Vasilij Grigorievič Perov

**Vasilij Grigorievič Perov** (pôv. menom **Vasiliev**) () (* 2. január 1834, Toboľsk – † 10. jún 1882, Kuzminki) bol ruský maliar, významný predstaviteľ realistického prúdu druhej polovice 19. storočia v ruskom výtvarnom umení, jeden zo zakladajúcich členov umeleckého združenia peredvižnikov. 

Obdobie polovice 19. storočia v Rusku patrilo k najbúrlivejším a prelomovým v celých dejinách krajiny. Udalosti, ktoré ňou hýbali, boli priamym dôsledkom spoločenských premien vyvolaných revolučným vystúpením dekabristov v dvadsiatych rokoch. Príklad revolučných demokratov nasledovala generácia ruských umelcov, pre ktorých nové estetické a spoločenské názory boli východiskom ich umeleckej tvorby. Medzi príslušníkov tohto prúdu vo výtvarnom umení patril aj Vasilij Grigorievič Perov. Jeho dielo interpretovalo tie myšlienky, ktoré boli pre toto obdobie najcharakteristickejšie: boj proti samoderžaviu, pravosláviu a s prežitkami feudálneho spoločenského poriadku.

## Detstvo a mladosť
Narodil sa 2. januára 1834 (21. decembra 1833 podľa starého kalendára). Bol nemanželským dieťaťom štátneho úradníka v západosibírskom meste Toboľsk, správnom stredisku rovnomennej gubernie. Zásluhou svojho otca, príslušníka barónskeho rodu Kridenerovcov, slobodomyšlienkára a sympatizanta dekabristov (tieto prejavy napokon zapríčinili, že bol vypovedaný zo štátnej služby), vyrastal v slobodomilovnom prostredí, ktoré formovalo jeho detskú dušu. 

Prvé vzdelanie dostal v rodine. Už v detstve sa uňho prejavoval cit pre grafiku a písmo, za čo dostal prezývku *Perov* (t. j. *„ten kto dobre ovláda pero“*). V roku 1846 ukončil všeobecné vzdelanie a začal študovať na umeleckej škole v meste Arzamas v Nižnonovgorodskej gubernii. Nesmierny talent a húževnatosť ho v roku 1853 priviedli na Moskovskú školu maliarstva, sochárstva a architektúry. Pretože ako nemanželský syn nosil priezvisko svojho krstného otca Vasiliev, niekdajšiu prezývku prijal za svoje úradné priezvisko. Počas štúdia nadviazal priateľstvo s neskorším významným maliarom-krajinárom I. I. Šiškinom. Štúdium ukončil v septembri 1861.

## Umelecké začiatky
Pozornosť upútal už prvými samostatnými prácami. Obrazy *Príchod žandárskeho veliteľa na vyšetrovanie* (1857), *Kostolníkov syn vo svojej prvej hodnosti* (1860) a *Kázeň na dedine* (1861) určili jeho ďalšie umelecké napredovanie smerom k realizmu. Dielo *Príchod žandárskeho veliteľa*, Perovova prvotina, mu vyniesla ocenenie veľkou striebornou medailou v roku 1858 a za maľbu *Kázeň na dedine* (maľovaná ako diplomová práca) dostal v roku 1861 dokonca medailu zlatú.

[left|thumb|280px|''[Dedinská krížová procesia na Veľkú noc*, 1861, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]]]V tom istom roku dokončil obraz *Dedinská krížová procesia na Veľkú noc*, ktorý sa stal svojím satirickým obsahom najostrejším v jeho doterajšej tvorbe. V roku [[1862]] ho maliar vystavil na umeleckej výstave v [[Petrohrad|Peterburgu]]. Dielo tu upútalo pozornosť mimoriadneho počtu návštevníkov, no vzhľadom k jeho provokujúcemu obsahu dostal príkaz obraz odstrániť. Obraz, vyznačujúci sa nielen ostrosťou obsahu a smelosťou, s ktorou Perov kritizoval spoločenské zriadenie, ale aj umením dať veci veľmi pútavú rozprávačskú formu, vzápätí pre svoju [[Štátna Tretiakovská galéria|galériu]] kúpil zberateľ umenia [[Pavel Michajlovič Tretiakov|P. M. Tretiakov]].

Zlatá medaila za obraz *Kázeň na dedine* v roku [[1861]] mu zabezpečila právo na štipendijnú cestu do zahraničia. Už v zime nasledujúceho roku vycestoval do [[Francúzsko|Francúzska]], kde zotrval ďalšie dva roky. Pobyt v „Mekke umelcov“ [[Paríž]]i a štúdium života mestskej chudoby znamenali veľký prínos pre jeho nasledujúci umelecký vývoj. Počas parížskeho pobytu vzniklo niekoľko prác, napr. *Verklikárka na bulvári v Paríži*, *Pohreb v chudobnej štvrti v Paríži* či *Savoyard*. 

Po odchode z Paríža strávil dva mesiace v [[Taliansko|Taliansku]] a hneď nato sa vrátil do vlasti. Usadil sa v Moskve, kde prežil celý zvyšok života.

Obdobie po návrate do Moskvy znamenalo zrod jeho najzávažnejších diel líčiacich život najbiednejších ľudových vrstiev. V rokoch [[1865]][[1866]] vznikli diela – *Vyprevádzanie mŕtveho* (1865), *Trojka* (1866) a *Príchod vychovávateľky do kupcovho domu* (1866). Za vytvorenie dvoch poslednemenovaných diel získal Vasilij Perov titul akademika. 

== Perov zrelým umelcom ==
Od polovice šesťdesiatych rokov možno o Perovovom diele hovoriť ako o diele vyzretého umelca. Obrazy tohto obdobia sa vyznačovali dokonalosťou umeleckého prejavu; po námetovej stránke veľký význam v jeho dielach nadobudla krajina, vytvárajúca vhodný rámec zapadajúci do celkového umeleckého dojmu.

Toto obdobie prinieslo pre Perova aj ocenenie v zahraničí. Obrazy *Vyprevádzanie mŕtveho*, *Trojka*, *Diletant* a *Kostolníkov syn vo svojej prvej hodnosti* mali veľký úspech na medzinárodnej výstave umenia v Paríži v roku [[1867]].

V rovnakom roku namaľoval obraz s hlbokým sociálno-psychologickým námetom – *Utopená*. Cez osobnú tragédiu utopenej mladej ženy Perov reagoval na veľmi závažný problém súdobého Ruska – postavenie ženy v spoločnosti.

[[Obrázok:Перов Дилетант.jpg|right|thumb|200px|*Diletant*, 1862, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]]]Pre Perovovu tvorbu druhej polovice šesťdesiatych rokov je charakteristickou črta – zachytenie života v celej jeho rozmanitosti. V Perovových obrazoch vystúpilo ruské umenie *„v celej veľkosti svojej naliehavej úlohy: kreslilo život, objasňovalo ho, vynášalo svoj úsudok nad jeho javmi.“* 

Roky [[1870]][[1871]] znamenali vo vývoji ruského umenia zásadný prelom. Uvedené roky sú považujú za roky zrodu [[peredvižnik]]ov, umeleckého združenia ruských výtvarníkov druhej polovice 19. storočia. Už v roku [[1869]] Perov organizoval moskovskú skupinu výtvarníkov, ktorá sa v nasledujúcom roku spojila s petrohradskou na čele s [[Ivan Nikolajevič Kramskoj|I. N. Kramským]]. Perov sa stal jedným z najaktívnejších členov združenia a sedem rokov bol členom predsedníctva. Už na prvej putovnej výstave peredvižnikov sa objavili dve Perovove diela – *Odpočinok poľovníkov* (1871) a *Rybár* (1871).

[[13. marec|13. marca]] [[1871]] Perova vymenovali za profesora školy, ktorú pred desiatimi rokmi ukončil. S pôsobením na pôde školy spojil všetky nasledujúce roky života. Ako pedagóg hral významnú rolu pri rozvoji realistického maliarstva; k jeho popredným žiakom patrili napr.: [[Andrej Petrovič Riabuškin|A. P. Riabuškin]], [[Isaak Iľjič Levitan|I. I. Levitan]] či [[Nikolaj Alexejevič Kasatkin|N. A. Kasatkin]].

Na prelome šesťdesiatych a sedemdesiatych rokov vytvoril Perov sériu obrazov, otvárajúcich novú kapitolu v portrétnom maliarstve. Perov sa stal majstrom najmä mužského portrétu a medzi jeho obrazmi nájdeme podobizne významných predstaviteľov predovšetkým umeleckého prostredia. Svoje najhodnotnejšie diela namaľoval v období rokov [[1869]][[1872]]. Za jeho prvé dielo tejto kategórie možno pokladať *Portrét spisovateľa a lekára V. V. Bezsonova*, Perovovho priateľa. K významným portrétnym dielam patria podobizne spisovateľov [[Alexandr Nikolajevič Ostrovskij|A. N. Ostrovského]], [[Fiodor Michajlovič Dostojevskij|F. M. Dostojevského]] a [[Ivan Sergejevič Turgenev|I. S. Turgeneva]].

Umelecký prejav Vasilija Grigorieviča Perova nemohol obísť ani takú významnú kapitolu akou bolo bezpochyby historické maliarstvo. Ako mnoho maliarov pred ním i neskôr aj Perov sa chcel podieľať na pozdvihnutí verejného záujmu o dejiny vlastného ľudu. V tých časoch, keď sa veľkí umelci obmedzovali na zachytávanie významných udalostí a pôsobenie historických osobností, Perova zaujímali masové ľudové hnutia. Priťahovalo ho povstanie [[Stepan Timofejevič Razin|Stepana Razina]], [[Jemelian Ivanovič Pugačov|Pugačovovo]] povstanie a boj Rusov s Tatármi za nezávislosť. Dokladom toho sú obrazy *Pugačovov súd* (1875) a *Nikita Pustoviat* (1881).

Veľa zo svojich zámerov sa mu nepodarilo naplniť. Ochorel na tuberkulózu, ktorej podľahol 10. júna (29. mája) 1882 vo veku štyridsaťosem rokov. Jeho telesné ostatky sú dodnes uložené na moskovskom [[Donský cintorín|Donskom cintoríne]]. Ešte v tom istom roku usporiadali veľkú posmrtnú výstavu jeho diela, ktorá ukázala nesmierny význam a umelcove zásluhy v rozvoji ruského kritického realizmu.

== Zhodnotenie Perovovho umeleckého prejavu ==
Vasilij Grigorievič Perov patrí k najväčším zjavom ruského výtvarného umenia. Prvý z umelcov pretavil do svojich diel odpor ľudových más proti bezpráviu a útlaku, v akom sa krajina nachádzala v druhej polovici 19. storočia. Vyzýval k humánnosti a bojoval za ľudskú dôstojnosť. Vo svojej umeleckej činnosti uskutočňoval veľké idey revolučných demokratov. Jeho obrazy odzrkadľujúce sociálnu úroveň v krajine sa stali dôležitým medzníkom vo vývoji ruského maliarstva. Na novú úroveň pozdvihol umenie portrétovať človeka, s dôrazom na zachytenie individualistických rysov portrétovanej osobnosti. Nezanedbateľným prínosom Perovovho umeleckého prejavu sú jeho krajinomaľby či do krásnej ruskej prírody zasadené citovo poetické scény.

== Literárna tvorba Perova ==
Okrem výtvarného umeleckého prejavu je menej známa aj Perovova literárna činnosť. I tu sa odzrkadľovala jeho túžba zachytiť vo svojich dielach dušu prostého človeka a i keď zrod týchto diel sa vzťahuje až k neskoršiemu obdobiu jeho života, námety pochádzajú z jeho pozorovaní dávnejších čias. K významnejším prácam patria novely *Tetuška Marja* a *Pod krížom*, pričom *Tetuška Marja* sa svojím námetom viaže na zrod obrazu *Trojka*.

== Výber z diela ==
<gallery>
Obrázok:Перов Савояр.jpg|*Savoyard*, 1863, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Vasily Perov - Monastic Refectory - Google Art Project.jpg|*Kláštorný refektár*, 1865, olej na plátne, [[Štátne ruské múzeum]], [[Petrohrad|Sankt Peterburg]]
Obrázok:Проводы покойника.jpg|*Vyprevádzanie mŕtveho*, 1865, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Гитарист-бобыль.jpg|*Gitarista - vidiecky bedár*, 1865, olej na plátne, [[Štátne ruské múzeum]], [[Petrohrad|Sankt Peterburg]]
Obrázok:Perov guvernanka kupe.jpg|*Príchod vychovávateľky do kupcovho domu*, 1866, olej na dreve, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Тройка - Василий Григорьевич Перов (1866).jpg|*Trojka*, 1868, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Wassilij Grigorjewitsch Perow 002.jpg|*Utopená*, 1867, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Last Tavern at Town Gate (Perov, 1868).jpg|*Posledná krčma pri mýte*, 1868, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Перов Сцена.jpg|*Scéna pri železnici*, 1868, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Спящие дети1.JPG|*Spiace deti*, 1870, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Perov Pticelov.jpg|*Vtáčnik*, 1870, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Перов Институтка.jpg|*Príchod študentky k slepému otcovi*, 1870, skica, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Wassili Grigorjewitsch Perow - Hunters resting.jpg|*Odpočinok poľovníkov*, 1871, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Wassilij Grigorjewitsch Perow 007.jpg|*Rybár*, 1871, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Dostoevsky 1872.jpg|*Portrét F. M. Dostojevského*, 1872, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:1872._Портрет_писателя_Владимира_Ивановича_Даля.jpg|*Podobizeň spisovateľa V. I. Daľa*, 1872, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Старики-родители на могиле сына.jpg|*Nad synovým hrobom*, 1874, olej na látne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Nikita Pustosviat. Dispute on the Confession of Faith.jpg|*Nikita Pustoviat* (*Spor o viere*), 1881, olej na plátne, [[Štátna Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
</gallery>

== Iné projekty ==


== Zdroje ==
* A. I. Archangeľskaja, *Perov*, Tvar, výtvarné nakladateľstvo, Bratislava, 1952
* Vl. Fiala, *Ruské maliarstvo XIX. storočia*, Tvar - výtvarné nakladateľstvo, Bratislava, 1952
* A. Gubarev, *Ruské múzeum*, Progress, Moskva, 1981
* K. F. Antonovová, I. T. Rostovcevová, *Gosudarstvennaja Treťjakovskaja galereja*, Izdateľstvo Avrora, Leningrad, 1976
* O. Petrova, A. Dmitrenko, *Gosudarstvennyj Russkij muzej'', Sovetskij chudožnik, Leningrad, 1969


Kategória:Osobnosti z Toboľska
Kategória:Ruskí maliari
Kategória:Peredvižnici
Kategória:Maliari realizmu
Kategória:Osobnosti na ruských poštových známkach
Kategória:Úmrtia na tuberkulózu