Javor tatársky

**Javor tatársky** () je opadavý, obyčajne viackmenný krovitý strom, vysoký 7 až 10 metrov  z rodu javor (*Acer*) z čeľade mydlovníkovité (*Sapindaceae*).

Je to druh pôvodne rozšírený v teplých oblastiach juhovýchodnej Európy a Malej Ázie. Do západnej Európy bol zaviedli roku 1759 a skoro našiel uplatnenie aj mimo botanických záhrad.

## Opis
Javor tatársky má púčiky široko kužeľovité, 2 až 4 mm dlhé, vrcholové obyčajne párne, pazušné často po tri vedľa seba, šupiny tmavohnedé, na okraji s bielym lemom.

Listy sú protistojné a stopkaté, stopky 2 až 4 cm dlhé. Čepele listov sú podlhovasto vajcovité, na báze niekedy s dvoma lalokmi, na okraji dvojito pílkovité, 6 až 9 cm dlhé, 2 až 4 cm široké, dlaňovito žilovaté, na obidvoch stranách svetlo zelené, na jeseň červenajúce, na rube na listových žilách chlpaté.

Kvety javora tatárskeho rastú v priamych koncových metlinách a rozvíjajú sa až po olistení. Kališné lístky sú zelenkasté, do 4 mm dlhé, belavé, riedko chlpaté lupienky. Tyčinky sú dlhšie ako kvetné obaly. Semenník je chlpatý. Kvety rozkvitajú v máji až júni.

Z oplodnených kvetov sa vyvíjajú typické dvojnažky. Sú 2 až 3 cm dlhé, smerom dopredu rozšírené a oblúkovite dovnútra ohnuté. Sprvu zelené, neskôr ich horné hrany dostávajú karmínovočervenú kontúru.

## Rozšírenie
Pôvodným domovom javora tatárskeho je juhovýchodná Európa, Malá Ázia, Irán a  Kaukaz. Slovenskom vedie jeho severná hranica a vyskytuje sa len v jeho južnej časti, tiahne sa od Senca po hranicu s Ukrajinou.

## Ekológia
Javor tatársky kvitne od mája do júna. Zo všetkých u nás rastúcich javorov najviac odoláva suchu a nie je náročný na pôdu. Je charakteristický pre panónsku oblasť. Netvorí čisté porasty ale vystupuje ako súčasť spodnej vrstvy v lužných lesoch, ďalej v predhoriach mezofilných lesov, na hlbokých sprašových pôdach ale aj na sutinách a skalných svahoch. Optimálne stanovištia má na sprašových pahorkatinách v suchších typoch dubových lesov, maximálne do výšky 

## Význam a využitie
Je to drevina dosť tolerantná voči nízkym teplotám, má zaujímavú textúru a architektúru koruny, ktorá v priebehu roka niekoľko raz mení svoj vzhľad. Má veľkú sadovnícku hodnotu.

## Hrozby a choroby
Javor tatársky býva napadaný monofágnymi škodcami, ktorí sa bežne vyskytujú aj na ostatných druhoch z čeľade mydlovníkovité. Z motýľov sú to hlavne *Phyllonorycter acerifoliella* a *Stigmella aceris*, ktoré sa živia listovými pletivami a vytvárajú na nich typické úzke chodbičky (míny).

Hálky na listoch hostiteľa tvorí z dvojkrídlovcov, z čeľade byľomorovité (*Cecidomyiidae*), muška *Dasineura rubella* a z roztočov (*Acari*) *Aceria cephalonea*.

## Poddruhy
Podľa súčasnej koncepcie sú v rámci rodu javor tatársky akceptované poddruhy:
**Acer tataricum subsp. aidzuense* - prirodzený výskyt od Sachalinu po Japonsko.
**Acer tataricum subsp. ginnala* - prirodzený výskyt Ruský Ďaleký východ až centrálna Čína a Kórea.
**Acer tataricum subsp. semenovii* - prirodzený výskyt stredná Ázia, západný Xinjiang až Afganistan.
**Acer tataricum subsp. tataricum* - prirodzený výskyt stredná Európa až severný Irán.
**Acer tataricum subsp. theiferum* - prirodzený výskyt stredná a juhovýchodná Čína.

## Galéria

(ms) Acer tataricum 2.jpg | Javor tatársky; pučiace kvety
(ms) Acer tataricum 3.jpg | Javor tatársky; kvety
(ms) Acer tataricum 4.jpg | Javor tatársky; listy (jar)
(ms) Acer tataricum 5.jpg | Javor tatársky; listy (neskoré leto)
(ms) Acer tataricum 6.jpg | Javor tatársky; list (detail)
(ms) Acer tataricum 7.jpg | Javor tatársky; listy (neskorá jeseň)
(ms) Acer tataricum 8.jpg | Javor tatársky; nezrelé nažky
(ms) Acer tataricum 9.jpg | Javor tatársky; listy a nažky (jeseň)
(ms) Acer tataricum 10.jpg | Javor tatársky; list a okrídlená nažka
(ms) Acer tataricum 11.jpg | Javor tatársky; zrelé nažky
(ms) Acer tataricum 12.jpg | Javor tatársky; zrelé nažky
(ms) Acer tataricum 13.jpg | Javor tatársky; dospelý strom (ker)


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Javor
Kategória:Listnaté stromy