open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Émile Durkheim

**Émile Durkheim** (* 15. apríl 1858, Épinal, Francúzsko – † 15. november 1917, Paríž) bol francúzsky filozof, najvýznamnejší sociológ a tvorca francúzskej sociologickej školy, od 1902 bol profesor na Sorbonne. 

V Paríži vytvoril sociologické stredisko, ktoré malo vplyv nielen vo Francúzsku, ale aj v iných krajinách. Časopis *[[L’Année Sociologique]]* (1896 - 1913), ktorého bol zakladateľom a vydavateľom, uverejňoval práce vedcov všetkých krajín zo všetkých odborov sociológie a príbuzných vied, monografických prác, teoretických rozpráv, kritík a recenzií. Prvá svetová vojna toto stredisko rozbila.

Všeobecná koncepcia Durkheimovej sociológie sa opiera o pozitivistickú teóriu vedy.

Durkheim vychádza z faktu sociálnej väzby človeka, ktorá sa jednotlivcovi nanucuje. Deľba práce stavia jednotlivca do siete príčin a následkov, ktorú nemôže ovládnuť. Osobnosť jednotlivca pohlcuje osobnosť kolektívu. Durkheim zastával koncepciu kolektívnych predstáv (pozri tiež heslo sakralizácia).

Durkheim je zástancom sociologizmu, podľa ktorého je spoločnosť základnou sférou ľudského života, z ktorej sú odvodené všetky ostatné, teda biologické a psychické javy, a ktorú treba skúmať špecifickou sociologickou metódou.
## Diela
* *De la division du travail social: Étude sur l’organisation des sociétés supérieures.* Paris: Félix Alcan, 1893.
* *Les règles de la méthode sociologique.* Paris: Félix Alcan, 1895.
* *Le suicide: Étude de sociologie.* Paris: Félix Alcan, 1897.
* *Les formes élémentaires de la vie religieuse.* Paris: Félix Alcan, 1912.
* *«&nbsp;L’Allemagne au-dessus de tout&nbsp;»: la mentalité allemande et la guerre.* Paris: Armand Colin, 1915.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski sociológovia
Kategória:Francúzski religionisti
Kategória:Pochovaní na cintoríne Montparnasse
Kategória:Absolventi Univerzity v Bordeaux
Izák Caban

**Izák Caban** (Czaban, Zabanius, Czabányi) (* 5. júl 1632, Brodzany – † 18. marec 1707, Sibiu, Rumunsko) bol slovenský filozof, teológ a dramatik, predstaviteľ Prešovskej školy.

## Život
Narodil sa v rodine evanjelického farára v Brodzanoch, okres Partizánske (niektoré zdroje udávajú ako rodisko Brezno). Po štúdiách v Prievidzi, Šoproni a na univerzite vo Wittenbergu (od r. 1655, dosiahol tu titul magister) bol rektorom reformačnej školy v Brezne, kde ako formu poznávania zaviedol dišputy. Diskutovalo sa na nich o metafyzike a teológii, ale objavovala sa tu i kritika Aristotela. Od roku 1661 pôsobil v Prešove, kde sa spolu s Jánom Bayerom zaslúžil o premenu mestskej školy na lýceum a o jeho rozkvet; pôsobil tu ako profesor. Keď do Prešova prišli jezuiti presadzovať protireformačné tendencie, musel odísť (1670). Po krátkom pobyte v Tübingene sa vydal do Sibine (dnešné Sibiu v Rumunsku), kde ho menovali za riaditeľa gymnázia. Neskôr sa tu stal aj kazateľom. Jeho syn – kráľovský sudca v Sibini – sa zaplietol do sprisahania proti kráľovi a bol popravený (1703).

## Práca
Je prvým predstaviteľom atomizmu na Slovensku. V spise *Existentia atomorum* (Wittenberg, 1667), ktorý obsahoval 138 listov a bol výsledkom samostatného bádania, formou otázok a odpovedí uvádza 24 argumentov na dôkaz existencie atómov. Nadväzuje na Pierra Gassendiho a svojich učiteľov D. Sennerta a J. Sperlinga. Cabanova rozprava bola síce v mnohom poplatná scholastike, ale obsahovala prvky moderného myslenia a modernej fyziky. Napríklad Caban podobne ako Descartes hlásal, že autority treba uznávať len vtedy, ak nie sú v rozpore s rozumovým poznaním sveta. Pri svojej argumentácii sa odvoláva na pokusy, menovite na Guerickeho demonštráciu vákua. Hoci v knihe zostalo veľa z Aristotelových predstáv o hmote i pohybe, Caban sa pokúsil o atomistické vysvetlenie peripatetických foriem pohybu. Odmietol skryté vlastnosti a zaviedol architectonicus spiritus ako príčinu všetkého. Jeho atomizmus nebol materialistický.

## Dielo
* 1661 – *Prešovské lýceum zdramatizované (Lyceum Eperiense dramaticum)*, učebná látka vo forme divadelných hier
* 1662 – *David*, zdramatizovanie biblického príbehu
* 1665 – *Víťazoslávna zástava obetovaná každročne víťaznej prešovskej Minerve (Labarum Triumphale victrici Palladi Gragariae solenne)*, súbor šiestich divadelných hier
* 1667 – *Existencia atómov (Existentia atomorum)*

## Literatúra
* *[[Slovenský biografický slovník]]*

## Externé odkazy
* 
* 
* 

Kategória:Narodenia v 1632
Kategória:Úmrtia v 1707
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí dramatici
Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Osobnosti z Brodzian
Kategória:Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Étienne Cabet

**Etienne Cabet** (* 1. január 1788, Dijon, Francúzsko – † 9. november 1856, St. Louis, USA) bol francúzsky utopický socialista, autor ikárijského komunizmu: rovnostárstvo v spotrebe, zachovanie náboženstva v budúcej spoločnosti, idea zmierenia chudobných a bohatých, pokojné dosiahnutie komunizmu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Osobnosti z Dijonu
Ján Kalvín

**Ján Kalvín** (, vlastným menom *Jehan Cauvin*; * 10. júl 1509, Noyon – † 27. máj 1564, Ženeva) bol francúzsky teológ, kazateľ, duchovný, zakladateľ kalvinizmu a predstaviteľ reformácie vo Francúzsku a Švajčiarsku. 

Kalvín bol pôvodne katolík, študoval teológiu, filozofiu a právo na univerzitách v Paríži, Oxforde a v Bourges. Pripojil sa k protestantom po zrelej úvahe roku 1533 a svoju náboženskú premenu dlho utajoval. Nadchla ho jasnosť a prísnosť reformácie, ktorá ho aj inšpirovala k písaniu.

Jeho hlavné dielo „Učenie kresťanského náboženstva“ vyšlo najprv v latinčine („Institutio christianae religionis“ r. 1536 v Bazileji) a potom roku 1541 vo francúzštine.

Centrom jeho reformačných myšlienok bola Ženeva, z ktorej urobil útočisko európskych protestantov. Kalvín presadzoval prísnu podobu protestantizmu, ktorá sa opierala o myšlienku predestinácie (absolútneho predurčenia) – *človek má svoj osud predpísaný a už dopredu je jasné, či pôjde do neba, alebo nie, ale má sa správať po celý život tak, akoby jeho duša mala byť spasená.* Kalvinizmus podporovala aj buržoázia.

Kalvín upravil štruktúru bohoslužby – mala pozostávať z kázne, modlitby a spevu žalmov. Dbal na prísnu morálku a dodržiavanie Svätého písma. Taktiež bol prísny asketista. Odmietal svetskú kultúru, napr. jeho chrám v Ženeve je bez estetiky, nenájdete tam žiadnu maľovku ani žiadne typické znaky chrámu.

Kalvinizmus bol mimoriadne netolerantným náboženstvom voči iným reformám – nekalvinisti boli prenasledovaní.

Kalvinisti sa v minulosti v rôznych krajinách nazývali rôzne. Vo Francúzsku to boli *[[hugenoti]]*, v Anglicku zas *[[puritáni]]*.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Protestantskí teológovia
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Kategória:Osobnosti na švajčiarskych poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Hauts-de-France
Kategória:Obrazoborci
Tommaso Campanella

**Tommaso Campanella** (* 5. september 1568, Stilo, Taliansko – † 21. máj 1639, Paríž, Francúzsko) (pred prijatím do mníšskeho rádu v roku 1582 sa volal **Giovanni Domenico**) bol taliansky filozof, predstaviteľ raného utopického komunizmu.

Campanella zastával Telesiove prírodnofilozofické názory, vystupoval proti scholastike.

## Život a dielo

Tommaso Campanella sa rovnako ako obsahom tak aj formou svojho diela a učenia radí k utopistom. Ako pätnásťročný vstupuje do dominikánskeho rádu. Pre svoje filozofické dielo mal nemálo problémov s inkvizíciou- duchovnou a morálnou políciou vtedajšej doby. Tento vzdelaný kňaz bol aj praktickým revolucionárom, vodcom protištátneho neúspešného sprisahania v časti Apeninského polostrova zvanej Kalábrii, ktoré si kládlo za cieľ nastoliť republiku. Vo väzení strávil  26 rokov, ktoré mu poskytlo dosť času na ucelenie jeho utopistickej teórie do diela **Slnečný štát** *Civitas solis*. Campanella v tomto diele opisuje hrubo rovnostársky, beztriedny, sebestačný mestský štát riadený osvietenými kňazmi a filozofmi (sofokracia) s prísnou reglementáciou života (predpísaný zdravý životný štýl), kolektívnym plánovaním, spoločenskou organizáciou práce a všeobecnou vzdelanosťou. Usiluje sa v nich o celosvetovú organizácie ľudstva podľa kresťanských zásad, ktorých víťazstvo odvádza od proroctiev. Snaží sa o nápravu spoločenských pomerov v štáte (kdesi pri rovníku na ostrove Taproban) v ktorom vládne triumvirát filozofov a to Moc, Múdrosť a Láska. Poslednou inštanciou nad nimi je kňaz Slnko. Všetci spoločne bývajú, jedia, všetci sú povinní pracovať. Amor organizuje styky, nehľadiac na city a pevnejšie zväzky, berúc do úvahy len fyzické a morálne kvality páru. Sexualita je oddeľovaná od priateľstva a jej hlavný účel je splodenie najsilnejšie potomka (eugenika). Starostlivosť o druh je teda väčšia ako o jedinca. Súkromné vlastníctvo je zrušené ako nemorálne, štát riadi výrobu a rozdeľovanie. Obyvatelia sú povinní akceptovať všetko, lebo plán je založený na vede a rozume.

Zmenu neznesiteľných pomerov spája Campanella nastolením svetovej jedinovlády, ktorá by bola zjednotením svetskej a cirkevnej moci. Tým sa svojou koncepciou veľmi približuje k Platónovej sofokracii. Štát je kráľovstvom Božím na zemi, v ktorom má byť jedno stádo a jeden pastier, dielom kňaza zvyknutého vidieť problémy pod zorným uhlom morálky a náboženstva.

## Iné projekty

## Referencie

## Externé odkazy
* 
*CAMPANELLA, T.: *Slunečný stát*. Praha: Mladá fronta, 1979
*CAMPANELLA, T.: *The City of the Sun*. Project Gutenberg
*HAJKO, D.: Tommaso Campanella. In: *Tvorcovia veľkých myšlienok*. Bratislava: Smena, 1988
*ŠIMEČKA, M.: *Sociálne utópie a utopisti.*Bratislava: Vydavateľstvo Osveta n.p., 1963
*ZIGO, M., BALÁŽOVÁ, M.: ''Príbehy veľkých myšlienok a tých, čo ich tvorili: Tommaso Campanella''. Bratislava: RTVS. 2006 
*PERNÝ,L.: ''Z knižnice utopického socializmu: Tommaso Campanella a utópia v znamení Slnka''. In: DAV DVA - kultúrno-politický magazín, 2019

Kategória:Talianski filozofi
Kategória:Absolventi Padovskej univerzity
Edward Caird

**Edward Caird** (* 23. marec 1835, Greenock, Spojené kráľovstvo – † 1. november 1908, Oxford) bol škótsky filozof, predstaviteľ absolútneho idealizmu.

V roku 1902 sa stal členom British Academy.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
*''Edward Caird'' 

## Zdroj
* 

Kategória:Škótski filozofi
Fritjof Capra

**Fritjof Capra** (* 1. február 1939, Viedeň, Rakúsko) je rakúsky fyzik, holista a teoretik hnutia new age.

## Bibliografia
* *The Tao of Physics*, 1975
: slovenský preklad: *Tao fyziky*. Bratislava : Gardenia, 1992
* *The Turning Point*, 1982
* *Uncommon Wisdom*, 1988
* *The Web of Life*, 1997
* *The Hidden Connections: A Science for Sustainable Living*, 2002

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka

Kategória:Rakúski fyzici
Kategória:Rakúski filozofi
Kategória:Osobnosti z Viedne
Thomas Carlyle

**Thomas Carlyle** (* 4. december 1795, Eaglais Fheichein, Škótsko – † 5. február 1881, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol škótsky filozof a historik, predstaviteľ romantizmu.

## Biografia
Narodil sa v malej škótskej dedinke Eaglais Fheichein (angl. Ecclefechan) a pochádzal z roľníckej rodiny. Študoval na univerzite v Edinburghu a krátko pôsobil ako dedinský učiteľ. Veľmi rýchlo však prešiel do slobodného povolania, začal sa venovať štúdiu histórie a písaniu prozaických a najmä odborných vedeckých prác. V roku 1826 sa oženil s Jane Welshovou a žil v ústraní na statku v Craigenputtocku. 

V roku 1834 sa presťahoval do Londýna, kde žil v štvrti Chelsea. V Londýne sa stal členom intelektuálnej elity a medzi jeho priateľov patrili také osobnosti, ako Charles Dickens, Alfred Tennyson alebo básnik Robert Browning. 

Bol propagátorom nemeckej literatúry (F. Schiller, J. W. Goethe) a filozofie (I. Kant, J. G. Fichte, G. W. F. Hegel) v Anglicku, s niektorými nemeckými intelektuálmi si dopisoval (napr. s Goethem). 

V historickom bádaní sa venoval najmä skúmaniu dejín 17. a 18. storočia, napísal rozsiahle diela o priebehu Veľkej francúzskej revolúcie alebo o vláde pruského kráľa Fridricha II.. Zastával názor, že dejinný vývoj usmerňuje konanie výrazných dejinných postáv, najmä panovníkov, vojvodcov alebo mysliteľov. Tento jeho názor je vyjadrený najmä v eseji *O hrdinoch, uctievaní hrdinov a hrdinstve v dejinách*. Jeho posmrtné *Spomienky* (Reminiscences) sú dôležitým prameňom pre poznanie kultúrnych dejín viktoriánskeho Anglicka. 
náhľad|vpravo|Rodný dom Th. Carlylea v dedine Ecclefechan

## Dielo
* *Sartor Resartus* (1833 – 1834)
* *On Heroes, Hero Worship, and the Heroic in History* (1841)
* *Chartism* (1839)
* *Past and Present* (1843)
* *French Revolution* (1837)
* *History of Frederic the Great* (1858 – 1865)
* *The Early Kings of Norway* (1875)
* *Reminiscences* (1881)

### Preklady české
* *Dějiny francouzské revoluce* (Praha 1902)
* *Hrdinové : Úcta k hrdinům a hrdinství v dějinách* (Praha 1925) 
* *Minulost a přítomnost* (Praha 1916)
* *O lidské povaze : plamenný výzev k poctivosti a pravdě* (Praha 1911)
* *Sartor Resartus : život a myšlenky pana Teufelsdröckha ve třech dílech* (Stará Říše 1920)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Thomas & Jane Carlyle's Craigenputtock 
* Dějiny francouzské revoluce 

Kategória:Škótski filozofi
Kategória:Škótski historici
Kategória:Filozofi romantizmu
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Rudolf Carnap

**Rudolf Carnap** (* 18. máj 1891, Ronsdorf (dnes časť Wuppertalu) – † 14. september 1970, Santa Monica, Kalifornia) bol nemecko-americký filozof a logik. Pôsobil vo Viedni, v Prahe a neskôr v Spojených štátoch (Chicago, Harvard, Princeton, Los Angeles). Vychádzal z G. Fregeho a B. Russella.

Bol hlavným predstaviteľom novopozitivizmu a filozofia vedy a tiež spolutvorcom programu viedenského krúžku, ktorý stál pri zrode analytickej filozofie.

## Zdroje

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Viedenský krúžok
Kategória:Osobnosti z Wuppertalu
John Cage

**John Cage** (* 5. september 1912, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 12. august 1992, New York, New York) bol americký skladateľ aleatorickej experimentálnej hudby, spisovateľ a tvorca audiovizuálneho umenia.

Študoval v USA a Paríži (aj u Arnolda Schoenberga). Prednášal na amerických a európskych univerzitách a skladateľských kurzoch. Cage je tvorcom hry na preparovaný klavír, na ktorom sa dosahujú tónové efekty podobné konkrétnej hudbe. Cage skladal diela pre preparovaný klavír, komorné a klavírne skladby, rozhlasovú a filmovú hudbu.

Okrem iného sa venoval aj výtvarnému umeniu a bol známy ako vynikajúci znalec húb – mykológ. Bol spoluzakladateľom *The New York Mycological Society*.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofi USA
Kategória:Skladatelia hudby 20. storočia
Kategória:Osobnosti z Los Angeles
Antonio Caso

**Antonio Caso** (* 19. december 1883, Mexiko, Mexiko – † 6. marec 1946) bol mexický filozof, predstaviteľ filozofie života, ktorú rozpracúval ako reakciu na pozitivizmus vládnuci v poslednej tretine 19. stor. Caso sa zaoberal etickými, estetickými, historickými a politickými problémami a bol činný ako vyslanec vo viacerých krajinách.

Za najdôležitejšiu metódu filozofie považoval intuitívnu metódu. Caso sa nazdával, že ontológie sa možno vzdať, jednako len navrhol trichotómiu súcien na veci, indivíduá a osoby.

Veci možno deliť bez toho, že by stratili svoj vecný charakter; môžu sa stať hodnotovými objektami, nie však subjektami hodnôt.

Indivíduá sú živé, nedeliteľné celky, ktoré možno vzájomne nahradzovať. Sú nositeľmi úžitkovych hodnôt.

Osoby sú jedinečné duchovné existencie, ktoré ničím iným nemožno nahradiť. Sú tvorcami etických a estetických hodnôt.

Sloboda sa vyskytuje na všetkých troch úrovniach existencie. Hodnototvorba je vrcholom ľudskej slobody.

## Dielo
* *La filosofía de la intuición*, 1914
* *El concepto de la historia universal*, 1918
* *Principios de Estética*, 1925
* *El acto ideatorio*, 1934
* *El peligro del hombre*, 1942

## Externé odkazy
* 

Kategória:Mexickí filozofi
Kategória:Osobnosti z Mexika (mesto)
Cornelius Castoriadis

**Cornelius Castoriadis** (* 11. marec 1922, Istanbul, Turecko – † 26. december 1997, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky filozof gréckeho pôvodu, predstaviteľ postmodernej filozofie, psychoanalytik a spisovateľ.

## Pozri aj
* Kultúrna kritika

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Osobnosti z Konštantínopola
Kategória:Francúzske osobnosti gréckeho pôvodu
Cerintus

**Cerintus** (2. stor.) alebo **Cerinthus** alebo **Kerinthos**, je najstarší predstaviteľ kresťanského gnosticizmu, ktorý získal vzdelanie pravdepodobne v Alexandrii.

## Externé odkazy

Kategória:Heretici
Kategória:Gnosticizmus
Kategória:Rané kresťanstvo
Michel de Certeau

**Michel de Certeau** (* 17. máj 1925, Chambéry, Francúzsko – † 9. január 1986, Paríž) bol francúzsky filozof, teológ a historik; jeho filozofia je blízka filozofii Foucaulta, Derridu a Levinasa.

## Dielo (výber)
* *La Prise de parole*, Paris 1968
* *L'Absent de l'histoire*, Paris 1973
* *La Culture au pluriel*, Paris 1974
* *L'Ecriture de l'histoire*, Paris 1975 
* *Politica e Mistica. A Questioni di Storie Religiosa*, Miláno 1975
* *Une Politique de la langue: la Révolution française et les patois, l'enquête de Grégoire* (spoluautori Dominique Julia a Jacques Revel), Paris 1975
* *La Réveil Indien en Amérique Latine* (spoluautor Yves Materne), Paris 1977
* *L'Invention du quotidien. Vol. 1, Arts de Faire*, Paris 1980 
* *Croire. Une pratique de la différence*, Urbino 1981
* *Histoire et psychanalyse entre science et fiction*, Paris 1987

## Pozri aj
* Kultúrna kritika

## Externé odkazy
* Anotovaná bibliografia M. de Certeau 
* Stránky spoločnosti M. de Certeau 

## Zdroj
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Osobnosti zo Chambéry
Kategória:Vyučujúci na Univerzite v Ženeve
Juraj Cíger

**Juraj Cíger** (* 17. október 1914, Rudno – † 9. december 2005) bol slovenský filozof, karteziológ. 

Štúdium filozofie absolvoval v roku 1939 na Karlovej univerzite v Prahe. Počas vojny pôsobil na Slovensku ako stredoškolský profesor. Angažoval sa aj v protinacistickom odboji. Po vojne pôsobil vo Filozofickom ústave SAV. Z politických dôvodov bol nútený odísť z ústavu a ďalej pracoval v univerzitnej a neskôr Slovenskej technickej knižnici. Popri zamestnaní študoval na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského a v rokoch 1955 až 1966 pracoval ako asistent na psychiatrickej klinike. Následne pôsobil na Katedre filozofie Lekárskej fakulty UK.

## Dielo
* *Základy infinitezimálnej logiky a jej axiómy* (Slovenská akadémia vied a umení, Bratislava, 1949)
* *Normalita a mravnosť osobnosti* (Epocha, Bratislava, 1970)
* *Úvahy o osobnosti* (Pravda, Bratislava, 1981)
* *Logika a norma osobnosti* (Osveta, Martin, 1984)
* *Duševné zdravie v tisícročí Slovenska* (spolu s Jozefom Pogádym, Asklepios, Bratislava, 1991)
* *Enigmatický Descartes* (1999, Vydavateľstvo Matice slovenskej, Martin)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Plašienková, Z.:Enigmatický Cíger

Kategória:Osobnosti z Rudna
Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Vyučujúci na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Karlovej univerzity
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Ernst Cassirer

**Ernst Cassirer** (* 28. júl 1874, Vroclav, Poľsko – † 13. apríl 1945, New York, New York, USA) bol nemecký filozof, predstaviteľ marburskej školy novokantovstva. Venoval sa výskumu dejín filozofických problémov. V dejinách vedy a filozofie objavil vývin od predmetnosti k funkčne-relačnému (nenázornému) mysleniu.

Cassirer je azda najvýznamnejší historik transcendentálnej filozofie, ktorej rozvoj  sa datuje od renesancie poukazujúc aj na jej špecifické použitie v súčasnej matematike, fyzike a chémii.

Snažil sa vylúčiť z pojmov všetky substančné vzťahy a vyjadriť ich takmer výlučne pojmom funkcie a symbolov.

## Dielo
* *Das Erkenntnisproblem in der Philosophie und Wissenschaft der neueren Zeit*, I-IV, 1906-1950
* *Substanzbegriff und Funktionsbegriff*, 1910
* *Berkeleys System*, 1914
* *Freiheit und Form*, 1916
* *Kants Leben und Lehre*, 1918
* *Idee und Gestalt*, 1921
* *Philosophie der symbolischen Formen, I-III*, 1923-1929
* *Determinismus und Indeterminismus in der modernen Physik*, 1936
* *Descartes, [[1939]]
* *An Essay on Ma*n, [[1944]] /prvá filozofická kniha v anglickom jazyku, ktorá bola preložená do slovenčiny, pozri *Esej o človeku*, [[1977]]
* *The Myth of the State*, [[1946]]
* *Wesen und Wirkung des Symbolbegriffes*, [[1956]]
* *Esej o človeku*, [[1977]] /prekl. *An Essay on Man'', 1944

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Osobnosti z Vroclavu
Albert Camus

**Albert Camus** (* 7. november 1913, Mondovi, Alžírsko – † 4. január 1960, Villeblevin, Francúzsko) bol francúzsky spisovateľ, filozof a predstaviteľ existencializmu. Nositeľ Nobelovej ceny za literatúru za rok 1957.

## Život
Vyrástol v Alžíri v chudobnej rodine. Venoval sa divadlu ako herec, písal do novín, za druhej svetovej vojny bol redaktorom, potom (1944-1946) bol šéfredaktor časopisu Combat (Bitka) v Paríži. Aktívne sa zúčastnil hnutia odporu. Neskôr bol vedúcim pracovníkom vo vydavateľstve Gallimard.

## Literárne dielo
### Prózy
* *Rub a líce* (1937) - esej s témou očarenie krajinou Stredozemného mora, samota človeka uprostred ľudí a udalostí, ktorým nerozumie,  potreba lásky, ktorú nič nedokáže naplniť (tieto témy sa potom opakujú aj v iných dielach)
* *Svadba* (1938) - esej s témou ako dielo Rub a líce
* *[[Cudzinec (Camus)|Cudzinec]]* (1942) (L’Étranger) - krátky román s témou základná charakteristika človeka (vtedajšej doby), zúfalstvo a poníženie jednotlivca tápajúceho medzi udalosťami,  ktorého ho presahujú
* *Mýtus o Sizyfovi* (Le Mythe de Sisyphe) (1942) - eseje s témou ako hore
* *Mor* (*La Peste*) (1947) - román s témou alegória fašizmu, vojny a nemeckej okupácie
* *Vzbúrený človek* (L’Homme révolté) (1951) - esej
* *Pád* (La Chute) (1956) - s témou sebakritika človeka modernej spoločnosti, jeho citového chladu a cynizmu sprevádzaného smútkom
* *Exil a kráľovstvo* (L’Exil et le royaume) (1957) - zbierka noviel s témou proti skľučujúcej sociálnej skutočnosti stavia náhle záchvevy ľudskej dobroty
* *Prvý človek* (Le Premier homme) (nedokončené; vydala jeho sestra v roku 1994 v Gallimarde)

### Drámy
Jeho (menej úspešné) drámy sú skôr dialógmi či monológmi ideí ako plnokrvných postáv:
* *Nedorozumenie* (Le Malentendu) (1944)
* *Caligula* (1944)
* *Stav obliehania* (L'Etat de siège) (1948)
* *Spravodliví* (Les Justes) (1949)

## Filozofia
náhľad|180px|Náhrobný kameň Alberta Camusa
Ústrednými kategóriami jeho filozofie sú kategória absurdného a kategória cudzosti človeka vo svete. Nezmyselnosť a beznádejnosť existencie sa nedá pochopiť racionálnymi prostriedkami, treba ich vziať prosto na vedomie. V tomto vzatí na vedomie absurdity života na svete spočíva hodnotnosť človeka, Sizyfos je symbolom života. Proti nihilizmu, do ktorého by takýto postoj mohol viesť, však Camus stavia revoltu a solidaritu spolublížnych. Prírodu Camus stavia proti dejinám ako korektúru.

## Iné projekty

* Fonds Albert Camus - Cité du livre d'Aix en Provence 
* Société des Études Camusiennes
* The Albert Camus Society

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski spisovatelia
Kategória:Francúzski spisovatelia románov
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Francúzski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Existencialisti
Kategória:Francúzski ateisti
Samuel Clarke

**Samuel Clarke** (* 11. október 1675, Norwich, Spojené kráľovstvo – † 17. máj 1729, Leicester) bol britský teológ a filozof.

Bol predstaviteľom anglikanizmu, od roku 1707 farár v Londýne, priateľ Isaaca Newtona, ktorého filozofické učenie zastával v listoch Leibnizovi.

## Dielo
* 1705 – A *Demonstration of the Being and Attributes of God. More particularly in Answer to Mr. Hobbs, Spinoza, and their Followers. Wherein the Notion of Liberty is Stated, and the Possibility and Certainty of it Proved, in Opposition to Necessety and Fate*
* 1706 – *A Discourse Concerning the Unchangeable Obligations of Natural Religion, and the Truth and Certainty of the Christian Revelation* 
* 1711 – 1711 – *Works*, I–XXI 
* 1712 – *The Scripture-Doctrine of the Trinity. In Three Parts. Wherein all the texts in the New Testament Relating to the Liturgy of the Church of England, are Collected, Compared and Explained*
* 1717 – *A Collection of Papers, which Passed Between the Late Learned Mr. Leibniz, and Dr. Clarke, in the Years 1715 and 1716. Relating to the Principles of Natural Philosophy and Religion* 
* 1956 – *The Leibniz–Clarke Correspondence. Together with Extracts from Newton's Principia and Optics*

## Externé odkazy
* 

Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Anglickí teológovia
Kategória:Osobnosti z Norwichu
Johannes Clauberg

**Johannes Clauberg** (* 24. február 1622, Solingen, Nemecko – † 31. január 1665, Duisburg) bol nemecký filozof, predstaviteľ kartezianizmu a okazionalizmu: spojenie tela s dušou nevyplýva ani z povahy tela ani z povahy duše, ale zo slobodného božieho konania, ktorému telo v pohybe dáva príležitosť (occasio), aby doň umiestnil myšlienkové obsahy, uzatvorené v nehmotnej substancii.

## Dielo
* *Elementa Philosophiae sive Ontosophia*, 1647 / hl. dielo
* *Initiatio philosophi sive Dubitatio Cartesiana. Ad metaphysicam certitudinem viam aperiens*, 1655
* *Elementa Philosophiae sive Ontosophia*, 1660 / hl. dielo + karteziánske doplnky
* *Opera omnia philosophica, I-II*, 1691

## Externé odkazy
* Francesco Trevisani: Johannes Clauberg und der reformierte Aristoteles
* The Birth of Ontology. A selection of Ontologists from 1560 to 1770 

## Zdroj
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Carl von Clausewitz

**Carl von Clausewitz** (* 1. jún 1780, Burg bei Magdeburg, Prusko – † 16. november 1831, Vroclav, Poľsko) bol pruský generál a vojenský teoretik.

Účastnil sa Rýnskej kampane, počas ktorej pruské vojsko vtrhlo do Francúzska, aby bojovalo proti francúzskym revolučným oddielom. Neskôr bojoval vo viacerých vojnách proti Napoleonovi. Po porážke Pruska odišiel do Ruska, kde sa v rokoch 1812 až 1813 zúčastnil na ruskej vlasteneckej vojne, proti vpádu napoleonských vojsk. Neskôr sa vrátil do vlasti a bojoval opäť proti Napoleonovmu 100 dňovému cisárstvu. Zomrel roku 1831 počas epidémie cholery.

Napriek tomu, že sa Carl von Clausewitz účastnil mnohých vojnových ťažení, bol prevažne vojnovým teoretikom, ktorý si veľmi pozorne zaznamenával všetky dôležité vojnové aspekty, ktoré pozoroval. Jeho celoživotným, avšak nie celkom dokončeným dielom je kniha *[[O vojne]]* (nem. *Vom Kriege*), ktorú vydala po jeho smrti v roku 1832 manželka Marie von Brühl. Dielo bolo oproti súdobým prácam charakteristické výraznými filozofickými prvkami. V knihe si pozorne všímal nové javy - v jeho dobe to bola všeobecná mobilizácia a vojnová propaganda, ako ju uskutočňovala francúzska revolúcia. Vyvodzoval z toho, že do vojnového konfliktu sa od teraz má zapájať celý národ (nie už len jeho armáda) a že jeho cieľom má byť celkové zničenie nepriateľa.

V protiklade k týmto záverom stoja klasické analýzy vojny, ktoré stavali na využívaní žoldnierskych armád a ktoré zastával ešte Rousseau, keď v „Spoločenskej zmluve“ pripúšťa, že účasť občana na vojnovom konflikte je len prechodnou úlohou.

Clausewitz je autorom preslávenej vety, podla ktorej je vojna len pokračovaním politiky inými prostriedkami.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Gerhard Muhm: ''German Tactics in the Italian Campaign''. 
* Gerhard Muhm: *La tattica tedesca nella campagna d'Italia*. in *Linea gotica avamposto dei Balcani, a cura di Amedeo Montemaggi*, Edizioni Civitas, Rom 1993

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemecké vojenské osobnosti
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Kategória:Držitelia Radu svätej Anny
Kategória:Nositelia Radu svätého Vladimíra
Pavel Cmorej

Prof. PhDr. **Pavel Cmorej**, CSc. (* 1. január 1937, Spišské Podhradie† 16. január 2025, Bratislava) bol slovenský logik, zástanca analytickej filozofie, zakladateľ a hlavný redaktor časopisu *[[Organon F]]*. Bol spoluzakladateľom Katedry logiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* História Katedry logiky, Filozofická fakulta UK
* Profil pracovníka, SAV

Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Slovenskí logici
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti zo Spišského Podhradia
Hermann Cohen

**Hermann Cohen** (* 4. júl 1842, Coswig, Nemecko – † 4. apríl 1918, Berlín) bol nemecký filozof, zakladateľ marburskej školy novokantovstva. Od 70. rokov 19. storočia začal prepracúvať Kantovu teóriu skúsenosti, ako aj jeho etiku a estetiku tak, že odmietal vec osebe ako reálnu príčinu pocitov a začal ju chápať len ako hraničný pojem skúsenosti. Opierajúc sa o Kanta, vybudoval filozofický systém zahrnujúci logiku, etiku, estetiku a filozofiu náboženstva.

Filozofia sa podľa Cohena stáva vedeckou až vtedy, keď nepokladá za svoj predmet ani veci, ani procesy, ale vedecké fakty. Vzorom metódy filozofie je matematický kalkul nekonečne malých veličín.

Poznávajúce myslenie je tvorivé; jeho predmet nie je daný, ale zadaný mu ako úloha. Pojmy uspokojujú požiadavky poznania a súčasne vyvolávajú nové otázky. Ani vo filozofii, ani vo vede niet definitívnych odpovedí.

Filozofické vedomie je poznávajúce vedomie.

Religiozita sa zakladá na jasnosti systematického poznania. Jestvovanie pravdy, podľa Cohena, umožnil Boh. Myšlienka Boha obsahuje konotáciu základnej harmónie medzi štruktúrou vesmíru a ašpiráciami ľudstva. Boh ako myšlienka nie je ani živý, ani osoba. Dá sa odhaliť ako taký pomocou rozumu. Úlohou Boha nie je zabezpečovať prosperitu alebo dokonca šťastie, ale napomáhať úsiliu človeka rozoznať dobro od zla.

## Literatúra
* 

## Externé odkazy
* The Hermann Cohen Society of North America
* H. Cohen v the Jewish Virtual Library 
*  Find-A-Grave profile for Hermann Cohen
* H.-Cohen-Gesellschaft
* Hermann-Cohen-Gesellschaft
* Hermann Cohen Archiv 

## Zdroj
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Filozofi židovského pôvodu
Kategória:Nemecké osobnosti židovského pôvodu
Samuel Taylor Coleridge

**Samuel Taylor Coleridge** (* 21. október 1772, Ottery St. Mary – † 25. júl 1834, Londýn) bol anglický filozof a básnik, predstaviteľ romantickej filozofie; 1798 vydal spolu s W. Wordsworthom *Lyrical Ballads*. Obaja patria k jazerným básnikom (inšpirácia z geografických reálií jazernej oblasti).

Jeho najznámejšou a súčasne najdlhšou básňou je *[[Pieseň starého námorníka]]* (The Rime of the Ancient Mariner), ktorá vyšla v 1798. Zhudobnila ju heavymetalová skupina Iron Maiden na albume Powerslave. Jeho ďalšími známymi básňami sú *Christabel* a *Kubla Khan*.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Anglickí básnici
Kategória:Básnici romantizmu
Kategória:Filozofi romantizmu
Emil Cioran

náhľad|Hrob Émila Ciorana

**Emil Cioran** (francúzska verzia mena: **Émil Michel Cioran**), (* 8. apríl 1911, Răşinari, Rumunsko – † 20. jún 1995, Paríž, Francúzsko) rumunský spisovateľ, filozof a esejista.

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1911
Kategória:Úmrtia v 1995
Kategória:Rumunskí filozofi
Kategória:Rumunskí spisovatelia
Kategória:Absolventi École nationale supérieure des beaux-arts
Kategória:Pochovaní na cintoríne Montparnasse
Konstantin Eduardovič Ciolkovskij

náhľad|Nákres prvej vesmírnej lode od Konstantina Ciolkovského

**Konstantin Eduardovič Ciolkovskij** (; * 17. september 1857, Iževskoje, Ruské impérium – † 19. september 1935, Kaluga) bol ruský vedec, jeden zo zakladateľov kozmonautiky.

Už v roku 1903 sa vo svojej knihe *Issledovanije mirovych prostranstv reaktivnymi priborami*, zaoberal možnosťou využitia rakiet na kozmické lety. Známa je tzv. Ciolkovského rovnica, ktorou odvodil zákon pohybu rakety ako telesa s premennou hmotnosťou v beztiažovom priestore a v gravitačnom poli. Venoval sa aj výskumu pôsobenia odporu vzduchu na pohyb rakety, zaoberal sa problematikou raketového paliva, skúmal tiež optimálne dráhy kozmických lodí. Rozpracoval myšlienku tzv. raketového vlaku (*Kozmické raketové vlaky*, 1929), ktorá spočívala v použití viacerých stupňov rakiet. Táto sa v praxi používa dodnes.

Jeden z kráterov na odvrátenej strane Mesiaca pomenovali podľa neho „*Ciolkovskij*“.

## Spisovateľ sci-fi
Hoci nie je ako spisovateľ príliš známy, počas svojho života publikoval rad poviedok ilustrujúcich jeho myšlienky. Jeho práca *Slobodný priestor*, ktorú napísal v roku 1883, bola čistej sci-fi asi najbližšie.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Ruskí vedci
Kategória:Ruskí autori náučnej literatúry
Kategória:Osobnosti na ruských poštových známkach
Kategória:Držitelia Radu svätej Anny
Robin George Collingwood

**Robin George Collingwood** (* 22. február 1889, Cartmel Fell, Spojené kráľovstvo – † 9. január 1943, Coniston) bol britský filozof, archeológ a historik.

Nadväzoval na Hegela. Pri analýzach duchovného života rozlišuje pätoro duchovných činností: umenie, náboženstvo, vedu, históriu a filozofiu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Anglickí archeológovia
Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Anglickí historici
Etienne Bonnot de Condillac

**Etienne Bonnot de Condillac** (* 30. september 1715, Grenoble, Francúzsko – † 3. august 1780, Lailly-en-Val, Francúzsko) bol francúzsky filozof, predstaviteľ francúzskeho osvietenstva.

## Diela
* 1746 - *Rozprava o pôvode ľudských poznatkov*
* 1749 - *Rozprava o systémoch*
* 1754 - *Rozprava o pocitoch*
* 1755 - *Rozprava o zvieratách*
* 1775 - *Vzájomný vzťah medzi obchodom a vládou*
* 1780 - *Logika, čiže prvé kroky umenia myslieť*
* 1798 - *Reč počítania*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Osobnosti z Grenoble
Jean Antoine Condorcet

**Marie-Jean-Antoine-Nicolas Caritat, marquis de Condorcet** (* 17. september 1743, Ribemont, Francúzsko – † 28. marec 1794, Bourg-la-Reine) bol francúzsky filozof, predstaviteľ francúzskeho osvietenstva, matematik, politik a komunikačný teoretik.

Je autorom Condorcetovho kritéria pre spracovanie volebných výsledkov aj tzv. Condorcetovho paradoxu: ak kandidát A porazí kandidáta B a kandidát B kandidáta C, môže sa stať, že kandidát A neporazí kandidáta C.

## Literatúra
* Nicolas de Condorcet, *Náčrt historického obrazu pokroků lidského ducha*. Praha: Academia 1968
* *Filosofický slovník*. Olomouc: FIN 1998. Heslo Condorcet, str. 71.
* *Ottův slovník naučný*, heslo de Condorcet. Sv. 5, str. 572

## Iné projekty

## Externé odkazy
* N. de Condorcet, ''On the Admission of Women to the Rights of Citizenship'' (1790)  

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Obete samovrážd
Hedwiga Conrad-Martiusová

**Hedwiga Conrad-Martiusová** (* 27. február 1888, Berlín, Nemecko – † 15. február 1966, Starnberg) bola nemecká filozofka, tvorkyňa reál-ontológie. Upriamila sa na fenomenologickú analýzu bytostnej výstavby reálneho kozmu a postupne dospela k poznaniu transfyzických a transkozmických síl a princípov, ktoré ukazujú na jestvovanie mimokozmického bytia a samotného božského jestvovania. Len z tohto najvyššieho horizontu možno zdôvodniť a hlbšie poznať štruktúru kozmického bytia.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Osobnosti z Berlína
Vasile Conta

náhľad|Vasile Conta
**Vasile Conta** (* 1845 – † 1882) bol rumunský filozof.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1845
Kategória:Úmrtia v 1882
Kategória:Rumunskí filozofi
Emerich Coreth

**Emerich Coreth** (* 10. august 1919, Raabs an der Thaya, Rakúsko -  † 1. september 2006, Innsbruck) bol rakúsky filozof, pracujúci v oblasti kresťanskej filozofie, filozofickej hermeneutiky a filozofickej antropológie, jezuita a kňaz.

Vychádzajúc z historického výskumu nemeckého idealizmu, Husserla, Heideggera a i. pokúša sa o vypracovanie transcendentálneho zdôvodnenia metafyziky.

## Externé odkazy
* Kurzbiografie und Publikationen ab 1989 
* Józef Niewiadomski: Aus einem Guss – In Memoriam Emerich Coreth SJ 

## Zdroj
* 

Kategória:Rakúski filozofi
Frederick Copleston

**Frederik Charles Copleston** (* 10. apríl 1907, Taunton, Anglicko – † 3. február 1994, Londýn) bol anglický filozof, predstaviteľ neoscholastiky, historik filozofie.

## Externé odkazy

* 
* Encyclopedia Britannica online

Kategória:Narodenia v 1907
Kategória:Úmrtia v 1994
Kategória:Anglickí filozofi
Richard Nicolaus Coudenhove-Kalergi

**Richard Nicolaus Coudenhove-Kalergi** (* 16. november 1894, Tokio, Japonsko – † 27. júl 1972, Schruns, Rakúsko) bol rakúsky gróf, politik a sociológ, zakladateľ paneuropanizmu. 

V roku 1923 založil Paneurópsku úniu. Jeho koncepcia spojených európskych štátov získala v medzivojnovom období sympatie mnohých popredných osobností (A. Briand, G. Stresemann, E. Beneš, A. Einstein, T. Mann, O. von Habsburg či K. Adenauer). Prakticko-organizačne a inštitucionálne sa paneuropanizmus začal etablovať po druhej svetovej vojne: Európske spoločenstvá, Európsky parlament atď.

## Dielo
* *Šľachta* (nem. *Adel*, Leipzig, 1922), obsah je podobný ako v knihe *Praktický idealizmus* (nem. *Praktischer Idealismus*)
* *Praktický idealizmus* (nem. *Praktischer Idealismus*, 1925) 
* *Boj o Paneurópu* (nem. *Kampf um Paneuropa*, 3 svazky, 1925-28)
* *Euronárod* (nem. *Die Europäische Nation*, 1953) 
* *Svetová veľmoc Európa* (nem. *Weltmacht Europa*, 1971)

## Literatúra
* Anita Ziegerhofer-Prettenthaler (2004): Botschafter Europas. Richard Nikolaus Coudenhove-Kalergi und die Paneuropa-Bewegung in den zwanziger und dreißiger Jahren. ISBN 3-205-77217-2
* Ulrich Wyrwa: *Richard Nikolaus Graf Coudenhove-Kalergi (1894–1972) und die Paneuropa-Bewegung in den zwanziger Jahren*. In: Historische Zeitschrift 283 (2006), H.1, S. 103–122.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Rakúski filozofi
Kategória:Rakúski slobodomurári
Kategória:Osobnosti na rakúskych poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Tokia
Kategória:Nositelia Radu za zásluhy Talianskej republiky
Josef Coufal

Doc. PhDr. **Josef Coufal** DrSc. (uvádzaný aj ako **Jozef Coufal**; * 15. október 1930, Ludslavice) je slovenský filozof - kategoriológ českého pôvodu.

## Dielo
* *Filozofia zachovania a zmeny*, 1989

## Referencie


## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Slovenskí autori náučnej literatúry
Kategória:Slovenské osobnosti českého pôvodu
Victor Cousin

**Victor Cousin** (* 28. november 1792, Paríž, Francúzsko – † 14. január 1867, Cannes) bol francúzsky filozof, kultúrny teoretik a minister vzdelávania vo Francúzsku.
Považujú ho za eklektika. Bol univerzitným spiritualistom.

## Externé odkazy
* 

 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Osobnosti pochované na Père-Lachaise
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Osobnosti z Paríža
Ralph Cudworth

**Ralph Cudworth** (* 1617, Aller, Spojené kráľovstvo – † 26. jún 1688, Cambridge) bol anglický filozof, zakladateľ a hlavný predstaviteľ cambridgeskej školy platonizmu. Večné idey pravdy a dobra v božskom rozume sú kritériom súdov vyslovovaných človekom i kritériom jeho činov. Predmety sú len podnetom pre poznanie, nie však jeho zdrojom. Príroda je harmonický systém uskutočnenia božských cieľov.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1617
Kategória:Úmrtia 26. júna
Kategória:Úmrtia v 1688
Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Osobnosti z Cambridgea (Cambridgeshire)
Jiří Cvekl

**Jiří Cvekl** (* 14. september 1919, Nižbor – † 11. máj 1995, Praha) bol český filozof a germanista.

Po 2. svetovej vojne sa angažoval v sociálnej demokracii, po roku 1948 vstúpil do KSČ. V roku 1956 sa habilitoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a potom pracoval vo Filozofickom ústave ČSAV. V roku 1968 bol vylúčený z KSČ a v roku 1970 bol presunutý do encyklopedického ústavu ČSAV. (L. Hrzal s J. Netopilíkom v knihe *Ideologický boj ve vývoji čs. filozofie* Cvekla označujú za revizionistu a hlásateľa demokratického socializmu). V roku 1977, po vzniku Charty 77, Cvekl využil situáciu a Chartu verejne kritizoval (článok *Nejsme na stejné lodi* v Rudom práve) – potom mohol opäť pracovať vo Filozofickom ústave.

Cvekl bol výrazným predstaviteľom pokusu urobiť z marxizmu opäť filozofiu, a nie ho chápať ako ideológiu. V tomto zmysle bol jednou z kľúčových osobností tzv. Obrodného procesu 60. rokov v Česko-Slovensku. Výrazne tiež ovplyvnil vnímanie psychoanalýzy v Česko-Slovensku a v rámci politickej ľavice – v roku 1965 vydal knihu *Sigmund Freud*, ktorej cieľom bolo „*aby výrazy freudismus a psychoanalýza prestali byť v rámci marxizmu chápané ako pejoratívne označenie*“. Neskôr sa venoval filozofii času a časovosti.

## Dielo
* *O protikladu vědeckého a náboženského světového názoru* (1956)
* *O materialistické dialektice* (1956)
* *O zákonech dějin* (1957)
* *Lid a osobnost v dějinách* (1961)
* *O předmětu a metodě historického materialismu* (1962)
* *Člověk a světový názor* (1962)
* *Sigmund Freud* (1965)
* *Filosofie a současnost* (1966)
* *Struktura a funkce filosofie* (1967)
* *Čas lidského života* (1967)

## Referencie


## Literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* 
* Heslo Jiří Cvekl v *Slovníku českých filosofů*

## Zdroj

Kategória:Úmrtia v 1995
Kategória:Českí filozofi
Kategória:Germanisti
Kategória:Vylúčení z KSČ do roku 1989
Johann Jacob Bachofen

**Johann Jacob Bachofen** (* 22. december 1815, Bazilej – † 25. december 1887, Bazilej) bol švajčiarsky právnik (zakladateľ právnej komparatistiky) a historik náboženstva; zaoberal sa aj filológiou a etnografiou. Teória evolucionizmu ho zaujala natoľko, že venoval svoje celoživotné úsilie vypracovaniu teórie vývoja rodiny a materského práva. V diele „Das Mutterrecht“ (Stuttgart, 1861) predpokladal, že z pôvodného stavu promiskuity sa vyvíjali matrilineárne filiácie, ktoré neskôr mali vplyv na vznik patrilineárnej postupnosti v ľudskej spoločnosti.

Mýtus je podľa Bachofena exegézou symbolu.

Svetové dejiny sú podľa Bachofena bojom medzi svetlom a temnotou, nebom a zemou, zrodom a smrťou.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Osobnosti z Bazileju
Kategória:Švajčiarski filozofi
Kategória:Švajčiarski právnici
Kategória:Švajčiarski filológovia
Ferdinand Ebner

**Ferdinand Ebner** (* 31. január 1882, Viedenské Nové Mesto, Rakúsko – † 17. október 1931, Gablitz) bol rakúsky filozof, predstaviteľ kresťanskej filozofie a filozofie dialógu.

Podľa učenia F. Ebnera sa má osamelosť existencie človeka prekonať dialógom s Bohom, ktorý sa odkrýva ako Ty v slove a reči: z tohto vyplýva fundamentálny význam modlitby.

## Dielo
* *Das Wort und die geistigen Realitäten*, 1921

## Externé odkazy
* Internationale Ferdinand Ebner-Gesellschaft
* Ferdinand Ebner (Forschungsinstitut Brenner-Archiv) 

## Zdroj
* 

Kategória:Rakúski filozofi
Kategória:Filozofi jazyka
Kategória:Filozofi 20. storočia
Kategória:Osobnosti z Viedenského Nového Mesta
Jonathan Edwards (filozof)

**Jonathan Edwards** (* 5. október 1703, East Windsor – † 22. marec 1758, Princeton) bol predstaviteľ severoamerickej filozofie, najvýznamnejší mysliteľ skupiny „novoanglickej teológie“.

Ako trinásťročný vstúpil na Yaleovo kolégium, kde ho čítanie anglických osvietencov (Isaac Newton, John Locke) priviedlo k záujmu o prírodné vedy a novú filozofickú metódu. V roku 1721 prežil duchovný obrat, ktorý ho primäl k povýšeniu náboženského citu nad rozum. Edwards sa vrátil k dogmatickej prísnosti, akú hlásala kalvínska teológia prvých puritánskych kolonistov v 17. storočí, ale ktorá sa v ďalších generáciách prežívala. V súlade s tým aj vyznievali kázania, ktoré prednášal ako pastor kongregacionalistickej cirkvi 1726-1750 v Northhamptone. Povestným sa stal jeho prejav „Sinners in the Hands of an Angry God“ (Hriešnici v rukách hnevlivého boha), ktorý vyšiel tlačou 1741. Jeho činnosť prispela k vyvolaniu takej nálady v Novom Anglicku, že sa tu rozvinulo 17341740 davové náboženské zanietenie zvané Great Awakening (Veľké prebudenie), podnietené návštevou anglického misionára Georgea Whitefielda.

Neskôr bol kvôli jeho nezhodám s významnou časťou členov jeho cirkevného zhromaždenia vo veciach cirkevnej disciplíny a v tom, kto mohol pristupovať k prijímaniu Večere Pánovej, vylúčený z pozície pastora. Potom bol 17501757 misionárom u Indiánov v Stockbridge na pomedzí bieleho osídlenia; písal tam ďalšie bohoslovecké a dômyselné filozofické knihy, najmä *Freedom of the Will* (1754, Sloboda vôle), ktorá popri *Religious Affections* značne ovplyvnila protestantských teológov, z ktorých sú dnes známi napr. Dr. John Piper, alebo Dr. R.C. Sproul. V roku 1757 ho povolali za prezidenta kolégia New Jersey (neskoršia Princetonská univerzita). Edwards domýšľal rozpory súdobého idealizmu až do posledných dôsledkov, pričom dosahoval myšlienkovú originalitu.

## Citát
Ako 26 ročný, napísal o svojom duchovnom obrate:

*Od tohto dňa až doteraz sa udiala nádherná premena v mojom myslení vo vzťahu k doktríne o Božej zvrchovanosti… Božia absolútna zvrchovanosť… je to, v čom, ako sa zdá, moja myseľ odpočíva ubezpečená tak, ako je ubezpečená o ktorejkoľvek veci, ktorú môžem vidieť svojimi očami… Toto učenie sa toľkokrát ukázalo ako nesmierne šťastné, jasné a sladké. Milujem, keď sa Bohu pripisuje absolútna zvrchovanosť… Božia zvrchovanosť je mi zjavená ako veľká časť Jeho slávy. Často bolo mojou radosťou pristupovať k Bohu a uctievať ho ako zvrchovaného Boha.*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofi USA
Kategória:Teológovia USA
Kategória:Osobnosti z Connecticutu
Kategória:Misionári USA
Kategória:Úmrtia na kiahne
Eukleides z Alexandrie

**Eukleides z Alexandrie/z Kyrény/z Kýrény** (iné názvy: **Eukleidés z Alexandrie/...**, **Euklides z Alexandrie/...**; /iný prepis **Eukleidés**, ; asi 365 pred Kr. – 300 pred Kr.), najčastejšie známy ako **Euklides**, bol starogrécky matematik a geometer.

O Euklidovom živote vieme iba málo. Panuje názor že žil za čias Ptolemaia I. a možno práve on položil základy matematického bádania v alexandrijskom Museione.

Jeho najznámejším dielom sú *Základy* (*Στοιχεῖα*/*Stoicheia*, lat. *Elementa*), v ktorom spresnil deduktívne chápanie matematiky, založené na definíciách, všeobecných pojmoch, t. j. na súhrne princípov, ktoré dnes označujeme ako *axiómy*, a na vzájomne od seba nezávislých postulátoch.
Z Euklidových postulátov je najznámejší posledný, piaty, že bodom v rovine možno viesť len jednu rovnobežku k danej priamke: mnohí sa totiž tento postulát pokúšali odvodiť z predchádzajúcich.

Celé dielo *Základy* pojednáva o rovinnej geometrii, teórii čísiel a priestorovej geometrii (vrátane Platónových piatich pravidelných telies). Toto chápanie geometrie bez námietok platilo až do 19. storočia.

Euklides napísal aj Optiku, v ktorej sa zaoberá perspektívou, a jeho meno sa spája i s Katoptrikou, v ktorej rozoberá odraz od zrkadiel, no dnešní historici sa domnievajú, že nie je autorom tejto knihy.

Euklides študoval v platónskej akadémii v Aténach a neskôr pôsobil v Alexandrii.

## Pozri aj
* Euklidova veta
* Euklidov algoritmus

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofi starovekého Grécka
Kategória:Matematici starovekého Grécka
Kategória:Geometri
Kategória:Platónska akadémia
Oskár Elschek

Prof. PhDr. **Oskár Elschek**, DrSc. (* 16. jún 1931, Bratislava – † 10. január 2026) bol slovenský etnomuzikológ a systematik hudobnej vedy, v rámci ktorej vymedzuje aj miesto filozofie hudby.

Roku 1955 vyštudoval hudobné vedy a estetiku na Filozofickej fakulte UK. Roku 1979 získal titul PhDr.

## Ocenenia
V roku 2004 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra III. triedy.

## Dielo

* *Bartók, B.: Slovenské ľudové piesne I-II*, (spoluredaktor) 1959-1969
* *Úvod do štúdia slovenskej ľudovej hudby I-III*, (spoluautor) 1962
* *Systém grafických a symbolických znakov pre nástrojovú typológiu aerofónov*, 1969
* *Methoden der Klassifikation von Volksliedweisen*, (spoluredaktor) 1969
* *Hudobná veda súčasnosti*, 1984

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* http://www.ucm.sk/FF/Slovensky/Katedry/etnologia/zivotopis-elschek.html 
* http://www.osobnosti.sk/index.php?os=zivotopis&ID=1114

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Etnomuzikológovia
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra III. triedy
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave