open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chairestratos (syn Chairedéma)

náhľad|Themis, cca 300 pred Kr. Nájdená v archeologickej lokalite mestečka Rhamnous, Národné archeologické múzeum v Aténach.
**Chairestratos** () bol grécky sochár z prelomu 4. a 3. stor. pred Kr.
 
Chairestratos, syn Chairedéma z Rhamnousu (z Rhamnúsu), pôsobil ako sochár najmä v Aténach v 2. polovici 4. stor. pred Kr. a na začiatku 3. stor. pred Kr. Jeho signatúra sa nachádza na podstavci sochy bohyne Themis, ktorú našli v zrúcaninách chrámu bohyne Themis v archeologickej lokalite starovekého atického mestečka Rhamnous v roku 1890.
 

náhľad|Obnovený fragment hornej časti „Stĺpa tanečníc“ (alebo „stĺpa Akanthos“), ktorý stál pred Apolónovým chrámom v Delfách, cca 330 pred Kr., Archeologické múzeum v Delfách.
Socha Themidy je zhotovená z pentelského mramoru, vysoká je 2,22 m.  Hlavu má natočenú mierne doprava a vlasy sčesané dozadu, kde sú rovnomerne zrolované (jej „impresionistický“ účes naznačuje prvé predbežné fázy takzvaného uzlového účesu, v ktorom sú pramene vyčesané a zviazané do uzla, nezvyčajný vysoký trojuholníkový tvar účesu nad čelom je vnímaný ako napodobenina dramatického onkos – príčesku k divadelnej maske). Hruď jej zakrýva tenký chitón s rukávmi a hrubý himatión, ktorý jej zakrýva väčšiu časť tela je pozoruhodný najmä tým, akú pozornosť venoval umelec stvárneniu drapérii. Predpokladá sa, že ľavá ruka držala rovnoramenné váhy (kovové) a pravá misku s obetinami. Nachádza sa v Národnom archeologickom múzeu v Aténach (ev. č. 231)
   
Podpis „Chairestrata z Atén“ sa tiež našiel na fragmente podstavca mramorovej sochy, objavenej v Delfách  v roku 1896 (v blízkosti náleziska bronzovej sochy *delfského vozataja* počas vykopávok francúzskych archeológov v roku 1896). Predpokladá sa, že podstavec v podobe pňa alebo skaly s časťou odevu patril soške Apolóna Kitharoida. Tento nález je zrejme dôkazom toho, že Chairedémov syn Chairestratos pracoval aj v Delfách. Nápis datujú do posledných rokov 4. stor. pred Kr.

V roku 1979 archeológ Jiří Frel vyslovil hypotézu, že Chairestratos mohol byť autorom *stĺpa Akanthos * (tzv. „stĺpa tanečníc“) objaveného v Delfách roku 1894 (aj na základe štylistických znakov). Vo svetle predatovania tohto stĺpa do obdobia okolo rokov 335 – 332 pred Kr. a niekoľkých ďalších prisúdených stél a sôch Chairestratovi (napr. mramorového torza ženskej sochy, pravdepodobne personifikácie bohyne Tyché), Frel tvrdil, že *bouleutés* (βουλευτής/bouleutés – člen mestskej rady) ocenený v roku 328/7 bol samotný sochár, nie jeho starý otec (vyznamenali ho počas archonátu Euthykrita). Podporou tejto hypotézy je aj podobnosť sošky Apolóna v Delfách podpísanej Chairestratom a kolosálneho Apolóna Patróosa z aténskej Agory. Rhamnouský umelec tu zrejme zhotovil zmenšenú kópiu známeho diela. Stély (stélai), ktoré sa mu pripisujú, sú pomerne pôsobivé, ale nepresahujú produkciu kompetentného, aj keď druhoradého majstra. Stĺp Akanthos je ale iná záležitosť, je oveľa originálnejší v koncepcii a uspokojivejší v prevedení.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Gamesfarm

**Games Farm s.r.o.** je jedným z najdlhšie pôsobiacich slovenských vývojárov počítačových a konzolových hier.

Spoločnosť funguje od roku 2004 so sídlom v Košiciach s viac ako 20 vydanými crossplatform titulmi. V súčasnosti sa zameriava na vývoj izometrických akčných RPG.

V minulosti spolupracovala s partnermi ako sú Activision, Ubisoft, JoWood, Destineer, bitComposer a pod.

V roku 2023 zamestnávala viac ako 50 zamestnancov.

## Vydané tituly

## Ocenenia

### Shadows Awakening
* Best of E3 nomination Worth playing
* Best of Show E3 2018 RPG Fan

### Vikings: Wolves of Midgard
* Best Indie Game 2017 Gamestop
* Best Slovakian Game 2017
* Best Visual Design 2017

## Referencie

Kategória:Vývojárske a vydavateľské spoločnosti počítačových hier
Damatrios

**Damatrios** () môže byť:
* olympijský víťaz v roku 208 pred Kr., pozri Damatrios z Tegey
* grécky sochár z 2. stor. pred Kr., pozri Damatrios (sochár)

## Zdroje
Veterný vrch (vrch v Spišskej Magure)

**Veterný vrch** () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Vyšné Ružbachy, približne  západne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veterný vrch. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Veľký Lipník a Vyšné Ružbachy a mesta Podolínec. Najbližšími sídlami sú severným smerom ležiace Stráňany, Veľký Lipník a Haligovce, západne sa nachádza Veľká Lesná, južne Toporec, Podolínec a Vyšné Ružbachy a východne Kamienka.

## Opis
Veterný vrch leží v hlavnom hrebeni pohoria a dominuje jeho východnej časti. Severným smerom sa nachádza Aksamitka (), Kvasník () a Vysoké skalky (), východným Horbáľová () a Grúň (), južným Veľká Kýčera (), Zbojnícky stôl () a Špičiak () a západným Riňava () a Kobylia hlava (). Severne sa zvažujúce časti odvodňujú prítoky riečky Lipník do Dunajca, voda z južnej časti hrebeňa odteká Zálažným potokom do rieky Poprad. Na vrchol vedie značený turistický chodník z Vyšných Ružbách. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma Pieninského národného parku, kde patrí severná časť masívu. 

### Výhľady
Vrchol je pokrytý prevažne nízkou vegetáciou, ktorá umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, no tiež Pieniny, Ľubovniansku vrchovinu, Busov, Čergov, Levočské vrchy, Nízke a Vysoké Tatry, Oravské Beskydy a severne aj mnohé vrchy na území južného Poľska.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke:
** od juhovýchodu z Vyšných Ružbách cez Grúň
** od severu z obce Veľký Lipník cez Kvasník
* po  zelenej značke z obce Stráňany cez rázc. Za Kvasníkom

## Referencie

## Pozri aj
* Spišská Magura
* Veterný vrch (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Spišskej Magure

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišskej Magure
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Veľký Lipník (obec)
Kategória:Vyšné Ružbachy
Kategória:Podolínec
Wu Chuej-žu

**Wu Chuej-žu** (, , ; * 1982) je taiwanská lukostrelkyňa, na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach získala bronzovú medailu v tímovej súťaži.

## Športová kariéra
Medzinárodne debutovala v roku 1989. Na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach získala bronzovú medailu v tímovej súťaži, v individuálnej súťaži získala 6. miesto. Tím vyhral striebro na svetovom šampionáte v roku 2007. Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získala v tímovej súťaži 9. miesto a v individuálnej 57.

Neskôr pôsobila ako trénerka.

## Referencie

Kategória:Taiwanské lukostrelkyne
Kategória:Taiwanskí olympionici
Kategória:Bronzoví olympijskí medailisti v lukostreľbe
Kategória:Lukostrelci na Letných olympijských hrách 2004
Kategória:Lukostrelci na Letných olympijských hrách 2008
Regina Hallová

**Regina Lee Hallová** (* 12. december 1970, Washington D.C., USA) je americká herečka, známa zo série filmov *[[Scary Movie (séria)|Scary Movie]]*. 

## Detstvo a mladosť
Hallová sa narodila ako dcéra elektrikára a učiteľky. Po absolvovaní strednej školy, sa Hallová zapísala na Fordham University v Bronxe, kde v roku 1992 promovala s bakalárskym titulom z angličtiny. Neskôr sa zapísala na New York University, kde v roku 1997 získala magisterský titul v odbore žurnalistika.

Hallová sa chcela venovať žurnalistike ale po náhlej smrti jej otca, zmenila pôsobenie. 

## Kariéra
V roku 1997 sa Hallová objavila vo svojej prvej televíznej reklame. V roku 1999 hrala vo filme *Hlavný družba*. O rok neskôr, získala uznanie za stvárnenie Brendy, v paródii *[[Scary Movie]]*, kde si neskôr svoju rolu zopakovala aj v ďalších štyroch častiach. 

V roku 2001 Hallová získala rolu Coretty Lippovej v televíznom seriály, *[[Ally McBealová|Ally McBeal]]*, ktorá sa mala pôvodne objaviť len v niekoľkých epizódach, ale v piatej sérii, sa pripojila k hlavnému hereckému obsadeniu. 

V roku 2011 si zahrala v komédii *Mardi Gras: Jarná divočina*, spoločne s Carmen Electra, Arielle Kebbel a Danneel Ackles. O rok neskôr, si zahrala v komédii *Vianočná stretávka*, čo bolo druhou časťou filmu *Hlavný družba*. V rovnakom roku, si zahrala aj po boku Kevina Harta, v komédii *Mysli ako muž 2*. Jej herecký výkon spoločne s hereckým výkon Kevina Harta, bol pozitívne ohodnotení filmovými kritikmi, ktorí tiež zhodnotili, že spoločne majú "skvelú dynamiku". Hallová sa objavila aj v druhom pokračovaní, z roku 2014. 

V roku 2018 si zahrala hlavnú postavu vo filme *Support the Girls*. Za jej herecký výkon, Hallová získala pozitívne hodnotenie od filmových kritikov a bola nominovaná na niekoľko filmových ocenení, pričom vyhrala New York Film Critics Circle Award za najlepšiu herečku. Je tak prvou Afroameričankou, ktorá toto ocenenie získala.

V rokoch 2019 až 2021 účinkovala v televíznom seriály *Black Monday*. 27. marca 2022 spolu s Amy Schumer a Wandou Sykes moderovala 94. udeľovanie Oscarov.

## Súkromný život
Okolo roku 2004 bola matke Hallovej, diagnostikovaná sklerodermia, zriedkavé autoimunitné ochorenie. Venuje sa dobrovoľníckej v starostlivosti o seniorov v Sherman Oaks v Kalifornii dvakrát týždenne a zároveň sa snaží zvyšovať povedomie verejnosti o tejto chorobe.

V roku 2010, sa Hallová ako štyridsať ročná, po zlom rozchode neúspešne pokúsila stať katolíckou mníškou. Neuspela, kvôli veku, nakoľko povolení vstup do kláštora, je do 39 rokov. V roku 2014 podpísala zmluvu ako ambasádorka pre Elizabeth Taylor's White Diamonds.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Komici USA
Kategória:Osobnosti z Washingtonu D.C.
Kategória:Osobnosti USA afroamerického pôvodu
Kategória:Absolventi Fordham University
Kategória:Absolventi New York University
Univerzita Meijo

**Univerzita Meijo** () je súkromná univerzita v Japonsku. Hlavný kampus sa nachádza v mestskej časti Tempaku-ku v Nagoji v prefektúre Aiči a ďalšie dva kampusy sa nachádzajú takisto v Nagoji. Univerzita má celkom desať fakúlt.

V roku 2021 mala dvoch pracovníkov, ktorý sú nositeľmi Nobelovej ceny. Celkovo na univerzite pôsobili štyria nositelia Nobelovej ceny (dvaja za chémiu a dvaja za fyziku).

## História
Názov Meijó pochádza zo skráteneho názvu  v kandži.

Predchodca tejto školy bol založený Juičim Tanakou v máji 1926, univerzitou sa stala v roku 1949. Univerzita Meijo je najväčšou univerzitou v japonskej metropolitnej oblasti Čúkjó.

## Všeobecné informácie
Univerzita Meijo má celkom 10 fakúlt z rôznych odborov, vrátane prírodných vied a technológií, práva, ekonómie, poľnohospodárstva, farmácie a spoločenských vied. Päť z týchto fakúlt sa nachádza v hlavnom kampuse, zvyšných päť sa potom nachádza v ostatných dvoch kampusoch. Celkovo má 25 ústavov. Univerzita má takmer 15 000 študentov (údaj z roku 2022), z čoho viac ako tretina študuje na Fakulte prírodných vied a technológií.

## Významní pracovníci
* Rjódži Nojori, dočasný profesor na Univerzite Meijo, držiteľ Nobelovej ceny za chémiu z roku 2001 za jeho prácu na chirálnych katalyzovaných hydrogenačných reakciách
* Sumio Iidžima, profesor na Univerzite Meijo od roku 1999, získal Kavli Prize v roku 2008 a dalšie ocenenia
* Isamu Akasaki, profesor na Univerzite Meijo od roku 1992, získal Nobelovu cenu za fyziku v roku 2014 za vývoj účinnych diód emitujúcich modré svetlo (zdieľaná s Amanom)
* Hiroši Amano, bývalý profesor na Univerzite Meijo od roku 2002, získal Nobelovu cenu za fyziku v roku 2014 za vývoj účinnych diód emitujúcich modré svetlo (zdieľaná s Akasakim)
* Akira Jošino, profesor na Univerzite Meijo od roku 2017, získal Nobelovu cenu za chémiu v roku 2019 za vývoj lítiovo-iónových batérií
* Tošio Fukuda, profesor na Univerzite Meijo, získal cenu IEEE Robotics and Automation Award v roku 2010
* Fumitada Itakura, bývalý profesor na Univerzite Meijo, vedec
* Kacujoši Kato, právnik

## Významní absolventi
* Jošihiro Sato, boxer
* Tacutoši Goto, profesionálny wrestler
* Takuja Kirimoto, herec

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Univerzity v Japonsku
Kategória:Nagoja
Li Kchaj-lin

**Li Kchaj-lin** (, ; * 15. júl 1992) je taiwanská džudistka, strieborná medailistka na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne.

## Športová činnosť
Na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne získala striebornú medailu v kategórii pod 48 kilogramov. Vtedy 20-ročná Li získala prvú medajlu pre Taiwan na týchto paralympijských hrách.

Zúčastnila sa tiež Letných paralympijských hrách 2016 v Riu a Letných paralympijských hrách 2020 v Tokiu kde v oboch prípadoch prehrala v súťaži o bronz.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke JudoInside

Kategória:Taiwanské džudistky
Kategória:Taiwanskí paralympionici
Kategória:Džudisti na Letných paralympijských hrách 2012
Kategória:Džudisti na Letných paralympijských hrách 2016
Kategória:Džudisti na Letných paralympijských hrách 2020
Kategória:Taiwanskí strieborní paralympijskí medailisti
Kategória:Strieborní paralympijskí medailisti v džude
Alexej Jevgenievič Čičibabin

**Alexej Jevgenievič Čičibabin** (; * 17. marec 1871, Kuzemin, Ukrajina – † 15. august 1945, Paríž, Francúzsko) bol sovietsky/ruský organický chemik. Čičibabin vynikal v práci s pyridínom a takisto sa venoval štruktúre a syntéze alkaloidov. Je po ňom pomenovaná Čičibabinova reakcia.

## Život
Čičibabin sa narodil v dedine Kuzemin na Ukrajine 17. marca 1871. Študoval na Moskovskej univerzite v rokoch 1888 až 1892 a doktorát získal na Petrohradskej štátnej univerzite. V roku 1896 sa Čičibabin oženil s Verou Vladimirovnou. V roku 1909 sa stal profesorom na Cárskej technickej vysokej škole v Moskve, kde pôsobil až do roku 1929. Po tom, čo jeho dcéra Nataša, chemička, zahynula pri priemyselnej nehode s oleom (pri explózii), ktorej sa podľa neho dalo vyhnúť, sa presťahoval do Paríža, kde ostal napriek výhražkám, že príde o sovietske občianstvo a jeho pozíciu na Akadémii vied, ako sa nakoniec i stalo. V roku 1931 začal pracovať na Collège de France, kde ostal až do jeho smrti v roku 1945, ale v častiach tohto obdobia pôsobil ako riaditeľ výskumu francúzskeho výrobcu farbív a chemikálií Établissement Kuhlmann a ako poradca u Schering and Roosevelt Co. of New York.

Čičibabin a jeho manželka, Vera Vladimirovna Čičibabinova, mali jedno dieťa, dcéru Natašu, ktorá sa stala chemičkou. Čičibabin umrel v roku 1945 a je pochovaný na ruskom cintoríne Sainte-Geneviève-des-Bois pri Paríži.

## Výskum

Čičibabin je spájaný s vývojom niekoľkých dôležitých organických chemických reakcií. Jednou z nich je nová syntéza terpyridínu, známa ako Čičibabinova sytéza pyridínov. Medzi ďalšie reakcie patria Čičibabinova reakcia a Bodrouxova-Čičibabinova syntéza aldehydov.

Čičibabin je autorom knihy *Osnovnye načala organičeskoj chimii* (*Základy organickej chémie*), ktorú napísal v roku 1924, ktorá sa stala hlavnými skriptami na výuku chémie na univerzite v Sovietskom zväze, prešla siedmimi edíciami v ruštine a a bola preložená do češtiny, slovenčiny, maďarčiny, francúzštiny, španielčiny, angličtiny a čínštiny. Edícia tejto knihy bola venovaná Čičibabinovej dcére, Nataši, ktorá zahynula pri výbuchu v továrni v roku 1930.

Čičibabin v roku 1926 získal Leninovu cenu.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Ruskí chemici
Kategória:Sovietski vynálezcovia
Kategória:Sovietski chemici
Kategória:Členovia Ruskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Moskovskej štátnej univerzity M. V. Lomonosova
Kategória:Absolventi Petrohradskej štátnej univerzity
Fruktóza-1,6-bisfosfát

**Fruktóza-1,6-bisfosfát** (**F1,6BP**, **FBP**, **F1,6P**) je derivát fruktózy fosforylovaný na uhlíkových atómoch C1 a C6, takže patrí medzi fruktózafosfáty. Jej β-D-forma je bežná v bunkách. Po vstúpení glukózy do bunky sa väčšina glukózy premieňa na FBP.

## Metabolizmus
### Syntéza
FBP je dôležitým medziproduktom glykolýzy, jednej z hlavných metabolických dráh, a vzniká fosforyláciou fruktóza-6-fosfátu pôsobením fosfofruktokinázy. Táto reakcia je na rozdiel od väčšiny ostatných reakcií glykolýzy ireverzibilná, takže prebieha prakticky len jedným smerom, dokonca je regulácia glykolýzy riadená hlavne reakciou fosfofruktokinázy.***'

Fosfofruktokináza je [[Alosterická regulácia|alostericky]] aktivovaná pomocou [[Fruktóza-2,6-bisfosfát|fruktóza-2,6-bisfosfátom]], [[Adenozínmonofosfát|AMP]] a [[Adenozíndifosfát|ADP]] a alostericky inhibovaná pomocou [[Adenozíntrifosfát|ATP]], [[Citrát|citrátu]]***' a fosfoenolpyruvátu.***' V prípade aktivátorov je však lepšie hovoriť o „deinhibítoroch pôsobenia ATP“, pretože tieto látky obracajú pôsobenie koncentrácie ATP.***' Alosterická regulácia fosfofruktokinázy a reakcie, ktorú katalyzuje, je nutná hlavne v svaloch, kde je často zdrojom energie glukóza-6-fosfát získaná z glykogenolýzy, pretože tam nie je možné regulovať rozklad glukózy pomocou regulácie hexokinázy.***'

=== Rozklad ===
FBP sa potom štiepi na dve zlúčeniny pôsobením [[Fruktózabisfosfátaldoláza|aldolázy]]: [[glyceraldehyd-3-fosfát]] (G3P alebo GAP) a [[dihydroxyacetónfosfát]] (DHAP).***' Toto štiepenie je takisto dôvod, prečo musí počas glykolýzy byť glukóza premenená na fruktózu: glukóza nemá vhodne umiestnenú karbonylovú skupinu, takže jej štiepenie by viedlo k dvom uhlíkatým zlúčeninám s rôznymi dĺžkami uhlíkovej kostry.****

FBP je alosterický aktivátor pyruvátkinázy.

## Izoméria

FBP má len jeden izomér, ktorý je biologicky aktívny, a to β-D-formu. Existuje však mnoho ďalších izomérov, podobne ako u fruktózy.

## Chelácia železa
Bolo ukázané, že FBP je schopná viazať a izolovať ióny Fe2+, teda železo v rozpustnej podobe, ktoré sa môžu oxidovať na nerozpustné Fe3+, ktoré môžu tvoriť reaktívne formy kyslíka prostredníctvom Fentonovej reakcie. Schopnosť FBP viazať Fe2+ umožňuje predísť týmto presunom elektronov a teda pôsobiť ako antioxidant. Niektoré neurodegeneratívne poruchy, napríklad Alzheimerova a Parkinsonova choroba, súvisia s vysokým obsahom kovov a železa, i keď nie je jasné, či u týchto porúch hrá Fentonova reakcia významnú úlohu alebo či môže FBP zastaviť degeneráciu.

## Referencie

## Pozri aj
* Fruktóza-2,6-bisfosfát

## Zdroj

Kategória:Sacharidy
Kategória:Glykolýza
Kategória:Organofosfáty
Pom Klementieffová

**Pom Klementieff** (; * 3. máj 1986, Quebec City, Quebec, Kanada), je francúzska herečka a modelka. Známa je vďaka filmovej úlohe Mantis vo filmoch Marvel Cinematic Universe ako *[[Strážcovia Galaxie 2]]* (2017), **' (2018), **' (2019), **' (2022) a ''[[Strážcovia Galaxie 3]]'' (2023).

== Detstvo a mladosť ==
Klementieffová sa narodil v meste [[Quebec (mesto)|Quebec]], v provincii [[Quebec]], v štáte [[Kanada]]. Jej matka, je [[Kórejčania|kórejského]] pôvodu a jej otec [[Rusi|ruského]] a [[Francúzi|francúzskeho]] pôvodu. Je oficiálnou francúzskou občiankou, a nemá kanadské [[občianstvo]]. Jej starým otcom bol ruský maliar [[Eugene Klementieff]] (19011985). Jej rodičia si vybrali meno „Pom“, pretože je vo výslovnosti podobné kórejským slovám pre „jar“ (봄) a „tiger“ (범). Klementieffová žila v [[Kanada|Kanade]] jeden rok. Jej rodina sa kvôli diplomatickej práci jej otca musela veľa krát sťahovať. Predtým, ako sa usadili vo [[Francúzsko|Francúzsku]], žili v [[Japonsko|Japonsku]] a na [[Pobrežie Slonoviny|Pobreží Slonoviny]].

Klementieffovej otec zomrel na [[Rakovina|rakovinu]] keď mala päť rokov a jej matka mala [[Schizofrénia|schizofréniu]]. Preto Klementieffová vyrastala u strýka a tety z otcovej strany.

S herectvom začala v 19 rokoch na dramatickej škole Cours Florent v Paríži. Niekoľko mesiacov po svojom vzdelávaní vyhrala divadelnú súťaž, ktorá jej udelila bezplatné hodiny na dva roky s najlepšími učiteľmi školy.

== Kariéra ==
[[Súbor:Pom Klementieff IMG 7578 (36779026054).jpg|vľavo|náhľad|204x204bod]]
Klementieffovej prvou hereckou rolou vo filme, bol francúzsky nezávislý film ''Après lui'' z roku [[2007]], kde si zahrala po boku [[Catherine Deneuve]].

Mala jednu z hlavných úloh vo francúzskom filme ''Vlk'' z roku [[2009]].

V roku [[2013]] si zahrala v hollywoodskej produkcii filmu ''Oldboy'', po boku [[Elizabeth Olsenová|Elizabeth Olsen]], [[Josh Brolin|Josha Brolina]] a [[Samuel L. Jackson|Samuela L. Jacksona]]. V roku [[2017]] bola obsadená do role Mantis v druhej časti filmu ''[[Strážcovia Galaxie 2|Strážcovia Galaxie]]'' a tým sa stalo stabilnou súčasťou filmov [[Marvel Cinematic Universe]]. Objavila sa tiež v rovnakej úlohe vo filmoch **' (2018) a ** (2019).

V roku 2019 hosťovala v jednej epizóde televízneho seriálu *[[Black Mirror]]*. V rovnakom roku, si vyskúšala aj dabing, v animovanom filme *Rodina Addamsovcov*. O rok neskôr stvárnila rolu Martel v televíznom seriáli *[[Westworld]]*.

## Súkromný život
Od roku 2013 žije v Los Angeles. Venuje sa taekwondu a od leta 2014 má fialový pás.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Quebecu (mesto)
Kategória:Francúzske divadelné herečky
Kategória:Francúzske filmové herečky
Kategória:Francúzske televízne herečky
Kategória:Francúzske osobnosti ruského pôvodu
Vysoká (vrch v Pieninách)

**Vysoká** (; ) je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Stráňany, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Pienin, v blízkosti štátnej hranice s Poľskom. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Kamienka, severné úbočie zasahuje na územie obce Jaworki v Gmine Szczawnica v Malopoľskom vojvodstve. Najbližšími sídlami sú západne ležiace Stráňany a Veľký Lipník, južným smerom sa nachádza Kamienka, východným Litmanová a severným poľská obec Jaworki.

## Opis
Vysoká leží v hlavnom hrebeni pohoria medzi Vysokými skalkami () a Vrchriečkami (). Severne sa nachádza Repowa () a Watrisko (), východne Vrchriečky, Eliášovka () a Fakľovka (), južným smerom Havrilová () a Horbáľová () a západným Kvasník (), Kýčera () a Vysoké skalky (). Severné svahy odvodňuje Skalski potok do riečky Grajcarek v povodí Dunajca, južné Kamienka a východné jej prítok Riečka, v povodí rieky Poprad. Samotný vrchol je situovaný južne od štátnej hranice a v Poľsku ho nazývajú Smerekowa. Modro značený hrebeňový turistický chodník kopíruje hranicu a najvyšší bod tak traverzuje severným smerom. Masív je súčasťou Pieninského národného parku. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít bez vyššej vegetácie a horských lúk je možné pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Ľubovniansku vrchovinu a Spišskú Maguru, Čergov, Levočské vrchy a Belianske a Vysoké Tatry a prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
* po  modro značenej hrebeňovke:
** od západu zo Šafranovky cez sedlo pod Vysokými skalkami
** od východu zo sedla Rozdiel cez Vrchriečky
* po  zelenej značke zo Stráňanského sedla cez Sedlo pod Vysokými skalkami

## Referencie

## Pozri aj
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Kamienka (okres Stará Ľubovňa)
Kategória:Vrchy v Malopoľskom vojvodstve
Lin Pchej-wen

**Lin Pchej-wen** (, ; * 25. november 1999) je taiwanská plavkyňa. Zúčastnila sa Letných olympijských hier v Rio de Janeiro.

## Športová činnosť
Vo veku 13 rokov sa zúčastnila Svetového pohára v plávaní FINA 2013.

Na Letných olympijských hrách v Rio de Janeiro získala 50. miesto v 50 metrov voľným štýlom. Zlaté a strieborné výsledky získala v národnom plaveckom pohári v rokoch 2020 a 2021, zúčastnila sa tiež Majstrovstiev sveta v plávaní 2019 a 2021, ale bez pódiového umiestnenia.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil na stránke Medzinárodnej plaveckej federácie

Kategória:Taiwanské plavkyne
Kategória:Taiwanskí olympionici
Kategória:Plavci na Letných olympijských hrách 2016
Volejbalová extraliga mužov 2004/05

**Volejbalová extraliga mužov** v sezóne **2004/05** bol 13. ročník extraligy volejbalistov, najvyššej volejbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). V súťaži účinkovalo 10 družstiev. Premiérový titul získalo družstvo VK PU Prešov, ktoré vo finálovej sérii vyhralo nad obhajcom prvenstva VKP Bratislava. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti predošlej sezóne čiastočne zmenil. Súťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. Základná časť sa hrala už iba dvojkolovým systémom každý s každým raz doma a raz vonku v tzv. dvojkolách. Všetky družstvá postúpili do nadstavbovej časti, pričom 6 najlepších postúpilo do skupiny o 1. až 6. miesto, zvyšné družstvá do skupiny o 7. až 10. miesto. Najlepších 8 družstiev po nadstavbovej časti postúpilo do play-off. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o medailové umiestnenie. Štvrťfinále a semifinále sa hrali na 3 víťazné zápasy, duel o bronz na 2 víťazné zápasy a finálový duel na 4 víťazné zápasy. Posledné 2 družstvá zo skupiny o 7. až 10. miesto odohrali baráž o zotrvanie v extralige hranú na 3 víťazné zápasy.

Bodovanie:
* za výhru 2 body
* za prehru 1 bod

## Účastníci

Poznámka: Klub VŠC STU Bratislava prepustil extraligovú licenciu Malackám.

## Výsledky
### Základná časť

### Nadstavbová časť
;Skupina o 1.6. miesto

;Skupina o 7.10. miesto

### Play-off
;Baráž o zotrvanie

;Štvrťfinále

;Semifinále

;Play-off o 3. miesto

;Finále

Poznámka: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.

## Zostava majstra
* hráči: Peter Váhovský, Kamil Feňo, Miroslav Hrivnák, Peter Tholt, Roman Ondrušek, Stanislav Soták, Roman Špaček, Milan Gešperík, Michal Červeň, Martin Sopko st., Martin Sopko ml.
* tréner: Jaroslav Vlk

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Volejbalová extraliga žien 2004/05

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Slovenskej volejbalovej federácie

## Zdroje
* Extraliga mužov 2004/05 na archívnej stránke Slovenskej volejbalovej federácie
* Extraliga mužov 2004/05 v magazíne SVFVolejbal
* 
* Extraliga mužov 2004/05 na stránke volleyball.sk *archive.org*

Kategória:Volejbalová extraliga mužov
Kategória:Volejbal v 2004
Kategória:Volejbal v 2005
Kategória:Šport na Slovensku v 2004
Kategória:Šport na Slovensku v 2005
Július Letňan

**Július Letňan**, rodné meno **Július Sommer**, ( 14. december 1914, Krokava – 3. február 1973, Svätý Jur )  bol slovenský hudobný skladateľ a organista.

## Životopis
Základné hudobné vzdelanie získal od svojho otca, ktorý bol riaditeľom školy a organistom. Študoval na gymnáziu v Revúci a v Rimavskej Sobote. Už počas štúdia na strednej škole hral v amatérskom orchestrálnom združení. Po maturite pokračoval v štúdiu na Vysokej škole obchodnej v Prahe a súčasne na Pražskom konzervatóriu  študoval hru na organ, dirigovanie a skladbu. Jeho profesormi boli Pavel Dedeček a Otakar Šín. 

Stal sa úradníkom Národnej banky v Bratislave, ale pokračoval aj v štúdiu hudby na Štátnom konzervatóriu v Bratislave, kde absolvoval v roku 1943. V rokoch 1945 – 1949 bol poslucháčom hudobnej vedy na bratislavskej univerzite. Od roku 1954 pracoval ako vedúci kancelárie Slovenského hudobného fondu a tajomník Zväzu slovenských skladateľov. Okrem toho vystupoval ako koncertný organista v mnohých slovenských mestách.

## Dielo (výber)
* *Sonatína pre klavír* (1936)
* *MR Štefánik* (melodráma na slová M. Pleška, 1934)
* *Trio pre dychové nástroje* (1938)
* *Lyrické piesne* (alt a klavír, 1944)
* Hudba k sokolským cvičeniam (1952)
* *Letný večer* (klavír a orchester)
* *Zmluva Slovákov* (melodrám na slová Ľudovíta Štúra )
* *Organové skladby* (zborník starších organových skladieb, spoluautor K. Wurm)

## Referencie


## Literatúra
* Slovenský biografický slovník 3. KL. Martin: Matica slovenská, 1989. 484 s. 
* Československý hudobný slovník osôb a inštitúcií I. (A–L), 1963, Štátne hudobné vydavateľstvo, Praha, s.

## Externé odkazy
* Virtuálne cintoríny
* Skladby dostupné na Musicbase

Kategória:Slovenskí hudobní skladatelia
Kategória:Slovenskí organisti
Kategória:Osobnosti z Krokavy
Friedrich Hiller von Gaertringen

**Friedrich Hiller von Gaertringen** môže byť:
* nemecký archeológ a epigrafik (1864–1947), pozri Friedrich Hiller von Gaertringen (archeológ)
* nemecký historik (1923–1999), pozri Friedrich Hiller von Gaertringen (historik)

## Zdroje
Damatrios (sochár)

**Damatrios** () bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr.

Z tvorby gréckeho sochára Damatria sa zachoval fragment reliéfneho vlysu náhrobnej stély Hierónyma z lýkijského mesta Tlós s nápisom, nájdený v roku 1900 v archeologickej lokalite mesta Ialysos na ostrove Rodos. Podľa paleografických čŕt písma, nápis (so signatúrou autora) datujú do druhého stor. pred Kr.
 

 
Signatúra Damatria neuvádza meno jeho otca a ani domovskú krajinu. Keďže Damatrios je dórska verzia mena Démétrios, zrejme bol miestnym sochárom (na ostrove Rodos sa hovorilo dórskym dialektom ). Signatúra je pod vlysom vytesaná menšími písmenami, pričom meno zosnulého Hierónyma z Tlósu je napísané väčšími písmenami vyššie. Hierónymos je stotožňovaný s peripatetickým filozofom z prelomu 3. a 2. stor. pred Kr.
  
Hierónymov mramorový náhrobný *naiskos* (starogr. ναΐσκος – akési zmenšené priečelie chrámu s výklenkom, s rámom pre reliéf) s reliéfnymi vlysmi, (Berlín, antikenmuseum ev. č. 1888)  zobrazuje tri scény. Dve vpravo, ktoré oddeľuje stĺpik, sú spojené s podsvetím (zľava Hermes stojí pred Persefonou, za ktorou tróni Hádes, ďalšie postavy zrejme zobrazujú duše zosnulých, okrídlená žena a ženská postava vystupujúca zo zeme, sú možno personifikácie, ktoré dotvárajú scénu úplne vpravo.) zatiaľ čo ľavá scéna zobrazuje štyri svetské postavy (možno ich pôvodne bolo päť). Jedna predstavuje sediaceho bradatého muža (podľa archeológov F. Hillera a C. Roberta) držiaceho v rukách roztvorený zvitok (knihu), z ktorého zrejme robí výklad, pretože jeho pohľad je upretý na dvoch poslucháčov, ktorí sa naňho pozorne pozerajú. Jeden stojí a opiera ruku o sedadlo, druhý sediaci sa predkláňa. Tretia postava vzadu si položila ruku na rameno stojaceho poslucháča. Nie je to škola, pretože postavy zobrazujú mužov, nie chlapcov. Keďže Hierónymos je uvedený v zozname rodských filozofov, takmer s istotou môžeme dospieť k záveru, že je to miesto jeho filozofickej prednášky. Hiller umiestňuje dátum jeho smrti do roku okolo 150 pred Kr.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Vrchriečky

**Vrchriečky** (; ) je názov vrchu v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Litmanová, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Pienin, priamo na štátnej hranici s Poľskom. Leží taktiež na hranici Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva, okresov Stará Ľubovňa a Nový Targ a zasahuje na katastrálne územie obce Kamienka, Litmanová a Jaworki (Gmina Szczawnica. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaná Litmanová, južne leží Kamienka a západne Stráňany a Veľký Lipník, severozápadným smerom sa nachádza poľská obec Jaworki.

## Opis
Vrchriečky ležia v hlavnom hrebeni pohoria medzi Watriskom () a sedlom Rozdiel. Východným smerom susedí Grúnik (), Eliášovka () a Medvedelica (), južným Fakľovka (), Veľká hora () a Havrilová (), západným Vysoká (), Vysoké skalky (), Watrisko () a Repowa () a severným Bereśnik (), Jasielnik () a mohutná Radziejowa (). Severné svahy odvodňuje Biala woda do riečky Grajcarek v povodí Dunajca, západné a južné potok Riečka a východné potok Rozdiel, oba patriace do povodia rieky Poprad. Vrchol je situovaný v hraničnom hrebeni a v Poľsku sa nazýva Wierchliczka. Modro značený hrebeňový turistický chodník vrchol traverzuje severným smerom. Juhozápadná časť masívu je súčasťou Pieninského národného parku. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Ľubovniansku vrchovinu, Busov, Čergov, Levočské vrchy, Spišskú Maguru, vrcholy Tatier a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
* po  modro značenej hrebeňovke:
** od východu zo sedla Rozdiel
** od západu zo Sedla pod Vysokými skalkami cez Vysokú
* po  žltej značke z Litmanovej cez sedlo Rozdiel

## Referencie

## Pozri aj
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Kamienka (okres Stará Ľubovňa)
Kategória:Litmanová
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v Malopoľskom vojvodstve
Acetylcysteín

**Acetylcysteín**, presnejšie **''N''-acetylcysteín** (**NAC**), je liečivo, ktoré sa používa na liečenie predávkovania paracetamolom a na uvoľnenie hustého hlienu u ľudí s chronickými poruchami dýchacieho ústrojenstva, ako sú pneumónia a bronchitída. Takisto už bol použitý na liečbu bezoáru u dojčiat. Je možné ho podať vnútrožilne, perorálne alebo vdýchnutím. Niektorí ľudia ho užívajú ako doplnok stravy. Po chemickej stránke je to amid cysteínu, ktorý vzniká naviazaním acetylovej skupiny na amínovú skupinu cysteínu.

Medzi bežné vedľašie účinky pri perorálnom užití patria závrate a zvracanie. Pri použití iných spôsobov podania môže pokožka sčervenať a začať svrbieť. Takisto môže nastať neimunitná anafylaxia. Podľa všetkého je jeho použitie v tehotenstve bezpečné. Pri predávkovaní paracetamolom napomáha zvýšiť hladinu antioxidantu glutatiónu, ktorý je schopný neutralizovať toxické produkty rozkladu paracetamolu. Pri vdýchnutí funguje ako mukolytikum, pretože znižuje hustotu hlienu.
Acetylcysteín bol prvýkrát patentovaný v roku 1960 a v lekárstve sa začal používať v roku 1968. je zaradený na zoznam esenciálnych liekov WHO. Je dostupný ako generikum.

Aminokyseliny obsahujúce síru, cysteín a metionín, sa oxidujú ľahšie než ostatné aminokyseliny.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Acetamidy
Kategória:Antidotá
Kategória:Tioly
Prosné

**Prosné** je miestna časť obce Udiča v okrese Považská Bystrica na Slovensku. Pred 1. januárom 1979 bola samostatná a od tohto dňa je spojená s obcou Udiča.

## Vývoj mena obce
Prvá písomná zmienka o obci Prosné pochádza z roku 1321 pod názvom Prozna. Neskôr, presne v roku 1405, sa spomína ako Prozne, v roku 1466 ako Prosna. Rok 1598 prináša názov Proszne. V maďarčine je to Proszne alebo Kölesfalu.

## História
Prosné sa prvýkrát spomína v roku 1321 spolu s materskou obcou Udiča. Obec patrila rodine Hatňanov, neskôr statku Považská Bystrica. V roku 1471, pripadla obec k považskobystrickému panstvu. V roku 1598 mala obec trinásť domov, v roku 1784 už 75 domov a žilo v nej 82 rodín, čo je 402 obyvateľov. V roku 1828 tu žilo 469 obyvateľov. Obyvatelia sa v minulosti zaoberali najmä poľnohospodárstvom, potom pracovali v okolitých priemyselných podnikoch.

## Erb
Obec Prosné mala jednu známu pečať z roku 1748. Táto pečať bola použitá aj v roku 1884. Pečať slúžila ako vzor pre súčasný erb Prosného.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stránky venované Prosnému

Kategória:Udiča
ČT3 (1993)

**ČT3** bola televízna stanica Českej televízie, ktorá vysielala v roku 1993. Nahradila predchádzajúcu stanicu OK3 a na rozdiel od ostatných dvoch vtedajších kanálov Českej televízie, ČT1 a ČT2, vysielala ČT3 svoj program z veľkej časti cudzojazyčne a nepretržite 24 hodín denne.

## História
História stanice ČT3 sa odvíja od tretieho vysielacieho okruhu Československej televízie, ktorý bol pôvodne využívaný na vysielanie sovietskej televízie v Československu. Na začiatku 90. rokov 20. storočia došlo v rámci federalizácie k rozdeleniu tohto okruhu na dve nové stanice. Dňa 14. mája 1990 začala vysielať stanica OK3 pre Česko a 6. júna 1991 potom stanica TA3 pre Slovensko. Od 1. januára 1992 prevádzkovala stanicu OK3 novozriadená Česká televízia. Po rozpade Československa došlo 1. januára 1993 k premenovaniu kanálu OK3 na ČT3. Vysielanie ČT3 bolo ukončené 31. decembra 1993.

Od 1. januára 1994 vysielala Česká televízia na frekvenčnej sieti ČT3 programovú ponuku kanála ČT2. Súbežné vysielanie ČT2 skončilo 3. februára 1994, kedy tento kanál opustil pôvodné kmitočty a zostal iba na frekvenciách niekdajšieho kanála ČT3. Uvoľnené miesto začala od 4. februára 1994 využívať prvá česká celoplošná komerčná stanica TV Nova.

Programová skladba ČT3 obsahovala prevažne spravodajské relácie niekoľkých zahraničných televízií, napríklad CNN (00.00-10.00, potom krátko v poludňajších hodinách – anglicky), RTL (spravodajstvo *RTL Aktuell* – nemecky), RAI ( Telegiornale Uno – taliansky), TV5 (francúzsky) či spravodajské relácie *Novosti* (rusky) a *Aktuality STV* (slovensky). Vedľa spravodajských blokov vysielala stanica aj niektoré seriály, napríklad *Riviéra*. Na ČT3 sa tiež objavovali reprízy relácií z oboch zostávajúcich kanálov Českej televízie.

## Ďalšie využitie označenia ČT3
Po roku 2010 začala Česká televízia plánovať nový detský kanál, ktorý bol pracovne označovaný ako ČT3. Ten nakoniec zahájil vysielanie 31. augusta 2013 pod názvom ČT :D.

V čase pandémie covidu-19 začala Česká televízia od 23. marca 2020 vysielanie kanála ČT3. Ako tzv. *televízia tretieho veku* bola určená seniorom, ktorým bolo vládou v súvislosti s pandémiou odporúčané zostávať doma.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Česká televize
Kategória:Televízne stanice v Česku
Kategória:Vzniklo v 1993
Kategória:Zaniklo v 1993
Horúčka sobotňajšej noci

***Horúčka sobotňajšej noci*** () je americká dráma z roku 1977, ktorú režíroval John Badham a produkoval Robert Stigwood. V hlavnej úlohe sa predstavil John Travolta, ktorého postava Tony Manero je mladý Američan s talianskymi koreňmi z newyorskej časti Brooklyn. Manero trávi víkendy tancovaním a pitím na miestnej diskotéke, zároveň sa musí vyrovnávať so sociálnym napätím a dezilúziami, bez životnej perspektívy s pocitom uviaznutia v prostredí talianskej robotníckej štvrte. Príbeh vychádza z článku *Kmeňové obrady novej sobotňajšej noci* hudobného spisovateľa Nika Cohna, ktorý bol prvýkrát publikovaný v júni 1976 v časopise *New York*. Vo filme dominuje hudba skupiny Bee Gees a mnohých ďalších významných umelcov z éry diskotéky.

Film *Horúčka sobotňajšej noci* dosiahol obrovský úspech z komerčného hľadiska aj u kritikov, a mal výrazný vplyv na populárnu kultúru konca 70. rokov. Pomohol spopularizovať disco hudbu po celom svete a inicioval rôzne spolupráce medzi filmovými štúdiami a nahrávacími spoločnosťami. Travolta, už predtým známy z úlohy v televíznom sitkome *Vitajte späť, Kotter*, sa vďaka filmu stal hviezdou a za svoj výkon bol nominovaný na Oscara za najlepšieho herca, čím sa stal piatym najmladším nominovaným hercom na toto ocenenie v danej kategórii. Film je syntetickým zobrazením aspektov hudby, tanca a subkultúry éry diskoték, vrátane orchestrálnych melódií, haute couture štýlov oblečenia, sexuálnej promiskuity pred objavením sa AIDS, ako aj pôvabných choreografií. Soundtrack *Horúčka sobotňajšej noci*, ktorému kraľujú  diskotékové skladby od Bee Gees, je jedným z najpredávanejších soundtrackov v histórii. John Travolta si rolu Tonyho Manera zopakoval vo filme *Staying Alive* z roku 1983, ktorý, hoci dosiahol značný divácky úspech, filmový kritici zdrvujúco odmietli. 

V roku 2010 vyhlásila americká Kongresová knižnica *Horúčku sobotňajšej noci* za „kultúrne, historicky alebo esteticky významné dielo“ a vybrala ho na uloženie v Národnom filmovom registri Spojených štátov amerických.

## Námet
Scenárista Norman Wexler pre film adaptoval motívy z článku britského spisovateľa Nika Cohna v časopise New York z roku 1976 *Kmeňové obrady novej sobotňajšej noci*. Hoci Cohn vtedy uvádzal, že jeho text  opisuje skutočné udalosti, v polovici 90. rokov priznal, že väčšinu toho, čo bolo v článku, si vymyslel. Cohn v čase písania článku bol v USA len krátko, navyše životný štýl disco bol preňho neznámy a subkultúru, o ktorej mal písať, nedokázal pochopiť. Postavu, z ktorej sa v scenári vyvinul Tony Manero, založil Cohn na svojom známom z anglickej subkultúry mod.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Filmové drámy USA
Kategória:Hudobné filmy USA
Kategória:Filmy štúdia Paramount Pictures
Kategória:Filmy točené v New Yorku
Kategória:Filmy z 1977
Kategória:Filmy podľa názvu
Fakľovka

**Fakľovka** () je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Litmanová, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Pienin, v Prešovskom kraji, okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Kamienka a Litmanová. Najbližším sídlom je na východnom úpätí situovaná Litmanová, južne leží Kamienka a západne Stráňany.

## Opis
Fakľovka leží v rázsoche, vybiehajúcej juhovýchodným smerom z Vrchriečok () v hlavnom hrebeni pohoria medzi Watriskom () a sedlom Rozdiel. Východným smerom sa nachádza Eliášovka () a Medvedelica (), južným Veľká hora () a Havrilová (), západným Horbáľová (), Vysoká () a Vysoké skalky () a severným Watrisko (), Vrchriečky a Grúnik (). Oblasť patrí do povodia rieky Poprad, kde vodu zo západných svahov odvádza potok Riečka a východne sa zvažujúce odvodňuje potok Rozdiel a Veľký Lipník. Vrcholom vedie východná hranica Pieninského národného parku, do ktorého patrí západná časť masívu. Na východných svahoch sa nachádza lyžiarsky areál a neznačený prístup je najľahší práve z tohto smeru. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý tak umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Ľubovniansku vrchovinu, Busov, Čergov, Levočské vrchy, Spišskú Maguru, Kráľovu hoľu, Tatry a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z okolia. Najľahší prístup je z Litmanovej cez lyžiarske stredisko.

## Referencie

## Pozri aj
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Kamienka (okres Stará Ľubovňa)
Kategória:Litmanová
Eazy-Duz-It

***Eazy-Duz-It*** je debutový štúdiový album amerického repera Eazy-E. Bol vydaný 23. novembra 1988 cez Ruthless Records a Priority Records. Na albume sa objavujú ostatní členovia skupiny N.W.A (Dr. Dre, Ice Cube, MC Ren a DJ Yella). Album sa umiestnil v dvoch rôznych hitparádach a získal 2× platinovú platňu v Spojených štátoch napriek veľmi malej propagácii v rádiách a televíziách. Z albumu vyšli tri single, z ktorých každý je v rebríčku v USA. Remasterovaná verzia z roku 2002 obsahuje skladby z extended play nahrávky 5150: Home 4 tha Sick (1992). Druhá remasterovaná verzia z roku 2013 obsahuje dve bonusové skladby, ktorými sú 12-palcové remixy skladieb „We Want Eazy“ a „Still Talkin“. Predalo sa ho viac ako 2 milióny kópií. 

Eazy-Duz-It je jediný sólový album vydaný za jeho života; zostávajúcich sedem rokov svojho života pokračoval v nahrávaní s N.W.A až do ich rozpadu v roku 1991, neskôr vydal dve sólové EP a pokračoval vo vedení svojho vydavateľstva Ruthless. Jeho druhý a posledný sólový album, Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton (1996), vyšiel až zhruba rok po jeho smrti.

## Zoznam skladieb

* Všetky skladby produkoval Dr. Dre a DJ Yella

## Referencie

Kategória:Debutové albumy
Iasón (sochár)

náhľad|Socha ženy, personifikácia Odysey, zrejme z knižnice Pantainos, 2. stor. pred Kr., múzeum starovekej Agory v Aténach.
**Iasón** () bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr.

Iasón, sochár z Atén, pôsobil v 2. stor. pred Kr. Jeho autorský podpis je vyrytý na fragmente ženskej sochy z pentelského mramoru, a to na záhybe šiat vo výške kolien, nájdeného v roku 1869 na aténskej Agore.
 

 
Jej trup, odetý v brnení, zosobňuje Odyseu. Stopy po meči pri pravici vedľajšej sochy sa hodia pre Iliadu, ktorá svojou veľkosťou naznačuje, že je jej staršia sestra. Identifikáciu tejto sochy potvrdil nápis (epigram) na jej podstavci: 
 

Okrem podstavca sa našla aj ľavá noha Iliady (nevystavená). Na základe tohto epigramu môže byť táto dvojica sôch i so sochou Homéra zreštaurovaná (ako súsošie), Homéra, možno sediaceho, pri ktorom stoja po jeho pravom a ľavom boku personifikácie jeho dvoch veľkých diel, ako otca so svojimi dcérami. Toto súsošie (ako vhodný námet) sa kedysi zrejme nachádzalo v knižnici Pantainos.
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Comac C919

**Comac C919** je séria dvojmotorových prúdových úzkotrupých dopravných lietadiel na krátke a stredné trate, ktorú vyrába čínska spoločnosť Comac. So základnou kapacitou 168 cestujúcich má konkurovať predovšetkým typom Boeing 737 MAX, Airbus A320neo. V máji 2017 mal výrobca na tento typ 570 objednávok od 23 predovšetkým ázijských záujemcov.

Vývoj typu spoločnosť Comac oznámila v roku 2008, prvý prototyp bol skonštruovaný v roku 2015 a prvý let prototypu sa konal 5. mája 2017. Pri 79 minút dlhom lete z letiska Šanghaj-Pchu-tung bolo na palube 5 členov posádky. Lietadlo malo byť pôvodne zaradené do prevádzky v roku 2020 spoločnosťou China Eastern, program však nabral voči pôvodným plánom sklz. Typovú certifikáciu od čínskeho regulátora (CAAC) C919 získal 29. septembra 2022 a prvý exemplár bol China Eastern dodaný 9. decembra 2022.

V prvých verziách je časť komponentov dovozových, vrátane motorov LEAP spoločnosti CFM International. Perspektívne je plánované použitie domácich čínskych dvojprúdových motorov ACAE CJ-1000A, ktoré sú však zatiaľ (2022) stále vo fáze vývoja.

náhľad|C919 reg. B-001J v septembri 2022 (neskôr preregistrovaný na B-919A, prvý dodaný pre China Eastern)

## Špecifikácia

## Referencie

## Pozri aj
* Comac ARJ21
* konkurenčné typy s podobnou kapacitou a určením:
** Airbus A220
** Airbus A320neo
** Boeing 737 MAX
** Irkut MS-21

## Iné projekty

## Externé odkazy
* COMAC C919 – oficiálny web
* COMAC C919 – zoznam vyrobených kusov na Rzjets.net
* COMAC C919 – fotografie na JetPhotos.com

## Zdroj

Kategória:Lietadlá Comac
Kategória:Čínske dopravné lietadlá
Rozdiel (sedlo)

**Rozdiel** (; ) je horské sedlo na rozhraní Pienin a Ľubovnianskej vrchoviny. Leží nad Litmanovou, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa na hranici s Poľskom a oddeľuje západne situované Pieniny a východne nadväzujúcu Ľubovniansku vrchovinu. Juhozápadnú časť sedla tvorí masív Vrchriečok (), severovýchodne sa nachádza vrch Grúnik (). Voda zo severozápadne sa zvažujúcich svahov odteká potokom Biala voda do Dunajca, juhovýchodnú časť odvodňuje potok Rozdiel, smerujúci do Veľkého Lipníka v povodí rieky Poprad.

Sedlo leží na hranici Slovenska a Poľska; juhovýchodná časť patrí do Prešovského kraja, okresu Stará Ľubovňa a katastra obce Litmanová, severozápadná zasahuje na územie Malopoľského vojvodstva, powiatu Nový Targ, gminy Szczawnica a obce Jaworki. V sedle a jeho okolí sa nachádzajú lúky, pasienky a plochy nesúvislého lesa a najbližšími sídlami je juhovýchodne situovaná Litmanová a severozápadne ležiaca obec Jaworki.

## Prístup
* po  modrej značke hrebeňom:
** od juhozápadu zo Sedla pod Vysokými skalkami cez Vrchriečky
** od severu z rázc. Gromadzka cez Grúnik
* po  žltej značke na neďaleké rázcestie: 
** od juhovýchodu z obce Litmanová
** od severozápadu z obce Jaworki cez rázc. Biala voda

## Referencie

## Pozri aj
* Ľubovnianska vrchovina
* Pieniny

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Pieninách
Kategória:Sedlá v Ľubovnianskej vrchovine
Kategória:Litmanová
Zákernicovité

**Zákernicovité** (Reduviidae) sú čeľaď bzdôch (Heteroptera), na Slovensku zastúpená 17 druhmi. Celosvetovo je známych približne 6500 druhov v 930 rodoch a 22 podčeľadiach.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Zákernicovité
Plošticovité

**Plošticovité** (Cimicidae) sú čeľaď bzdôch (Heteroptera), na Slovensku zastúpená 4 druhmi, z ktorých je našim najznámejším zástupcom ploštica posteľná (*Cimex lectularius*). Celosvetovo je známych asi 75 druhov v 6 podčeľadiach.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Plošticovité
Sóstratos (syn Eufranóra)

**Sóstratos** () bol grécky sochár v 4. stor. pred Kr.

Sóstratos, syn slávneho sochára a maliara Eufranora z Korintu, pôsobil v Aténach v 4. stor. pred Kr. Je možné, že je totožný s rovnomenným sochárom, ktorého Plínius uvádza medzi sochármi pracujúcich najmä s bronzom v období 113. olympiády (328 – 325 pred Kr.) Svedectvom tvorby tohto sochára je jeho autorský podpis vyrytý na podstavci zo sochy, objavený v Dionýzovom divadle na úpätí aténskej Akropoly.
 

 
Skutočnosť, že je v signatúre údaj o jeho domovskej krajine vynechaný, naznačuje, že bol zrejme aténskym občanom.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka