Michal III. (Byzantská ríša)

**Michal III. Opilec** alebo **Michal III. Metystes** (* 19. január 840, Konštantínopol† 23./24. september 867, Konštantínopol) bol v rokoch 842 až 867 cisár Byzantskej ríše. Pochádzal z Amorijskej dynastie. 

Vláda Michala III. predstavuje akési prechodné obdobie v byzantských dejinách. Za jeho vlády došlo k obnoveniu uctievania ikon (843), pokrsteniu Bulharov (Boris I.), Fótiovej schizme i k misii svätých Cyrila a Metoda na Veľkú Moravu.  

Neskoršie byzantské pramene vykresľujú Michala v značne negatívnom svetle, čo bolo následkom snahy legitimizovať jeho nástupcu Bazila I. a jeho Macedónsku dynastiu, ktorá sa na trón dostala vďaka prevratu a Michalovej vražde. Dnešná historiografia uznáva aj jeho úspechy.

## Vláda
[náhľad|vľavo|Korunovácia Michala III.[Iluminácia (maľba)|iluminácia, 12./13. storočie, rukopis *[[Skyllitzes Matritensis]]*, dnes Biblioteca Nacional de España, Madrid]]
Za Michala najprv vládla  jeho matka Theodora a od roku 856, keď dal jej brat Bardas zavraždiť jej ministra Theoktista a Theodora musela odstúpiť, vládol zaňho vojvodca Bardas (s titulom *caesar*). 

V roku 860 prekvapivo prvýkrát v byzantských dejinách zaútočili Rusi (Varjagovia), ktorí priplávali až k Carihradu a vyžiadali si zaplatenie výkupného a podpis obchodných zmlúv. Obchod prebiehal prostredníctvom byzantského Chersonu (Krym). Prebiehali aj menšie boje s Arabmi v Arménsku, na Eufrate a Níle a na Kréte. Patriarcha Fótios po útoku Varjagov poslal kresťanské misie k Chazarom (= Kozárom) (Konštantín-Cyril) a do Kyjeva. 

náhľad|Zlatý solidus s vyobrazením Michala III., matky Theodory a sestry Thekly|vľavoV roku 858 došlo po prvýkrát od roku 800 opäť k väčšiemu konfliktu s rímskym pápežom: na sviatok Bohozjavenia roku 857 patriarcha Ignatios I. (846857) odmietol Bardasovi udeliť sväté prijímanie (pretože žil v inceste so ženou svojho syna). Bardas ho donútil odstúpiť a novým patriarchom sa stal Fótiom (učiteľ Cyrila-Konštantína). Rímsky pápež Mikuláš I. najprv uznal Fótia, ale neskôr zmenil názor a Fótia v roku 863 vyhlásil za zosadeného. Fótios na oplátku roku 867 pápeža exkomunikoval. Spor pokračoval aj po smrti Mikuláša I. až do smrti Michala III. a následného vyhnania Fótia (867).

V pozadí uvedeného cirkevného rozkolu stál súboj medzi Rímom a Konštantínopolom o cirkevnú jurisdikciu na územiach Ilýrika, Kalábrie a Sicílie a začínajúci sa súboj o vplyv na nedávno pokresťančených slovanských územiach (najmä na Veľkej Morave a v Bulharsku). V roku 862 sa veľkomoravský vládca Rastislav, potom čo neuspel u pápeža v Ríme, obrátil na Carihrad s prosbou o slovanských učiteľov a misionárov, na čo mu Carihrad s radosťou poslal svätého Konštantína (Cyrila) s bratom Metodom. Bulhari, ktorých pokresťančili okolo roku 863 grécki misionári, sa najprv roku 863 obrátili na pápeža, no po istých ťahaniciach sa nakoniec roku 870 cirkevne podriadili Konštantínopolu. 

[vľavo|náhľad|Korunovácia Bazila I. Macedónskeho za spolucisára, [Iluminácia (maľba)|iluminácia, 12./13. storočie, rukopis *[[Skyllitzes Matritensis]]*, dnes Biblioteca Nacional de España, Madrid]]
Po zavraždení Bardasa roku 865 sa spoluvládcom Michala III. stal pôvodom arménsky stajniar Bazil I., zakladateľ novej dynastie. 

Michala III. zavraždili v noci z 23. na 24. septembra roku 867 pri štátnom prevrate.

## Referencie

## Iné projekty
 

Kategória:Amorijská dynastia
Kategória:Byzantskí cisári
Kategória:Zavraždení vládcovia Byzantskej ríše
Kategória:Osobnosti na gréckych poštových známkach