stojí na novovyvinutej platforme B/C s rázvorom náprav 2635 mm, o design sa postaral bývalý šéfdizajnér Volva, Steve Mattin. Pohon zabezpečuje aktuálne iba motor 1,6 MPI 78 kW (do budúcna sa ráta aj so silnejšou a slabšou výkonovou variáciou), ktorý prenáša výkon prostredníctvom 5 stupňovej manuálnej alebo automatickej prevodovky na prednú nápravu.

V závere roka 2016 by mala byť ukončená homologizácia vozidla pre trhy Európskej únie, čím by Vesta mala konkurovať autám ako Citroen C-Elyseé, Peugeot 301, či FIAT Tipo. Vďaka cene sa určite nevyhne porovnávaniu s Daciou Logan, ktorá ale zďaleka nebola konštruovaná tak veľkoryso. Do budúcna sa ráta nie len s verziou kombi, aj s elektrickou verziou. Na autosalóne v Moskve 2016 bolo prezentovaných niekoľko konceptov založených na Veste, ktoré sa zrejme v priebehu budúceho roka dostanú do výroby. Nimi sú predovšetkým "športová" verzia Vesta Sport s upraveným designom a 1,8 litrovým motorom o výkone 110 kW či poloterénne verzie Vesta Cross a Vesta sedan cross. Vesta tak môže byť po Volve S60 (o design ktorého sa mimochodom postaral rovnaký muž) iba druhým sedanom na svete, ktorý bude upravený aj pre zvládnutie ľahkého terénu. Uvedenie spomínaných variácií bude závisieť najmä od finančných možností AvtoVazu.

## Zdroj

Vesta
Kategória:Automobily nižšej strednej triedy
Larry Linville

**Larry Linville** (* 29. september 1939, Ojai, Kalifornia, USA†  10. apríl 2000, New York, New York, USA) bol americký herec a komik, ktorý sa preslávil predovšetkým svojou rolou majora Franka Kuniksichta Burnsa v americkom komediálnom seriáli *[[M*A*S*H]]* (1972 - 1983).

Po ukončení štúdia leteckého inžinierstva odišiel v roku 1959 do Londýna, kde študoval herectvo. Potom začal hrať v rôznych divadlách. Jeho prvá filmová rola bola vo filme *M.D. Marcus Welby* (1969). Najväčšia sláva sa dostavila so seriálom *M*A*S*H*.

Zomrel 10. apríla 2000 v newyorskej nemocnici na zápal pľúc po operácii rakoviny pľúc.

## Filmografia
* *M.D. Marcus Welby* (1969)
* *Vanished* (1971)
* *Kotcha* (1971) 
* *The Stepmother* (1972)
* *The Night Stalker* (1972) 
* *[[M*A*S*H]]* (TVS, 1972 - 1977) 
* *Grandpa Goes to Washington* (1978)
* *A Christmas for Boomer* (1979) 
* *Checking In* (1981) 
* *The Girl, the Gold Watch & amp; Dynamite* (1981)
* *Herbie, the Love Bug* (1982)
* *Night Partners* (1983)
* *To je vražda, napísala* (1985-1995) 
* *Paper Dolls " * (1985) -
* *Pozemšťanky sú povoľné* (1988)
* *Milión k jednej*' (1994)
* *Crazy for You *' (1999)
* *West From North Goes South *' (2000)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Divadelní herci USA
Kategória:Osobnosti z Kalifornie
Kategória:Úmrtia na pneumóniu
Svetová kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2016

**Svetová kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2016** bola svetová kvalifikácia v hádzanej mužov na Letné olympijské hry 2016 v Rio de Janeiro, ktorú organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konala sa v 3 krajinách: Poľsku, Dánsku a Švédsku od 8.10. apríla 2016. Zúčastnilo sa jej 12 tímov rozdelených do 3 skupín, ktoré súťažili o 6 postupových miest na záverečný olympijský turnaj.

## Kvalifikácia
;Kvalifikačný turnaj 1

;Kvalifikačný turnaj 2

;Kvalifikačný turnaj 3

## Výsledky
### Kvalifikačný turnaj 1 v Poľsku
*  Gdansk/Sopot

### Kvalifikačný turnaj 2 vo Švédsku
*  Malmö

### Kvalifikačný turnaj 3 v Dánsku
*  Herning

## Referencie

* Kvalifikačný systém LOH 2016 na oficiálnej stránke hier  

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej hádzanárskej federácie 

## Zdroje
* Kvalifikácia 2016 na stránke Medzinárodnej hádzanárskej federácie 
* Kvalifikácia 2016 na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 2016
Muži
VAZ 1111

thumb|Lada Oka

**Lada Oka** (**VAZ-1111**, ВАЗ-1111 Ока) je miniautomobil vyrábaný medzi rokmi 1988 a 2008. Bol naprojektovaný v automobilke VAZ, ako predloha poslúžil voz Daihatsu Cuore, typ z roku 1980. Oka sa najprv ako vozidlo pre invalidov vyrábal v Togliatti v továrni VAZ. Vyrábal sa v priebehu rokov tiež v továrňach KamAZ v meste Naberežnyje Čelny a SeAZ v Serpuchove.

Vozidlo malo síce takmer rovnakú karosériu a rôzne konštrukčné riešenia rovnaké ako Cuore, ale zvyšok automobilu bol vytvorený nanovo, hlavne pohonné ústrojenstvo a podvozok. Rovnako ako Daihatsu Cuore, mala mať Oka trojvalcový motor, ale z dôvodu meškania vývoja tohto motora, bolo rozhodnuté použiť dvojvalec, ktorého pôvod je v štvorvalcovom motore 1,3 litra z vozidla Lada 2108 Samara. Trojvalec bol dokončený na začiatku 90. rokov, ale kríza v priemysle nedovolila realizovať tento projekt.

Výroba Oky v továrni VAZ bola zastavená v roku 1995. V tom čase bol dokončený silnejší motor 0,75 litra (11113), dvojvalec (33 koní), na miesto starého 0,65 litra (29 koní). Aj tento motor je polovicou motora zo Samary, tentoraz silnejšieho, s objemom 1,5 litra (21083).

V roku 2006 prestal AvtoVAZ vyrábať motory, ktoré teraz potrebovali úpravu na Euro-2. Výmena klasického karburátora za drahé elektronické vstrekovanie a katalyzátor by sa závodu neoplatila. V tej dobe bola tiež ukončená výroba v továrni KamAZ, ktorú kúpila skupina Sollers (UAZ a ďalšie značky)

Závod SeAZ začal montovať do Oky čínsky importný motor so vstrekovaním (modifikácia SeAZ-11116, trojvalec, 1,0 litra, licencie od Daihatsu Charade). V roku 2007 sa na základe Oky začal vyrábať pickup a furgon. Od januára 2008 spĺňala Oka Euro-3. Na konci roka 2008 sa prestala Oka vyrábať, pretože sa to už neoplatilo. V roku 2009 sa zvyšok vozov rozpredal a okrem galvanovne a niektorých oddelení už celá továreň stojí. V roku 2010 malo byť vyrobených niekoľko pickupov.

## Galéria

File:Oka sport.JPG        |Oka Sport (11116) 
File:SeAZ-11116-50.jpg    |Oka cargo (11116-50) 
File:Лада Ока Электро.jpg |Oka electro 


## Zdroj

Kategória:Automobily Lada
Kategória:Miniautomobily
Norma TCO

**Norma TCO** je norma, ktorá označuje šetrnosť osobných počítačov (pôvodne len monitorov) k životnému prostrediu a človeku. Normy vychádzali postupne v rokoch 1992, 1995, 1999 a 2003.

## TCO'92
Účelom bolo znížiť vyžarovanie elektrického aj elektromagnetického poľa monitora, zvýšiť energetickú účinnosť a bezpečnosť.

## TCO'95
Norma bola prísnejšia ako z roku 1992. Rozšírila sa tiež novo na klávesnice, LCD monitory, notebooky a počítačové skrine.

## TCO'99
Išlo o rozšírenie predchádzajúcej normy. Zahŕňala ergonomické riešenie klávesníc. Požiadavky boli prísnejšie a bolo presne popísané, ako merať rozhodujúce veličiny. Heslom boli "4 éčka": Ekológia, Energia, Emisie, Ergonómia.

## TCO'03
Zameraná hlavne na materiály, z ktorých sú vyrobené kryty. Charakteristické pre túto normu je, že čierny monitor nikdy nemôže certifikát tejto normy získať, pretože čierna farba príliš kontrastuje s jasom monitora, čo unavuje oči a teda nespĺňa ergonomické požiadavky.

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky pre TCO normu

## Zdroj

Kategória:Počítače
Kategória:Štandardy
Kategória:Ergonómia
Nissan Almera

náhľad|Nissan Almera

**Nissan Almera** je automobil nižšej strednej triedy, ktorý v rokoch 1995 až 2006 vyrábala japonská automobilka Nissan. Na niektorých trhoch sa predával pod menami Nissan Pulsar alebo Nissan Sentra.

## Almera N15
thumb|left|Almera N15 GTI
thumb|right|Almera v prvom prevedení vyrábaná medzi rokmi 1995 a 1998
Prvá generácia sa vyrábala do roku 2000 ako troj alebo päťdverový hatchback alebo štvordverový sedan. Mala zhodný dizajn s vozidlom Nissan Pulsar, ktorý sa predával v Japonsku. Od roku 1996 sa vyrábala športová verzia GTI opatrená bodykitom. V roku 1998 prešiel automobil faceliftom.

### Motory
* 1.4 L
* 1.6 L
* 2.0 L diesel
* 2.0 L

### Rozmery
* Rázvor 2,535 mm
* Dĺžka 4,120 mm
* Šírka 1,690 mm
* Výška 1,395 mm
* Hmotnosť 1,035 kg

## Almera N16
thumb|Almera N16 Sedan
Dizajn bol pozmenený a zaoblený. Voz bol postavený na globálnej platforme MS, ktorá vznikla v spolupráci s Renaultom. Okrem motorov od Nissanu bol v ponuke aj vznetový motor 1,5 l so vstrekovaním Common-rail z vozidla Renault Mégane druhej generácie. V roku 2003 prešla druhá generácia faceliftom. Po ukončení výroby Nissan Almera nenahradil. Nástupcom sa až neskôr stal model Tiida.

### Motory
* 1.5 L 
* 1.5 L diesel
* 1.8 L
* 2.2 L diesel

### Rozmery
* Rázvor 2,535 mm
* Dĺžka 4,184 mm
* Dĺžka 1,706 mm 
* Výška 1,448 mm
* Hmotnosť 1,285 kg

## Almera Classic
thumb|left|Almera Classic
Išlo o automobil Samsung SM3, čo bol automobil technicky založený na Nissane Pulsar N16. Pod týmto názvom sa vozidlo predávalo do roku 2005, kedy bol faceliftovaný.

## Nissan Almera Tino
thumb|Almera Tino
Nissan Almera Tino je MPV odvodené od modelu Almera a postavené na zhodnom podvozku. Na niektorých trhoch sa predával len pod názvom Nissan Tino.

## Závodná verzia
### Almera Kit Car
Nissan Almera Kit Car bol automobil, ktorý sa zúčastnil rely a nahradil starnúci typ Nissan Sunny GTI. Poháňal ho motor s objemom 1995 cm3, ktorý dosahoval výkon 280 koní a krútiaci moment 258 Nm. Hmotnosť vozidla bola 960 kg. Prvýkrát vozidlo štartoval na Vauhall Rally Wales 1996. Najlepšie výsledky s vozidlom dosiahol Mark Higgins. 

## Zdroj

Almera
Kategória:Automobily nižšej strednej triedy
SpaceX CRS-7

**SpaceX CRS-7** (**SpX-7**) bola zásobovacia misia na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), ktorá skončila haváriou nosnej rakety a stratou lode. Let odštartoval 28. júna 2015 pomocou nosnej rakety Falcon 9 s kozmickou loďou Dragon firmy SpaceX, u ktorej si zásobovací let objednala NASA v rámci programu komerčných dopravných letov, ale 139 sekúnd po štarte došlo k anomálii a následnému rozpadu a výbuchu rakety.

## Plán misie
thumb|left|upright|Štart misie SpaceX CRS-7

Zásobovacia loď Dragon mala na ISS doviezť 1 952 kilogramov nákladu. Okrem zásob pre posádku, vybavenia stanice a mnohých vedeckých experimentov išlo hlavne o nové spojovacie zariadenie a oblek pre výstupy do vesmíru. Loď mala zostať pri stanici päť týždňov a potom sa so 640 kilogramami nákladu (odpadom a výsledkami experimentov) vrátiť späť na Zem (do Tichého oceánu).

Počas misie malo tiež dôjsť k testu záchrany prvého stupňa nosnej rakety, ktorý sa po oddelení od druhého stupňa mal pokúsiť pristáť na špeciálnej plávajúcej plošine (pomenovanej *Of Course I Still Love You*) v Atlantickom oceáne.

## Štart a havária
thumb|Video rozpadu a explózie rakety

Po niekoľkých odkladoch bol štart stanovený na 28. júna 2015 o 14:21:11 svetového času (UTC) z Cape Canaveral. Štart prebehol bez komplikácií, ale po 139 sekundách letu, ešte pred oddelením 1. stupňa rakety, došlo v 2. stupni k anomálii, ktorá spôsobila rozpad a výbuch rakety. Podľa predbežného záveru vyšetrovania haváriu pravdepodobne spôsobila prasknutá vzpera, kvôli ktorej sa odtrhla tlaková fľaša s héliom, čo viedlo k výbuchu nádrže s tekutým kyslíkom. Loď Dragon nebola zničená v dôsledku explózie, osudným sa jej stal až dopad na hladinu Atlantického oceánu. Elon Musk sa následne nechal počuť, že keby boli palubné počítače kapsule vhodne naprogramované, tak by loď pomocou svojich padákov dopad úspešne prežila.

## Dôsledky
Posádka Medzinárodnej vesmírnej stanice vďaka dostatočnému množstvu zásob haváriou ohrozená nebola. NASA vyčíslila škodu z neuskutočnenej misie na 110 miliónov dolárov. Firma SpaceX kvôli havárii ďalšie plánované lety rakety Falcon 9 pozastavila. Dňa 1. septembra 2015 riaditeľka SpaceX, Gwynne Shotwellová, oznámila, že k ďalším letom dôjde až o niekoľko mesiacov, a to s vylepšenou verziou rakety.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Mission Overview 
* Press Kit

Kategória:SpaceX
Kategória:Medzinárodná vesmírna stanica
Kategória:Kozmické katastrofy
Kategória:Kozmonautika v 2015
Markos z Antiochie

náhľad|Kamenný podstavec sochy olymionika Marka v Olympii
**Markos** (*Markos*) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 97.  
 
Markos, syn Deida z Antiochie, si na 219. olympijských hrách v roku 97 vybojoval víťazstvo v zápasení dorastencov. V Olympii sa zápasenie dorastencov zaradilo do programu na 37. hrách v roku 632 pred Kr. 
   
Záznam o olympijskom víťazstve Marka je uvedený na kamennom podstavci jeho nezachovanej sochy v Olympii, ktorý bol objavený juhovýchodne od Diovho chrámu. V tomto nápise (*IvO 228*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) sú použité interpunkčné znamienka oddelujúce jednotlivé slová. Používali sa už v archaickom období, ale potom z praxe vymizli a oživené boli až v rímskom období. Nápisy vyryté do kameňa boli často farbené. Zvyčajne sa farbili na červeno, ale niekedy sa riadky farbili striedavo červenou a čiernou (farby sa väčšinou nezachovali). 
 
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v zápasení
Emisná norma Euro

**Emisná norma Euro** je záväzná norma Európskej únie stanovujúca limitné hodnoty škodlivín vznikajúcich pri používaní nových vozidiel predávaných v Európskej únii a v krajinách Európskeho hospodárskeho priestoru. Normy stanovujú limity oxidu uhoľnatého (CO), uhľovodíkov (HC), oxidov dusíka (NOx) a pevných častíc (PM); nezaoberajú sa oxidom uhličitým ani sírnymi zlúčeninami. Norma je vydávaná v postupne sa sprísňujúcich číslovaných verziách; normy pre osobné automobily a ľahké úžitkové automobily sú číslované arabskými číslicami, normy pre ťažké nákladné automobily a autobusy rímskymi číslicami. Limity sa vzťahujú na vozidlá novo uvedené na trh.

## História
Prvá emisná norma začala platiť v Kalifornii roku 1968; prvou európskou normou bola norma EHK 15 z roku 1971.
* Euro I (1993)
* Euro II (1996) 
* Euro III (2000) 
* Euro IV (2005) 
* Euro V (september 2009) 
* Euro VI (september 2014)

## Limity škodlivín
Limity škodlivín v gramoch na kilometer:

### Benzínové motory
thumb|right|Grafické porovnanie sprísňovania emisných limitov pre benzínové motory

### Naftové motory
thumb|right|Grafické porovnanie sprísňovania emisných limitov pre naftové motory

#### Legenda
* CO oxid uhoľnatý
* HC uhľovodíky
* NOx oxidy dusíka
* PČ pevné častice

## Externé odkazy
* Jan Sajdl: Emisná norma EURO, Autolexicon.net, nedatované

## Zdroj

Kategória:Emisie dopravných prostriedkov
Kategória:Ekológia automobilov
Kategória:Smernice Európskej Únie
Kategória:Štandardy v automobilovom priemysle
Lada 110

náhľad|Lada 110

**Lada 110**, **Lada 111** a **Lada 112** (alebo tiež VAZ 2110, VAZ 2111 a VAZ 2112) je ucelený rad osobných automobilov nižšej strednej triedy, ktoré vyrábala ruská automobilka AvtoVAZ do roku 2008. Ide o prvé typy automobilky vyrobené po rozpade ZSSR v roku 1991. 

## Lada 110 (VAZ 2110)
Je automobil s karosériou sedan, ktorý sa vyrábal od roku 1995 do roku 2007. Jeho predchodcom bola Lada Samara Sedan. Vychádza z prototypu Katran. Voz sa predával s motorom s objemom 1,6 litra a výkonom 66 kW. Pohotovostná hmotnosť automobilu je 1050 kg. V roku 2007 bol nahradený modelom Lada Priora. 

## Lada 111 (VAZ 2111)
thumb|left|Lada 111
Je automobil s karosériou kombi, technicky a vzhľadovo zhodný s typom 2110. 

## Lada 112 (VAZ 2112)
thumb|Lada 112
Zhodný hatchback s troj- alebo päťdverovou karosériou. Vyrábal sa od roku 2000 do roku 2008.

## Závodná verzia
### Lada 110 WTCC
thumb|left|Lada 110 na okruhu v Brands Hatch v roku 2008
Od roku 2008 štartovali vozidlá Lada 110 v šampuionáte WTCC. Nasadzoval ich tím Russian Bears Motorsport. Piloti boli Viktor Šapalov a Jaap van Lagen. V roku 2009 štartoval v pretekoch oficiálny tím Lada Šport s tromi vozmi Lada 110. Ten prevzal oboch jazdcov z predchádzajúceho tímu a nasadil ešte Kirilla Ladygina. V priebehu sezóny tím prešiel na vozy Lada Priora WTCC.

### Lada 112 S1600 Kit Car
Vozidlo je homologizované podľa pravidiel kategórie S1600, ale nespĺňa podmienku, keď prekračuje maximálnu povolenú dĺžku vozidla, ktorá je 4 metre. Automobil je teda zaradený do kategórie Kit Car. Voz bol rozšírený na 1770 mm a bol upravený rozchod kolies. Brzdy sú od britskej firmy AP Racing a vozidlo používa pneumatiky Michelin. Testovanie vozidla prebiehalo okrem Ruska aj na Ukrajine a v Nemecku. Jedným z testovacích jazdcov bol aj Mathias Kahle. 

Poháňa ho motor s objemom 1599 cm³ s rozvodom OHC, ktorý dosahuje výkon 195 koní a krútiaci moment 174 Nm. Automobil váži 1050 kg. Prevodovka je sekvenčná SADEV ST 75. Vozidlo prvýkrát štartoval na Rely Samara v roku 2001. Objavil sa aj ako predjazdec na Nemeckej rallye.

### Lada 112 S2000
Táto špecifikácia bola jednou z prvých predstavených vozidiel v tejto kategórii. Pri testovaní sa objavil rad technických problémov. Pôvodne bola homologácia odložená na rok 2007.

## Referencie


## Zdroj

2110
Kategória:Automobily nižšej strednej triedy
Ilavská kotlina

**Ilavská kotlina** je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží medzi Púchovským a Trenčianskym prielomom Váhu v centrálnej časti Trenčianskeho kraja a je prevažne rovinatá zníženina, tvorená treťohornými uloženinami s pokrovom riečnych náplavov Váhu a jeho prítokov.

## Polohopis
Nachádza sa na západnom Slovensku v centrálnej časti Považského podolia na strednom Považí. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 30 a šírku v rozmedzí od 3 do 5 km. Kotlina lemuje rieku Váh, ktorý vytvára os kotliny a okrem pravostrannej Vláry má na území najmä malé prítoky. Patrí do mierne teplej klimatickej oblasti.

Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Bielych Karpát (podcelok Bielokarpatské podhorie), zo severu Javorníky, z východu Strážovské vrchy (podcelok Trenčianska vrchovina). Južne sa v Trenčianskom prielome začína Trenčianska kotlina.

## Sídla v Ilavskej kotline
Ilavská kotlina patrí medzi husto obývané oblasti a významnými sú mestá Púchov, Ilava, Dubnica nad Váhom, Nová Dubnica a Nemšová. Z obcí sú najvýznamnejšie Beluša, Pruské, Lednické Rovne, Ladce a Košeca. Osídlenie je pomerne rovnomerné, najvyššiu koncentráciu dosahuje v južnej časti v okolí priemyselných centier. Sídla sa nachádzajú po oboch brehoch Váhu na cestách, sledujúcich vodný tok.

## Doprava
Územím vedú dôležité dopravné komunikácie, spájajúce juh so severom; medzinárodná cesta E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu) a E 75 (Bratislava - Žilina) vedie po diaľnici D1, nadregionálny význam má Považím vedúca  cesta I/61 (Trenčín - Žilina),  I/57 (Nemšová - Vsetín) a cesta I/49, resp. rýchlostná cesta R6 vedúce z Beluše na Moravu. Dôležitú úlohu zohrávajú aj cesty II. triedy; po pravom brehu Váhu vedúca cesta II/507 (Trenčín - Púchov) a na Ponitrie vedúce cesty II/574 (Ilava - Nováky) a II/516 (Trenč. Teplá - Bánovce nad Bebravou).

Severo-južným smerom vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru a hlavného prepojenia západného a východného Slovenska. V Púchove sa táto trať stretáva s traťou na Moravu, po ktorej vedú hlavné spoje na Prahu. Významným regionálnym železničným uzlom je Trenčianska Teplá, kde začínajú trate do Trenčianskych Teplíc, Brumova cez Vlársky priesmyk a Lednických Rovní.  

## Pozri aj
* Geomorfologické členenie Slovenska
* Považské podolie

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroje
* Polohopis kotliny
* Základný popis kotliny
* Popis Považského podolia a Ilavskej kotliny


Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Kategória:Považské podolie
Safehouse Records

**Safehouse Records** je americké hudobné vydavateľstvo založené speváčkou Demi Lovato, Nickom Jonasom a ich manažérom Philom McIntyre. 26. mája 2015 oznámili, že ich cieľom je „dať umelcom kontrolu nad ich umením a poskytnúť im tie najlepšie nástroje na riadenie svojej kariéry“. Prvým oficiálnym albumom, ktorý bol vydaný prostredníctvom tohoto vydavateľstva bol Demin piaty štúdiový album, *[[Confident (album)|Confident]]* (2015). Po ňom nasledovala reedícia Nickovho albumu s názvom *Nick Jonas X2*. 15. decembra 2015 bolo oznámené, že vydavateľstvo podpísalo zmluvu s Universal Music Publishing Group a tiež privítalo Chorda Overstreeta, ako ďalšieho člena Safehouse Records.

## Umelci
* Demi Lovato
* Nick Jonas
* Chord Overstreet

## Albumy vydané prostredníctvom Safehouse
* *[[Confident (album)|Confident]]* – Demi Lovato (2015)
* *[[Nick Jonas (album)|Nick Jonas X2]]* – Nick Jonas (2015)
* *[[Last Year Was Complicated]]* – Nick Jonas (2016)
* Tell Me You Love Me - Demi Lovato (2017)

## Zdroj

Kategória:Hudobné vydavateľstvá USA
Kategória:Demi Lovato
Kategória:Universal Music Group
SpaceX CRS-9

**SpaceX CRS-9** (**SpX-9**) bola deviatou zásobovacou misiou kozmickej lode Dragon k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) uskutočnenou v rámci kontraktu Commercial Resupply Services uzavretého s NASA. Celkovo išlo o jedenásty let lode Dragon do vesmíru (ak počítame aj demo lety C1 a C2+).

V nehermetizovanom nákladnom priestore niesla dokovací adaptér IDA-2 pre modul Harmony. Ten bol pôvodne určený pre zenitový dokovací port tohto modulu, ale kvôli strate adaptéra IDA-1 počas fatálneho zlyhania misie CRS-7 bol umiestnený na jeho predný port.

## Galéria

Súbor:CRS-9 (27776218453).jpg|Štart misie SpaceX CRS-9
Súbor:CRS-9 (27776233233).jpg|Prvý stupeň rakety Falcon 9 pristáva na ploche Landing Zone 1
Súbor:CRS-9 (27776228443).jpg|Prvý stupeň po bezproblémovom pristátí
Súbor:ISS-48 SpaceX CRS-9 arrives at the ISS (1).jpg|Kozmická loď Dragon sa blíži k Medzinárodnej vesmírnej stanici
Súbor:ISS-48 SpaceX CRS-9 in front of sparkling aurora.jpg|Dragon pripojený k Medzinárodnej vesmírnej stanici


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* NASA

Kategória:SpaceX
Kategória:Medzinárodná vesmírna stanica
Kategória:Kozmonautika v 2016
SpaceX CRS-10

**SpaceX CRS-10** (**SpX-10**) bola desiatou zásobovacou misiou kozmickej lode Dragon k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) uskutočnenou v rámci kontraktu Commercial Resupply Services uzavretého s NASA. Celkovo išlo o dvanásty let lode Dragon do vesmíru (ak počítame aj demo lety C1 a C2+). 

Na palube niesol okrem iného prístroj SAGE III (stratosférický aerosólový a plynový experiment), a to v nehermetizovanom nákladnom priestore, a tiež prístrojové vybavenie STP-H5 (vesmírny testovací program H5) dodané Ministerstvom obrany Spojených štátov, ktoré okrem iného obsahovalo aj snímkovací senzor bleskov (LIS).

## Galéria

Súbor:Falcon 9 and Dragon lift off from Launch Pad 39A for CRS-10 (32852846842).jpg|Štart misie SpaceX CRS-10 z rampy LC-39A
Súbor:Falcon 9 first stage lands on LZ-1 (32153432924).jpg|Prvý stupeň rakety Falcon 9 pristáva na ploche Landing Zone 1
Súbor:Falcon 9 first stage lands on LZ-1 (32153433074).jpg|Prvý stupeň po bezproblémovom pristátí
Súbor:Dragon approaches the ISS (32269420513).jpg|Dragon pred zachytením robotickým ramenom na ISS
Súbor:CRS-10 Dragon (32761843663).jpg|Návratový modul lode Dragon klesá na padákoch do vĺn Tichého oceánu


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* NASA

Kategória:SpaceX
Kategória:Medzinárodná vesmírna stanica
Kategória:Kozmonautika v 2017
Algirdas

thumb|Pečať litovského veľkokniežaťa Algirdasa
**Algirdas** (, , , ; * okolo 1296 – † 24. máj 1377) bol veľkoknieža litovské, syn Gediminasa z dynastie Gediminovcov, a Jaunė Polockej.

1. novembra 1338 v Rige spolu s otcom a bratom Narymontem uzavrel zmier s Rádom nemeckých rytierov.

Po otcovej smrti v roku 1341 zdedil Aukštaitiju, hornú Litvu a vládol spoločne s bratom Kęstutisom, kniežaťom trockým, ktorý zdedil Žemaitiu.

V roku 1346 po víťazstve nad križiakmi získal vplyv v Pskove a Veľkom Novgorode. Obsadením území pod vplyvom Polska vyvolal poľsko-litovskú vojnu v rokoch 1349 až 1351. Roku 1351 začal konflikt s Mongolmi, víťazne zakončený v roku 1363 bitkou na Sinných Vodách a pripojením Kyjeva k Litve. V rokoch 1368 a 1370 podnikal vojnové výpravy proti Moskve na obranu svojho švagra, veľkokniežaťa tverského, Michala II., kedy dvakrát obnovil jeho vládu a vyraboval oblasť Moskvy. Naposledy a neúspešne sa pokúsil zaútočiť na Moskvu v roku 1373.

Počas panovania vyjednával ako s katolíckou cirkvou, tak aj s pravoslávím o prijatí krstu. Roku 1375 prehovoril patriarchu Konštantínopolu na vytvorenie na Rusku nezávislej metropoly „Kyjeva, Rusi a Litvy“.

Jeho nástupcom sa stal jeho syn Jogaila.

## Manželky
* okolo 1323 – pred r. 1350 Anna
* 1350 – 1377 Juliana Tverská (* asi 1330† 1392)

## Deti
Mal 23 detí, politicky najvýznamnejšími boli títo synovia:
* Skirgaila (* okolo 1354† 23. december 1394), knieža trocký a kyjevský
* Dymitrij (* okolo 1355† po 1404), knieža novgorodský 
* Vladislav II. Jagello (* okolo 1362† 1. jún 1434), veľké knieža litovské a poľský kráľ
* Švitrigaila (* okolo 1373† 10. február 1452), knieža vitebský, podolský, novgorodský, černihivský, veľký knieža litovský

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Vládcovia Litvy
Kategória:Kniežatá
Kategória:Gediminovci
Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia 24. mája
Kategória:Úmrtia v 1377
Maces

thumb|right|Macesy

**Maces** (hebrejsky: מצה (*maca*), plurál מצות (*Macot*) v jidiš a aškenázskej výslovnosti vyslovované ako *macos*, odtiaľ aj slovenský názov "maces") je tradičný a dá sa povedať aj základný pokrm na židovský sviatok Pesach. Je to krehký nekvasený chlieb guľatého či hranatého tvaru. Hranatý tvar sa začal objavovať až s príchodom strojovej výroby macesov v Anglicku v roku 1875. Cesto na tento špeciálny chlieb pripomínajúci skôr krekry sa pripravuje z vody a múky, ktorá sa vyrába zo stráženej pšenice.

## Výrobný postup
Na výrobu macesu je možné použiť múku z piatich druhov obilia, o ktorých gemara učí, že podliehajú kvaseniu. Tradične sa používa pšeničná múka.

Obilie ani múka až do zarobenia nesmie prísť do styku s vlhkosťou. Po zarobení sa ihneď cesto spracuje na tenké placky a pečie sa z oboch strán. Tento rýchly spôsob zabráni procesu kvasenia, ktoré je práve v období Pesach nežiaduce. Doba od zarobenia cesta k jeho upečeniu nesmie presiahnuť 18 minút; táto doba sa však môže meniť, ak je do múky pridaná teplá voda alebo ďalšie prísady - v tom prípade sa začne kvasenie skôr.

## Význam a symbolika
Macesy majú dve základné interpretácie:
# Sú považované za "chlieb vyslobodenia", ktorý je spájaný s odchodom Židov z Egypta.
# Na druhej strane sa považujú za "chlieb súženia", ktorý pripomína ťažký život Izraelitov v Egypte.

Maces má v židovskej kuchyni mnohé uplatnenia. Okrem povinného a mnohými pravidlami zviazaného jedenia počas sederovej večere na Pesach sa môžu jesť len tak, ako príloha alebo natreté čímkoľvek podľa chuti. Často sa rozomieľajú na tzv. *macesovú múčku*, z ktorej je možné vyrobiť mnoho pokrmov (od knedličiek do polievky po veľmi zložité špeciality).

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Židovská kuchyňa
Kategória:Pesach
Bytčianska kotlina

**Bytčianska kotlina** je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží v jeho severnej časti, čiastočne v Žilinskom a tiež v Trenčianskom kraji. Má rovinatý reliéf a klimaticky patrí do mierne teplej oblasti.

## Polohopis
Nachádza sa na severo-západnom Slovensku na hornom Považí, medzi Považskou Bystricou a Žilinou. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 22 a šírku okolo 3 km. Prirodzenú os územia vytvára rieka Váh, ktorá na severnom okraji kotliny stáča svoj tok zo západného na juhozápadný až južný. V strede kotliny sa nachádza okresné mesto Bytča, v blízkosti ktorej je Letisko Žilina.

Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Javorníkov, z východu a juhu Súľovské vrchy (podcelok Súľovské skaly a Manínska vrchovina), na severe na Bytčiansku nadväzuje Žilinská kotlina.

## Sídla v Bytčianskej kotline
Bytčianska kotlina je hustotou osídlenia na úrovni celoslovenského priemeru a okrem Považskej Bystrice, situovanej na jej okraji, je jediným významným mestom Bytča. Z obcí možno spomenúť Kotešovú, Predmier, Plevník-Drienové a Dolný Hričov. 
 
## Doprava
Považie patrí medzi strategické dopravné koridory a významné dopravné komunikácie, spájajúce juh so severom, vedú aj územím Bytčianskej kotliny. V cestnej doprave zohrávajú kľúčovú úlohu diaľnica D1 a D3 a v ich trase vedúce medzinárodné cesty E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu a Košice) a E 75 (Bratislava - Žilina - Gdansk). Z Moravy cez Bumbálku do Bytče vedie po ceste I/10 aj európska cesta 442, nadregionálny význam má Považím vedúca cesta I/61 (Trenčín - Žilina). Dôležitú úlohu zohráva aj po pravom brehu Váhu vedúca cesta II/507 (Púchov - Žilina), na Kysuce vedúca II/541 (Kotešová - Turzovka) a do Rajeckej kotliny smerujúca II/517 (Považská Bystrica - Rajec).

Údolím Váhu vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru. Tvorí hlavné prepojenie západného a východného Slovenska. Doplnkovú úlohu tvorí regionálne letisko Žilina, situované cca 3 km severovýchodne od Bytče.

## Pozri aj
* Geomorfologické členenie Slovenska
* Považské podolie

## Referencie

## Zdroje
* Polohopis kotliny
* Základný popis kotliny
* Popis Považského podolia a Ilavskej kotliny 
* Popis územia


Kategória:Považské podolie
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Jakub (chránený areál)

**Jakub** je chránený areál v katastrálnom území Kostiviarska, v mestskej časti Jakub severnej časti Banskej Bystrice. Leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.

## Polohopis
Chránený areál Jakub sa nachádza v doline Roháčovo v podcelku Bystrické podolie Zvolenskej kotliny, približne 3,55 km severne vzdušnou čiarou od Námestia SNP. Chránené územie je v nadmorskej výške približne  V blízkosti areálu vedie Železničná trať Zvolen – Vrútky.

## Prírodné pomery
Z geologického hľadiska je „*územie budované mohutným karbonátovým súvrstvím - titón, neokóm križnanského príkrovu. Súvrstvie je budované v spodnej časti lavicovitými, sivými až tmavosivými slienitými vápencami, s lokálnymi polohami slieňov a slienitých bridlíc, vo vrchnej časti súvrstvia dominujú slienité bridlice a slieňovce s polohami vápnitých pieskovcov a jemnozrnných vápencov.*“ Klimaticky je areál v „*mierne teplej, veľmi vlhkej vrchovinovej klimatickej oblasti*“.

## Prírodná rezervácia
Rozloha rezervácie je 127 043 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Chránený arál bol vyhlásený v roku 1999 Krajským úradom v Banskej Bystrici Vyhláškou č.3/1999 z 25. marca 1999. Účelom je ochrana „*teplomilných rastlinných a živočíšnych spoločenstiev s vysokou druhovou diverzitou na relatívne malom území. Výskyt mnohých ohrozených a chránených druhov živočíchov a rastlín, predovšetkým z čeľade [[Vstavačovité|vstavačovitých]].*“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko NAPANT. Jakub nie je súčasťou VCHÚ.

## Prístup a náučný chodník
Areálom prechádza náučný chodník, ktorý má „*prírodovedno-ochranárske zameranie*“. Vychádza od kostola v mestskej časti Jakub a obsahuje 11 zastávok a 5 informačných panelov. Slávnostne otvorený bol 21. septembra 2004.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Poloha na turistickej mape
* Náučný chodník Jakub (nová verzia)
* Náučný chodník Jakub (NAPANT) 

Kategória:Chránené areály na Slovensku
Kategória:Chránené územia v okrese Banská Bystrica
Kategória:Jakub (Banská Bystrica)
Kategória:Geografia Banskej Bystrice
Kategória:Chránené územia Národného parku Nízke Tatry
Haliç Köprüsü

náhľad|Haliç Köprüsü
**Haliç Köprüsü** (doslova *Haličský most*) je cestný most ponad záliv Zlatý roh () v Istanbule v Turecku. Spája štvrte Ayvansaray a Halıcıoğlu. Prechádza ním diaľnica Otoyol 1. Most má dĺžku 995 m, šírku 32 m a výšku 22 m nad hladinou mora.

Bol postavený v rokoch 1971 až 1974, a otvorený 10. septembra 1974. Most postavili japonská firma IHI a nemecká Julius Berger-Bauboag AG.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Mosty v Istanbule
Kategória:Cestné mosty v Turecku
Kategória:Architektúra z 1974