open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carlos Lacoste

**Carlos Alberto Lacoste** (* 2. február 1929, Buenos Aires – † 25. jún 2004, Buenos Aires) bol argentínsky politik a námorník. 11. decembra 1981 sa stal (de facto) prezidentom Argentínskej republiky. Vládol iba jedenásť dní, nezložil ale prezidentskú prísahu a neradí sa tak do oficiálneho zoznamu prezidentov krajiny. Pred tým pôsobil tiež nako minister sociálnych vecí. Pôsobil v argentínskom vojenskom námorníctve, dosiahol hodnosť viceadmirála.

## Životopis
Narodil sa v Buenos Aires do rodiny francúzskeho pôvodu, v roku 1945 začal študovať na Námornej vojenskej škole, ktorú o tri roky neskôr úspešne ukončil. Bol bratrancom manželky bývalého prezidenta Jorgeho Rafaela Videlu a Lacosteho manželka zas bola sesternicou manželky neskoršieho prezidenta Leopolda Galtieriho. Od roku 1961 žil šesť rokov v USA, kde počas tejto doby študoval riadenie a výzbroj. Už v roku 1974 sa stal námorným kapitánom a o tri roky neskôr bol povýšený do hodnosti kontraadmirála. V októbri 1974 sa stal členom komisie na prípravu Argentíny na organizovanie Majstrovstiev sveta vo futbale 1978. O dva roky neskôr sa stal riaditeľom tejto komisie, pričom v tejto funkcii si vyslúžil kritiku ešte aj od členov vlastnej vlády kvôli veľmi vysokým výdavkom na majstrovstvá.

V novembri 1981 sa pomaly končila vláda generála Roberta Eduarda Violu, ktorého v tomto období poslala vojenská chunta na povinnú zdravotnú dovolenku. Jeho právomoci na zhruba dva týždne prevzal generál Horacio Tomás Liendo.  11. decembra 1981 bola vláda Violu oficiálne ukončená a za nového prezidenta bol prechodne vymenovaný práve viceadmirál Lacoste, ktorý bol súčasne minister sociálnych vecí. Lacoste vládol jedenásť dní až do vymenovania nového prezidenta, ktorým sa 22. decembra stal generál Leopoldo Galtieri, zástanca tvrdej línie v ozbrojených silách odmietajúcej zmierovanie s politickými stranami. Lacoste však pokračoval aj vo vláde prezidenta Galtieriho v pôvodnej funkcii ministra sociálnych vecí. V roku 1982 sa znova začali objavovať obvinenia Lacosteho z neštandardného financovania majstrovstiev sveta z roku 1978, ktoré malo počas prípravy majstrovstiev narásť až o 443%. Po páde vojenskej chunty sa jeho meno objavilo medzi podozrivými, ktorí mali mať podiel na vraždení disidentov ich vyhadzovaním z lietadiel do oceánu. Zomrel v júni 2004 v Buenos Aires, kde je aj pochovaný.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Buenos Aires
Kategória:Argentínske vojenské osobnosti
Kategória:Argentínski politici
Kategória:Prezidenti Argentíny
Kategória:Argentínske osobnosti francúzskeho pôvodu
Havelka

**Havelka** (**Havelková**), ale **Hawełka**, **Hawelka**:
* Havelka (nazwisko)
** Jozef Havelka (* ?, Slovensko), kníhtlačiar
** Libuše Havelková (19242017), česká herečka, matka herca a speváka Ondřeja Havelku
** Martin Havelka
** Monica Havelka
** Ondřej Havelka
** Rudolf Havelka
** Svatopluk Havelka

## Hawelka
* Leopold Hawelka

## Pozri aj
* Havelkova ulica
Kolibiarik ruský

**Kolibiarik ruský** () je malý druh spevavca z čeľade penicovité (*Sylviidae*). Obýva tajgu od východnej Európy až po rieku Kolyma. Niektorí autori ho stále uvádzajú ako poddruh kolibiarika čipčavého. 

Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kolibiarik ruský patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend nie je známy, pretože celková populácia nebola hodnotená.

## Výskyt a stav na Slovensku
Kolibiarik ruský bol viackrát zistený na Slovensku. Dobre zdokumentovaný je výskyt 15.októbra 2012 na sedimentačnej nádrži Baňa Cígeľ  a odchyt 12. októbra 2014 na Drienoveckej mokradi. 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
Hlas kolibiarika ruského na xeno-canto
* 

Kategória:Penicovité
Kategória:Vtáky na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Alfredo Oscar Saint Jean

**Alfredo Oscar Saint Jean**, uvádzaný tiež ako **Alfredo Oscar Saint-Jean** (* 11. november 1926, Chascomús – † 2. september 1987, Buenos Aires) bol argentínsky politik a vojak. 18. júna 1982 sa stal (de facto) prezidentom Argentínskej republiky. Vládol iba dva týždne, nezložil ale prezidentskú prísahu a neradí sa tak do oficiálneho zoznamu prezidentov krajiny. Pôsobil v argentínskej armáde, dosiahol hodnosť divízneho generála. Vykonával tiež funkciu ministra vnútra.

## Životopis
Narodil sa v meste Chascomús v provincii Buenos Aires do vojenskej rodiny francúzskych prisťahovalcov. V roku 1944 vstúpil do ozbrojených síl, úspešne absolvoval štúdium na Národnej vojenskej akadémii. Na konci decembra 1981 bol vymenovaný za ministra vnútra po tom, čo ozbrojené sily rozhodli o ukončení vlády prezidenta Roberta Eduarda Violu. S nástupom do funkcie ministra súčasne ukončil svoje pôsobenie v generálnom štábe pozemných síl. 30. marca 1982 viedol ako minister vnútra veľmi tvrdý zásah proti demonštrantom na Májovom námestí v Buenos Aires, ktorí protestovali proti zlej ekonomickej situácii a porušovaniu ľudských práv v krajine. Po skončení neúspešnej Falklandskej vojny oznámil svoj zámer skončiť vo funkcii ministra vnútra. 18. júna 1982 vo funkcii skončil aj prezident Leopoldo Galtieri, taktiež kvôli porážke vo vojne s Veľkou Britániou.

V ozbrojených silách získali prevahu odporcovia Galtieriho a tak bol aj Saint Jean nútený odísť do dôchodku. Napriek tomu ho zástancovia tvrdej línie dokázali prekvapivo ešte presadiť na post prezidenta až do chvíle, kedy nebude oficiálne menovaný nový riadny prezident. Funkcie sa ujal 18. júna a zotrval v nej do 1. júla, kedy zložil prísahu generál Reynaldo Bignone. Medzi tým úplnú kontrolu nad celými ozbrojenými silami získali pozemné sily, ktoré prostredníctvom Bignoneho presadili postupný návrat k civilnej demokratickej vláde. Vojenská chunta sa tak rozpadla, keďže námorníctvo a letectvo s týmto rozhodnutím nesúhlasili. Pozemné sily ale presadili zmeny vo zvyšných zložkách ozbrojených síl a vytvorili novú chuntu. Saint Jean tak definitívne odišiel do dôchodku. Po návrate demokratickej vlády v roku 1983 bol aj Saint Jean súdený za svoj podiel na zločinoch vojenskej vlády. Konkrétne bol obvinený z 33. zločinov, ktorých sa mal dopustiť pri výkone svojich funkcii v rámci provincie Buenos Aires. Pre neskoršie rozhodnutia vlády o nemožnosti pokračovania v trestných konaniach vo veciach zločinov chunty, ale konanie voči nemu bolo zastavené. Zomrel v ústraní 2. septembra 1987 v Buenos Aires, kde je aj pochovaný.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Chascomúsu
Kategória:Argentínske vojenské osobnosti
Kategória:Argentínski politici
Kategória:Prezidenti Argentíny
Kategória:Argentínske osobnosti francúzskeho pôvodu
Hillova sféra

**Hillova sféra** je oblasť okolo telesa, v ktorom je jeho gravitačná sila silnejšia ako gravitačná sila masívnejšieho telesa, ktoré obieha. V prípade planét slnečnej sústavy je to oblasť približne sférického (guľového) tvaru, v ktorej je pohyb častíc ovládaný viac gravitáciou planéty ako gravitáciou Slnka. Pre Zem má Hillova sféra polomer približne 1,5 mil. km.

Približne sférickú oblasť definoval americký astronóm George William Hill na základe práce francúzskeho astronóma Édouarda Rochea, preto sa niekde Hillova sféra nazýva **Rocheova sféra**. Libračné body L1 a L2 sú dva hraničné body tejto oblasti.

## Výpočet polomeru Hillovej sféry
:r \approx a (1-e) \sqrt[3]{\frac{m}{3 M}}

* a – veľká polos
* e – excentricita
* m, M – hmotnosť menšieho a väčšieho telesa

Ak sa tvar obežnej dráhy menšieho telesa (planéty) blíži tvaru kružnice, je hodnota excentricity veľmi malá a môžeme ju zanedbať. Potom možno polomer Hillovej sféry určiť zo vzťahu:

:r \approx a \sqrt[3]{\frac{m}{3M}}

Vzťah je približný, stabilné obežné dráhy existujú skôr do vzdialenosti 1/3 až 1/2 polomeru Hillovej sféry.

## Oblasť vplyvu
Oblasť vplyvu alebo **sféra vplyvu**, (anglicky  – SOI), sa považuje za hranicu, ktorým gravitačným polom je trajektória ovplyvnená, v ktorej sa prepína napr. z elipsy na hyperbolu.

: r_{SOI} \approx a\left(\frac{m}{M}\right)^{2/5}

[náhľad|Hillova sféra a oblasť vplyvu pre vybrané telesá [Slnečná sústava|slnečnej sústavy. Ypsilónova os je logaritmická, teda napr. SOI Zeme má hodnotu cca 2/3 Hillovej sféry.]]
náhľad|Závislosť sféry vplyvu na pomere hmotnosti m/M. Krížikom je označená hodnota r<sub>SOI</sub> / a pre pomer hmotnosti Zeme, Saturnu a Jupiteru k Slnku.

## Referencie

## Zdroje

* *Tento článok je nanič.*

Kategória:Nebeská mechanika
Kategória:Astrodynamika
Kategória:Obežné dráhy
Kategória:Planéty
John Stephen Pazak

**John Stephen Pazak** CSsR (* 13. august 1946, Gary, Indiana, USA) je emeritný biskup katolíckej cirkvi a člen Kongregácie Najsvätejšieho Vykupiteľa. V súčasnosti je emeritným eparchom rusínskej gréckokatolíckej Eparchie Ochrany Presvätej Bohorodičky so sídlom vo Phoenixe. 

## Životopis
Narodil sa rodičom Stephenovi Pazakovi, pôvodom zo Slovenska a Johanne Hennessiovej, ktorá pochádzala z Írska. Do noviciátu redemptoristov vstúpil v roku 1965 a študoval v ich seminári v Connecticute. Tam dokončil štúdium teológie a bol vysvätený za kňaza 27. augusta 1972.

V roku 2000 ho pápež Ján Pavol II ustanovil za druhého sídelného biskupa torontského. Biskupskú vysviacku prijal z rúk Michaela Bzdela eparchu winnipegského a jeho spolusvätiteľmi boli vladyka Milan Chautur, jeho rehoľný spolubrat, v tom čase exarcha košický a Basil Schott eparchiálny biskup parmský. V roku 2016 ho pápež František vymenoval za eparchu parmského a zároveň apoštolského administrátora sede vacante toronskej eparchie. Post apoštolského administrátora mu zanikol v roku 2018, keď bol vladyka Marián Andrej Pacák vymenovaný za biskupa danej eparchie.

V auguste roku 2018 bol rímskokatolícky Phoenixský biskup Thomas James Olmsted menovaný ako apoštolský administrátor *sede plena* pre phoenixskú eparchiu. Pazak zostal eparchiálnym biskupom až do 23. augusta 2021, kedy pápež František prijal jeho rezignáciu a na jeho miesto menoval Olmsteda ako apoštolského administrátora *sede vacante*. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Redemptoristi
Kategória:Americkí gréckokatolícki biskupi
Kategória:Kanadskí gréckokatolícki biskupi
Kompresný priestor

thumb|Kompresný (spaľovací) priestor v reze dieselového motora.
**Kompresný priestor** je priestor, ktorý zostáva v piestovom stroji alebo piestovom motore nad piestom, pri polohe piesta v hornej úvrati. Je ohraničený dnom piesta, hlavou valca, vrchnou časťou obvodovej steny valca, alebo vložky valca a taniermi ventilov. Objem kompresného priestoru vo vzťahu so zdvihovým objemom valca definuje kompresný pomer.

V súvislosti s piestovými kompresormi sa kompresný priestor nazýva aj *škodlivý priestor*. V súvislosti so spaľovacími motormi s vnútorným spaľovaním sa nazýva spaľovací priestor.

Označuje sa **V<sub>k</sub>** alebo **V<sub>š</sub>**. 

## Referencie


Kategória:Konštrukcia piestových strojov
Skaliarik plešanka

**Skaliarik plešanka** alebo **skaliarik belohlavý** (lat. *Oenanthe pleschanka*) je malý vták z čeľade muchárovité. Obýva skalnaté polopúšte a skalnaté svahy Ázie a juhovýchodnej  Európy (severovýchodné Bulharsko, východné Rumunsko a južné Moldavsko). Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov skaliarik plešanka patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková i európska populácia sú stabilné.

## Výskyt a stav na Slovensku
Prvé pozorovanie na Slovensku pochádza z 13. decembra 2014, na poľnom hnojisku pri Žabokrekoch nad Nitrou bol pozorovaný a fotograficky zdokumentovaný jeden jedinec.

## Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 €  (Vyhláška MŽP č. 170/2021).

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
 
* 

Kategória:Muchárovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Vtáky na Slovensku
Akrón

**Akrón** () môže byť:

* grécky lekár v 5. stor. pred Kr., pozri Akrón (lekár)
* grécky sochár z prelomu 5. a 4. stor. pred Kr., pozri Akrón (sochár)
Hrdlička stepná

**Hrdlička stepná** (iné názvy: **hrdlička východná**, **hrdlička orientálna**; lat. *Streptopelia orientalis*) je holub z čeľade holubovitých. Obýva južnú časť Palearktídy od Uralu na východ a na juh. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov hrdlička stepná patrí medzi najmenej ohrozené druhy, stavy celkovej populácie sú stabilné.

## Výskyt a stav na Slovensku
Hrdlička stepná bola prvýkrát dokumentovaná na Slovensku vo februári 2014 v Sabinove. Bol to poddruh hrdlička hrdzavá (*S. o. meena*). 

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
 
* 

Kategória:Holubovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Vtáky na Slovensku
Akrón (sochár)

**Akrón** () bol grécky sochár na prelome 5. a 4. storočia pred Kr.   
 
Sochár Akrón, syn *Pratóna*, pochádzal zrejme zo sicílskeho Selinusu. Svoje diela tvoril na konci 5. storočia pred Kr. Z jeho tvorby sa už nič nezachovalo, ale v Delfách sa našiel jeho menom signovaný sivý vápencový podstavec zo sochy (alebo súsošia), ktorého fragmentárny nápis, datovaný do roku 360 pred Kr., hlása:

::- text v starogréčtine

Podstavec má na svojej hornej strane otvory, v ktorých bola pravdepodobne osadená bronzová socha a bronzové sedadlo. Toto dielo bolo podľa nápisu na prednej strane podstavca zasvätené neznámym mužom (nápis je na tomto mieste poškodený) zo Selinusu bohu Asklépiovi. V minulosti sa predpokladalo, že tu išlo o súsošie pozostávajúce zo sediaceho Asklépia a stojacej Hygieie alebo vyšetrujúceho lekára a pacienta. Medzi znalcami spočiatku nebola zhoda ani na pôvode Akróna, najskôr bol zaradený medzi sochárov z Lindosu (tal. archeológ Luciano Laurenzi) a neskôr nemeckým archeológom Georgom Lippoldom (v encyklopédii Pauly-Wissowa) medzi sochárov z Rodosu. Dnes prevláda názor, že pochádzal zo Selinusu. Takisto sa diskutovalo aj o dobe jeho činnosti. Francúzsky historik Jean Marcadé odmietol pôvodne navrhované datovanie do roku 360 pred Kr. ako za príliš neskoré a datoval ho na koniec piateho storočia pred Kr. (430 až 400 pred Kr.). 
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Fortnite: Save the World

**Fortnite: Save the World** je kooperatívna sandboxová videohra vyvinutá a publikovaná spoločnosťou Epic Games. Hra bola vydaná zdarma vo forme včasného prístupu (nedokončená, určená na verejné testovanie) pre Microsoft Windows, MacOS, PlayStation 4 a Xbox One 25. júla 2017. Dokončenie sa očakáva v roku 2019. Maloobchodné verzie hry boli distribuované spoločnosťou Gearbox Software, zatiaľ čo elektronická distribúcia verzií je riešená cez rozhranie spoločnosti Epic.

Fortnite: Save the world sa odohráva v deň, kedy Zem zasiahne záhadná búrka a zabije 98% ľudí. Preživší sú napadnutí zombie. Hra vznikla ideovým spojením hier *[[Minecraft]]* a *[[Left 4 Dead]]*. Jednu hru môžu hrať spoločne až štyria ľudia a pomáhať si pri zbieraní predmetov, chránení preživších, stavaní pevnosti a  ochrane zariadení, ktoré  zbierajú informácie o búrke alebo ju potláčajú. Počas hrania dostávajú odmeny za zložitejšie misie alebo nové oblečenie.

Vývoj je financovaný hlavne mikrotransakciami, ale aj predajom samotnej hry. V septembri 2017 vyšlo jej nepriame rozšírenie, hra Fortnite Battle Royale.

Kategória:Epic Games
Kategória:Videohry
Kategória:Hry pre Windows
Selinous

**Selinous** alebo **Selinus** (*Selinous*) môže byť:
 
* v gréckej mytológii kráľ Aigaleie, pozri Selinous (mytológia) 
* starogrécke mesto na Sicílii, pozri Selinunte
* staroveké maloázijské mesto v Kilíkii, pozri Selinus (Kilíkia)
* starogrécky názov rieky v Acháji, pozri Selinountas (rieka)
Druhá maďarská republika

**Druhá maďarská republika** () bola štátnym útvarom vytvoreným z Maďarského kráľovstva po skončení druhej svetovej vojny a existujúcim až do vyhlásenia Maďarskej ľudovej republiky.

## Dejiny
[náhľad|vľavo|170px|[Ferenc Nagy (politik)|Ferenc Nagy]]

Dňa 1. februára 1946 bolo Maďarské kráľovstvo vyhlásené za republiku. Štátna suverenita bola následne obnovená mierovou zmluvou z 10. februára 1947 a územný rozsah štátu sa vrátil do podoby podľa Trianonskej mierovej zmluvy z roku 1920. Novovytvárané orgány štátnej správy mali od začiatku ľudovodemokratický charakter. Za prvého prezidenta bol zvolený maloroľník Zoltán Tildy, prívrženec Sovietskeho zväzu, naopak premiérom sa stal takisto maloroľník Ferenc Nagy, stúpenec západných demokracií.

V januári 1946 začalo vysídľovanie nemeckého obyvateľstva z Maďarska. Pôvodne mala byť presídlená celá menšina, čo predstavovalo približne 500 000 osôb, ale nakoniec sa vysídlenie dotklo asi 220 000 obyvateľov.

V rokoch 1945 až 1948 bolo na základe zákona o pozemkovej reforme pridelených 1 800 000 hektárov veľkostatkárskej a cirkevnej pôdy bezzemkom a malým poľnohospodárom. Súčasne došlo v období rokov 1945 až 1949 postupne k znárodneniu hlavných hospodárskych odvetví – priemyslu, dopravy, obchodu a finančníctva. Týmito zmenami sa upevňovalo ľudovodemokratické zriadenie v krajine. Novou maďarskou menou bol od mája 1946 ustanovený forint. Len zo štátnej správy bolo pôsobením komunistu László Rajka odstránených viac ako 60 000 *„pravicových živlov“*. Komunistická kampaň proti Bélovi Kovácsovi (tajomník maloroľníckej strany) skončila jeho zatknutím vo februári 1947 a následnou deportáciou do Sovietskeho zväzu. Maďarský premiér Ferenc Nagy bol nútený, pod vyhrážkou obvinenia zo sprisahania, odstúpiť z funkcie a následne emigrovať.

Augustové voľby v roku 1947 boli najúspešnejšie pre koalíciu na čele s komunistami, ktorí získali 22% hlasov a stali sa tak najsilnejšou stranou v parlamente. Potom sa dve vedúce politické strany Maďarská komunistická strana (MKP) a Sociálnodemokratická strana Maďarska (MSZDP) 12. júna 1948 zlúčili do jednotnej Maďarskej strany pracujúcich (MDP). Následne došlo k druhej vlne masívneho znárodňovania a násilnej kolektivizácie. Májové voľby v roku 1949 sa už niesli v duchu jednotnej kandidátky ľudového frontu, ktorý získal 95% všetkých hlasov.

Dňa 15. augusta 1949 bola vyhlásená Maďarská ľudová republika a 20. augusta Národné zhromaždenie prijalo zákon o novej socialistickej ústave.

## Referencie

## Pozri aj
* Maďarsko
* Dejiny Maďarska

## Zdroj

Kategória:Dejiny Maďarska
Kategória:Zaniknuté štáty
Kategória:Zaniknuté štáty Európy
Kategória:Zaniknuté republiky
Xenokritos z Téb

**Xenokritos** (*Xenokritos*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.   
 
Sochár Xenokritos pochádzal z boiótskych Téb. Svoje diela tvoril zrejme v 2. polovici 4. storočia pred Kr. Pausanias, grécky cestovateľ z druhého storočia, vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že so svojim rodákom Eubiom zhotovil kultovú sochu Hérakla, ktorá sa nachádzala vo svätyni pri Tébach: „*Tu sú tiež reliéfne obrazy žien, dnes už chatrne viditeľné; Tébania ich nazývajú „Nesúce jedovaté šťavy“ (Farmakides). Poslala ich vraj [[Héra (bohyňa)|Héra]], aby bránili [[Alkméné (mytológia)|Alkméne]] pri pôrodných bolestiach. Skutočne jej bránili, takže nemohla porodiť. Ale [[Teiresias|Teiresiova]] dcéra Historis si na ne vymyslela lesť: Vykríkla tak, aby ju počuli, že Alkméné porodila; tak sa dali oklamať a odišli. Alkméné potom naozaj pôrod dokončila. Na tom mieste stojí Héraklova svätyňa. Jedna socha z bieleho mramoru má meno Predný bojovník (Promachos), je to dielo Tébanov Xenokrita a Eubia. *“ Promachos bol prívlastok čiže epiteton mýtického hrdinu Hérakla v Tébach.  

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Nepatrím medzi…

***Nepatrím medzi…*** je debutový album slovenského rappera Moma. Vydalo ho štúdio Hip-Hop.sk v roku 2008.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
Momo (Roman Grigely) - rap, texty

Peter Bulík - Gitara

Juraj Široký - basgitara

Mŕtvy Aleš - Bubny

Janko, Mako, Mŕtvy Aleš - produkcia
Rákoš (hrad)

**Rákoš** (iné názvy: **Kövi**, **Kovi-Kameňany**; historické názvy: Rákos, Rakoswar, Kövi (Kuy, Kwi, Kewy)) je zrúcanina hradu, ktorá sa nachádza severne od obce Rákoš (lokalita Zámčok/Zámček) v okrese Revúca (býv. Gemerská župa). Dispozíciou ide o gotický hrad.

## Dejiny
Hrad pochádza z poslednej tretiny 13. storočia. Výstavbu hradu realizoval Detrik z rodu Ákošovcov, ktorý nadväzoval na politiku Bela IV., ktorý po mongolskom vpáde do Uhorska podporoval výstavbu hradov. Hrad sa v písomných prameňoch objavuje po prvý raz v roku 1318. V listine z roku 1367 sa však spomína len miesto hradu, pravdepodobne bol dlhšie nevyužívaný. V poslednej tretine 14. storočia došlo k jeho obnoveniu, majiteľmi boli Bubekovci. V roku 1470 bol daný ako záloha Zápoľskovcom, v druhej tretine 16. storočia ho získali Bubekovci späť. V dokumentoch z rokov 1558 a 1567 sa hrad spomína ako opustený, viac obnovený nebol.

Zachované mená kastelánov: 1461 Tomáš zo Skerešova, 1523 Ján z Tornale.

K hradnému panstvu patrili obce: Sirk, Rákoš, Turčok, Nandraž, Kameňany, Držkovce, Licince, Leváre.

## Opis hradu
Hrad dômyselne využíval prírodnú dispozíciu, keď skalné lavice tvorili obranný prvok alebo priamo steny objektov hradu. Lichobežníkový palác tvoril najvyššie miesto hradu. Na jeho severnej strane bola priekopa. Na južnú stranu paláca nadväzovalo nádvorie. Vstup do hradu bol z východnej strany. Hrad nemal studňu (kvôli skalnému podložiu), ako zdroj vody slúžila do sklady vytesaná cisterna.

## Referencie

Kategória:Ruiny na Slovensku
Kategória:Rákoš (okres Revúca)
Kategória:Stavby v okrese Revúca
Kategória:Gotické stavby na Slovensku
Kövi

**Kövi** môže byť:
* historický názov obce Kameňany
* zrúcanina hradu v okrese Rožňava, pozri Rákoš (hrad)

## Zdroje
Nathaniel Philip Rothschild

náhľad|Erb rodiny Rothschildovcov
**Nathaniel Philip Victor James (Nat) Rothschild** (* 12. júl 1971, Londýn, Spojené kráľovstvo) je medzinárodný finančník a najmladšie dieťa lorda Jacoba Rothschilda, 4. baróna Rothschildovcov a Sereny Mary Dunnovej. Vyštudoval na Colet Court, Eton College a Wadham College, Oxfordskej univerzite, kde študoval históriu.

Má veľké spektrum medzinárodných obchodných záujmov. Je predsedom JNR Limited, investičnej a poradenskej spoločnosti zaoberajúcej sa primárne rozvíjajúcimi trhmi v sektore s kovmi, ťažbou a zdrojmi. Bol spolupredsedom Bumi plc, skupiny zaoberajúcej sa prírodnými zdrojmi, ktorú pomohol vytvoriť a je na zozname London Stock Exchange. Bol tiež spolupredsedom hedgového fondu Atticus Capital od roku 1996 do roku 2009. Je bývalý predseda Vivarte, Paneurópskeho maloobchodu a Kookai odevnej značky.

V marci 2000 sa stal zástupcom riaditeľa (po anglicky alternate director) RIT Capital Partners a v roku 2004 nevýkonným riaditeľom (po anglicky non-executive director) do roku 2010 kedy sa začal sústrediť na iné aktivity.

Nathaniel Rothschild je členom medzinárodnej rady Belferovho centra na Harvardovej škole vlády Johna F. Kennedyho  (Harvard´s John. F Kennedy School of Government) a Medzinárodnej poradnej rady Inštitúcie Brookings (Brookings Institution). Je tiež členom medzinárodnej poradnej rady spoločnosti Barrick Gold Corporation.



## Referencie


Kategória:Rothschildovci
Kategória:Bankári
Kategória:Britskí podnikatelia
Kategória:Absolventi Oxfordskej univerzity
Kategória:Osobnosti z Londýna
Basketbalista roka

**Basketbalista roka** je anketa o najlepšieho hráča a hráčku basketbalu. V období Česko-Slovenska ju od roku 1965 vyhlasovala sekcia basketbalu ÚV ČSTV, od roku 1970 potom Basketbalové združenie ČSTV a od roku 1990 občianske združenie Českej a slovenskej basketbalovej federácie. Po zániku Česko-Slovenska anketu vyhlasujú Česká basketbalová federácia a Slovenská basketbalová asociácia.

V mužskej kategórii je päťnásobným víťazom ankety bývalý česko-slovenský reprezentant, Slovák Stanislav Kropilák, ktorý je tiež desaťnásobným víťazom (19751984) obdobnej ankety o najlepšieho basketbalistu Slovenska. Štvornásobnými víťazmi ankety sú František Konvička a Zdeněk Kos a v ženskej kategórii, tri hráčky: Anna Kozmanová, Helena Malotová-Jošková a Milena Jindrová.

Česká basketbalová federácia a Asociácia ligových klubov v roku 2001 vyhlásili anketu o najlepšieho českého basketbalistu 20. storočia. Víťazom bol vyhlásený Jiří Zídek st., na druhom a treťom mieste boli Kamil Brabenec a Ivan Mrázek. Najlepšou českou basketbalistkou storočia sa stala Milena Jindrová.

Slovenská basketbalová asociácia vyhlásila anketu o najlepšieho basketbalistu Slovenska 20. storočia, ktorej výsledky boli vyhlásené v decembri 2000, víťazom sa stal Stanislav Kropilák.

## Basketbalista roka
Anketa o najlepšieho basketbalistu Česko-Slovenska bola vyhlasovaná medzi rokmi 1965 až 1991. Na Slovensku sa v rokoch 19711990 konala obdobná anketa, ktorá sa týkala špecificky slovenských hráčov a hráčok. Po roku 1992 Česká basketbalová federácia a Slovenská basketbalová asociácia vyhlasujú samostatné ankety, ale v niektorých rokoch sa neuskutočnili. Výsledky ankiet:

Ankety Basketbalista roku od roku 1992

## Referencie


## Externé odkazy
* První 3 z české ALL STAR GAME v hale Sparta Praha 1995, 1996, 1997  
* 25.03.2007 Welsch s Vítečkovou sú opäť najlepší basketbalisti z webu šport.cz 
* 23.04.2008 Nejlepším hráčem basketbalové ligy se stal Radoslav Rančík web basketbal.idnes.cz 
* 14.07.2012 Česká basketbalová federace se rozhodla obnovit slavnostní vyhlašování nejlepších basketbalistek a basketbalistů 
* 08.08.2013 Vládci českého basketbalu jsou Satoranský a Vítečková stránky cbf.cz 
* Rančík je po štvrtýkrát najlepším basketbalistom Slovenska 16.02.2014 webnoviny.sk

## Zdroj

Kategória:Basketbal v Česko-Slovensku
Kategória:Českí basketbalisti
Kategória:Česko-slovenské športové ocenenia
Kategória:Slovenskí basketbalisti
Lars Kepler

náhľad|Alexander Ahndoril a Alexandra Coelho Ahndorilová, 2012
**Lars Kepler** je pseudonym autorskej dvojice Alexander Ahndoril a jeho manželky Alexandry Coelho Ahndorilovej, ktorí sa vo svojej tvorbe zameriavajú na krimi romány. Krstné meno pseudonymu odkazuje na Stiega Larssona, autora trilógie Milénium a priezvisko na nemeckého astronóma Johannesa Keplera.

## Diela
* s detektívom Joonom Linnom
** *Hypnotisören*, 2009
** *Paganinikontraktet*, 2010
** *Eldvittnet*, 2011
** *Sandmannen*, 2012
** *Stalker*, 2014
** *Kaninjägaren*, 2016
** *Lazarus*, 2018
** Spegelmannen, 2020
** Spindeln, 2022
* Samostatné diela
** *Playground*, 2015

### Slovenské vydania
* *Hypnotizér*, IKAR 2010, ISBN 978-80-551-2170-3
* *Zmluva podľa Paganiniho*, IKAR 2011, ISBN 978-80-551-2467-4
* *Svedkyňa ohňa*, IKAR 2013, ISBN 978-80-551-3410-9
* *Uspávač*, IKAR 2014, ISBN 978-80-551-3781-0
* *Stalker*, IKAR 2015, ISBN 978-80-551-4340-8
* *Ihrisko*, IKAR 2016, ISBN 978-80-551-4768-0
* *Lovec králikov*, IKAR 2017, ISBN 978-80-551-5540-1
* *Lazár*, IKAR 2019, ISBN 978-80-551-6571-4
* Zrkadlový muž, IKAR 2020
* Pavúk, IKAR 2023

## Zdroj

Kategória:Švédski spisovatelia
Sebastian Kurz

**Sebastian Kurz** (* 27. augusta 1986, Viedeň) je rakúsky politik, od 7. januára 2020 do 11. októbra 2021 spolkový kancelár Rakúska vo vláde ÖVP a Zelených, predseda Rakúskej ľudovej strany. Od decembra 2017 do 2019 rakúsky kancelár vo vláde, ktorú ÖVP vytvorila so Slobodnou stranou Rakúska (FPÖ). Počas rokov 2013 až 2017 pôsobil na poste ministra zahraničných vecí a integrácie Rakúska, najprv ako člen druhého kabinetu Wernera Faymanna a od mája 2016 vo vláde Christiana Kerna. 

V čase vymenovania za kancelára v decembri 2017 sa Kurz stal vo veku 31 rokov najmladšou hlavou vlády v Európe.

28. mája 2019 bol Sebastian Kurz odvolaný prezidentom Rakúskej republiky z postu rakúskeho kancelára ako následok vyslovenia nedôvery parlamentom. 

28. septembra 2019 vyhrala Rakúska ľudová strana parlamentné voľby, predsedom ktorej je Sebastian Kurz. Strana vyhrala podielom hlasov zo všetkých platných voličských hlasov 37 %. 

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Rakúski ministri
Kategória:Ministri zahraničných vecí Rakúska
Kategória:Kancelári Rakúska
Kategória:Politici ÖVP
Kategória:Osobnosti z Viedne
Mandžuský incident

thumb|Japonskí experti skúmajú trať
thumb|Japonskí vojaci v Mukdene
**Mandžuský incident** (tiež *Mukdenský incident*) bol výbuch na japonskej železničnej trati neďaleko Mukdenu v Mandžusku, ku ktorému došlo v noci 18. septembra 1931. Bola to dopredu pripravená japonská akcia. 

Cieľom Japoncov v Mandžusku bolo získať zámienku, ktorá by mohla ospravedlniť vojenskú inváziu do Mandžuska a nahradenie čínskej vlády v regióne japonskou bábkovou vládou. Preto zinscenovali sabotáž svojej vlastnej železničnej trate neďaleko Mukdenu. Toto miesto nemalo žiadny zvláštny význam ani pre Čínu, ani pre Japonsko. Bolo ale vzdialené iba 800 metrov od čínskej vojenskej základne. Plánovaný výbuch mal byť označený ako čínsky útok na japonskú dopravnú tepnu. Japonská vojenská agresia mala vyzerať ako legitímne opatrenie k ochrane železničnej trate, ktorá je dôležitá pre priemysel a hospodárstvo. Miesto explózie bolo vybraté tak, aby došlo len k minimálnemu poškodeniu trate. Explózia bola skutočne iba malá, poškodenia trate nepatrné, a za krátku dobu po výbuchu prešiel miestom bez problémov vlak. 

Po incidente japonské vojsko zaútočilo na čínskych vojakov a 19. septembra 1931 Japonci obsadili Mukden. Oficiálne vysvetlenie Japoncov bolo, že sa len bránili útoku čínskeho vojska. Spojené kráľovstvo a USA sa na japonskú agresiu v podstate len prizerali. Japonci rýchlo postupovali a 5. februára 1932 dobili celé Mandžusko. 1. marca 1932 bol vyhlásený samostatný štát Mandžukuo. Hlavou štátu sa stal bývalý posledný čínsky cisár z mandžuskej dynastie. Ešte v tom roku bol podpísaný Japonsko-mandžuský protokol, ktorým bolo legalizované umiestnenie vojska na mandžuskom území. 

Dobytím Mandžuska Japonsko ovládlo mandžuský priemysel a získalo prístup k surovinám, ktorých je v Japonsku nedostatok. Japonská agresia do Mandžuska bola v roku 1933 prejednaná na valnom zhromaždení Spoločnosti národov a nový štát Mandžukuo nebol uznaný. Neboli však ani prijaté žiadne ďalšie opatrenia. Mandžuský priemysel a suroviny pomohli Japonsku, ktoré potrebovalo silnú armádu. Územie Mandžuska bolo Japonskom okupované až do roku 1945.

Inscenoval ho Kandži Išiwara.

## Referencie


## Literatúra
* NOVOTNÝ, Josef. *Causa Dohihara.* Plzeň: Laser, 1994. ISBN 80-85601-76-1.

## Externé odkazy
* HACKETT, Bob; KINGSEPP, Sander; TULLY, Anthony. *RISING STORM - THE IMPERIAL JAPANESE NAVY AND CHINA 1931-1941: The Beginning of War in Asia- "The Mukden Incident" and the Conquest of Manchuria - 1931* [online]. combinedfleet.com, 2012 [cit. 2012-07-15]. Dostupné online (anglicky)
* Mandžuský incident na YouTube

## Zdroj

Kategória:1931
Kategória:Vojenská taktika
Kategória:Dejiny Japonska
Kategória:Dejiny Číny
Vojna proti emu

**Vojna proti emu** alebo **veľká vojna proti emu** bola vojenská operácia, ktorá sa odohrala v Austrálii v roku 1932 kvôli sťažnosti verejnosti na veľké množstvo vtákov emu, ktorí pustošili polia v okrese Campion v Západnej Austrálii. Neúspešné pokusy zredukovať populáciu emu viedli k tomu, že médiá tento incident označili ako vojnu proti emu. Napriek tomu, že bolo zabité veľké množstvo vtákov emu, ich populácia naďalej ničila polia a úrodu.

## Prvé pokusy
2. novembra vojaci išli do okresu Campion, kde zbadali 50 vtákov emu. Keďže boli vtáci mimo strelný dosah vojakov, miestni osadníci sa vtákov pokúsili nahnať tak, aby na nich mali dostrel. To sa avšak nevydarilo a vojaci boli schopní zastreliť iba zhruba tucet vtákov, pričom neutrpeli žiadne straty mužov. Ďalší významný pokus bol 4. novembra, keď bolo pri miestnej priehrade videných 1 000 vtákov emu. Nanešťastie, sa vojakom zasekla zbraň po tom ako zastrelili dvanástich vtákov. 8. novembra zástupcovia Snemovne reprezentantov Austrálie rokovali o tejto vojenskej operácii a o jej negatívnom pokrytí v médiach. Dospeli k rozhodnutiu, že mužov aj zbrane stiahnu a operácia bude zrušená.

## Následky
Napriek problémom s vyhladzovaním týchto vtákov, farmári opäť požiadali vládu o pomoc v rokoch 1934, 1943 a 1948. Ich požiadavky boli však odmietnuté. Systém odmien za zabitie vtákov emu zavedený v roku 1923 ďalej pokračoval a aj úspešne, čo je dokázané vyplatením 57 034 odmien za 6 mesiacov v roku 1934.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:1932
Kategória:Dejiny Austrálie
Durinkovia

náhľad|Európa koncom 5. storočia
**Durinkovia** alebo **Durynkovia** bol germánsky kmeňový zväz, ktorý žil v 5. – 6. storočí v povodí riek Sála, Ihna a Unstrut.

Rozvinuli sa najmä po páde Hunov. Zachovali sa po nich bohato vybavené pohrebiská. Kmeňový zväz sa rozpadol po porážke Frankami: južnú časť územia Durinkov ovládla Franská ríša a sever Sasi.

## Zdroje

Kategória:Starí Germáni
Thérón (sochár)

**Thérón** () bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.   
 
Sochár (bronziar) Thérón pochádzal z Boiótie. Svoje diela tvoril v 2. polovici 3. storočia pred Kr., a to hlavne na ostrove Aigina a na posvätnej pôde Olympie, kde ešte v 2. storočí jednu z jeho sôch videl grécky cestovateľ Pausanias, ktorý o tom do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal: „*Pokiaľ ide o sochu [[Messinia|Messénčana]] [[Gorgos z Messénie|Gorga]], syna Euklétovho, ktorý získal víťazstvo v [[Pentatlon (antický)|päťboji]], a [[Damaretos z Messénie|Damareta]], rovnako Messénčana, ktorý premohol chlapcov v [[Box (šport)|pästnom boji]], vytvoril jedného z nich boiótsky Thérón, sochu Damareta [[Atény|aténsky]] [[Silanión]].*“
 
V archeologickej lokalite starovekého Pergamonu sa našiel podstavec zo sochy s jeho signatúrou:

::- text v starogréčtine

Toto Thérónove dielo bolo s najväčšou pravdepodobnosťou prepravené z Aiginy do Pergamonu ako vojnová korisť pergamského kráľa Attala I. v prvej macedónskej vojne roku 210 pred Kr.
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
KE

**KE** môže byť:

* kód ISO 3166-2 pre Keňu, pozri ISO 3166-2
* evidenčné číslo vozidiel na Slovensku pre okres Košice, pozri zoznam skratiek okresov Slovenska
* evidenčné číslo vozidiel v írskom grófstve Kildare, pozri Štátne poznávacie značky v Írsku
* označenie leteckej spoločnosti IATA, pozri Korean Air
* internetová doména najvyššieho rádu pre Keňu, pozri .ke
H1

**H1** môže byť:

* druh histónu, pozri histón
* tag pre označenie hlavného nadpisu stránky v jazyku HTML, pozri HTML
* americký terénny automobil, pozri Hummer H1
* dodávkové vozidlo, pozri Hyundai H-1
* raketový motor na kvapalné palivo, pozri H-1 (raketový motor)
H2

**H2** môže byť:

* americký terénny automobil, pozri Hummer H2
* relačný databázový systém napísaný v Jave, pozri H2 (databázový systém)
K8

**K8** alebo **K-8** môže byť:

* diaľnica v Kansase v USA, pozri K-8 (diaľnica)
* sovietska atómová ponorka, pozri K-8 (ponorka)
* sovietska riadená strela vzduch-vzduch (v kóde NATO AA-3 Anab), pozri K-8 (riadená strela)
* čínsko-pakistanský cvičný a bojový letúň, pozri Hongdu K-8 Karakorum
* 64-bitové jadro používané v CPU firmy AMD, pozri AMD K8
K3

**K3** alebo **K-3** môže byť:

* diaľnica v Kansase, pozri K-3 (diaľnica)
* sovietska dieselovo-elektrická ponorka, pozri K-3 (sovietska ponorka)
* sovietska jadrová ponorka, pozri K-3 Leninskij Komsomol
* britská ponorka, pozri HMS K3
* americká ponorka, pozri USS K-3 (SS-34)
* arménska puška, pozri K-3 (puška)
* syntetický vitamín menadión, 2-methyl-1,4-naftochinon alebo K3, pozri pod menadión
* otvorený softvér pre napaľovanie CD a DVD pre operačný systém Linux a systémy založené na Unixe, pozri K3b
* kórejský guľomet, pozri Daewoo K3

Kategória:Rozlišovacie stránky
PF Schio

**Pallacanestro Femminile Schio**, tiež zo sponzorských dôvodov známy ako **Famila Schio**, v minulosti **Beretta Famila Schio** podľa talianskej siete supermarketov Famila, je taliansky ženský basketbalový tím, ktorý pôsobí v meste Schio a hrá v najvyššej talianskej lige Serie A1.

Klub bol založený v roku 1973 a prvé úspechy dosahoval medzi rokmi 1996 a 2002, kedy dvakrát vyhral taliansky pohár Coppa Italia a tiež dva posledné ročníky pohára Ronchetti Cup. V roku 2005 sa PF Schio prvý raz stal majstrom Talianska, čo sa mu podarilo o rok aj obhájiť spolu s prvým národným double. V roku 2008 Schio spolu s národným titulom vyhralo aj Európsky pohár FIBA (EuroCup Women), druhú najvýznamnejšiu európsku súťaž po Eurolige.  V roku 2011 tím opäť dosiahol národné double. Double získali aj v roku 2018, kedy za tím hrala tiež slovenská pivotka Žofia Hruščáková.

Schio hralo od roku 1999 9x Euroligu a jeho najväčší úspech doteraz bolo prebojovanie sa do štvrťfinálne (Final 8) v sezóne 2011/2012 po tom, ako porazili obhajcu titulu zo sezóny 2010/2011 Perfumerías Avenida.

## Tituly
* **[[Ronchetti Cup]]**
** 2001, 2002
* **[[Európsky pohár FIBA]]**
** 2008
* **[[Séria A (ženský basketbal)|Serie A]]**
** 2005, 2006, 2008, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018, 2019, 2022
* **[[Coppa Italia (ženský basketbal)|Coppa Italia]]**
** 1996, 1999, 2004, 2005, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2017, 2018, 2021, 2022, 2023

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Schio
Kategória:Organizácie založené v 1973
B2

**B2** môže byť:

* v astronómii:
** podtrieda spektrálnej triedy B, pozri spektrálna klasifikácia
** skrátený názov 2. stupňa na Bortlovej stupnici, pozri Bortlova stupnica

* v chémii:
** vitamín B2, pozri riboflavín
** jeden z cicavčích cyklínov, pozri cyklín B2 

* v automobilizme:
** Laurin & Klement B2
** Citroën B2, iný názov pre Citroën Type B
*úroveň znalosti cudzieho jazyka, pozri Spoločný európsky referenčný rámec pre jazykové znalosti
* formát papiera 500 × 707 mm daný normou ISO 216, pozri formát papiera

Kategória:Skratky
B4

**B4** môže byť:

* električkový vlečný vozeň, vyrábaný v Česko-Slovensku spoločnosťou ČKD Tatra Smíchov, pozri Tatra B4
* typ štvorvalcového motora, pozri B4 (motor)
* heterocyklická zlúčenina (v staršej literatúre označovaná ako vitamín B4), pozri Adenín
* štandardný formát papiera (ISO 216: 250×353 mm), pozri formát papiera
* česká hudobná skupina, pozri B4 (hudobná skupina)
Gears of War (séria)

**Gears of War** je séria videohier vytvorená spoločnosťou Epic Games, vlastnená a uverejnená spoločnosťou Microsoft Studios. Séria sa zameriava na konflikt medzi ľudstvom, podzemnými reptilianskými hominidmi známymi ako Locust Horde a ich mutovanými náprotivkami, Lambent & The Swarm. Táto franšíza pozostáva z piatich videohier z pohľadu tretej osoby, ktoré boli doplnené o komiksovú sériu a päť románov.

Prvá verzia hry, nazvaná "Gears of War", bola vydaná 7. novembra 2006 na Xbox 360. Hra sleduje protagonistu Marcusa Fenixa, vojaka koalície, ktorého úlohou je viesť posledný útok, zničiť Locust Horde a zachrániť ľudstvo. Dve nasledujúce hry "Gears of War 2" (2008) a "Gears of War 3" (2011) pokračovali s postavou Fenixa a nekončiacom konflikte ľudstva so silami Locust Horde a Lambent. V roku 2013 Epic Games a Microsoft vydali verziu, ktorý sa sústreďuje na Damona Bairda, jedného z členov Fenixovho tímu. "Gears of War: Ultimate Edition" bol pre Microsoft Windows sprístupnený 1. marca 2016. Gears of War 4 sa odohráva 25 rokov po Gears of War 3 a sleduje osud syna Marcusa Fenixa JD, ktorý bojuje s Locust Horde, ktorá opäť ohrozuje ľudstvo.

*Gears of War *vyvinula firma Epic Games. Cliff Bleszinski, ktorý predtým pracoval napríklad na hre Epic Games* [[Unreal Tournament]],* bol v prvých troch hrách hlavný herný dizajnér. Bol inšpirovaný hernými prvkami z Resident Evil 4*,* Kill Switch *a *Bionic Commando*.* Séria bola tiež riadená výkonným producentom a riaditeľom vývoja Rodom Fergussonom. Prvé štyri diely série používali upravenú verziu Unreal Engine 3. Dňa 27. januára 2014 spoločnosť Microsoft získala všetky práva na franchising z Epic Games. Kanadské štúdio vyvinulo "Gears of War 4", ktoré bolo vydané 11. októbra 2016 pre [Xbox One] a Windows 10.
## Referencie


Kategória:Videohry
Kategória:Počítačové hry z 2006
Kategória:Série počítačových hier
Kategória:Epic Games
F1

**F1** môže byť:

* vo formáte F1:
** rozhlasová stanica v Česku, pozri Frekvence 1 
** jeden z programov Československej televízie, pozri F1 (televízna stanica)
** F1 generácia – definícia z biológie
** F1 (klávesa) – funkčné tlačidlo klávesnice
** stíhacie lietadlo, pozri Dassault Mirage F1
** McLaren F1 – britský športový automobil
** HMS F1 – britská ponorka

* vo formáte F 1:
** Formula 1

* vo formáte F-1:
** sovietsky obranný granát
** Mitsubishi F-1, japonské stíhacie lietadlo
** USS F-1 (SS-20) – americká ponorka
** raketový motor na kvapalné pohonné palivo, pozri F-1 (raketový motor)

* vo formáte F-1:
** reciproký farad – jednotka dielektrického odporu

* vo formáte f1:
** základné frekvencie

Kategória:Skratky
Kategória:Značky
Spintharos

**Spintharos** () môže byť:
 
* starogrécky tragický básnik, pozri Spintharos (básnik)
* grécky architekt v 4. stor. pred Kr., pozri Spintharos z Korintu
* macedónsky veliteľ vojska za vlády Démétria I., pozri Spintharos z Macedónie
B1

**B1** môže byť:

* v astronómii:
** podtrieda spektrálnej triedy, pozri pod spektrálna klasifikácia
** skrátený názov 1. stupňa na Bortleovej stupnici

* v chémii:
** vitamín, pozri tiamín
** jeden z cicavcových cyklinov, pozri cyklin B1

* vo vojenstve:
** typ francúzskeho tanku, pozri Char B1
** americký strategický bombardér, pozri Rockwell B-1 Lancer

* iné:
** úroveň znalosti cudzieho jazyka, pozri pod spoločný európsky referenčný rámec pre jazykové znalosti
Lokros

**Lokros** () môže byť:
 
* v gréckej mytológii syn boha Dia a Mairy, pozri Lokros (syn Dia)
* grécky sochár v 5. stor. pred Kr., pozri Lokros z Paru
Ján Beblavý

**Ján Beblavý** (* 27. marec 1898, Vrbovce† 10. apríl 1968, Jasenová) bol slovenský evanjelický farár, doktor teológie, profesor, cirkevný historik a spisovateľ.

## Rodina
Pochádzal z rodiny Beblavých z Vrboviec, ktorej členom boli Pavel Beblavý, spisovateľ a evanjelický farár, autor prvého románu o Jánošíkovi, a Miroslav Beblavý, poslanec NR SR a predseda strany SPOLU-občianska demokracia.
* otec Michal Beblavý
* matka Anna, rod. Štefková

## Životopis
Teológiu študoval na fakultách v Bratislave, Edinburghu, Paríži a Štrasburgu, kde mu v roku 1922 na základe dizertačnej práce *Les idées eschatologiques de saint Paul et des Pères Apostoliques* bol udelený titul doktora teológie. Po krátkom pôsobení na kňazských miestach na Slovensku bol v roku 1927 vymenovaný za profesora systematickej teológie a novozmluvných vied v Kaunase v Litve, odkiaľ sa vrátil v roku 1934, keď sa stal profesorom na Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte (SEBF) v Bratislave. Bol jej dekanom v rokoch 19391942 a 19441948. Bol editorom Cirkevných listov (19511952) a spolueditorom odborného časopisu Theologica evangelica (19481951).  

Po komunistickom prevrate v roku 1948 a následnom zoštátnení vysokých škôl sa aj na SEBF uskutočnili rozsiahle čistky. Na základe rozhodnutia Slovenského úradu pre veci cirkevné (SLOVÚC) bol označený za „reakčného“ profesora a zbavený funkcie profesora na SEBF rozhodnutím ministra Z. Fierlingera k 31. júlu 1952. Po krátkom pôsobení na mieste seniorálneho kaplána v Bratislave od apríla 1953 bol preložený  do Jasenovej za zborového farára. Z Bratislavy bola v rámci Akcie „B“ vysťahovaná aj rodina profesora Beblavého. V Jasenovej po 15-ročnej službe cirkvi na Veľkú noc roku 1968 zomrel.

## Dielo (výber)
* *Sadhu Sundar Singh, apoštol XX. storočia* (1925)
* *Dve krásne duše: Adele Kammová a Renée de Benoitová* (1928)
* *Správnosť pomenovania, Nová zmluva*: odtlačok z Cirkevných listov č. 22 – 24 (1943)
* Sborník venovaný Dr. Jánovi Jamnickému, profesorovi teológie, k 70. narodeninám (1948)
* *Čtyři vyznání ; vyznání Augsburské, Bratrské, Helvetské a České, se čtyřmi vyznáními staré církve a se Čtyřmi články pražskými*, spolu s Rudolfom Říčanom (1951)
* *Lietuvių-čekų santykiai Vytauto didžiojo laikais* (1930)
* *Čekoslovakų Respublika* (1931)
* *Naujojo Testamento gadynés istorija* (1933)
* *Ivadas i Naująjį Testamentą* (1933)

## Ocenenia (výber)
* 1934 – Rád Vitolda Veľkého
* 1947 – Československý vojnový kríž

## Referencie

## Literatúra
* UHORSKAI, Pavel, TKÁČIKOVÁ, Eva a kolektív: Evanjelici v dejinách slovenskej kultúry 1, 2. Tranoscius Liptovský Mikuláš, 1997.

Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí teológovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Osobnosti z Vrboviec
Mars Cube One

**Mars Cube One** (skratka **MarCO**) bola misia, ktorá štartovala 5. mája 2018 spolu s misiou NASA InSight k Marsu. Pozostáva z dvoch cubesatov, **MarCO-A** a **MarCO-B**, ktoré boli schopné poskytnúť komunikáciu v reálnom čase so Zemou pre InSight pri vstupe do atmosféry, zostupe a pristátí (EDL) 26. novembra 2018, keď bola sonda InSight mimo možnosti priamej komunikácie so Zemou. Oba sú vo formáte 6U (10 × 20 × 30 cm) CubeSat. Misia je testom nových miniaturizovaných komunikačných a navigačných technológií. Sú to prvé CubeSaty určené na prevádzku mimo obežnej dráhy Zeme a okrem telekomunikácie testovali odolnosť CubeSatov voči podmienkam vzdialenejšieho vesmíru.

Zariadenie *InSight* vyslalo svoje telemetrické údaje čoskoro po pristátí, a preto MarCO neboli pre misiu *InSight* nevyhnutné. Skôr demonštrovali nový reléový systém a technológiu pre budúce použitie v misiách do iných častí slnečnej sústavy, ktoré nemusia mať nasadenú retranslačnú družicu.

alt= označené. Predný kryt je vynechaný, aby sa zobrazili niektoré vnútorné komponenty. Antény a solárne polia sú v nasadenej konfigurácii|náhľad|440x440bod|Ilustrácie cubesatu MarCO s niektorými kľúčovými komponentmi
Hmotnosť každého CubeSatu je 13,5 kg. Sú vybavené zrkadlovou anténou s vysokým ziskom a miniatúrnym rádiom pracujúcim v UHF (iba príjem) a X pásmom (prijem a prenos) rádiovom pásme. Majú miniatúrny širokouhlý fotoaparát, iónový pohon a sledovač hviezd pre navigáciu.

## Štart a trajektória
Vyniesla ich raketa Atlas V 401 (AV-078) z Vandenberg Air Base Base Spread Complex 3-East spolu so sondou *InSight* 5. mája 2018 o 11:05 UTC. Bola to prvá americká medziplanetárna misia, ktorá štartovala z Kalifornie. Po prechode na trajektóriu k Marsu sa cubesaty MarCO oddelili a leteli vlastnou dráhou na Mars, čím otestovali funkčnosť a navigáciu CubeSatov vo vzdialenom vesmíre.

Cesta k Mars trvala 6,5 mesiaca.

## Prenos signálu z EDL Insight
Kontrolóri misie sondy *Insight* dostali signál EDL (entry, descent, and landing) do riadiaceho centra prostredníctvom satelitov Mars Cube One (MarCO), ktoré signál zo sondy *Insight* úspešne zachytili a preposlali na Zem.

## Podobné misie za obežnou dráhou Zeme
Misia Artemis I k Mesiacu mala ako sekundárne užitočné zaťaženie 13 CubeSatov. Každý CubeSat vyvinul iný tím a mali slúžiť na rôzne ciele.

## Galéria

Súbor:PIA20346marsco.jpg|Cubesat Marco
Súbor:Animation of InSight trajectory.gif|Trajektória sondy Insight
Súbor:PIA22830 Two Days Till Mars for MarCO, Annotated version.jpg|Prílet k Marsu.
Súbor:PIA22833 Farewell to Mars (cropped).jpg|Pohľad na Mars z Marco-B počas preletu 26. novembra 2018
Súbor:PIA19388-Mars-InSight-MarCO-CubeSats-20150612.jpg|MarCO A a B monitorujú pristátie InSight (grafická predstava)


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka na webe JPL NASA

Kategória:Kozmonautika v 2018
Kategória:Sondy NASA
Kategória:CubeSat
Kategória:Telekomunikačné družice
Kategória:Prieskum Marsu
Kategória:Neaktívne sondy