open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Septakord

náhľad|Dominantný septakord, durovo malý septakord (c-e-g-b)
**Septakord** je akord, ktorý je súzvukom štyroch tónov, ktoré sú v terciovej príbuznosti, pričom krajné tóny tvoria septimu. Obraty septakordu sa vytvoria preložením spodného tónu o oktávu vyššie alebo preložením horného tónu o oktávu nižšie. Obraty septakordu sa nazývajú:

* kvintsextakord (e-g-b-c)
* terckvartakord (g-b-c-e)
* sekundakord (b-c-e-g)

Septakordy sa delia podľa zloženia na doškálne septakordy a alterované septakordy.

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Vojtech Kállay

**Vojtech Kállay** môže byť:
* slovenský stavebný inžinier (18801937), pozri Vojtech Kállay (stavebný inžinier)
* slovenský právnik (18871956), pozri Vojtech Kállay (právnik)

## Pozri aj
* Kállay

## Referencie
Obrat akordu

[náhľad|[Základný tvar akordu|Základný tvar kvintakordu C dur (tvorený len z tercií) a jeho obraty, v ktorých sa okrem tercií nachádza aj kvarta: v strede je obrat kvintakordu, ktorý sa nazýva sextakord a napravo je obrat kvitakordu, ktorý sa nazýva kvartsextakord]]
**Obrat akordu** vzniká preskupením tónov základných tvarov akordov, od ktorých sa odlišujú tým, že medzi jednotlivými tónmi akordu nie sú len terciové vzdialenosti. Obrat akordu sa realizuje tak, že sa spodný tón akordu prenesie o oktávu vyššie alebo sa horný tón prenesie o oktávu nižšie. Obrat akordu sa určuje podľa najnižšej noty akordu.
[náhľad|Obraty [Kvintakord|kvintakordu a septakordu a ich číselné značenie v generálbase.]]
Od kvintakordu existujú obraty, ktoré sa nazývajú sextakord a kvartsextakord. Od septakordu extujú obraty, ktoríé sa nazývajú kvintsextakord, terckvartakord a sekundakord.

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Tercia (hudba)

náhľad|Veľká tercia
**Tercia** je z hľadiska hudobnej teórie buď tretí stupeň diatonicej stupnice, resp. interval medzi prvým a tretím stupňom diatonicej stupnice. Tercia sa označuje latinskou číslicou 3. Tercia je ľubozvučný (konsonantný) interval, preto sa často využíva v kompozícii aj interpretácií ľudových piesní tzv. terciovým spevom, keď nad základnou melódiou ženský hlas spieva paralelné doškálne tercie. Terciovým spevom nie je možné spievať všetky ľudové piesne, ani piesne Jednotného katolíckeho spevníka, ktoré nie sú na terciový spev uspôsobené z hľadiska harmónie.

Tercie môže byť veľké (označované v. 3), ktoré sú tvorené zo štyroch poltónov, pričom sú nositeľom durového charakteru, prípadne existujú malé tercie (označované m. 3), ktoré sú tvorené z troch poltónov a sú nositeľom molového charakteru.

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Maracaibské jazero

náhľad|Satelitná snímka Maracaibského jazera

**Maracaibské jazero** () je lagúnové jazero vo Venezuele (Mérida, Trujillo, Zulia). So svojou rozlohou 13 820 km² je najväčším jazerom Južnej Ameriky a dosahuje maximálnu hĺbku 46 metrov.

## Geografia
Nachádza sa južne od Venezuelského zálivu, s ktorým je spojené plytkým (2 až 4 m) prielivom. Nachádza sa v medzihorskej prepadline medzi pohoriami Serranía del Perijá na západe a Cordilera de Mérida na východe. Na severnom brehu leží mesto Maracaibo.

## Charakteristika
Brehy sú nížinné a močaristé. V južnej časti jazera je voda sladká a v severnej časti slaná. Do jazera ústí viac než 130 riek, z ktorých nejväčšie sú Chama, Zulia, Catatumbo. Voda odteká prielivom do Venezuelského zálivu.

Na jezere je rozvinutá lodná doprava.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Jazerá vo Venezuele
Kategória:Úmorie Karibského mora
Kategória:Lagúny
Helena Kaloudová

**Helena Kaloudová** (* 16. september 1917, Bratislava – † 18. január 1956, Torysky) bola slovenská bibliografka, prekladateľka a stredoškolská pedagogička, ktorá pôsobila v Univerzitnej knižnici v Bratislave (19431956).

## Život
Narodila sa v rodine Anny Kaloudovej, rod. Kolesárovej a stolára Gustáva Kaloudu. Po absolvovaní gymnaziálneho štúdia v rokoch 19361942 vyštudovala nemčinu a francúzštinu na Filozofickej fakulte (FiF) Univerzity Komenského, resp. Slovenskej univerzity (SU) v Bratislave. Následne pôsobila ako stredoškolská učiteľka v Zlatých Moravciach, na Obchodnej akadémii v Trnave a v Bratislave. V roku 1943 nastúpila do práce v Univerzitnej knižnici v Bratislave ako pracovníčka najprv katalogizačného, potom bibliografického oddelenia. Popri zamestnaní v rokoch 19431946 vyštudovala knihovníctvo a archívnictvo na FiF SU.

Spoluzaložila periodikum *Bibliografický katalóg ČSR – Slovenské knihy*, ktoré UKB vydávala do júla 1954, zostavila registre v časopise *Slovenská kniha* a v ročenke *Slovenské knihy*. Prekladala z francúzštiny, nemčiny a angličtiny. Do slovenčiny preložila dievčenský román francúzskej spisovateľky Henri Ardel *Mon cousin Guy* (*Môj bratanec z Paríža*), ktorý v roku 1948 vydalo nakladateľstvo Oldřicha Trávnička v Žiline.

Bola jedným z 18 pasažierov, ktorí spolu s posádkou zahynuli pri leteckej nehode lietadla Dakota DC-3 Československých aerolinií – pôvodne mieriaceho z Bratislavy do Košíc, no pre nepriaznivé meteorologické podmienky odkloneného na pristátie na Letisku Poprad-Tatry –, ktoré sa pravdepodobne pod vplyvom silného vetra odchýlilo do Levočských vrchov a za hustého sneženia a slabej viditeľnosti narazilo neďaleko obce Torysky do východného úbočia zalesneného kopca Škapová. Spolu s ďalšími štyrmi pracovníkmi UKB, ktorí pri nehode zahynuli (Jozef Bánsky, Štefan Kántor, Vladimír Jelínek, Bohumil Nociar) sa v Košiciach mala zúčastniť prvej celoslovenskej bibliografickej konferencie, pričom ďalšia pracovníčka UKB sa pri nehode ťažko zranila. Kaloudová bola pochovaná v Bratislave.

## Poznámky


## Referencie

## Odporúčaná literatúra
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí bibliografi
Kategória:Slovenskí knihovníci
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Harmonická durová stupnica

náhľad|317x317bod|C dur harmonická stupnica s označením dolného durového tetrachordu a horného tetrachordu ako harmonického.
**Harmonická durová stupnica** má oproti základnej durovej stupnici znížený  VI. stupeň, čím vznikne medzi VI. a VII. stupňom jeden a poltónový krok zväčšenej sekundy, čím sa táto stupnica podobá na harmonickú molovú stupnicu, pretože majú rovnaký horný tetrachord. 
[náhľad|Využitie zníženého VI. stupňa na uvedenie molovej [Subdominanta|subdominanty v kadencii.]]
Znížený šiesty stupeň sa v harmonizácii melódie často využíva na uvedenie molovej subdominanty v kadencii, čo je analógiou použitia durovej dominanty v molovej tónine.

V melodike sa znížená VI. stupeň v durovej tónine používa najmä vo východnej hudbe, ale použitie molovej subdominanty je veľmi časté.

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Melodická durová stupnica

náhľad|415x415bod|C dur melodická stupnica
**Melodická durová stupnica** má oproti prirodzenej durovej stupnici znížený VI. a VII. stupeň v zostupnom rade tónov. 

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Veľká cena San Marína

**Veľká cena San Marína** *(angl. San Marino Grand Prix)* boli bývalé automobilové preteky zaradené do Majstrovstiev sveta Formuly 1, konané v rokoch 1981 až 2006 na okruhu Autodromo Enzo e Dino Ferrari v Talianskom meste Imola, približne 100 km od hraníc San Marína. Počas rekonštrukcie okruhu Monza v roku 1980 bol po prvýkrát použitý okruh Imola ako náhrada na Veľkú cenu Talianska.

## História
Prvé preteky v roku 1981 boli prijaté s pozitívnym ohlasom a Imola sa rýchlo zaradila medzi obľúbené okruhy. Trať mala charakter rýchleho, technického a fyzicky náročného okruhu, pričom jej špecifikom bolo jazdenie v protismere hodinových ručičiek. Počas 80. rokov 20. storočia sa podujatie stabilizovalo v kalendári a prinieslo viacero dramatických pretekov. Postupne sa vyprofilovalo ako symbolistická „domáca veľká cena Ferrari“, keďže sídlo tímu v Maranelle leží len niekoľko desiatok kilometrov od Imoly. Fanúšikovia Ferrari tak robili zo San Marína každoročne výrazne červenú kulisu.
vľavo|náhľad|Štart Veľkej ceny San Marína v roku .
Najvýraznejším momentom v dejinách veľkej ceny bol rok , ktorý patrí k najtragickejším v histórii Formuly 1. Počas kvalifikácie zahynul rakúsky jazdec Roland Ratzenberger a počas samotného preteku utrpel smrteľnú haváriu trojnásobný majster sveta Ayrton Senna. Udalosti z Imoly spustili najzásadnejšiu vlnu bezpečnostných reforiem v moderných dejinách šampionátu. Okruh bol prepracovaný, najmä v oblastiach Tamburello a Villeneuve, kde boli rýchle pasáže nahradené šikanami a dôraz sa kládol na nové bariéry, bezpečnostné zóny a technické predpisy.

V nasledujúcich rokoch si podujatie uchovalo pevné miesto v kalendári. Koncom 90. rokov sa stalo dejiskom viacerých dramatických súbojov o majstrovský titul, pričom k najvýraznejším jazdcom patril Michael Schumacher. Ten v Imole opakovane dominoval a postupne sa stal najúspešnejším jazdcom v histórii veľkej ceny. Okruh priniesol aj viaceré prekvapenia, napríklad víťazstvo Ralf Schumachera v roku 2001 či neskorší triumf Fernanda Alonsa v roku 2005, ktorý predviedol jeden z najznámejších súbojov s Michaelom Schumacherom v záverečných kolách.

Napriek svojej popularite čelila veľká cena na prelome tisícročí rastúcim nárokom na infraštruktúru a konkurencii nových okruhov, ktoré vstupovali do kalendára. Postupné zmeny v stratégiách Formuly 1, snaha o globálne rozširovanie a potreba modernizácie urobili z Imoly menej výhodnú voľbu. Po sezóne  bola Veľká cena San Marína vyradená z kalendára, pričom posledné víťazstvo získal Michael Schumacher, ktorý tým zavŕšil sedem triumfov na tomto podujatí.

Hoci veľká cena ako taká zanikla, okruh v Imole si udržal významné miesto v motoristických dejinách. Po rozsiahlej rekonštrukcii a modernizácii sa do šampionátu vrátil v roku  pod novým názvom Veľká cena Emilia Romagna, čím potvrdil, že ide o jednu z najikonickejších tratí v Európe. 

## Víťazi Veľkej ceny San Marína
**Opakovaní víťazi (jazdci):**

**Opakovaní víťazi (tímy):**

**Víťazi jednotlivých ročníkov:**

## Referencie

San Maríno
Kategória:Šport v San Maríne
Charakteristický tón

**Charakteristický tón** je tón stupnice, ktorý tvorí spolu s I. stupňom tzv. charakteristický interval, ktorým sa cirkevná stupnica líši od durovej alebo molovej stupnice začínajúcej na rovnakom tóne.

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Cena Fra Angelica

[náhľad|Socha blahoslaveného [Fra Angelico|Fra Angelica, po ktorom je cena pomenovaná (Rinaldo Carnielo, blahoslavený Angelico, fasáda chrámu Santa Maria del Fiore, Florencia, Taliansko)]]

**Cena Fra Angelica** je ocenenie udeľované Radou Konferencie biskupov Slovenska pre vedu, vzdelania a kultúru. Cena je udeľovaná od roku 2003, raz ročne, v štyroch kategóriách, tradične po troch nositeľoch ceny: slovesné umenie, výtvarné umenie, hudobné umenie a zvláštne ocenenie (za zásluhy o rozvoj kresťanskej kultúry). Udeľuje sa vo februári pri príležitosti sviatku Fra Angelica, patróna umelcov, po ktorom je pomenovaná. Okrem jednotlivcov môže byť udelená aj kolektívom či inštitúciám. Udeľuje sa aj *[[in memoriam]]*.

Účelom ceny je „*vyjadriť vďaku [[Rímskokatolícka cirkev v Slovenskej republike|Katolíckej cirkvi na Slovensku]] ľuďom, ktorí sa význačným spôsobom zaslúžili o rozvoj kresťanskej kultúry svojimi dielami alebo svojou činnosťou, povzbudiť do ďalšej tvorivej práce a prehĺbiť vzťahy medzi Cirkvou a pracovníkmi v oblasti kultúry*“.

Pri výbere kandidátov zohrávajú podľa štatútu udeľovania ceny: dlhoročná tvorivá činnosť v oblasti umenia a kultúry, umelecká kvalita, kresťanské hodnoty diela alebo činnosti, osobná bezúhonnosť a svedectvo kresťanského života.

Hmotný substrát ocenenia pozostáva z plakety znázorňujúcej jedného z anjelov z diel Fra Angelica a z písomného dekrétu.

## Laureáti

## Referencie

## Externé odkazy
* Štatúty udeľovania Ceny Fra Angelica na webe Rady KBS pre vedu, vzdelanie a kultúru

Kategória:Slovenské ocenenia
Kategória:Konferencia biskupov Slovenska
Kolonát

[náhľad|Zber úrody v starovekom Ríme, [Reliéf (sochárske dielo)|reliéf, Trier]]
**Kolonát** (, z ) bol v cisárskom Ríme inštitút rímskeho práva, osobitný majetkovoprávny vzťah medzi vlastníkom pôdy a drobným, chudobným nájomcom (, kolón), ktorý ju obrábal a odvádzal dohodnutú rentu. V tomto zmysle predstavoval v podstate druh árendy. Osobitne v neskoršom období však kolonát predstavoval zároveň osobnú závislosť roľníkov na pôde, ktorá nebola ich vlastníctvom, a teda za akúsi praformu nevoľníctva.

Vznik a fungovanie kolonátu sa v odbornej literatúre považuje za nedostatočne objasnené. Podľa niektorých autorov sa kolonát pokladá za prechodnú formu medzi otrokárskym a feudálnym systémom.

## Historický vývoj

### Vznik
Predpokladá sa, že kolonát sa začal rozvíjať už na konci obdobia rímskej republiky (od polovice 1. storočia pred Kr.), keď majitelia veľkostatkov (latifundií) začali uprednostňovať prenajímanie jednotlivých parciel drobným slobodným nájomcom pred obrábaním pôdy otrokmi. Veľký počet otrokov a nedostatočný dohľad nad nimi mali totiž za následok zvýšený predpoklad vzbury). Na základe zmluvy uzavretej približne na obdobie piatich rokov sa vlastník zaviazal zabezpečiť kolónom materiálne podmienky (vybavenie hospodárstva, prvé osivo) a bola im stanovená výška renty, ktorú mali odvádzať ročne v peniazoch. V období cisárstva sa v dôsledku nárastu hospodárskych problémov v ríši (a najmä od obdobia občianskych vojen a vojenskej anarchie v 2. polovici 3. storočia) začalo postavenie kolónov zhoršovať. Upadali do dlhov a neúspešné hospodárenie im znemožňovalo vymaniť sa zo závislosti od vlastníka, ktorý im (aj po vypršaní zmluvy) bránil pôdu opustiť. Preto na svoju ekonomickú situáciu často reagovali útekom, ich počet klesal a pôda zostávala neobrobená. Tomu mali zabrániť reformy cisára Diokleciána (vládol 284305), a najmä zákon cisára Konštantína I. Veľkého (vládol 306337).

### Reformy v 4. storočí
Konštitúcia Konštantína Veľkého z 30. októbra 332, ktorý výrazne zmenil právny status kolónov. Kolóni boli po vydaní zákona pokladaní za „otrokov pôdy“ (), resp. za dedične pripútaných k pôde (), čo znamená, že nesmeli opustiť pôdu, na ktorej pracovali, a to dokonca ani so súhlasom jej vlastníka (vlastník mal povinnosť platiť štátu za každého kolóna daň, a tak bol zabezpečený pravidelný odvod daní vymeriavaných podľa počtu ľudí pracujúcich na pozemkoch), a ich synovia sa sami stávali kolónmi (preberali dlhy a prenajímanú pôdu). Nájomné už neplatili v peniazoch, ale v naturáliách a boli viazaní pracovať aj na tej časti pôdy, ktorú obrábal vlastník. Ich povinnosti k prenajímateľovi pôdy boli stanovované na každom veľkostatku osobitne, podľa miestnych obyčají. Oslobodení od kolonátu mohli byť najmä tí kolóni, ktorí sa so súhlasom vlastníka pozemku mali stať členmi mestských rád, biskupmi, kňazmi, mníchmi alebo vojakmi.

### Byzantská ríša
Kolonát ako systém organizácie poľnohospodárstva pretrval aj v Byzantskej ríši až do stredoveku, pričom ho prebrali aj mnohé barbarské národy, ako napríklad Góti, Vandali či Frankovia.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:História ekonomiky
Kategória:Staroveký Rím
Kategória:Rímske právo
Tónorod

náhľad|Stupnica D dur, ktorá má durový tónorod
**Tónorod** je charakter akordu, tóniny alebo stupnice vyjadrený ako durový alebo molový, pričom závisí od tercie medzi základným tónom a III. stupňom. Z toho vyplýva, že napríklad, že stupnica D dur, tónina D dur a kvintakord D dur majú durový tónorod. Určovanie tónorodu (t.j. úloha na rozlíšenie durového a molového akordu) je najjednoduchším cvičením sluchovej analýzy, ktoré zvládajú aj ľudia bez hudobného vzdelania.

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Božena Revajová

**Božena Revajová**, rod. **Kováčová** (* 5. august 1908, Vrbica, dnes súčasť Liptovského Mikuláša† 20. november 1998, Bratislava) bola slovenská speleologička (jaskyniarka), ktorá sa podieľala na organizácii cestovného ruchu a speleológie v Demänovskej doline.

## Život
Narodila sa v rodine Boženy Kováčovej, rod. Ondruškovej (* 1884† 1967) a garbiara Mikuláša Kováča. Po vychodení ľudovej školy (19141918) absolvovala štúdium na Hodžovom štátnom reálnom gymnáziu v Liptovskom Svätom Mikuláši (19191923) a na obchodnej škole v Košiciach (19241926).

Následne pracovala na viacerých pozíciách v bankovníctve, službách a od 30. rokov 20. storočia v cestovnom ruchu. Bola úradníčkou Tatra banky, úradníčkou Roľníckej vzájomnej pokladnice, korešpondentkou (t. j. administratívnou pracovníčkou) v garbiarskej továrni Jána Pálku v Liptovskom Svätom Mikuláši (19281930), predavačkou spoločnosti Baťa v Zlíne (19301932), tajomníčkou, účtovníčkou a ekonómkou Družstva Demänovských jaskýň (19321940), pracovníčkou garbiarskej továrne Juraj Lacko a synovia v Liptovskom Svätom Mikuláši, predavačkou v obchode s bytovým textilom v Kežmarku (19421945), ekonomickou riaditeľkou Družstva Demänovských jaskýň, resp. Riaditeľstva pre cestovný ruch – Správa Nízkych Tatier (19451953) a súčasne tajomníčkou kuratória Múzea slovenského krasu (dnes Slovenské múzeum ochrany prírody a jaskyniarstva) v Liptovskom Mikuláši. Ďalej pracovala tiež v nocľahárni Klubu československých turistov (1953), bola prevádzkarkou turistickej nocľahárne Odboj pri Demänovskej ľadovej jaskyni (19541957) a pracovníčkou výrobného družstva Ďumbier v Liptovskom Mikuláši (19571965). Od roku 1965 bola na dôchodku.

V rokoch 19321939 sa zúčastnila každej výpravy do neprístupných častí Demänovských jaskýň, ktoré zorganizoval J. Šindelář. V roku 1946 sa v spolupráci s Jaskyniarskym zborom Klubu slovenských turistov a lyžiarov podieľala na inštalovaní prvej jaskyniarskej výstavy v Martine. Napísala osobné pamäti týkajúce sa objavovania a sprístupňovania jaskýň v Demänovskej doline, ktoré sú uložené v jej osobnom fonde v Archíve Slovenského múzea ochrany prírody a jaskyniarstva v Liptovskom Mikuláši.

## Osobný život
Bola druhou manželkou speleológa Pavla Revaja (* 1898† 1957), ktorý mal z prvého manželstva s Evou Revajovou, rod. Nahálkovou (* 1900† 1935) syna a päť dcér.

## Referencie

## Odporúčaná literatúra
* 
* Archív Slovenského múzea ochrany prírody a jaskyniarstva, fond Revajová (Kováčová) Božena (19081997)

Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Kategória:Slovenskí jaskyniari
Kvartový akord

náhľad|Kvartový akord tvorený dvoma čistými kvartami (kvartový trojzvuk)
[náhľad|Schoenberg: [Sláčikové kvarteto (teleso)|Sláčikové kvarteto hrajúce kvartový akord]]
**Kvartový akord** je postavený z dvoch, troch alebo viacerých kvárt, čím vzniká kvartový trojzvuk, kvartový štvorzvuk atď. 
Od základného kvartového akordu je možné tvoriť obraty, ktoré však nemajú špecifické názvy. Jeden z obratov kvartového akordu je súzvuk zložený z čistých kvint, preto sa nepoužíva pojem kvintový akord ako samostatný druh akordov. Kvartové akordy sú najčastejšie tvorené čistými kvartami. Kvartové akordy sa vyskytli v hudbe až v 20. storočí.

## Referencie


Kategória:Hudobná terminológia
Peter Droppa

**Peter Droppa** môže byť:
* slovenský podnikateľ, majiteľ továrne na remene vo Vrbici, dnes súčasti Liptovského Mikuláša (18581941), pozri Peter Droppa (podnikateľ)
* slovenský speleológ (19101990), pozri Peter Droppa (speleológ)

## Pozri aj
* Droppa

## Referencie
Anne

**Anne** môže byť:

* krstné meno, pozri Anne (meno)
* americký film z roku 2018, pozri ''Anne'' (film z roku 2018)
* britský seriál z roku 2022, pozri ''Anne'' (seriál)
* americká hudobná skupina, pozri Anne (skupina)
* román Constance Fenimore Woolsonovej z roku 1880, pozri ''Anne'' (kniha)

## Iné projekty
Zahustený akord

**Zahustený akord** je zvyčajne aspoň štvorzvuk, ktorý vznikne pridaním sekundy najmä do durového alebo molového kvintakordu, pričom tón sa zvyčajne pridáva do veľkej tercie daného kvintakordu, takže pridaný tón je vo vzdialenosti veľkej sekundy od obidvoch tónov materského kvintakordu. 

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Harmónia (náuka)

vpravo|bezrámu
**Harmónia** je hudobná náuka, ktorá sa zaoberá homofóniou, teda ide o teóriu zaoberajúcu sa akordmi a ich spojovaním do hudobného umeleckého diela. Akordy naberajú svoju hudobnú funkciu v danej tónine, čiže akordy sa líšia svojou funkciou v závislosti od tóniny. Tonálna harmónia je teóriou tóniny. Najširšom slova zmysle sa harmónia dá definovať ako tvorba a rozvádzanie akordického napätia.

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Mária Ráczová

**Mária Ráczová**, rod. **Baloghová** (* 8. september 1848, Šahy† 24. máj 1898, Lučenec) bola rómska huslistka a hudobná skladateľka. Vzhľadom na svoj talent bola považovaná za následníčku Panny Cinky.

## Život
Narodila sa v rodine Márie Baloghovej, rod. Lóczyovej a primáša Jána Balogha (* 1802† 1876), kde mala 16 súrodencov. Študovala hru na husliach u dvorného kapelníka K. Liebera vo Svätom Antone. Spolu so svojimi synmi a dcérou vystupovala v rámci kapely svojho manžela Rudolfa Rácza (* 1838† 1903).

Zložila niekoľko tancov (Klotildin čardáš, Rýchla polka) a piesní. Veľký úspech zožalo jej prevedenie vlastnej skladby „Devla, devla erďavo svito resťam“ („Bože, bože, zlý svet dožívame“) pred habsbursko-lotrinským arcivojvodom Jozefom Karolom v Starom Smokovci v roku 1887, za čo bola odmenená olejomaľbou zobrazujúcu danú udalosť.

## Osobný život
Zosobášila sa s primášom Rudolfom Ráczom, s ktorým mala viacero detí vrátane huslistu Rudolfa (* 1875† 1913), ktorý v roku 1899 prevzal vedenie otcovej kapely a cimbalistky, harfistky a gitaristky Ilony (* 1874† 1923), ktorá sa zosobášila s primášom a hudobným skladateľom Ladislavom Ráczom (* 1867† 1943), ktorý bol synom primáša Pavla Ráczu.

## Referencie

## Odporúčaná literatúra
* 

Kategória:Osobnosti zo Šiah
Kategória:Uhorskí huslisti
Kategória:Slovenskí huslisti
Kategória:Huslisti rómskeho pôvodu
Kategória:Uhorskí hudobní skladatelia
Kategória:Slovenskí hudobní skladatelia
Kategória:Hudobní skladatelia rómskeho pôvodu
Kategória:Slovenské osobnosti rómskeho pôvodu
Jie Ťien-jing

**Jie Ťien-jing** (, ; * 28. apríl 1897, Mej-sien, Kuang-tung† 22. október 1986, Peking) bol čínsky komunistický revolučný vodca a politik, jeden z desiatich zakladajúcich maršálov Čínskej ľudovej oslobodeneckej armády. Hoci bol v období Kultúrnej revolúcie kritizovaný, čoskoro sa vrátil do politiky a stal sa nástupcom Lin Piaa vo funkcii ministra obrany. Pomohol zvrhnúť takzvaný gang štyroch, čo následne viedlo k ukončeniu Kultúrnej revolúcie.

Jie Ťien-jing sa narodil do bohatej obchodníckej rodiny v okrese Mej-sien v provincii Kuang-tung. V roku 1919 po absolvovaní Jü-nanskej vojenskej akadémie vstúpil do Kuomintangu. Stal sa inštruktorom Vojenskej akadémie Whampoa a v roku 1927 vstúpil do Komunistickej strany. Po neúspešnom povstaní v Nan-čchangu (1927) utiekol spolu s dvoma ďalšími povstaleckými vodcami, Čou En-lajom a Jie Tchingom do Hongkongu, následne študoval v Moskve. Po návrate do Číny v roku 1932 slúžil ako náčelník štábu štvrtej frontovej armády Čang Kuo-tchaa. Počas Dlhého pochodu sa stretli so skupinou Mao Ce-tunga, kde Jie Ťien-jing vyjadril súhlas s Maom ohľadom ďalšieho presunu Červenej armády. Čang Kuo-tchao naopak trval na presune na juh, čo sa neskôr ukázalo ako katastrofa. Prežil Dlhý pochod a stal sa riaditeľom kancelárií, ktoré sa spojili s Kuomintangom po roku 1936, najprv v Si-ane, následne v Nankingu a nakoniec v Čunkingu. V tejto funkcii spolupracoval s Čou En-lajom.

Po založení Čínskej ľudovej republiky bol Jie poverený vedením Kuang-tungu. Všimol si, že ekonomické podmienky v provincii boli veľmi odlišné od zvyšku Číny, rozhodol sa chrániť roľníkov. Jeho politika však odporovala všeobecným smerniciam pozemkovej reformy vedenej stranou, ktorá zdôrazňovala triedny boj, bol preto nahradený Lin Piaom a jeho politická kariéra skončila, zachoval si však svoje vojenské pozície, v roku 1955 sa stal maršalom. Potom, čo bol Lin Piao v roku 1971 zvrhnutý, Jieov vplyv vzrástol a v roku 1975 bol vymenovaný za ministra obrany.

Od roku 1973 bol tiež podpredsedom Ústredného výboru Komunistickej strany Číny. Viedol skupinu vedúcich osôb strany, ktorá zvrhla Gang štyroch a 6. októbra 1976 vydal rozkaz na ich zatkuntie. V roku 1977 mu bola na Jedenástom národnom zjazde Komunistickej strany Číny potvrdená funkcia podpredsedu Strany, avšak jeho fyzické zdravie už mu nedovolilo funkciu plne vykonávať a následne rezignoval. V roku 1978 bol menovaný za predsedu stáleho výboru Celočínskeho zhromaždenia ľudových zástupcov a obsadil miesto, ktoré nebolo obsadené od smrti Ču Teho v roku 1976. V roku 1983 z tejto funkcie odišiel a v roku 1985 sa z politbyra úplne stiahol. O rok neskôr zomrel vo veku 89 rokov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Čínski politici
Kategória:Politici Komunistickej strany Číny
Kategória:Politici Kuomintangu
Kategória:Čínski generáli
Kategória:Príslušníci Čínskej ľudovej oslobodeneckej armády
Sekundový zhluk

[náhľad|Sekundový zhluk (klaster)[Súbor:Thirteenth chord collapsed.mid|náhľad]]
**Sekundový zhluk** alebo **sekundový akord** je akord tvorený z malých a veľkých sekúnd. Viactónový sekundový zhluk sa nazýva *cluster* (klaster).

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Jurčov potok

**Jurčov potok** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území mesta Medzilaborce v okrese Medzilaborce v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickej oblasti Nízke Beskydy. Ústi do Vydranky. Má dĺžku . Rád toku VII. 
## Prameň
Vodný tok *Jurčov potok* pramení v  v lesnom extraviláne vo východnej časti územia mesta Medzilaborce, vo východnom okraji katastrálneho územia *Vydraň*, v lese *Baranovo*, v okrese Medzilaborce. 
## Opis toku
*Jurčov potok* tečie od prameňa juhozápadným smerom cez lesný extravilán v území mesta Medzilaborce v katastrálnom území *Vydraň*, preteká cez les *Baranova dolina*, ľavým brehom obteká les *Baranov vrch*, pravým brehom obteká les *Sarakov*, ľavým brehom obteká les *Strantura*, v  priberá pravostranný prítok Husársky potok, mení smer na juhozápad, vyteká z lesa do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obteká pasienok *Nad Radošicou*, ľavým brehom obteká pole *Briežky*, v  podteká cestu z Medzilaboriec do Paloty a železnicu do Lupkovského priesmyku Železničná trať Michaľany – Łupków, mení smer na západ, v  v katastrálnom území *Vydraň* ústi do vodného toku Vydranka ako jej pravostranný prítok. Vydranka ďalej ústi do Laborca. *Jurčov potok* patrí do okresu Medzilaborce v Prešovskom kraji. Pramení, tečie a ústi do vodného toku Vydranka na území mesta Medzilaborce. Patrí do geomorfologickej oblasti Nízke Beskydy a do ich geomorfologického celku Laborecká vrchovina. Vodný tok *Jurčov potok* má jeden prítok Husársky potok. Vodný tok leží v Chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Jurčov potok* má pôvod v domácej podobe osobného mena *Juraj* → *Jurčo*, podobne ako  *Adam → Adamčo, Pavol → Paľčo, Ján → Jančo, Anton → Tončo, Ivan → Ičo, Ivčo, Ivančo*.  Zo slovného základu *Jurčo* po rozšírení o formant prídavného mena *-ov* a po kombinácii  so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Jurčov potok* s významom *patriaci Jurčovi alebo ináč s ním spájaný*,. ktoré bolo prenesené na vodný tok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Jurčov potok* bol štandardizovaný v roku 1975. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Jurčov potok* je jedinečným hydronymom (november 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Medzilaborce
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Laboreckej vrchovine
Kategória:Medzilaborce
Kategória:Povodie Laborca
1,2-dioxán

**1,2-dioxán** alebo **''o''-dioxán** je organická zlúčenina, ktorá patrá medzi cyklické peroxidy. Jeho syntéza bola prvýkrát publikovaná v roku 1956 Criegeem a Müllerom, ktorí ho pripravili reakciou bután-1,4-diyl-bis(metánsulfonát)u s peroxidom vodíka a vydestilovali ho ako bezfarebnú kvapalinu. Pomocou kyselín a zásad sa rozkladá na γ-hydroxybutyraldehyd.

Taktiež je možné pripraviť substituované 1,2-dioxány a niektoré prírodné látky obsahujú 1,2-dioxán vo svojej štruktúre.

## Referencie

## Pozri aj
* 1,3-dioxán
* 1,4-dioxán

## Zdroj

Kategória:Dioxány
Kategória:Organické peroxidy
Dioxán

**Dioxán** môže byť jedna z nasledujúcich chemických zlúčenín:
* 1,2-dioxán 
* 1,3-dioxán
* 1,4-dioxán
Ersa (mesiac)

**Ersa**, **S/2018 J 1** alebo **Jupiter LXXI** je malý nepravidelný mesiac planéty Jupiter. 11. mája 2018 ho objavil Scott S. Sheppard v observatóriu Cerro Tololo v Čile. Aaron Quah navrhol meno podľa Ersy, postavy z gréckej mytológie, ktoré IAU schválila v roku 2019.

Ersa patrí do rodiny Himalia 5 mesiacov obiehajúcich medzi 11 a 13 Gm od Jupiteria v inklinácii 27,5°.

## Referencie

## Pozri aj
* Jupiter
* mesiace Jupitera
* rodina Himália

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ersa na webe NASA Science

Kategória:Mesiace Jupitera
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 2018
Sviniarsky potok (prítok Žitavy)

**Sviniarsky potok** je vodný tok v Pohronskom Inovci na území okresu Zlaté Moravce. Je ľavostranný prítok Žitavy, má dĺžku približne 7 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v centrálnej časti Pohronského Inovca, v geomorfologickom podcelku Veľký Inovec, na severozápadnom úbočí Malého Inovca (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnatej oblasti v lokalite Liešňa tečie západným smerom popod Drienku (), neďaleko Rudnej magistrály. V lokalite Škripec priberá menší ľavostranný prítok, stáča sa severným smerom a tečie Záhradskou dolinou, priberajúc významný pravostranný potok z oblasti Cerovina. Tu začína spoločná hranica podcelkov Veľký Inovec a Lehotská planina, ktorá istý čas vedie práve touto dolinou. Ďalší pravostranný prítok nasleduje v osade Jaďová, kde sa vodný tok opäť točí na západ a pokračuje popod Cerov () a Dubové vŕšky. Na dolnom toku sa mierne stáča na severozápad, pričom sa dostáva do Lehotskej planiny. Popod Breziny opúšťa Záhradskú dolinu, križuje cestu do Jedľových Kostolian a pri rázcestí Modoš sa v nadmorskej výške približne  vlieva do rieky Žitavy. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Sviniarsky potok pramení a preteká iba katastrom obce Obyce v okrese Zlaté Moravce v Nitrianskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Žitavy
* Pohronský Inovec, Veľký Inovec, Lehotská planina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Pohronskom Inovci
Kategória:Povodie Žitavy
Kategória:Vodné toky v okrese Zlaté Moravce
Kategória:Obyce
Birds of the World

**Birds of the World** (BoW) je online databáza ornitologických údajov adaptovaná z *Handbook of the Birds of the World* a súčasných referenčných prác vrátane *Birds of North America*, *Neotropical Birds Online* a *Bird Families of the World*. Databázu publikuje a spravuje Cornell Lab of Ornithology a zhromažďuje údaje o pozorovaniach vtákov prostredníctvom integrácie s eBird. Databáza vyžaduje predplatné na prístup k väčšine svojich záznamov, ale ponúka inštitucionálny prístup k mnohým knižniciam a organizáciám zaoberajúcim sa pozorovaním vtákov a ako vydavateľ participuje na programe zdieľania elektronických zdrojov *National Information Standards Organization*.

Databáza je často uvádzaná v regionálnych kontrolných zoznamoch a štúdiách máp rozšírenia ako porovnávací bod, alebo ako zdroj údajov.

## História
Publikácia *Birds of the World* bola pôvodne vyvinutá začiatkom 90. rokov 20. storočia v spolupráci American Ornithologists' Union, Cornell Lab of Ornithology a Academy of Natural Sciences of Drexel University. Cieľom projektu bolo vytvoriť ilustrovaného sprievodcu všetkými vtákmi sveta; jeho prvou verziou bol 17-zväzkový dokument *Handbook of the Birds of the World*, ktorý vydávalo vydavateľstvo *Lynx Edicions* od roku 1992 do roku 2014. Potom čo Cornell Lab of Ornithology získalo práva na obsah *Handbook of the Birds of the World*, bola online databáza spustená v marci 2020.

Významnú časť audiovizuálneho obsahu dostupného v publikácii *Birds of the World* zhromažďujú prostredníctvom údajov občianskej vedy, ktoré poskytuje eBird. Je zahrnutá aj *Macaulay Library*, ktorú v roku 2002 zhromaždil Josep del Hoyo, pôvodný zakladateľ *Lynx Edicions*, a jeho kolegovia v zbierke *Internet Bird Collection*. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Birds of the World website
* The Key to Scientific Names on Birds of the World

## Zdroj
* 

Kategória:Biologické databázy
Kategória:Ornitológia
Kategória:Občianska veda
Kategória:Cornell University
Frýgická stupnica

náhľad|Porovnanie frýgickej stupnice od tónu e a stupnice e mol prirodzenej
**Frýgická stupnica** (ang. *phrygian scale*; iné názvy: **frýgický modus**, menej často **frýgijský modus**) je stará cirkevná stupnica odvodená od III. stupňa paralelnej durovej stupnice. Od paralelnej stupnice C dur môžeme najjednoduhšie odvodiť frýgickú stupnicu od tónu e: e, f, g, a, h, c, d, e. Tónorod frýgickej stupnice a teda aj frýgickej tóniny je molový, pretože medzi prvým a tretím stupňom stupnice je malá tercia. Charakteristický tón frýgickej stupnice je druhý stupeň, ktorý tvorí charakteristický interval malej sekundy.  Názov pochádza od starovekého maloázijského kmeňa Frýgijcov pochádzajúcich z Frýgie. 

## Odvodenie frýgickej stupnice od zadaného tónu
Odvodenie frýgickej stupnice od zadaného tónu obsahuje podúlohy:

* nájdenie paralelnej durovej stupnice podľa charakteristického tónu frýgickej stupnice,
* identifikácia predznamenania paralelnej durovej stupnice, keďže paralelná durová stupnica má rovnaké predznamenanie ako hľadaná frýgická stupnica,
* nájdenie malej tercie nahor od zadaného tónu, keďže frýgická stupnica má molový tónorod,
* nájdenie čistej kvarty nahor od zadaného tónu,
* nájdenie čistej kvinty nahor od zadaného tónu, keďže všetky cirkevné stupnice majú čistú kvintu, podobne ako durová a molová stupnica,
* skopírovanie horného tetrachordu z rovnomennej molovej prirodzenej stupnice,
* výpis tónového zloženia stupnice.

### Príklad: frýgická stupnica od tónu gis
Algoritmus, ktorého cieľom je vypísať frýgickú stupnicu od tónu gis začína tak, že hľadáme správnu paralelnú tóninu podľa charakteristického tónu frýgickej stupnice: vieme, že frýgická stupnica je odvodená od III. stupňa paralelnej durovej stupnice, čiže hľadáme tón, ktorý je o veľkú terciu nižšie ako zadaný tón: je to tón e. Od tónu e existuje durová stupnica E dur.

V druhom kroku sa zistí, aké predznamenanie má nájdená durová stupnica: E dur má štyri krížiky: fis, cis, gis, dis, preto frýgický stupnica od tónu gis bude mať v predznamenaní tiež štyri krížiky.

Čistá kvarta nahor od zadaného tónu gis je tón cis.

Čistá kvinta nahor od zadaného tónu gis je tón dis.

Horný tetrachord gis molovej prirodzenej stupnice je dis-e-fis-gis.

Výpis tónového zloženia frýgickej stupnice od tónu gis bude teda nasledovný: gis-a-h-cis-dis-e-fis-gis.

## Referencie


## Pozri aj

* Autentická stupnica
* Plagálna stupnica
* Cirkevná stupnica
* Stará stupnica
* Diatonická stupnica
* Hypofrýgická stupnica
* Paralelná stupnica
* Rovnomenná stupnica

## Externé odkazy

* Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied: Ladislav Dvonč: Prídavné mená na -ický od vlastných mien

Kategória:Hudobné stupnice
Charakteristický interval

**Charakteristický interval** je interval v cirkevnej stupnici medzi prvým stupňom danej stupnice a stupňom, ktorým sa táto cirkevná stupnica líši od durovej alebo molovej stupnice začínajúcej rovnakým tónom, čiže od rovnomennej durovej alebo rovnomennejmolovej stupnice.  Charakteristické intervaly sú pomenované podľa cirkevnej stupnice, v ktorej sa vyskytujú: iónska tercia, dórska sexta, frýgická sekunda, lýdická kvarta, mixolýdická septima, aiolská tercia. Toto názvoslovie však neurčuje veľkosť spomenutých intervalov: zatiaľčo iónska tercia je veľká tercia, aiolská tercia je malá tercia, dórska sexta je veľká sexta, frýgická sekunda je malá sekunda (poltón), lýdická kvarta je zväčšená kvarta a mixolýdická septima je malá septima.

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Frýgická sekunda

[náhľad|Frýgická sekunda (tón as v druhom takte) v frýgickej stupnici od tónu g, ktorú využil [Antonio Vivaldi|Vivaldi v druhej vete Leto opusu Štyroch ročných období ]]
**Frýgická sekunda** je charakteristický interval cirkevnej stupnice nazývanej frýgická stupnica. Veľkosť tohto intervalu je malá sekunda, čiže poltón.

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Railjet

náhľad|Logo railjet
náhľad|Trasy railjetu

**Railjet** (skrátene **RJ** alebo **rj**) je obchodné označenie používané železničnou spoločnosťou ÖBB pre moderné rýchle vlakové spoje. Zaisťujú ich od cestovného poriadku ročníka 2008/9 vysokorýchlostné vlakové súpravy **Viaggio Comfort**. Výrobcom vlaku je spoločnosť Siemens vo Viedni.

Od decembra 2018 vlaky **Railjet xpress** (skrátene **rjx**) zabezpečujú priame obojsmerné vlakové spojenie staníc Bratislava hl. st. a Zürich HB cez stanice Bratislava-Petržalka, Wien Hbf., Wien Meidling, St. Pölten Hbf., Linz Hbf., Salzburg Hbf. a Kufstein, Wörgl Hbf., Innsbruck Hbf., Ötztal, Landeck-Zams, St. Anton am Arlberg, Bludenz, Feldkirch, Buchs SG a Sargans.

Od roku 2024 pribudlo niekoľko nových súprav **Viaggio Next level**. Tieto súpravy jazdia aj v lôžkovom prevedení na vlakoch Nightjet. V prevádzke sú predovšetkým na Brennerskej železnici.

Do flotily Railjetov majú od roku 2026 pribudnúť aj šesťvozňové poschodové jednotky KISS na rýchlosť do 200 km/h od výrobcu Stadler. Tieto jednotky majú byť nasadzované na diaľkové spoje s viacerými zastávkami, zatiaľ čo doménou jednotiek Viaggio Comfort majú zostať predovšetkým rýchlejšie spoje s menej zastávkami (Railjet Xpress).

## Galéria

Súbor:Railjet-Oesterreich.JPG|Súprava ÖBB Railjet
Súbor:TaurusRailjetOeBB.jpg|Lokomotíva ÖBB série 1016 v jednom z troch testovacích náterov pre budúce súpravy Railjet (2007)
Súbor:Railjet Premiumklasse.JPG|Sedačky v triede 1+ (Business)
Súbor:OEBB Railjet1.JPG|Interiér rakúskej 2. triedy (economy)
Súbor:ČD-Railjet Economy Class.jpg|Interiér českej 2. triedy (economy)


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Vysokorýchlostné vlaky
Kategória:Železnica v Rakúsku
Cirkevná stupnica

**Cirkevná stupnica** (iné názvy: **modus**, **stará stupnica**, **autentická stupnica**, **pôvodná stupnica**, **stredoveká stupnica**) je diatonická stupnica, ktorá sa rozvinula už v staroveku a v stredoveku sa nazývala modus. Cirkevné stupnice viedli na vznik moderných diatonických stupníc: durovej stupnice a molovej stupnice. Durová stupnica vznikla z lýdickej stupnice a molová stupnica vznikla z dórskej stupnice, a to tak, že v základnom tónovom rade sa tón h často znižoval na tón b, čím z dórskej stupnice (d-e-f-g-a-h-c-d) vznikla prirodzená molová stupnica d mol (d-e-f-g-a-b-c-d) a z lýdickej stupnice od tónu f (f-g-a-h-c-d-e-f) vznikla durová stupnica F dur (f-g-a-b-c-d-e-f).  V súčasnosti sa z pedagogických dôvodov však opisuje vzťah durovej stupnice a iónskej stupnice a molovej stupnice a aiolskej stupnice. Názvy cirkevných stupníc sú odvodené od názvov gréckych kmeňov, z ktorých niektoré žili na území Malej Ázie. V 16. storočí (na začiatku novoveku) pribudli ku cirkevným stupniciam aj aiolská stupnica a iónska stupnica.

V lýdickej tónine je ľudová pieseň Červené jabĺčko vo vačku mám, v dórskej tónine je ľudová pieseň Páslo dievča pávy a ľudová pieseň Ej Janík, janík, vo frýgickej tónine je )ľudová pieseň Už Turek ide, už vojna bude.

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Plagálna stupnica

[náhľad|551x551bod|Plagálne a [Cirkevná stupnica|cirkevné stupnice]]
**Plagálna stupnica** (iné názvy: **odvodená stupnica**, **hypostupnica**, **plagálny modus**) je stupnica odvodená z cirkevej stupnice presunom horného tetrachordu o oktávu nižšie. Názvoslovie plagálnych stupníc je tvorené predponou hypo-. Tak z dórskej stupnice (d-e-f-g-a-h-c-d) vznikne hypodórska stupnica (a-h-c-d-e-f-g-a). Hypodórska stupnica je teda zhodná s aiolskou stupnicou. Autentická stupnica (dórska) má s plagálnou stupnicou (hypodórska) vždy spoločný finálny tón, čiže tón zakončujúci melódiu. Autentická stupnica a plagálna stupnica majúp teda spoločný aj základný tón. 

Líšia sa len dominantou (čiže tónom prevládajúcim v melódii), ktorý je u plagálnych stupníc nižšie ako u autentických stupníc. Dominanta u cirkevných stupníc bola na V. stupni, čiže v dórskej stupnici to bol tón a. Dominanta u plagálnych tónin bola dominanta o terciu nižšie ako u cirkevných stupníc, čiže u hypodórskej stupnice bola dominanta tón f, čiže na VI. stupni plagálnej stupnice a III. stupni cirkevnej stupnice. Autentická stupnica a plagálna stupnica sa teda líšili hlavne rozsahom, ktorý u plagálnych stupníc začínal o kvartu nižšie.

Tón h nebol dominantou v žiadnej cirkevnej ani plagálnej stupnici, znižoval sa na tón b. V tomto prípade sa za dominantu považoval tón c. Týkalo sa to frýgickej stupnice od tónu e, ktorej dominanta mala byť tón h, ale po jeho znížení na b je to tón c. Ďalej sa to týkalo hypomixolýdickej stupnice od tónu d, ktorej dominanta by mala byť tón h, ale po znížení na b je to tón c.

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Let Crossair 3597

**Let Crossair 3597** bol let z Letiska Berlín-Tegel na Letisko Zürich. Dňa 24. novembra 2001 lietadlo Crossair Avro RJ100 (Jumbolino), registrované ako HB-IXM a prevádzkované na tejto trase, narazilo do zalesneného kopca neďaleko Bassersdorfu a začalo horieť. Z 33 osôb na palube len deväť prežilo. Medzi 24 obeťami nehody sa nachádzala aj speváčka Melanie Thorntonová.

## Lietadlo
Havarované lietadlo Avro 146-RJ100 registrované ako HB-IXM bolo vyrobené v roku 1996 a v čase nehody malo nalietaných 13 000 hodín v 11 500 cykloch. Lietadlo poháňali štyri turbovrtuľové motory Lycoming LF507-1F.

## Nehoda
Let 3597 odletel z letiska Berlín-Tegel o 21:01 SEČ s 28 cestujúcimi, tromi letuškami a posádkou v kokpite, ktorú tvorili kapitán Hans Ulrich Lutz (57) a prvý dôstojník Stefan Löhrer (25). Lutz bol veľmi skúsený pilot s viac ako 19 500 letovými hodinami, z ktorých približne 19 300 bolo nalietaných ako veliteľ lietadla. Löhrer bol naopak neskúsený, s celkovým počtom letových hodín iba 490.

náhľad|Miesto nehody v júni 2003

Po prílete do vzdušného priestoru Zürichu, približne hodinu po vzlete z Berlína, dostali piloti povolenie na priblíženie na dráhu 14 pomocou systému pristátia podľa prístrojov (ILS), ale po 22:00 SEČ boli kvôli zákonu o znížení hluku prepnutí na priblíženie na dráhu 28 pomocou systému VOR/DME (VHF všesmerový dosah/zariadenie na meranie vzdialenosti). Kvôli nízkej oblačnosti bola zlá viditeľnosť a hlasový záznamník v kokpite (CVR) zachytil prenos predtým pristávajúceho letu spoločnosti Crossair, ktorý informoval riadenie letovej prevádzky (ATC), že dráhu nevidia až do vzdialenosti 2,2 nautických míľ (4,1 km). O 22:07 SEČ let 3597 narazil do zalesneného pohoria kopca neďaleko mestečka Bassersdorf, približne 4 km pred pristávacou dráhou, kde sa rozlomilo a vzbĺklo. Zahynulo 24 ľudí, vrátane 2 pilotov a 1 letušky, zatiaľ čo 7 cestujúcich a 2 letušky prežili.

## Obete

## Referencie

## Poznámky


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Záverečná správa o nehode  (alternatívny odkaz) (archivovaná kópia) – Aircraft Accident Investigation Bureau
**Správa  (Archive) (po nemecky) (originál)
** Správa  (archivovaná kópia) (po francúzsky)
* Štatút vyšetrovania nehody spoločnosti Crossair (po anglicky)
* Popis nehody na Aviation Safety Network (po anglicky)

## Zdroj

Kategória:Letecké nehody
Kategória:Doprava v roku 2001
Kategória:Katastrofy v 2001
Kategória:2001 vo Švajčiarsku
Veľká cena Pescary

**Veľká cena Pescary** *(angl. Pescara Grand Prix)* boli bývalé automobilové preteky konané v rokoch 1924 až 1961 na okruhu Pescara Circuit v talianskom meste Pescara. Veľká cena pôvodne niesla názov **Coppa Acerbo**, pomenovaný po Tibovi Acerbovi, ktorý bol brat fašistického predstaviteľa Giacoma Acerba. Po porážke talianska v druhej svetovej vojne bola veľká cena premenovaná na Veľkú cenu Pescary. V roku 1957 boli preteky konané v rámci šampionátu Formuly 1 a trať zároveň drží rekord za najdlhšiu trať v histórií Formuly 1 s dĺžkou 25,579 km.

## Víťazi Veľkej ceny Pescary
*<span style="background:#fcc;">Rúžové pozadie</span> znázorňuje preteky, ktoré neboli súčasťou šampionátu Formuly 1.*

**Opakovaní víťazi (jazdci):**

**Opakovaní víťazi (tímy):**

**Víťazi jednotlivých ročníkov:**

## Referencie


Pescara
Kategória:Motoršport v Taliansku
Dórska sexta

[náhľad|Dórska sexta (tón h namiesto tónu b) v skladbe začínajúcej na tonike d[Súbor:Greensleeves-dorian.ogg|náhľad|▶ zvuková ukážka]]
**Dórska sexta** je charakteristický interval dórskej stupnice. Dórska sexta je veľká sexta, ktorá vzniká zvýšením VI. stupňa, čo je charakteristický tón dórskej stupnice. Dórska sexta sa vyskytuje v ľudových piesňach, akými sú napríklad Páslo dievča pávy alebo Ej, Janík, Janík. 

Dórska sexta a teda dórska tónina sa vyskytuje v skladbe Abracadabra Lady Gaga, ktorá je v f dórskej tónine (využíva tón d namiesto tónu des, ako by prislúchalo tónine f mol).

## Referencie


## Externé odkazy

* Youtube: Lady Gaga: Abracadabra: transkripcia pre klavír
* Youtube: Lady Gaga: Abracadabra: originál

Kategória:Hudobné stupnice
Hypodórska stupnica

náhľad|460x460bod|Porovnanie dórskej a hypodórskej stupnice
**Hypodórska stupnica** je plagálna stupnica odvodená od cirkevnej stupnice nazývanej dórska stupnica preložením jej horného tetrachordu o oktávu nižšie, čím vznikne tónový rad hypodórskej stupnice a-h-c-d-e-f-g-a, čím je hypodórska stupnica zhodná v tónovom rade s aiolskou stupnicou, ale finálny tón hypodórskej stupnice je tón d, pričom finálny tón aiolskej stupnice je tón a. Dominanta hypodórskej stupnice je o terciu nižie ako u dominanta dórskej stupnice, ktoprá je na piatom stupni dórskej stupnice, čo je tón a, čiže dominanta hypodórskej stupnice je tón f, čiže VI. stupeň hypodórskej stupnice. 

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Základný tón

[náhľad|Stupnica G dur zapísaná v husľovom kľúči[Súbor:G Major Scale on Musical Keyboard.svg|náhľad|286x286bod|Hra stupnice G dur na klávesovom nástroji]]
**Základný tón** je začiatočný tón stupnice, podľa ktorého sa volá daná stupnica, z nej odvodená tónina. To znamená, že základný tón stupnice g-a-h-c-d-e-fis-g je tón g, pretože ním stupnica začína. Názov základného tónu určuje aj názov tóniny, ktorej prislúcha daná stupnica: k vyššie uvedenej stupnici patrí tónina G dur. Kvintakord postavený na základnom tóne (t. j. základný tón ako basový (najnižší) tón v súzvuku) sa nazýva tonika, resp. tonický kvintakord. Tento akord sa volá kvintakord G dur.  

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Catherine

**Catherine** môže byť:

* krstné meno, pozri Catherine (meno)
* francúzsko-nemecko-taliansky film z roku 1968, pozri ''Catherine'' (film z roku 1968)
* francúzsky seriál z roku 1986, pozri ''Catherine'' (seriál z roku 1986)
* kanadský seriál z roku 1999, pozri ''Catherine'' (seriál z roku 1999)
Citlivý tón

náhľad|Citlivé tóny (červené) v durovej stupnici
**Citlivý tón**  (ang. leading tone) je siedny stupeň stupnice, ktorý sa kvôli tonálnemu cíteniu rozvádza do základného tónu. Všeobecnejšie, citlivý tón je taký tón, ktorý javí snahu postupovať k inému tónu poltónovým postupom. Tercia dominantného kvintakordu je najčasstejším citlivým tónom, ktorý sa rozvádza nahor do toniky. Molová subdominanta obsahuje klesajúci citlivý tón, ktorý javí snahu klesa o poltón na kvintu toniky.

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice
Rovnomenná stupnica

náhľad|315x315bod|Rovnomenné stupnice C dur a c mol
**Rovnomenná stupnica** (ang. *parallel key, parallel scale*) je stupnica, ktorá má rovnaký základný tón, ale iné predznamenanie, je tvorená inými tónmi na III., VI. a VII. stupni a má iný tónorod. Rovnomenné stupnice majú rovnaké tóny na I. stupni (rovnaký základný tón), II. stupni, IV. stupni, V. stupni a VIII. stupni. Preznamenanie rovnomenných stupníc sa líši vždy o tri posuvky: C dur (nula posuviek), c mol (tri posuvky, tri béčka); As dur (štyri posuvky, štyri béčka), as mol (sedem posuviek, sedem béčok). Molové stupnice rovnomenných stupníc majú vždy o tri béčka viac alebo o tri krížiky menej ako rovnomenná durová stupnica. Hovorí sa tomu pravidlo troch posuviek.

## Pravidlo troch posuviek

## Referencie

Kategória:Hudobné stupnice