Ján Bodenek

**Ján Bodenek** (* 6. marec 1911, Vrútky – † 20. november 1985, Banská Bystrica) bol slovenský spisovateľ, prekladateľ a autor literatúry pre deti a mládež.

Otec Štefan Bodenek, matka Eva rod. Vojvodová.

## Životopis
Narodil sa v rodine stolára vo Vrútkach a vzdelanie získaval v Martine na Obchodnej akadémii. Pracoval ako úradník v Matici slovenskej, redaktor  vo vydavateľstve UNÁS v Bratislave, no po dvoch rokoch sa vrátil späť do Martina a Matice slovenskej, kde pracoval ako redaktor časopisu Slniečko. Počas 2. svetovej vojny sa aktívne zúčastnil SNP. Po skončení vojny sa stal vedúcim vydavateľstva Matice slovenskej, redaktorom edície Dobré slovo a v rokoch 1953 – 1958 riaditeľom vydavateľstva Osveta. V roku 1963 sa presťahoval do Banskej Bystrice a stal sa redaktorom Stredoslovenského vydavateľstva, odkiaľ musel v čase normalizácie odísť. V roku 1971 odišiel do dôchodku. Pochovaný je v Martine.

### Ocenenia
* 1976 – Cena Fraňa Kráľa

## Tvorba
Svoje prvé diela uverejňoval v časopisoch (Kultúra, Slovenské pohľady) od roku 1933. Do literatúry sa uviedol prózou *Ivkova biela mať* (1938), v ktorej prostredníctvom „zrážky skutočnosti a alúzie“ (O. Čepan) vyjadril tragiku dobového proletárskeho detstva. Po vydaní *Ivkovej bielej matere* sa Bodenek v literatúre pre deti a mládež na dlhší čas odmlčal. Okrem rozprávkové miniatúry v polovici 50.rokov a epizodickú príručku pre menšie deti *Žeriavček* (1960) sa ako autor pre deti znova prezentoval až r.1975, keď vydal novelu *Leto na Rovniach*. Sociálna atmosféra medzivojnového obdobia sa mu stala motivistickým podložím aj v románe *Zapálené srdce* (1939). V zbierke noviel *Svetlá na bublinách* (1942) rezignoval na sociálnu problematiku a pod vplyvom postupov lyrizovanej prózy sa sústredil na psychický svet svojich intelektuálskych postáv. Po románe *Kríž profesora Hunku* (1945), koncipovanom ako konfrontácia ľudskej autentickosti s deformovanou morálnou praxou malomestskej spoločnosti, vydal zbierku povstaleckých poviedok *Z vlčích dní* (1947). Zmysel pre rozkrývanie psychologických dimenzií zobrazovanej tematiky preukázal aj v zbierke noviel *Na starom grunte* (1957), v ktorej sa pokúsil vyjadriť ľudský aspekt násilného kolektivizačného procesu. Túto tému spracoval aj v románe s kriminálnou zápletkou *Pod horami biele pláne* (1962). Po satirickom románe zo športového prostredia *Katastrofa* (1961) v nasledujúcich knihách – poviedky *Medzi nami* (1967), román *Vina* (1968), novely *Keď zanikol čas* (1977) a *Dom s manzardkou* (1980) – sa usiloval preniknúť k spoločensko-mravným konfliktom súčasníka. Okrem vlastnej tvorby tiež prekladal z nemčiny (bratia Grimmovci, F. Rodrian, B. Kellermann a i.)

### Tvorba pre mládež
#### Ivkova biela mať
Novelou *Ivkova biela mať* (1938) znásobil ten typ medzivojnovej prózy pre deti, ktorý uvádzal čitateľa do konfliktnej sociálnej reality. Rodina Ivka Hancíka je jednotkou, ktorej vzťahy podmieňuje biologizmus života. V štúdii *Od pravdy javu k pravde idey* Milan Jurčo za východiskový motív tohto biologizmu považuje odcudzenú prácu. V podmienkach odcudzenosti členovia Ivkovej rodiny nedokážu vzájomne komunikovať. Ich sily sa vyčerpávajú zápasom o každodenné prežitie. Vo vzťahu k svojmu najmladšiemu členovi sa správajú ľahostajne až brutálne, čo v ňom vyvoláva pocity krivdy, nespravodlivosti. V dome svojej učiteľky sa Ivko stretáva s tým, po čom v robotníckej kolónii len intuitívne túžil. Priľnutím k učiteľke vrcholí jeho kompenzačná túžba. Ďalej už nasleduje jej rozklad a súčasne sa začína proces identifikácie s matkou a rodinným prostredím. Na majeri pod vplyvom neľudskej, ubíjajúcej lopoty Ivko objavuje vo svojej ťažkou prácou zničenej matke ľudskú bytosť, milujúcu neokázalou láskou robotných ľudí.

#### Leto na Rovniach
Podobne ako protagonista jeho debutu aj pastierik Maťo Čren je sociálne hendikepovaný. Je to spoločenský outsider, sirota, ktorého osud podmieňuje totožný faktor ako osud Ivka Hancíka – odcudzená práca. Maťo Čren biedi, hladuje, zažíva duševné i fyzické utrpenie u gazdu Hromadu nielen preto, aby ten získal Paučinovu roľu, a tak sa stal najbohatším človekom v dedine, ale aby – podľa slov správcu sirotinca, ktorý ho ku gazdovi pridelil – prispel k víťazstvu slovenskej armády na ruskom fronte. Oba tieto ciele sú chlapcovi bytostne cudzie, absurdné, a tak ako si Ivko Hancík hľadá východisko zo svojej situácie v alternatívnom domove, protagonista Leta na Rovniach náhradné riešenie nachádza v emocionálnej kompenzácii odľudšteného prostredia. V snových víziách, ktoré patria k najsugestívnejším pasážam diela, komunikuje so sestrou Elenkou, ktorá zostala v sirotinci, a tým sa vlastne imunizuje voči citovo vyprahnutému prostrediu. V záverečnej scéne novely sa v Maťových rukách objavuje partizánsky samopal. Rekvizita schematickej literatúry nie je tu však alúziou na ideologický schematizmus. Zbraň v chlapcových rukách možno chápať ako symbol nádeje, že jeho osud môžu zmeniť len tí, ktorí vzopreli ľuďom mentalitou podobných jeho gazdovi.

Z vývinového aspektu J. Bodenek v oboch knihách zaznamenal sebauvedomovací proces plebejského dieťaťa. Z hľadiska umeleckého to presvedčivejšie urobil v próze *Ivkova biela mať*, čím dosiahol, že jeho hymnus na materinskú lásku patrí k výnimočným dielam našej klasickej literatúry pre deti a mládež.

## Dielo
### Tvorba pre dospelých
* 1939 – *Zapálené srdce*
* 1942 – *Svetlá na bublinách*, zbierka noviel
* 1945 – *Kríž profesora Hunku*
* 1947 – *Z vlčích dní*, novely (povstalecká próza)
* 1957 – *Na starom grunte*, zbierka noviel
* 1961 – *Katastrofa*, humoristický román so športovou tematikou (stal sa námetom pre film Skalní v ofsajde)
* 1962 – *Pod horami biele pláne*, román o kolektivizácii dediny
* 1967 – *Medzi nami*, zbierka poviedok
* 1968 – *Vina*, román
* 1977 – *Keď zanikol čas*, zbierka poviedok
* 1980 – *Dom s manzardkou*, zbierka noviel
* 1986 – *Keď padol obnovec*

### Tvorba pre deti a mládež
* 1938 – *Ivkova biela mať*, román z dedinského prostredia
* 1960 – *Žeriavček*, pre najmenších čitateľov
* 1968 – *Prečo si vlk ovčí kožuch obliekol*, leporelo
* 1975 – *Leto na Rovniach*, román (pre rozhlas (1976) a televíziu (1977) román zdramatizoval Ondrej Sliacky)

### Úpravy starších diel
*1956 – *Neposlušné kozliatka* (autor S. Ormis)
*1956 – *Starý Bodrík a vlk* (Pavol Dobšinský)
*1977 – *Koza rohatá a jež*

### Výbery a zobrané spisy
* 1976 – *So mnou a s vami*, výber z diela
* 1971 – *Ivkova biela mať a iné rozprávky*. Zobrané spisy zv. 1
* 1971 – *Zapálené srdce. Z vlčích dní*. Zobrané spisy zv. 2
* 1974 – *Kríž profesora Hunku. Svetlá na bublinách*. Zobrané spisy zv. 3
* 1975 – *Na starom grunte*. Zobrané spisy zv. 4
* 1981 – *Vina. Medzi nami. Keď zanikol čas. Dom s manzardkou*. Zobrané spisy zv. 5

### Preklady
* 1959 – *Jakob Ludwig Karl Grimm: Červená čiapočka*
* 1960 – *Jakob Ludwig Karl Grimm: Sedliakova múdra dcéra*
* 1960 – *Eduard Petiška: Kde sa schoval nožík*
* 1961 – *Jan Čarek: Napoľane – na lúke*
* 1961 – *Jindřich Hilčr: Maľovaní priatelia*
* 1961 – *Fred Rodrian: Oblačný baranček*
* 1961 – *Walther Victor: Človek, ktorý zmenil svet*
* 1961 – *Vladimír Stuchl: Prechádzka po ČSSR*
* 1970 – *Jiří Zdeněk Novák: Zajac labužník*

## Literatúra
* *[[Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia]]*
* Sliacky, Ondrej a kol.: *[[Slovník slovenských spisovateľov]]*. LIC, Bratislava 2005.

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Osobnosti z Vrútok
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Pochovaní na Národnom cintoríne v Martine