Sukulent

[náhľad|''[Crassula ovata*]]
*'Sukulent** (iné názvy: **sukulentná rastlina**, **dužinatá rastlina*') je rastlina so zdužnatenými [[stonka]]mi, [[list (botanika)|listami]] alebo podzemnými časťami tela, prispôsobená na život v suchom prostredí. Každá sukulentná rastlina má schopnosť udržiavať v zdužnatených častiach vodu alebo živiny vďaka zvláštnym skupinám buniek svojho tela. Takéto zásoby rastlinu udržia pri živote aj v dlhotrvajùcom období sucha. Toto obdobie môže trvať týždne, mesiace, ale aj roky.

Sukulenty udržiavajú vlahu v dužinatom tkanive svojich stoniek, listov a [[koreň (botanika)|koreňov]]. Mnohé sa vyvinuli tak, aby nestrácali veľa vody. Ostne znižujú stratu vlhkosti a hľuzovité korene zadržiavajú vodu. Veľkosť a tvar listov závisí od množstva vody. Keď je voda, listy sa napučia, zhrubnú a zdužnatejú, ale za sucha sa scvrknú alebo opadajú. Sukulenty zadržiavajú vodu v podzemných hľuzách alebo napučaných koreňoch. Preto môžu tieto rastliny prežiť dlhé obdobie sucha. Pod úrovňou povrchu pôdy sa voda stráca pomalšie a riziko poškodenia požiarom alebo bylinožravcami je menšie. V nepriaznivých podmienkach prestanú rásť a oddychujú.

Pojem sukulent pochádza z latinského slova *„succus“*, čo znamená šťava.
Spoločným znakom sukulentov je schopnosť dobre znášať extrémne sucho a prebytok tepla i svetla. Najznámejšími z nich sú [[kaktusy]], ktoré z doteraz popísaných suchomilných rastlín tvoria asi jednu tretinu. Všetky kaktusy patria do jedinnej čeľade [[Cactaceae]] (kaktusovité), ktorá sa skladá z približne 3 000 druhov, ale každoročne zberatelia nájdu niekoľko nových taxónov. Prechod od kaktusov k ostatným čeľadiam takmer zotierajú ich kaktusovité formy, napr. na mnohých druhoch mliečnikovitých rastlín ([[Euphorbiacae]]) núdza spôsobovaná nedostatkom vody vyvolala formou aj funkciou úplne podobné rastové javy. Preto sa druhy mliečnika s početnejšími bodlinami považujú často za kaktusy.

== Výskyt ==  
Sukulenty sa nachádzajú na celom svete okrem Antarktídy, od úrovne mora až do  nadmorskej výšky. 
Ich rozšírenie je však nerovnomerné. Uprednostňujú polopúšte subtropickej oblasti, hlavne južnej Afriky, Madagaskaru a Severnej Ameriky. Na druhej strane, obchádzajú púšte, husté lesy a bezlesné oblasti mierneho pásma s tuhými zimami. Najväčšie množstvo kaktusov je možné nájsť v Mexiku, a síce v jeho centrálnej časti, na sever od hlavného mesta.

== Druhy ==  
Stupeň sukulencie, t. j. schopnosti hromadiť vodné zásoby, môže byť rôznorodý. 
Najznámejšie sú sukulenty cibuľovité, koreňové, stonkové a listové. 

== Typy ==  
Je dôležité rozlišovať medzi štyrmi typmi Sukulentov:

* Typické sukulenty zo suchých oblastí trópov a subtrópov, ako stepi, púšte a semi púšte. Vysoká úroveň tepla a sezónny nedostatok vody –  zhromažďoujú a uchovávajú vodu  na prežitie dlhých období sucha.
* Epifytické sukulenty v trópoch a subtrópoch žijúce na stromoch. Vzhľadom k nedostatku kontaktu so zemou a tým aj podzemnou vodou, sú úplne závislé na sezónnych výkyvoch zrážok.
* V miernom pásme sa vyskytujú sukulenty vo vysokohorských oblastiach (alpské výškové pásima), kde sú silne vystavené kolísaniu dažďových zrážok.
* Zvláštnou skupinou sukulentov je skupina nájdená v halophytes = soľ-tolerantné. Sú rozšírené pri morských pobrežiach, kde využívajú slanú vodu, a iba sezónne sú sladkovodné.

== Typické znaky ==  
# Crassulacean metabolizmus kyseliny (CAM) pre zníženie spotreby vody.
# Chýbajúce, zmenšené, alebo valcované tvaru na guľovité, zaoblené listy s menším prieduchov na zníženie odparovania z povrchu.
# Premiestnenie fotosyntézy z listov na stonku, rebrá umožňujú rýchle zvýšenie objemu rastlín a zníženie plochy vystavenej slnku
# Squat vankúš alebo stĺpce k rastu guľové podobe znižujú povrchové vyparovanie.
# Vyvýšeniny alebo bradavice na pružné telo objemu, stabilizovať tvar tela a self-shadowing.
# Voskové vrstvy na povrchu rastliny sa znižujú odparovanie a tak schopnosť zostať kypré a plné vody aj pri vysokej vnútornej teplote (napr. 52°C / 126°F)
# Kôra alebo odlupovanie kôry na tepelnú izoláciu a znižujú odparovanie.
# Voskový, chlpatý, alebo ostnatý vonkajší povrch vytvára vlhké mikro-prostredie v okolí rastliny, ktorý znižuje pohyb vzduchu pri povrchu rastlín, a tým sa znižuje strata vody a vytvára tieň a odrádza predátorov.
# Úplné alebo čiastočné premiestnenie rastlinného tela do zeme k zníženiu odparovania a odradeniu predátorov, korene veľmi blízko povrchu pôdy, a tak sú schopné prijať vlhkosť z veľmi nízkych zrážok alebo dokonca z rosy
# Kamufláž na odradenie predátorov.
# Toxickosť pre odradenie dravcov.
# Vyhovuje im veľa svetla a občasná zálievka.

=== Príklady ===
* Lophophora williamsii, Cactaceae, (stonkové sukulenty) Funkcie: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 11
* Lithops fulleri (*Lithops*), Aizoaceae, (listové sukulenty) Funkcie: 1, 2, 4, 6, 9, 10
* Trichadenia Euphorbia, Euphorbiaceae, (sukulenty korienkové) Funkcie: 1, 2, 4, 7, 9, 11

== Príklady sukulentov ==
Najznámejšími sukulentami sú [[kaktusy]]. Takmer každý kaktus patrí medzi sukulenty, ale existujú aj iné sukulenty ako kaktusy. Môžu existovať aj ako [[epifyty]]. Ďalším príkladom je [[aloa]] (*Aloe'') z čeľade asfodelovité (Asphodelaceae). Sukulenty väčšinou nie sú prieberčivé na kvalitnú pôdu – môžu vegetovať na púšťach, morských pobrežiach i v oblastiach bohatých na minerály.

## Zdroje

### Externé odkazy
* Kaktusy a sukulenty