open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kostol Panny Márie Víťaznej (Valletta)

**Kostol Panny Márie Víťaznej** (malt.: Knisja tal-Madonna tal-Vitorja) bol prvou budovou dokončenou vo Vallette na Malte po Veľkom obliehaní Malty v roku 1566. Veľmajster Jean Parisot de Valette a Rád svätého Jána z Jeruzalema prejavili záujem postaviť kostol na počesť Narodenia Panny Márie ako formu vďakyvzdania. Výstavbu financoval osobne veľmajster.

Samotná budova kostola je pozoruhodná tým, že uchováva množstvo dôležitých obrazov, ktoré na Maltu priniesli rytieri Rádu svätého Jána z Jeruzalema, ako aj diela maltského umelca Francesca Zahru. Zahrovi sa pripisuje zásluha za šírenie neapolského barokového štýlu na Malte a niekoľko kostolov po celom ostrove zdobia jeho obrazy. V kostole je uložené aj srdce benátskeho veľkoadmirála Angela Ema, ktorý zomrel na Malte v roku 1792, a bolo to jeho posledné želanie.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kostoly na Malte
Valletta, Víťaznej
Kategória:Architektúra z 1566
Kategória:Barokové stavby na Malte
Kategória:Barokové kostoly
Rastislav Konečný

**Rastislav Konečný** (*20. mája 1988, Považská Bystrica, Slovensko) je bývalý slovenský hokejista, ktorý pôsobil ako pravý krídelník. Počas svojej kariéry hrával za viaceré tímy v slovenskej lige, ako aj v kanadskej juniorskej súťaži WHL.

## Životopis
Svoju juniorskú kariéru začal v tíme HK 95 Považská Bystrica. Práve v tomto klube prešiel žiackymi a dorasteneckými kategóriami. 

Neskôr prešiel do mládežníckych tímov HK Dukla Trenčín a HK 36 Skalica, za ktorý hral aj v extralige juniorov. V roku 2005 sa predstavil na Memoriáli Ivana Hlinku, kde slovenský výber skončil na 6. mieste.

V sezóne 2006/2007 hral vo WHL za kanadský klub Saskatoon Blades. Odohral 36 zápasov, v ktorých strelil 2 góly a pripísal si 3 asistencie.

V roku 2008 bol v širšej nominácií Slovenska pred MS U20. Do konečného výberu sa však nedostal, keďže ho tréner Štefan Mikeš vyradil po prípravnom zápase s Ruskom.

Po návrate na Slovensko hral za HC Košice, HC 05 Banská Bystrica, ŠHK 37 Piešťany a MsHK Žilina.

Po konci svojej hráčskej kariéry sa sa Konečný presunul do mediálneho prostredia. V súčasnosti pôsobí ako komentátor a hokejový expert, pričom sa zúčastňuje na analýzach a diskusiách počas majstrovstiev sveta.

## Referencie

Kategória:Slovenskí hokejoví útočníci
Kostol stroskotania svätého Pavla

**Kolegiátny farský kostol stroskotania sv. Pavla**, známy aj ako **Kostol stroskotania sv. Pavla**, je rímskokatolícky farský kostol vo Vallette na Malte. Je to jeden z najstarších kostolov vo Vallette.

Barokový kostol podľa návrhu architekta Girolama Cassara bol vybudovaný v rokoch 1570 - 1582 z finančných prostriedkov poskytnutých katedrálnym kostolom; počas stavby kostola kňaz vysluhoval sviatosti z karmelitánskeho kostola. Kostol bol prestavaný v rokoch 1639 až 1679 a v roku 1733 sa stal kolegiátnym kostolom.

Ako sa na budovu zasvätenú jednému z maltských patrónov patrí, je honosný a uchováva niektoré uctievané predmety. Pôdorys je latinský kríž, kupola má eliptický tvar a podlaha je mozaiková.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Kostoly na Malte
Kategória:Architektúra z 1570
Kategória:Barokové kostoly
Kategória:Barokové stavby na Malte
Valletta, strostkotania
Okpa

**Okpa** môže byť:
* jedlo pripravované kmeňom Igbo z druhu fazule známej ako bambarský orech, pozri Okpa (jedlo)
* ženská fiktívna postava z manga série a anime adaptácie Ishuzoku Reviewers, pozri Okpa (Ishuzoku Reviewers)
Dayle Haddon

náhľad|Podpis

**Dayle Haddon** (* 26. máj 1948, Montreal, Quebec – † 27. december 2024, Solebury Township, Pensylvánia) bola kanadská modelka a herečka. Haddon modelovala pre značky Estée Lauder či L'Oreal a v 70. rokoch sa objavila na titulných stránkach časopisov Sports Illustrated a Vogue Paris. Hrala približne v dvoch desiatkach filmov zo 70. až 90. rokov.

## Životopis
Dayle Haddon sa stala herečkou začiatkom 70. rokoch 20. storočia. Prvýkrát sa objavila v dobrodružnom filme štúdia Disney s názvom *The World's Greatest Athlete*, s Johnom Amosom a Jeanom-Michaelom Vincentom; potom trileri Sergia Martina *La città gioca d'azzardo* z roku 1975 spolu s Lucom Merandom. Jej sláva vzrástla vďaka talianskemu úspechu filmu režiséra Alda Lada *La cugina* (1974), neskôr francúzskym erotickým filmom ako *Spermula* (1976) od Charlesa Mattona a *Madame Claude* (1977) od Justa Jaeckina. Začiatkom 80. rokov bola žiadaná v tradičnejších filmoch, ako napríklad *La crime* od Philippa Labra (1983) alebo *Paroles et musique* od Élieho Chouraquiho (1984). V 90. rokoch sa stala televíznou moderátorkou a natočila niekoľko ďalších filmov, najmä pre Woody Allena. Dayle Haddon zomrela 27. decembra 2024 vo veku 76 rokov v dôsledku úniku oxidu uhoľnatého z domu.

## Filmografia (výber)
* 1976: *[[Spermula]]*
* 1976 : *Sexycon*
* 1977: *[[Madame Claude (film z roku 1977)|Madame Claude]]*
* 1977: *Latinský milovník 
* [[1978]]: *Le Dernier Amant romantique*
* [[1983]]: *Zločin*
* [[1984]]: *V žiari reflektorov*
* 1984: *Šmírák*
* [[1989]]: *Dve ženy*
* 1989: *Kyborg*
* [[1994]]: *Výstrely na Broadwayi*
* [[1995]]: *Fiesta*
* [[1998]]: *Celebrity''

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Kanadské filmové herečky
Kategória:Kanadské televízne herečky
Kategória:Kanadské modelky
Kategória:Osobnosti z Montrealu
Kategória:Herečky z erotických filmov
Cecaelia

[náhľad|Pixel art [monster girl, ktorá je bytosťou Cecaelia]]
**Cecaelia** je mytologická bytosť s pôvodom v ázijskej kultúre a kultúre domorodých Američanov, ktorá je spolovice človek, spolovice chobotnica. Tento termín vymysleli fanúšikovia koncom 0. rokov 21. storočia na opis postáv, ako napríklad Uršula z filmu *[[Malá  morská víla (film z roku 1989)|Malá morská víla]]*, a môže sa vzťahovať aj na Harryho Stylesa vo videoklipe skladby „Music for a Sushi Restaurant“. Termín je pravdepodobne odvodený od „krátkeho obrazového príbehu publikovaného v časopise *[[Vampirella]]* pomenovaného ‚Cilia‘“ (1972) od Nicolu Cutiho a Felixa Masa, ktorý obsahuje záhadnú „ženu, ktorej spodná časť tela sa premieňa na chápadlá“.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Fiktívne postavy
Kategória:Fantasy
Kostol Panny Márie Víťaznej

**Kostol Panny Márie Víťaznej** môže byť:

* Kostol Panny Márie Víťaznej (Praha)
* Kostol Panny Márie Víťaznej (Valletta)
Corinne Cléry

**Corinne Cléry**, rodená **Corinne Picolo** alebo **Corinne Piccoli** (* 23. marec 1950, Paríž) je francúzska modelka a herečka. Preslávila ju snímka *[[Histoire d’O (film)|Histoire d'O]]* z roku 1975 a v roku 1979 sa objavila ako bondgirl v jedenástej bondovke *[[James Bond: Moonraker|Mooonraker]]* (1979) s Rogerom Moorom.

## Životopis
Corinne Cléry debutovala vo veku 17 rokov pod menom Corinne Piccoli vo filme *Les Poneyttes* (1967), ktorý režíroval Joël Le Moigné a v hlavnej úlohe hral Johnny Hallyday. Významnejšia rola však prišiel o niekoľko rokov neskôr vďaka legendárnej úlohe O v erotickom filme *[[Histoire d'O (film)|Histoire d'O]]* (1975) od Just Jaeckina. Celovečerný film bol veľkým úspechom a s viac ako 3,5 miliónmi divákov vo francúzskych kinách obsadil za rok 1975 štvrté miesto v návštevnosti. Corinne Cléry si však vo Francúzsku skutočnú kariéru neurobila a väčšou hviezdou sa stala v Taliansku, kde ju režírovali filmári Sergio Corbucci (*Bluff, Tre tigri contro tre tigri*), Pasquale Festa Campanile (*Autostop*), Aldo Lado (*L'umanoide*), Antonio Margheriti (*Jeden proti celému impériu*) či Lucio Fulci (*Il miele del diavolo*). Preslávila sa aj svojou úlohou Bond girl vo filme *[[James Bond: Moonraker|Moonraker]]* od Lewisa Gilberta. Napriek úpadku populárnej talianskej kinematografie naďalej pravidelne pracovala pre televíziu, ale aj pre Carla Vanzinu (*Yuppies – I giovani di successo*, *Via Montenapoleone*, *La partita*). V roku 1995 nakrútila ďalší francúzsky film *Le roi de Paris* (réžia Dominique Maillet) s Philippom Noiretom. Corinne Cléry sa pravidelne objavuje v talianskej televízii.

## Filmografia (výber)
* 1975: *[[Histoire d'O (film)|Histoire d'O]]*
* 1976: *Veľký strach*
* 1976: *Bluf*
* 1976: *Strip-tease*
* 1976: *Natale in casa d'appuntamento*
* 1977: *Tre tigri contro tre tigri*
* 1977: *Autostop*
* 1977: *Sturmtruppen*
* 1977: *Kleinhoff Hotel*
* 1979: *[[James Bond: Moonraker|Moonraker]]*
* 1979: *Humanoid*
* 1980: *Nenávidím blondínky*
* 1983: *Jeden proti celému impériu*
* 1986: *Il miele del diavolo*
* 1988: *Rimini, Rimini - un anno dopo*
* 2021: *Io e Angela*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* 
* 
* 
* 

Kategória:Francúzske filmové herečky
Kategória:Francúzske televízne herečky
Kategória:Francúzske modelky
Kategória:Osobnosti z Paríža
Kategória:Herečky z erotických filmov
Veľká cena Španielska 2025

**Veľká cena Španielska 2025** (oficiálne **Formula 1 Aramco Gran Premio de España 2025**) bolo podujatie, ktoré sa uskutočnilo 1. júna 2025 na pretekárskom okruhu Circuit de Catalunya v Barcelone. Preteky boli deviatymi pretekmi v sezóne 2025 šampionátu Formuly 1.

## Kvalifikácia
Kvalifikácia na hlavné preteky sa uskutočnila 31. mája 2025 o 16:00 miestneho času (UTC+01:00).

## Hlavné preteky
Hlavné preteky sa uskutočnili 1. júna 2025 o 15:00 miestneho času (UTC+01:00).

## Priebežné poradie šampionátu

**Poradie šampionátu jazdcov**

**Poradie šampionátu konštruktérov**

## Poznámky
* Max Verstappen skončil na 4.mieste, ale po udelení trestu za zavinenie kolízie s Georgeom Russellom, dostal desať sekundový trest a prepadol sa na 10.miesto.
* Oliver Bearman skončil na 13.mieste, ale po udelení desať sekundového trestu, za predbehnutie Liama Lawsona mimo traťových limitov, a následnom získaní výhody, sa prepadol na 17.miesto.

## Referencie

2025
Kategória:Formula 1 v roku 2025
Kategória:2025 v Španielsku
Dojnica

[náhľad|[Holštajnský dobytok|Holštajnská krava s výrazným vemenom a menším množstvom svalstva, než je typické pre plemená hovädzieho dobytka]]
**Dojnica** je speciesistické označenie pre dospelú kravu, ktorej je odoberané materské mlieko.

Teľa samičieho pohlavia sa nazýva jalovica; je zvyčajne pri dosiahnutí hmotnosti 300–400 kg umelo oplodnená (inseminovaná) a po otehotnení sa z nej stáva tehotná jalovica. Po pôrode nazývanom otelenie sa z nej stáva dojnica, ktorá dojí mlieko. V chovoch s produkciu mlieka je opäť po cca 2 mesiacoch inseminovaná a v priebehu tehotenstva stále dojí mlieko, až zvyčajne jeden až dva mesiace pred pôrodom je tzv. zasušená (zaprahnutie; prestane sa dojiť). Opäť po pôrode začína produkovať mlieko určené k výživě telaťa a ku konzumácii či k ďalšiemu spracovaniu. Gravidita kráv-dojníc trvá priemerne 285 dní. Cieľom každého chovateľa je, aby bola dojnica každý rok otelená, čo zaručuje rentabilitu chovu.

## Život dojníc
Dojnice sú spravidla dvakrát denne (v niektorých chovoch aj trikrát až štyrikrát) naháňané do dojární, kde sa vykonáva odsávanie ich mlieka. V mliečnych chovoch sa dĺžka života dojníc odvíja od ich úžitkovosti, t. j. schopnosti produkovať mlieko vo vzťahu k ekonomickej návratnosti. Keďže opakované každoročné pôrody majú negatívny vplyv na fyzickú kondíciu kravy, postupom času jej klesá produkcia mlieka a prestáva byť pre chovateľov ekonomicky rentabilná. V takom prípade je krava z chovu vyradená a poslaná na bitúnok (väčšinou po troch pôrodoch). Priemerná dĺžka života kráv v chovoch s trhovou produkciou mlieka v Česku je 5 rokov, zatiaľ čo prirodzene sa kravy môžu dožiť približne 20 rokov.

## Pozri aj
* dojenie
* chov dobytka
* Mycobacterium bovis
* vemeno
* mastitída
* HuCow

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Turovité
Kategória:Mlieko
Spevácky zbor Radosť

**Spevácky zbor Radosť** (v minulosti *Detský  spevácky zbor – Radosť Senec* alebo *Detský zbor Radosť*), skrátene **zbor Radosť**, je detský spevácky zbor v Senci. Bol založený 15. septembra 1987 Františkom Podolským na podnet kňaza Ivana Grófa SDB, profesora Gymnázia Antona Bernoláka. Duchovným otcom zboru je salezián don Jozef Lančarič SDB. V roku 1997 v zbore spievalo 130 detí. 

## História
Pôvodný zbor tvorilo dvanásť detí seneckej farnosti, ktoré najprv začali nácvikom kresťanských piesní. Postupom času počet detí rástol a spievali na svätých omšiach, stretávali sa na „stretkách“, výletoch, táboroch a príležitostných akciách. 

Od roku 1991 sa činnosť zboru rozšírila aj koncertmi pre mesto Senec. Odvtedy sú v MsKS pravidelne pripravované koncerty ku Dňu matiek a Vianočné koncerty.

Zbor účinkoval aj v televíznych reláciách *[[Od srdca k srdcu]]*, *[[Úsmev ako dar]]*, *[[Pramienok]]*, *[[Dobrá zvesť]]*, *[[Druhý dych (relácia)|Druhý dych]]*, *[[Poltón (relácia)|Poltón]]* a v rozhlasových vysielaniach. Ako nezisková organizácia sa v roku 1996 zbor zaregistroval pod názvom Združenie detí a mládeže Radosť. V minulosti zbor vydával aj vlastný časopis *Radosť*, ktorý informoval o živote a umeleckej činnosti členov súboru.

## Diskografia
* *Radosť I.* (kazeta)
* *Radosť II.* (kazeta)
* *Slovenské evergreeny*
* *Stretol ma dnes Pán I., II.* (kazeta)
* *Vianoce s Radosťou 1* (CD/kazeta, 1997)
* *Radosť spieva melódie z operiet*
* *Vianoce s Radosťou 2* (CD)
* *Priateľ*
* *Vianoce s Radosťou 3* (CD, 2016)

## Zdroje
*  
* 
* 
* 
* 

Kategória:Slovenské spevácke zbory
Kategória:Senec
Gyula Kristó

**Gyula Kristó** (* 11. júl 1939, Orosháza, Maďarské kráľovstvo, dnes Maďarsko† 24. január 2004, Segedín, Maďarsko) bol maďarský historik. V rokoch 1957 až 1962 študoval na univerzite v meste Segedín.

## Ocenenie
* „Az 1300 éves Bulgáriáért” kitüntetés (po slovensky *1 300 rokov Bulharska*, 1981).
* Szent-Györgyi Albert-díj (po slovensky *Cena Alberta Szentgyörgyiho*, 1994).

## Dielo
* *A vármegyerendszer kialakulása Magyarországon* (1988)
* *A magyar állam megszületése*

## Zdroj
* 
* 
* 
* 

Kategória:Maďarskí historici
Osyp Andrijovyč Mončalovskyj

**Osyp Andrijovyč Mončalovskyj** (* 9. február 1858, Sušno, Ruská ríša, dnes Ukrajina† 14. november 1906, Ľvov, Rakúsko-Uhorsko, dnes Ukrajina) bol haličský publicista a novinár, ktorý patril k moskovofilom.

## Životopis
Osyp Andrijovyč Mončalovskyj sa narodil 9. februára 1858 v obci Sušno v rodine učiteľa divadelnej školy. Ukončil právnickú fakultu Ľvovskej univerzity. Už ako študent sa zaoberal žurnalistikou. Spolupracoval na vytváraní časopisu *[[Slovo (časopis, 1861 – 1887)|Slovo]]* (po slovensky *Slovo*), neskôr sa stal redaktorom a vydavateľom ľvovských satiricko-politických novín *[[Strachopud (noviny)|Strachopud]]* (po slovensky *Strachopud*), ako aj literárnej prílohy *Besida* (po slovensky *Beseda*).

Vystupoval proti zavádzaniu etnonyma Ukrajinec: *„Pre to, aby mohla byť „ukrajinská“ kultúra, je nevyhnutná existencia ukrajinského národa. Ale národ s takým pomenovaním nie je, prinajmenšom v Haliči je „ukrajinský“ len časťou ruského národa.“*.

Napísal viacero historických rozpráv, polemických článkov a literárnych recenzií.

Osyp Andrijovyč Mončalovskyj zomrel 14. novembra 1906 v Ľvove. Je pochovaný na miestnom Lyčakivskom cintoríne.

## Diela

* *Žitie i dijateľnosť Ivana Naumovyča* (po slovensky *Život a činnosť Ivana Naumovyča*, 1899).
* *Živyje voprosy* (po slovensky *Živé otázky*, 1900).
* *Petr Velykij v Halyckoj Rusy* (po slovensky *Peter Veľký v Haličskej Rusi*, 1903).
* *Glavnyja osnovy russkoj narodnosti* (po slovensky *Hlavné znaky ruskej národnosti*, 1904).
* *Učastije malorossov v občšerusskoj literaturi* (po slovensky *Účasť malorusov vo všeruskej literatúre*, 1904).

## Referencie

## Zdroje

* 
* 
* 

Kategória:Ukrajinskí publicisti
Kategória:Ukrajinskí novinári
Vasyľ Lazarovyč Mykytas

**Vasyľ Lazarovyč Mykytas** (* 23. október 1924, Žovte, Ukrajinská sovietska socialistická republika, Sovietsky zväz, dnes Ukrajina† 20. marec 1999, Kyjev, Ukrajina) bol ukrajinský literárny vedec a pedagóg.

## Životopis
Vasyľ Lazarovyč Mykytas sa narodil 23. októbra 1924 v obci Žovte.

Bol účastníkom druhej svetovej vojny. Študoval na Dnepropetrovskej univerzite. Medzi rokmi 1955 až 1970 pracoval na Užhorodskej univerzite. V rokoch 1970 až 1974 pôsobil na Inštitúte histórie Akadémie vied Ukrajinskej sovietskej socialistickej republiky (v súčasnosti Národnej akadémie vied Ukrajiny), od roku 1974 viedol oddiel rukopisných fondov a textológie. V roku 1971 získal titul doktor filologických vied. V roku 1979 sa stal riaditeľom oddielu dávnej ukrajinskej literatúry. Od roku 1985 začal pôsobiť ako vedúci vedecký spolupracovník Inštitútu literatúry Tarasa Hryhorovyča Ševčenka Akadémie vied Ukrajinskej sovietskej socialistickej republiky (v súčasnosti Národnej akadémie vied Ukrajiny). V roku 1990 získal titul profesor.

Zomrel 20. marca 1999 v Kyjeve. Bol pochovaný na Novobajkovom kladovyšci (po slovensky Novom Bajkovom cintoríne).

## Literárna činnosť
Vasyľ Lazarovyč Mykytas najskôr písal básne, ktoré boli publikované v pionierskych novinách *Na zminu* (po slovensky *Na zmenu*) s podporou Pavla Hryhorovyča Tyčynu. Napísal viac ako 200 publikácií a mnoho kníh, napríklad:

* *O. V. Duchnovyč* (po slovensky *O. V. Duchnovič*).
* *Ukrajinskyj pysmennyk-polemist Mychajlo Andrella* (po slovensky *Ukrajinský spisovateľ a polemik Mychajlo Andrella*).
* *Davni rukopysy j starodruky* (po slovensky *Dávne rukopisy a staré tlače*).
* *Literaturnyj ruch na Zakarpatti druhoji polovyny XIX st.* (po slovensky *Literárne hnutie na Podkarpatskej Rusi v druhej polovici 19. st.*).
* *Haluzka mohutňoho dereva* (po slovensky *Vetvička mohutného dreva*).
* *Proty faľsyfikaciji spadščyny Lesi Ukrajinky* (po slovensky *Proti falzifikácii dedičstva Lesi Ukrajinky*).
* *Pravda pro Vasyľa Stefanyka* (po slovensky *Pravda o Vasyľovi Stefanykovi*).
* *Čerez hory i kordony* (po slovensky *Cez hory a hranice*).
* *Z noči probyvalysia...* (po slovensky *Z noci sa prebíjali*).
* *Ivan Franko**doslidnyk ukrajinskoji polemičnoji literatury* (po slovensky *Ivan Franko**výskumník ukrajinskej polemickej literatúry*).
* *Davňoukrajinski studenty i profesory* (po slovensky *Dávnoukrajinskí študenti a profesori*).
* *Vincenosni rozpusnyci* (po slovensky *Cárski hýrivci*).
* *Henij u ternovomu vinku: A. Ju. Krymskyj* (po slovensky *Génius tŕňovej koruny: A. J. Krymskyj*).

Spolupracoval na kolektívnych literárnych výskumoch. V roku 1962 usporiadal a napísal príhovor ku kolektívnej zbierke *Hirski kvity* (po slovensky *Horské kviety*), ktorá bola vydaná v Užhorode.

## Referencie
Kategória:Narodenia 23. októbra
Kategória:Narodenia v 1924
Kategória:Úmrtia 20. marca
Kategória:Úmrtia v 1999
Kategória:Ukrajinskí literárni vedci
Kategória:Ukrajinskí pedagógovia
Kategória:Sovietske osobnosti druhej svetovej vojny

## Zdroje

* 
* 
* 
* 
*
Halyčanyn (1862)

**Halyčanyn** (po slovensky *Haličan*) bol literárny zborník s promoskovskou orientáciou vychádzajúci v Ľvove. Publikoval poéziu, poviedky, ako aj etnografické, bibliografické, náboženské a cirkevno-obradné články či iné materiály. Redaktormi zborníka boli Jakiv Fedorovyč Holovackyj a Bohdan Andrijovyč Didyckyj. Vychádzal v rokoch 1862 a 1863.

## Charakteristika
Štyri diely zborníka vydal Bohdan Andrijovyč Didyckyj, pričom 1. a 2. diel publikoval aj s Jakovom Fedorovyčom Holovackým. Prvé číslo malo 194 strán, druhé 171 strán, tretie a štvrté mali dohromady 327 strán. Zborník vydávala tlačiareň Stavropihijského inštitútu. Rozmery výtlačku boli 23 x 16 cm.

*Halyčanyn* spolu s časopisom *[[Slovo (časopis, 1861 – 1887)|Slovo]]* predstavoval hlavné periodikum, kde písali promoskovsky orientované osobnosti pôsobiace na Haliči propagujúce literárnu a náboženskú promoskovskú orientáciu.

Zborník publikoval poéziu, poviedky, ako aj etnografické, bibliografické, náboženské a cirkevno-obradné články či iné materiály.

V zborníku svojej diela publikovali Oleksandr Jakovyč Konyskyj (pod pseudonymami F. Vernyvoľa a Syrota z Ukrajiny), Ivan Mykolajovyč Hušalevyč, Alexander Duchnovič, Omeľan Mychajlovyč Ohonovskyj, Osyp-Jurij Adaľbertovyč Feďkovyč, Oleksij Tronskyj, Sydir Ivanovyč Vorobkevyč, Pantelejmon Oleksandrovyč Kuliš, Markell Popeľ, Anatolij Kralickij, Oleksij Onufrijovyč Zaklynskyj, Ivan Ivanovyč Ozarkevyč, Mykola Leontijovyč Ustyjanovyč, Vasyľ Dmytrovyč Zalozeckyj, Danylo Lukyč Mordovec, Platon Kostecki, Mykola Ivanovyč Kostomarov či Omeľan Josypovyč Partyckyj.

## Zdroje
* 
* 
* 

Kategória:Časopisy na Ukrajine
Kategória:Vzniklo v 1862
Girolamo Cassar

**Girolamo Cassar** (malt.: Ġlormu Cassar, * asi 1520, Gudja, Malta – † asi 1592, Valletta) bol maltský architekt a vojenský inžinier. Bol rezidenčným inžinierom Rádu svätého Jána z Jeruzalema a od roku 1567 členom rádu. Podieľal sa na výstavbe Valletty. Navrhol mnoho verejných, náboženských a súkromných budov vrátane Konkatedrály svätého Jána, Veľmajstrovho paláca  a Auberges (hostincov Rádu).

Cassar bol všestranný muž s rôznymi talentmi. Bol v prvom rade vojenským inžinierom a v roku 1560 sa zúčastnil kampane rádu na dobytie ostrova Džerba. Aktívne sa zúčastnil aj Veľkého obliehania Malty v roku 1565. Bol zodpovedný za návrh vojnového stroja pomocou ktorého bolo možné zničiť nepriateľské pozície. Ako stavebný majster rádu bol žiakom Evangelistu Mengu, rezidentného inžiniera špitálnikov v rokoch 1560 – 1567. Cassara vyškolilo niekoľko hosťujúcich vojenských inžinierov, ale najmä Francesco Laparelli, ktorého asistentom bol pri výstavbe opevnenia Valletty a pri plánovaní jej ulíc.

Počas celého obliehania s veľkým osobným rizikom neprestajne pracoval na opravách opevnenia, čím účinne chránil obrancov pred neustálymi zúrivými osmanskými útokmi. 22. apríla 1569 bol prijatý do rádu ako *donat* (darca) na znak uznania za jeho zásluhy. Po Laparelliho odchode z ostrova bol vymenovaný za hlavného vojenského inžiniera a riadil práce na opevnení Valletty až do svojej smrti. Navrhol množstvo ďalších budov - pekáreň, mlyny a dom členov rádu a iných súkromných osôb.

Presný dátum jeho smrti nie je známy, ale muselo k tomu dôjsť po 9. januári 1589, keď spísal druhý závet. Predpokladá sa, že to bolo asi v roku 1592. Cassar zomrel vo Vallette a bol pochovaný v kostole Porto Salvo. Jeho manželka Mattea ho prežila o dvadsaťtri rokov. Mali dvoch synov, Gia Vittoria a Gabriele, a tri dcéry Mariettinu, Battestinu a Catarinellu. V decembri 2016 bol vo Vallette odhalený *Pomník Girolama Cassara*.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Úmrtia v 16. storočí
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Maltskí architekti
Kategória:Renesanční architekti
IShowSpeed

**Darren Jason Watkins Jr.** (* 21. január 2005, Cincinnati, Ohio, USA), online známy ako **IShowSpeed** ​​alebo **Speed**, je americký YouTuber, online osobnosť a online streamer. Je známy svojím dramatickým a energickým správaním, ktoré predvádza vo svojich živých streamoch, ako aj v reálnych streamoch (IRL) po celom svete. Je vnímaný ako kultúrny ambasádor, pretože jeho návštevy krajín často predstavujú ich kultúru a vynálezy domácemu aj medzinárodnému publiku.

IShowSpeed ​​si zaregistroval svoj YouTube kanál v roku 2016, kde začal uverejňovať herný obsah. Online pozornosť si začal získavať v roku 2021 vďaka svojmu provokatívnemu a energickému správaniu, ako je štekanie a zúrivosť počas hrania hier. Vo veku 16 rokov sa stal milionárom a jeho prvou väčšou kúpou bol dom pre jeho matku. V roku 2022 sa začal zameriavať na obsah súvisiaci s futbalom a stal sa vášnivým podporovateľom Cristiana Ronalda, pričom svoj obsah často sústreďoval na podporu futbalistu.

IShowSpeed ​​sa venuje aj rapovej kariére. Podpísal zmluvu s Warner Records, aby vydal svoj singel „World Cup“ z roku 2022, ktorý sa umiestnil v niekoľkých krajinách. Na 12. ročníku Streamy Awards v roku 2022 bol vyhlásený za Prielomového streamera roka a na Streamer Awards v roku 2024 za Streamera roka. iShowSpeed ​​je považovaný za jedného z najpopulárnejších online streamerov a internetových osobností na svete.

## Skorý život
Darren Jason Watkins Jr. sa narodil 21. januára 2005 v Cincinnati v štáte Ohio. V roku 2023 absolvoval Ohio Digital Learning School v Maumee.

Watkins si vytvoril svoj účet na YouTube v roku 2016 a príležitostne nahrával herné videá. Okolo decembra 2017 začal Watkins vysielať živé vysielanie a nahrávať videá hier ako ''NBA 2K'' a príležitostne *[[Fortnite]]*, pričom v priemere mal dvoch divákov na jedno živé vysielanie.

## Hudobná kariéra
V auguste 2021 Watkins vydal na svojom YouTube kanáli svoj prvý singel „Dooty Booty“. Po nahraní sa pieseň rýchlo stala populárnou na YouTube a ďalších sociálnych sieťach, ako napríklad TikTok. V novembri Watkins vydal singel s názvom „Shake“, ktorý obsahoval samply zo skladby „Ready or Not“ od skupiny Fugees a „Hit The Road Jack“ od Raya Charlesa. Sprievodný videoklip k piesni získal na YouTube viac ako 211 miliónov zhliadnutí.

V júni 2022 vydal pieseň s názvom „Ronaldo (Sewey)“, v ktorej prejavil svoj nový obdiv ku Cristianovi Ronaldovi. V novembri 2022 vydal pod vydavateľstvom Warner Records singel s názvom „World Cup“ na počesť Majstrovstiev sveta vo futbale 2022. 7. júla 2023 bol Watkins prekvapivým hosťom na festivale Rolling Loud 2023 v Portugalsku a za podporených americkým rapperom Ski Mask the Slump God a producentom DJ Schemeom predviedol skladby „Shake“, „World Cup“ a „Portuginies“.

V marci 2024 Watkins vydal svoj prvý rozšírený album *Trip 2 Brazil*.

## Referencie

Kategória:Youtuberi USA
Kategória:Reperi USA
Kategória:Reperi afroamerického pôvodu
Kategória:Osobnosti zo Cincinnati
Poľovnícky potok

**Poľovnícky potok** je vodný tok vo Volovských vrchoch na území okresu Gelnica. Je to ľavostranný prítok Kojšovského potoka s dĺžkou približne 4 km a je tokom VII. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení vo východnej polovici Volovských vrchov, v centre geomorfologického podcelku Kojšovská hoľa, na severných svahoch Kojšovskej hole (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v závere doliny tečie po celý čas prevažne severným až severozápadným smerom. Dolinu tu tvoria výbežky Kojšovskej hole, vedúce na Jedlinku () a Ždiar (). Krátky ľavostranný prítok priberá z lokality Ždiar, v strednej časti doňho ústia dva prítoky z Dankovej rovne. Bez ďalších významnejších prítokov pokračuje na sever lokalitou Mostiská, opúšťa údolie a nad obcou Kojšov sa v nadmorskej výške približne  vlieva ako ľavostranný prítok do Kojšovského potoka, prítoku rieky Hnilec. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Kojšov v okrese Gelnica v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
* Volovské vrchy, Kojšovská hoľa (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Volovských vrchoch
Kategória:Povodie Hnilca
Kategória:Vodné toky v okrese Gelnica
Kategória:Kojšov
Molodyk (almanach)

náhľad|Titulná strana z roku 1843
**Molodyk** (po slovensky *Nov*) bol ukrajinský almanach, ktorý v rokoch 1843 a 1844 vydával Ivan Jehorovyč Beckyj s pomocou Hryhorija Kvitku-Osnovianenka, Vasyľa Nazarovyča Karazina, Mykolu Ivanovyča Karazina a ďalších. Vyšli celkovo 4 knihyprvé dve (v rokoch 1843 a 1844) v Charkove a ďalšie dve (v roku 1844) v Petrohrade. Podľa pôvodného plánu mali byť publikované aj ďalšie vydania s cieľom pretvoriť almanach na periodikum, ale plány sa nepodarilo zrealizovať.

Almanach obsahoval umelecké diela mnohých ukrajinských a ruských spisovateľov, historické a literárno-historické materiály, ako aj preklady diel Jeana Paula, Augusta Barbiera či Victora Huga. Beckyj však za hlavný cieľ považoval vydania a články venované Ukrajine: *„Hlavnými však, podľa vnútorného cieľa vydania, na poprednom mieste ostávajúci články venujúce sa histórii a štatistike Ukrajiny, materiály, pamiatky minulosti, životopisy výnimočných ľudí, lepšie diela pôvabnej slovesnosti v maloruskom jazyku a ďalšie a ďalšie.“*.

## Referencie

## Zdroje
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Tlač na Ukrajine
Kategória:Almanachy
Kategória:Vzniklo v 1843
Ján Formánek

náhľad|Ján Formánek (Foto: Peter Zimen)

Mons. **Ján Formánek** (* 3. novembra 1936, Stará Turá - † 21. máj 2025, Bratislava) bol rímskokatolícky kňaz a kaplán, bratislavský dekan, prvý generálny vikár Bratislavskej arcidiecézy, penitenciár Katedrály svätého Martina v Bratislave a pápežský prelát.

Kňazskú vysviacku prijal 7. mája 1959. Ako kaplán pôsobil v Hurbanove, Šali, Bratislave – sv. Martina, Bratislava-Nové Mesto. Od roku 1969 bol farským administrátorom v Trávnici, Dojči a Preseľanoch. V roku 1990 sa stal farárom vo Farnosti Bratislava – sv. Alžbety. Na poste bratislavského dekana bol v rokoch 1992 – 2008. Po zriadení Bratislavskej arcidiecézy v roku 2008 sa stal jej generálnym vikárom. Za pápežského preláta bol vymenovaný v roku 2009. V roku 2012 bol vymenovaný za penitenciára (spovedníka) Katedrály svätého Martina v Bratislave.

Rozlúčka s Jánom Formánkom bola 26. mája 2025 v Katedrále sv. Martina v Bratislave. Jeho telesné pozostatky budú následne uložené v krypte katedrály.

## Referencie

Kategória:Narodenia 3. novembra
Kategória:Narodenia v 1936
Kategória:Úmrtia 21. mája
Kategória:Úmrtia v 2025
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Osobnosti zo Starej Turej
AMLF

**AMLF** bola francúzska filmová distribučná spoločnosť pôsobiaca v rokoch 1940 až 1999. Od 70. rokov 20. storočia bola druhou najväčšou distribučnou spoločnosťou vo francúzskej kinematografii. V roku 1988 ju prevzal producent Claude Berri a v roku 1996 sa integrovala do skupiny Pathé.

## História
Spoločnosť Agence Méridionale de Location de Films (AMLF) bola založená v Marseille 1. októbra 1940 producentom Robertom Dorfmannom. Po odkúpení prevádzkovateľom Jacquesom Pezetom bola v roku 1949 premenovaná na Agence Méditerranéenne de Location de Films. AMLF postupne uskutočňovala 40 % filmovej distribúcie v metropolitnom Francúzsku, pričom sa opierala o mestá Marseille, Lyon a Bordeaux. Spoločnosť distribuovala celovečerné filmy od spoločností Les Films Corona, Prodis a Valoria Films. V roku 1972 spojili Jacques Pezet a jeho syn Richard sily s producentmi Claudom Berrim a Christianom Fechnerom a založili spoločnosť AMLF Paris, ktorá distribuovala ich produkcie po celom Francúzsku. Christian Fechner, ktorý sa viac zaujímal o Gaumont, opustil združenie v roku 1975. S príchodom súkromnej televízie do Francúzska a infláciou cien predaja filmov prevzala banka Worms v roku 1985 so skupinou investorov 30 % kapitálu AMLF. V roku 1988 získal Claude Berri prostredníctvom svojej spoločnosti Renn Productions (ktorá už mala 17 % podiel) celý podiel v spoločnosti AMLF. Spoločnosť Renn Productions, ktorej 50 % vlastní konglomerát Chargeurs od roku 1987, v januári 1996 úplne prevzala spoločnosť Chargeurs. Spoločnosť Renn Productions a jej dcérska spoločnosť AMLF patrili pod záštitu skupiny Pathé. Po vydaní filmu *Pola X* od Leosa Caraxa bola spoločnosť AMLF v júni 1999 premenovaná na Pathé Distribution.

## Filmografia

## Referencie

## Externé odkazy
* Unifrance

## Zdroj

Kategória:Filmové distribučné podniky vo Francúzsku
Kategória:Podniky založené v 1940
Kategória:Podniky zaniknuté v 1999
Banský potok (prítok Tople)

**Banský potok** je potok v regióne Šariš v jeho časti *Horný Šariš*, na území obce Livovská Huta v okrese Bardejov v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Čergov. Ústi do Tople. Má dĺžku .

## Prameň
Pramení v  v lesnom extraviláne na území obce Livovská Huta, neďaleko trojchotárnika obcí Livovská Huta a Lukov v okrese Bardejov a obce Šarišské Jastrabie v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji, v severovýchodnom kúte územia obce Livovská Huta, v lese *Pod Hajduškou*, v regióne Šariš.

## Opis toku
Od prameňa tečie východným smerom územím obce Livovská Huta cez lesný extravilán, ľavým brehom obmýva úpätie lesa *Pod Hajduškou*, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  priberá ďalší ľavostranný bezmenný prítok pritekajúci z lesa *Pod Rohaľankou*, tečie cez trvalý trávny porast, ľavým brehom obmýva úpätie lesa a pasienka *Jaseninka*, v  na juhovýchodnom okraji intravilánu pri budove hájenky podteká cestu z Livova do Livovskej Huty a v  ústi do Tople ako jej ľavostranný prítok. Topľa je prítokom Ondavy. *Banský potok* patrí do okresu Bardejov v Prešovskom kraji. Patrí do geomorfologického celku Čergov. *Banský potok* má niekoľko bezmenných prítokov.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Banský potok* má pôvod v apelatíve baňa vo význame *zvislá jama vyhĺbená do zeme s rozšírenou dolnou časťou alebo podzemná chodba na ťaženie úžitkových nerastov, prípadne povrchová baňa, kameňolom*. Zo slova baňa bolo po rozšírení o formant *-ský* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Banský potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Banský potok* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Banský potok* nie je jedinečným hydronymom; máme 15 vodných tokov s týmto štandardizovaným názvom (máj 2025).

## Referencie

 

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v okrese Bardejov    
Kategória:Povodie Tople
Kategória:Livovská Huta
Mestské kultúrne stredisko v Senci

náhľad|Budova Mestského kultúrneho strediska v roku 2012
**Mestské kultúrne stredisko** (**MsKS Senec**) je dom kultúry a kultúrna inštitúcia na Námestí 1. mája číslo 2 v Senci, ktorá vznikla v roku 1977. Súčasnú podobu získala nadstavbou druhého poschodia v roku 2008. Medzi rokmi 2013 a 2014 budova prešla rekonštrukciou, na ktorú sa využili prostriedky Európskej únie a mesta.

V budove sa nachádza veľká sála, ktorá slúži aj ako **[[kino]] Mier**. Pod správu MsKS patrí aj mestská knižnica, mestské múzeum a Park kultúry a oddychu (amfiteáter).

## Referencie

Kategória:Senec
Kategória:Organizácie založené v 1977
Blue Ghost

náhľad|Vizualizácia modulu na mesačnom povrchu

**Blue Ghost** bol komerčný pristávací modul od spoločnosti Firefly aerospace, ktorý úspešne pristál na Mesiaci. 

Štartoval 15. januára 2025 z rampy 39-A s nosnou raketou Falcon 9. Tá okrem neho vynášala aj ďalší pristávací modul od súkromnej firmy, HAKUTO-R. Išlo o vôbec prvý spoločný štart dvoch mesačných pristávacích modulov naraz. 14. februára bol Blue Ghost navedený na obežnú dráhu okolo Mesiaca. 2. marca 2025 bezproblémovo pristál na povrchu Mesiaca v oblasti More kríz (*Mare Crisium*). Skúmal mesačný regolit a interakcie medzi slnečným vetrom a magnetickým poľom Zeme. Podľa očakávaní pracoval 14 pozemských dní, kým ho nedostihla mesačná noc. 17. marca ukončil svoju činnosť na povrchu Mesiaca. Stalo sa tak z dôvodu západu Slnka v jeho lokalite, ale dokázal ešte fungovať aj päť hodín potom. S 351 hodinami práce tak získal rekord v dĺžke funkcie súkromného mesačného landera na povrchu Mesiaca. Nasnímal aj zatmenie Slnka Zemou, čiže z nášho pohľadu zatmenie Mesiaca.

## Referencie

## Externé odkazy
* Blue Ghost Mission 1 na webe Firefly aerospace 
* 

Kategória:Mesačné sondy
Kategória:Súkromné pristávacie moduly
Kategória:Kozmonautika v 2025
Kategória:Úspešné sondy
Kategória:Neaktívne sondy
Ukrajinskyj visnyk (1816 – 1819)

**Ukrajinskyj visnyk** (po slovensky *Ukrajinský vestník*) bol prvý literárno-umelecký, odborný a občiansko-politický časopis vychádzajúci mesačne na Ukrajine (v Ruskej ríši), ktorý podporovala Charkovská univerzita, prevažne v ruštine v rokoch 1816 až 1819. Vznik inicioval Ivan Ovsijovyč Sreznevskyj, časopis redigovali Jevgraf Matvejevič Filomafitskij, Rozumnyk Tymofijovyč Honorskyj, Gavriil Petrovič Uspenskij a Hryhorij Kvitka-Osnovianenko, s ktorými aktívne spolupracoval aj Petro Petrovyč Hulak-Artemovskyj. Celkovo vychádzalo približne 350 až 500 výtlačkov.

Podobne ako dvojtýždenník *[[Ukrajinskyj žurnal (1824 - 25)|Ukrajinskyj žurnal]]* (po slovensky *Ukrajinský časopis*) iniciátormi vzniku, autormi článkov, redaktormi a vydavateľmi prvého periodika na Ukrajine boli lektori pôsobiaci na Charkovskej univerzite.

Časopis okrem prekladaných materiálov hlavne z oblastí vedy a umenia obsahoval aj články na kultúrne, na náboženské a na filozofické témy. Články sa venovali aj témam z histórie Ukrajiny (problematike sa venovali Mychajlo Jehorovyč Markov a Mychajlo Kyrylovyč Hrybovskyj), z etnografie (problematike sa venoval Oleksij Iraklijovyč Ľovšyn), z ekonomiky (problematike sa venoval Vasyľ Nazarovyč Karazin), z literárnej a z divadelnej kritiky (problematike sa venoval Jevgraf Matvejevič Filomafitskij).

Časopis uverejňoval diela známych osvietencov a učencov O. I. Polycyna, P. M. Ľubavského. Viacero básní v časopise publikovala aj spisovateľka Ľudmila Ivanivna Rikord, manželka moreplavca Piotra Ivanoviča Rikorda.

Časopis ako prvý v ukrajinčine publikoval od Petra Petrovyča Hulaka-Artemovského dielo *Pan ta sobaka* (po slovensky *Pán a pes*), bájky a články. Publikoval články o živote a o činnosti Hryhorija Savyča Skovorodu, ako aj spomienky Ivana Pylypovyča Verneta a Gustava Adolfa Hessa de Calveho, romantické básne miestnych spisovateľov, humoresky (napríklad fejtón *Pismo k izdateľam*, po slovensky *List vydateľom*, Hryhorija Kvitku-Osnovianenka publikovaný pod pseudonymom Falalej Povynuchin), ako aj články Hryhorija Kvitku-Osnovianenka o Charkove. Časopis publikoval aj historický prehľad *O maloj Rosii* (po slovensky *O malom Rusku*) od Hryhorija Kvitku-Osnovianenka, *Istoričeckije zamečanija o Malorossii...* (po slovensky *Historické poznámky o Malorusku...*) a ďalšie práce. Publikoval tiež kritiky, tzv. listy vydavateľom, materiály do kroník či literárne diela. Pre časopis sa stalo charakteristickým, že sa zameriaval na rozšírenie informácií o rodnom kraji a oboznamoval čitateľov s históriou Ukrajiny, čím formoval ich vzťah k nej.

S pomocou ministerstva osvety miestna vláda zakázala vydávanie časopisu.

## Iné projekty

## Zdroje
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Časopisy na Ukrajine
Django

**Django** môže byť:
* prezývka českého rockového speváka, skladateľa a gitaristu Petra Jandu
* voľne šíriteľný a open-source softvér, pozri Django (framework)
* film:
** český dokumentárny film z roku 2024, pozri Django (dokumentárny film)
** francúzsky film z roku 2017, pozri Django (film z roku 2017)
** taliansko-španielsky film z roku 1966, pozri Django (film z roku 1966)
TZB

**TZB** môže byť skratka pre:

* súbor profesií a zariadení v stavebníctve, pozri Technické zariadenie budov
* dvojitý zavesený most v meste Tarrytown, pozri Tappan Zee Bridge
* japonskú hudobnú skupinu, pozri Tokyo Zawinul Bach
Pavol Šajgalík

**Pavol Šajgalík** môže byť:

* slovenský materiálový vedec,  predseda Slovenskej akadémie vied v rokoch 2015 až 2025 (* 1955), pozri Pavol Šajgalík (vedec)
* slovenský kňaz, kapucínsky mních a vojenský ordinár (* 1964), pozri Pavol Šajgalík (biskup)

Šajgalík, Pavol
Majstrovstvá sveta v rely 2025

**Majstrovstvá sveta v rely 2025** (angl. **FIA World Rally Championship 2025**) je 53. ročíkom Majstrovstviev sveta v rely, medzinárodnej série rely organizovanej Medzinárodnou automobilovou federáciou (FIA) a spoločnosťou WRC Promoter GmbH. Majstrovstvá sa začali 23. januára na Rely Monte Carla vo Francúzsku a skončia sa 27. novembra na Rely Saudskej Arábie.

Thierry Neuville a Martijn Wydaeghe sú úradujúcimi šampiónmi v kategórii jazdcov a spolujazdcov a Toyota Gazoo Racing WRT je obhajcom titulu v kategórií konštruktérov.

## Kalendár
Sezóna 2025 je naplánovaná na štrnásť kôl, ktoré povedú cez Európu, Afriku, Južnú Ameriku a Áziu.

### Zmeny kalendára
Kalendár bol rozšírený na štrnásť kôl vrátane piatich odľahlých podujatí.

* Rely Estónska sa po sezóne 2024, na ktorej vynechala, vráti do šampionátu. Toto podujatie nahradí Rely Lotyšska.
*Rely Saudskej Arábie sa k majstrovstvám pripojí na konci sezóny 2025, keďže jej organizátori podpísali desaťročnú zmluvu so spoločnosťou WRC Promoter GmbH. Rely sa uskutoční v Džidde ako záverečné podujatie sezóny.
*Rely Paraguaj sa po podpísaní viacročnej zmluvy pripojí do kalendára WRC, čím sa Paraguaj stane tridsiatou ôsmou krajinou, ktorá hostí kolo šampionátu WRC.
*Rely Chorvátska sa v kalendári neobjaví prvýkrát odkedy sa podujatie v roku 2021 pripojilo k majstrovstvám. Podujatie sa však má vrátiť v roku 2026.
*Rely Poľska je tiež vyradená z kalendára po ročnom návrate do šampionátu v roku 2024.

## Zloženie tímov

Nasledujúce posádky sa prihlásili s vozidlami Rally1 ako súkromníci alebo na základe dohody s výrobcami.

## Výsledky a umiestnenie

### Majstrovstvá sveta jazdcov

### Majstrovstvá sveta spolujazdcov

### Majstrovstvá sveta konštruktérov

## Referencie


## Externé odkazy

* Oficiálna stránka

Kategória:Majstrovstvá sveta v rely
Kategória:Motoršport v roku 2025
Deň objatia

náhľad|Muž a žena oslavujúci deň objatia
(**Medzinárodný**) **deň objatia** alebo **objímania** () si pripomíname 21. januára. Ide o významný deň, ktorý sa pripisuje americkému reverendovi Kevinovi Zaborneymu. Tento muž vymyslel Medzinárodný deň objímania ako prostriedok na šírenie lásky a láskavosti medzi ľuďmi. Po prvýkrát sa oslavoval v roku 1986 v Clio v štáte Michigan.

Tento deň je často využívaný na organizovanie charitatívnych udalostí spojených s objímaním. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Štátne sviatky
Jedlinský potok (prítok Kojšovského potoka)

**Jedlinský potok** je vodný tok vo Volovských vrchoch na území okresu Gelnica. Je to ľavostranný prítok Kojšovského potoka s dĺžkou približne 4,2 km a je tokom VII. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení vo východnej polovici Volovských vrchov, v centre geomorfologického podcelku Kojšovská hoľa, na severozápadných svahoch Kojšovskej hole (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa pod kótou Ždiar () v lesnom poraste tečie severným smerom neveľkou dolinou, ktorú tvoria výbežky Kojšovskej hole. Priberá krátky ľavostranný prítok a pokračuje západným úpätím Jedlinky (). Na strednom toku nepriberá žiadne významnejšie prítoky a spolu s dolinou sa stáča na severovýchod. Pred obcou Kojšov priberá ľavostranný prítok z lokality Pod lazíkom, následne, už v intraviláne obce aj pravostranný potok z úbočia Jedlinky. Na dolnom toku preteká centrom obce a v nadmorskej výške približne  ústí ako ľavostranný prítok do Kojšovského potoka, prítoku rieky Hnilec. Potok tak patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Kojšov v okrese Gelnica v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Hnilca
* Volovské vrchy, Kojšovská hoľa (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Volovských vrchoch
Kategória:Povodie Hnilca
Kategória:Vodné toky v okrese Gelnica
Kategória:Kojšov
Brent Huff

**Brent Huff** (* 11. marec 1961, Springfield) je americký herec a režisér. Za svoju kariéru, ktorá začala v polovici 70. rokov účinkoval vo vyše štyridsiatich filmoch a častokrát stvárnil akčných hrdinov. Od roku 2019 pravidelne zastáva rolu lenivého policajta Quigley Smittyho v akčnom americkom seriály *[[Zelenáč (seriál)|Zelenáč]]*.

## Životopis
Brent Huff začal svoju hereckú kariéru v divadle a vo veku 15 až 20 rokov sa objavil v niekoľkých amerických produkciách, vrátane snímky *King Kong* z roku 1976 či tínedžerskej komédie *Coach*. V 80. rokoch ho Francúzi objavili v dobrodružnom filme *[[Gwendoline (film)|Gwendoline]]*, v ktorom si zahral po boku Tawny Kitaen, Zabou a Bernadette Lafont. V réžii Justa Jaeckina, mu táto produkcia otvorila cestu do Európy a špecializoval sa tak na sériu rolí akčných hrdinov. Objavil sa vo viacerých talianskych filmoch ako *Strike Commando 2* (1988) *Cop Game* (1988), *Born to Fight* (1989) od režiséra Bruna Matteiho. Huff sa neskôr vydal na nemeckú kariéru s množstvom u nás neznámych úloh po boku filmára Otta Retzera. V polovici 90. rokov sa vrátil do Spojených štátov a stretol sa aj s Tawny Kitaen vo filme *Dead Tides* (1997). Zvyšok jeho kariéry pozostával z menších rolí častokrát v rôznych seriáloch. Ako režisér má na konte viac ako pätnásť celovečerných filmov, vrátane dokumentu *Chasing Beauty* z roku 2013.

## Filmografia (výber)
* 1976: *King Kong*
* 1978: *Coach*
* 1984: *Gwendoline*
* 1986: *Kruté zúčtovanie*
* 1991: *Kondor*
* 1999: *Únos vlaku*
* 1999: *Podsvetie*
* 1999: *Hitman*
* 2000: *V zajatí hlbín*
* 2000: *Krásavica*
* 2010: *Vražedná rýchlosť*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* 
* 
* 
* 

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Filmoví režiséri USA
Pavol Šajgalík (biskup)

Mons. Dr. theol. Ing. **Pavol Šajgalík** OFMCap (* 13. november 1964, Bratislava) je slovenský rímskokatolícky biskup, kapucín a druhý ordinár Ordinariátu ozbrojených síl a ozbrojených zborov Slovenskej republiky.

Počas kňazskej služby zastával viaceré posty v Ordinariáte OS a OZ SR a neskôr pôsobil v švajčiarskom Zürichu ako duchovný správca Slovenskej katolíckej misie.

## Životopis

### Kapucín
Šajgalík sa narodil v Bratislave 13. novembra 1964. Absolvoval gymnázium v Bratislave a v rokoch 1983 – 1988 študoval na Elektrotechnickej fakulte STU, kde dosiahol titul inžinier. V roku 1986 ako 22-ročný tajne vstúpil k Menším bratom kapucínom. V nasledujúcich dvoch rokoch študoval tajne teológiu. Šajgalík počas komunistického režimu tajne pracoval s mládežou, viedol mládežnícke krúžky a organizoval premietanie mládežníckych filmov, pričom často spolupracoval s Jozefom Haľkom. V rokoch 1990 – 1995 navštevoval Teologickú fakultu Viedenskej univerzity. Večné sľuby zložil 25. marca 1993. Za kňaza bol vysvätený 15. augusta 1993.

Šajgalík hovorí po nemecky, anglicky a taliansky.

V rokoch 1993 až 2005 zastával viaceré úrady v Slovenskej provincii Menších bratov kapucnínov: provinciálny radca, sekretár ekonóma, gvardián kláštora a rektor Kostola svätého Štefana Kráľa a vikár provincie. V roku 2004 Šajgalík vstúpil do Ordinariátu OS a OZ SR, v rámci ktorého pôsobil ako policajný kaplán v Bratislave. V rokoch 2006 – 2019 bol členom kňazskej rady. V roku 2014 dosiahol doktorát z pastorálnej teológie na Viedenskej univerzite. V období od roku 2010 do 2019 pôsobil ako nemocničný kaplán v Nemocnici sv. Michala v Bratislave.

V Ordinariáte OS a OZ SR pôsobil Šajgalík aj ako zástupca vikára, policajný dekan v Bratislave a člen prípravnej komisie synody ordinariátu. Od roku 2019 pôsobil ako duchovný správca Slovenskej katolíckej misie vo Švajčiarsku s bydliskom v Zürichu.

### 2. vojenský ordinár
Pápež Lev XIV. 27. mája 2025 vymenoval Šajgalíka za nástupcu Františka Rábeka na čele Ordinariátu OS a OZ SR. Oznámenie nového biskupa prebehlo verejne v ten istý deň v bratislavskej katedrále sv. Šebastiána za účasti apoštolského nuncia Mons. Nicolu Girasoliho.

Biskupská vysviacka sa uskutočnila v sobotu 18. októbra 2025 v bratislavskej Incheba Expo, pretože biskup-nominant potreboval viac času na ukončenie svojho pôsobenia vo Švajčiarsku. Hlavným svätiteľom bol František Rábek. Spolusvätiteľmi boli bratislavský arcibiskup metropolita Mons. Stanislav Zvolenský a košický arcibiskup metropolita a predseda Konferencie biskupov Slovenska Mons. Bernard Bober. Prevzatie katedry a katedrály sv. Šebastiána sa uskutočnilo počas slávnostnej svätej omše 19. októbra 2025.

## Referencie

## Pozri aj
* Konferencia biskupov Slovenska

Kategória:Slovenskí kapucíni
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Absolventi Elektrotechnickej fakulty Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Absolventi Viedenskej univerzity
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Smaženica

**Smaženica** je typické české alebo slovenské jedlo, ktorého základom sú pražené huby a vajcia.

## Príprava
Huby, najlepšie viac druhov, sa pokrájajú na menšie kúsky a pridajú k cibuli opraženej na tuku do sklovatenia. K nim sa pridá rasca a ak je to potrebné, aj trocha vody. Huby sa podusia domäkka a nakoniec sa k nim pridajú rozšľahané vajcia so soľou. Zmes sa mieša, kým nezhustne. Smaženica sa podáva ešte horúca s chlebom.

## Pozri aj
* praženica

## Zdroj

Kategória:Česká kuchyňa
Kategória:Slovenská kuchyňa