open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1987

**Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1987** boli v poradí 18. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Štrasburgu, vo Francúzsku v dňoch od 16.23. augusta 1987, za účasti 19 mužských a 7 ženských tímov. Vodnopólový turnaj, ktorý bol súčasťou európskych majstrovstiev v plaveckých športoch, sa prvýkrát organizoval v mužskej aj v ženskej kategórii súčasne. Mužský turnaj bol rozdelený troch výkonnostných skupín. Francúzsko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1931, v Paríži. Tituly obhájili vodnopólisti  a vodnopólistky .

## Kvalifikácia o A/B kategóriu

## Výsledky
### Muži
#### A kategória

#### B kategória

*  sa účasti zrieklo.

#### C kategória

*  sa účasti zrieklo.
----

### Ženy

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Európskej plaveckej ligy 
* Vodné pólo na oficiálnej stránke Francúzskej plaveckej federácie 

## Zdroje
* ME vo vodnom póle na stránke Európskej plaveckej ligy  
* ME 1987 mužov a žien na stránke todor66.com 
* ME 1987 mužov a žien na stránke the-sports.org 

Kategória:Vodné pólo v 1987
Kategória:Majstrovstvá Európy vo vodnom póle
Vodné pólo
Crossmaglen

**Crossmaglen** (z írčiny: *Crois Mhic Lionnáin*, význam *Mac Lionnáinov kríž*) je dedina na juhu grófstva Armagh v Severnom Írsku. V sčítaní ľudu v roku 2011 mala 1592 obyvateľov, čo z nej robí najväčšiu dedinu v južnom Armaghu. V centre dediny je veľký pozemok, na ktorom stojí základňa Polície Severného Írska, kde bola v minulosti vojenská rozhľadňa (miestnymi obyvateľmi nazývaná "look-out post"). 

Názov námestia v meste pripomína pamiatku kardinála Tomása Ó Fiaicha miestneho muža, ktorý sa stal hlavou rímskokatolíckej cirkvi v Írsku a ktorý zomrel v roku 1990.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dediny v Severnom Írsku
Kategória:Ulster
Kategória:Grófstvo Armagh
Malyja Čučavičy

**Malyja Čučavičy** (; ) je osada v Lunineckom okrese Brestskej oblasti Bieloruska, na juhovýchod od obce Vialikija Čučavičy.

## Obyvateľstvo
* 2010 — 575 ľudí
* 1999 — 742 ľudí
Gabriel Lamé

**Gabriel Léon Jean Baptiste Lamé** (* 22. júl 1795, Tours, Francúzsko – † 1. máj 1870, Paríž) bol francúzsky matematik a fyzik. Venoval sa teórii elasticity a izostatickým a izotermickým povrchom telies. Určil tzv. Laméove parametre.

Pracoval s Émile Clapeyronom v Petrohrade. Od roku 1832 bol profesorom na École Polytechnique v Paríži.

## Ocenenie
Je jedným zo 72 významných vedcov, ktorých meno je zapísané na Eiffelovej veži v Paríži. Je po ňom pomenovaný aj kráter Lamé na Mesiaci.

## Referencie

## Externé odkazy
* Portrét v MacTutor History of Mathematics archive Univerzity St. Andrews

## Zdroj

Kategória:Francúzski matematici
Kategória:Francúzski fyzici
Kategória:Osobnosti z Tours
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Absolventi École Polytechnique
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Richmond Lock and Footbridge

thumb|Richmond Lock and Footbridge
**Richmond Lock and Footbridge** je dvojica oblúkových lávok a stavidlo na rieke Temža v londýnskej časti Richmond. Je posledným stavidlom na Temži pred jej ústím a zabezpečuje min. hĺbku Temže  medzi Richmondom a Teddingtonom. Výstavba stavidla prebiehala v rokoch 1891 – 1894 a autorom jeho návrhu bol Francis Goold Morony Stoney. Dĺžka stavidla je  a jeho šírka je . Nad stavidlami boli postavené dve lávky s piatimi oblúkmi z liatiny a kameňa. Ich výstavba stála 61 tisíc libier a otvorené boli 19. mája 1894 Jurajom, Vojvodom z Yorku. Do roku 1939 na nich bolo vyberané mýto.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Architektúra z 1894
Kategória:Oblúkové mosty
Kategória:Mosty v Londýne
Kategória:Lávky
Kategória:Mosty cez Temžu
Vialikija Čučavičy

náhľad|Kostol v dedine
**Vialikija Čučavičy** (; ) je dedina v Lunineckom okrese Brestskej oblasti Bieloruska.

## Obyvateľstvo
* 1999 — 2421 obyvateľov
* 2009 — 942 dvorov a 2517 obyvateľov. Dedina sa fakticky spojila s vedľajšou dedinou Malyja Čučavičy.
* 2010 — 2048 obyvateľov

## Doprava
V minulosti cez dedinu prechádzala trať úzkorozchodnej železnici *Ľušča — Vialuta — Vialikija Čučavičy — Hock*.

## Pamiatky
V dedine sa nachádza Kostol Presvätej Bohorodičky (Pakroŭskaja carkva), postavený medzi 1846 a 1851 rokmi.

## Referencie


## Externé odkazy
* Vialikija Čučavičy na Radzima.org
Prison Architect

**Prison Architect** je počítačová hra, ktorá simuluje konštrukciu a manažment súkromného väzenia. Hra bola vytvorená britskou spoločnosťou Introversion Software. Hra bola od 25. septembra 2012 dostupná ako predobjednávka platenej alfa verzie hry pričom nové aktualizácie vychádzali každé tri až štyri týždne. Alfa verzie hry sa predalo 1 milión kópií, čo vývojárom zarobilo viac ako 10,7 miliónov amerických dolárov. K 26. septembru 2015 sa predalo 1,25 miliónov kópií hry, čo vývojárom zarobilo 19 miliónov amerických dolárov. V roku 2012 sa vývojári s hrou zúčastnili akcie Independent Games Festival. Hra bola dostupná cez predbežný prístup na Steame, a oficiálne vydaná bola 6. októbra 2015.

## Štýl hrania
Hra je 2D simulácia konštrukcie a manažmentu v ktorej hráč ovláda stavbu a prevádzku väznice. Hráč je zodpovedný za manažment rôznych záležitostí ohľadom väzenia, ako napríklad stavba ciel a iných miestností, plánovanie a napájanie miestností a rôznych zariadení na elektrinu a vodu, nájom zamestnancov ako napríklad robotníkov, strážnikov a pod. Hráč je takisto zodpovedný za financie a udržiavanie väzňov spokojných. Rola hráča v hre je architekt a riaditeľ väzenia. Hráč môže postaviť miestnosti ako dielňa, práčovňa alebo miestnosť s čistiacimi potrebami v ktorých môžu väzni, alebo pridať rôzne reformné programy. Hráč môže úpravou režimu nepriamo rozkázať čo majú väzni robiť. Hra je inšpirovaná inými počítačovými hrami ako napríklad Theme Hospital, Dungeon Keeper a Dwarf Fortress. V prvom oficiálnom vydaní bol pridaný mód úteku, kde hráč môže hrať za väzňa a takisto bol rozšírený príbehový mód.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka hry
* Prison Architect na Steame

Kategória:Hry pre Android
Kategória:Hry pre Windows
Kategória:Hry pre Linux
Kategória:Hry pre iOS
Kategória:Hry pre Mac OS X
Kategória:Počítačové hry z 2015
Eduard Blasy

**Eduard Dávid Blasy**, **Eduard David Blásy**, (**Blazy**), (* 3. máj 1820, Veľká† 25. jún 1888, Veľká) bol starostom Veľkej, turistickým nadšencom, kurátorom evanjelickej cirkvi, horským vodcom, členom lekársko-prírodovedeckého spolku. 

## Rodina
* Otec: Dávid Blasy, farbiar (* 20. január 1789, † 16. júl 1840)
* Matka: Eva Alžbeta Kochová  (* 8. november 1802, † 13. apríl 1856)

## Životopis
Po absolvovaní základnej školy vo Veľkej (miestna časť Popradu), študoval na lýceu v Kežmarku. V roku 1851 sa oženil s Kežmarčankou Lujzou Sziftovou, s ktorou mal dcéru Hermínu Lujzu. 
Základné vzdelanie dostal vo Veľkej, stredoškolské štúdiá zamerané na obchod v Kežmarku. Po ich dokončení bol v roku 1834 učňom u obchodníka Steinhausa v Levoči.  Po náhlej smrti jeho otca v roku 1840 prevzal rodinné hospodárstvo. V roku 1848 bol účastníkom maďarskej revolúcie za čo bol v rokoch 1848/49  väznený v Krakove a v Prešove.  Po návrate z väzenia sa zapojil do hospodárskeho života vo Veľkej. Založil tu koncom 60. rokov 19. storočia Doobrovoľný hasičský zbor pre mestá Poprad, Spišskú Sobotu, Matejovce, Stráže a Veľkú.  V roku 1856 sa stal členom Bratislavského lekárskeho a prírodovedeckého spolku. Zakrátko sa stal starostom Veľkej a kurátorom miestnej evanjelickej cirkvi. Bol členom výboru Uhorského karpatského spolku a stál pri vzniku bývalého Tatranského múzea vo Veľkej. Počas leta v rokoch 18691874 spravoval Starý Smokovec. Bol všestranným propagátorom tatranskej prírody, horským vodcom a sprievodcom. V roku 1871 vo Velickej doline vybudoval turistickú chatu – Blasyho chatu. O tri roky ju zničila lavína. V lete 1877 pomáhal pri stavbe turistického chodníka vo Velickej doline k Dlhému plesu. V médiách propagoval tatranskú turistiku a horolezectvo. V roku 1840 Eduard Blasy so sprievodcom Jánom Rumanom Driečnym starším uskutočnil prvý známy letný prvovýstup na Rysy, kde mu bola odhalená pamätná tabuľa. S horskými vodcami Jánom  Breurerom mladším a Jakubom Luxom urobil druhý známy výstup na Ľadový štít.  Traduje sa, že bol prvý, kto v spoločnosti poľovníka na kamzíky Jakuba Gellhofa v zime 15. januára 1873 vystúpil na Slavkovský štít. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Veľká; záznam číslo 17; pokrstený ako David Eduard Blasy
* Krátky životopis. Online

Kategória:Slovenskí horolezci
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Osobnosti z Popradu
Kategória:Osobnosti Vysokých Tatier
Detský spevácky zbor Slovenského rozhlasu

**Detský spevácky zbor Slovenského rozhlasu** je rozhlasový zbor fungujúci pod Slovenským rozhlasom.

Jeho zakladateľom bol v roku 1953 skladateľ a dirigent, popredná osobnosť slovenského hudobného života Ondrej Francisci. Vtedy fungoval pod Československým rozhlasom. V októbri 1972 so zborom začal spolupracovať Marián Vach. Od roku 1977 bol umeleckým vedúcim súboru. Z pozície odišiel v roku 1985. Od roku 1986 bola zbormajsterka a umelecká vedúca Janka Rychlá, ktorá bola od roku 1985 asistentkou dirigenta v zbore. Po odchode Janky Rýchlej medzi rokmi 2003 a 2004 zbor krátko neexistoval, znovuzaložil ho v januári 2004 Adrian Kokoš. Od roku 2011 je súčasťou zboru aj Dievčenský spevácky zbor Slovenského rozhlasu.

Zbor od svojho založenia (1953) nahral viac ako 500 piesní, cyklov pre rozhlasové vysielanie, niekoľko CD a vychoval množstvo popredných umelcov. Spomeňme napríklad Editu Grúberovú, Magdalénu Hajóssyovú či Gabrielu Beňačkovú.

## Referencie

Kategória:Detské spevácke zbory
Kategória:Slovenské spevácke zbory
Kategória:Československý rozhlas
Kategória:Slovenský rozhlas
Kategória:Organizácie založené v 1953
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1989

**Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1989** boli v poradí 19. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Bonne, v Západnom Nemecku v dňoch od 13.20. augusta 1989, za účasti 16 mužských a 9 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo žien Talianska; naopak,  sa účasti zrieklo. Západné Nemecko organizovalo európsky šampionát druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1934, v Magdeburgu. V mužskej kategórii po finálovej výhre nad  zvíťazila domáca . V ženskej kategórii obhájilo titul , keď vo finále vyhralo nad .

Štruktúra mužského vodnopólového turnaja, ktorý bol aj naďalej súčasťou európskych majstrovstiev v plaveckých športoch, sa oproti minulým majstrovstvám zmenila. Z formátu výkonnostných skupín s neobmedzenným množstvom družstiev sa prešlo na klasický formát turnaja s presne vymedzeným množstvom družstiev. Ženský turnaj aj naďalej fungoval ako otvorený turnaj.

Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych ženských družstiev na Majstrovstvá sveta 1991, ktoré organizovala Austrália. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.

## Kvalifikácia
;Muži

## Výsledky
### Muži
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

##### Skupina C

##### Skupina D

----

#### Nadstavbové skupiny
##### Skupina o 13.16. miesto

##### Skupina E

##### Skupina F

#### Play-off
##### Stretnutie o 11. miesto

##### Stretnutie o 9. miesto

##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Európskej plaveckej ligy 
* Vodné pólo na oficiálnej stránke Nemeckej plaveckej federácie 

## Zdroje
* ME vo vodnom póle na stránke Európskej plaveckej ligy  
* ME 1989 mužov a žien na stránke todor66.com 
* ME 1989 mužov a žien na stránke the-sports.org 

Kategória:Vodné pólo v 1989
Kategória:Majstrovstvá Európy vo vodnom póle
Vodné pólo
Aristón (víťaz na OH v r. 448 pred Kr.)

náhľad|Oxyrhynský papyrus 222
**Aristón** (*Aristón*) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 448 pred Kr.

Meno Aristóna, víťaza 83. olympijských hier v roku 448 pred Kr., je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Aristón je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v tridsiatom deviatom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Ἀρίστων... – Aristón z...).
 
Aristón, olympionik z roku 448 pred Kr., podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho zvíťazil v boxe medzi dorastencami (v tom roku zvíťazil v boxe medzi mužmi Akousilaos z Rodu), preto nemôže byť totožný z Aristónom z predchádzajúcich hier, ktorého niektoré zdroje uvádzajú ako víťaza v boxe medzi mužmi. Mohol to byť pravdepodobne jeho menovec alebo syn.
  
Box dorastencov (pygmé paidón) zaradili do programu olympijských hier v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy. 
     
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v boxe
Lykiskos

**Lykiskos** (*Lykiskos*) môže byť:
* aténsky archón v roku 344 pred Kr. pozri Lykiskos I. (archón)
* veliteľ vojska za macedónskeho vládcu Kassandra, pozri Lykiskos (stratég)
* grécky štátnik v 3. stor. pred Kr., pozri Lykiskos z Akarnanie
* aitólsky politik v 3. stor. pred Kr., pozri Lykiskos zo Stratu
* aténsky archón v roku 129 pred Kr. pozri Lykiskos II. (archón)
Tenisová raketa

thumb|Tenisová raketa s loptou značky Wilson.
**Tenisová raketa** je športové náčinie tenistu. Tvorí ju výplet zo strún a rám, ktorý je zložený z držadla, krčku a hlavy. 

## Súčasti rakety
thumb|Rakety a lopty používané v histórii.

### Držadlo
Držadlo (grip) má tvar osemuholníka a je ovinuté kožou, na ktorú možno priložiť ďalšie vrstvy protišmykových povrchov, takzvaných omotávok. Základná koža sa však dnes vo väčšine prípadov nahrádza syntetickými materiálmi.
 

### Hlava
Hlava rámu je elipsovitého tvaru s úderovou plochou, ktorú vytvárajú struny výpletu. Povrch výpletu je jednotný a hustota strún v strednej časti nesmie byť nižšia ako na ostatnej ploche. Maximálna plocha výpletu je limitovaná na dĺžku menšiu ako 39,37 cm a šírku menšiu ako 29,21 cm. 

;Veľkosť hlavy sa rozlišuje podľa jej plochy
* *Midsize* ( 116 sq palcov / 750 cm²)

### Rám
Celková dĺžka rámu vrátane držadla musí byť kratšia ako 73,66 cm a celková šírka potom kratšia ako 31,75 cm. Štandardná dĺžka rakety sa pohybuje v rozmedzí 63 – 69 cm a hmotnosť je okolo 250 – 320 gramov. 

Tradičný rám bol tvorený drevom. Od začiatku 60. rokov 20. storočia sa začali používať kovové rámy a neskôr rámy z plastických hmôt. Teraz rakety bývajú vyrábané z karbónových vlákien, sklených vlákien, titánu alebo keramických materiálov.

V sezóne 1976/1977 došlo k rozšíreniu tzv. *dvojitých výpletov*, ktoré významne zvýšili rotáciu lôpt. Avšak 1. októbra 1977 Medzinárodná tenisová federácia tieto výplety zakázala.

## Výrobcovia
Medzi výrobcov tenisových rakiet patria napr. Firmy Wilson Sporting Goods (USA), Prince Sports (USA), Völkl (Nemecko), Yonex (Japonsko), Fischer (Rakúsko), Babolat (Francúzsko), Tecnifibre (Francúzsko), Dunlop Sport (Veľká Británia), Slazenger (Veľká Británia), Head, Wish, Pacific.

V minulosti potom firma Spalding (USA) alebo Lacoste (Francúzsko).

## Referencie


## Literatúra
* Lichner, I. et al. (1985): *Malá encyklopédia tenisu*. Olympia, Praha

## Iné projekty

## Zdroj

Raketa
Kategória:Športové náčinie
Zoo (seriál)

***Zoo*** je slovenský komediálno-dramatický seriál s kriminálnou zápletkou. Vysielal sa na TV JOJ od 11. januára 2016 do 28. júna 2016.

## Postavy

## Série

## Časti
### 1. séria (2016)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Slovenské televízne seriály
Kategória:Televízne seriály TV JOJ
Kategória:Televízne seriály z roku 2016
Rhino Records

**Rhino Records** je americké hudobné vydavateľstvo, ktoré vlastní Warner Music Group. Bolo založené v roku 1978, vydáva albumy mnohých skupín ako napr. Chicago, či remastrované nahrávky The Doors, alebo Grateful Dead.

## Referencie

## Externé odkazy
* * Rhino.com Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Hudobné vydavateľstvá USA
Kódovací systém ONS

**Kód ONS** je skratka pre systém zaznamenávajúci štatistiky a porovnania medzi grófstvami Spojeného kráľovstva. ONS je skratka pre Office for National Statistics (*Národný štatistický úrad*).

Súčasný systém bol zavedený v januári 2011.. Do konca roka 2013 fungoval paralelne so starým systémom.

Napr: Región Kent má kód **UKJ42** a jeho dištrikt Canterbury **29UC**.

## Referencie


## Externé odkazy
* ONS Beginners' Guide to UK Geography
* Open Geography portal 

## Zdroj

Kategória:Klasifikačné systémy
Kategória:Geografia Spojeného kráľovstva
Kategória:Kódovanie
Z pekla šťastie

***Z pekla šťastie*** je štúdiový album slovenského speváka a skladateľa Pavla Hammela, ktorý v roku 2015 vydalo hudobné vydavateľstvo Pavian Records.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Pavol Hammel – spev a vokály
* Linda Hammelová (Lindee) – spev, vokály
* Soňa Norisová – spev, vokály (4)
* Juraj Burian – gitara
* Radim Hladík – gitara
* Peter Preložník – klavír, syntetizátor
* Vítek Pospíšil – klavír, syntetizátor
* Igor Skovay – bicie
* Michal Pajdiak – bicie
* Yurkovic Design – dizajn obalu

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2015
Kategória:Albumy Pavla Hammela
Fridrich David Fuchs

**Fridrich David Fuchs** (* 31. december 1799, Levoča – † 6. október 1874, Levoča) bol geodet, aktívny organizátor a funkcionár Uhorského karpatského spolku, znalec a propagátor Vysokých Tatier, zakladateľ priemyselných podnikov na Spiši, plodný spisovateľ, autor prvého širokospektrálneho turistického sprievodcu po Vysokých Tatrách.

## Životopis
V Levoči získal prvé vzdelanie. Potom odišiel študovať do Debrecína Pešti, kde v roku 1819 ukončil na vysokej škole kurz praktickej geometrie. Po dvojročnej praxi a po úspešných skúškach v roku 1821 navštevoval Lesnícku akadémiu v Mariabrunne neďaleko Viedne. Po ročnom pôsobení v Arade sa vrátil na Spiš. V Ľubovnianskych kúpeľoch v roku 1827 založil 23 – hektárový park. V tom istom roku bol dozorcom v železiarňach v Hrabušiciach a od roku 1834 bol dozorcom na panstvách v Novej Ľubovni a Jakubanoch. Tu v roku 1838 založil železiareň. Potom sa presťahoval do rodného mesta a v Levočskej doline vybudoval valcovňu s drôtovňou a reťaziarňou.

Od mladosti bol horlivým návštevníkom Vysokých Tatier. Jeho vzdelanie mu pomohlo pri trigonometrických a barometrických meraniach, ktoré robil v rokoch 18601862 vo Vysokých Tatrách. Určil nadmorskú výšku niektorých vrchov. V roku 1863 vydal v Pešti sprievodcu po Vysokých Tatrách – *Die Central – Karpathen mit den nächsten Voralpen* (Centrálne Karpaty s najbližším predhorím). Knižka sa pokladá sa za prvého širokospektrálneho sprievodu po Vysokých Tatrách. Trochu neskôr dokončil mapu Tatier.

Fridrich David Fuchs bol spoluzakladateľom Uhorského karpatského spolku. Bol navrhnutý na jeho predsedu, ale funkciu zo zdravotných dôvodov a pre pokročilý vek neprijal. Fuchs bol prvý muž, ktorý podľa dr. Steinera, otvoril Vysoké Tatry „v univerzálnom svetle“. Podľa Fuchsa bolo pomenované dnešné Starolesnianske pleso vo Veľkej Studenej doline.

## Publikačná činnosť
* *Centrálne Karpaty s predhorím*, Pešť, 1863
* *Svište a kamzíky v Tatrách* (časopis Zipser Anzeiger č. 4344, Levoča, 1865)
* *Zimná pasáž cez Jankovec* (časopis Zipser Anzeiger č. 13, Levoča, 1866)
* *Meteorologická otázka* (časopis Zipser Anzeiger č.4, Levoča, 1866)
* *Pralesy Uhorska* ( Lesnícke noviny č.1 a 2., Pešť, 1861)
* *K meteorologickým otázkam* (časopis Zipser Anzeiger č.1, Levoča, 1861)
* *Ako si vo všeobecnosti predstaviť pomery hôr v najvyšších Karpatoch* ( časopis Mitteilungen des ungarischen Forstvereins, Bratislava, 1856)

## Referencie


## Externé odkazy
* Fuchs v Levoči, Online 
* Fridrich Fuchs, Online 

Kategória:Uhorské osobnosti
Kategória:Osobnosti z Levoče
Rukojemnícka dráma v Sydney

**Rukojemnícka dráma v Sydney** môže byť:
* incident lúpeže a následného brania rukojemníkov v Commonwealth Bank v Sydney 31. januára 1984, pozri rukojemnícka dráma v Sydney (1984)
* incident brania rukojemníkov v Lindt Chocolate Café v Sydney 15.16. decembra 2014, pozri rukojemnícka dráma v Sydney (2014)
Lasithi

**Lasithi** () je najvýchodnejšia krajská jednotka na gréckom ostrove Kréta východne od Iraklia. Hlavným mestom je Ajos Nikolaos, ďalšie veľké mestá sú Ierapetra, Sitia a Neapoli. Na tejto časti Kréty sa vypínajú pohoria  Dikti na západe a Thrypti na východe. Severné pobrežie obmýva Krétske more a na juhu je Líbyjské more.

Východne od dedinky Elunda leží ostrov Spinalonga, ktorý bol významnou benátskou pevnosťou a neskôr kolóniou malomocných. Pod pohorím Dikti leží náhorná plošina Oropedio Lasithiu známa svojimi veternými mlynmi. Pláž Vai je veľmi populárna pre svoj datľový háj.

Atraktívne pláže a mierne podnebie počas celého roka priťahujú do Lasithi veľa turistov. Masovému turizmu slúžia lokality ako Vai, Ajos Nikolaos a ostrov Chrysi. Nekonvenčnú turistiku zažijete v dedinkách na južnom pobreží ako je Myrtos, Makry Jalos, Xerokambos a Kutsuras.

V Lasithi je veľké množstvo antických pamiatok. Vasiliki, Furnu Korifi, Pyrgos, Kato Zakros a Gurnia sú ruiny z minojského obdobia, na druhej strane Lato a Itanos boli dórske mestá.

## Dejiny
Lasithi má minimálne trojtisícročné dejiny.  Región mal v minulosti významné antické osídlenie vrátane obdobia dórskeho osídlenia v Olous a Lato.

## Administratívne delenie
Krajská jednotka Lasithi sa delí na štyri obce. Sú to (číslo pozri na mape v infoboxe):
* 1 – Ajos Nikolaos
* 2 – Ierapetra
* 3 – Oropedio Lasithiu
* 4 – Sitia

### Vznik krajskej jednotky
V roku 2011 bola na základe reformz Kallikratovej vlády z bývalého okresu (nomos) Lasithi vytvorená krajská jednotka Lasithi, pričom Kréta má stále autonómne postavenie, ktorý pretrváva od roku 1913 keď sa ostrov pripojil ku Grécku. Okres mal rovnaké územie ako súčasná krajská jednotka s výnimkou oblasti Viannos. Tá pôvodne patrila k Lasithi, ale v roku 1932 bola pripojená k okresu Iraklio. Reformou boli reorganizované aj obce podľa nižšie uvedenej tabuľky.

### Provincie
Pred rokom 2006 sa okres (nomos) Lasithi delil na tieto 4 provincie (iný preklad:eparchie; gr. j.č.: eparchia): 
*Mirambelos
*Lasithi
*Ierapetra
*Sitia

## Doprava
*Diaľnica A90/E65, SZ, Cen., V, SV

## Pozri aj
*rieka Ieropotamos

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Krajské jednotky v Grécku
Kategória:Kréta
Sestra

**Sestra** (zdrobnenina alebo v niektorých kontextoch expresívne: **sestrička**) môže byť:
*súrodenec ženského pohlavia, pozri pod súrodenec
*druh zdravotníckeho pracovníka, pozri sestra (zdravotníctvo)
*členka náboženského spoločenstva, pozri napríklad rehoľná sestra
*v niektorých náboženstvách: členka náboženskej obce či cirkvi, pozri napríklad táborská sestra
*staršie: vzájomné oslovenie a označenie členiek politických či telovýchovných organizácií
*staršie prenesene: priaznivo naklonená osoba, osoba veľmi blízka (ako keby bola súrodencom ženského pohlavia)
*zastarano: familárne oslovenie blízkej osoby ženského pohlavia
*staršie prenesene: obdobná vec či jav, vec či jav rovnakého druhu

## Zdroje
* sestra. In: 
* sestra. In: *[[Slovník slovenského jazyka (Peciar)|Slovník slovenského jazyka]]*. dostupné online
* ošetrovateľka. In: *[[Synonymický slovník slovenčiny]]*. dostupné online
* sestra. In: *Slovník spisovného jazyka českého*. dostupné online
Občas nečas

**Občas nečas** je časopis študentov na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre.

Vychádza vždy trikrát ročne. Je bezplatný a možno ho nájsť vo všetkých budovách univerzity.

Občas nečas je registrovaný v zozname printových periodík Ministerstva kultúry Slovenskej republiky pod evidenčným číslom EV2805/08.

## Tematické zameranie
Občas nečas podáva informácie o novinkách na univerzite, internátoch, ale aj samotnom meste Nitra. Prináša reportáže zo športových podujatí, recenzie divadelných predstavení, informuje o školstve a približuje čitateľom dianie v študentskom živote.

Rubrikami časopisu sú: Zo školstva, UKF life, Medzi riadkami, ON predstavuje, EKO, Rande s Nitrou, Kultúra, Šport. Pravidelne je zaraďovaná aj rubrika s názvom Špeciál, ktorej zameranie sa každým číslom líši a nedotýka sa iba študentov. 

Časopis vyhlásil vo svojom štatúte názorovú nezávislosť od svojho vydavateľa.

Cieľovou skupinou sú čitatelia z prostredia univerzity, ale aj obyvatelia Nitry a vďaka webstránke už aj čitatelia z celého Slovenska.

## Ocenenia
* Štúrovo pero 2009 – 2. miesto v kategórii vysokoškolských časopisov
* Štúrovo pero 2010 – 2. miesto v kategórii vysokoškolských časopisov
* Štúrovo pero 2011 – 2. miesto v kategórii vysokoškolských časopisov
* Štúrovo pero 2011 – 2. miesto v kategórii vysokoškolských časopisov
* Štúrovo pero 2013 – Cena primátora mesta Zvolen v kategórii vysokoškolských časopisov
* Štúrovo pero 2014 – Cena Krajskej knižnice Ľ. Štúra vo Zvolene v kategórii vysokoškolských časopisov
* Štúrovo pero 2016 – 2. miesto v kategórii Elektronické magazíny
* Štúrovo pero 2016 – Cena TASR šéfredaktorke časopisu Kristíne Bielej za najtvorivejší žurnalistický počin
*Štúrovo pero 2017 –  3. miesto v kategórii Vysokoškolské časopisy
*Štúrovo pero 2017 –  3. miesto v kategórii Elektronické magazíny
*Štúrovo pero 2018 – 1. miesto v kategórii Zlaté Štúrovo pero a cena nadácie Čisté slovo
*Štúrovo pero 2019 – 2. miesto v kategórii Vysokoškolské časopisy

## Externé odkazy
* Webstránka časopisu
* Fanpage časopisu

Kategória:Slovenské študentské časopisy
Úhorná (jazero)

**Jazero Úhorná** sa nachádza štyri kilometre juhozápadne od obce Smolník a jeden kilometer východne od obce Úhorná, vo Volovských vrchoch v doline Smolníckeho potoka. Je 8 metrov hlboké, 4 ha veľké a bolo postavené z lomového kameňa, bez použitia stmeľovacích hmôt. Pod jazerom je 35 m dlhá štôlňa.
Jazero bolo vybudované na potoku Smolník v 18. storočí ako zásobáreň vody pre banské zariadenia - Tajch. Jej úlohou bolo aj zachytávať dažďovú vodu z okolitých vrchov a tým zabrániť častým povodniam. Patrí k najstarším vodným stavbám na východnom Slovensku.

Na jazere je možnosť kúpania, člnkovania, rybolovu, turistické a cykloturistické trasy do Volovských vrchov. Jazero je obkolesené horskými lesmi a je domovom vodných vtákov, rýb a rakov čo svedčí o čistote vody. Obklopujú ho zachované smrekové lesy so vzácnou zverou (jelene, diviaky, srnčia zver, …). Pri jazere začína zelená turistická trasa, ktorá prechádza obcou Úhorná a končí v Krásnohorskom Podhradí.

Jazero je v správe Štátneho vodohospodárskeho podniku. Parkovisko je nestrážené a bez poplatku.

Na jazere sa od roku 2009 obcou Smolník každoročne organizuje “*Tajch Tag*” – Deň jazera; spojený so súťažou družstiev vo varení gulášu.

Ochranou jazera Úhorná a jeho propagáciou sa zaoberá komunita *Zachráňme jazero Úhorná*.

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Smolnický Tajch
Kategória:Vodstvo v okrese Gelnica
Kategória:Smolník (okres Gelnica)
Lars Onsager

**Lars Onsager** (* 27. november 1903, Oslo, Nórsko – † 5. október 1976, Coral Gables, Florida, USA) bol nórsky fyzikálny chemik a fyzik.

V roku 1925 vyštudoval Nórsky technický inštitút a o tri roky neskôr sa presťahoval do USA, kde pracoval na Johns Hopkins University. Vyštudoval Yale University. V roku 1958 získal Lorentzovu medailu a v roku 1968 Nobelovu cenu.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nobelova cena

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Osla
Kategória:Nórski fyzici
Kategória:Nórski chemici
Kategória:Inžinieri USA
Kategória:Fyzici USA
Kategória:Teoretickí fyzici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nórski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositelia Lorentzovej medaily
Kategória:Absolventi Yale University
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Nositelia National Medal of Science
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Kategória:Vyučujúci na Yale University
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Gerhard Herzberg

**Gerhard Heinrich Friedrich Otto Julius Herzberg** (* 25. december 1904, Hamburg, Nemecká ríša – † 3. marec 1999, Ottawa, Ontário, Kanada) bol kanadský fyzik a fyzikálny chemik nemeckého pôvodu.

Jeho hlavný prínos spočíva v chemickej analýze astronomických objektov a v oblasti atómovej a molekulárnej spektroskopie, vďaka ktorej dokázal odhaliť štruktúru mnohých molekúl. V rokoch 1973 až 1980 bol kancelárom Carletonskej univerzity v Ottawe.

V roku 1971 získal Nobelovu cenu za chémiu.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nobelova cena
* Gerhard Herzberg na Histórii chémie

## Zdroj
* 

Kategória:Osobnosti z Hamburgu
Kategória:Kanadskí chemici
Kategória:Nemeckí chemici
Kategória:Kanadskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Pedagógovia USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Kanadskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Kanadskí fyzici
Kategória:Nemeckí fyzici
Kategória:Kanadskí ateisti
Kategória:Nemeckí ateisti
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia Pápežskej akadémie vied
Kategória:Kanadskí astronómovia
Kategória:Vyučujúci na University of Chicago
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Kanadské osobnosti nemeckého pôvodu
Zoznam štátov Austrálie a Oceánie

Toto je **zoznam štátov** Austrálie a Oceánie.

Kategória:Zoznamy štátov
Kategória:Austrália a Oceánia
Tomáš Mauksch

**Tomáš Tobiáš Mauksch** (* 20. december 1749, Kežmarok – † 10. február 1832, Kežmarok) bol subrektor kežmarského gymnázia, prírodovedec, evanjelický farár, obchodník, zakladateľ a správca Starého Smokovca.

## Životopis
Pochádzal zo starej kežmarskej mäsiarskej rodiny - jeho otcom bol Tobiáš Mauksch. Jeho matka Anna Mária Toportzerová bola dcérou jedného z troch kežmarských rebelantských mučeníkov. Študoval v Kežmarku na evanjelickom gymnáziu a potom v Sárospataku a v Szikszó. V štúdiách pokračoval v rokoch 17721773 na univerzite v Lipsku, kde vyštudoval históriu, právo, hebrejčinu a prírodné vedy. V januári 1776 sa stal subrektorom kežmarského gymnázia a profesorom aritmetiky, latinčiny, zemepisu, náboženstva a histórie. Po ôsmych rokoch Mauksch zanechal učiteľovanie a začal sa venovať okolitej flóre. Prijal miesto ev. kazateľa v Bardejove. Tam sa dostal do konfliktu s kolegom, ktorý mu vyčítal jeho moderné a novátorské myslenie v kňazskom poslaní.

Po dvoch rokoch pôsobenia v Bardejove prijal miesto evanjelického farára vo Veľkom Slavkove pod Vysokými Tatrami. Chcel byť blízko tatranskej prírode, ktorej sa mohol naplno venovať. Vo Veľkom Slavkove za darované peniaze postavil faru a kostol. Vo voľnom čase navštevoval Tatry. V čase pobytu vo Veľkom Slavkove presvedčil zemepána Veľkého Slavkova iliašovského grófa Štefana Csákyho, majiteľa slavkovských pozemkov, aby dal pri prameni kyselky, ktorá vyvierala spod Slavkovského štítu, postaviť poľovnícku chatu. Neskôr mu navrhol, aby postavil ďalšie budovy, ktoré by mohli slúžiť kúpeľným hosťom a vtedajšej honorácii. Gróf Csáky ho poveril realizáciou projektu. A tak v roku 1793 v budúcom Smokovci vzrástli prvé budovy. Po rôznych nezhodách s grófom Csákym sa v roku 1802 vrátil do Kežmarku. Obchodoval s vínom, tabakom a kávou a suploval miestneho evanjelického kazateľa. Keď sa novým majiteľom Starého Smokovca stal Ján Juraj Reiner, začal s ním spolupracovať na ďalšom rozvoji osady. V tom čase sprevádzal po Tatrách prominentných hostí – Roberta Townsona, Görana Wahlenberga, P. Kitaibela, F. Waldsteina a mnohých iných.

Mauksch napísal pripravené, ale nevydané prírodno-sprievodcovské dielo *Wegweiser durch die Zipser karpatischen Alpen* (Sprievodca po spišských karpatských Alpách), dielo *Über die Witterrungen der Zips...* (O podnebí Spiša, menovite pod karpatskými Alpami, 1795) a ďalšie štúdie o flóre, klíme, vetroch, plesách, faune, mineráloch, geografii Vysokých Tatier vo vtedajších periodikách.

Severovýchodná stena Slavkovského štítu, jama medzi severovýchodnými ramenami Slavkovského štítu a Slavkovskej kopy, Čierne pleso v Doline Zeleného plesa a *dolinka pod Prielomom* niesli v 19. storočí jeho meno.

## Referencie

## Externé odkazy
* Krátky životopis. Online (nefunkčné)
* Záznam o narodení a krste v matrike - evanjelickej cirkvy
* Tomáš Mauksch a jeho denník  

Kategória:Osobnosti z Kežmarku
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí prírodovedci
Kategória:Slovenskí podnikatelia
Kategória:Slovenskí obchodníci
Kategória:Osobnosti Evanjelického lýcea v Kežmarku
Hellanikos z Élidy

**Hellanikos** (*Hellanikos*) bol dvojnásobný olympijský víťaz v roku 72 pred Kr.

Hellanikos z Élidy bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvá v tethrippe žrebcov a synóride žrebcov. Tethripon póloi (štvorzáprah žrebcov) zaviedli v Olympii na 33. hrách v roku 384 pred Kr. a synóris póloi (dvojzáprah žrebcov) na 128 hrách roku 268 pred Kr. (podľa Eusebia v roku 264 pred Kr.)
  
Olympijské víťazstvá Hellanika zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
       
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Starovekí športovci z Élidy
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v tethrippe
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v synóride
Viviane Redingová

**Viviane Redingová** (; * 27. apríl 1951, Esch-sur-Alzette, Luxembursko) je luxemburská a európska politička.

## Životopis
Vyštudovala humunistiku na parížskej Sorbone a potom pracovala pre predný luxemburský denník *Luxemburger Wort*. V rokoch 1986 až 1998 bola prezidentkou Luxemburskej únie novinárov.

V rokoch 1999 až 2004 bola členkou Európskej komisie na čele s Romanom Prodim zodpovedná za oblasť vzdelávania a kultúry. Od novembra 2004 sa stala členkou komisie na čele s José Barrosom a jej portfóliom sa stali médiá a informačnú spoločnosť. V tejto funkcii presadila výrazné zlacnenie medzištátnych telefónnych hovorov v EÚ, takzvaných eurotarifov. Od februára 2010 do novembra 2014 bola eurokomisárkou v "druhej Barrosovej" komisii zodpovednou za spravodlivosť, základné práva a občianstvo; zároveň bola aj podpredsedníčkou komisie.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka na webe Komisie

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Esch-sur-Alzette
Kategória:Európski komisári z Luxemburska
Kategória:Luxemburskí politici
Kategória:Ženy v politike
Göran Wahlenberg

**Göran Wahlenberg** (* 1. október 1780, Skarphyttan / Värmland, Švédsko – † 23. marec 1851, Uppsala, Švédsko) bol švédsky geobotanik, ktorý pôsobil v Kežmarku. Venoval sa botanickému výskumu v Tatrách.

Už ako 12 ročný začal študovať na univerzite v Uppsale. Zameral sa na štúdium flóry. Po ukončení štúdia (mal 19 rokov) skúmal švédsku flóru. Na ostrove Gotland objavil dovtedy mnohé neznáme rastliny. V roku 1806 dostal doktorát a stal sa členom švédskej Kráľovskej akadémie vied. V tom čase sa intenzívne venoval laponskej flóre a rastlinám v okolí Sulitjelma.

V roku 1813 z poverenia Kráľovskej akadémie vied pricestoval do Kežmarku. Zaujímal sa o karpatskú prírodu a tu sa mu naskytla príležitosť bližšie sa zoznámiť s tatranskou flórou. Porovnával laponskú vegetáciu s karpatskou, meral výšku tatranských štítov, zhotovil prvú vrstevnicovú mapu Tatier. Spolupracoval s kežmarským botanikom Tomášom Maukschom a bratmi Generischovcami. Jeho menom boli pomenované tatranské endemity horčičník Wahlenbergov (*Erysimum wahlenbergii*; v Tatrách ho možno vidieť napríklad v doline Nefcerka) a lomikameň tatranský (*Saxifraga wahlenbergii Ball*). Vyskytuje sa len v Poľsku a na Slovensku v Malej Fatre, v Chočských vrchoch, v Tatrách a na Muránskej planine. Wahlenberg botanizoval aj v Doline siedmich prameňov, vo Furkotskej doline je po ňom pomenované Vyšné Wahlenbergovo pleso a Nižné Wahlenbergovo pleso. Vystúpil na Kriváň a na Lomnický štít.

Wahlenberg vydal dielo *Flora Carpatorum Principalium* (Karpatská flóra), na ktorom sa podieľal aj Kežmarčan Tomáš Mauksch. Vo Švédsku Wahlenberga pokladajú za zakladateľa homeopatie a turistiky.

## Referencie


## Externé odkazy
* Online

Kategória:Švédski botanici
Kategória:Švédski mykológovia
Kategória:Švédski lichenológovia
Kategória:Mykológovia pôsobiaci na území Slovenska
Kategória:Lichenológovia pôsobiaci na území Slovenska
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Uppsala universitet
Kategória:Osobnosti Tatier
Pod Hvězdou

**Pod Hvězdou** je názov malej prírodnej pamiatky - mokrade v južnej časti okresu Česká Lípa, v severnej časti CHKO Kokořínsko, na katastri obce Blíževedly.

## Opis
Na území Ralskej pahorkatiny južne od mesta Česká Lípa je zalesnené územie plné skál, v ktorom blízko seba je celý rad chránených maloplošných území - Vlhošť, Husa, Martinské stěny, Stříbrný vrch, Kostelecké bory a tiež PP Pod Hvězdou. Celé územie je v hornej časti CHKO Kokořínsko a na juhu nadväzuje na okres Mělník.  
thumb|left|Chránené lúky, v pozadí kopec Ronov

## Chránená lokalita
PP Pod Hvězdou je neveľká mokraď v ohybe údolia Litického potoka 500 metrov severozápadne od maličkej dediny Hvězda na ploche 1,88 ha, v nadmorskej výške 314 až 320 m, zaradená medzi chránené územia 19. marca 2001. Na území mokrade je niekoľko drobných tôní.

Vyskytujú sa tu rôzne druhy ostríc, vŕby, smlz sivý, vstavačovec májový, žltohlav najvyšší. Žijú tu žaby, napr. rosnička zelená.
V evidencií AOPK (Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR) má pamiatka priradené číslo 2109.

## Prístup
Oblasťou prechádza niekoľko vyznačených turistických trás, v blízkosti pamiatky vedie zelená od Blíževediel. Najbližšia železničná trať 087 je z Českej Lípy do Lovosíc. Najbližšia zastávka je v 4 km vzdialených Blíževedloch. Najbližšia cesta je zhruba 0,5 km vzdialená a vedie z Litice do Hvězdy.
thumb|Označenie PP je sčasti zarastené

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Česká Lípa

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Web AOPK 
* Web Starostlivosť o krajinu
* Web Biolib

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Česká Lípa
Kategória:Mokrade v Česku
Kategória:Povodie Ploučnice
Kategória:Chránená krajinná oblasť Kokořínsko – Máchův kraj
Kategória:Blíževedly
Voľby v Azerbajdžane

**Voľby v Azerbajdžane** sú slobodné. Voliči volia do miestnych zastupiteľstiev a väčšinovým volebným systémom do jednokomorového parlamentu 125 poslancov na päťročné volebné obdobie. Každých päť rokov sa konajú prezidentské voľby.

## Dominantné politické strany
* Nový Azerbajdžan
* Občianska rozvojová strana
* Strana vlasti
* Musavat
* Predná azerbajdžanská ľudová strana

## Referencie
Kristalina Georgievová

**Kristalina Georgievová** (; * 13. august 1953, Sofia, Bulharsko) je bulharská a európska politička.

Od novembra 2014 bola podpredsedníčkou Európskej komisie a komisárkou pre rozpočet a ľudské zdroje v Európskej komisii vedenej Jean-Claude Junckerom. 

Od 8. februára 2010 do 1. novembra 2014 zastávala funkciu komisárky pre medzinárodnú spoluprácu a humanitárnu pomoc v Európskej komisii vedenej José Barrosom. 

Kristalina Georgievová je od 1. októbra 2019 generálna riaditeľka Medzinárodného menového fondu. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka na webe Európskej komisie

## Zdroj

Kategória:Európski komisári z Bulharska
Kategória:Bulharskí politici
Kategória:Ženy v politike
Kategória:Osobnosti zo Sofie
Kategória:Európski komisári pre rozpočet a ľudské zdroje
Kategória:Európski komisári pre medzinárodnú spoluprácu a humanitárnu pomoc
Peter Michalovič

**Peter Michalovič** môže byť:
* slovenský filozof a filmový teoretik, pozri Peter Michalovič (filozof)
* slovenský volejbalista, pozri Peter Michalovič (volejbalista)

Michalovič, Peter
Letisko Sitia

**Letisko Sitia** (IATA: JSH, ICAO: LGST) je malé verejné letisko v oblasti Mponta krajskej jednotky Lasithi vo východnej časti Kréty. Spádová oblasť letiska sú mestá Sitia, Agios Nikolaos a Ierapetra. Letisko leží 1 km SSZ od centra mesta.
 
## Aerolínie a destinácie

## Doprava na letisko
Autom sa na letisko dostanete hlavnou cestou, ktorá vedie pozdĺž severného pobrežia. Z Agios Nikolaos na západ sa hlavná cesta mení na Krétsku národnú cestu. Do mesta Sitia je to len niekoľko minút jazdy autom. Okrem požičovní áut sú k dispozícii aj taxíky. Z letiska nepremávajú žiadne autobusy.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Letiská v Grécku
Kategória:Kréta
Málaga

**Málaga** môže byť:
* mesto v Španielsku, pozri Malaga
* provincia v Španielsku, pozri Málaga (provincia)
* druh alkoholizovaného vína, pozri málaga (víno)
Galway (grófstvo)

**Grófstvo Galway** (, ) je grófstvo nachádzajúce sa na západe Írska v provincii Connacht. Je pomenované podľa mesta Galway. Miestnou vládou pre grófstvo je Rada grófstva Galway. Na západe grófstva sa nachádza niekoľko oblastí kde sa ešte stále rozpráva írčinou. Podľa sčítania obyvateľstva v roku 2011 v grófstve žije 250 541 obyvateľov.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Grófstvo Galway
Kategória:Grófstva v Írsku
Arkesilaos zo Sparty

**Arkesilaos** () bol dvojnásobný olympijský víťaz v tethrippe v 5. stor. pred Kr.

Arkesilaos zo Sparty bol na 83. a na 84. olympijských hrách v rokoch 448 a 444 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvá v tethrippe. Olympijský program hier sa o túto disciplínu rozšíril na 25. hrách v roku 680 pred Kr. Jazdecké preteky na dvojkolesových vozoch so štvorzáprahom boli privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza.

Za víťazstvá v tethrippe sa Arkesilaovi dostalo veľkej pocty, keď mu v Olympii postavili sochu. Arkesilaovu sochu i sochu jeho syna Licha, rovnako olympijského víťaza v tethrippe, si ešte v druhom storočí mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý o tom zaznamenal: „*Okrem tých, ktorých som vymenoval, stoja týto ďalší zo spartských chavateľov koní za sochou akarnanského zápasníka, a to [[Xenarches zo Sparty|Xenarkes]], [[Lykinos zo Sparty|Lykinos]], Arkesilaos a Arkesilaov syn Lichas."*
 
Podľa historika Plutarcha aténsky oligarcha Kritias, známy ako veľký obdivovateľ Sparty, bol v mladosti horlivým fanúšikom Arkesilaa na olympijských hrách. 
   
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v tethrippe
Kategória:Starovekí športovci zo Sparty
Hnedá

Ako **hnedá** farba sa označujú niektoré tmavšie odtiene oranžovej. Nie každý tmavý odtieň oranžovej však musí byť označený ako hnedá a nie každá „svetlo hnedá“ musí byť oranžová – do značnej miery závisí toto označenie od kombinácie jasu a sýtosti daného odtieňa.

## Použitie a symbolika hnedej farby
* Vo farebnom značení rezistorov znamená hnedá farba číslicu 1, násobiteľ ×101 alebo toleranciu ±1%.
* Hnedá symbolizovala nacizmus v nacistickom Nemecku. Niektoré nacistické oddiely (napr. SA) mali hnedé uniformy.
* Hnedá je typická farba jesene a pôdy.
* Hnedá je farba očí.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Farby
Paul John Flory

**Paul John Flory** (* 19. jún 1910, Sterling, Illinois, USA – † 8. september 1985, Big Sur, Kalifornia) bol americký chemik.

V roku 1974 dostal Nobelovu cenu za významné teoretické i praktické poznatky vo fyzikálno-chemických vlastnostiach makromolekúl.

## Životopis
Študoval na Manchester College a Ohio State Univerzity. Po doštudovaní pracoval vo firme *DuPont Wilmington*, kde skúmal syntetické vlákna kaučuku a iných polymérov. Ďalej pracoval na univerzite v Cincinnati a v *Standard Oil Development Co*. Učil chémiu na Cornell University v Ithake a bol vedúcim výskumu v Mellonovom ústave v Pittsburghu. Profesorom sa stal tiež na Stanfordovej univerzite v Kalifornii.

## Vedecká činnosť
Jeho vedecké dielo sa kompletne týka fyzikálnej chémie polymérov. Často je počuť jeho meno vo fyzikálnych pojmoch, v rovniciach i vo fyzikálnej teórii: Floryho distribúcia molekulových váh, Floryho-Hugginsova rovnica pre voľnú energiu miešania, Floryho viskozitná konštanta atď. Veľmi dôležitým sa stal jeho príspevok k termodynamike polymérnych roztokov. Roku 1942 zverejnil rovnicu pre zmiešavaciu voľnú energiu roztokov polymérov, ktorá je základom oboru. Vysvetlil teóriu separácie v amorfnej sústave polymér-kvapalina a našiel rovnice pre závislosť teploty topenia kryštalického polyméru na molekulovej váhe, na zložení kopolyméru a na obsahu riediacich roztokov.

Napísal niekoľko významných publikácií, medzi ktoré patrí „Štatistická mechanika reťazových molekúl,“ ktorá významne prispieva k modernej konformačnej a konfiguračnej štatistike lineárnych polymérov.

## Referencie


## Externé odkazy
* Nobelova cena

## Zdroj

Kategória:Chemici USA
Kategória:Univerzitní profesori USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositelia National Medal of Science
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Osobnosti z Illinoisu
Kategória:Vyučujúci na Stanford University
Cena Ferenca Puskása

**Cena Ferenca Puskása** je futbalové ocenenie udeľované od roku 2009 Medzinárodnou futbalovou federáciou hráčovi, ktorý strelil najkrajší gól v uplynulom kalendárnom roku. Cena je pomenovaná po legendárnom maďarskom futbalistovi Ferencovi Puskásovi. Víťazom ankety v roku 2012 sa  stal slovenský reprezentant Miroslav Stoch za svoj gól, ktorý dosiahol v klubovom drese Fenerbahçe SK v zápase tureckej ligy proti Gençlerbirliği SK. 

## Víťazi ankety

## Pozri aj
* Najlepší futbalista FIFA
* Zlatá lopta FIFA
* Zlatá lopta France Football

## Referencie

Kategória:Futbalové ocenenia
Brezinka (detský folklórny súbor)

**Brezinka** je detský folklórny súbor z obce Boleráz. Súbor vznikol v roku 1990 s cieľom obnoviť, šíriť a chrániť tradičnú kultúru svojho regiónu. Zakladateľom súboru bola rodina Pobieckych, konkrétne Tibor Pobiecky. Cieľom súboru je udržiavať a rozvíjať obradový folklór v obci a nezameriavať sa len na folklór scénický. 

## Generácie detí
Brezinka od svojich začiatkov vychovala tri generácie hudobníkov. Prvú od roku 1990, druhú od roku 1998 a tretiu od roku 2005. Mnohí z nich sa uchytili vo folklórnych súboroch Trnavského kraja.

V roku 2015 si Brezinka pripomenula 25. výročie svojho vzniku, ktoré oslávila slávnostným koncertom na ktorom sa zúčastnili súčasní i bývalí členovia súboru.

## Diskografia
* 1995 – *Detí ako smetí* (v réžii Svetozára Stračinu pre FF Východná spolupráca s ostatnými detskými hudobnými súbormi)
* 2000 – *Piesne z Bolerázu*
* 2017 - Cez Boleráz

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka 
* Informácie o súbore na stránke obce Boleráz 

Kategória:Slovenské folklórne súbory
Kategória:Detské umelecké súbory
Kategória:Organizácie založené v 1990
Kategória:Boleráz