open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sitnianske predhorie

**Sitnianske predhorie** je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Zaberá jej západnú a južnú časť, juhozápadne od Banskej Štiavnice.

## Polohopis
Územie sa nachádza v južnej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú, západnú a južnú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Severozápadným smerom susedí Hodrušská hornatina, severne nadväzuje Štiavnická brázda a Sitno (obe časti Sitnianskej vrchoviny) a východným smerom pokračujú Štiavnické vrchy podcelkom Skalka. Hlboko do centrálnej časti zasahuje Prenčovská kotlina a východným smerom susedí Bzovícka pahorkatina, podcelok Krupinskej planiny. Južne nadväzuje Ipeľská pahorkatina (podcelok Podunajskej pahorkatiny) a jej časti Sebechlebská pahorkatina, Brhlovské podhorie a Bátovská pahorkatina. 

Sitnianske predhorie patrí do povodia Ipľa a vodné toky smerujú južným smerom. Medzi významnejšie patrí riečka Jabloňovka, prítok Sikenice, Počúvadlianskym jazerom pretekajúci Klastavský potok, Belujský potok a vo východnej časti rieka Štiavnica. Údoliami vedú komunikácie, sprístupňujúce sídla, pričom najvýznamnejšou je cesta I/51. Vedie južnou časťou územia a v Hontianskych Nemciach (kde križuje E 77 v trase cesty I/66 (Šahy – Zvolen)) sa stáča do údolia Štiavnice a pokračuje severným smerom k Banskej Štiavnici. Severozápadnou časťou vedie cez Štiavnické Bane na juhozápad cesta II/524.

## Chránené územia
Táto oblasť Štiavnických vrchov okrem najjužnejšej okrajovej časti leží v Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je prírodná rezervácia Jabloňovský Roháč.

## Turizmus
Južná časť pohoria patrí medzi pokojnejšie a menej navštevované oblasti, severozápadný okraj Sitnianskeho predhoria je vďaka pamiatkám v obci Štiavnické Bane, atraktívnemu Počúvadlianskemu a Richnavskému jazeru obľúbeným cieľom turistov. V blízkosti územia sa nachádza monumentálne Sitno s hradom a predovšetkým mesto Banská Štiavnica. 

### Turistické trasy
* po  červeno značenej Rudnej magistrále okolo *Richnavského jazera* a rázcestím v sedle *Krížna* cez Štiavnické Bane do Banskej Štiavnice
* po  modro značenej trase:
** zo Sebechlieb cez Beluj k Počúvadlianskemu jazeru
** z Prenčova na vrch Sitno () s odbočením na Sitniansky hrad
* po  zelenej značke od obce Jabloňovce okrajom PR Jabloňovský Roháč k Počúvadlianskemu jazeru a ďalej na Sitno ()
* po  žltej značke:
** z rázcestia pri horárni *Tepličky* ku *Koháriho dubu*
** od Počúvadlianskeho jazera rázcestím v sedle *Krížna* a rázc. *Vlčia jama* na rázc. *Tatársky jarok*

## Referencie

## Pozri aj
* Sitnianska vrchovina
* Štiavnické vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Štiavnické vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
ODROID

**ODROID** je séria jednodoskových počítačov a tabletov, ktoré vyrába spoločnosť Hardkernel z Južnej Kórei. Hoci názov je zložením slov Open a Android, hardvér nie je úplne otvorený, keďže niektoré súčasti dizajnu vlastní spoločnosť. Veľa systémov ODROID podporuje beh nie len Androidu, ale aj bežných linuxových distribúcií.

## Produkty

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Architektúra ARM
Kategória:Jednodoskové počítače
Breznické podolie

**Breznické podolie** je geomorfologickou časťou Hodrušskej hornatiny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v západnej časti podcelku, v údolí Hrona medzi Novou Baňou a Tlmačmi.

## Polohopis
Územie sa nachádza v západnej časti Štiavnických vrchov a zaberá západný okraj podcelku Hodrušská hornatina. Zaberá údolie rieky Hron, ktorý tu priberá niekoľko menších prítokov, z významnejších sú to Novobanský a Čaradický potok. Breznické podolie na severozápade vymedzuje Veľký Inovec (podcelok Pohronského Inovca), na severe je to časť Vtáčnika, Novobanská kotlina a podcelok Raj. Východným smerom pokračuje podcelok Hodrušská hornatina a južným smerom lemuje rieku Hron Hronská niva. Na juhozápade nadväzujú Štiavnické vrchy podcelkom Kozmálovské vŕšky a západne leží geomorfologická časť Hronskej pahorkatiny, Bešianska pahorkatina.

## Doprava
Údolím Hrona prechádzajú významné komunikácie; zo Zvolena vodný tok kopíruje E 58 v trase rýchlostnej cesty R1 (Nitra – Zvolen), v ktorej blízkosti vedie cesta I/65. Obe dopravné tepny v strednej časti podolia odbočujú západným smerom na Zlaté Moravce a údolím pokračuje do Tlmáč cesta I/76. Z juhu na sever vedie nivou rieky železničná trať  Nové Zámky – Zvolen.

## Chránené územia
Okrajová časť Štiavnických vrchov v údolí rieky leží na vonkajšom okraji Chránenej krajinnej oblasti. Nevyskytujú sa tu ani žiadne osobitne chránené územia.

## Turizmus
Najvýznamnejšou pamiatkou tejto časti územia je Benediktínsky kláštor v Hronskom Beňadiku. Breznické podolie tak tvorí zázemie a východisko výstupov do okolitých pohorí. Severným okrajom vedie Novou Baňou  červeno značená Rudná magistrála, vedúca atraktívnym územím s banskými pamiatkami. V južnej časti vedie z Tlmáč  modro značená trasa do Štiavnických vrchov, na ktorú sa pripája aj  zelená trasa z Tekovskej Breznice. Kláštor Hronský Beňadik a neďalekú Morovú kaplnku spája  žltý chodník.

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Štiavnické vrchy
Kategória:Podolia na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kvapavka

**Kvapavka** (iné názvy: **gonorea**, v MKCH-10: **gonokoková infekcia**) je pohlavne prenosná choroba spôsobená baktériou *[[Neisseria gonorrhoeae]]*, nazývanou aj gonokok. 

Mnohí z infikovaných nemajú žiadne príznaky. Muži môžu mať pálenie pri močení, výtok z penisu alebo testikulárnu bolesť. Ženy môžu mať pálenie pri močení, vaginálny výtok, vaginálne krvácanie medzi obdobiami, alebo bolesti panvy. Komplikácie u žien zahŕňajú zápalové ochorenie panvy a zahŕňajú u mužov zápal nadsemenníkov. Ak sa nelieči, kvapavka sa môže šíriť do kĺbov alebo srdcových chlopní. Ako vakcínu proti kvapavke je možné využiť vakcínu s komerčným názvom Bexsero, ktorej účinnosť študovala austrálska štúdia GoGoVax. Bezpečnosť a účinnosť bola študovaná v Spojenom kráľovstve a Spojených štátoch amerických. Bolo preukázané, že protilátky vytvorené po vakcíne Bexsero sú účinné proti kvapavke. Na predchádzanie infekciám kvapavky je možné využiť aj doxycyklínovú postexpozičnú profylaxiu, ktorou sú tablety s obsahom doxycyklínu.

## Referencie

## Pozri aj
* Vakcína proti kvapavke
* Doxycyklínová postexpozičná profylaxia
* doxycyklín

## Iné projekty

## Externé odkazy
*MUDr. Jana Zímová, MUDr. Pavel Zíma: Kvapavka – gonorea, aktuálne a v prehľade 1-3 https://www.urologiepropraxi.cz/pdfs/uro/2012/06/06.pdf, https://www.urologiepropraxi.cz/pdfs/uro/2013/01/08.pdf, https://www.urologiepropraxi.cz/pdfs/uro/2013/02/07.pdf 
*Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky: Kvapavka (gonorea) , tlačová správa

Kategória:Pohlavné choroby
Kategória:Bakteriálne choroby
Live in a Pool of Booze

***Live in a Pool of Booze*** (v preklade z angl. *Naživo v bazéne chlastu*) je prvé DVD dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat z roku 2007, ktoré bolo vydané cez vydavateľstvo Mascot Records. 

Podľa stránky Google bolo DVD vydané 9. júla 2007. Existujú záznamy na britskej verzii stránky Amazon.com, rovnako ako na stránkach Discogs a Allmusic. Žiaden z týchto záznamov však nie je v súčasnosti k dispozícii na kúpu, objavuje sa na nich veľmi málo informácií a dokonca sa tam nenachádza ani zoznam skladieb. Je možné, že toto DVD nebolo nikdy vydané, alebo že bolo veľmi obmedzene vydané v rámci domovskej krajiny skupiny, Dánska. Je o ňom známych málo informácií.

## Referencie

## Externé odkazy
* ''Live in a Pool of Booze'' na Discogs
* ''Live in a Pool of Booze'' na Allmusic

Kategória:Albumy skupiny Volbeat
Grinavské jazerá

náhľad|Stredné z Grinavských jazier v roku 2015
**Grinavské jazerá** alebo **Kotlíky** sú tri jazerá, ktoré sa nachádzajú nad historickou mestskou časťou mesta Pezinok s názvom Grinava, tiež nazývanou aj Myslenice, a podľa ktorej sú pomenované. Nachádzajú sa na východnom okraji Homoľských Karpát, geomorfologickej časti Pezinských Karpát. Tvoria neveľkú oblasť, ktorá hraničí s lesným pásom Malých Karpát, a ktorú človek premenil na vinice takým spôsobom, že v nej ponechal mnohé miesta v pôvodnom stave. 

Ide o prírodné rybníky, ktoré obhospodaruje Slovenský rybársky zväz. Neďaleko oblasti sa nachádza aj vrch Grinavská vyhliadka (250 m. n. m.).

## Referencie

Kategória:Jazerá na Slovensku
Kategória:Pezinok
Vodná nádrž Kučišdorf

thumb|Pohľad na vodnú nádrž zo severovýchodnej strany
thumb|Vodná nádrž Kučišdorf z južného pohľadu

**Vodná nádrž Kučišdorf** (iné názvy: **Kučišdorfská priehrada**, **Vodná nádrž Vinosady**) je vodná nádrž v katastrálnom území mesta Pezinok neďaleko lokalít Kučišdorfská dolina a Unigal určená na lov kaprov a ostatných druhov rýb s rozlohou 7 hektárov.

Je mimopstruhovým rybárskym revírom čislo 1-1340-1-1 patriacim Miestnej organizácii Slovenského rybárskeho zväzu v Pezinku a je pomenovaná podľa svojej blízkosti k neďalekej obci, dnes už katastrálnej časti obce Vinosady, ktorá sa v minulosti nazvývala Kučišdorf (neskôr Veľké Tŕnie).

Do vodnej nádrže sa vlieva Barvinský potok a pramení z nej Trniansky potok.

## Referencie

## Externé odkazy
* poloha vodnej nádrže na Google Maps

Kategória:Vodné diela na Slovensku
Kategória:Pezinok
Kategória:Vodstvo v okrese Pezinok
Biela veža (Brašov)

**Biela veža** (, , ) je veža v rámci systému opevnenia mesta z obdobia stredoveku nachádzajúci sa vo svahu kopca pri severnej hranici historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Dejiny a charakteristika
Výstavba prebiehala od roku 1460 a veža bola dokončená v roku 1494.

V roku 1689 bola veža spolu s väčšinou mesta zasiahnutá veľkým požiarom, ktorý vznikol pri útoku habsburského vojska na mesto. Dôsledky požiaru boli odstránené až v roku 1723, kedy bola veža zrenovovaná.

Zatiaľ posledná reštaurácia veže prebehla v roku 2005. 

Veža leží vo svahu kopca Straja, známom tiež ako Romul pri severnej hranici historického centra mesta.

Veža je postavená s pôdorysom uzavretého polkruhu, pričom jej južná rovná stena je smerovaná k historickému centru Brašova. Stavba má päť poschodí a jej výška sa pohybuje medzi 18 - 20 metrami. V hornej časti veže sa nachádza cimburie. Pri výstavbe boli použité kamene a tehly. Veža je vybavená aj strieľňami. Dĺžka rovnej steny je približne 4 metre a obvod věže je približně 19 me.

Názov bol odvodený od jej farby.

V súčasnosti je veža v správe župného historického múzea a slúži výstavám.

## Zaujímavosti
* Biela veža je jednou zo štyroch pozorovacích obranných veží, ktoré boli postavené nezávisle na hradbách okolo mesta a sú tak súčasťou vonkajšieho opevňovacieho systému mesta Brašov.
* Z historickej časti mesta vedie ku veži 200 kamenných schodov.

## Galéria

BRS-05-14-TurnulAlb01.jpg|Celkový pohľad na vežu zo západu
BRS-05-14-TurnulAlb03.jpg|Detailný pohľad na vrchnú časť južnej rovnej strany veže
BRS-05-14-TurnulAlb04.jpg|Detailný pohľad na východnú stranu veže
BRS-05-14-TurnulAlb05.jpg|Pohľad na južnú časť veže z kamenných schodov, ktoré k nej vedú od historického centra mesta
CentrumOdTurnulAlb02.jpg|Pohľad smerom k historickému centru Brašova od Bielej veže


## Referencie

Kategória:Stavby v Brašove
Kategória:Architektúra z 1494
Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Veže v Rumunsku
Kategória:Opevňovací systém Brašova
Kategória:Múzeá v Rumunsku
V sedmobrežnom kruhu Ríma

[náhľad|[Bazilika svätého Petra v Ríme vo Vatikáne]]

**V sedmobrežnom kruhu Ríma** je hymnická pieseň zároveň aj slovenská pápežská hymna. Odkazuje na sedem rímskych pahorkov, medzi ktorými je postavená bazilika svätého Petra a prosí za pápeža. Spieva sa cez veľké cirkevné sviatky, a to väčšinou na konci svätej omše. 

Pôvodný text v latinčine napísal anglický kardinál Nicholas Wiseman v roku 1850. Následne boli preložené do maďarčiny Antalom Gyuritsom v roku 1857. Antal Feley, peštiansky učiteľ hudby, tento text v roku 1858 zhudobnil *(pozri ukážku* *)* a v takejto podobe sa skladba rozšírila do celej Uhorskej monarchie. U nás sa taktiež udomácnila a zahrnul ju do svojich piesní Andrej Radlinský v Katolíckom spevníku *(Katolícky spewník)* v roku 1875. Odvtedy je, popri iných pápežských hymien, súčasťou Jednotného katolíckeho spevníka (JKS) s číslom 523.

## Text

:V sedmobrežnom kruhu Ríma,
:kde sa Petra chrám vypína,
:z tisíc hrdiel sa ozýva
:pieseň nábožná horlivá:
:[:Živ, Bože, otca svätého,
:námestníka Kristovho!:]

:A ten hlas sa mocne nesie
:až do tichej hrobov skrýše;
:po horách i po dolinách,
:po mestách i pustatinách:
:[:Živ, Bože, Otca Svätého, 
:námestníka Kristovho!:]

:Po hradoch i po rovinách,
:šírych sveta po krajinách,
:jak na krídlach bleskohromu
:preletuje z dom do domu:
:[:Živ, Bože, Otca Svätého, 
:námestníka Kristovho!:]

:Letí on až na tie strany,
:kde sú svätých slávostany,
:odtiaľ do sŕdc našich padá,
:v pobožnú sa pieseň skladá
:[:Živ, Bože, Otca Svätého, 
:námestníka Kristovho!:]

## Ukážky

# ''Antal Feley - '''Hol Szent Peter''''' (2021) ''Skladba v maďarskej verzii na záver sv. Omše celebrovanej sv. Otcom Františkom na návšteve maďarska v r. 2021'' 
# '''''V sedmobrežnom kruhu Ríma''''' (JKS 523) ''hraná v Bazilike sv. Petra pri príležitosti púte Slovákov do Ríma organistom Františkom Beerom''
# *[https://www.youtube.com/watch?v=QzzObOs_Dqk Orchestrálne arrang. Pavla Seleckého v prevedení Cirkevno-hudobného spolku KIRCHENMUSIKVEREIN pri Dóme sv. Martina v Bratislave]*

## Referencie


## Pozri aj
* Jednotný katolícky spevník
* Pápežská hymna

## Externé odkazy
* Nahrávka piesne na Youtube

Kategória:Cirkevná hudba
Kategória:Jednotný katolícky spevník
Kategória:Katolícka liturgia
Kategória:Slovenské piesne
Kategória:Kresťanské hymny
Stredná odborná škola Policajného zboru (Pezinok)

**Stredná odborná škola Policajného zboru v Pezinku** (SOŠ PZ Pezinok) je rezortná stredná odborná škola Ministerstva vnútra Slovenskej republiky sídliaca v Pezinku na Fajgalskej ceste číslo 2 a zriadená v roku 1991 rozkazom ministra vnútra Slovenskej republiky. Za obdobie svojej existencie škola pripravila množstvo príslušníkov Policajného zboru, ktorí sa úspešne uplatnili v rôznych profesiách, ktoré si činnosť Policajného zboru vyžaduje.

V marci 2020 bolo v internáte školy zriadené karanténne centrum pre repatriantov vracajúcich sa zo zahraničia.

## Medzinárodné spolupráce
Škola za zapája aj do medzinárodných aktivít. Spolupracuje s policajnými školami v Česku (Praha, Holešov, Brno, Zlín), v Poľsku (Koszalin), vo Francúzsku (Montbéliard). Je partnerom v projekte celoživotného vzdelávania Leonardo da Vinci, kde sa podieľa na spracovaní témy „Ľudské práva vo výučbe policajných škôl v krajinách EÚ“. Na tomto úseku spolupracuje s policajným školami v Katoviciach (Poľsko), v Holešove (Česko), v Nienburg/Wesser (Nemecko), v Loures (Portugalsko) a Kluži (Rumunsko).

## Referencie

## Externé odkazy
* oficiálna stránka školy na stránke Ministerstva vnútra SR

## Zdroj
* SOŠ Policajného zboru na stránke mesta Pezinok 

Kategória:Stredné školy na Slovensku
Kategória:Školy v Pezinku
Kategória:Stavby v Pezinku
Kategória:Policajný zbor
Kategória:Policajné školy
Zenon Kosiniak-Kamysz

**Zenon Henryk Kosiniak-Kamysz** (* 25. február 1958, Bieniaszowice, Poľsko) je poľský diplomat, veľvyslanec Poľska na Slovensku (2003–2007), v Kanade (2010–2013), Singapure (2014–2018) a Rakúsku (2025–); štátny tajomník Ministerstva vnútra (2001–2003) a Ministerstva obrany (2008–2009).

## Životopis

Zenon Kosiniak Kamysz sa narodil v roku 1958. Vyštudoval Technickú univerzitu v Drážďanoch v Nemecku.

Od roku 1990 pracuje v zahraničných službách. Pôsobil, okrem iného, ako prvý tajomník Veľvyslanectva PR v Budapešti aj ako obchodný radca v Berlíne (1996–2001). V rokoch 2001 až 2003 bol štátnym tajomníkom Ministerstva vnútra. Od 2003 do 2007 bol veľvyslancom Poľska na Slovensku. V 2007 znovu pracoval v Berlíne. V rokoch 2008 až 2009 bol štátnym tajomníkom Ministerstva obrany. Od 2010 do 2013 bol veľvyslancom v Kanade a od 2014 do 2018 v Singapure.

Hovorí anglicky, nemecky, slovensky a rusky.

## Ocenenia
* Magyar Köztársasági Érdemrend, Maďarsko, 2009
* Rad Bieleho dvojkríža II. triedy, Slovensko, 2008
* Strieborný kríž za zásluhy, Poľsko, 2000

## Referencie

*

## Iné projekty

Kategória:Absolventi vysokých škôl v Nemecku
Kategória:Laureáti Radu Bieleho dvojkríža II. triedy
Kategória:Nositelia poľských radov a vyznamenaní
Kategória:Poľskí diplomati
Kategória:Štátni tajomníci ministerstiev Poľskej republiky
Kategória:Veľvyslanci Poľska na Slovensku
Kategória:Veľvyslanci Poľska v Kanade
Kategória:Veľvyslanci Poľska v Singapure
Vyhnianska brázda

**Vyhnianska brázda** je geomorfologickou časťou Hodrušskej hornatiny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v severnej polovici podcelku, západne od Banskej Štiavnice.

## Polohopis
Územie sa nachádza v severozápadnej časti Štiavnických vrchov a zaberá depresiu v severnej polovici podcelku Hodrušská hornatina. Predstavuje vnútrohorskú brázdu, ktorú obklopuje len materský podcelok. Juhozápadný okraj vymedzuje údolie Hodrušského potoka s obcou Hodruša-Hámre, severovýchodným smerom v strednej časti leží údolie Vyhnianskeho potoka s obcou Vyhne a na severovýchodnom okraji sa nachádza údolie Teplej s obcami Repište a Sklené Teplice.

Údoliami potokov vedú do sídiel cesty III. triedy, umožňujúce prepojenie s cestou I/65 v údolí Hrona, no zároveň ich spájajúce s Banskou Štiavnicou (napojenie na I/51).

## Chránené územia
Táto časť Štiavnických vrchov leží v Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chránené územia sa nachádzajú najmä v okrajových častiach, konkrétne národná prírodná rezervácia Kašivárová v južnej časti, prírodná rezervácia Kamenné more a prírodná pamiatka Vyhniansky travertín v centrálnej časti a Kamenný jarok na severovýchode.

## Turizmus
Oblasť Vyhnianskej brázdy patrí medzi atraktívne časti pohoria a popri Banskej Štiavnici a jej okolí je jednou z najvyhľadávanejších. Zaujímavá príroda, banské pamiatky a termálne pramene celoročne lákajú turistov na poznávanie tejto časti krajiny. Zo zaujímavostí možno spomenúť kúpele Sklené Teplice, blízke ruiny hradu, Wilckensove pamätné stromy pri Repišti, Vodný raj a Vyhniansky travertín v obci Vyhne či banícku klopačku v Hodruši-Hámroch.

### Turistické trasy
* po  červeno značenej magistrále zo Žiaru nad Hronom cez Sklené Teplice na Paradajs nad Banskou Štiavnicou
* po  modro značenej trase:
** zo Bzenice po Chodníku Andreja Kmeťa cez Vyhne na rázc. *Červená studňa* pri Banskej Štiavnici
** z Hodruše-Hámrov na rázc. *Havránkova lúka*
* po  zelenej značke:
** z Hodruše-Hámrov na *Kerling*
** z Vyhní na rázc. *Kešnerovská*
** z Vyhní cez Repište do Sklených Teplíc
* po  žltej značke:
** zo Sklených Teplíc na Pustý hrad
** z Vyhní do Banskej Hodruše
** z Hodruše-Hámrov na *Kopanice*

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Štiavnické vrchy
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Ábel Antal Szocska

**Ábel Antal Szocska** alebo Jeho Preosvietenosť **vladyka Ábel (Szocska)**,  (* 21. september 1972, Vynohradiv, Sovietsky zväz, dnešná Ukrajina) je súčasným biskupom níreďházskej eparchie.

## Životopis
Narodil sa v ukrajinskom meste Vynohradiv. V roku 1995 vstúpil do Rádu svätého Bazila Veľkého, kde prijal meno Ábel. Po skončení štúdií zložil večné sľuby v roku 2001.

V roku 2001 prijal aj kňazskú vysviacku z rúk Szilárda Keresztesa a pôsobil v Budapešti a neskôr v Máriapócsi.

Vyše pol roka potom čo v marci roku 2015 svätý otec František zriadil Níreďházsku eparchiu bol vymenovaný 31. októbra 2015 za jej apoštolského administrátora. Tento post zastával ako kňaz až do roku 2018, kedy bol 7. apríla menovaný ako sídelný eparcha. Chirotóniu prijal 10. mája z rúk metropolitu Kocsisa a spolusvätiteľmi boli Atanáz Orosz a Cyril Vasiľ.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ábel Antal Szocska na catholic-hierarchy.org

Kategória:Baziliáni
Kategória:Biskupi Níreďházskej eparchie
Bad Cat

***Bad Cat*** () je turecký animovaný film z roku 2016, nakrútený podľa rovnomennej komiksovej predlohy od Mehmeta Kurtuluşa a Ayşe Ünal, produkovaný spoločnosťou Anima İstanbul. Scenár filmu napísali Levent Kazak a Bülent Üstün. V hlavných úlohách hrá Uğur Yücel ako Shero a Demet Evgar ako Taco.

## Obsadenie
*Uğur Yücel ako kocúr Shero
*Demet Evgar ako mačiatko Taco a mačka Misscat
*Okan Yalabık ako karikaturista a buldog
*Güven Kıraç ako krysa Rıza
*Gökçe Özyol ako čajka Rıfkı
*Ahmet Mümtaz Taylan ako umelec Tank
*Yekta Kopan ako kocúr Black
*Ayşen Gruda ako domovníčka, babička Hazel
*Cezmi Baskın ako Semi
*Ozan Kurtuluş ako pes a mužský záchranár
*Bülent Üstün ako čajka Mertan
*Ayşe Ünal ako záchranárka
*Mehmet Kurtuluş ako komisár
*Turgut Doğru ako policajt

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filmy z 2016
Kategória:Turecké filmy
Kategória:Kreslené filmy
Kategória:Filmové komédie
Kategória:Akčné filmy
Kategória:Filmy podľa komiksu
Kategória:Filmy podľa názvu
IPhone XR

left|100px **iPhone XR** (štylizované ako iPhone Xr, kde X predstavuje rímske číslo "desať", vyslovuj iPhone "desať R") je smartphone, ktorý bol navrhnutý, vyvinutý a je predávaný spoločnosťou Apple. V súčasnosti to jeden z modelov dvanástej generácie telefónov iPhone. Ide o nástupcu iPhone X. Model bol oznámený spolu s drahšími modelmi iPhone XS a iPhone XS Max 12. septembra 2018 v Divadle Steva Jobsa v Apple Parku výkonným riaditeľom spoločnosti Apple, Timom Cookom. Predobjednávky sa začali 19. októbra 2018 a oficiálny dátum začiatku predaja bol stanovený na 26. októbra 2018.

## Charakteristika
Telefón je vybavený 6,1-palcovým LCD displejom s názvom "*Liquid Retina*", ktorý podľa tvrdenia Apple má byť "najpokrokovejší a má zobrazovať najpresnejšie farby v tomto priemysle". Je to najlacnejšie zariadenie v rade zariadení iPhone 12 generácie od spoločnosti Apple s počiatočnou cenou 749 USD v Spojených štátoch, 1029 USD v Kanade, 749 GBP v Spojenom kráľovstve, 849 EUR v krajinách eurozóny a 6499 juanov v Číne. Je vybavený rovnakým procesorom ako XS a XS Max, čipom Apple A12 Bionic, ktorý je podľa Apple "najchytrejší a najvýkonnejší čip", aký kedy vložil do smartfónu.

Je k dispozícii v šiestich farbách: čierna, biela, modrá, žltá, koralová (odtieň ružovej a oranžovej) a tzv. Produktová červená (Product Red). XR je k dispozícii v troch úložných kapacitách: 64 GB, 128 GB a 256 GB. Je to druhý iPhone, ktorý je v žltej a modrej farbe, prvým bol iPhone 5C v roku 2013. Telefón na medzinárodnej úrovni podporuje duálne SIM karty cez Nano-SIM a eSIM. V pevninskej Číne, Hongkongu a Macau sa namiesto toho ponúka dvojitá Nano-SIM karta (v jednom zásobníku).

Napriek tomu, že utŕžil istú kritiku pre svoje nižšie rozlíšenie displeja v porovnaní s predchádzajúcimi modelmi za približne rovnakú cenu, XR získal po svojom vydaní prevažne pozitívne recenzie od kritikov a používateľov. iPhone XR je najpredávanejším modelom roku 2018 od spoločnosti Apple. Podľa Apple, jeho batéria vydrží o jeden a pol hodiny dlhšie ako jeho priamy predchodca, iPhone 8 Plus.

## Referencie

## Pozri aj
* iPhone X a iPhone 8 - modely predchádzajúcej generácie
* iOS
* iPhone
* Apple

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  – oficiálna stránka iPhone XR

Kategória:IPhone
Kategória:IOS
Kategória:Mobilné telefóny Apple
Kategória:Hardvér firmy Apple
Elektráreň Oslavany

[thumb|Bývalá elektráreň v [Oslavany|Oslavanoch]]
**Elektráreň Oslavany** () je bývalá tepelná elektráreň v meste Oslavany v okrese Brno-venkov.

Postavená bola pre spaľovanie čierneho uhlia z južnej časti rosicko-oslavanského revíru (predovšetkým z bane Kukla, neskôr z bane Františka a bane Jindřich II) vyrobená elektrina bola dodávaná do Brna a okolia. Výstavba vykonaná firmou AEG Union prebehla v rokoch 19111913, bolo tu inštalovaných šesť kotlov a dva turboalternátory s celkovým výkonom 6,8 MW. Oficiálne bola prevádzka elektrárne začatá 1. apríla 1913. Podľa Českej televízie bola v rokoch 1913 až 1930 najmodernejšou elektrárňou južnej Moravy a zaslúžila sa o postupnú elektrifikáciu kraja. Archivár E.ON Ondřej Šretr mieni, že „V té době to byla nová myšlenka, postavit elektrárnu nikoli v místě spotřeby elektřiny, ale v místě zdroje surovin.“

Elektráreň bola v priebehu rokov postupne rozširovaná, boli tu vystavené ďalšie kotle a elektrické soustroje, takž v roku 1929 mala inštalovaný výkon 49,8 MW. Aj v ďalších rokoch dochádzalo k navyšovaniu výkonu a modernizácii starších zariadení, ako posledný bol v roku 1964 do prevádzky uvedený blok s výkonom 50 MW, maximálny inštalovaný výkon elektrárne dosiahol 115 MW. Prevádzka elektrárne bola ukončená 30. mája 1993 v súvislosti s ukončením ťažby uhlia v rosicko-oslavanskej panve.

Areál bol vedený na zozname brownfieldov Juhomoravského kraja. Jeho súčasný majiteľ, firma Palivotrans časť areálu využíva, časť chce využiť na výrobu elektriny biomasou a ďalšiu časť chce prenajať. Budovy 01, 02, 03 a 13 sú prenajaté. Investor však čaká kým štát na vlastné náklady odstráni environmentálnu záťaž.

Elektráreň spolu s baňami zvýšili počet obyvateľov Oslavan a tým im pomohli stať sa mestom.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Elektrárna Oslavany , rosicko-oslavansko.cz

## Zdroj

Oslavany
Oslavany
Kategória:Stavby v okrese Brno-venkov
Kategória:Oslavany
Kategória:Bývalé elektrárne v Česku
Kategória:Bývalé uhoľné elektrárne
Lýdia Novotná

**Lýdia Novotná** (* 25. september 1981, Bratislava) je slovenská pesničkárka pôvodom z Bratislavy, ktorá žije v Malackách.

Jej hudobné začiatky sa viažu k roku 1999 kedy začala skladať vlastné skladby ovplyvnená Karlom Krylom a Jaromírom Nohavicom. V tom istom roku založila dievčenskú folkovú kapelu Šiesty (Ne)Zmysel, s ktorou v roku 2000 vyhrali prvé miesto v súťaži *Senický kľúčik* 2000. O rok neskôr zvíťazili aj na festivale *Stupavský širák*. V tom istom roku vydali debutové CD s názvom Lýdia Potočková a Šiesty (Ne)Zmysel. Roky 2003 až 2015 Lýdia odložila gitaru a hudbu a venovala sa naplno deťom a svojej rodine. V roku 2015 opäť siahla po gitare a začala komponovať nové skladby, tento krát z nich bolo cítiť životnú skúsenosť, nadhľad nad malichernosťou, humor, aj smútok a bolesť. V roku 2017 získala cenu diváka na *Ružinovskej lýre* za doprovodu orchestra Gustava Broma. V roku 2019 vydáva debutový album *Žijem ako cítim*, ktorý pokrstil najznámejší slovenský country spevák Allan Mikušek a produkoval Domi Stoff z kapely King Shaolin.

## Diskografia
* 2019: *Žijem ako cítim* – CD

## Ocenenia
* 2017 – Ružinovská lýra – cena diváka

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Slovenské speváčky
Kategória:Slovenskí speváci-skladatelia
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Čierna veža (Brašov)

**Čierna veža** (, , ) je veža v rámci systému opevnenia mesta z obdobia stredoveku nachádzajúca sa vo svahu kopca pri severnej hranici historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Dejiny a charakteristika
Veža bola postavená v 14. storočí vo svahoch kopca Straja, známeho tiež ako Romul pri severnej hranici historického centra mesta a slúžila ako pozorovacia a strážna veža v rámci vonkajšieho opevňovacieho systému Brašova.

Vo svojej histórii čelila dvom veľkým požiarom. Prvý požiar, ktorý vežu postihol 23. júla 1599 bol spôsobený zásahon blesku a spôsobil začiernenie vonkajších stien budovy. Druhý v roku 1696 poškodil konštrukciu veže a budová musela byť následne renovovaná.

V roku 1756 bola veža použitá ako útočisko pre nenakazených obyvateľov mesta počas morovej epidémie.

V 20. storočí prebehlo niekoľko renovácií. Prvá bola vykonaná v roku 1901 a boli pri nej renovované vrchné časti veže. Veľká rekonštrukcia prebehla v roku 1996, kedy bola nad  vežou postavená aj ochranná sklenená strecha. Stalo sa to po tom, čo v dôsledku silných dažďov v noci z 3. na 4. apríla v roku 1991 spadla južná stena budovy. Ďalšia renovácia  prebehla na začiatku 21. storočia v roku 2001 a bol pri nej zreštaurovaný interiér veže.

Názov pochádza od stien, ktoré ostali čierne po požiari v roku 1599, dnes po poslednej renovácii má svoju pôvodnú bielu farbu. 

Veža je vysoká 11 metrov a je štvorcového pôdorysu. Ako materiál pre stavbu boli použité kamene a steny stavby sú až 2 metre hrubé.

Do veže existovali dva vstupy, jedným bol hlavný vchod vo výške 2 metrov nad úrovňou zeme, prístupný po padacom moste a druhým bol podzemný tunel.

Dnes sa vo veži nachádza expozícia župného historického múzea venovaná výrobkom miestnych remeselníkov z obdobia stredoveku.

## Zaujímavosť
* Čierna veža je jednou zo štyroch pozorovacích obranných veží, ktoré boli postavené nezávisle na hradbách okolo mesta a sú tak súčasťou vonkajšieho opevňovacieho systému mesta Brašov.

## Galéria

BRS-05-14-TurnulNegru02.jpg|celkový pohľad na vežu zo západu
BRS-06-14-BisericaNeagra01.jpg|pohľad od veže na Čierny kostol 
BRS-05-2014-fromTurnulNegru01.jpg|pohľad od veže na historické centrum Brašova


## Referencie

Kategória:Stavby v Brašove
Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Veže v Rumunsku
Kategória:Opevňovací systém Brašova
Kategória:Múzeá v Rumunsku
Pedagogická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave

**Pedagogická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave**  je jedna z piatich fakúlt Trnavskej univerzity.

Dekankou je doc. Ing. Viera Peterková, PhD.

## Dejiny fakulty
Fakulta bola založená spolu s Trnavskou univerzitou zákonom č. 191/1992 Z. z. s účinnosťou od 1. júla 1992 ako jedna z dvoch fakúlt univerzity. Nadväzuje však „na slávnu históriu, hodnoty a odkaz pôvodnej Trnavskej univerzity.“

## Štúdium
Podľa svojej zakladacej listiny je fakulta zameraná na „vzdelávanie a formovanie učiteľov, ktorí budú vyučovať a zároveň vychovávať mládež, ale aj na to, aby jej myslenie rozvíjali z hľadiska kresťanskej vzdelanosti a pozdvihovali morálnu úroveň jej zmýšľania a cítenia a ukazovali jej cestu k životu v demokratickej spoločnosti.“ Fakulta ako jediná na univerzite poskytuje učiteľské vzdelanie.

## Katedry
Fakulta má tieto katedry:

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky fakulty


Kategória:Trnavská univerzita v Trnave
Trnava
Kategória:Organizácie založené v 1992
Katedrála Zosnutia Bohorodičky (Brašov)

**Pravoslávna katedrála Zosnutia Bohorodičky** (, ), alebo aj **Chrám Zosnutia Bohorodičky** ()  je pravoslávny chrám Rumunskej pravoslávnej cirkvi z konca 19. storočia, postavený v neobyzantskom slohu, nachádzajúci sa na Radničnom námestí () v historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika a dejiny
Iniciatíva na založenie a výstavbu chrámu vznikla v dôsledku konflitktu medzi rumunskými a gréckymi obyvateľmi mesta o práva na využívanie pravoslávneho chrámu svätej Trojice, ktorý už v meste stál. Povolenie na výstavbu s mnohými podmienkami v dôsledku vtedajších represívnych opatrení vočí Rumunskej pravoslávnej cirkvi bolo získané v roku 1828 a chrám bol následne postavený v roku 1833.  Jednou z podmienok v rámci represívnych opatrení bolo, že chrám nemohol byť postavený tak , aby bol viditeľný a dostupný z ulíc mesta, a tak je celý vstavaný v bloku iných stavieb. Na to bolo potrebné odkúpiť dve budovy na námestí v hodnote 21 670 florinov, na čo sa museli zložit rumunskí pravosláni veriaci. Chrám mal najskôr podobu menšej kaplnky, ale neskôr sa 114 rodín hlásiacich sa k Rumunskej pravoslávnej cirkvo zložilo na výstavbu impozantnejšieho chrámu. Základný kameň dnešnej budovy bol položený v roku 1895 a chrám bol dokončený v roku 1899 a následne   18. júna 1899 vysvätený.

V roku 1940 bol chrám poškodený v dôsledku zemetrasenia a musel byť zrenovovaný.

Ako vzor pre stavbu poslóžila budova chrámu Gréckej pravoslávnej cirkvi vo Viedni.

Chrám je postavený v neobyzantskom dosahuje dĺžky 27 metrov a šírky 12,5 metra. V roku 1973 bola na chráme pristavaná veža taktiež v neobyzantskom slohu, keďže pôvodná spadla v dôsledku zemetrasenia v roku 1940.

## Zaujímavosť
* Vo veži chrámu sa nachádzajú tri zvony, ktoré boli vyrobené firmou Seltenhofer z maďarského Šopronu.

## Galéria

BRS-05-14-OrthodoxCathedral01.jpg|Detailný pohľad na neobyzanstká vežu
BRS-05-14-OrtxCathFromTurnulAlb01.jpg|Pohľad na chrám od Bielej veže
BRS-05-14-PiataStafului-Cathed01.jpg|Radničné námestie () v Brašove s budovou chrámu


## Referencie

Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Architektúra z 1899
Kategória:Stavby v Brašove
Kategória:Pravoslávne katedrály v Rumunsku
Kategória:Pravoslávne kostoly v Rumunsku
Kategória:Chrámy zasvätené Zosnutiu presvätej Bohorodičky
Chrám Zvestovania (Brašov)

**Chrám Zvestovania** (, ) je pravoslávny chrám Rumunskej pravoslávnej cirkvi z prvej polovice 20. storočia nachádzajúci sa v parku v centrálnej časti mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika a dejiny
Chrám bol postavený v prevažne neobyzantskom slohu v prvej polovici 20. storočia medzi rokmi 1934 – 1937 podľa projektu architekta zo Sibiu, Octaviana Smighelschiho. Materiál použitý pri výstavbe boli žulové tehly.

V chráme sa nachádza drevený ikonostas z roku 1751, ktorý sem bol premiestnený v roku 1952 po reštaurácii z chrámu svätého Mikuláša, kde sa pôvodne nachádzal. Fresky na stenách chrámu pochádzajú zo 70. rokov 20. storočia a  sú dielom miestneho maliara Iosifa Vasua. Renovácia fresiek prebehla v rokoch 2012 – 2015.

Chrám Zvestovania leží v mestskom parku hneď vedľa historického centra mesta.

## Zaujímavosť
* Ikonostas v chráme z roku 1751, ktorý bol chrámu darovaný z chrámu svätého Mikuláša v roku 1952, je darom ruskej panovníčky Alžbety Petrovny.

## Galéria

BRS-05-14-BisericaBunaVestire03.jpg|Celkový pohľad na chrám z prednej strany
BRS-05-14-BisericaBunaVestire01.jpg|Detailný pohľad jednu z kupolí chrámu
BRS-05-14-BisericaBunaVestire02.jpg|Pohľad na kupole chrámu


## Referencie

Kategória:Pravoslávne kostoly v Rumunsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Architektúra z 1937
Kategória:Stavby v Brašove
Kategória:Kostoly zasvätené Zvestovaniu Panny Márie
Knedľa

thumb | Králičie stehno s omáčkou a knedľou
[thumb | [Guláš s knedľou]]
thumb | Čerstvý horúci knedlík

**Knedľa** je varený pokrm, vyrobený z cesta. Zloženie cesta sa podľa rôznych receptov veľmi líšia. Knedle môžu byť bez náplne alebo s najrôznejšou náplňou. Formujú sa do tvaru štrúdle, no tiež gule alebo šišky a zvyčajne sa varia v osolenej vode alebo v pare.

## História vzniku
V staroveku i stredoveku sa názvom knedľa označovali guľôčky či šištičky z nasekaného mäsa, ktoré bolo vyprážané na masti. Zhruba od 17. storočia sa začala využívať ako základ aj múka. Pôvodne sa piekli (išlo teda o pečivo). Na začiatku 19. storočia neboli knedle prílohou k mäsu, ale hlavným jedlom. Postupne vznikali rôzne ich varianty, používala sa aj ryža, rôzne náplne a tvary. Vznikali aj typické národné pokrmy, napr. známa sviečková, segedínsky guľáš či *[[vepřo knedlo zelo]]*.

## Pôvod
Tradičná parená knedľa z domácej kuchyne strednej Európy sa vytvára z hladkej múky, vody, soli a ďalších ingrediencií, ako sú droždie či vajcia. Po zmiešaní sa cesto nechá vykysnúť, aby získalo objem. Následne sa z neho formujú valce či gule, ktoré sa následne v pare pripravujú nad vriacou vodou, vďaka čomu dostanú svoju charakteristickú konzistenciu a chuť.

## Knedľa ako dezert
V rôznych kultúrnych tradíciách sa domáca parená knedľa často podáva aj ako sladká pochúťka. Môže byť naplnená ovocím, posypaná cukrom či podávaná s džemom alebo šľahačkou. 

Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Chlieb a pečivo
Kategória:Slovenské jedlá
Malá Praha (Žilina)

**Malá Praha** je historická časť mesta Žilina. Po Starom meste je druhou najstaršou obytnou štvrťou v Žiline, postavená v čase prvej Česko-slovenskej republiky.

## Poloha
Rozprestiera sa medzi Starým mestom a mestskou časťou Hliny.

## História
Výstavba Malej Prahy prebiehala približne od roku 1923. Domy boli stavané postupne.

Za výstavbu sa zaslúžil vtedajší starosta Štefan Tvrdý ml. (1863 – 1927), syn Štefana Tvrdého st. a  Júlie Szégeňovej.

Ako prvé boli postavené domy na ulici Juraja Slottu, neskôr boli postavené aj na Daxnerovej ulici, Kollárovej ulici  a ulici Ambra Pietra. Posledné domy boli dostavané v roku 1927.

Domy v historickej oblasti Malá Praha boli vychýrené svojou unikátnou štukatúrou na fasáde. 

V čase socializmu, s érou prichádzajúceho stavebného funkcionalizmu sa drvivá väčšina domov prestavovala, a tak zanikla aj ich jedinečná štuková výzdoba.

## Referencie

Kategória:Žilina
Ústav hudobnej vedy Slovenskej akadémie vied

**Ústav hudobnej vedy Slovenskej akadémie vied** (**ÚHV SAV**) je jeden z ústavov Slovenskej akadémie vied. Riaditeľka ústavu je doc. PhDr. Hana Urbancová, DrSc.

## Dejiny
Ústav vznikol v roku 1943 ako Hudobnovedný ústav. Od roku 1951 nesie názov Ústav hudobnej ved. V roku 1953 sa stal súčasťou novozaloženej Slovenskej akadémie vied. V rokoch 1973 až 1990 fungoval ako súčasť Umenovedného ústavu SAV, od roku 1990 je opäť samostatným ústavom.

## Činnosť
Ústav sa venuje „základnému výskumu hudby a hudobnej kultúry v regionálnych, národných a európskych kontextoch. Vedecko-výskumná koncepcia vychádza z rozvíjania všetkých troch vedných disciplín/oblastí muzikológie: historickej hudobnej vedy, etnomuzikológie a systematickej hudobnej vedy.“

Je tiež školiacim pracoviskom doktorandského štúdia v odbore muzikológia.

### Edičná činnosť
Ústav vydáva recenzovaný odborný časopis *Musicologica Slovaca*. Časopis bol založený v roku 1969, obnovený v roku 2010. Vychádza dvakrát za rok a „zverejňuje výsledky základného a aplikovaného výskumu z oblasti historickej hudobnej vedy, etnomuzikológie a systematickej hudobnej vedy“. Vydáva tiež *Corpus Musicae Popularis Slovacae*, národnú edíciu „ľudových piesní a inštrumentálnej hudby z územia Slovenska a z prostredia Slovákov v zahraničí". V roku 2002 vyšiel prvý zväzok so zápismi piesní a hudby z Podpoľania.

## Referencie

## Externé odkazy
* Ústav hudobnej vedy SAV

Kategória:Muzikológia na Slovensku
Hudobnej vedy
Kategória:Organizácie založené v 1943
Kolačnianska brázda

**Kolačnianska brázda** je geomorfologickou časťou Rázdiela, podcelku pohoria Tribeč. Leží v severnej polovici podcelku, južne od Partizánskeho.

## Polohopis
Územie sa nachádza na severnom okraji pohoria Tribeč a zaberá depresiu v severnej polovici podcelku Rázdiel. Predstavuje depresiu, ktorá vedie od Brodzian v blízkosti Partizánskeho na západe, cez Veľké Uherce a Kolačno v centrálnej časti, po Radobicu na východnom okraji. Kolačniansku brázdu obklopuje v rámci pohoria Skýcovská a Veľkopoľská vrchovina na juhu a dve samostatné časti Kolačnianskej vrchoviny na severe. Severovýchodným smerom nadväzuje Oslianska kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny), východným smerom leží Vysoký Vtáčnik (podcelok Vtáčnika). V západnej časti susedí Podunajská pahorkatina s časťami Tribečské podhorie a Stredonitrianska niva, zasahujúca malou časťou aj v severnej časti. 

Územie patrí do povodia Nitry a najvýznamnejším vodným tokom je Drahožica. Odvodňuje celú strednú časť brázdy a v obci Veľké Uherce priberá Drndavu a Kolačniansky potok. V tejto časti leží Veľkouherecká a Kolačnianska priehrada. Centrálnou časťou cez Veľké Uherce vedie na Skýcov a do Zlatých Moraviec cesta II/511, na ktorú sa pripája III/1764 do Kolačna. Východný okraj obsluhuje III/1795, odbočujúca z cesty II/512 (Oslany – Žarnovica), západnú časť obsluhuje cesta II/593 (Partizánske – Bošany) a z nej vedúce miestne komunikácie.

## Chránené územia
Táto časť Tribča leží v Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, pričom vyňaté je územie sídiel s intenzívne poľnohospodársky využívaným okolím. Osobitne chráneným územím je len na západnom okraji ležiaci chránený areál Brodziansky park a juhovýchodne sa nachádzajúca prírodná rezervácia Dobrotínske skaly.

## Turizmus
Oblasť Kolačnianskej brázdy patrí medzi turisticky pokojnejšie oblasti. Pohorie Tribeč je známou hubárskou oblasťou a vodné nádrže pri Kolačne a Veľkých Uherciach vyhľadávajú športoví rybári. Cieľom turistov sú najmä susedné lokality (napr. Klížske Hradište či Michalov vrch), no po  žltom chodníku sa dá z Partizánskeho a Kolačna vystúpiť na Osečný vrch (). Z Brodzian vedie  modro značený chodník cez Veľký Klíž a lokalitu *Vrchhora* na Michalov vrch (). Z Veľkých Uheriec vedie  zelená trasa k prírodnej rezervácii Dobrotínske skaly. Z kultúrnych pamiatok zaujmú kaštiele vo Veľkých Uherciach a Brodzanoch, no v najmä v okrajových častiach a blízkom okolí sa nachádzajú aj archeologické náleziska.

## Referencie

## Pozri aj
* Rázdiel
* Tribeč
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Tribeč
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Ostružina

**Ostružina** (nárečovo aj: *ostružlina*) môže byť:
*rod rastlín (lat. *Rubus*), starší názov: černica, pozri ostružina (rod)
*ostružina černicová (=ostružina krovitá, černica; lat. *Rubus fruticosus* agg.; ide o agregátny druh)
*zastarano: ostružina bieloplstnatá (=ostružina horská; lat. *Rubus montanus* alebo *Rubus candicans*; ide o jeden z taxónov patriacich pod agregátny druh ostružina černicová)
*menej často:ostružina ožinová (=ostružina ožina; lat. *Rubus caesis*; ide o rastlinu veľmi podobnú ostružine černicovej)
*plod niektorej z vyššie uvedených rastlín, pozri pod ostružina (rod) alebo ostružina černicová alebo ostružina bieloplstnatá alebo ostružina ožinová

## Zdroje
Kostol svätého Martina (Brašov)

**Kostol svätého Martina** (, , ) je evanjelický kostol z obdobia stredoveku, postavený v gotickom slohu, nachádzajúci sa na úpätí pahorku Schlossberg (Martinsberg) v centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika a dejiny
Kostol svätého Martina patrí k najstarším pamiatkam Brašova. Na mieste je už v roku 1225 zdokumentovaná kaplnka zasvätená svätému Martinovi a v roku 1235 bol namiesto nej postavený súčasný kostol.

V roku 1395 sa omše v kostole účastnil uhorský král Žigmund pri jeho návšteve Brašova.

V roku 1421 bol kostol poškodený počas tureckého nájazdu, ale s pomocou dotácií od miestneho obyvateľstva bol opravený pri voch renováciách, ktoré prebehli v rokoch 1442 a 1447.

Zvon v kostole pochádza z roku 1521 a tento letopočet je aj na zvone vyrytý, rovnako ako v prípade hlavných kostolných dverí z roku 1522.

Organ v kostole je z roku 1682.

Oltár bol postavený v roku 1685 a v roku 1730 bol renovovaný. V roku 1796 prebehla aj velká renovácia kostola, ktorý bol podstatne zväčšený a odvtedy má svj terajší vzhľad.

V roku 1926 bol kostol vybavený novým organom. V roku 1962 prebehla ďalšia reštaurácia kostola, nasledovaná zatuaľ poslednou v roku 2010.

Kostol sa nachádza v historickej časti mesta na úpätí pahorku s Brašovskou pevnosťou.

Interiér kostola si zachoval svoj ranogotický výzor. 

## Ďalšie zaujímavosti
* Kostol bol spočiatku rímskokatolíckym kostolom a bol zasvätený svätému Martinovi Tourskemu.´
* Kostol má celkov štyri vchody z ktorých každý bol postavený v inom období.
* Zakladateľmi kostola boli františkánski mnísi.

## Referencie

Kategória:Evanjelické kostoly v Rumunsku
Kategória:Stredoveké kostoly v Rumunsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Architektúra z 1235
Kategória:Architektúra z 1796
Kategória:Stavby v Brašove
Brašov
Rímskokatolícky kostol svätých Petra a Pavla (Brašov)

**Rímskokatolícky kostol svätých Petra a Pavla** (,  ) je barokový rímskokatolícky kostol nachádzajúci sa juhovýchodne od stredu historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika a dejiny
Na mieste terajšieho kostola stál predtým gotický dominikánsky kláštor z roku 1342. V období reformácie sa kláštor dostal na čas pod správu evanjelickej cirkvi. V roku 1711 kláštor prevzala opäť rímskokatolícka cirkev a do správy ho dostali františkáni, neskôr v roku 1716 správu nad kláštorom prevzali jezuiti. Gotická bazilika predstavujúca kláštor bola neskôr zbúraná za účelom výstavby dnešného kostola.

Kostol bol postavený v barokovom slohu ku koncu 18. storočia na základe návrhu a pod vedením architekta Karla Josepha Lamascha. Ako lokácia pre výstavbu bolo zvolené miesto bývalého dominikánskeho kláštora v historickej časti mesta. Potom čo kňaz Ignatius Wagensei získal od cisárovnej Márie Terézie odobrenie, výstavba sa začala v roku 1776. V roku 1787 bol kostol dokončený a vysvätený sedmohradským biskupom Ignatiom Batthyanyim.

Od roku 1840 patrilo pod správu kostola brašovské rímskokatolícke gymnázium.

Stavba je postavená v klasickom barokovom slohu a pri výstavbe bol rešpektovaný vzhľad ulice. Nad hlavným vchodom sa nachádza nartex a prístup k hlavnému vchodu je po schodoch. Na kostole je vyobrazený rok dokončenia výstavby spolu s  erbami Brašova a Sedmohradska.

Oltár v kostole je drevený so zlatým kovaním. Okrem oltára patria k výzdobe interiéru sochy svätého Petra, svätého Pavla, svätého Antona a svätej Anny. V kostole sa tiež nachádza bohatá kolekcia vzácnych kobercov.

## Ďalšie zaujímavosti
* Rímskokatolícky kostol svätých Petra a Pavla je jedinou budovou v meste postavenou v barokovom slohu.
* Vitráže okien boli vyrobené v Budapešti v dielni Edeho Kratzmanna a organ v Temešvári.

## Galéria

file:Muresenilor Brasov.jpg|Pohľad ulicou
file:MuresenilorCatholicChurch.jpg|Pohľad z výšky
file:20140627 Braşov 052.jpg|interiér
file:MuresenilorCatholicChurchInterior2.jpg|oltár


## Referencie

Brašov
Brašov
Kategória:Architektúra z 1787
Kategória:Stavby v Brašove
Brašov
Kategória:Barokové kostoly v Rumunsku
Stará radnica (Brašov)

**Radnica** (, , ) je historická budova radnice a dnes sídlo historického múzea nachádzajúca sa na Radničnom námestí () v strede historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a patrí k najvýznamnejším pamiatkam Brašova.

## Dejiny a charakteristika
Iniciatíva na výstavbu radnice prišla na základe dokumentu vydanom župnou radou 23. decembra 1420, kde bola spomenutá nutnosť výstavby radničnej budovy. Výstavba bola pozastavená v dôsledku tureckého vpádu v roku 1421.

V roku 1503 je sídlo radniice prvýkrát zdokumentované, budova vtedy mala tvar strážnej veže. Nová veža bola postavená v rokoch  v roku 1515, po tom čo mestská rada obdržala 50 florinov potrebných k financovaniu výstavby. Neskôr bola pristavaná budova, kde sídlila rada. Podľa dokumentu z roku 1520, ktorý budúcu stavbu znázorňoval, mala táto budova pozostávať len z jednej miestnosti o rozmeroch 5 x 12 metrov. V rokoch 1521 - 1528 bolo postavené opevnenie radnice. V roku 1521 bola budova radnice prvýkrát použitá ako väzenie.

V priebehu nasledujúcich storočí sa vzhľad radnice niekoľkokrát  menil, predovšetkým kvôli prestavbám v dôsledku prírodných katastrôf.

5. júla 1608 bola veža radnice zasiahnutá bleskom a spoôsobila na veži velké škody. Na hasenie ohňa boli vtedy použité aj víno, ocot a mlieko. 16. septembra 1608 bola veža pokrytá medenou strechou a celá budova bola zrenovovaná v roku 1646. Medená strecha veže bola vymenená za novú v roku 1661. 17. júna 1662 v ranných hodinách postihlo mesto silné zemetrasenie a 2/3 veže radnice následkom tejto udalosti 2. júla toho istého roku padli. Následná rekonštrukcia trvala 3 roky.

21. apríla 1689 velký požiar zničil veľkú časť Brašova a významne poškodil aj radnicu, ktorá bola čiastočne zrenovovaná v roku 1691. Velká renovácia sa začala v roku 1770 a trvala až o roku 1778, odvtedy má radnica súčasný vzhľad. Prestavba budovy bola v rámci tejto renovácie v podstate kompletná, z pôvodnej radnice ostali len základy.

V rokoch 1835 - 1837 prebehla renovácia časti interiéru a rekoštrukcia strechy a v roku 1870 bola budova vybavená plynovým osvetlením.

Na začiatku 20. storočia existovala iniciatíva, ktorá požadovala na základe rozhodnutia mestskej rady z 26. novembra 1902 demolíciu budovy radnice, toto však nakoniec nebolo uskutočnené najmä v dôsledku protestných akcií miestnej komunity a rozhodnutie bolo v roku 1903 zrušené.

V rokoch 1909 - 1910 prebehla výmena strechy. 

Od roku 1950 je budova sídlom župného historického múzea.

## Galéria

BRS-05-14-CasaSfatului01.jpg|Celkový pohľad na budovu radnice z námestia Piata Sfatului z juhu
BRS-05-14-CasaSfatului02.jpg|Detailný pohľad na južnú stranu radničnej veže
BRS-05-14-CasaSfatului04.jpg|Detailný pohľad na západnú stranu radničnej veže
BRS-05-14-CasaSfatului05.jpg|Celkový pohľad na budovu radnice zo západu
BRS-05-14-CasaSfatuluiFromTurnulAlb01.jpg|Pohľad na radnicu od Bielej veže


## Referencie

Kategória:Stavby v Brašove
Kategória:Architektúra z 1778
Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Radnice v Rumunsku
Kategória:Múzeá v Rumunsku