open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bocianik piesočný Neilreichov

**Bocianik piesočný Neilreichov**, syn. **bocianik Neilreichov**, () je jednoročná až dvojročná bylina z čeľade pakostovité (*Geraniaceae*). Prirodzene sa vyskytuje na severe Balkánskeho polostrova.

## Opis
Bocianik piesočný Neilreichov je teplomilná jednoročná až dvojročná, žliazkato mäkko chlpatá bylina. Byle sú jednotlivé, priame, od bázy rozkonárené, mäkko chlpaté, zvyčajne husto listnaté, vysoké 20 až 40 cm. Podobá sa na bocianik rozpukovitý. 

Prízemné listy sú v ružici a odumierajú pred rozkvitnutím. Dolné byľové listy sú dlhostopkaté, dlhé 5 cm a široké do 3 cm. Čepele sú v obryse podlhovasto vajcovité, do polovice perovito laločnaté, na rube mäkko chlpaté, laloky sú podlhovasto vajcovité, zastrihovane zúbkaté, u najvyšších listov sú takmer celistvookrajové.  

Súkvetie tvorí štvorkvetý až osemkvetý okolík. Kvety sú päťpočetné, pravidelné a obojpohlavné. Fialové  kvetné lupienky sú voľné, rovnako dlhé ako kalich. Tyčinky sú holé. Semenník je päťpuzdrový, s jednou čnelkou rozdelenou na päť blizien. Päťpočetný kalich má lístky voľné, podlhovasto elipsovité, trojžilové až päťžilové, ostité, dlhé 7 až 10 mm. Kvetné stopky sú žliazkato chlpaté, v čase plodu sklonené, dlhé 1 až 3 cm. 

Zobákovité plody sú dlhé 3 až 7 cm. Po dozretí pukajú a oddeľujú jednosemenné plôdiky, ktoré sú husto pritlačene chlpaté, na vrchole bez žliazok, dlhé do 8 mm.  

## Rozšírenie
Bocianik piesočný Neilreichov je prirodzene rozšírený od Slovinska, cez Chorvátsko a Srbsko po Bulharsko.

Na Slovensku je vzácne rozšírený na Podunajskej nížine, v pohorí Burda a medzi Štúrovom a Chľabou. 

## Ekológia
Bocianik piesočný Neilreichov rastie na trávnatých a piesočnatých stanovištiach v nížinách. Obľubuje suché, výhrevné, piesočnaté a neutrálne pôdy. Kvitne od mája do júna (júla).

## Referencie

## Externé odkazy
* Bocianik piesočný (foto) na iNaturalist.org

Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
piesočný Neilreichov
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Kategória:Eponymné rastlinné taxóny
Svišťovky

**Svišťovky** (; ) sú vrch v Tatrách na Slovensku. Leží nad Javorovou dolinou, južne od obce Tatranská Javorina a približne  severozápadne od Popradu. 

## Poloha
Nachádza sa vo východnej polovici Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Tatranská Javorina. Najbližším sídlom je severne situovaná Tatranská Javorina, severovýchodne sa nachádza Ždiar a juhovýchodne Tatranská Lomnica a Starý Smokovec. Štít sa nachádza v Tatranskom národnom parku a hrebeňom vedie hranica národnej prírodnej rezervácie Javorová dolina a Bielovodská dolina.

## Opis
Svišťovky ležia v mohutnom hrebeni, vybiehajúcom severným smerom z Malého Javorového štítu () v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier, medzi Javorovým štítom () a Svišťovým štítom (). Hrebeň oddeľuje Bielovodskú a Javorovú dolinu, od rozvetvenia v masíve Širokej () Javorovú a Širokú dolinu. Východné svahy odvodňuje do Dunajca mohutnou Javorovou dolinou smerujúca Javorinka, voda zo západných odteká jej prítokom, Širokým jarkom.

Severne sa nachádza Zadná kopa (), Skalka (), Veľký Baboš () a Košiar (), východne Havran (), Jahnence (), Úplaz (), Jahňací štít (), Kopa brán (), Svinka (), Kolový štít (), Čierny štít (), Baranie rohy (), Veľká ľadová veža () a Predný ľadový hrb (), južne Ľadový štít (), Javorový štít (), Malý Javorový štít (), Žabí vrch (), Široká (), Rysy () a Mlynár () a západne Vyšný Žabí štít (), Zámky (), Horvátov vrch (), Wielki Woloszyn () a Skrajny Woloszyn (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú blízke doliny a okolité vrcholy Vysokých Tatier, hrebeň Belianskych Tatier a Oravské Beskydy, no tiež podhorie v Poľsku.

## Prístup
Vrch je súčasťou národných prírodných rezervácií a Tatranského národného parku, preto vrchol nie je voľne prístupný. Výstup naň je možný len s horským vodcom.

## Referencie

## Pozri aj
* Vysoké Tatry
* Javorová dolina (národná prírodná rezervácia) 
* Bielovodská dolina (národná prírodná rezervácia)
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov vo Vysokých Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Tatranská Javorina
2. hokejová liga (Slovensko) 2023/2024

**2. hokejová liga (Slovensko) 2023/2024** je 31. sezóna v histórii 2. hokejovej ligy. Hrá v nej 13 tímov rozdelených do dvoch skupín. Úspešnejší tím postúpi priamo do TIPOS Slovenskej hokejovej ligy.

## Účastníci

## Hrací model

### Základná časť
Je rozdelené na dve regionálne skupiny. Sedem tímov je v skupine Západ a šesť tímov v skupine Východ. V skupine sa stretne každý s každým 2-ktát.

Prvé 3 tímy z obidvoch skupín postupujú do Skupiny víťazov. Tímy ktoré skončia v skupinách na 4. až 7. mieste (v prípade skupiny Východ tímy na 4. až 6. mieste) idú bojovať o postup do play-off do Skupín porazených. 

### Skupina víťazov
V Skupine víťazov sa stretne 6 tímov ktoré budú hrať systémom každý s každým 2-krát. Z tejto časti súťaže postupujú všetky tímy do play-off

### Skupiny porazených
Tímy zostávajú rozdelené do regionálnych skupín ako v základnej časti. Víťaz každej skupiny sa kvalifikuje do play-off.

## Základná časť

### Skupina A

### Skupina B

## Skupina víťazov

### Skupina

## Skupiny porazených

### Skupina A

**Poznámky**

Pred začatím skupiny porazených obdržali tímy body zo základnej časti. Partizánske začalo s troma bodmi, Hamuliakovo s dvoma bodmi, Brezno s jedným bodom a Levice bez bodu.

### Skupina B

**Poznámky**

Pred začatím skupiny porazených obdržali tímy body zo základnej časti. Dolný Kubín začal skupinu s troma bodmi, Sabinov s dvoma bodmi a Gelnica s jedným bodom.

## Play-off

### Pavúk

### Štvrťfinále - od 24. februára

* '''HK Detva''' - HK Slovan Levice 3:0 (**6**:2, **9**:5, **4**:1)
* '''HK Bardejov''' - MHA Martin 3:0 (**4**:2, **3**:1, **10**:2)
* '''HK Púchov''' - HK Slovan Gelnica 3:0 (**6**:1, **2**:1PP, **4**:0)
* '''HC Dukla Senica''' - MHK Kežmarok 3:0 (**4**:1, **4**:2, **5**:2)

### Semifinále - od 9. marca

* '''HK Detva''' - HK Bardejov 3:0 (**7**:3, **3**:2PP, **7**:6sn)
* '''HK Púchov''' - HC Dukla Senica 3:2 (1:**2**PP, **4**:2, 1:**5**, **4**:2, **3**:1)

### O 3. miesto - od 23. marca

* HC Dukla Senica - **[[HK Bardejov]]** 2:3 (0:**5**kont., **4**:3, 2:**4**, **5**:4pp, 4:**7**)

### Finále - od 23. marca

* HK Detva - '''HK Púchov''' 2:3 (**5**:4, **4**:3, 2:**7**, 2:**3**sn, 1:**4**)

## Celkové poradie

## Zdroj
https://www.hockeyslovakia.sk/sk/stats/home/1013/2-hokejova-liga

https://www.flashscore.sk/hokej/slovensko/2-hokejova-liga/#/dp2SS4ec/table/overall
Kategória:Ľadový hokej v 2023
Kategória:2022 na Slovensku
Kategória:2023 na Slovensku
Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 2024
John Gould

**John Gould** (* 14. september 1804 – † 3. február 1881) bol anglický ornitológ. Jeho práca napomohla Charlesovi Darwinovi pri štúdiu jeho evolučnej teórie.

John Gould sa roku 1838 vypravil do Austrálie, aby mohol študovať tamojšiu populáciu vtákov. Výsledkom tejto cesty bola kniha *The birds of Australia* (18401848). Táto práca obsahovala popis 600 druhov, z čoho bolo Gouldom 328 druhov novo objavených a pomenovaných.

John Gould pomenoval napríklad astrildovitého spevavého vtáka *[[Amada Gouldovia|Erythrura gouldiae]]* „amada pani Gouldovej“ na počesť svojej manželky Elizabeth, ktorá ho sprevádzala na jeho cestách po Austrálii (18381841).

## Literatúra
* 

## Pozri aj
* ''Myobatrachus gouldii''

## Iné projekty

## Externé odkazy
* John Gould: The birds of Australia

## Zdroj

Kategória:Britskí ornitológovia
Kategória:Britskí zoológovia
Kategória:Britskí ilustrátori
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Verejný záujem

**Verejný záujem** je všeobecne pojem, ktorý sa uplatňuje najmä vo verejnej politike, verejnej správe, etike a práve a vzťahuje sa na spoločné dobro a spoločenský prospech. 

Má skoršie filozofické korene a považuje sa za jadro demokratických teórií vládnutia, často v spojení s ďalšími dvoma pojmami výhodnosť a potreba. Prvýkrát explicitne aplikovaný od začiatku 20. storočia. Verejný záujem rýchlo prijali a spopularizovali právnici zaoberajúci sa ľudskými právami v 60. rokoch 20. storočia a odvtedy bol začlenený aj do iných oblastí, ako je žurnalistika a technológie.

## Právna definícia
Na Slovensku pojem nie je definovaný legislatívne pre všetky prípady. Rôzne zákony ho definujú rôznym spôsobom. Napr. Zákon č. 552/2003 Z. z. o výkone práce vo verejnom záujme definuje verejný záujem ako: „*záujem, ktorý prináša majetkový prospech alebo iný prospech všetkým občanom alebo väčšine občanov*.“ 

Ústavný zákon 357/2004 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov definuje verejný záujem ako „*taký záujem, ktorý prináša majetkový prospech alebo iný prospech všetkým občanom alebo mnohým občanom*“.

Zákon 122/2013 Z.z. (o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov) ho definuje ako „*dôležitý záujem štátu realizovaný pri výkone verejnej moci, ktorý prevažuje nad oprávneným záujmom fyzickej osoby alebo viacerých fyzických osôb a bez jeho realizácie by mohli vzniknúť rozsiahle alebo nenahraditeľné škody.*“

V správnom práve býva niekedy zjednodušene definovaný ako opak súkromného záujmu alebo záujmu určitej skupiny. Chápanie pojmu verejný záujem však ovplyvňujú aj kultúrne rozdiely a konkrétna situácia. Preto má ako koncept svoje limity. Na obmedzenie alebo zásah do autonómie jednotlivca by sa mal používať len v kontexte splnenia viacerých podmienok.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Politika
Kategória:Etika
Kategória:Politická filozofia
Kategória:Občianska spoločnosť
Tamás Sulyok

**Tamás Sulyok** (* 24. marec 1956, Kiskunfélegyháza) je maďarský prezident, ústavný právnik, diplomat a vysokoškolský pedagóg. V rokoch 20162024 pôsobil ako predseda maďarského Ústavného súdu. Vo februári 2024 ho maďarský parlament (po rezignácii prezidentky Katalin Novákovej) v tajnej voľbe zvolil za prezidenta. Úradu sa ujal 5. marca 2024.

## Životopis
Narodil sa v revolučnom roku 1956 v meste Kiskunfélegyháza v Báčsko-malokumánskej župe vo vtedajšej Maďarskej ľudovej republike. Jeho otec bol právnikom, po roku 1945 však nemohol prevádzkovať prax, z politických dôvodov mu bolo ukončené členstvo v advokátskej komore a živil sa manuálnou prácou. Jeho matka bola pedagogička. V roku 1980 získal právnický titul na Právnickej fakulte Univerzity Józsefa Attilu v Segedíne (dnes Segedínska univerzita).

Právnickú kariéru zahájil na župnom súde Čongrádsko-čanádskej župy v Segedíne. V roku 1982 zložil odbornú právnickú skúšku a potom až do roku 1991 pôsobil ako právny poradca. V rokoch 19982002 pracoval ako právnik pre samosprávu mesta Segedín. V rokoch 20002014 pôsobil ako honorárny konzul Rakúska v Segedíne. V roku 2004 získal kvalifikáciu právnika špecialistu v európskom práve na Univerzite Loránda Eötvösa v Budapešti. Od septembra 2005 vyučuje ústavné právo na Právnickej fakulte Segedínskej univerzity, kde v roku 2013 získal titul Ph.D. Od septembra 2014 pôsobil ako sudca Ústavného súdu Maďarska (*Magyarország Alkotmánybírósága*) a dňa 22. novembra 2016 sa stal jeho v poradí siedmym predsedom, keď nahradil Barnabása Lenkovicsa.

### Prezidentská kandidatúra
10. februára 2024 oznámila maďarská prezidentka Katalin Nováková rezignáciu po kritike a protestoch v súvislosti s udelením amnestie mužovi, ktorý kryl sexuálne zneužívanie. 22. februára avizoval predseda parlamentnej frakcie strany Fidesz Máté Kocsis, že Tamás Sulyok je kandidátom vládnej koalície strán Fidesz – KDNP (ktorá v parlamente disponuje ústavnou väčšinou) na post prezidenta republiky. 26. februára 2024 bol so ziskom 134 poslaneckých hlasov v tajnej voľbe zvolený do funkcie prezidenta. Úradu sa ujal 5. marca 2024.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Maďarskí právnici
Kategória:Maďarskí diplomati
Kategória:Maďarskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Prezidenti Maďarska
Kategória:Sudcovia ústavných súdov
Kategória:Absolventi Univerzity Loránda Eötvösa
Kategória:Nositelia Záslužného radu Maďarskej republiky
Gianni Vernetti

**Gianni Vernetti** (* 27. november 1960, Turín) je taliansky novinár a politik, ktorý je členom Demokratickej strany Talianska. Je ženatý s Laurou De Donato, novinárkou. Majú štyri deti.

Bol zvolený do Poslaneckej snemovne Talianska v 2001 a 2008 a do Senátu republiky v roku 2006.

Od mája 2020 sa stal tvorcom stĺpikov pre noviny La Repubblica, kde písal početné úvodníky, správy a rozhovory popisujúce hlavné globálne krízy, rastúcu konfrontáciu medzi demokraciami a autoritárskymi režimami, nové hrozby pre medzinárodnú bezpečnosť, výzvy, ktorým čelí Západ od režimov Ruska a Číny.

V marci 2022 vydal knihu „Dissidenti“ (*Rizzoli Libri*) v ktorej analyzuje rastúcu konfrontáciu medzi demokraciami a autokraciami tak, že sprevádza čitateľov na ceste cez hory Kurdistanu, kde kurdskí bojovníci porazili džihádistické milície ISIS; po svahoch Himalájí, kde hŕstka odvážnych mníchov zachránila tisíc rokov starú tibetskú kultúru; po malej a bojovnej Litve, ktorá zažila všetky totality 20. storočia a dnes víta disidentov z Ruska a Bieloruska; po ostrove Taiwan, ktorý vzdoruje čínskemu autoritárstvu.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski politici
Kategória:Predsedovia vlády Talianska
Kategória:Osobnosti z Turína
Norkys Batista

**Norkys Batista**, celým menom *Norkys Yelitza Batista Villarroel* (* 30. august 1977, Caracas, Venezuela) je venezuelská herečka, modelka, kráľovná krásy a podnikateľka.

## Životopis
Norkys sa narodila vo farnosti San Juan v Caracase. Vyrastala v chudobnej štvrti, tzv. „barrio“ El Ciprés vo farnosti Macarao. Má 7 súrodencov – 3 bratov a 4 sestry, medzi nimi aj venezuelského speváka Luiggiho Batistu.

Preslávila sa, keď sa stala prvou vicemiss v súťaži *Miss Venezuela 1999*. Zúčastnila sa aj na súťažiach *Miss Atlantic International 2000* a *Miss Latina International 2000*, pričom obe súťaže vyhrala, v *Miss Mesoamerica International 2000* sa stala prvou vicemiss a bola v TOP 6 finalistiek medzinárodnej súťaže *Coffee Reign 2000*.

V roku 2003 sa vydala za zubného lekára Leonarda Luttingera a o tri roky neskôr sa im narodil syn Sebastian Luttinger Batista. V roku 2010 sa s Luttingerom rozviedla a Sebastiana získala do svojej starostlivosti.

Je vydatá za podnikateľa Alexisa Gonçalvesa, s ktorým žije v USA.

## Filmografia

### Telenovely

### Seriály

### Filmy

### Divadlo
* 2009 – súčasnosť: *Orgasmos*
* 2016 – 2017: *Reina Pepeada*

### Moderovanie
* 2018: *De Piel a Piel*
* 2021: *Chic Al Día*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Norkys Batista na Instagrame

Kategória:Venezuelské televízne herečky
Kategória:Venezuelské filmové herečky
Kategória:Venezuelské divadelné herečky
Kategória:Venezuelskí moderátori
Kategória:Osobnosti z Caracasu
Jahnence

**Jahnence** () sú vrch v Tatrách na Slovensku. Ležia nad dolinou Zadné Meďodoly, juhovýchodne od Tatranskej Javoriny a približne  severne od Popradu. 

## Poloha
Nachádzajú sa vo východnej polovici Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Ležia v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Tatranská Javorina. Najbližším sídlom je severozápadne situovaná Tatranská Javorina, severovýchodne sa nachádza Ždiar, východne Tatranská Kotlina a Kežmarské Žľaby, juhovýchodne Tatranské Matliare a Tatranská Lomnica a južne Tatranská Lesná a Starý Smokovec. Štít sa nachádza v Tatranskom národnom parku a v národnej prírodnej rezervácii Javorová dolina.

## Opis
Jahnence ležia na severovýchodnom okraji Vysokých Tatier, v Hrebeni Jahnencov, ktorý vybieha severozápadným smerom z Jahňacieho štítu () v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier. Severovýchodne sa nachádza Jahňací kotol, ktorým vodu odvádza Jahňací potok do Meďodolského potoka a Javorinky v povodí Dunajca. Západne leží Kolová dolina s Kolovým plesom, z ktorej voda odteká Kolovým potokom. Obe doliny sú vetvami mohutnejších Zadných Meďodolov.

Západným smerom sa nachádza Veľký Baboš (), Košiar (), Úplaz (), Svišťovky (), Široká () a Kopa brán (), južným Veľká ľadová veža (), Ľadový štít (), Snehový štít (), Svinka (), Kolový štít (), Pyšný štít (), Lomnický štít () a Jahňací štít (), východným Predné Jatky (), Belianska kopa (), Zadné Jatky () a Hlúpy () a severným Ždiarska vidla (), Havran (), Nový (), Muráň () a Kôň (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol s nesúvislým porastom kosodreviny umožňuje kruhový rozhľad. Vzhľadom na výšku sú viditeľné len blízke doliny a okolité vrcholy Vysokých Tatier, hrebeň Belianskych Tatier a Oravské Beskydy.

## Prístup
Vrch je súčasťou národnej prírodnej rezervácie a Tatranského národného parku, preto vrchol nie je voľne prístupný. Výstup naň je možný len s horským vodcom.

## Referencie

## Pozri aj
* Vysoké Tatry
* Javorová dolina (národná prírodná rezervácia) 
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov vo Vysokých Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Tatranská Javorina
Erik Kaliňák

Mgr. **Erik Kaliňák** (* 9. september 1991, Bratislava) je slovenský politik, podpredseda strany SMER – SD a bývalý poslanec Národnej rady SR. Je synovcom spoluzakladateľa Smeru Roberta Kaliňáka.

## Životopis
V roku 2015 absolvoval magisterské štúdium filozofie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Kaliňák sa označil za „de facto Rusína s bulharskými koreňmi“. Do strany SMER – SD vstúpil v roku 2018 ako administrátor facebookových profilov, spravoval napr. profily Ľuboša Blahu alebo Roberta Fica. V roku 2020 sa stal podpredsedom strany.

V parlamentných voľbách v roku 2023 získal 145 018 prednostných hlasov a stal sa poslancom Národnej rady SR.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Erik Kaliňák na webe Národnej rady SR
* Spravodajstvo týkajúce sa Erika Kaliňáka na portáli agentúry SITA

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici Smeru
Kategória:Poslanci NR SR (2023 – 2027)
Kategória:Slovenskí europoslanci (2024 – 2029)
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Na Mesiac

***Na Mesiac*** je EP slovenskej speváčky Dominiky Mirgovej, ktoré vyšlo 9. júla 2021. EP vyšlo iba v online forme na streamovacích platformách. Nahrávka obsahuje 5 skladieb. Na EP sa nachádzajú spolupráce s Kalim a Ronie. Na hudobných produkciách sa podieľali Alan Murin, Hoodini a ADiss. EP dostalo označenie „letné EP“ a je prvým zo štvorice sezónnych EP.

Ukážky skladieb boli predstavené 5. júla 2021 v podobe 2-minútového snippetu.

Ako prvá vyšla skladba „Večnosť“. Videoklip, ktorý vyšiel v júni 2021 sa natáčal na Donovaloch. V YouTube trendoch sa umiestnil len deň po vydaní.

Na ďalšom singli „Spomaliť“ spolupracoval raper Kali. Videoklip, ktorý vyšiel v júli 2021 sa natáčal v priestoroch Trhoviska Miletičova. Klip produkoval Hoodini a režíroval i strihal ADiss. O tanečné choreografie sa postaral Laci Strike. Singel sa umiestnil v rebríčku SK - SINGLES DIGITAL - TOP 100 na 3. mieste.

V septembri 2021 vyšiel singel „Na mesiac“. Dominikinu polovičku si vo videoklipe zahral Martin Miškolci.

## Zoznam skladieb

## Výroba EP
* Hoodini (1, 2), ADiss (3, 4), Alan Murin (5) – hudobná produkcia
* Marek Šurin – mix a mastering
* ADiss – grafika
* Marek Šurin – fotografia

## Referencie

Kategória:EP Dominiky Mirgovej
Kategória:EP z 2021
Kýčerský grúň

**Kýčerský grúň** (; ) je vrch v Laboreckej vrchovine, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží na slovensko-poľskej hranici, nad obcou Osadné, približne  severne od Sniny. 

## Poloha
Nachádza sa v hlavnom hrebeni vrchoviny. Juhozápadná časť masívu a hrebeňa zasahuje na územie Prešovského kraja, okresu Snina a katastrálne územie obce Osadné, severovýchodné časti patria poľskému Podkarpatskému vojvodstvu, powiatu Sanok a gmine Komańcza. Najbližšími sídlami sú južne situované Osadné a juhozápadne ležiaca Vyšná Jablonka, západne sa nachádzajú Svetlice a Oľšinkov, severne poľský Smolník a východne Solinka. Oblasť je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty v slovenskej a Cisniansko-wetlinského parku v poľskej časti.

## Opis
Kýčerský grúň leží na severovýchodnom okraji Laboreckej vrchoviny, v hraničnom hrebeni medzi Rydošovou () a Vysokým grúňom. Západným smerom sa nachádza Vrch nad Lazom (), Vysoký grúň (), Hlboký vrch (), Hojdov (), Košiarka (), Ščob (), Ostrý grúň () a Parilov (), južným Ščoby (), Kýčera () a Skory (), východným Černiny (), sedlom oddelená Rydošová (), Hyrlata () a Matragona () a severným Patryja (), Jaworne (), Kraglica (), Chryszczata () a Jasieniowa (). Južné svahy odvodňuje Pálenický potok do Udavy v povodí Laborca, voda zo severných častí odteká potokom Balniczka do rieky Oslawa v povodí Visly. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Laboreckej vrchoviny, ojedinele tiež Slanské, Vihorlatské a Bukovské vrchy, ako aj okolité vrchy v Poľsku.

## Prístup
* po  červeno značenej Východokarpatskej magistrále po hrebeni:
** od severozápadu z Lupkovského priesmyku cez Ščob a Vysoký grúň
** od juhovýchodu z rázc. Balnica cez Rydošovú
* po  žlto značenom chodníku z Osadného cez rázc. Balnica
* po  modrej značke z poľského Lupkowa cez rázc. Hlboký vrch a Vysoký grúň

## Referencie

## Pozri aj
* Laborecká vrchovina
* Zoznam vrcholov v Laboreckej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Laboreckej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Snina
Kategória:Osadné
Kategória:Vrchy v Podkarpatskom vojvodstve
Gabriel Paľa

Prof. ThDr. PaedDr. Ing. **Gabriel Paľa**, PhD. (* 3. máj 1972, Prešov) je slovenský vysokoškolský pedagóg, teológ a politik, bývalý prorektor Prešovskej univerzity. Vedecko-pedagogicky sa špecializuje na žurnalistiku a etiku médií. Od roku 2017 je poslancom zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja za stranu KDH.

## Životopis
Paľa sa narodil v Prešove. V rokoch 19901995 študoval inžiniersky program tvárnenie na Strojníckej fakulte Technickej univerzity v Košiciach, popri ktorom absolvoval doplnkové pedagogické vzdelania na Katedre inžinierskej pedagogiky TU KE.

Následne v rokoch 19972002 študoval na Teologickom inštitúte Košice v rámci Cyrilometodskej bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského katolícku teológiu a etickú a náboženskú výchovu. V roku 2003 zložil na Gréckokatolíckej teologickej fakulte Prešovskej univerzity rigorózne skúšky v odbore učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov – etická výchova. V roku 2007 ukončil doktorandské štúdium v odbore katolícka teológia opäť na GTF PU Prešov. V roku 2012 úspešne ukončil habilitačné konanie v odbore masmediálne štúdiá na Fakulte masmediálnej komunikácie Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave a získal titul docenta.

V roku 2017 zastával post prodekana Gréckokatolíckej teologickej fakulty Prešovskej univerzity. V roku 2018 bol prezidentom Andrejom Kiskom inaugurovaný za profesora GTF PU Prešov v odbore katolícka teológia. Od septembra 2019 do roku 2023 zastával post prorektora Prešovskej univerzity pre vedu, umenie, šport a akreditáciu.

### Politická kariéra
V roku 2017 bol zvolený za poslanca Prešovského samosprávneho kraja za koalíciu KDH, NOVA, OĽANO a SaS. V roku 2022 bol opätovne zvolený za poslanca PSK, kandidoval s podporou koalície KDH, SME RODINA, SaS, ZA ĽUDÍ. V predčasných parlamentných voľbách kandidoval za KDH z 23. miesta kandidátky, dostal 9 801 hlasov a po zohľadnení prednostných hlasov skončil ako druhý náhradník za poslanca na 14. mieste.

## Osobný život
Paľa s rodinou žije v obci Gregorovce, s manželkou Denisou majú štyroch synov.

## Publikačná činnosť
* *Mediálna problematika v katolíckej náboženskej výchove* (2008)

## Referencie

## Externé odkazy
* Gabriel Paľa – osobný web
* Gabriel Paľa – profil na webe Gréckokatolíckej teologickej fakulty Prešovskej univerzity
* Spravodajstvo týkajúce sa Gabriela Paľu na portáli agentúry SITA

Kategória:Osobnosti z Prešova
Kategória:Slovenskí teológovia
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici KDH
Kategória:Poslanci Prešovského samosprávneho kraja
Kategória:Absolventi Strojníckej fakulty Technickej univerzity v Košiciach
Kategória:Absolventi Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Gréckokatolíckej teologickej fakulty Prešovskej univerzity v Prešove
Kategória:Absolventi Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave
Trstianka (prítok Oľšavy)

**Trstianka** je potok svojou pramennou časťou v geomorfologickom celku Slanské vrchy v geomorfologickom podcelku Šimonka a svojou strednou a dolnou časťou toku v geomorfologickom celku Košická kotlina v geomorfologickom podcelku Toryská pahorkatina v regióne Šariš v Košickom kraji v okrese Košice-okolie. Je pravostranným prítokom vodného toku Oľšava. Má dĺžku .

## Prameň
Pramení v  v centrálnozápadnej časti územia obce Bunetice v lesnom extraviláne na západnom úpätí pasienka Na kremeni v okrese Košice-okolie v Košickom kraji.

## Opis toku
Od prameňa tečie južným smerom cez lesný extravilán obce Bunetice, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, ľavým brehom obmýva pole Vyšný chotár, agrofarmu a pole Hájiky, podteká cestu Bunetice – Varhaňovce, pravým brehom obteká les Pri doloch, ľavým brehom obmýva les Na čelo, v  vteká na obecnú hranicu medzi Buneticami a obcou Vtáčkovce. Tečie po obecnej hranici, v  opúšťa obecnú hranicu a tečie územím Vtáčkoviec bez zmeny smeru zo severu na juh, priteká na obecnú hranicu medzi Vtáčkovcami a obcou Kecerovce časťou obce Kecerovské Pekľany a pokračuje po tejto hranici. V  priberá pravostranný bezmenný prítok pritekajúci z poľa Konopiská a z intravilánu obce Vtáčkovce, v  priberá ďalší bezmenný pravostranný prítok pritekajúci z poľa Povrazy vo Vtáčkovciach, v  opúšťa obecnú hranicu a preteká cez extravilán Keceroviec, pravým brehom obmýva pasienok Vrchová, v  vteká na územie obce Čižatice. Preteká cez intravilán Čižatíc, v  vteká na územie obce Trsťany, bez zmeny smeru preteká cez jej extravilán aj cez jej intravilán, v  vteká na územie obce Ďurďošík, preteká cez extravilán aj intravilán. V  opúšťa územie Ďurďošíka a vteká na územie Bidoviec kde v  v extraviláne ústi do vodného toku Oľšava ako jej pravostranný prítok. Vodný tok Oľšava ďalej ústi do Hornádu. Pramení a preteká na území obce Bunetice, pokračuje územím obcí Vtáčkovce, Kecerovce, Čižatice, Trsťany, Ďurďošík a ústi na území obce Bidovce v okrese Košice-okolie v Košickom kraji. Nemá dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v názve obce Trsťany, cez územie ktorej vrátane jej intravilánu preteká. Zo slovného základu názvu obce *trsť-* po rozšírení o formant *-ianka* bolo utvorené jednoslovné hydronymum Trstianka ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Motiváciou pomenovania názvu obce Trsťany, bol charakteristický výskyt vysokej trvácej trávy *trsti obyčajnej*, latinsky *Phragmites australis*. Vývoj názvu obce podľa dochovaných listín: 1288 Fel-Nadasd, 1773 Tresecžane, 1808 Trsťany, 1920 Trstenné, 1927 Tršťany, 1948 Trsťany. Hydronymum Trstianka bolo štandardizované v roku 1975. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Trstianka nie je jedinečným názvom (február 2024).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Slanských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Košickej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Košice-okolie
Kategória:Bunetice
Kategória:Vtáčkovce
Kategória:Kecerovce
Kategória:Čižatice
Kategória:Trsťany
Kategória:Ďurďošík
Kategória:Bidovce
EFL Cup 2023/2024

**EFL Cup 2023/2024** bol 64. ročníkom anglického ligového poháru (EFL Cup) tiež známeho ako **Carabao Cup**. V súťaži sa v tejto sezóne predstavilo 92 tímov. Víťaz súťaže sa mohol kvalifikovať do play-off predkola Konferenčnej ligy UEFA 2024/25. Obhajcom pohára bol Manchester United.

Víťazom sa stal Liverpool, ktorý vo finále vo Wembley zdolal Chelsea 1:0 po predĺžení. Liverpool získal už desiaty titul v EFL Cupe.

## Rozdelenie tímov
Všetkých 92 tímov z prvých štyroch anglických líg sa prihlásilo do tejto sezóny Carabao Cupu. Tímy z Premier League sa do súťaže dostali v 2. kole.

## 1. kolo
V tejto fáze hralo 72 tímov. Kolo bolo geografický rozdelené na severnú a južnú časť.

## 2. kolo
V 2. kole hralo 48 tímov. Do súťaže sa dostali aj tímy z Premier League. Aj 2. kolo bolo rozdelené podľa geografickej polohy na severnú a južnú časť.

## 3. kolo
V 3. kole hralo 32 tímov. Do súťaže sa dostali aj zvyšné tímy z Premier League, ktoré mali povinnosti v európskych súťažiach.

## Osemfinále
Vo 4. kole hralo 16 tímov. V tejto fáze bol aj účastník 4. ligy Mansfield Town.

## Štvrťfinále
Do štvrťfinále postúpilo osem víťazov z osemfinále. Port Vale bol najnižšie postavený tím pri žrebe, keďže išlo o účastníka 3. ligy.

**Zápasy**

## Semifinále
Štyri víťazne tímy zo štvrťfinále hrali semifinále, ktoré sa hralo na dva zápasy (doma a vonku). Do semifinále sa dostal aj účastník 2. ligy Middlesbrough.

**Prvé zápasy**

**Druhé zápasy**

## Finále

## Referencie

## Zdroj

2023
Kategória:Futbal v 2023
Kategória:2023 v Spojenom kráľovstve
Žabí vrch

**Žabí vrch** (; ) je vrch v Tatrách na Slovensku. Leží nad Javorovou dolinou, južne od obce Tatranská Javorina a približne  severozápadne od Popradu. 

## Poloha
Nachádza sa vo východnej polovici Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Tatranská Javorina. Najbližším sídlom je severne situovaná Tatranská Javorina, juhovýchodne  sa nachádza Tatranská Lomnica a Starý Smokovec a južným smerom Tatranská Polianka a Vyšné Hágy. Štít sa nachádza v Tatranskom národnom parku a hrebeňom vedie hranica národnej prírodnej rezervácie Javorová dolina a Bielovodská dolina.

## Opis
Žabí vrch leží v mohutnom hrebeni, vybiehajúcom severozápadným smerom na Širokú () z Malého Javorového štítu () v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier. Východne sa nachádza Javorová dolina a jej horná časť, nazývaná Zadná Javorová dolina, ktorou vodu z tejto časti hrebeňa odvádza potok Javorinka. Juhozápadne ležia Rovienky, odnož mohutnej Bielovodskej doliny, kde steká voda z juhozápadných svahov a Rovienkovým potokom pokračuje do Bielej vody v povodí Dunajca.

Severne sa nachádza vrch Zámky (), Žabí Javorový vrch (), Široká (), Svišťovky (), Košiar () a Úplaz (), východne Kopa brán (), Svinka (), Kolový štít (), Veľká ľadová veža (), Ľadový štít (), Malý Ľadový štít () a Široká veža (), južne Javorový štít (), Malý Javorový štít (), Predná Javorová veža (), Svišťový štít (), Litvorový štít () a Hrubá veža () a západne Rysy (), Vyšný Žabí štít (), Ťažká veža (), Mlynár (), Malý Mlynár (), Wielki Woloszyn () a Skrajny Woloszyn (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Vzhľadom na nadmorskú výšku a okolitý terén sú viditeľné blízke doliny a okolité vrcholy Vysokých Tatier, hrebeň Belianskych Tatier a Babia hora v Oravských Beskydách.

## Prístup
Vrch je súčasťou národných prírodných rezervácií a Tatranského národného parku, preto vrchol nie je voľne prístupný. Výstup naň je možný len s horským vodcom.

## Referencie

## Pozri aj
* Vysoké Tatry
* Javorová dolina (národná prírodná rezervácia) 
* Bielovodská dolina (národná prírodná rezervácia)
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov vo Vysokých Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Tatranská Javorina
Mikovská brázda

**Mikovská brázda** je geomorfologickou časťou Laboreckej vrchoviny. Leží na území okresu Stropkov.

## Polohopis
Brázda sa nachádza v severnej časti vrchoviny a zaberá pás územia, smerujúci severo-južným smerom. Zaberá horný tok Chotčianky a Polianskeho potoka v okolí obce Miková, Malá Poľana a Driečna (miestna časť Vladiče). Prístup do sídiel zabezpečuje južným okrajom vedúca cesta II/575 a na ňu napojené cesty III. triedy.

Mikovská brázda je v rámci Laboreckej vrchoviny lemovaná len vlastným územím a nesusedí so žiadnou inou geomorfologickou jednotkou.

## Chránené územia
Severovýchodný okraj brázdy zasahuje na územie Chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty a v strednej časti sa nachádza chránený areál Driečna. 

## Turizmus
Územie Mikovskej brázdy patrí medzi turisticky atraktívnejšie časti Laboreckej vrchoviny a vedie tu niekoľko značených turistických chodníkov a cyklochodníkov.

## Referencie

## Pozri aj
* Laborecká vrchovina
* Zoznam brázd na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Laborecká vrchovina
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Igric 2021

**32. ročník odovzdávania tvorivých cien a prémií [[Igric (súťaž)|Igric]]** sa uskutočnil v nedeľu, 26. septembra 2021, v petržalskom dome kultúry Zrkadlový háj. V televíznom zázname ceremoniál neskôr odvysielala RTVS, a to 13. októbra 2021 na minoritnej Dvojke. 

Moderátormi galavečera boli Juraj Ďuriš, Peter Kočiš a Renáta Ryníková.

## Porota
; Predseda poroty
* Ladislav Kaboš – filmár

; Členovia poroty
* Štefan Baroš – zvukár 
* Gabriela Klaučová – animátorka 
* František Kovár – herec    
* Ivan Miko – kameraman
* Karol Strážnický – TV režisér
* Miroslav Ulman – kritik 

## Kategórie

### Špeciálne
; Cena pocty

; Zvláštne ceny a uznania

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy

* Igric 2021 – oficiálny bulletin  (v PDF formáte na Igric.sk)
* Igric 2021 – videozáznam (na webe RTVS)

32. ročník (2021)
Kategória:2021 na Slovensku
Igric 2023

**34. ročník odovzdávania tvorivých cien a prémií [[Igric (súťaž)|Igric]]** sa uskutočnil v nedeľu, 24. septembra 2023, v petržalskom dome kultúry Zrkadlový háj. V televíznom zázname ceremoniál neskôr odvysielala RTVS, a to 30. septembra 2023 na minoritnej Dvojke. 

Moderátorom galavečera bol Peter Kočiš.

## Porota
; Predseda poroty
* Ladislav Kraus – kameraman

; Členovia poroty
* Stanislav Dančiak ml. – dramaturg
* Marína Juríčková – dramaturgička
* Martin Kákoš – režisér
* Gabriela Klaučová	– animátorka
* Jaroslav Rihák – režisér
* Peter Šimun – herec

## Kategórie

### Špeciálne
; Cena pocty

; Zvláštne ceny a uznania

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy

* Igric 2023 – oficiálny bulletin  (v textovom súbore Word na Igric.sk)
* Igric 2023 – videozáznam (na webe RTVS)

34. ročník (2023)
Kategória:2023 na Slovensku
Veľká cena Bahrajnu 2024

**Veľká cena Bahrajnu 2024** (angl. **Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix 2024**), ktorá sa uskutočnila 2. marca 2024 na pretekárskom okruhu Bahrain International Circuit v meste Sachir  zhruba 30 km od hlavného mesta Bahrajnu Manama, bola úvodná Veľká cena sezóny 2024 Majstrovstiev sveta Formule 1. Na rozdiel od väčšiny pretekov sa táto Veľká cena konala v sobotu, aby sa dodržal stanovený počet voľných dní po nasledujúcu Veľkú cenu Saudskej Arábie, posunutej kvôli začiatku ramadánu na sobotu.

Úradujúci majster sveta jazdcov je holandský pretekár Max Verstappen, zatiaľ čo tím Red Bull Racing je úradujúcim majstrom sveta konštruktérov.

## Priebeh kvalifikácie
Vo veľmi vyrovnanej kvalifikácii si Max Verstappen z tímu Red Bull Racing zabezpečil prvú pole position v novej sezóne. Na druhom a treťom mieste skončili Charles Leclerc z Ferrari a George Russell z Mercedesu. Prvých deväť jazdcov delilo len pol sekundy.

## Priebeh pretekov
Po víťazstve v kvalifikácii Verstappen triumfoval aj v pretekoch. Tímový kolega Sergio Pérez sa z piateho miesta na štartovom rošte prepracoval na druhé a Carlos Sainz skompletizoval ako tretí pódium. Prvýkrát v histórii Formuly 1 dokončili úvodné preteky všetci jazdci.

## Výsledky
### Kvalifikácia

### Preteky

**Poznámky:**
*  – Vrátane dodatočného bodu za najrýchlejšie kolo pretekov

## Priebežné poradie šampionátu
;Poradie o Pohár jazdca (Top 5)

;Poradie o Pohár konštruktérov (Top 5)

## Referencie

Kategória:Formula 1 v roku 2024
Kategória:Veľká cena Bahrajnu
Kategória:2024 v Bahrajne
UJ-22 Airborne

**UJ-22 Airborne** je viacúčelový dron vyvinutý na Ukrajine spoločnosťou UKRJET.

## Konštrukcia
UJ-22 Airborne môže byť použitý na pátracie a záchranné operácie alebo na ničenie stacionárnych cieľov. Dron môže byť využitý aj na testovanie nepriateľskej protivzdušnej obrany a to tak, že preletí cieľovou oblasťou ešte pred nasadením schopnejších a drahších dronov alebo rakiet. UJ-22 unesie až  munície alebo iného užitočného zaťaženia, ktoré môže byť použité v závislosti od charakteru misie. 

UJ-22 môže niesť rôzne gravitačné bomby alebo štyri delostrelecké míny kalibru . Môže byť vyzbrojený aj šiestimi strelami PG-7VM z protitankového raketometu RPG-7. Dron uvoľňuje svoju muníciu na vopred definovaných súradniciach. UKRJET údajne používa softvér vlastného vývoja. Pri zhadzovaní munície z nadmorskej výšky  dokáže zasiahnuť cieľ s kruhovou odchýlkou do . To je pomerne slušná presnosť vzhľadom na to, že ide o gravitačnú muníciu bez navádzania. Výrobca uvádza, že UJ-22 môže niesť pod trupom aj vyčkávaciu muníciu UJ-31 Zlyva. Nevýhodou je, že dron nebol navrhnutý tak, aby sa mohol vrátiť so svojou muníciou späť. Ak nenájde cieľ, na ktorý by muníciu zhodil, musí ju pred pristátím bezpečne vypustiť.

V prieskumnej konfigurácii je UJ-22 vybavený 64-megapixelovou kamerou, ktorá prenáša zábery v reálnom čase na pozemnú stanicu. Dron obsluhuje 2-členná pozemná posádka, ktorá pozostáva z pilota a operátora užitočného zaťaženia. Zvyšok posádky tvoria ďalší 2 operátori, ktorí s dronom manipulujú a vykonávajú všetku potrebnú predletovú údržbu. Pozemná stanica môže byť postavená na nákladnom vozidle. Jedna pozemná stanica môže mať v inventári 2-3 tieto bezpilotné lietadlá. Zaškolenie operátora trvá jeden mesiac.

Maximálna vzdialenosť, na ktorú je možné ovládať UJ-22 prostredníctvom šifrovanej rádiovej komunikácie, je . Pri misii na vzdialenosť nad  letí dron autonómne podľa vopred naprogramovaných súradníc a nadmorskej výšky. Palubný autopilot umožňuje dronu lietať aj bez signálu GPS, čo je užitočné hlavne vtedy, keď nepriateľ používa elektronické rušenie. UJ-22 má letovú výdrž 7 hodín a jeho maximálny dolet je .

Príprava dronu na let trvá 10 minút. Podľa oficiálnych údajov potrebuje UJ-22 na vzlet dráhu dlhú , ale prevádzkové skúsenosti ukázali, že stačí aj 50-60 metrová vzletová dráha. Vzlet a pristátie prebiehajú v poloautomatickom režime. Po úspešnom pristátí trvá asi 5 minút, kým je dron zložený a pripravený na prepravu.

## Požívatelia
 Ukrajina

## Špecifikácie
### Hlavné charakteristiky

* **Posádka**: 0 (ovládané na diaľku 2 osobami)
* **Dĺžka**: 
* **Rozpätie krídel**: 
* **Užitočné zaťaženie**: 

### Výkony
* **Cestovná rýchlosť**: /h
* **Maximálna rýchlosť**: /h
* **Dolet**: 
* **Akčný rádius**: 
* **Dostup**: 
* **Výdrž**: 7 hodín

## Referencie

Kategória:Bezpilotné vojenské lietadlá
Lopúch hájny

**Lopúch hájny** () je dvojročná bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jeho prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti Európy až po Kaukaz.

## Opis
Lopúch hájny je dvojročná, veľmi statná bylina, vysoká 100 až 250 cm. Byle sú priame, hrubé, rozložito rozkonárené, konáriky sú rovnovážne odstávajúce, koncami oblúkovito ohnuté nadol.

Listy sú striedavé, stopkaté, dlhé až 50 cm a široké do 40 cm, horné sú rýchlo zmenšujúce. Listové stopky prízemných listov sú duté, dlhé až 60 cm. Čepele sú v obryse srdcovito vajcovité, oddialene zúbkaté, tenké, na líci zelené, holé, na rube tenko sivo plstnaté, neskôr lysé.

Kvety sú usporiadané v súkvetí, ktorým je úbor, zdanlivo tvoriaci jeden mnohopočetný kvet. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné, päťpočetné, so zrastenými korunnými lupienkami. Vytvárajú  rúrkokvetý úbor, najčastejšie s červenofialovými kvetmi, ktoré sú v dĺžke listeňov. Peľnice piatich tyčiniek sú zrastené do rúrky okolo čnelky. Kalich je voľný, trváci, redukovaný do chlpatého chocholca, dlhého 1 až 3 mm, ktorý tvorí lietacie zariadenie slúžiace na rozširovanie semien vetrom. Zákrov pozostávajúci zo zelených listeňov je holý alebo slabo pavučinatý, listene sú početné, šidlovité, tuhé s háčikovitým vrcholom.

Guľovité úbory s priemerom 30 až 40 mm sú usporiadané v hustých strapcoch, na konci konárikov často v trojiciach. Stopky úborov sú krátke. Plodom je tmavohnedá nažka, veľká 6 až 9 mm.

## Rozšírenie
Areál rozšírenia lopúcha hájného zahŕňa mierne oblasti Európy až po európske Rusko a Kaukaz.
Na Slovensku je rozšírený od Bielych a Malých Karpát po Bukovské a Vihorlatské vrchy.

## Ekológia
Lopúch hájny rastie vo vlhkých a lužných lesoch, v pobrežných krovinách a na pasienkoch. Obľubuje stále vlhké, výživné, zásadité, dusíkaté, humózne, hlinitopiesočnaté pôdy. Kvitne od júla do septembra. Rozširuje sa hlavne zoochórne – prichytávaním na srsť zvierat, pričom rozširovacou jednotkou je celý úbor.

## Galéria

Arctium nemorusum.jpg | Ilustrácia.
Arctium nemorosum velennes 80 10062008 9.jpg | Dutá listová stopka.

 
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
hájny
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s červenými kvetmi
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Rydošová

**Rydošová** (; ) je vrch v Laboreckej vrchovine, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží na slovensko-poľskej hranici, nad obcou Osadné, približne  severne od Sniny. 

## Poloha
Nachádza sa v hlavnom hrebeni vrchoviny. Juhozápadná časť masívu a hrebeňa zasahuje na územie Prešovského kraja, okresu Snina a katastrálne územie obce Osadné, severovýchodná časť patrí poľskému Podkarpatskému vojvodstvu, powiatu Sanok a gmine Komańcza. Najbližšími sídlami sú južne situované Osadné a Parihuzovce a západne ležiaca Vyšná Jablonka, rovnako západne sa nachádzajú aj Svetlice a Oľšinkov, severne poľský Szczerbanówka a východne Solinka. Oblasť je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty v slovenskej a Cisniansko-wetlinského parku v poľskej časti.

## Opis
Rydošová leží na severovýchodnom okraji Laboreckej vrchoviny a je najvýchodnejším vrchom hraničného hrebeňa. Južným smerom sa nachádza Drozdiačka (), Skory () a Kýčera (), západným Ščoby (), Parilov (), Kýčerský grúň (), Vysoký grúň () a Vrch nad Lazom (), severným Jasieniowa (), Chryszczata (), Kraglica (), Jaworne () a Patryja () a východným Lopiennik (), Matragona (), Hyrlata (), Strop () a Černiny (). Južné svahy odvodňuje Pálenický potok do Udavy v povodí Laborca, voda zo severných častí odteká potokom Balniczka do rieky Oslawa v povodí Visly. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Laboreckej vrchoviny, blízke Bukovské vrchy a okolité vrchy v Poľsku, ojedinele tiež Slanské a Vihorlatské vrchy.

## Prístup
* po  červeno značenej Východokarpatskej magistrále po hrebeni:
** od severozápadu z Vysokého grúňa cez Kýčerský grúň
** od východu z rázc. Balnica 
* po  žlto značenom chodníku z Osadného cez rázc. Balnica

## Referencie

## Pozri aj
* Laborecká vrchovina
* Zoznam vrcholov v Laboreckej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Laboreckej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Snina
Kategória:Osadné
Kategória:Vrchy v Podkarpatskom vojvodstve
Repejovská brázda

**Repejovská brázda** je geomorfologickou časťou Laboreckej vrchoviny. Leží na území okresov Stropkov a Medzilaborce.

## Polohopis
Brázda sa nachádza na západe strednej časti vrchoviny a zaberá pás územia, vedúci severo-južným smerom. Osou brázdy je riečka Oľka, ktorá preteká jej strednou a južnou časťou a ústia do nej všetky potoky z tejto oblasti. Severným okrajom preteká Poliansky potok, ktorý vodu odvádza, rovnako ako Oľka, do Ondavy. Repejovská brázda je v rámci Laboreckej vrchoviny lemovaná len vlastným územím a nesusedí so žiadnou inou geomorfologickou jednotkou.

Na území brázdy ležia obce Havaj, Bystrá, Varechovce, Repejov a Oľka, patriace do okresov Stropkov a Medzilaborce v Prešovskom kraji. Prístup do sídiel zabezpečuje údolím Oľky vedúca cesta II/554, ktorá sa na severe v obci Havaj pripája na cestu II/575.

## Chránené územia
Na území Repejovskej brázdy sa nenachádza žiadne osobitne chránené územie. 

## Turizmus
V tejto časti Laboreckej vrchoviny nie sú žiadne značené turistické trasy ani významnejšie pamiatky, preto oblasť patrí medzi turisticky menej rušné lokality, vhodné na nenáročnú pešiu a cykloturistiku.

## Referencie

## Pozri aj
* Laborecká vrchovina
* Zoznam brázd na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Laborecká vrchovina
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Alexandre Louis Simon Lejeune

**Alexandre Louis Simon Lejeune** (* 23. decembra 1779, Verviers† 28. decembra 1858, Verviers) bol francúzsky lekár a botanik.

V roku 1801 vstúpil na lekársku školu v Paríži, ale následne bol nútený štúdium zanechať kvôli vojenskej brannej povinosti. Po skončení vojenských povinností sa koncom roku 1804 presťahoval do Ensivalu ako lekár. O tri roky neskôr sa natrvalo usadil vo svojom rodnom meste Verviers.

S Richardom Courtoisom (18061835) bol spoluautorom knihy „Compendium florae belgicae“. Bol mentorom Marie-Anne Libertovej, ktorú zoznámil s Augustinom Pyramus de Candolle. Libertová pomenovala rod *[[Lejeunea]]* (čeľaď Lejeuneaceae) na počesť Alexandrea Lejeunea v roku 1820.

Alexandre Louis Simon Lejeune má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku **Lej.**

## Botanické práce
* *Flore des environs de Spa*, 1811 - Flóra pochádzajúca z okolia Spa.
* *Revue de la flore des environs de Spa*, 1824 - Prehľad flóry pôvodom z okolia Spa.
* *De Libertia, novo graminum genere, Commentatio* 1825 - O rode *[[Libertia]]*.
* *Compendium florae belgicae* (s Richardom Courtoisom); Leodii, Apud PJ Collardin, 1828–1836 - Kompendium belgickej flóry.

## Referencie

## Externé odkazy
* IPNI Zoznam rastlín popísaných a spolupopísaných vy Lejeune.

## Zdroj

Kategória:Úmrtia v 1858
Kategória:Narodenia v 1779
Kategória:Narodenia 23. decembra
Kategória:Úmrtia 28. decembra
Kategória:Belgickí lekári
Kategória:Belgickí botanici
Kategória:Osobnosti z Verviers