open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vanavana

**Vanavana** je malý atol vo juhovýchodnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Tureia, ležiaci približne  na východ a taktiež známy atol Mururoa, vzdialený iba necelých  na juh.  Od Tahiti je Vanavana vzdialený . Na dĺžku meria iba  a v najširšom mieste .
Má ovoidný tvar a po obvode je takmer úplne uzatvorený súvislým pásom súše, prerušeným len na východnej a západnej strane úzkymi prietokmi. Voda v lagúne je preto podstatne slanšia ako v oceáne. Je trvale neobývaný, aj keď na severnom konci atolu sú zvyšky stavieb a známky ľudskej činnosti.

## História
Atol objavil britský moreplavec Frederick Beechey,  25. januára 1826 na lodi *Duff*. Našiel ho neobývaný, ale so známkami nedávnej aktivity ľudí. Nazval ho „Barrow Island“. V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 20 obyvateľov.

## Fauna
Na atole žije aj vzácny endemický vták *Chevalier des Tuamotu* (Prosobonia parvirostris)..

## Administratívne začlenenie
Atol patrí do komunity Tureia, do ktorej patria ešte atoly Fangataufa, Mururoaa Tematangi.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*History 
*Map of Vanavana
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Neuville-de-Poitou

**Neuville-de-Poitou** môže byť:
* francúzska obec, pozri Neuville-de-Poitou (obec)
* francúzsky kantón, pozri Neuville-de-Poitou (kantón)
Vysielač Sonnwendstein

**Vysielač Sonnwendstein** alebo **Vysielač Semmering**,  sa nachádza v južnej časti Dolného Rakúska, asi 14 km juhozápadne od mesta Neunkirchen.

Kotvený oceľový, 100 m vysoký stožiar vysielača sa nachádza na  vysokom vrchu Sonnwendstein, blízko hranice Dolného Rakúska a Štajerska. Bol vybudovaný v roku 1957 a signálom pokrýva rozsiahle územia na východe Rakúska. Poloha vysielača umožňuje veľké presahy signálu a ním šírené rozhlasové i televízne stanice sú zachytiteľné aj v Maďarsku, Česku a v juhozápadnej časti Slovenska. 

## Vysielanie
V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

### Digitálna televízia (DVB-T)

## Zdroj

Sonnwendstein
Kategória:Stavby v Dolnom Rakúsku
Hair (pieseň)

"**Hair**" je pieseň americkej speváčky Lady Gaga z jej druhého štúdiového albumu Born This Way (2011). Napísala a produkovala ho Gaga a RedOne, Pieseň "Hair" vyšla digitálne dňa 16. mája 2011  ako propagačný singel z albumu.

## O piesni
Je to dance popová skladba s prvkami elektronického rocku. Gaga svoje vlasy analogicky prirovnáva ku slobode a voľnosti. V piesni zaznie saxofón v podaní Clarence Clemonsa (tiež The Edge of Glory).

## Recenzie
Pieseň získala väčšinou kladné recenzie od kritikov. Matthew Perpetua ju nazval "inšpirujúcou" a žartovne dodal, že z piesne sa stane "hymna kaderníckych salónov".

Kategória:Piesne Lady Gaga
Kategória:Piesne z 2011
Kategória:Dance-popové piesne
EVO2

**EVO2** je dvojčlánková šesťnápravová plno nízkopodlažná električka vyvinutá a vyrobená českou Aliancou TW Team (Pragoimex, VKV Praha a KOS Krnov).

## História
Po úspešnom vyvinutí a sériovej výrobe električiek Vario bol na požiadavku Dopravného podniku miest Liberec a Jablonec nad Nisou vyvinutý nový typ šesťnápravovej električky s označením EVO2. Električka je oproti vozňom Vario, ktoré vychádzajú z električiek T3, postavená na novej konštrukcii, ktorá umožnila zvýšiť podiel nízkej podlahy. Za prototyp zaplatil dopravný podnik 38 miliónov českých korún (približne 1 385 000 euro) bez DPH. Autorom dizajnu električky je architekt Ondřej Hilský.

Prototyp bol v máji roku 2012 privezený do Liberca, medzi júlom a septembrom toho roku absolvoval skúšobné jazdy bez cestujúcich. Cestujúci vozeň prvýkrát zviezol pri predvádzacej jazde dňa 22. septembra v rámci dňa otvorených dverí v libereckej vozovni, do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi bol s evidenčným číslom 84 zaradený 25. septembra 2012. V júni 2013 dostal prototypový vozeň preukaz spôsobilosti koľajového vozidla a bol zaradený do bežnej prevádzky.

Rámcový kontrakt pre Liberec počítal osem kusov električiek typu EVO2, výroba ostatných sedem vozňov ale bola odložená, pretože bola zastavená príprava novej trate do Rochlice, pre ktorú mali byť električky EVO2 určené. V júni 2013 už dopravný podnik s nákupom týchto vozidiel nepočítal, názor by zmenil iba v prípade, ak by získal na ich nákup dotáciu.

## Prevádzka

## Galéria

Súbor:Czech Raildays 2012, Evo2 (01).jpg|EVO2 na veľtrhu Czech Raildays 2012
Súbor:Czech Raildays 2012, Evo2 (03).jpg|Interiér električky EVO2
Súbor:Czech Raildays 2012, Evo2 (06).jpg|Interiér električky EVO2
Súbor:EVO2 č. 1822 Brno 02.jpg|EVO2 v Brne


## Externé odkazy
* EVO2 na stránke výrobcu 

## Zdroj



Kategória:Električky Pragoimex & KOS
Kategória:Prototypy električiek
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2012
Kategória:Kĺbové električky
Vysielač Kahlenberg

**Vysielač Kahlenberg** alebo  sa nachádza v severnej časti Viedne, na rovnomennom,  vysokom vrchu. 

Kovová konštrukcia vysielača nad údolím Dunaja bola vybudovaná v roku 1953, kedy zároveň začalo vysielanie rádiového a televízneho signálu. Do roku 1974 mal stožiar výšku 129 metrov, po úprave sa však zvýšila na terajších 165 metrov. Vysokovýkonný vysielač zabezpečuje pokrytie signálom viedenskej aglomerácie, veľkej časti severovýchodného Rakúska, s veľkými presahmi do Česka, Maďarska a západnej časti Slovenska. 

## Vysielanie
V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

### Digitálna televízia (DVB-T)

### Okolité vysielače
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:

## Zdroj

Kahlenberg
Kategória:Stavby vo Viedni
Vysielač Schöckl

**Vysielač Schöckl** () sa nachádza v centrálnej časti Štajerska, asi 12 km severne od mesta Graz.

Kotvený stožiar vysielača sa nachádza na  vysokom vrchu Schöckl a so svojimi 100 metrami vytvára ideálne podmienky na pokrytie rozsiahleho územia. Do prevádzky bol uvedený v roku 1956, odkedy zabezpečuje šírenie rozhlasového a televízneho signálu pre Graz, veľkú časť Štajerska a Burgenlandu, s výraznými presahmi do Maďarska, Slovinska a Chorvátska. Veľká efektívna výška a vyžiarené výkony umožňujú príjem signálu aj v juhozápadnej časti Slovenska. 

## Vysielanie
V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

### Digitálna televízia (DVB-T)

## Iné projekty

## Zdroj

Schöckl
Kategória:Stavby v Štajersku
Tureia

**Tureia** je atol v juhovýchodnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Vanavana, ležiaci približne  na západ a taktiež známy atol Mururoa, vzdialený iba necelých  na juh.  Od Tahiti je Tureia vzdialený . Na dĺžku meria  a na šírku .
Má kosodĺžnikový tvar a po obvode je takmer úplne uzatvorený súvislým pásom súše, prerušeným len na západnej strane niekoľkými úzkymi prietokmi. Voda v lagúne je preto slanšia ako v oceáne.

## História
Atol objavil britský kapitán Edward Edwards 19.marca 1791 počas jeho pátracej plavby po lodi Bounty so vzbúrencami. Nazval ho „Carysfort“. Po ňom atol navštívil aj britský moreplavec Frederick William Beechey 25. januára 1826.

V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 110 obyvateľov..
 
Medzi rokmi 1966 až 1996 bolo na atole kvôli atómovým skúškam na neďalekých atoloch Mururoa a Fangataufa Pacifické experimentálne centrum s meteorologickou stanicou. Dnes sú tieto budovy opustené.

V roku 1985 je na ňom zriadené letisko s  asfaltovou dráhou.

## Administratívne začlenenie
Atol je centrom rovnomennej komunity, do ktorej patria ešte atoly Fangataufa, Mururoa, Vanavana a Tematangi.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Tureia Airport 
*Pictures of Tureia (in French) 
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Roseanne Barrová

**Roseanne Barrová** (* 3. november 1952, Salt Lake City, Utah, USA) je americká herečka, komička, moderátorka, producentka a politička. 

V rokoch 1988 až 1997 stvárnila hlavnú postavu v komediálnom seriáli *[[Roseanne (seriál)|Roseanne]]* (za túto rolu bola v roku 1992 nominovaná na Zlatý glóbus). V rokoch 1990 až 1994 bol jej manželom herec Tom Arnold.

V roku 2012 kandidovala za Stranu mieru a slobody na post prezidenta Spojených štátov amerických. Získala necelých 50 000 hlasov.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Komici USA
Kategória:Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (komédia/muzikál)
Kategória:Držiteľky ceny Emmy za najlepší ženský herecký výkon (komédia)
Kategória:Televízni moderátori USA
Kategória:Političky USA
Kategória:Televízne herečky židovského pôvodu
Kategória:Filmové herečky židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti zo Salt Lake City
Fredrikshamnský mier

[náhľad|Rozdelenie provincie [Västerbotten.]]
**Fredrikshamnský mier** (švéd.: *Freden i Fredrikshamn*, fín.: *Haminan Rauha*, rus.: *Фридрихсгамский мирный договор*) je označenie pre mierovú zmluvu, ktorá bola uzavretá 17. septembra 1809 medzi Švédskom a Ruskou ríšou v meste *Fredrikshamn* (dnešná Hamina v juhovýchodnom Fínsku). 

Po porážke vo fínskej (rusko-švédskej) vojne, ktorá prebiehala v rokoch 1808–1809, bolo Švédsko *fredrikshamnským mierom* nútené odstúpiť Rusku časti provincií Laponsko a Västerbotten (na východ od rieky Torne a Muonio), Alandské ostrovy a všetky zvyšné švédske územia na východ a juh od spomenutých, čiže približne dnešné Fínsko. Rusko k týmto územiam administratívne pripojilo oblasti, ktoré od Švédska dobylo v 18. storočí, a vytvorilo tak Fínske veľkokniežatstvo, ktorému udelilo pomerne rozsiahlu autonómiu. Fínsko bolo až do roku 1917 autonómnym územím Ruskej ríše.

## Zdroj

Kategória:Mierové zmluvy
Kategória:Dejiny Fínska
Kategória:Dejiny Švédska
Kategória:Ruská ríša
Kategória:Napoleonské vojny
Kategória:1809
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004

**Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004** boli v poradí 2. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 12.23. mája 2004 v meste London, v provincii Ontário, v Kanade, za účasti 11 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo , ktoré sa stalo víťazom prvých panamerických majstrovstiev. Pre problémy s vízami ale na turnaj nenastúpilo. Nováčikmi turnaja boli 4 družstvá: , ,  a . Všetky zápasy sa hrali na štadióne TD Waterhouse stadium s kapacitou 8 000 miest. Titul získala reprezentácia Argentíny, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.
 
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2006, ktoré sa uskutočnili v Nemecku. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. V poradí ďalšie družstvo sa kvalifikovalo na Interkontinentálny pohár 2006 (kvalifikačný turnaj na MS 2006).

## Kvalifikácia

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play off
#### Stretnutie o 9.11. miesto

#### Stretnutie o 9. miesto

#### Stretnutia o 5.8. miesto

#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Pozri aj
* Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2004

## Zdroje
* Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke Kanadskej federácie pozemného hokeja
* Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke PAHF  /
* Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke todor66.com /

Kategória:Pozemný hokej v 2004
Muži
Kategória:Športové podujatia v Kanade
Kategória:2004 v Kanade
Kategória:Šport v Londone (Ontário)
Mike Heron

**James Michael Heron** (* 27. december 1942, Glasgow, Škótsko) je škótsky spevák, gitarista a multiinštrumentalista. Navštevoval školu George Heriot's School, kde učil jeho otec. V rokoch 1965-1974 bol členom skupiny The Incredible String Band. Svoj prvý sólový album s názvom *[[Smiling Men with Bad Reputations]]* vydal v roku 1971. Podieľalo sa na ňom viacero významných hudobníkov, napríklad Pete Townshend a Keith Moon z The Who, Dave Pegg, Simon Nicol, Dave Mattacks a Gerry Conway z Fairport Convention alebo John Cale.

## Sólová diskografia
* *[[Smiling Men with Bad Reputations]]* (1971)
* *[[Mike Heron's Reputation]]* (1975)
* *Mike Heron* (1979)
* *The Glenrow Tapes* (1988)
* *Where the Mystics Swim* (1996)
* *Conflict of Emotions* (1998)
* *Futurefield* (2002)
* *Echo Coming Back* (2005)

## Zdroj

Kategória:Škótski folkoví gitaristi
Kategória:Škótski folkoví speváci
Kategória:Škótski speváci-skladatelia
Kategória:Škótski skladatelia modernej hudby
Kategória:Osobnosti z Glasgowa
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2014

**Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2014** (skrátene **komunálne voľby v roku 2014**) boli voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí, mestských častí a primátorov miest, uskutočnené 15. novembra 2014. Celoslovenská volebná účasť dosiahla 48,34% voličov. Nezávislí kandidáti získali 1104 mandátov primátorov a starostov, vládnuca strana SMER-SD 847 a na treťom mieste bolo opozičné KDH s 122 zvolenými kandidátmi.

Ešte pred konaním týchto volieb sa 21. júna 2014 uskutočnili **nové voľby do orgánov samosprávy obcí** Lipník, Lackov, Hucín, Poproč, Veľká Lúka, Harakovce, Bukovec, Baškovce (voľba starostu) a Malé Dvorníky, Poniky, Beluj, Močiar, Rašice, Ondavka, Pavľany, Opátka (voľby poslancov obecného zastupiteľstva). Tieto voľby boli vyhlásené v rámci § 48 zákona SNR č. 346/1990 Zb.

Vo voľbách mal byť použitý nový elektronický systém, ktorý podľa predsedníčky Štatistického úradu Ľudmily Benkovičovej urýchli *„spracovanie výsledkov volieb a umožní takisto rýchlejšie generovanie priebežných výsledkov“* vytvorením elektronického registra kandidátov a podávanie elektronických zápisníc.

## Výsledky
### Primátori krajských miest
Pri voľbách primátorov a starostov SR sa využíva jednokolový volebný systém relatívnej väčšiny, ktorý znamená, že zvíťazí kandidát s najväčším počtom hlasov, pričom nepotrebuje získať nadpolovičnú väčšinu hlasov.

### Počet a podiel zvolených starostov a primátorov podľa politických subjektov

### Počet a podiel zvolených poslancov podľa politických subjektov

## Referencie

2014
Kategória:Voľby 2014
Kategória:2014 na Slovensku
Pereorky

**Pereorky** () je dedina (*село*) na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 700 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny vo Vinnyckom rajóne
Tematangi

**Tematangi** je atol v juhovýchodnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je známy atol Mururoa, ležiaci približne  na východo-juhovýchod. Od Tahiti je Tematangi vzdialený . Na dĺžku meria  a na šírku .
Po obvode je vačšinou úplne uzatvorený súvislým pásom súše, prerušeným len na severnej a západnej strane niekoľkými prietokmi.

## História
Prvú (spornú) zmienku o atole napísal Philip Carteret 11. júla 1767, ktorý ho zapísal ako *ostrov biskupa Osnabrücka*. Nie je však isté, či to bol presne tento atol alebo či na neho aj vystúpil.
Britský kapitán William Bligh, plaviaci sa na lodi Providence nazval 5. apríla 1792 atol „Bligh's Lagoon Island“. O obyvateľoch sa Bligh nezmieňoval, ale keď atol navštívil britský moreplavec Frederick William Beechey 25. januára 1826, našiel ho obývaný. V roku 1857 kapitán lode Julia pri plavbe pozdĺž pobrežia atolu zapísal do lodného denníka, že videli ozbrojených domorodcov, plaviacich sa v kanoe súbežne so škunerom a "ovešaných mnohofarebnými vecami".

V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 20 obyvateľov.

## Status atolu
Katolícky misionár Otec Victor Valleys, ktorý bol pridelený do oblasti Tuamotu, prispel aj s obyvateľmi susedných atolov Reao a Pukarua k obnove kokosových plantáží na mnohých atoloch oblasti – Maria Est, Matureivavao, Tenania, Vahaga, Tenararo, Vanavana, Tureia, Vairaatea či Vahitahi. V roku 1966 sa zmienil v liste biskupovi Mazemu, že celkový počet vysadených kokosovníkov presiahol počet 135 000. Tímy pracovníkov bežne strávili tri až štyri mesiace v roku na zber úrody kopry. Legálne atol Tematangi nepatrí do verejnej oblasti Polynézie. V oficiálnom dokumente sa uvádza, že tomuto atolu bola udelená licencia a patrí cirkevnému spoločenstvu SCI Tematangi Vanavana od roku 1974. Niektoré rodiny sa presťahovali do dediny Teakoro, ktorá bola postavená pre stálych obyvateľov. Boli vybudované aj pristávacie pontóny, kostol a administratívne budovy. Právny stav populácie nie je známy, pretože atol je stále vo vlastníctve SCI, pod správou katolíckej misie. V roku 1998 boli dokonca vykonané finančné a právne kroky medzi podpredsedom Francúzskej Polynézie a majiteľom perlových fariem Bruno Wan, ktorý využíval atol pre produkciu perál. V roku 2001 mala obec 36 obyvateľov, ktorí sa venujú zberu kopry a sú pomerne izolovaní od zvyšku sveta. Jedinou formou komunikácie je rádio.

## Administratívne začlenenie
Atol patrí do komunity Tureia, do ktorej patria ešte atoly Fangataufa, Mururoa a Vanavana.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Captain Bligh
*History
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Katorga

**Katorga** () je ťažká nútená práca pre trestancov v období cárskeho Ruska.

Názov pochádza z gréčtiny a je odvodený od staršieho pomenovania veslových lodí typu galejí, kde boli za trest posielaní veslovať trestanci.

Nútená práca trestancov v prospech štátu ako spôsob trestu bol známy a rozšírený už v Rímskej ríši. Dejiny ruskej katorgy sa začali rozvíjať na konci 17. storočia a od začiatku boli spojené s vyhnanstvom trestancov.

## Zdroj
* 

Kategória:Dejiny Ruska
Leymah Gboweeová

**Leymah Roberta Gbowee** (* 1. február 1972, Monrovia, Libéria) je libérijská politička a mierová aktivistka. Založila mierové hnutie, ktoré v roku 2003 pomohlo ukončiť druhú libérijskú občiansku vojnu (1999 – 2003).

V rámci hnutia burcovala libérijské ženy, aby pomohli ukončiť krvavú občiansku vojnu, ktorá v krajine trvala 13 rokov. Zorganizovala spoločné modlitby a nenásilné protesty, rad tamojších kresťaniek i moslimiek presvedčila (podobne ako v Aristofanovej divadelnej hre Lysistrata zo starovekého Grécka), aby odopreli svojim mužom pohlavný styk, kým sa neprestane bojovať. Prispela k uzavretiu mierovej zmluvy medzi vládou a zástupcami dvoch hlavných povstaleckých skupín v auguste 2003. Podnecovala ženy k účasti v prezidentských voľbách v novembri 2005, ktoré vyhrala Ellen Johnson-Sirleafová, vôbec prvá prezidentka na africkom kontinente.

V roku 2011 bola spolu s libérijskou prezidentkou Ellen Johnsonovou-Sirleafovou a jemenskou političkou a novinárkou Tawakkul Karmánovou ocenená Nobelovou cenou za mier za ich nenásilný boj za práva žien. Porota ocenila jej aktivitu naprieč etnickým a náboženským spektrom, ktorou prispela ku koncu vojny vo svojej krajine, aj jej zasadzovanie sa za účasť žien vo voľbách.

## Literatúra
* Hawa Noor Mohammed: Women and Peace Building: Does Training and Empowerment make Women better builders?. In: (Book on demand). Grin-Verlag, Norderstedt 2009, ISBN 978-3-640-55550-5, S. 17.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Bill Moyers Journal vom 19. Juni 2009  archiviert bei *Public Affairs Television*, *Videobericht und Interview* (englisch)
* The Colbert Report vom 14.&nbsp;Juli 2009, *Colbert Nation Television* zum „liberianischen Sex-Streik“ – teilweise  satirischer Inhalt (englisch)
* Tamasin Ford: ''Leymah Gbowee – profile'' The Guardian, 7. Oktober 2011 
* Intrview:''Es ist ihr Preis''

## Zdroj

Kategória:Libérijskí politici
Kategória:Aktivisti za ľudské práva
Kategória:Ženy v politike
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za mier
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Kategória:Pacifisti
Rekareka

**Rekareka** (iné názvy: **Tehuata**, **Bonne Esperance**, **Tu-henua**) je veľmi malý a nízky atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Jedným z najbližších susedných atolov je Raroia, ležiaci približne  severovýchodným smerom. Je zaradený do zoznamu prírodných rezervácií a preto je prístup na ostrov obmedzený.

## Geografická charakteristika
Od Tahiti je Rekareka vzdialený . Na dĺžku meria iba  a na šírku .
Je nízky, súvislú pevninu má iba na južnej strane prerušenú úzkym nesplavný prieplavom do plytkej lagúny.
Z geologického hľadiska je to koralový atol s výškou  od vrcholu podmorskej sopky. Tá má z oceánskeho dna na výšku , a jej vek sa odhaduje na 46,4 až 46,8 mil. rokov.

## Dejiny
Atol na svojej plavbe zazrel španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós 16. februára 1606 a pomenoval ho *La Sagitaria*. Záznam hovorí, že bol atol obývaný. Po ňom k atolu dorazil až 24. apríla 1823 Louis Isidore Duperrey. Na mapách z tej doby sa atol objavuje pod názvami "Bonne Esperance" alebo "Good Hope".

V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 30 obyvateľov..

V súčasnosti je neobývaný.

## Administratívne začlenenie
Atol patrí do komunity Amanu, ktorá je zároveň súčasťou komunity Hao.

## Referencie

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2009

**Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2009** boli v poradí 3. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 7.15. marca 2009 v Santiagu, v Čile, za účasti 8 tímov. Všetky zápasy sa hrali v športovom stredisku *Prince of Wales Country Club*. Titul získala reprezentácia Kanady, ktorá bodovala vo všetkých stretnutiach. Strieborné družstvo USA získalo svoju prvú medailu.
 
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2010, ktoré sa uskutočnili v Indii. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalšie 3 družstvá sa kvalifikovali na Interkontinentálny pohár 2009 (kvalifikačný turnaj na MS 2010).

## Kvalifikácia

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play off
#### Stretnutia o 5.8. miesto

#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

 Systém kvalifikácie bol schválený až v roku 2011.

## Referencie

## Pozri aj
* Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2009

## Zdroje
* Panamerické majstrovstvá 2009 na stránke PAHF  /
* Panamerické majstrovstvá 2009 na stránke todor66.com /

Kategória:Pozemný hokej v 2009
Muži
Kategória:Športové podujatia v Čile
Carol Greiderová

**Carolyn Widney Greiderová**, neprechýlene *Carol W. Greider* (* 15. apríl 1961, San Diego, Kalifornia,  USA) je americká molekulárna biologička pôsobiaca ako profesorka a vedúca oddelenia molekulárnej biológie a genetiky na Johns Hopkins University. 

V roku 1984, kedy pôsobila ako postgraduálna študentka u Elizabeth Blackburnovej na University of California, Berkeley, objavila enzým telomerázu a ďalej viedla výskum vo veci zistenie jej štruktúry.

V roku 2009 získala spolu s Blackburnovou a Jackom W. Szostakom Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo za ich objav, že teloméry sú chránené pred nadmerným skracovaním vďaka telomeráze.

## Publikácie
* Carol W. Greider und Elizabeth H. Blackburn: *Identification of a specific telomere terminal transferase activity in tetrahymena extracts.* In: *Cell.* Band 43, Nr. 2, 1985, S. 405–413, PMID 3907856 
* Carol W. Greider und Elizabeth H. Blackburn: *A telomeric sequence in the RNA of Tetrahymena telomerase required for telomere repeat synthesis.* In: *[[Nature]].* Band 337, Nr. 6205, 1989, S. 331–337, PMID 2463488 

## Literatúra
* Regina Nuzzo: *Biography of Carol W. Greider.* In: *Proceedings of the National Academy of Science U.S.A.* Band 102, Nr. 23, 2005, S. 8077–8079

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nobelova cena
* Biografia 

## Zdroj

Kategória:Biológovia USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Absolventi University of California, Berkeley
Kategória:Osobnosti zo San Diega (Kalifornia)
Ostsiedlung

[thumb|right|Fázy osídľovania strednej Európy [Nemci|Nemcami.]]
**Ostsiedlung** (iné názvy: **Ostkolonisation**, dosl. *osídľovanie východu*) označuje v nemčine stredovekú nemeckú kolonizáciu strednej a východnej Európy, prebiehajúcu primárne v 9. až 14. storočí. Kolonisti prichádzali z relatívne preľudnených oblastí najmä západnej Európy, resp. Svätej ríše rímskej (dnešné Nemecko, Rakúsko alebo Švajčiarsko) a umožnila tak zúrodniť relatívne pusté oblasti. Pri tejto kolonizácii boli germanizované a asimilované kmene polabských a niektorých pobaltských Slovanov, na juhovýchodnom pobreží Baltského mora zase niektoré baltské kmene ako napríklad Prusi.

Kolonizácia zasiahla obrovské územie, tiahnúce sa od dnešného územia Estónska na severe až do Slovinska na juhu, na juhovýchode až do Sedmohradska (Burzenland). Na niektorých územiach *Ostsiedlung* prebehol ako dôsledok teritoriálnej expanzie Svätej ríše rímskej, resp. rádu nemeckých rytierov.

## Referencie


## Pozri aj
* Hauerland
* Karpatskí Nemci
* Kolonizácia
* Veľká kolonizácia
* Sudety

## Zdroj
*

Kategória:Rímsko-nemecká ríša
Kategória:Dejiny Európy
Kategória:Stredovek
Kategória:Nemci na Slovensku
Amisódaros

**Amisódaros** (*Amisódaros*) je v gréckej mytológii lýkijský kráľ.

Epický básnik Homér uvádza, že lýkijský kráľ Amisódaros bol otec Marida a Atymnia, ktorí bojovali v trójskej vojne pod velením  Sarpédóna, spojenca trójskeho kráľa Priama. V šestnástom speve Iliady urazený Achilleus odmietol bojovať a Patroklos si obliekol jeho výzbroj a takto odetý išiel do boja, aby zabránil trójskemu princovi Hektorovi zapáliť achájske lode. Trójania v domnení, že sa Achilleus vrátil do boja od lodí ustúpili, ale Patroklos neskôr pred Skajskou bránou zomrel rukou Hektora.

Tieto boje si vyžiadali aj životy chrabrých synov Amisódara, Atymnia a Marida. Obaja padli rukami synov pylského kráľa Nestora. Atymnia zabil kopijou Antilochos a Marida usmrtil Thrasymédes.

Podľa antického autora Plutarcha, Amisódaros pochádzajúci z lýkijskej kolónie Zelaia bol tiež pirát a Lýkovia ho volali Isaras. Jeho pirátsku loď na prove zdobil lev a na korme had. V posádke jeho lode bol aj najobávanejší krvilačný bojovník Chimarrhos, kvôli ktorému sa ľudia báli plaviť po mori a bývať v pobrežných mestách.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Tauere

**Tauere** (iné názvy: **Te Putua**, **Taouere**) je malý atol vo centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližšími susedmi sú atoly Amanu a Hao, ležiace približne  na juhovýchod. Má kvadratický tvar a naprieč meria .
Jeho lagúna je zo všetkých strán uzatvorená, bez splavného prietoku. Jedine za prílivu dochádza k zaplaveniu nižšie položených častí koralového útesu a výmene vody v lagúne. Prstenec tvoria štyri väčšie ostrovy s hustou vegetáciou a niekoľko drobných "motu" a piesočných presypov bez vegetácie. Keďže do lagúny nevedie splavný prietok a okraje útesov okolo ostrova sa dvíhajú z morského dna pomerne strmo, je prístup na ostrov značne obťažný.

V roku 2007 na ňom žilo 5 obyvateľov, ich počet zo sčítania v roku 2012 nie je známy.

## História
Informácie o prvej zmienke atolu sa rozchádzajú. Niekde sa uvádza, že prvým európskym objaviteľom bol 12. februára 1606 Pedro Fernandes de Queirós a atol pomenoval *La Decena*. Keďže je však zápis 11. februára 1606 na jeho meno aj na atol Faaite, ktorý je od Tauere vzdialený vzdušnou čiarou viac ako , je zjavné, že minimálne jeden z nárokov bude nesprávny.

Iný zápis, ktorý si nárokuje prvenstvo objavu tohto atolu, je z roku 1769 z pera španielskeho moreplavca Dominga de Bonechey. Aj tento záznam je sporný, niekde sa uvádza dátum 28. októbra 1772. Atol nazval *San Simon y Judas*. Na niektorých mapách je zaznačený ako *St. Simon*.

V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 30 obyvateľov..

## Administratívne začlenenie
Atol patrí do komunity Amanu, ktorá je zároveň súčasťou komunity Hao.

## Referencie

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Španielske moreplavby
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Alvin Curran

**Alvin Curran** (* 13. december 1938, Providence, Rhode Island) je americký hudobník a skladateľ.

## Kariéra
Od detstva hral na klavír a trombón; neskôr študoval hudbu u skladateľa Elliotta Cartera na hudobnej fakulte Yale University. V roku 1966 spoluzaložil experimentálny súbor Musica Elettronica Viva. Počas svojej kariéry spolupracoval s mnohými ďalšími hudobníkmi, medzi ktoré patrí napríklad Philip Corner, Fred Frith, Kathleen Supové alebo Evan Parker. Od konca osemdesiatych rokov vo svojich nahrávkach často využíval šofar; roku 2013 napríklad vo vydavateľstve Tzadik Records vydal album *Shofar Rags*, kde tento nástroj využil. Taktiež sa venoval pedagogickej činnosti v Ríme a mnohých ďalších mestách. Počas svojej kariéry získal množstvo ocenení; v roku 2004 bol napríklad ocenený fondom Guggenheim Foundation.

## Zdroj

Kategória:Hudobní skladatelia USA
Kategória:Hudobníci USA
Kategória:Osobnosti z Providence (Rhode Island)
Polychares

**Polychares** alebo **Polycharés** (*Polychares/iný prepis:Polycharés*) môže byť:  
* víťaz olympijských hier v roku 764 pred Kr., pozri Polychares z Messénie
* člen vlády tzv. tridsiatich tyranov v Aténach, pozri Polychares (tyran)
Pedagogická encyklopédia Slovenska

**Pedagogická encyklopédia Slovenska** je dvojzväzková slovenská odborová encyklopédia z oblasti pedagogiky a výchovy. Vyšla v rokoch 1984-1985 vo vydavateľstve Veda.

Filit o nej napísal: „[je to] encyklopédia zahrňujúca poznatky o výchove na Slovensku od najstarších čias po súčasnosť. Bola určená učiteľom, vychovávateľom, kultúrno-osvetovým pracovníkom a ďalším pracovníkom, ktorí sa prakticky profesionálne a každodenne zaoberajú výchovou alebo sa na učiteľské, výchovné povolanie pripravujú.“

Redakčná uzávierka 1. dielu bola 31. marca 1981, vyšiel v náklade 25 000 kusov; uzávierka 2. dielu bola k 31. marcu 1984, vyšiel v náklade 30 000 kusov.

## Referencie

## Bibliografický záznam
* 
* 

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Slovenské encyklopédie
Kategória:Publikácie Slovenskej akadémie vied
Kategória:Knihy z 1984
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2001

**Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2001** boli 1. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 8.18. marca 2001 v Kingstone, na Jamajke, za účasti 7 tímov. Titul získala reprezentácia Argentíny, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2002, ktoré sa uskutočnili v Austrálii. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalšie 3 družstvá sa kvalifikovali na Interkontinentálny pohár 2001 (kvalifikačný turnaj na MS 2002).

## Výsledky
### Základná skupina

### Play off
#### Stretnutie o 5. miesto

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Zdroje
* Panamerické majstrovstvá 2001 na stránke PAHF  /
* Panamerické majstrovstvá 2001 na stránke todor66.com /
* Panamerické majstrovstvá 2001 na stránke Kanadskej federácie pozemného hokeja 

Kategória:Pozemný hokej v 2001
Ženy
Kategória:Športové podujatia na Jamajke
Elizabeth Blackburnová

**Elizabeth (Liz) Helen Blackburn** (* 26. november 1948, Hobart, Austrália) je americká biologička austrálskeho pôvodu. 

Vyštudovala univerzitu v Melbourne, doktorát získala v roku 1975 na University of Cambridge. Od roku 1990 je profesorkou biológie a fyziológie na Kalifornskej univerzite v San Franciscu.

V roku 2009 bola spoločne s Carol Greiderovou a Jackom W. Szostak ocenená Nobelovou cenou za fyziológiu a lekárstvo.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nobelova cena
* Elizabeth Blackburn  

## Zdroj

Kategória:Biológovia USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Miroslav Macejko

**Miroslav Macejko** (* 9. apríl 1992, Gelnica) je slovenský hokejový obranca.

## Klubový hokej

Miroslav Macejko je v súčasnosti hráčom HK Dukla Trenčín.

V sezóne 2007/08 hrával českú dorasteneckú extraligu za tím HC Havířov. V tejto sezóne prestúpil do klubu HC Košice, kde hrával za dorast.

V sezóne 2008/2009 odohral celú za dorastencov HC Košice a spolu s tímom sa stal Majstrom Slovenska.

V nasledujúcej sezóne 2009/10 hral už za juniorov HC Košice a taktiež odohral niekoľko zápasov za dorast, ktorý v tejto sezóne obhájil titul Majstra Slovenska.

V sezóne 2010/11 sa zapojil do projektu HK Orange 20, ktorý hral Slovnaft Extraligu. V tejto sezóne neskôr odohral aj prvé zápasy za A-mužstvo HC Košice v seniorskej extralige a jeden zápas za košickú farmu HC 46 Bardejov. Túto sezónu dohral v juniorke HC Košice, s ktorou získal titul Majstra Slovenska.

V sezóne 2011/12 sa opäť zapojil do mládežníckeho projektu HK Orange 20, ktorý okrem Slovenskej Extraligy odohral zápasy aj v rámci 1. ligy. V tejto sezóne odohral 2 zápasy za košickú farmu HC 46 Bardejov, no ani jeden za A-tím Košíc. Sezónu opäť dohral v juniorke, s ktorou sa mu po roku podarilo obhájiť juniorský titul Majstra Slovenska vo finálovej sérii proti HKm Zvolen 3:0 na zápasy, keď v rozhodujúcom zápase strelil víťazný gól tímu.

Od sezóny 2012/13 hrával už ako pevná súčasť A-tímu HC Košice. V tejto sezóne sa stal s týmto tímom vicemajstrom Slovenska.

V sezóne 2013/2014 bol pevnou súčasťou A mužstva HC Košice a dosiahol aj svoj prvý seniorský titul. Bol vybraný trénerom Vladimírom Orsághom do výberu Tipsport Extraligy.  

### Klubové štatistiky

## Reprezentácia
Za seniorskú slovenskú hokejovú reprezentáciu odohral 2 zápasy, v ktorých nebodoval.  

### Štatistika

## Referencie

## Externé odkazy
* Miroslav Macejko na www.eliteprospects.com 

Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Hráči HC Košice
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2004

**Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2004** boli v poradí 2. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 21.28. apríl 2004 v Bridgetown, na Barbadose, za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 4 družstvá: , ,  a . Titul obhájila reprezentácia Argentíny, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2006, ktoré sa uskutočnili v Španielsku. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalšie družstvo v poradí sa kvalifikovalo na Interkontinentálny pohár 2006 (kvalifikačný turnaj na MS 2006).

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play off
#### Stretnutia o 5.8. miesto

#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Zdroje
* Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke PAHF  /
* Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 2004
Ženy
Pozemný hokej
Antiochos (syn Finta)

**Antiochos** (*Antiochos*) bol syn a nástupca messénskeho kráľa Finta (pravdepodobne mýtický) v 8. stor. pred Kr.

Po smrti messénskeho kráľa Finta sa panovníkmi Messénie stali jeho synovia Antiochos a Androkles. Počas ich vlády sa v Messénii odohral nepríjemný incident medzi Messénčanom Polycharom, víťazom olympijských hier a Sparťanom Euaifnom. Polychares poveril Euaifna strážením svojich kráv, ale ziskuchtivý Euaifnos mu kravy predal a navyše mu po následnom spoločnom spore zabil aj syna. Keď sa potom Polychares v Sparte spravodlivosti nedovolal, v hneve zabil niekoľko Sparťanov.

Tento jeho čin ale neostal bez následkov. Sparťania ihneď vyslali do Messénie vyslancov, ktorí ich požiadali, aby im Polychara vydali. Messénčania im však odkázali, že sa o tom ešte musia poradiť. Názory messénskych kráľov sa o riešení tejto nepríjemnej udalosti líšili. Kým Androkles presvedčený o vine Polychara naliehal, aby ho Sparťanom okamžite vydali, Antiochos váhal. Keď sa nevedeli dohodnúť, zástancovia Androkla a Antiocha sa pustili do vzájomného boja. Antiochos ale po krátkom boji Androkla a jeho prívržencov pobil a teraz už ako jediný kráľ Messénie, poslal do Sparty správu, že je pripravený predložiť vec súdu. Ale Sparťania už neodpovedali, boli pripravení pre tento a aj pre predchádzajúci incident, keď bol Messénčanmi zavraždený ich kráľ Téleklos, viesť proti Messénii vojnu. Počas niekoľkomesačných vojenských príprav však Antiochos zomrel a útoku Sparty musel čeliť až jeho následník, syn Eufaes.
                     
## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam kráľov Messénie

Kategória:Vládcovia Messénie
E. J. Rodriguez

**E. J. Rodriguez** (* 6. november 1958, Salinas, Portoriko) je americký bubeník a perkusionista. V osemdesiatych rokoch bol členom skupiny The Lounge Lizards a počas nasledujúcej dekády vystupoval s Jazz Passengers (skupina bola neskôr obnovená a v roku 2010 vydala nový album). Počas svojej kariéry spolupracoval s radom ďalších hudobníkov, medzi ktoré patrí Elvis Costello, John Cale, Sean Lennon alebo Marc Ribot. Tiež vystupoval v niekoľkých filmoch, napríklad *[[Coffee and Cigarettes]]*, *[[Keep It for Yourself]]* a *[[The Lost String]]*.

## Diskografia
* *No Pain for Cakes* (The Lounge Lizards, 1987)
* *Broken Night Red Light* (Jazz Passengers, 1987)
* *Voice of Chunk* (The Lounge Lizards, 1988)
* *Deranged & Decomposed* (Jazz Passengers, 1988)
* *Implement Yourself* (Jazz Passengers, 1990)
* *Live at the Knitting Factory* (Jazz Passengers, 1991)
* *[[The Juliet Letters]]* (Elvis Costello, 1993)
* *Clouds Over Eden* (Richard Barone, 1993)
* *Plain Old Joe* (Jazz Passengers, 1993)
* *In Love* (Jazz Passengers, 1994)
* *Dot* (George Cartwright, 1994)
* *22 Brides* (22 Brides, 1994)
* *[[John Zorn's Cobra: Live at the Knitting Factory]]* (John Zorn, 1995)
* *Cool and Steady and Easy* (Brooklyn Funk Essentials, 1995)
* *[[Walking on Locusts]]* (John Cale, 1996)
* *Individually Twisted* (Jazz Passengers, 1996)
* *This Is No Time* (Groove Thing, 1997)
* *[[Shoe String Symphonettes]]* (Marc Ribot, 1997)
* *[[The Prosthetic Cubans]]* (Marc Ribot, 1998)
* *[[Into the Sun]]* (Sean Lennon, 1998)
* *[[¡Muy Divertido!]]* (Marc Ribot, 2000)
* *[[Soundtracks Volume 2]]* (Marc Ribot, 2003)
* *Reunited* (Jazz Passengers, 2010)

## Referencie

## Zdroj

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* E. J. Rodriguez na Allmusic

Kategória:Džezoví bubeníci USA
Kategória:Narodenia v 20. storočí
Kategória:Žijúci ľudia
Kategória:Osobnosti USA portorického pôvodu
Polychares z Messénie

**Polychares** alebo **Polycharés** (*Polychares/iný prepis:Polycharés*) bol v roku 764 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.

Polychares z Messénie zvíťazil na 4. starovekých olympijských hrách v behu na jedno stadion, v jedinej disciplíne, v ktorej sa na hrách od ich založenia v roku 776 pred Kr. súťažilo. Hry sa o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá rozšírili v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom v behu na dve stadiá sa stal Hypénos z Pisy.

Podľa antického autora Pausania bol Polychares zapletený do nepríjemného sporu so Sparťanom Euaifnom, ktorý ho okradol a navyše mu zabil aj syna. Keď potom v Sparte odmietli vinníka potrestať, z pomsty zabil niekoľko Sparťanov. Sparťania sa po tomto a po predchádzajúcom incidente, keď im Messénčania zabili kráľa Télekla, rozhodli viesť proti Messénii vojnu.

## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Amanu

**Amanu** (iné názvy: **Timanu**, **Karere**) je atol vo centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Hao, ležiaci približne  na juh. Má oválny tvar a naprieč meria .
Jeho lagúnu spájajú s vonkajším oceánom dva prieplavy, umiestnené približne  od seba. Sú na západnej strane a vybavené navigačnými značkami pre lode. Prstenec atolu tvoria desiatky nízkych ostrovčekov s vegetáciou (polyn. "motu"), ktorých výška nepresahuje  nad hladinou oceánu. Sú predelené plytkými prieplavmi a piesočnými presypmi bez vegetácie.

V roku 2012 na ňom žilo 195 obyvateľov.

## História
Informácie o prvenstve v objave atolu Európanmi sa rozchádzajú.

Fernão de Magalhães sa pravdepodobne k atolu priblížil po objave Puka-Puka, aj keď sú o tom v jeho zápisoch len veľmi nejasné zmienky. Podstatne hodnovernejším dôkazom je nález lodných kanónov z roku 1921, ktorých datovanie podľa analýz spadá na 16. storočie a korešponduje so stratou lode *San Lesmes* z roku 1526 pri expedícii, ktorú viedol García Jofre de Loaísa.

Niekde sa uvádza, že prvým európskym objaviteľom bol 12. februára 1606 Pedro Fernandes de Queirós. Keďže je však zápis 11. februára 1606 na jeho meno aj na atol Faaite, ktorý je od Tauere vzdialený vzdušnou čiarou viac ako , je zjavné, že minimálne jeden z nárokov bude nesprávny.

Hodnovernejší zápis je z pera španielskeho moreplavca Dominga de Bonechey, ktorého zápis o objave je z 1. novembra 1774. Po ňom nasledujú zápisy o návšteve od Faddeja Faddejeviča Bellinsgauzena 8. júla 1820, Louisa Isidore Duperreyho 26. apríla 1823 na lodi *La Coquille*, alebo Fredericka Williama Beecheyho z 21. februára 1826.

V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 100 obyvateľov.

Ako jeden z mála atolov má chránený prístav vnútri lagúny.

## Administratívne začlenenie
Atol patrí do komunity **Amanu**, ktorá je zároveň súčasťou komunity Hao.

## Referencie

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Španielske moreplavby
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Manuel Valls

**Manuel Carlos Valls Galfetti** (* 13. august 1962, Barcelona, Španielsko) je francúzsky socialista, od 1. apríla 2014 ministerský predseda Francúzska. 

Valls, ktorý je po otcovi španielskeho (katalánskeho) pôvodu, získal francúzske občianstvo až vo svojich 20 rokoch.

## Rodina
Vallsov dedko z otcovej strany bol v Španielsku šéfredaktorom novín katolíckeho a republikánskeho zamerania. Počas španielskej občianskej vojny ukrýval vo svojom dome kňazov prenasledovaných trockistami a anarchistami. Po víťazstve Francisca Franca bol prinútený sa svojej práce redaktora vzdať. Vallsov otec bol katalánsky maliar Xavier Valls (1923-2006), ktorý odišiel z Barcelony do Paríža. Jeho matka, rodená Luisangela Galfetti, bola pôvodom z kantónu Tessin vo Švajčiarsku.

Valls sa prvýkrát oženil v roku 1987, kedy si vzal Nathaliu Soulié, s ktorou má štyri deti. Manželstvo sa však skončilo rozvodom. V júli 2010 sa Valls oženil druhýkrát, a to s husľovou virtuózkou Annou Gravoinovou.

## Politická činnosť
Od mája 2012 do 31. marca 2014 zastával Valls funkciu ministra vnútra. Než sa jej ujal, bol od marca 2001 starostom mesta Évry.

Dňa 1. apríla 2014 bol Valls prezidentom Hollandom menovaný ministerským predsedom. V tejto funkcii nahradil doterajšieho predsedu vlády Jeana-Marca Ayraulta, ktorý 31. marca 2014 podal demisiu. Čoskoro potom zvolal do svojho nového sídla, paláca zvaného Hôtel Matignon, prvú schôdzku svojho kabinetu, ktorý pozostáva už len zo 16 ministrov miesto doterajšieho počtu 38 ministrov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Predsedovia vlády Francúzska
Kategória:Socialisti
Kategória:Narodenia v 1962
Kategória:Osobnosti z Barcelony
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu Izabely Katolíckej
Josef Lux

**Josef Lux** (* 1. február 1956, Ústí nad Orlicí – † 22. november 1999, Seattle, Washington, USA) bol český politik 90. rokov 20. storočia.

Bol predsedom ČSL (neskôr KDU-ČSL) a ministrom poľnohospodárstva v niekoľkých vládach, po nežnej revolúcii poslancom Snemovne národov a Snemovne ľudu česko-slovenského Federálneho zhromaždenia, v 90. rokoch poslancom Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky.

24. septembra 1998 odstúpil zo zdravotných dôvodov (ťažká leukémia) zo svojich funkcií vrátane predsedníckeho postu v KDU-ČSL (ponechal si len poslanecký mandát). 24. septembra 1999 absolvoval v americkom Seattli transplantáciu kostnej drene. Operácia prebehla úspešne, ale objavili sa komplikácie, ktorým podľahol.

V roku 2000 mu bol in memoriam udelený Rad Tomáša Garrigua Masaryka II. triedy.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Josef Lux na stránkach Nadačného fondu Josefa Luxa
* Josef Lux  v publikácii Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století

## Zdroj

Kategória:Poslanci Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia
Kategória:Poslanci Snemovne národov Federálneho zhromaždenia
Kategória:Úmrtia na leukémiu
Kategória:Osobnosti z Ústí nad Orlicí
Kategória:Nositelia Radu T. G. Masaryka
Mairead Corriganová

**Mairead Corrigan** (* 27. január 1944, Belfast, Severné Írsko, Spojené kráľovstvo) je írska mierová aktivistka a spoluzakladateľka organizácie *Community of Peace People* (Obec ľudí mieru), ktorá mala za cieľ mierovo ukončiť konflikt v Severnom Írsku.

Spolu s Betty Williamsovou získala v roku 1976 Nobelovu cenu za mier.
V roku 2010 sa zúčastnila plavby kontroverzného konvoja "Flotila slobody" smerujúceho do Pásma Gazy, ktorý bol zastavený a zadržaný Izraelom.

## Literatúra
* Ciaran McKeown: *The Passion of Peace.* Blackstaff Press, Belfast 1984, ISBN 0-85640-325-3.
* Richard Deutsch: *Mairead Corrigan, Betty Williams. Two Women Who Ignored Danger in Campaigning for Peace in Northern Ireland.* Woodbury, N.Y. 1977, ISBN 0-8120-5268-4.
* Sarah Boucher, Bettina Ling, Charlotte Bunch: *Máiread Corrigan and Betty Williams: Making Peace in Northern Ireland.* 1994. (Für Kinder von 9-12)

## Referencie

## Externé odkazy
*  Biografia na Nobelprize.org

## Zdroj

Kategória:Britskí aktivisti
Kategória:Britskí politici
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za mier
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Kategória:Osobnosti z Belfastu