Kráľovský dvor (Uhorsko)

**Uhorský kráľovský dvor** bol systém ústredných inštitúcií v správe a súdnictve stredovekého Uhorska, ktorý vznikal a postupne sa menil v priebehu 10.15. storočia. Obsahovo sa pôvodný uhorský kráľovský dvor nelíšil od centrálnej správy Veľkomoravskej ríše a obsahoval tie isté funkcie. Definitívny zánik uhorského kráľovského dvora ako samostatného celku prinieslo začlenenie Uhorska do Habsburskej monarchie po roku 1526. Ani táto skutočnosť ale neznamenala zánik všetkých jednotlivých funkcií. 

## Panovník
Na čele Uhorského kráľovstva stál panovníkod roku 1000/1001 s titulom kráľ. V prvých rokoch existencie sa nástupnícky systém v Uhorsku riadil princípom seniorátu, neskôr sa presadila primogenitúra. Približne od 15. storočia bolo Uhorsko stavovskou monarchiou a kráľ čiastočne volenou funkciou. Presadili sa idea svätoštefanskej koruny a o organické učenie o štáte.

V osobe panovníka sa v najstaršom (ranofeudálnom, patrimoniálnom) období sústreďovala všetka najvyššia zákonodarná, výkonná a súdna moc. Prví Arpádovci vydávali kráľovské dekréty, z ktorých najznámejšie sú dekréty svätého Štefana, dekréty svätého Ladislava a dekréty kráľa Kolomana. Kráľovská moc postupom času upadala a v 15. storočí, s nástupom stavovskej monarchie, prešli zákonodarné právomoci na stavovský snem a panovník zákony iba promulgoval.

## Kráľovská rada a kráľovská kancelária
Výkonnú moc vykonávala okrem panovníka aj kráľovská rada, ktorá však v najstaršom období mala najmä poradnú funkciu. Pôsobili v nej najvplyvnejší veľmoži a najvyšší cirkevní hodnostári. S úpadkom patrimoniálnej formy štátu sa kráľovská rada osamostatnila a posilnili sa jej právomoci. Jej cieľom bola ochrana záujmov šľachty. Za vlády Anjouovcov sa kráľovská rada *de facto* rozčlenila na dve. Širšia kráľovská rada vykonávala zákonodarnú moc a užšia kráľovská rada poradnú právomoc. Za vlády kráľa Bela III. vznikla kráľovská kancelária, ktorá sa taktiež podieľala na výkonnej moci. S postupným oslabovaním moci panovníka naopak rástla moc kráľovskej rady a kancelárie. Najväčší význam mala kráľovská rada v období interregna, keď disponovala všetkými panovníkovými právomocami.

## Osobitní kráľovskí úradníci
Okrem kráľovskej rady výkonnou mocou disponovali aj individuálni kráľovskí úradníci. Pôvodne súkromné funkcie dvorských hodnostárov kráľa postupom času nadobudli verejno-správny charakter a zmenili sa na reprezentantov šľachty. Ako celok bývali títo funkcionári nazývaní skutočnými barónmi krajiny (*veri barones regni*). Mali osobitné postavenie na kráľovskom dvore, boli právne odčlenení. Niektoré z funkcií nemali priame výkonné právomoci na chod krajiny, avšak ich držba bola i tak vecou cti.

Medzi pôvodných siedmich skutočných barónov krajiny patrili:
* palatínnádvorný špán/župan (maď. *ispán*)
* krajinský sudcapôvodne zástupca palatína a hospodársky úradní, neskôr získal súdne právomoci
* taverník (od 12. storočia)pôvodne hospodárska, neskôr sudcovská právomoc
* hlavný stolník (*dapiferorum regalium magister*)
* hlavný čašník (*pincenarum regalium magister*)
* hlavný komorník (*cubiculariorum regalium magister*)
* hlavný povozník (*agasonum regalium magister*)

V neskoršom období vznikli i ďalšie úrady 
* hlavný pokladník (od 14. storočia)
*personál (14. storočie)

Ďalšími funkciami na kráľovskom dvore boli kráľovský dverník (*janitorum regalium magister*), kráľovský mečník a kráľovský poľovník, ktorí mali na starosti zložky dvorníckeho obyvateľstva a zabezpečovali jeho činnosť. 

Po nástupe Anjouovcov na uhorský trón došlo k reorganizácii kráľovského dvora a prišlo k oddeleniu ústrednej štátnej správy od dvorskej správy. Osadenstvo dvora dostalo novú štruktúru zo západných kráľovstiev. Na čele kráľovského dvora stál hlavný dvormajster (*curiae regiae magister*). Hierarchia kráľovského dvora bola nasledovná:
* kráľovskí komorníci (*cubiculari regii*)dôverníci kráľa, veľmoži
* gardisti (*aulae regiae milites*)šľachtici, ktorí tvorili čestnú kráľovskú stráž, v období vojen telesnú stráž
* dvorania (*aulici regii*, *aulae regiae familiares*)šľachtici v trvalej službe na kráľovskom dvore, využívaní pre jednorazové potreby kráľa a kráľovskej rodiny
* pážatá (*iuvenes aulae regiae*)deti veľmožov, ktoré sa tu pripravovali na úlohy, ktoré preberali v dospelosti. Na turnajoch sa využívali ako panoši, zbrojnoši.
* tajomníci a notári (*secretarii et notrarii regii*)
* osadenstvo kráľovskej kaplnkykapláni (*capelanii*)

V tejto podobe sa kráľovský dvor zachoval až do polovice 16. storočia, keď zanikol smrťou Jána Zápoľského.

Okrem uhorského kráľovského dvora existoval aj dvor uhorskej kráľovnej (*reginatus*), ktorý okrem palatína zahŕňal všetkých funkcionárov ako dvor kráľovský.

## Referencie

Kategória:Uhorsko