Theia

[alt=Na vlyse Veľkého oltára v Pergamone (Berlín); predpokladá sa, že bohyňa, ktorá bojuje za Héliovým chrbtom, je Theia.|náhľad|Na vlyse [Pergamonský oltár|Veľkého oltára v Pergamone (Berlín); predpokladá sa, že bohyňa, ktorá bojuje za Héliovým chrbtom, je Theia.]]
**Theia** (lit. „božská"), tiež **Thea** alebo **Thia**, nazývaná aj **Euryfaseia** (starogr. *Εὐρυφάεσσα*) „široko-ďaleko žiariaca", je v gréckej mytológii jedným z dvanástich Titanov, detí bohyne zeme Gaie a boha oblohy Urána. Je gréckou bohyňou zraku a videnia, a tým aj bohyňou, ktorá obdarila zlato, striebro a drahokamy ich leskom a vnútornou hodnotou. Jej bratom - manželom je Hyperión, Titán a boh Slnka, a spolu sú rodičmi Hélia (Slnko), Selény (Mesiac) a Éós (Úsvit). Zdá sa, že je tou istou postavou ako Aetra, ktorá je v niektorých podaniach Hyperionovou manželkou a matkou jeho detí. Podobne ako jej manžel, aj Theia sa v mýtoch vyskytuje len málo, dôležitá je najmä pre deti, ktoré porodila, hoci sa objavuje v niektorých textoch.

## Mytológia

### Najstarší opis
Prvé správy jej pripisovali prvotný pôvod, vraj bola najstaršou dcérou Gaie (Zeme) a Urána (Neba). Je teda sestrou Titanov (Ókeanos, Hyperion, Koios, Krios (Kreios), Iapetos (Japetos), Kronos, Themis, Rheia, Foibé (Titanka), Tethys, Mnémosyné, a niekedy aj Dioné), Kyklopov, Hekatoncheirov, Gigantov, Melie, Erínyí a je nevlastnou sestrou Afrodity (v niektorých verziách), Tyfóna, Pytóna, Ponta, Thaumasa, Forkysa, Nérea, Eurybie a Kéto. So svojím bratom a zároveň manželom Hyperiónom je matkou detí Hélia, Selény a Éós.

### Neskoršie mýty
Občas bola v neskorších mýtoch spájaná so svojím titanským bratom Hyperiónom ako manželom, „Euryfaseia s miernymi očami, ďaleká žiarivá" z Homérovho *Hymnu na Hélia*, bola vraj matkou Hélia (Slnka), Selény (Mesiaca) a Eosu (Úsvitu). Gaius Valerius Catullus opísal tieto tri nebeské svetlá ako „Theino slávne potomstvo".

Pindaros sa o nej vyjadruje ako o „Thei mnohých mien", možno naznačujúc asimiláciu, pričom odkazuje nielen na podobné bohyne matky slnka, ako sú Foibé a Léto, ale možno aj na univerzálnejšie materské postavy, ako sú Rheia a Kybelé. Theia bola považovaná za bohyňu, z ktorej pochádza všetko svetlo.

Plutarchos napísal príbeh podobný bájke *Mesiac a jeho matka* (ktorý sa niekedy zaraďuje medzi Ezopove bájky), v ktorom Theiina dcéra Seléna požiadala svoju matku, aby jej utkala šaty na mieru. Matka, ktorá nie je menovaná, potom odpovedala, že to nedokáže, pretože Seléna stále mení tvar a veľkosť, niekedy je plná, potom polmesiacovitá a inokedy ešte o polovicu menšia, nikdy nezostáva rovnaká.

Podľa lyrického básnika Stesichora zo 6. storočia pred Kr. žije Theia so svojím synom v jeho paláci. Na východnom gigantomachickom vlyse Pergamonského oltára sa zachovala postava bohyne bojujúcej s mladým obrom vedľa Hélia, o ktorej sa predpokladá, že je to jeho matka Theia.

## Rodostrom

## Referencie

## Literatúra

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. 5. doplnené vydanie. Bratislava: Perfekt, 2015. ISBN 978-80-8046-717-3.

## Pozri aj
* Zoznam postáv gréckej mytológie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Bohyne nebies
Kategória:Grécke bohyne
Kategória:Striebro
Kategória:Zlato
Kategória:Titani