open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hotel Cnapan

**Cnapan**, známy aj pod rôznymi názvami **Cnapan Country House** alebo **Cnapan Restaurant and Bed & Breakfast**, je hotel a reštaurácia v meste Newport, v grófstve Pembrokeshire v Spojenom kráľovstve, ktorý je zapísaný na zozname pamiatok II. stupňa. Nachádza sa na hlavnej ceste mesta East Street, ktorá je súčasťou cesty A487, oproti hotelu The Golden Lion. 

## Architektúra
Nachádza sa v ružovo natretom georgiánskom meštianskom dome *Ivy House*, ktorý je zapísaný na zozname pamiatok II. stupňa, v malom prímorskom mestečku a jeho názov je odvodený od stredovekého keltského športu Cnapan. Dom Ivy House, datovaný do začiatku 19. storočia, je z architektonického hľadiska dvojpodlažný s podkrovím, opísaný ako „hrubo maľovaný, s obloženými dverami a svetlíkom, verandou s etiolovanými, bezpodstavovými, klasickými stĺpmi obľúbenými v celom regióne.“ Hneď vedľa sa nachádza dom Sessions House z roku 1900, ktorý má však štukové priečelie s oknami v štýle z konca 18. storočia. v roku 2001 mal päť dvojlôžkových izieb, bar a reštauráciu. Práve reštaurácia si vyslúžila svoju povesť. Interiér pozostáva z tradičného waleského dubového nábytku. V predsieni sa nachádza tradičná ťažká waleská dubová komoda, ktorá obsahuje predmety patriace majiteľom. V obývacej izbe je pec na drevo, knihy a časopisy. V jedálni je veľký kamenný krb, na stenách sú obrazy, kusy zbroje a stoly sú potiahnuté čipkami. Spálne sú malé, s borovicovým nábytkom, svetlými odtieňmi a „maličkou sprchou“. Hotel prevádzkujú manželia Cooperovci od roku 1984, Judith Cooperová a jej dcéra sú hlavnými kuchárkami. 14. apríla 1992 sa hotel stal pamiatkovo chránenou budovou II. stupňa.

## Recepcia
Bol uvedený v sprievodcovi *The Good Hotel Guide* a *The Good Food Guide*. *Western Mail* uviedol: „Reštaurácia bola veľká a dobre opatrovaná, hotel mal atmosféru vidieckeho Francúzska, taký veľkorysý a veselý.“ *The Christian Science Monitor* podobne spomenul jeho „útulnú atmosféru a chutnú domácu kuchyňu“. V roku 1997 *[[The Independent]]* poznamenal, že majitelia „prehľadávajú kopce, pláže a miestne trhy, aby získali bylinky a čerstvé ingrediencie pre svoje ohromujúce výtvory“. Reštaurácia podáva jedlá waleskej kuchyne a je známa najmä svojimi rybími a mäsovými jedlami.

## Referencie

## Literatúra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Zdroj
*

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Newport (Pembrokeshire)
Kategória:Hotely vo Walese
Kategória:Reštaurácie v Spojenom kráľovstve
Kategória:Georgiánska architektúra
Kategória:Pamiatkovo chránené budovy II. stupňa vo Walese
Kategória:Stavby v Pembrokeshire
Igor Súkenník (1966)

**Igor Súkenník** starší (* 4. november 1966, Šaľa) je bývalý slovenský futbalista (záložník) a futbalový tréner. 

V slovenskej najvyššej súťaži odohral 220 zápasov a strelil 15 gólov. Hral tiež v československej federálnej lige a v Rakúsku. Najdlhší čas pôsobil v DAC Dunajská streda, okrem toho napríklad v kluboch Spartak Trnava, v Humennom, Prievidzi, Rimavskej Sobote a v Nitre. Jeho synom je futbalista Igor Súkenník mladší.

## Život
Narodil sa v roku 1966 v Šali. Vyrastal v Pate. Futbal začal hrať v Seredi. V sezóne 1986/87 prestúpil do FC Spartak Trnava. Za Spartak hral dvakrát československú futbalovú federálnu ligu. Reprezentoval tiež Česko-Slovensko vo vekovej kategórii do 17 (18) rokov. Neskôr sa z Trnavy vrátil do Serede. V rokoch 1989 až 1995 hrával za FC DAC 1904 Dunajská Streda. Za DAC odohral 120 zápasov, z toho 66 vo federálnej lige (dal 4 góly) a 54 v slovenskej lige (dal dva góly). Po odchode z Dunajskej Stredy hral v Chemlon Humenné (19951997), FC Baník Prievidza (19971998), MŠK Rimavská Sobota (1998) a v FC Nitra (1999). Pred koncom kariéry pôsobil v Rakúsku v kluboch SV Oberwart a Pamhagen. Bol tiež asistentom trénera pre starší dorast v FC Spartak Trnava a pomáhal aj pri trénovaní žiakov. Okrem Trnavy pôsobil ako tréner aj v Ružindole, Smoleniciach, Šútovciach a v Zavare. V roku 2010 prestal aktívne hrať. Okrem futbalu pracoval vo firme pre dopravné a manipulačné činnosti.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Osobnosti zo Šale
Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Slovenskí futbaloví tréneri
Kategória:Hráči FK DAC 1904 Dunajská Streda
Kategória:Hráči FC Nitra
Kategória:Hráči MFK Rimavská Sobota
Kategória:Hráči ŠKF Sereď
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Hráči 1. HFC Humenné
Kategória:Hráči FK Baník Prievidza
Igor Súkenník

**Igor Súkenník** môže byť:
* slovenský futbalista (* 1966), pozri Igor Súkenník (1966)
* slovenský futbalista (* 1989), pozri Igor Súkenník (1989)

Súkenník, Igor
L'Autre Dumas

***L'Autre Dumas*** je francúzsky životopisný film, ktorý mal premiéru vo februári 2010. Film režiséra Safy Nebboua sa zameriava na biografiu francúzskeho spisovateľa Alexandra Dumasa. Hlavnú úlohu vo filme stvárnil Gérard Depardieu, v diele hrali aj Benoît Poelvoorde, Mélanie Thierry a Dominique Blanc.

## Dej
V polovici 19. storočia sú Alexandre Dumas a Auguste Maquet na vrchole spolupráce. Maquet sa rozhodne vydávať za Dumasa, aby zviedol pôvabnú Charlotte, obdivovateľku slávneho Dumasa. Konfrontácia medzi oboma mužmi je nevyhnutná.

## Herecké obsadenie
* Gérard DepardieuAlexandre Dumas
* Benoît PoelvoordeAuguste Maquet
* Dominique BlancCéleste Scriwaneck
* Mélanie ThierryCharlotte Desrives
* Catherine MouchetCaroline Maquet
* Michel DuchaussoyCrémieux
* Roger DumasSaint Omer
* Jean-Christophe BouvetBocquin
* Philippe MagnanFrançois Guizot
* Pascal DemolonGérard de Nerval

## Fakty a zaujímavosti
* Vo Francúzsku videlo snímku v kinách 208 205 divákov.
* Kvôli nedostatočne vysokému rozpočtu sa snímka natáčala v neštúdiových podmienkach.
* L'Autre Dumas je predovšetkým adaptáciou hry „Signé Dumas“, ktorú napísali Cyril Gely a Eric Rouquette a ktorá bola uvedená v roku 2003 v réžii Jeana-Luca Tardieua.
* Spolupráca medzi Augustom Maquetom a Alexandrom Dumasom trvala od roku 1844 do roku 1851 a jej výsledkom bolo sedemnásť románov.
* Depardieu po prečítaní scenára okamžite prijal hlavú rolu vo filme, jedným z dôvodom bol fakt, že túžil hrať s Benoîtom Poelvoordom a s Dominique Blanc.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 2010
Kategória:Francúzske biografické filmy
Kategória:Francúzske filmy inšpirované skutočnou udalosťou
Michaela Hlaváčková

**Michaela Hlaváčková** (* 1989, Bratislava) je slovenská supermodelka a Kenvelo Elite Model Look Slovakia 2004. Jej starý otec je známy slovenský herec Oldo Hlaváček.

Vyštudovala Gymnázium u. Ladislava Sáru v Bratislave. Keď mala 15 rokov, prihlásila jej mama s babičkou do slovenského národného finále súťaže Elite Model Look, ktorú ona vyhrala a stala sa Kenvelo Elite Model Look Slovakia 2004. Vo februári 2011 sa ocitla vo svetovom rebríčku TOP 50 svetových modeliek.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiální stránky Michaely Hlaváčkové
* Michaela Hlaváčková na MDLS.cz
* Michaela Hlaváčková na Fashionmodeldirectory.com
* Michaela Hlaváčková na SUPERMODELS.nl

## Zdroj

Kategória:Slovenské modelky
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Bitka o Santiago de los Caballeros

**Bitka o Santiago** (**de los Caballeros**) () alebo  **bitka 30. marca** () bola druhá dôležitá bitka vojny za nezávislosť Dominikánskej republiky, ktorá sa odohrala 30. marca 1844 v Santiago de los Caballeros.

V roku 1822 bola Dominikánska republika okupovaná Haiťanmi, ktorí začali vykorisťovať krajinu. Dňa 27. februára 1844 vypuklo protihaitské povstanie, ktoré začal Juan Pablo Duarte. Povstalci rýchlo dobyli hlavné mesto a vyhlásili nezávislosť krajiny. V reakcii na to sa haitské jednotky na príkaz prezidenta Charlesa Rivière-Hérarda presunuli do hlavného mesta krajiny Santo Domingo a mesta Santiago de los Caballeros na severe. Jednotka pochodujúca do hlavného mesta sa dostala do Azuy, kde sa 19. marca 1844 odohrala bitka, v ktorej povstalci porazili okupačné jednotky vedené generálom Pedrom Santanom.

Medzitým na severe haitské jednotky prinútili povstalcov ustúpiť smerom k Santiagu. V oblasti mesta sa 30. marca stretli dominikánski povstalci vedení generálom Josém Maríou Imbertom s haitskými jednotkami. Rozhodujúcim faktorom pre osud bitky bol útok povstaleckej jazdy, ktorá porazila Haiťanov a väčšinu z nich prinútila v panike utiecť. Straty Haiťanov dosiahli počet vyše 700 ľudí.

## Literatúra
* RYNIEWICZ, Zygmunt. *Leksykon bitew świata*, Varšava : Alma-press, 2004.

## Zdroj

Kategória:Bitky Dominikánskej republiky
Kategória:Bitky Haiti
Kategória:Bitky v 1844
Generálny kapitanát Santo Domingo

**Santo Domingo** bola prvá španielska a zároveň európska kolónia v Novom svete, ktorej celý názov znel **generálny kapitanát Santo Domingo** (), a od roku 1511 sa výkon jurisdikcie organizoval okolo Kráľovskej audiencie Santo Dominga. Nachádzala sa na ostrove Hispaniola v Karibiku. Obdobie od 9. júla 1809 do 1. decembra 1821, počas ktorého bol generálny kapitanát Santo Domingo pod španielskou nadvládou, ale španielska vláda vykonávala minimálne právomoci, pretože jej zdroje boli oslabené španielskou vojnou za nezávislosť a rôznymi španielsko-americkými vojnami za nezávislosť, sa nazýva ***España Boba*** (v preklade „Bláznivé Španielsko“). Dňa 4. júna 1820 bola v Santo Domingu ustanovená španielska ústava, ktorá kolóniu premenila na **provinciu Santo Domingo** () a ten istý názov sa neskôr opäť používal počas reintegrácie 18. marca 1861. Celé hispánske obdobie súčasnej Dominikánskej republiky bolo známe ako **španielske Santo Domingo** ().

## História
V roku 1492 Krištof Kolumbus pri svojej prvej plavbe pristál na ostrove Hispaniola a vyhlásil ho za španielske domínium. Španieli tu založili jednu zo svojich prvých kolónií v Amerike a začali pre ňu používať názov Santo Domingo na počesť svätého Dominika. Od počiatkov koloniálneho obdobia ovládali Španieli celý ostrov rovnako ako väčšinu Karibiku, v 17. storočí sa však začali v regióne presadzovať ďalšie európske mocnosti (predovšetkým Anglické kráľovstvo, Francúzske kráľovstvo a Holandsko). Francúzski bukanieri osídlili roku 1625 najprv ostrov Tortuga (severne od Hispanioly), ktorý sa stal významnou základňou pirátov a korzárov, a následne sa začali usadzovať aj na západnej časti Hispanioly.

Španielsko uznalo francúzsku zvrchovanosť nad západnou časťou Hispanioly roku 1697, kedy bola podpísaná rijswijská zmluva.  Podpísaním bazilejského mieru roku 1795 prešla pod správu Francúzska aj dovtedy španielska východná časť ostrova.

## Pozri aj
* Anexia Dominikánskej republiky Španielskom

## Zdroj

Kategória:Dejiny Dominikánskej republiky
Kategória:Zaniknuté štáty
Astra (Eurybia)

**Astra** () je rod rastlín ktorý zastupuje trváce byliny z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Taxonomicky je tento rod radený do tribusu *[[Astereae]]* v podčeľadi astrovaté (*Asteroideae*). Jeho prirodzený areál zahŕňa mierne až subarktické oblasti na severnej pologuli.

## Taxonomická poznámka
Zo široko chápaného rodu *Aster* L. sa najnovšie vyčlenili samostatné rody *Eurybia* (Cass.) Cass., *Galatella* Cass., *Symphyotrichum* Ness a *Tripolium* Nees. Poňatie rodu *Aster* je preto oproti chápaniu v minulosti oveľa užšie.

V zmysle zásad pre tvorbu a revíziu slovenského menoslovia siníc, rias, húb a rastlín, je slovenské rodové meno **astra** zachované aj pre všetky vyčlenené rody.

## Opis
Rod zastupuje trváce byliny s výbežkatým podzemkom s listovými ružicami alebo bez ružíc. Byľ je priama, jednoduchá, listnatá, chlpatá alebo žliazkatá najmä v zloženom súkvetí, vysoká 15 až 110 cm.

Byľové listy sú striedavé, sediace alebo stopkaté, stopka je často krídlatá. Čepeľ je vajcovitá, na báze srdcovitá.

Úbory sú lúčovité, s priemerom 20 až 35 mm, sú husto chlpato žliazkaté alebo husto chlpaté, usporiadané v chocholíkovitom súkvetí. Zákrov je zvončekovitý, 4 až 6 radový, zákrovné listene sú obrátene vajcovité až kopijovité, často purpurové. Lúčovité kvety sú piestikovité, svetlo alebo tmavofialové, zriedkavo biele. Rúrkovité kvety sú obojpohlavné, svetložlté alebo žlté až purpurové.

Plodmi sú hnedé vretenovité až obrátene vajcovité nažky, dlhé do 3 mm, na vrchole s chocholcom. Lúče chocholca sú zväčša rovnako dlhé alebo dlhšie ako nažka.

Rod zahŕňa hlavne druhy rozšírené v Severnej Amerike a v Eurázii. Na Slovensku sa vyskytujú dvaja zástupcovia tohto rodu; prvým je astra veľkolistá (*Eurybia macrophylla*), ktorá je pôvodná v Severnej Amerike a v Európe je už pravdepodobne naturalizovaná a druhým je astra rázsochatá (*Eurybia divaricata*), ktorá sa u nás len pestuje.

## Zoznam druhov
V rámci rodu eviduje databáza semenných rastlín POWO tieto súčasné druhy:

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Astrovité
Kategória:Astrovaté

Kategória:Nepôvodné druhy rastlín
Červenec (prítok Hornádu)

**Červenec** je vodný tok v Nízkych Tatrách a Hornádskej kotline na území okresu Poprad. Je to pravostranný prítok Hornádu s dĺžkou približne 8 km a je tokom V. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení vo východnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Predná hoľa., na západnom úbočí Čertovice (), v nadmorskej výške približne 

Prameň sa nachádza v lokalite Kantorová, v oblasti nesúvislého lesného porastu, v závere údolia, tesne pod hrebeňom, oddeľujúcom povodie Váhu. Od prameňa potok tečie severným smerom, pričom priberá iba malé prítoky. V strednej časti v lokalite Doštianky sa koryto vlní hlbokým údolím a pokračuje severovýchodným smerom. V tejto časti vedie popri potoku značený turistický chodník k salašu Doštianky. Onedlho opúšťa Nízke Tatry a vteká do Vikartovskej priekopy, ktorá je geomorfologickou časťou Hornádskej kotliny. Smeruje opäť prevažne na sever, zvlnenou krajinou lúk a pasienkov, bez významnejších prítokov. Na dolnom toku sa esovito stáča, v blízkosti obce Vikartovce križuje cestu do Kravian a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do Hornádu. Potok patrí do povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Vikartovce v okrese Poprad v Prešovskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Nízke Tatry
* Predná hoľa (geomorfologická časť)
* Hornádska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Nízkych Tatrách
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Poprad
Eurybia

**Eurybia** môže byť:
* postava gréckej mytológie dcéra Ponta a Gaie, pozri Eurybia (mytológia)
* rod rastlín slovensky Astra, pozri Astra (Eurybia)
* rod motýľov, pozri Eurybia (rod motýľov)
Formula 1 v roku 1993

**Sezóna 1993** bola 44. ročníkom majstrovstiev sveta jazdcov a 36. ročníkom šampionátu konštruktérov Formuly 1. Kalendár pretekov obsahoval 16 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Južnej Afriky 14. marca a skončila sa Veľkou cenou Austrálie 7. novembra 1993.

Svoj štvrtý a posledný titul získal Francúz Alain Prost. Titul medzi konštruktérmi si vybojoval po šiestykrát tím Williams.

## Zloženie tímov

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie

### Výsledky veľkých cien

### Bodovací systém
Body sa udeľovali prvým šiestim najlepšie klasifikovaných jazdcov. Body sa udeľujú za každé preteky podľa nasledujúceho systému:

### Majstrovstvá sveta jazdcov

### Majstrovstvá sveta konštruktérov

## Referencie

1993

Kategória:Šport v 1993
Turistická značkovaná trasa číslo 8148

**Turistická značkovaná trasa číslo 8148** je krátka žltá trasa v Trnavskej pahorkatine. spájajúca rázcestie Na hrádzi s obcou  Lúka. Dĺžka trasy je 5,1 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov. 

## Priebeh trasy

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8148
Dominique Joseph Mathieu

Mons. **Dominique Joseph [[kardinál]] Mathieu** OFM Conv. (* 13. jún 1963, Arlon, Belgicko) je belgický rímskokatolícky kňaz, biskup, kardinál a rehoľník ktorý od r. 2021 slúži ako teheránsko-isfahánsky arcibiskup. 

Pápež František ho 7. decembra 2024 vymenoval za kardinála.

## Život
Dominique Mathieu sa narodil v Arlone v belgickom Luxembursku, najjužnejšej provincii Belgicka, 13. júna 1963. Vyrastal v Damme, hoci podľa vlastných predstáv vyrastal v Bruggách, niekoľko kilometrov odtiaľ, kde študoval u bratov Xaverianovcov. Inšpirovaný postavou Maximiliána Kolbeho , nadviazal vzťah s kláštorným rádom menších bratov v Louvain. Do tejto rehole vstúpil vo veku 24 rokov a slávnostné sľuby zložil 20. septembra 1987. Za diakona bol vysvätený 1. apríla 1989. a za kňaza bol vysvätený 24. septembra 1989.

V rámci svojej františkánskej rehole zastával rôzne funkcie: promótor povolania, sekretár, vikár a provinciálny minister belgickej provincie Menších bratov Conventual, kde pôsobil ako generálny delegát pri zlúčení provincií Belgicka a Francúzska; rektor národnej svätyne svätého Antona Paduánskeho v Bruseli a riaditeľ jej bratstva. Bol tiež prezidentom dvoch neziskových organizácií, ktoré podporujú Konventuál Menších bratov v Belgicku, a mal zodpovednosť za katolícku školu Landen. Pôsobil ako prezident Stredoeurópskej federácie konventuálov menších bratov (Rakúsko, Chorvátsko, Dánsko, Nemecko, Holandsko, Slovinsko, Švédsko, Švajčiarsko) a bol členom Medzinárodnej komisie pre hospodárstvo františkánov.

V roku 2013 sa presťahoval do Libanonu a bol inkardinovaný do provinciálnej kustódie Východu a Svätej zeme. Slúžil v tejto provincii ako sekretár, formátor, majster novicov a rektor postulantov a kandidátov.

V rokoch 2019 až 2021 bol generálnym definitívom a generálnym asistentom Stredoeurópskej federácie konventuálu menších bratov.

## Biskup
Pápež František ho 8. januára 2021 vymenoval za arcibiskupa Teheránu – Isfahánu. Biskupské vysvätenie prijal 16. februára 2021 od kardinála Leonarda Sandriho spolu s kardinálom Maurom Gambettim a arcibiskupom Ignaziom Bedinim ako spolusvätiteľmi v Rímskej bazilike Apoštol, a v novembri opustil Rím, aby sa zmocnil svojho stolca. V marci 2021 povedal novinárovi, že od chvíle, keď vstúpil do náboženského života, „*takmer vždy cítil spriaznenosť s islamským svetom*“.

## Kardinál
Dňa 6. októbra 2024 pápež František oznámil, že plánuje ho vymenovať za kardinála 8. decembra, dátum, ktorý sa neskôr zmenil na 7. decembra. Stal sa tretím kardinálom v dejinách moderného Iránu. Dňa 7. decembra 2024 ho pápež František kreoval za kardinála, pričom mu ako členovi rádu kardinálov kňazov udelil titul Santa Giovanna Antida Thouret.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Belgickí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Belgickí kardináli
Kategória:Belgickí rímskokatolícki kňazi
Johannes van Wijckersloot

**Johannes van Wijckersloot** (* asi 16251630† 1687) bol holandský maliar zlatého veku.

Wijckersloot sa narodil v Utrechte a málo sa vie o jeho raných rokoch, hoci sa pravdepodobne naučil maľovať na novootvorenej akadémii kreslenia. Vypracoval sa v Utrechtskom cechu svätého Lukáša, ktorého sa stal v roku 1658 riaditeľom. Je známy svojimi portrétmi a alegorickými maľbami. Jeho najznámejším obrazom je pravdepodobne jeho alegória *[[Rampjaar]]* z roku 1672, v ktorej namaľoval reprezentáciu holandskej záhrady (metafora Holandskej nezávislosti) so spiacim levom. Motív leva v holandskej záhrade sa stal bežným symbolom v heraldike, spí alebo víťazne stojí s frýgickou čiapkou. Wijckersloot sa v roku 1684 presťahoval do Amsterdamu, kde neskôr zomrel.

Súbor:Johannes_van_Wijckersloot_-_Allegorie_op_de_Franse_invasie_van_1672.jpg|*Rampjaar*, Rijksmuseum
Súbor:Hollandse_duit._1753._front.jpg|alt=Dutch coin, 1753|Holandská minca, 1753


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 17. storočí
Kategória:Úmrtia 4. novembra
Kategória:Úmrtia v 1687
Kategória:Holandskí maliari
Kategória:Holandskí portrétni maliari
Kategória:Barokoví maliari
Kategória:Osobnosti z Utrechtu
Mia Nygren

**Mia Nygren** (* 1960, Švédsko) je švédska modelka a herečka, známa predovšetkým z filmu *[[Emmanuelle 4]]* (1984).

## Životopis
Mia Nygren mala na začiatku 80. rokov medzinárodnú modelingovú kariéru. V auguste 1980, bola na obálke amerického vydania magazínu *L'Officiel*. V roku 1983 hrala vo filme so Sylviou Kristel *Emmanuelle 4*, projekt Alaina Siritzkyho režírovali Francis Leroi a Iris Letans. V snímke účinkovali aj Patrick Bauchau, Christian Marquand a Fabrice Luchini. Plagát filmu zobrazuje Miu Nygren v ratanovom kresle, ktoré je typické pre filmovú ságu. Magazín VSD ju predstavil „La Nouvelle Emmanuelle“ francúzskym čitateľom vo svojom čísle 312. Objavila sa na obálkach časopisov Lui vo Francúzsku, Aktueel v Holandsku, High Society v Nemecku, Albo Blitz v Taliansku a zjavila sa aj v Penthouse a Playboyi v Spojených štátoch. Postava Emmanuelle zostane navždy spojená so Sylviou Kristel, ktorá sa od nej napriek tomu chcela dištancovať. V roku 1987 úlohu prevzala američanka Monique Gabrielle. Nygren sa vrátila k filmu až v roku 1988, aby si zahrala hlavnú úlohu v nemeckom erotickom thrilleri *Plaza Real* režiséra Herberta Veselyho, v ktorom si zahrala spolu s Jonom Finchom a Sonji Martini. Filmová kariéra Mii Nygren bola obzvlášť krátkodobá. Žije vo Falune so svojím manželom a piatimi deťmi.

## Filmografia
* 1984: *Emanuela – útek pred láskou*
* 1988: *Plaza Real*

## Referencie

## Externé odkazy

* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Švédske herečky
Kategória:Švédske modelky
Kategória:Herečky, ktoré stvárnili postavu Emmanuelle
Kategória:Herečky z erotických filmov
José Rufino Reyes y Siancas

**José Rufino Reyes y Siancas** (* 15. november 1836, Santo Domingo, Haitská republika – † 31. január 1905, Santo Domingo, Dominikánska republika), bol dominikánsky hudobný skladateľ, ktorého  preslávilo skomponovanie súčasnej štátnej hymny Dominikánskej republiky. Medzi jeho ďalšie diela patria valčíkové a pochodové skladby. Komponoval aj svetskú a náboženskú hudbu.

## Životopis
José Rufino Reyes y Siancas sa narodil 15. novembra 1836 v Santo Domingu. Bol synom Rafaela Reyesa, chudobného predajcu, a Maríe Mercedy Siancasovej. Reyes mal dvoch súrodencov, Manuela Maríu Reyesa Siancasa (nar. 1821) a Francisca Reyesa Siancasa. Reyes nemal žiadne formálne vzdelanie a bol vychovaný v chatovom obydlí. Reyes slúžil ako vojak v armáde, kde spočiatku študoval hudbu u riaditeľa armádneho súboru Juana Bautistu Fonsecu. Naučil sa hrať na rôzne hudobné nástroje, s primárnym zameraním na violončelo.

## Smrť
José Rufino Reyes zomrel 31. januára 1905, bez toho, aby videl formalizáciu štátnej hymny. Jeho telesné pozostatky boli podľa slov Federica Henriqueza y Carvajala uložené na odpočinok. V roku 1916 sa kongres ešte raz bezvýsledne pokúsil hymnu formalizovať. Nakoniec 3. mája 1934, kvôli správe zaslanej Kongresu diktátorom Rafaelom Leonidasom Trujillom, bol schválený zákon, ktorý ustanovil Reyesovu skladbu ako oficiálnu štátnu hymnu Dominikánskej republiky.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Hudobní skladatelia Dominikánskej republiky
Kategória:Vojenské osobnosti Dominikánskej republiky
Druhá Dominikánska republika

**Druhá Dominikánska republika** (, *Segunda República*) bola predchodcom Dominikánskej republiky. Začala vojnou za obnovenie Dominikánskej republiky v roku 1865 a vyvrcholila americkou intervenciou v roku 1916.

V období druhej republiky politické konflikty pokračovali, teraz medzi poslednou vládou obnovenou Antoniom Pimentelom, ktorý odmietol vládnuť zo Santo Dominga, ako to prikázal Kongres, a José María Cabralom, ktorý musel vládnuť zo Santo Dominga, odpovedajúc na nedostatok zastúpenia Pimentela. Cabral zostal pri moci a prispôsobil ústavu.

V administratíve Cabralu sa vlastníkmi politickej scény stali strany farieb, najmä: Červení a Modrí. Červenú stranu, najmocnejšiu stranu, ktorá vládla šesť po sebe nasledujúcich rokov, viedol Buenaventura Báez.

Potom nasledovalo striedanie vlád až do roku 1887, čo bol začiatok diktatúry Lilísa, ktorá trvala do roku 1899.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Zaniknuté štáty
Kategória:Dejiny Dominikánskej republiky
Prvá Dominikánska republika

**Prvá Dominikánska republika** () bola predchodcom súčasnej Dominikánskej republiky a začala 27. februára 1844 vyhlásením Dominikánskej republiky a vyvrcholila 18. marca 1861 pripojením krajiny k Španielskemu impériu. Počas týchto 17 rokov bol národ ekonomicky a politicky nestabilný kvôli predchádzajúcej vojne proti Haitskej republike a vnútorným konfliktom. Bolo tam 8 vlád (3 z nich zodpovedali Pedrovi Santanovi a 2 Buenaventurovi Báezovi).

Obdobie prvej republiky bolo obdobím veľkého významu v dejinách Dominikánskej republiky, pretože znamenalo začiatok jej nezávislého života. Táto etapa trvala od roku 1844 do roku 1861. Nezávislosť Dominikánskej republiky bola vyhlásená 27. februára 1844, keď sa skupina mladých vlastencov vedená Juanom Pablom Duartem a ďalšími prominentnými dominikánskymi vodcami vzbúrila proti nadvláde Haitskej republiky. Toto vyhlásenie znamenalo koniec haitskej okupácie Santo Dominga, čo viedlo k založeniu nového národa. Potom by sa Dominikánska republika musela brániť vonkajším záujmom Haitskej republiky, Španielskeho impéria, Francúzskeho kráľovstva, Spojeného kráľovstva a Spojených štátov, aby si zachovala svoju suverenitu.

Nový národ vnútorne čelil sérii výziev, vrátane budovania stabilného politického systému a organizácie štátnej štruktúry. Počas tejto fázy bola v novembri 1844 vyhlásená prvá ústava krajiny, ktorá vytvorila republikánsky a demokratický systém. Národ však väčšinu obdobia fungoval pod vládou konzervatívnych cuadillos, ktorí sa snažili vydávať liberálne princípy, ktoré položili základy vlasteneckého cítenia.

Prvá republika bola tiež *de facto* francúzskym protektorátom, Junta Gubernativa ju vyhlásila za Protektorát Dominikánskej republiky.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Zaniknuté štáty
Kategória:Dejiny Dominikánskej republiky
Saint-Domingue

**Saint-Domingue** je pomenovanie pre bývalú francúzsku kolóniu v Karibiku, na ostrove Hispaniola a priľahlých menších ostrovoch (najmä Tortuga) od 17.  storočia do začiatku 19. storočia. Nástupníckym štátom po Saint-Domingue bolo Haitské cisárstvo, prípadne dnešné Haiti.

## História
Pred príchodom Francúzov bol ostrov Hispaniola celý pod kontrolou Španielov ako kolónia Santo Domingo. Francúzski bukanieri roku 1625 osídlili najprv Tortuga (severne od Hispanioly), ktorý sa stal významnou základňou pirátov a korzárov, a následne sa začali usadzovať aj na západnej časti Hispanioly.

náhľad|vľavo|Historická mapa Saint-Domingue
Francúzska kolónia na Tortuge bola oficiálne ustanovená roku 1659 výnosom kráľa Ľudovít XIV. Španielsko uznalo francúzsku zvrchovanosť nad západnou časťou Hispanioly v roku 1697, kedy bola podpísaná rijswijská zmluva. Saint-Domingue sa stalo vysoko prosperujúcou kolóniou, ktorej ekonomika bola postavená na pestovaní kávovníka, indigovníka a cukrovej trstiny a následnej výrobe cukru.

Na pozadí Veľkej francúzskej revolúcie prepuklo na Saint-Domingue v roku 1791 povstanie čiernych otrokov známe ako haitská revolúcia. Podpísaním bazilejského mieru v roku 1795 prešla pod správu Francúzska dovtedy španielska východná časť ostrova. Francúzska dominancia nad ostrovom skončila v roku 1804, respektíve 1808, keď Haiti vyhlásilo nezávislosť a stalo sa druhým suverénnym štátom v Amerike.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dejiny Haiti
Kategória:Francúzske kolónie
Kategória:Zaniknuté štáty
Astra rázsochatá

**Astra rázsochatá** () je druh trvácej byliny rodu astra, z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa východnú Kanadu a Spojené Štáty.

## Opis
Astra rázsochatá je trváca bylina s rozkonáreným a drevnatejúcim podzemkom. Byľ je jednotlivá, vzpriamená, pružná, jednoduchá, listnatá, holá alebo riedko páperistá, vysoká 30 až 120 cm.

Dolné byľové listy sú stopkaté, stopka je často krídlatá, dlhá 20 až 70 mm. Čepeľ je vajcovitá, na báze srdcovitá, na okraji ostro pílkovitá, na vrchole dlho končistá. Čepeľ stredných byľových listov je dlhá 20 až 200 mm a široká 10 až 100 mm, na líci je holá alebo riedko štetinatá. Horné listy sú krátko stopkaté až sediace, čepeľ je vajcovitá až kopijovitá, na báze zaokrúhlená.

Úbory v počte 4 až 50 (100), s priemerom 20 až 25 mm, sú usporiadané sú v chocholíkovitom súkvetí. Zákrov je štyri až päťradový, vonkajšie zákrovné listene sú husto chlpaté, dlhé 5 až 8 mm, vnútorné sú čiarkovito kopijovité. Lúčovité kvety sú v počte 5 až 10, biele, dlhé do 12 mm. Rúrkovité kvety sú žlté.

Plodmi sú nažky s 8 až 10 pozdĺžnymi rebrami.

## Rozšírenie
Astra rázsochatá je prirodzene rozšírená vo východných oblastiach Severnej Ameriky od kanadského Quebecu a Ontária, v Spojených štátoch na severe od Vermontu cez Pensylvániu a Ohio, po Georgiu a Alabamu na juhu. Zavlečená je vo Veľkej Británii, Belgicku, Holandsku a Švédsku.

## Ekológia
Astra rázsochatá rastie na mierne vlhkých, humóznych, čiastočne zatienených pôdach. Bylina vytvára husté klonálne porasty bez výbežkov. Kvitne od augusta do septembra. Na Slovensku je len pestovaná ako okrasná trvalka, splanievanie nebolo zatiaľ zaznamenané.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
rázsochatá
Kategória:Okrasné rastliny
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Nepôvodné druhy rastlín
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Kategória:Rastliny so žltými kvetmi
Polákov

**Polákov** je vodný tok v Kozích chrbtoch a Hornádskej kotline na území okresu Poprad. Je to ľavostranný prítok Hornádu s dĺžkou približne 3,4 km a je tokom V. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Dúbrava., v lokalite Pastierska na východe masívu Kozieho kameňa, v nadmorskej výške približne 

Prameň sa nachádza v nesúvislom lesnom poraste, pod hrebeňom, vedúcom z Kozieho kameňa východným smerom na Krížový vrch (). Od prameňa tečie južným smerom a onedlho priberá pravostranný prítok spod hrebeňa, pod ktorým sa výrazne stáča na západ a opätovne na juh. Opúšťa územie Kozích chrbtov a už vo Vikartovskej priekope, ktorá je časťou Hornádskej kotliny, priberá ďalší pravostranný prítok. Pokračuje juhovýchodným smerom zvlnenou krajinou cez lokalitu Nižná, kde sa stáča na juhozápad a križuje cestu do Vikartoviec. Na dolnom toku, západne od obce Kravany, sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Hornádu. Potok patrí do povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Kravany v okrese Poprad v Prešovskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Kozie chrbty
* Dúbrava (geomorfologický podcelok)
* Hornádska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Kozích chrbtoch
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Poprad
Santiago de los Caballeros

**Santiago de los Caballeros** je správne centrum provincie Santiago a druhé najväčšie mesto Dominikánskej republiky, má cez pol milióna obyvateľov (s aglomeráciou 690 000). Nachádza sa na severe krajiny v údolí Cibao a preteká ním rieka Yaque del Norte. Pre svoju vnútrozemskú polohu sa nazýva *Ciudad Corazón* ().

Mesto založil v roku 1495 Bartolomej Kolumbus na mieste zvanom Jacagua. Prvými osadníkmi boli príslušníci Rádu svätojakubských rytierov, preto dostalo názov *Santiago de los Treinta Caballeros* (), čo sa neskôr skrátilo na Santiago de los Caballeros alebo Santiago; je najstarším z miest na americkom kontinente pomenovaných podľa Jakuba Väčšieho. V roku 1562 bolo mesto zničené zemetrasením a presťahovalo sa do existujúcej lokality. Dňa 30. marca 1844 tu prebehla významná bitka, v ktorej dominikánska armáda porazila Haiťanov. Mesto má tropické podnebie a je známe výrobou cigár, dôležitý je aj potravinársky, drevospracujúci a textilný priemysel. Sídli tu Santiagská technická univerzita. Pamätihodnosťami Santiaga sú historické centrum s radnicou a katedrálou, pevnosť San Luis a veľký pomník na kopci nad mestom, ktorého stavbu nariadil diktátor Rafael Trujillo a po jeho zvrhnutí bol venovaný hrdinom vojny za nezávislosť z rokov 1863 – 1865.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ayuntamineto de Santiago
* El Caribe
* Encyclopedia Britannica

## Zdroj

Kategória:Mestá v Dominikánskej republike
Priesek

**Priesek** môže byť:
* vyrúbaný pás v lesnom poraste, pozri priesek (les)
* spoločná časť dvoch geometrických útvarov, pozri priesek (geometria)

## Referencie
Monique Gabrielle

**Monique Gabrielle** (* 30. júl 1963, Kansas City) je americká modelka a herečka.

## Životopis
Monique Gabrielle sa narodila v Missouri a vyrastala v Denveri v Colorade. Bola študentkou strednej školy, keď začala s modelingom. Neskôr sa zúčastnila mnohých súťaží krásy a vo veku 17 rokov získala titul „Miss American Legion“. V roku 1980 sa po ukončení strednej školy presťahovala do Los Angeles a pracovala pre modelingové agentúry. Pózovala na pôvabných fotografiách a vo veku 19 rokov ju zvolili za *Penthouse Pet mesiaca* (december 1982). Pózovala aj pre Playboy a vo Francúzsku bola na stránkach magazínu Newlook (marec 1985) a Lui (október 1986).

Filmovú kariéru začala ako herečka v béčkových filmoch, často so silným erotickým nádychom. Hrala najmä v *Black Venus* od Clauda Mulota alebo v kultovej komédii *Bachelor Party* od Neala Israela, v hlavnej úlohe s Tomom Hanksom. Medzinárodnú viditeľnosť získala víťazstvom v kastingu na titulnú rolu vo filme *[[Emmanuelle 5]]*. Nahradila tak Sylviu Kristel a Miu Nygren vo filme režiséra Waleriana Borowczyka, ktorý vyšiel v roku 1987. Spolupracovala s Jimom Wynorskim, ktorý ju režíroval sedemkrát vo filmoch, v ktorých sa prelínal horor, sex a humor. V 90. rokoch sa objavovala už pomenej vo filmoch a zameriavala sa skôr na iné aktivity.

## Filmografia (výber)
* 1983: *Black Venus*
* 1984: *Bachelor Party*
* 1987: *[[Emmanuelle 5]]*
* 1987: *Deathstalker 2: Duel of the Titans*
* 1989: *La Créature du marais II*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Herečky USA
Kategória:Modelky USA
Kategória:Osobnosti z Kansas City (Missouri)
Kategória:Herečky, ktoré stvárnili postavu Emmanuelle
Kategória:Herečky z erotických filmov
Haitská okupácia Santo Dominga

**Haitská okupácia Santo Dominga** (; ; kreol. *Okipasyon ayisyen nan Sen Domeng*) bola anexia a fúzia dovtedy nezávislej Republiky Španielskeho Haiti (predtým Santo Domingo) do Haitskej republiky, ktorá trvala od 9. februára 1822 do 27. februára 1844, čiže dvadsaťdva rokov. V roku 1795 v dôsledku bazilejského mieru bola časť ostrova Hispaniola pod španielskou správou najprv postúpená Francúzsku a zlúčená s francúzskou kolóniou Saint-Domingue. Avšak s vypuknutím Haitskej revolúcie Francúzi stratili kontrolu nad západnou časťou ostrova, pričom ostal pod kontrolou východnej časti ostrova až do znovudobytia Santo Dominga Španielmi v roku 1809.

Santo Domingo bolo regionálne rozdelené mnohými súperiacimi a konkurenčnými provinčnými lídrami. Počas tohto obdobia mala španielska koruna v kolónii obmedzený vplyv. Kde vládol „zákon mačety“, dominikánski vojenskí vodcovia sa stali vládcami. Dňa 9. novembra 1821 sa bývalý generálny kapitán zodpovedný za kolóniu José Núñez de Cáceres rozhodol zvrhnúť španielsku vládu a vyhlásil nezávislosť kolónie od Španielska. Medzitým mulatský prezident Haiti Jean-Pierre Boyer ponúkol svoju podporu pohraničným guvernérom, a tak mu vo februári 1822 umožnili vstúpiť do mesta Santo Domingo s približne 10 000 vojakmi, čo viedlo k jeho okupácii. 

Po strate podpory elít bol v roku 1843 zvrhnutý haitský prezident Boyer, ktorého vo funkcii prezidenta nahradil Charles Rivière-Hérard. Dňa 27. februára 1844 nacionalistické dominikánske sily vo východnej časti ostrova Hispaniola vedené Juanom Pablom Duartem ovládli Santo Domingo. Haitské sily, nepripravené na významné povstanie, sa vzdali dominikánskym rebelom, čím sa fakticky ukončila haitská nadvláda východnej časti ostrova Hispaniola. V marci sa Rivière-Hérard pokúsil obnoviť svoju autoritu, ale Dominikánci mu spôsobili ťažké straty. Rivière-Hérarda odvolala z funkcie mulatská hierarchia 3. mája 1844.

V Dominikánskej republike sa Deň nezávislosti oslavuje 27. februára, v deň povstania proti haitskej okupácii.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Dejiny Dominikánskej republiky
Haitská republika (1820 – 1849)

**Haitská republika** (, kreol. *Repiblik d Ayiti*, ) bola od roku 1820 do roku 1849 *[[de facto]]* pokračovaním prvej Haitskej republiky, ktorá ovládala juh toho, čo sa od roku 1806 nazýva Haiti. Toto obdobie dejín Haiti sa začalo v roku 1820 za vlády Jean-Pierra Boyera znovuzjednotením Haiti. V rokoch 1822 až 1844 zahŕňalo aj haitskú okupáciu španielského Santo Dominga, čím sa vytvoril jednotný politický subjekt spravujúci celý ostrov Hispaniola. Hoci nakoniec vznikla republika, v tomto období až do roku 1843 dominovala Boyerova autoritárska vláda ako doživotného prezidenta. Prvá Haitská republika sa skončila v roku 1849, keď prezident Faustin Soulouque vyhlásil za samozvaného cisára, čím sa začala Druhá ríša Haiti.

## Zdroj

Kategória:Dejiny Haiti
Kategória:Zaniknuté štáty Severnej Ameriky
Šafin

**Šafin** môže byť:
* priezvisko, pozri Šafin (priezvisko), konkrétne:
** slovenský historik, pravoslávny teológ a konšpirátor, pozri Ján Šafin
** slovenský diplomat, pozri Marek Šafin

## Pozri aj
* Safin
Safin

**Safin** môže byť:
* priezvisko, pozri Safin (priezvisko), konkrétne napríklad:
** ruský tenista, pozri Marat Michajlovič Safin
** ruský šermiar, pozri Timur Marselevič Safin
** ruská tenistka, pozri Dinara Michajlovna Safinová
** český hokejista, pozri Ostap Safin

## Pozri aj
* Šafin
Astra veľkolistá

**Astra veľkolistá** () je druh trvácej byliny rodu astra, z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa oblasti v Severnej Amerike.

## Opis
Astra veľkolistá je trváca bylina s rozkonáreným podzemkom. Byľ je jednotlivá, vzpriamená, jednoduchá, pružná, holá alebo riedko vlnatá, vysoká 30 až 110 cm.

Prízemné a dolné byľové listy sú dlho stopkaté, stopka je dlhá 8 až 17 cm. Čepeľ je široko vajcovitá, na báze srdcovitá, na okraji hrubo pílkovitá, na vrchole končistá, dlhá 11 až 25 cm, široká 6 až 15 cm, na líci je riedko štetinatá, na rube holá, na žilách husto vlnatá a chlpato žliazkatá. Stredné a horné listy sú krátko stopkaté až sediace, čepeľ je vajcovitá až kopijovitá, na báze plytko srdcovitá.

Úbory v počte 8 až 90, s priemerom 20 až 35 mm, sú usporiadané v chocholíkovitom súkvetí. Zákrov je päť až šesť radový, dlhý do 11 mm. Zákrovné listene sú obrátene vajcovité, často purpurasté. Lúčovité kvety sú v počte 9 až 20, fialové, zriedkavo biele. Rúrkovité kvety sú svetložlté, neskôr purpurové.

Plodmi sú nažky so 7 až 12 pozdĺžnymi rebrami.

## Rozšírenie
Astra veľkolistá je pôvodná v Severnej Amerike v Kanade, v provinciách Manitoba, Ontário, Quebec a v Spojených štátoch na severe od Minnesoty, Michiganu a Vermontu až po Alabamu a Georgiu na juhu.

## Ekológia
Astra veľkolistá v oblastiach s prirodzeným výskytom rastie v listnatých a zmiešaných lesoch. V západnej Európe je pravdepodobne už naturalizovaná, v strednej Európe je pestovaná a splanieva. Uprednostňuje polotienisté záhony, kde tvorí početnými výbežkami hustý koberec. Kvitne od augusta do októbra.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
veľkolistá
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Okrasné rastliny
Kategória:Nepôvodné druhy rastlín
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Kategória:Rastliny so žltými kvetmi
Kraviansky potok

**Kraviansky potok** je vodný tok v Kozích chrbtoch a Hornádskej kotline na území okresu Poprad. Je to ľavostranný prítok Hornádu s dĺžkou približne 3,3 km a je tokom V. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Dúbrava., na východných svahoch Polákovej (), v nadmorskej výške približne 

Prameň sa nachádza v oblasti riedkeho lesného porastu, pod hrebeňom, vedúcom z Kozieho kameňa () východným smerom na Krížový vrch (). Od prameňa pod vrchom Poláková tečie juhovýchodným smerom, územím s minimom porastu. Nepriberá tu žiadne významnejšie prítoky a na južnom okraji Kozích chrbtov sa stáča južným smerom. Na strednom toku, už vo Vikartovskej priekope, ktorá je časťou Hornádskej kotliny, preteká obcou Kravany. Na jej okraji priberá svoj najvýznamnejší, pravostranný prítok spod Polákovej a stáča sa juhovýchodným smerom. Pokračuje zvlnenou, poľnohospodársky využívanou krajinou a medzi obcami Kravany a Spišské Bystré sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Hornádu. Potok patrí do povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká katastrálnym územím obce Kravany v okrese Poprad v Prešovskom kraji, iba v polohe ústia zasahuje veľmi malou časťou do katastra obce Spišské Bystré.

## Referencie

## Pozri aj
* Kozie chrbty
* Dúbrava (geomorfologický podcelok)
* Hornádska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Kozích chrbtoch
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Poprad
Prefekt (Rímska kúria)

**Prefekt** je titul vedúcich dikastérií, sekretariátu pre hospodárstvo a prefektúry pápežskej domácnosti. Až do začiatku Františkovho pontifikátu boli vedúcimi týchto inštitúcií zvyčajne kardináli kúrie a nazývali sa **kardinálskymi prefektmi**, ako je to dodnes v prípade Apoštolskej signatúry. Titul prefekta, ktorý nebol kardinálom, bol **proprefekt**.

Prefekti sú zodpovední za všetky operácie v rámci svojej kuriálnej autority. Spravidla majú povereného biskupa, aby viedol ich dikastérium.

Vedúci Správy dedičstva Apoštolskej stolice a Pápežských komisií sa nazýva *[[prezident]]*, vedúci Štátneho sekretariátu sa nazýva *[[Štátny sekretár Vatikánu|kardinál štátny sekretár]]*, vedúci Rímskej roty sa nazýva *dekan* a vedúci Apoštolskej penitenciárie sa nazýva *hlavný penitenciár*. Pri riadení a výkone svojej funkcie majú rovnaké práva a povinnosti ako prefekti.

## Zoznam súčasných prefektov
* Lev XIV. (Dikastérium pre evanjelizáciu)
* kardinál Víctor Manuel Fernández (Dikastérium pre náuku viery)
* arcibiskup Luis Marín de San Martín (Dikastérium pre službu milosrdenstva)
* kardinál Claudio Gugerotti (Dikastérium pre východné cirkvi)
* kardinál Arthur Roche (Dikastérium pre Boží kult a disciplínu sviatostí)
* kardinál Marcello Semeraro (Dikastérium pre kauzy svätých)
* arcibiskup Filippo Iannone (Dikastérium pre biskupov)
* kardinál Lazzaro You Hueng-Sik (Dikastérium pre klérus)
* mníška Simona Brambillová (Dikastérium pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života)
* kardinál Kevin Farrell (Dikastérium pre laikov, rodinu a život)
* kardinál Kurt Koch (Dikastérium pre podporu jednoty kresťanov)
* kardinál George Jacob Koovakad (Dikastérium pre medzináboženský dialóg)
* kardinál José Tolentino de Mendonça (Dikastérium pre kultúru a vzdelávanie)
* kardinál Michael Czerny (Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju)
* sedisvakancia (Dikastérium pre legislatívne texty)
* novinár Paolo Ruffini (Dikastérium pre komunikáciu)
* ekonóm Maximino Caballero Ledo (Ekonomický sekretariát)

Okrem mníšky Simony Brambillovej, posledných troch spomínaných a pápeža, všetci súčasní prefekti nesú titul kardinála.

## Zdroj

Kategória:Cirkevné tituly
Kategória:Rímska kúria
Kategória:Kardináli
Kalina

**Kalina** môže byť:
* v botanike:
** slovenský názov rastlinného rodu *Viburnum*, pozri kalina (rod)
** staršie alebo ľudovo: kalina obyčajná (*Viburnum opulus*)
** plod rastliny z predchádzajúcich dvoch odrážok, pozri pod kalina (rod) a kalina obyčajná
* Lada Kalina
* priezvisko, napr.:
** Antonín Kalina (viacero osôb)
** Antonín Pravoslav Kalina (1873–1955) – český anarchistický aktivista a politik
** Dezider Kalina (1908–1954) – slovenský generál, účastník Slovenského národného povstania
** František Kalina (1927–?) – český lesný inžinižr a politik KSČ, český minister les. a vod. hosp.
** František Kalina (viacero osôb)
** Ivan Kalina (1934–1969) – český hokejista
** Jan Kalina (viacero osôb)
** Ján Ladislav Kalina (1913–1981) - slovenský spisovateľ
** Jaromír Kalina (*&nbsp;1965) – český politik, pivovarník
** Josef Kalina – český navigátor pri rely
** Josef Jaroslav Kalina (1816–1847) – český básnik a vedec
** Kamil Kalina (*&nbsp;1945) – český psychiater, psychológ, adiktológ a politik ODS, poslanec FZ
** Karel Ladislav Kalina (1821–1901) – český stredoškolský profesor, brat Josefa Jaroslava Kalinu 
** Ladislav Kalina (1919–1990) – vojak, veliteľ 2. česko-slovenskej paradesantnej brigády „Za slobodu Slovanov“
** Ľubomíra Kalinová
** Matyáš Kalina z Jäthensteinu (1772–1848) – český právnik a archeológ
** Noah Kalina (* 1980) – americký fotograf
** Pavel Kalina (* 1965) – český historik umenia a architektúry
** Robert Kalina (*&nbsp;1955) – rakúsky výtvarník, medailér a grafik
** Václav Kalina (viacero osôb)
** Vladimír Kalina (1927–1995) – český novinár a filmový scenárista
** Zbigniew Kalina – český herec a spevák
Natalie Uher

**Natalie Uher** (* 2. apríl 1968, Feldkirch) je rakúska herečka a modelka, známy najmä tým, že stvárnil hlavnú úlohu vo filme *[[Emmanuelle 6]]* (1988).

## Životopis
Natalie Uher je zvolená za modelku mesiaca (september 1984) v nemeckom vydaní magazínu Playboy. V tom istom roku mala skromný filmový debut v dvoch nemeckých produkciách nakrútených v Španielsku. Švajčiarsky fotograf Otto R. Weisser, pre ktorého pózovala, ju predstavil producentovi Alainovi Siritzkymu, ktorý jej ponúkol titulnú úlohu vo filme *[[Emmanuelle 6]]*. Stala sa tak po Sylvii Kristel, Mii Nygren a Monique Gabrielle štvrtou herečkou, ktorá stvárni hrdinku Emmanuelle. V máji 1988, novú sexi ikonu predstavili mnohé magazíny vo Francúzsku, Nemecku či Austrálii.

## Filmografia
* 1984: *Locas vacaciones*
* 1985: *Drei und eine halbe Portion*
* 1988: *[[Emmanuelle 6]]*

## Referencie

## Externé odkazy

* 

* 

## Zdroj

Kategória:Rakúske herečky
Kategória:Rakúske modelky
Kategória:Osobnosti z Feldkirchu
Kategória:Herečky, ktoré stvárnili postavu Emmanuelle
Kategória:Herečky z erotických filmov
Dogman

**Dogman** alebo **DogMan** môže byť:

* americký film z roku 2012, pozri ''Dogman'' (film z roku 2012)
* taliansko-francúzsky film z roku 2018, pozri ''Dogman'' (film z roku 2018)
* francúzsky film z roku 2023, pozri ''DogMan'' (film z roku 2023)
* americký film z roku 2025, pozri ''Dogman'' (film z roku 2025)
BMC Switzerland

**BMC Switzerland AG** je švajčiarsky výrobca a distribútor cestných bicyklov, horských bicyklov a elektrických bicyklov so sídlom v Grenchen vo Švajčiarsku.

## História
náhľad|Horský bicykel BMC Speedfox
Spoločnosť BMC (skratka pre "Bicycle Manufacturing Company") bola založená v roku 1986 americkým podnikateľom Bobom Bigelowom. Pôvodne slúžila ako montážna a veľkoobchodná distribučná spoločnosť pre bicykle značky Raleigh. Po strate licencie na distribúciu sa Bigelow rozhodol vytvoriť vlastnú značku bicyklov pod názvom BMC, ktorá však spočiatku zostávala na okraji trhu.

V roku 2000 prevzal spoločnosť švajčiarsky podnikateľ Andy Rihs, vtedajší predseda skupiny Phonak a majiteľ cyklistického tímu Phonak Cycling Team. Rihs investoval značné prostriedky do výskumu a vývoja s cieľom transformovať BMC na výrobcu vysokovýkonných bicyklov. Pod jeho vedením spoločnosť vybudovala vlastné zariadenia na výrobu karbónových rámov, čo umožnilo interný vývoj a produkciu špičkových karbónových rámov.

V roku 2002 BMC vyvinula model Teammachine pre tím Phonak Cycling Team, čím sa značka dostala do povedomia profesionálnej cyklistickej komunity. O dva roky neskôr, v roku 2004, spoločnosť predstavila modely Timemachine TT01 a ocenený Promachine SLC01, ktoré posilnili jej reputáciu v oblasti inovácií a dizajnu.

V nasledujúcich rokoch BMC pokračovala v expanzii a technologickom pokroku. V roku 2014 dosiahol Julien Absalon titul majstra sveta v cross-country na horskom bicykli, európskeho šampióna, víťaza Svetového pohára UCI a francúzskeho národného šampióna, na bicykloch BMC. V roku 2015 tím BMC Racing Team vyhral tri etapy Tour de France a obhájil titul majstra sveta v tímovej časovke UCI.

Po smrti Andyho Rihsa v roku 2018 spoločnosť ukončila 11-ročnú éru tímu BMC Racing Team a zamerala sa na ďalší vývoj a inovácie vo výrobe bicyklov. V roku 2019 predstavila model URS, ktorý priniesol nové perspektívy v kategórii gravel bicyklov. O rok neskôr, v roku 2020, bola uvedená vylepšená verzia modelu Teammachine SLR, ktorá opäť posunula hranice výkonu cestných bicyklov.

Dnes BMC Switzerland AG pokračuje v tradícii vývoja a výroby vysokokvalitných bicyklov, pričom kladie dôraz na inováciu, precíznosť a výkon.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Výrobcovia bicyklov
Kategória:Podniky založené v 1986
Kategória:Podniky vo Švajčiarsku