Obezita

**Obezita**, **tučnota** (; *ob-* = okolo, *edere* = jesť) alebo **adipozita** je nadmerné ukladanie energetických zásob v podobe tuku z rôznych príčin. Dochádza k nej, ak je príjem energie väčší ako výdaj. Príčinou je najčastejšie kombinácia väčšieho energetického príjmu, nedostatku pohybu, dedičných vplyvov, psychických vplyvov a spôsob výživy v detstve – tzv. primárna obezita. Zriedkavo ju spôsobuje iné ochorenie,  napr. endokrinologické choroby, psychické ochorenie – napr. depresia, bulímia, vrodené choroby alebo lieky.

Pre belošskú európsku populáciu je podľa kritérií Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) definovaná indexom telesnej hmotnosti (body-mass index, BMI) vyšším ako 30. Pre ázijskú a pacifickú populáciu je obezita definovaná BMI vyšším ako 25, niekedy ako 27. Hodnota BMI v rozmedzí 25 – 30 u belošskej európskej populácie je označovaná ako nadváha.

## Klasifikácia obezity
Rozlišuje sa **primárna obezita**, ktorej prvotnou príčinou je nerovnováha medzi príjmom a výdajom energie, spôsobená nadmerným príjmom potravy, a **sekundárna obezita**, ktorá je zapríčinená iným ochorením.

Obezita môže byť **androidného typu**, takzvaný mužský alebo centrálny typ, s rozložením tuku v oblasti trupu a brucha, ktorý sa považuje za zdravotne rizikovejší. Pri tomto type obezity dochádza k zmnoženiu viscerálneho tuku v dutine brušnej, ktorý je vysoko metabolicky aktívny a okrem iného produkuje hormóny a cytokíny, ktoré sprostredkujú ďalší nárast obezity a vznik jej metabolických komplikácii. Druhý typ je **gynoidný**, takzvaný ženský typ, s hromadením tuku v oblasti bokov, ktorý je menej škodlivý. Základné stupne obezity podľa BMI.Najznámejší spôsob, ako klasifikovať obezitu a nadváhu, je index, ktorý zohľadňuje hmotnosť a výšku dospelého. Hovoríme o BMI (body mass index, index telesnej hmotnosti).  

## Epidemiológia
Je to jedno z najrozšírenejších ochorení v civilizovanom svete a jeho výskyt rýchlo stúpa. V roku 1975 bolo v USA menej, ako 15% obéznych, v roku 2000 približne 30% a pre rok 2025 sa počíta, že obézna bude polovica populácie. V epidemiologickej štúdii IDEA Slovensko z r. 2006 sa tiež ukázala vysoká prevalencia nadváhy a obezity: až 38 % pacientov, ktorí prišli ku svojmu praktickému lekárovi, malo obezitu.

## Mechanizmy vzniku obezity
Základnou príčinou obezity je energetický príjem, prevyšujúci výdaj. Následkom je nahromadenie tukového tkaniva, ktoré spočíva vo zväčšení objemu tukových buniek – adipocytov. Za normálnych okolností plní tukové tkanivo okrem úlohy zásobárne energie, tepelnej izolácie a mechanickej ochrany organizmu úlohu sekrécie hormónov a cytokínov (adipokínov) a ako ochrana pred vzostupmi hladiny lipidov v krvi po najedení a tým ich ukladaním na nepatričných miestach. Pri obezite adipocyty, preplnené tukom nie sú schopné absorbovať nárazové dávky lipidov v krvi a produkujú látky, ktoré majú významný podiel na vzniku aterosklerózy a diabetes mellitus 2. typu.

Je známych veľa hormónov, ktoré ovplyvňujú príjem potravy: endokanabinoidy účinkom na endokanabinoidné receptory zvyšujú chuť do jedla, zvyšujú vstrebávanie živín a stimulujú lipogenézu. Melanokortín cez rôzne melanokortínové receptory modifikuje chuť k jedlu. Pocit sýtosti ovplyvňujú hormóny zažívacieho traktu – glucagonlike peptid-1 (GLP-1), neuropeptid YY (PYY), amylín, cholecystokinín, tiež leptín produkovaný tukovým tkanivom. Naopak, ghrelin, vylučovaný v žalúdku, je hlavný hormón hladu.

Na vzniku obezity sa nepochybne podieľajú genetické faktory. Fyziologicky je človek aj ostatné cicavce nastavený na prekonávanie nedostatku potravy, ale nie na boj s jej prebytkom. Nakoniec ale aj rizikoví jedinci s androidným typom obezity priberajú následkom obmedzeného pohybu a prejedania – bez prebytku v energetickej bilancii nie je prírastok telesnej hmotnosti možný.

## Príčiny obezity
* Nevhodný spôsob stravovania, nevhodné množstvo a zloženie stravy – prebytok glycidov a tukov, jednoduchý prístup k potrave.  
* Nedostatok pohybovej aktivity – nízka potreba fyzickej práce v zamestnaní aj pri zaisťovaní denných potrieb, sedavý spôsob života, lenivosť.
* Metabolické faktory – nízky pokojový výdaj energie, miera termogenézy (premeny energie na teplo), intenzita metabolických pochodov v organizme.
* Psychické faktory – lenivosť, kompenzácia nudy, stresu, depresii a pod. jedením, bulímia.
* Vplyv prostredia – preberanie stravovacích návykov a životného štýlu.
* Hormonálne odchýlky a endokrinné ochorenia – k obezite vedie Cushingov syndróm, hypothyreóza, Fröhlichov syndróm a stavy so zmenenou hormonálnou rovnováhou, napr. tehotenstvo.
* Vplyv liekov – priberanie na váhe je nežiaducim účinkom hlavne hormonálnych prípravkov – glukokortikoidy, inzulín a antidiabetiká na báze sulfonylurey, hormonálne kontraceptíva, ale aj psychofarmaká, najmä klasické neuroleptiká.
* Vrodené ochorenia, spôsobujúce obezitu, sú veľmi zriedkavé – napr. syndróm Prader-Williho (prebytok ghrelinu), Bardet-Biedlov atď.
* Pravdepodobný, ale málo preskúmaný je aj vplyv látok s povahou hormónov, cytokínov a iných mediátorov, ktoré tvorí bakteriálna flóra v tráviacom trakte.

## Diagnostika obezity
Lekárske smernice uvádzajú, že diagnostika a liečba obezity by nemala byť založená na vizuálnych úsudkoch; podrobnejšie vyšetrenie je potrebné k stanoveniu stupňa závažnosti, príčiny obezity a jej následkov.

Základom je stanovenie výšky a telesnej hmotnosti pacienta. Z nich sa vypočíta index telesnej hmotnosti (body mass index, BMI) podľa vzorca: BMI = hmotnosť/výška²  (kg, m).  BMI je základný, väčšinou postačujúci  ukazovateľ pre nadváhu a obezitu. Nevypovedá však o podiele hmotnosti tuku a svalovej hmoty, ani o type obezity. Preto je potrebné zisťovať aj obvod pása, prípadne pomer pás/boky a ďalšie parametre, napríklad množstvo podkožného tuku. Riziko alebo prítomnosť ochorení, spojených s obezitou určí kompletné vyšetrenie pacienta, vrátane biochemického vyšetrenia lipidov v krvi. Niekedy je potrebné vyšetrenie u špecialistu pre metabolické ochorenia alebo endokrinológa. Primárna obezita (ktorá nie je spôsobená iným ochorením) však zahrňuje 95 – 98% prípadov.

## Liečba
Liečba obezity sa zahajuje diétou so zníženým obsahom energie, zvýšením pohybovej aktivity a intervenciou k zmene životného štýlu. Pri nedostatočnom účinku sa pridáva farmakoterapia. Chirurgické metódy liečby nastupuje až v prípade závažnej obezity so zdravotnými komplikáciami, ktorá dostatočne nereaguje na predchádzajúcu liečbu.

**Diéta** – je to najdôležitejšie liečebné opatrenie. Vždy je založená na navodení negatívnej energetickej bilancie. Hlavnou zásadou je celoživotná úprava stravovania, krátkodobé diétne opatrenia nemajú trvalý účinok. Hlavné diétne zásady sú:  pravidelnosť v jedle, rovnomerné rozdelenie energie a sacharidov počas celého dňa (aby nedochádzalo k hladovaniu a veľkým výkyvom glykémie), zníženie obsahu tukov s dostatkom vlákniny, vitamínov a minerálov. Energetický príjem by mal byť okolo 6 000 kJ (asi 1 500 kcal) denne, u niektorých pacientov musí klesnúť pod 4 000 kJ. Pre jednorázové schudnutie sú použiteľné diéty, spravidla založené na vylúčení niektorých zložiek stravy (delená strava, Dukanova diéta, Atkinsova diéta, populárne keto diety s obmedzením príjmu sacharidov), alebo nízkoenergetické instantné diéty (VLCD – very low calorie diet). Diétny režim by malo vždy doplňovať zvýšenie fyzickej aktivity.

**Zvýšenie fyzickej aktivity** má priaznivý vplyv nielen v znížení telesnej hmotnosti, ale aj v zlepšení celkového zdravotného stavu pacienta. Aj obézni, ale fyzicky aktívni ľudia („fit-fat“) môžu mať lepšiu zdravotnú prognózu, ako štíhli necvičiaci. Pohybová aktivita by mala trvať 45 minút, najmenej trikrát týždenne, v intenzite 50 – 75% anaeróbnej kapacity, alebo ekvivalent 75 minút rýchlej chôdze denne, v rámci prevencie 30 minút. Fyzická aktivita nemusí byť súvislá a môže byť vykonávaná aj v rámci stanovenia určitých pravidiel v každodennom živote – nechodiť pravidelne autom, nepoužívať výťahy, časť zamýšľanej cesty verejnou dopravou absolvovať peši. Fyzická aktivita je súčasne prevenciou aterosklerózy a srdcovocievnych ochorení. U časti chorých je výber fyzickej aktivity obmedzený inými ochoreniami, neraz komplikáciami obezity (napr. poškodenie kĺbov).

**Lieky** môžu uľahčiť chudnutie. Centrálne anorektiká znižujú chuť do jedla, ich predstaviteľom je sibutramin. Starší preparát je fentermin, ktorý máva významné nežiaduce účinky. Medzi nové prípravky patria nasledujúce: antagonista endokanabinoidných receptorov CB1 rimonabant je v klinickom použití, podobný taranabant má problémy s nežiaducimi účinkami. Lorcaserin, vysokoselektívny agonista receptora 5HT-2C je schválený v USA, ale nie v Európe. Ďalšia skupina liekov znižuje vstrebávanie živín z tráviaceho traktu, vyrába sa napr. orlistat. Tieto lieky často spôsobujú tráviace ťažkosti a pacienti ich časom prestávajú užívať. Za určitý prielom sa považuje až zavedenie liraglutidu a semaglutidu, pôvodne antidiabetík zo skupiny antagonistov receptora GLP-1, ktoré sa pri liečbe obezity používajú v dávkach o niečo vyšších, ako v liečbe cukrovky. Zistilo sa, že táto liečba má priaznivé účinky aj u pacientov s ischemickou chorobou srdca.

**Chirurgická liečba** je poslednou možnosťou v liečbe obezity. Metódy bariatrickej chirurgie spočívajú v zmenšení objemu žalúdka (bandážou, plikáciou, sleeve resekciou...), inou možnosťou sú skratové operácie, vyraďujúce z funkcie časti tráviaceho traktu. Sú stále bezpečnejšie, ale nie bez rizika, preto sú rezervované pre najťažších pacientov.

## Komplikácie obezity
**Mechanické komplikácie** obezity sú spôsobené vysokou hmotnosťou a masou telesného tuku. Patria sem poruchy pohybového aparátu (poškodenie váhonosných kĺbov, chrbtice) s rozvojom artrózy, bolesťami chrbta a poškodením medzistavcových platničiek, častejšie vznikajú aj úrazy. Masa tuku spôsobuje obmedzenie dýchania (syndróm spánkového apnoe, Pickwickov syndróm), kožné choroby (intertrigo, mykózy), zhoršené hojenie rán.

**Metabolické** a z nich vyplývajúce **kardiovaskulárne komplikácie** obezity  sú zvýšená hladina lipidov v krvi s rozvojom aterosklerózy a z nej vyplývajúcich srdcovocievnych ochorení – arteriálna hypertenzia, ischemická choroba srdca, infarkt myokardu, cievna mozgová príhoda... Inzulínová rezistencia vedie k rozvoji metabolického syndrómu, cukrovky (diabetes mellitus 2. typu). Následkom obezity vznikajú endokrinné poruchy, predispozícia k niektorým typom nádorov a ďalšie ochorenia.

## Zdroje
* Klener, Pavel et al.:  *Vnitřní lékařství. Třetí, přepracované a doplněné vydání.*  Praha, Galén, 2006. str. 809 – 818.
* Kunešová, Marie: *Obezita – etiopatogeneze, diagnostika a léčba.* Solen Bratislava, Interní medicína pro praxi, 2004; 6(9) str.  435 – 440. Dostupné online: https://www.internimedicina.cz/pdfs/int/2004/09/04.pdf
* Dukát, Andrej et al.: *Epidemiológia nadváhy a obezity na Slovensku.* Solen Bratislava, Via practica, 2007, roč. 5 (3), str. 1 – 4.
* Osama Hamdy: *Obesity.* Medscape, New York. Aktualizované 2.3.2018, citované 10.3.2018. Dostupné online: https://emedicine.medscape.com/article/123702-overview#showall
* Jun Goo Kang, Cheol-Young Park: *Anti-Obesity Drugs: A Review about Their Effects and Safety.* Diabetes and  Metabolism Journal,  2012, ročník 36, str. 13 - 25.  Korean Diabetes Association. Dostupné online: https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC3283822/pdf/dmj-36-13.pdf
* Obezita a pridružené zdravotné komplikácie. [online]. [2023-17-05]. Dostupné na: ] >

## Odkazy

## Pozri aj
* Anorexia
* Index telesnej hmotnosti
* Nadváha
* Feederizmus
* Big Beautiful Woman

## Iné projekty

Kategória:Patofyziológia
Kategória:E66 Tučnota - obezita