Novorodenecká žltačka

**Novorodenecká žltačka (lat. ''icterus neonatorum'')** je stav charakterizovaný žltým sfarbením kože, slizníc a očného bielka novorodenca. Ide o jeden z najčastejších klinických stavov v novorodeneckom období. Vyskytuje sa u takmer 80 až 100 % nezrelých (predčasne narodených) novorodencov a u 50 až 60 % zrelých novorodencov. Väčšina týchto prípadov je benígna, avšak kvôli potenciálnej toxicite bilirubínu je nevyhnutné novorodencov monitorovať**.**

## Príčiny vzniku
Hlavnou príčinou je zvýšená hladina bilirubínu v krvi (hyperbilirubinémia). Po narodení dochádza k rýchlemu rozpadu fetálneho hemoglobínu, čím vzniká nadbytok bilirubínu. Životnosť červených krviniek u novorodenca je kratšia. Keďže pečeň novorodenca ešte nie je dostatočne vyvinutá a jej konjugačný systém je nezrelý, nedokáže túto látku spracovávať a vylučovať v plnom rozsahu. Dochádza k jej ukladaniu do tkanív, čo sa prejavuje žltým sfarbením, ktoré postupuje zvyčajne od hlavy a krku smerom nadol na hrudník a končatiny.

## Klasifikácia

* **Fyziologická žltačka:** Prechodné zvýšenie hladiny bilirubínu, ktoré sa objavuje zvyčajne po prvých 24 hodinách života. Svoje maximum dosahuje u donosených detí medzi 3. až 5. dňom a u nedonosených medzi 5. až 7. dňom. K úplnému ústupu dochádza u donosených novorodencov zvyčajne do dvoch týždňov (po 14. dni), pričom u predčasne narodených detí môže trvať dlhšie.
* **Patologická žltačka:** Považuje sa za varovný signál, ak sa objaví už v prvých 24 hodinách života, má veľmi rýchly nástup, alebo ak sú jej hodnoty príliš vysoké. Môže byť spôsobená nezhodou krvných skupín alebo Rh faktora matky a dieťaťa (hemolytická choroba), infekciou (sepsa) alebo inými komplikáciami.

## Diagnostika a komplikácie
Orientačne sa miera žltačky hodnotí vizuálne, no zlatým štandardom je prístrojové meranie. Koncentrácia bilirubínu sa meria buď neinvazívne priložením špeciálneho prístroja na kožu (transkutánna bilirubinometria), alebo presnejšie z odberu kapilárnej či venóznej krvi. Neliečená a ťažká hyperbilirubinémia môže viesť k závažným komplikáciám. Mimoriadne vysoké hladiny bilirubínu sú toxické pre nervový systém a môžu preniknúť do mozgu, čo vedie k stavu zvanému akútna bilirubínová encefalopatia, a v najťažších prípadoch k trvalému poškodeniu mozgu (kernikterus).

## Liečba a starostlivosť
Väčšina prípadov si nevyžaduje zásadný lekársky zásah, dôležité je však sledovanie. Kľúčovú úlohu zohráva:

* **Hydratácia a výživa:** Optimálna enterálna výživa, najmä časté a efektívne dojčenie, podporuje vylučovanie bilirubínu stolicou a močom.
* **Fototerapia:** Pri vysokých hladinách bilirubínu sa využíva liečba špeciálnym svetlom (najčastejšie modrým). Svetlo rozkladá bilirubín v koži na netoxické produkty rozpustné vo vode, ktoré telo ľahšie vylúči nezávisle od funkcie pečene. Oči novorodenca musia byť počas fototerapie chránené špeciálnym krytím.
* **Výmenná transfúzia:** V najťažších prípadoch, keď zlyháva fototerapia a hladiny bilirubínu ohrozujú mozog, sa pristupuje k výmennej transfúzii krvi.
* **Helioterapia (varovanie):** Aplikácia priameho slnečného svetla (slnenie) sa v súčasnej medicíne neodporúča kvôli riziku prehriatia, podchladenia a nežiaducemu vystaveniu ultrafialovému (UV) žiareniu.

## Zdroje