Fonetika a fonológia slovenčiny

## Písmená a zodpovedajúce hlásky a fonémy
Poznámka: Názvy resp. hláskovanie nižšie uvedených písmen (t.j. napr. b - "bé", é - "dlhé e" atď.) sú uvedené v článku Slovenská abeceda.

### Spoluhláskové grafémy

::Vysvetlivky skratiek a značiek: 
::*al.= alebo; st.= staršie; in.= podľa iných názorov;
::*↗X = patrí sem to isté, ako to, čo je uvedené v prvom riadku pre X v tom istom stĺpci (resp. tej istej označenej skupine stĺpcov). 
::*↗↗X = patrí sem to isté, ako to, čo je uvedené (nielen v prvom riadku) pre X v tom istom stĺpci (resp. v tej istej označenej skupine stĺpcov).

Poznámky:
*V transkripciách mimo IPA háčik (resp. nerovná čiarka) pod stredom písmena znamená "palatálne" (=(úplne) mäkké), zatiaľ čo háčik (resp. nerovná čiarka) v pravej časti (resp. napravo od) písmena znamená "palatalizované" (= zmäkčené). Keďže je však pre slovenčinu sčasti sporné, či sú isté spoluhlásky palatálne alebo palatalizované, niektorí slovenskí autori narábajú s týmito značkami pre slovenčinu tak, ako keby boli vzájomne zameniteľné.
*Niektorí autori [r̥], [l̥], [ŕ&#805;], [ĺ&#805;] (-toto je slovenská transkripcia) považujú za samostatné fonémy (t.j. /r̥/, /l̥/, /ŕ&#805;/, /ĺ&#805;/).
*Niektorí autori od [m] odlišujú ako samostatnú hlásku slabičné m (čiže v slovenskej transkripcii [m&#805;]), ktoré sa vyskytuje prakticky len v slovách hm a hmkať.

Vo vyššie uvedenej tabuľke sú, ako vidno, obsiahnuté aj zložky. Podrobnejšie o problematike slovenských zložiek (teda dz, dž a ch) pozri v článku zložka (jazykoveda).

### Samohláskové grafémy

::Vysvetlivky skratiek a značiek: 
::*⇗ː = patrí sem to isté ako, v rovnakom stĺpci pre zodpovedajúcu krátku samohláskovú grafému, ale do každej zátvorky sa na konci pridá znak ː (napr. pre Á sa [ɐ&#798;&#799;] zmení na [ɐ&#798;&#799;ː] a analogicky vo všetkých ostatných hranatých zátvorkách)
::*Ostatné pozri pod tabuľkou pre Spoluhláskové grafémy

Poznámka: Slovenské samohlásky sú prevažne neutrálne a pod., t.j. v schéme samohlások podľa IPA ležia často medzi dvoma základnými hláskami definovanými podľa IPA. Preto je ich jednoznačná transkripcia v systéme IPA dosť obtiažna.

#### Dvojhlásky
Dvojhlásky Dvojhlásky (diftongy) v slovenčine sú (v hranatej zátvorke je slovenská transkripcia): 
*[ĭa] (zápis pomocou písmen: ia), 
*[ĭe] (zápis pomocou písmen: ie), 
*[ĭu] (zápis pomocou písmen: iu), 
*[ŭo] (zápis pomocou písmena: ô).
Z týchto je do oficiálnej slovenskej abecedy zahrnutý len znak ô, ostatné dvojhlásky sa teda považujú len za kombináciu dvoch písmen.

## Hlásky a zodpovedajúce písmená
Nasledujúca tabuľka obsahuje:
* v ľavej časti zoznam všetkých spoluhlások v pravom slova zmysle (t.j. spoluhláskových zvukov) v slovenčine, t.j. hlások či alofón (nie foném), a to v troch alternatívnych spôsoboch transkripcie (teda prepisu) 
* v pravej časti písmená, ktoré týmto spoluhláskovým zvukom zodpovedajú (t.j. tzv. spoluhláskové grafémy), spolu s príkladmi ich výskytu.

Vysvetlivka: in. znamená "podľa iných názorov"

Pokiaľ ide o vzťah slovenskej transkripcie a transkripcie podľa IPA, podľa Pavlíka 2004: *Súčasná  slovenská  fonetická  transkripcia  kombinuje  znaky  IPA  a  znaky slovenskej  abecedy.  Je  to  výsledok  jednak  historických  činiteľov  (otázka  vzniku slovenskej transkripcie, jej vývoja a tradície) a jednak problém technických možností tlačiarní v minulosti.... Okrem toho, slovenská fonetická  transkripcia  bola  vytvorená  najmä  pre  účely  pedagogickej  praxe  a  rešpektuje praktické potreby domáceho používateľa. IPA sa dnes v slovenských fonetických prácach (vedecko-teoretického zamerania) bežne nepoužíva.* 
.

## Poznámky


## Zdroje

## Literatúra
* 
*