open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hinalug

**Hinalug** (tiež *Khinalyg* alebo *Xınalıq*) je dedina v severom Azerbajdžane, v rajóne Quba. Nachádza sa v nadmorskej výške približne 2 150 metrov nad morom v povodí rieky Kudialchay. V obci žije približne 2 000 ľudí. 

Hinalug je jedno z najstarších, nepretržite obývaných miest na Zemi s históriou presahujúcou 5 000 rokov. Vďaka svojej nadmorskej výške a odľahlosti vydržal a prekonal početné invázie. K najstarším budovám patria mešita z 12. storočia, mešita z 15. storočia a niekoľko historických cintorínov v okolitých horách. V regióne sú aj niektoré prehistoricky osídlené jaskyne.
Obyvatelia si do značné miery zachovali svoj tradičný životný štýl. Svadby a iné oslavy sa konajú podľa zvykov predávaných z generácie na generáciu. Región je bohatý na zvyky a rituály pre poľnohospodárstvo, dážď, dobytok a nebeské telesá, rovnako ako svadby a pohreby. Tieto rituály a tradície sú úzko späté s prírodnými javmi

Chov ovcí je hlavnou činnosťou miestnych obyvateľov. Sú známi aj špeciálnou technikou tkania. Zber, sušenie a skladovanie divokých bylín je ďalšou miestnou špecialitou.

## Svetové dedičstvo
V roku 2023 bol Hinalug zapísaný na zozname svetového dedičstva UNESCO ako súčasť pamiatky *Kultúrna krajina Hinalug a cesta transhumancie “Köç Yolu”*. Transhumancia je spôsob pastierstva, kedy sa stádo premiestňuje medzi letnými a zimnými pastvinami. Rozloha pamiatky UNESCO je 448 km² a zahŕňa tri komponenty:
* kultúrna krajina okolo obce Hinalug - letné pastviny
* kultúrna krajina Qishlaqs - zimné pastviny, nadmorská výška približne 350 m n. m. 
* sezónny koridor spájajúci obe pastviny.

## Fotogaléria

File:Xınalıq kəndinin atlı sakinləri.jpg
File:Xinaliq 547.jpg
File:Azerbaijani Village.JPG
File:Xınalıq, avqust 2009 - 3.JPG 


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
*Xinaliq.com Tourism website

## Zdroj

Kategória:Geografia Azerbajdžanu
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Azerbajdžane
Vjetrenica

**Vjetrenica** je jaskyňa v Bosne a Hercegovine. Nachádza sa v krasovej oblasti *Popovo Polje* neďaleko mesta Ravno (Hercegovsko-neretvanský kantón).

Jaskyňa je dlhá približne sedem kilometrov a je najväčšia v zemi. Verejnosti je prístupná v dĺžke 1 800 metrov. Jej názov je odvodený od silného prúdenia vzduchu vo vstupe do jaskyne. Teplota vzduchu v jaskyni sa pohybuje okolo 11 °C. Nachádza sa v nej podzemné jazero dlhé 180 metrov. O jaskyni písal už Plínius Starší a preskúmal ju v rokoch 1912 až 1914 český archeológ a paleoantropológ  Karel Absolon.

Vjetrenica je známa vysokou biodiverzitou – žije tu okolo dvesto živočišných druhov, z toho pätnásť endemitov. Boli v nej nájdené pozostatky medveďa jaskynného a kompletná kostra poddruhu leoparda *[[Panthera pardus spelaea]]*. Na stenách sú maľby, ktorých vek je odhadovaný na desať tisíc rokov.

Od roku 1950 je Vjetrenica chránená ako prírodná pamiatka. *Akadémia vied a umenia Bosny a Hercegoviny* navrhla jaskyňu spolu s neďalekou dedinou Zavala zapísať na zoznam svetového dedičstva UNESCO. Zapísaná bola v júli 2024. 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Bosne a Hercegovine
Kategória:Jaskyne
Winning Group Arena

**Hala Rondo** (od augusta 2021 oficiálne **Winning Group Arena**) je krytá aréna v Brne v Česku. Nachádza sa na rohu mestských tried Poříčí a Novej Sady v štvrti Staré Brno, na území brnenskej mestskej časti Brno-stred. Pozemok štadióna náležal do 60. rokov 20. storočia k vtedajšiemu katastrálnemu územiu Novej Sady. Autorom Ronda bol architekt Ivan Ruller. Základný kameň haly bol položený v roku 1972, oficiálne bola otvorená roku 1982 pri organizovaní majstrovstiev sveta v kolkoch.

Po presune zo zimného štadióna za Lužánkami tu svoje zápasy hrá predovšetkým HC Kometa Brno, organizujú sa tu však aj koncerty, školiace semináre, najrôznejšie športové súťaže a kultúrne podujatia. V júli 2015 prebehlo plánované navýšenie kapacity štadióna zo 7 200 na 7 700 divákov, pričom 11. septembra 2015 bola prvýkrát táto kapacita naplnená, a to v rámci úvodného kola ELH 2015/2016 pri vypredanom stretnutí Brno – Liberec.

## Názov
Pôvodný oficiálny názov tohto objektu, bol **Hala Náplavka** podľa susednej ulice. Medzi Brňanmi vžité pomenovanie „**Rondo**“ (podľa tvaru stavby) sa neskôr pretransformovalo do oficiálneho názvu **Hala Rondo**, ktorý bol nepretržite používaný do roku 2008. Medzi rokmi 2008 a 2009 bol využívaný sponzorský názov Starobrno Rondo Arena, v rokoch 2009–2011 opäť tradičný niesol štadión oficiálne meno Kajot Arena. Po prijatí mestskej vyhlášky zakazujúcej reklamu na hazard sa názov od 1. júla 2014 vrátil k hale Rondo.

K ďalšej zmene pomenovania došlo 9. marca 2015, kedy sa názov haly zmenil na DRFG Arena, podľa investičnej skupiny DRFG. Tento názov mal objekt niesť počas ďalších troch sezón. Od roku 2021 ho nahradilo označenie Winning Group Arena.

## Dostupnosť
Hala sa nachádza v blízkosti zastávok MHD *Křídlovická*, ktoré obsluhujú električky liniek 7 a 8 a autobusovej linky 40, 44 a 84. Vedie sem aj nočná doprava. Hlavná vlaková stanica je vzdialené asi 15 minút chôdze alebo niekoľko minút električkou.

## Výber prebehnutých akcií
V hale prebehlo mnoho športových, kultúrnych a iných podujatí, z ktorých možno menovať:

* Športové akcie
** Majstrovstvá sveta v kolkoch 1982
** Fed Cup 1998: štvrťfinále Česko – Švajčiarsko
** Santa Claus Cup 2007
** Arenacross Rondo Brno (2008, 2009)
** Zápas Jágr team - VSK Technika Brno (2008)
** Fed Cup 2009: semifinále Česko – USA
** Hokejový súboj univerzít (2009-2022)
** KAJOTbet Hockey Games : 2011, 2012, 2013
** Hokejová exhibícia – Morava vs Čechy (2011)
* Kultúrne akcie
** Deep Purple
** Lucie Bílá
** Chinaski
** Slash, feat. Myles Kennedy, the Conspirators
** Hollywood Vampires
** Elán
** Team
** Daniel Landa
** Karel Gott
** Alice Cooper
** Alphaville
** Alexandrovci
** Gipsy Kings
** Uriah Heep
** Marie Rottrová
** Jean-Michel Jarre
** Michal David
** Tom Jones
** Scooter
** Olympic
** Kryštof
** Lucie Vondráčková
** Carl Cox
** Robert Plant (2015)

## Referencie

Kategória:Hokejové štadióny v Česku
Kategória:Stavby v Brne
Kategória:Architektúra z 1972
Kategória:Šport v Brne
Kategória:Kometa Brno
Kategória:Staré Brno
Runinský potok

**Runinský potok** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Runina v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Bukovské vrchy. Ústi do Uličky. Má dĺžku . Rád toku VIII. 
## Prameň
Runinský potok pramení v zmiešanom lesnom extraviláne s poľnohospodárskym extravilánom v , severne od intravilánu obce Runina v okrese Snina v Prešovskom kraji, na poľnohospodárskej pôde *Runina*. 

## Opis toku
Runinský potok tečie od prameňa južným smerom cez lesný extravilán premiešaný s poľnohospodárskym extravilánom územím obce Runina, vyteká do poľnohospodárskeho extravilánu, ľavým brehom obmýva pole *Runina*, v  na hranici intravilánu sa skrúca a tvorí malé oblúky, preteká cez intravilán Runiny. Ľavým brehom obteká *Chrám Záštity Presvätej Bohorodičky*, v  vyteká do extravilánu, v  priberá ľavostranný prítok Priečny potok, v  v poľnohospodárskom extraviláne v južnej časti územia obce Runina ústi do vodného toku Ulička ako jej pravostranný prítok. Ulička ďalej ústi do Uhu.
Runinský potok patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení, preteká a ústi do vodného toku Ulička na území obce Runina. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Bukovské vrchy v geomorfologickom podcelku Bukovce. Má jediný prítok Priečny potok. 

## Pôvod názvu
Hydronymum *Runinský potok* má pôvod v názve obce Runina, na území ktorej pramení, preteká a ústi. Z toponyma *Runina* po rozšírení o formant prídavného mena *-ský* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Runinský potok* s významom *potok pretekajúci územím obce Runina* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov obce Runina nie je dostatočne presvedčivo vysvetlený. Najstarší dochovaný písomný záznam názvu obce 1569 *Ronua* sa dá čítať ako *Roňava*, neskoršie záznamy 1773 *Runyina*, 1808 *Runina*.
Názov vodného toku *Runinský potok* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Runinský potok* je jedinečným hydronymom (august 2025).

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Bukovských vrchoch 
Kategória:Runina
Natalia Dyerová

**Natalia Danielle Dyerová** (neprechýlene Natalia Danielle Dyer; * 13. január 1995, Nashville, Tennessee, USA) je americká herečka, známa z televízneho seriálu *[[Stranger Things]]* (2016súčasnosť).

## Detstvo
Dyerová sa narodila 13. januára 1995 v meste Nashville v štáte Tennessee. Má dve sestry. Ako dieťa začínala hrať v miestnom ochotníckom divadle a prvýkrát sa pred kamerou objavila v roku 2008 vo filme *Hannah Montana - Film*, ktorý sa natáčal priamo v jej rodnom meste. Študovala na Nashville School of the Arts a neskôr sa presťahovala do New Yorku, kde začala navštevovať New York University.

## Kariéra
Dyerová začala svoju profesionálnu hereckú dráhu už v skorom tínedžerskom veku. Po účinkovaní vo filme *Hannah Montana - Film*, si neskôr zahrala aj vo filmoch ako *Dozrievanie Whitney Brownovej* (2011) či *Blue Like Jazz* (2012).

V roku 2011 si zahrala vo filme *I Believe in Unicorns*, ktorý bol jej prvou výraznejšou úlohou. Premiéra tohto filmu sa konala až o tri roky neskôr, v roku 2014.

Prielom v jej kariére priniesla postava Nancy Wheeler v seriáli *[[Stranger Things]]* od Netflixu. Účinkovanie v seriáli jej prinieslo medzinárodnú popularitu a fanúšikovskú základňu, taktiež upevnilo jej pozíciu ako talentovanej herečky schopnej zvládať dramatické aj akčné scény.

V roku 2019 si zahrala vo viacerých filmoch, vrátane *Velvet Buzzsaw* po boku hercov ako Jake Gyllenhaal, Rene Russo a Toni Collette a vo filme *Yes, God, Yes*, kde stvárnila študentku katolíckej školy, ktorá objavuje svoju sexualitu.

V roku 2021 si zahrala po boku hercov ako Rhea Seehorn, Amanda Seyfried a James Norton vo filme *Things Heard & Seen*. V roku 2023 si zahrala vo filme *Schovaní, neschovaní*.

## Súkromný život
Od roku 2016 je Dyerová vo vzťahu s jej hereckým kolegom, anglickým hercom Charliem Heatonom.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Absolventi New York University
Kategória:Osobnosti z Nashvillu (Tennessee)
Kršteniansky potok

**Kršteniansky potok** je vodný tok v Podunajskej pahorkatine na území okresu Partizánske. Je to ľavostranný prítok rieky Nitrica s dĺžkou približne 6 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v severnej časti Podunajskej pahorkatiny, v geomorfologickom podcelku Nitrianska pahorkatina a jej časti Drieňovské podhorie, na juhovýchodných svahoch Svinej hory (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Kúty na okraji súvislého lesného porastu, tečie južným smerom, poľnohospodárskou, len mierne zvlnenou krajinou. V lokalite Brôdky priberá krátky ľavostranný prítok a stáča sa západným smerom k obci Veľké Kršteňany. Preteká stredom obce, kde priberá malý pravostranný prítok z lokality Stráne, za obcou menší ľavostranný prítok z oblasti Záhumnie. Následne prijíma menší pravostranný prítok z lokality Vinohrady a najvýznamnejší, Trstinový potok. Dočasne sa stáča na juhozápad a opúšťa geomorfologickú časť Drieňovské podhorie, ktoré je súčasťou podcelku Nitrianska pahorkatina. Bez významnejších prítokov pokračuje podcelkom Nitrianska niva a časťou Stredonitrianska niva, kde sa napokon, severne od Partizánskeho, v nadmorskej výške približne , vlieva ľavostranne do rieky Nitrica. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh.

Potok pramení a v hornej časti preteká katastrálnym územím obce Veľké Kršteňany, v strednej tvorí krátko hranicu územia obce Skačany a napokon vedie územím mesta Partizánske v okrese Partizánske v Trenčianskom kraji. 

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Podunajská pahorkatina, Nitrianska pahorkatina, Drieňovské podhorie
* Nitrianska niva, Stredonitrianska niva

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Podunajskej pahorkatine
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Partizánske
Kategória:Veľké Kršteňany
Kategória:Skačany
Kategória:Partizánske
Moloch tŕnitý

**Moloch tŕnitý** () je austrálska jašterica z čeľade agamovitých. Vďaka jeho divnému a trochu hrozivému vzhľadu si vyslúžil meno: Moloch, známy z biblie, bol strašný démon, ktorý sa živil malými deťmi. Skutočný moloch je však úplne neškodný a živí sa iba mravcami.

Je to jediný zástupca rodu moloch.

## Výskyt a rozšírenie
Moloch tŕnitý žije v piesočnatých púšťach a suchých planinách južnej, strednej a západnej Austrálie.

## Popis
Moloch tŕnitý môže byť dlhý až 21 cm (vrátane chvosta) a ťažký 33 až 88 g. Samice sú väčšie ako samce. Telo je široké a sploštené a je pokryté zvislými šupinami, vyčnievajúcimi ako tŕne. Na oboch stranách hlavy sa nachádzajú dve ostne väčšie ako ostatné a sú vztýčené ako rohy. Gombíkový výrastok na tyle jašterice zrejme slúži ako „falošná hlava“ na oklamanie predátorov. Má schopnosť meniť farbu, v teple, alebo ak je aktívny, je moloch svetlo žltý alebo okrový s červenavými škvrnami a v chlade, alebo ak je moloch vyľakaný je tmavší.

Má kožu pokrytú hydroskopickými ryhami, ktoré vedú priamo do kútikov úst. Rosa, ktorá kondenzuje na jeho chrbte, mu potom steká priamo do jeho papule.

Vzhľadom sa moloch podobá severoamerickému ropušníkovi (Phrynosoma sp.), ktorí žije podobným spôsobom života, ktorý ale patrí do čeľade leguánovitých a nie je príbuzný molocha.

## Spôsob života
Aktívny je počas dňa, na jar a na jeseň. Zimu a najhorúcejšie letné mesiace prespia vo vyhrabaných norách. Pohybujú sa pomaly a trhane. Studené noci a horúce poludnie prečkáva v úkryte, zvyšok dňa potom trávi hľadaním potravy.

## Strava
Moloch tŕnitý sa živý najmä mravcami, hlavne rodu *[[Iridomyrmex]]*, pričom ich väčšinou zjedia tisícky za deň. Chytá ich krátkym, lepkavým jazykom.

## Rozmnožovanie
V auguste a septembri, opúšťajú svoje územie a vydávajú sa na dlhé cesty za ostatnými jedincami svojho druhu. Samice molochov kladú tri až desať vajec do nory hlbokej asi 30 cm. Vajíčka sa vyliahnu približne po troch až štyroch mesiacoch.

## Sebaobrana
Je pokrytý tvrdými a pomerne ostrými tŕňmi, vďaka čomu predátorom sťažuje prehĺtanie. V nebezpečenstve zasunie hlavu medzi predné končatiny a predátorovi ponúka na útok len falošnú hlavu, taktiež sa vie nafúknuť vzduchom. Napriek tomu ho v prírode lovia varany a dravé vtáky.

## Galéria

Súbor:Thorny devil pale.jpg|Moloch tŕnitý v západnej Austrálii
Súbor:Moloch close up - Christopher Watson.jpg|Moloch zblízka


## Iné projekty

 
## Zdroje

Kategória:Agamovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Mykola Byčok

Mons. **Mykola [[kardinál]] Byčok** CSsR. (, ; * 13. február 1980, Ternopiľ, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz) je ukrajinský gréckokatolícky kňaz, biskup, ktorý od roku 2020 slúži ako melbournský eparchiálny biskup v Austrálii.

Pápež František ho 7. decembra 2024 vymenoval za kardinála, čím sa stal najmladším členom kardinálskeho kolégia a najmladším voličom v pápežskom konkláve v roku 2025. Je členom redemptoristov.

## Životopis
Narodil sa 13. februára 1980 v Ternopiľe na západnej Ukrajine. Do Kongregácie Najsvätejšieho Vykupiteľa, ľudovo známej ako redemptoristi, vstúpil v júli 1997. Jeho náboženské vzdelanie prebiehalo na Ukrajine a v Poľsku, kde získal licenciát v pastorálnej teológii. 17. augusta 2003 zložil rehoľné sľuby a 3. mája 2005 bol vysvätený za kňaza v Ukrajinskej katolíckej archieparchie vo Ľvove.

Po vysvätení strávil nejaký čas ako misionár v kostole Matky ustavičnej pomoci v Prokopyevsku v Rusku. Neskôr pôsobil ako predstavený kláštora redemptoristov svätého Jozefa a farár Materskej farnosti ustavičnej pomoci v Ivano-Frankivsku na Ukrajine. V rokoch 2015 až 2020 pôsobil ako vikár ukrajinskej katolíckej farnosti svätého Jána Krstiteľa v Newarku v štáte New Jersey v USA, ktorá je súčasťou Filadelfskej archieparchie Ukrajincov.

## Biskup
náhľad|Znak biskupa Mykolu Byčoka
Dňa 15. januára 2020 ho pápež František vymenoval za eparchiálneho biskupa Ukrajinskej katolíckej eparchie svätých Petra v Pavla v Melbourne, čím nahradil Petra Stasiuka. Jurisdikcia eparchie zahŕňa Austráliu, Nový Zéland a Oceániu.

7. júna 2020, na sviatok Turíc podľa juliánskeho kalendára, ktorý v tom čase používala Ukrajinská gréckokatolícka cirkev, ho v Katedrále sv. Juraja vo Ľvove vysvätil za biskupa hlavný arcibiskup Sviatoslav Ševčuk a ďalší hierarchovia Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi.

## Kardinál
V nedeľu 6. októbra 2024 pápež František oznámil, že na 8. decembra zvolá konzistórium, v ktorom bude kreovať 21 nových kardinálov a medzi nimi aj Mons. Byčoka. Neskôr bol dátum zmenený na 7. decembra. Od tohto dátumu sa stal (v súčasnosti najmladším) členom kardinálskeho zboru, siedmym kardinálom z Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi a tretím kardinálom v Ternopiľskej oblasti.

7. decembra 2024 bol vymenovaný za kardinála kňaza s titulárnym kostolom *Santa Sofia a Via Boccea*. Namiesto červeného biretu, ktorý sa dával novým kardinálom latinského obradu, pápež František mu umiestnil na hlavu čierny koukoulion s červeným lemom, typickú ukrajinskú mníšku pokrývku hlavy.

Ako kardinál volič na pápežskom konkláve v roku 2025 a jediný zástupca Austrálie neskôr zľahka zavtipkoval, že dlhší čas odlúčenia od sveta bol vrcholom jeho života: „*Skúste si... skúste si vypnúť telefón na 24 hodín – môj telefón bol vypnutý dva a pol dňa*“ – a nič ako film Konkláve, ktorý nezobrazoval modlitbu.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Ukrajinskí kardináli
Kategória:Ukrajinskí redemptoristi
Kategória:Osobnosti z Ternopiľskej oblasti
Priehľadné oblečenie

náhľad|Priehľadné oblečenie
**Priehľadné** alebo **priesvitné oblečenie** () je akýkoľvek odev, vyrobený z čipky, sieťoviny alebo priehľadnej látky, cez ktorý je viditeľné telo alebo spodnú bielizeň nositeľa. 

Priehľadné látky boli v móde v rôznych obdobiach histórie. Od Európy v 18. storočí až po moderný „sheer fashion trend“, ktorý v roku 2008 odštartoval spolu s dizajnérskym oblečením. Priehľadná alebo číra látka, najmä v odtieňoch pleti (nazývaných „nude“), ako napríklad „ilúzny živôtik“ (alebo rukáv), sa niekedy nazýva *illusion* (doslovne „ilúzia“), pretože vytvára dojem odhaleného tela, alebo *revealing ensemble* (doslovne „odhaľujúci súbor“).

Tkanú, pavučinovú alebo sieťovanú látku môžu tvoriť viaceré spojené alebo pletené kusy materiálu, ktoré majú množstvo natesno rozmiestnených otvorov. Často sa používa pre moderné športové dresy.

Priesvitná látka je tenký materiál, ktorý je polopriehľadný. Ide o šifón, žoržetu a gázu. Niektoré úplety sú jemnej dĺžkovej hustoty a používajú sa v pančuchových nohaviciach, pančuchách, body, tanečnom oblečení a spodnej bielizni. Látka sa dá použiť aj pre topy, nohavice, sukne, šaty a róby.

Na výrobu odevného materiálu s akoukoľvek úrovňou priehľadnosti sa dá použiť aj latexová guma, ktorá je prirodzene priesvitná, alebo plastové materiály. Priehľadný plast zvyčajne tvorí len vrchné oblečenie (topy), ako sú napríklad pršiplášte. Priesvitná latexová guma sa používa aj vo fetišistickom oblečení. Niektoré materiály sa stanú priehľadnými až vtedy, keď sa namočia alebo keď na ne svieti extrémne silné svetlo, napríklad žiarovka blesku.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Odevy
Bratislavská deklarácia

**Bratislavská deklarácia** môže byť:
* dokument potvrdzujúci líniu komunistických krajín (Bulharsko, NDR, Maďarsko, Poľsku, ZSSR a Československo) v neochvejnej línií marxizmu-leninizmu, podpísaný 3. augusta 1968 v Bratislave, pozri Bratislavská deklarácia (1968)
* výsledok Bratislavského samitu EÚ, bez prítomnosti Spojeného kráľovstva, ktorý sa konal 16. septembra 2016, pozri Bratislavská deklarácia (2016)
* záverečné vyhlásenie konferencie Otvorená kultúra z 30. mája 2025, pozri Bratislavská deklarácia (2025)
Martina Zuzaniaková

**Martina Chovancová**, rodená **Zuzaniaková**, známa aj ako **Kleopatra z Turca** alebo **Martinka z Turca** (* 1981 alebo 1982, ČSSR – † august 2016, Ilava), bola televízna osobnosť, známa svojim výrazným štýlom a prostorekým prejavom. Účinkovala vo viacerých televíznych reláciách vrátane *Chutíš mi* (2011) či *Farmár hľadá ženu* (2010, 2012). 

Počas jej účinkovania v televíznych reláciách, média hlásili aj jej problémy s alkoholom, finančné ťažkosti a nakoniec aj odobraté deti. Ku koncu svojho života žila izolovane, dokonca v maringotke či ubytovni.  Rok pred svojou smrťou bola Martina po prekonanom epileptickom záchvate a intoxikácii alkoholom hospitalizovaná v trenčianskej nemocnici, keď ju našli pochudnutú a dezorientovanú v maringotke nad obcou Kolačín. 

Zomrela v auguste 2016 v ilavskej nemocnici na cirhózu pečene. Deväť rokov po jej smrti bol jej príbeh zdokumentovaný v relácii *Za oponou virality*, v ktorom o živote s Martinou hovorila jej najbližšia kamarátka Danka, ktorá s ňou účinkovala aj v relácii *Chutíš mi*.

## Referencie

Kategória:Slovenské televízne osobnosti
Kategória:Osobnosti z Martina
Kategória:Úmrtia v 2016
Kategória:Úmrtia na cirhózu pečene
Hlinka Gretzky Cup 2023

**Hlinka Gretzky Cup 2023** je medzinárodný hokejový turnaj hráčov do 18 rokov, ktorý sa konal od 31. júla do 5. augusta 2023 vo FOSFA Aréne v Břeclave v Česku a na Zimnom štadióne Pavla Demitru v Trenčíne na Slovensku.

## Štadióny

## Základné skupiny

### Skupina A

|}
----
----

### Skupina B

|}
----
----

## Záverečná fáza

### Zápas o 7. miesto

### Zápas o 5. miesto

### Semifinále

### Zápas o 3. miesto

### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

Kategória:Hlinka Gretzky Cup
Kategória:Ľadový hokej v 2023
Kategória:Športové podujatia v Břeclave
Kategória:Športové podujatia v Trenčíne
Kategória:2023 v Česku
Kategória:2023 na Slovensku
Uther Pendragon

náhľad|Uther Pendragon od amerického ilustrátora a spisovateľa Howarda Pylea z jeho románu The Story of King Arthur and His Knights („Príbeh kráľa Artuša a jeho rytierov“) z roku 1903
**Uther Pendragon** (/ ˈjuːθər pɛnˈdræɡən, ˈuːθər /; velšsky: Uthyr Pendragon, Uthyr Bendragon), známy aj ako kráľ Uther (alebo Uter), je legendárny kráľ Británie z obdobia po odchode rímskych légií na začiatku 5. storočia a v Artušovských legendách otec kráľa Artuša.

Niekoľko drobných zmienok o Utherovi sa objavuje v starých waleských básňach, ale jeho životopis prvýkrát napísal v 12. storočí Geoffrey z Monmouthu v diele *[[História britských kráľov|Historia Regum Britanniae]]*. Jeho podanie tejto postavy bolo použité vo väčšine neskorších verzií legendy. V literatúre je Uther dosť nejednoznačnou postavou, ale opisuje sa ako silný kráľ a obranca svojho ľudu.

Podľa artušovskej legendy ho čarodejník Merlin magicky zmenil tak, aby vyzeral ako jeho nepriateľ Gorlois a mohol spať s Gorloisovou manželkou, lady Igraine. Tak sa Artuš, „kráľ minulý aj budúci“, stal nemanželským dieťaťom (hoci neskoršia legenda, ako ju uvádza Malory v románe *Artušova smrť*, zdôrazňuje, že počatie sa udialo po Gorloisovej smrti a Artuš bol legitimizovaný následným Utherovým sobášom s Igraine). Toto počatie sa odohrá v tú istú noc kedy Utherovi vojaci zabijú Gorloisa. 

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Uther
* Eine detaillierte Studie über Uther Pendragon aus EarlyBritishKingdoms.com

## Zdroj

Kategória:Postavy Artušovských legiend
Kategória:Legendárni vládcovia
Dlžínsky potok

**Dlžínsky potok** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to ľavostranný prítok rieky Nitrica s dĺžkou približne 6,5 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v juhovýchodnej časti Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Malá Magura, na juhozápadných výbežkoch Hornej polianky (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa pod hrebeňom medzi Hornou poliankou a Boškovie lazom () tečie zalesnenou dolinou juhozápadným smerom. Postupne sa stáča na juh, priberá významný ľavostranný prítok zo svahov Boškovie lazu a opäť sa stáča na juhozápad. Opúšťa Strážovské vrchy a ich podcelok Malá Magura a istý čas tvorí hranicu s Hornonitrianskou kotlinou a jej podcelkom Rudnianska kotlina. V Dlžíne priberá ďalší významný ľavostranný prítok spod Boškovie lazu a mení smer na západ. Už v Rudnianskej kotline sa opäť stáča na juhozápad a lemovaný nesúvislým porastom tečie lokalitou Hájiček. Na okraji Kostolnej Vsi priberá najvýznamnejší, pravostranný Sečiansky potok. Na dolnom toku (podľa niektorých podkladov už Sečiansky potok) sa potok esovito stáča a napokon, v nadmorskej výške približne , pod hrádzou vodnej nádrže Nitrianske Rudno, vlieva ľavostranne do rieky Nitrica. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh.

Potok pramení a v hornej časti preteká katastrálnym územím obce Dlžín, odkiaľ prechádza do katastra Kostolnej Vsi a na dolnom toku tvorí hranicu územia obce Nitrianske Rudno. Celou dĺžkou preteká územím okresu Prievidza v Trenčianskom kraji. 

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Malá Magura
* Hornonitrianska kotlina, Rudnianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Nitrianske Rudno (obec)
Kategória:Dlžín
Kategória:Kostolná Ves
Priečny potok (prítok Runinského potoka)

**Priečny potok** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Runina v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Bukovské vrchy. Ústi do Runinského potoka. Má dĺžku . Rád toku IX. 
## Sútok zdrojníc
Priečny potok sa začína sútokom zdrojníc v zmiešanom lesnom extraviláne s poľnohospodárskym extravilánom v  v lese *Jarovište*, severovýchodne od severovýchodného konca intravilánu obce Runina,  v strednej časti územia obce, v okrese Snina v Prešovskom kraji. Severná zdrojnica pramení v  a má dĺžku . Východná zdrojnica pramení v  a má rovnakú dĺžku .

## Opis toku
Priečny potok tečie od sútoku zdrojníc juhozápadným smerom cez lesný extravilán premiešaný s poľnohospodárskym extravilánom územím obce Runina, ľavým brehom obmýva úpätie lesa aj pasienka *Vyšná Čiščovatá*, vyteká do poľnohospodárskeho extravilánu, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, vo vzdialenosti  obteká poľnohospodársku farmu, ľavým brehom obteká lúku *Nižná Čiščovatá* a nižšie les *Vrch*, v  podteká cestu z obce Topoľa do obce Runina a hneď ústi do Runinského potoka ako jeho ľavostranný prítok. Runinský potok ďalej ústi do Uličky.
Priečny potok patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení, preteká a ústi do vodného toku Runinský potok na území obce Runina. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Bukovské vrchy v geomorfologickom podcelku Bukovce. Má jeden bezmenný prítok. 

## Pôvod názvu
Hydronymum *Priečny potok* má pôvod v charakteristickej vlastnosti vodného toku, ktorý bol v čase pomenovacieho procesu z pohľadu tvorcu hydronyma *kolmo alebo krížom, naprieč cez niečo*. Z prídavného mena *priečny* po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Priečny potok* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku *Priečny potok* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Priečny potok* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku máme šesť vodných tokov, ktorých štandardizovaný názov je *Priečny potok* (august 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Bukovských vrchoch 
Kategória:Runina
Vincenzo Viva

Mons. **Vincenzo Viva** (* 24. august 1970, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) je taliansky rímskokatolícky kňaz, biskup a od 11. júna 2021 albanský diecézny biskup.

## Životopis
Narodil sa 24. augusta 1970 v meste Frankfurt nad Mohanom v Nemecku rodičom z Apúlie, ktorí emigrovali do Nemecka. Po absolvovaní strednej školy vo Frankfurte nad Mohanom získal talianske maturitné vysvedčenie na Liceo Classico v Lecce.

### Kňazská formácia a služba
Po počiatočných štúdiách v Nemecku sa vrátil do Talianska, do Copertina v diecéze Nardò-Gallipoli, a v Lecce získal diplom z jazykov. Teologické a filozofické štúdium ukončil na Pápežskej Gregoriánskej univerzite ako študent Almo Collegio Capranica v Ríme.

Dňa 10. júla 1997 ho biskup Vittorio Fusco vysvätil za kňaza pre diecézu Nardò-Gallipoli, ktorý ho predtým vysvätil za diakona.

V roku 2006 získal doktorát z morálnej teológie na Alfonziánskej akadémii s prácou s názvom *Identita a relevantnosť: teologicko-morálny argument v bioetike. Historické skúmanie v systematickej perspektíve.* Následne sa špecializoval na bioetiku na Katolíckej univerzite Najsvätejšieho Srdca Ježišovho.

Vo svojej domovskej diecéze zastával rôzne funkcie vrátane prorektora diecézneho seminára a neskôr jeho duchovného riaditeľa, farského asistenta a profesora katolíckej náboženstiev na klasickom gymnáziu Nardò. Jeho akademická kariéra ho viedla k výučbe morálnej teológie na Apúlskej teologickej fakulte a na Alfonziánskej akadémii, kde bol študentom. V rokoch 2013 až 2021 pôsobil ako rektor Pápežskej mestskej univerzite „De Propaganda Fide“ a ako prednášajúci morálnej teológie na Pápežskej mestskej univerzite.

Okrem taliančiny ovláda angličtinu, nemčinu a francúzštinu.

Od roku 2012 je kaplánom Jeho Svätosti.

### Biskup
Dňa 11. júna 2021 ho pápež František vymenoval za diecézneho biskupa v Albane, nastúpil po Marcellovi Semerarovi, predtým vymenovanom za prefekta Kongregácie pre kauzy svätých. 8. septembra, na sviatok Narodenia Panny Márie, prijal biskupskú vysviacku na námestí Pia (vedľa katedrály San Pancrazio ) v Albano Laziale. Jeho hlavným svätiteľom bol kardinál Marcello Semeraro, jeho predchodca a apoštolský administrátor. Spolusvätiteľmi boli kardinál Luis Antonio Tagle, prefekt Kongregácie pre evanjelizáciu národov a Fernando Filograna, biskup Nardò-Gallipoli. Počas tej istej slávnosti prevzal diecézu.

## Referencie

## Pozri aj

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Frankfurtu nad Mohanom
Kategória:Nemeckí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Nemeckí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Talianski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Biskupi Albanskej diecézy
Kategória:Čestní preláti Jeho Svätosti
Kategória:Absolventi Pápežskej lateránskej univerzity
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Ostrý potok (prítok Zbojského potoka)

**Ostrý potok** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Ulič v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Bukovské vrchy. Ústi do Zbojského potoka. Má dĺžku . Rád toku IX. 
## Prameň
Ostrý potok pramení na hranici medzi lesným extravilánom a poľnohospodárskym extravilánom v  na juhovýchodnom svahu vrchu Veľká Ostrá s  vo vzdialenosti  juhovýchodne od jeho vrcholu, v severnej časti územia obce Ulič, v okrese Snina v Prešovskom kraji. 
## Opis toku
Ostrý potok tečie od prameňa juhovýchodným smerom cez lesný extravilán premiešaný s poľnohospodárskym extravilánom územím obce Ulič, ľavým brehom obmýva úpätie lesa *Kosovica*, pravým brehom obmýva les aj lúku *Dúbravy*, vyteká do poľnohospodárskeho extravilánu. Ľavým brehom obmýva obmýva lúku aj pole *Veľká Krušina*, skrúca sa na juh, meandruje, preteká cez pole aj lúku *Malá Krušina*, v  vteká do intravilánu obce Ulič, v   ústi do Zbojského potoka ako jeho pravostranný prítok. Zbojský potok ďalej ústi do Uličky.
Ostrý potok patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení, preteká a ústi do vodného toku Zbojský potok na území obce Ulič. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Bukovské vrchy v geomorfologickom podcelku Bukovce. Nemá prítok. 

## Pôvod názvu
Hydronymum *Ostrý potok* má pôvod v názve vrchu Veľká Ostrá, na svahu ktorého pramení. Z druhého prvku dvojslovného názvu vrchu v mužskom gramatickom rode *ostrý* vo význame *tvarom podobný hrotu, zahroteného tvaru, končitý v porovnaní s okolitými vrchmi* po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Ostrý potok* s významom *potok patriaci alebo vzťahujúci sa k vrchu Veľká Ostrá* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku *Ostrý potok* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Ostrý potok* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku máme päť vodných tokov, ktorých štandardizovaný názov je *Ostrý potok* (august 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Bukovských vrchoch 
Kategória:Ulič
Somnofília

[náhľad|Maľba ''Šípková Ruženka'' od [Henry Meynell Rheam|Henryho Meynella Rheama (1899)]]
**Somnofília** (z  – „spánok“ a  – „láska“, „priateľstvo“; ) je sexuálne vzrušenie z osoby, ktorá spí alebo je v bezvedomí. Zaraďuje sa do parafílií. Publikácia *The Dictionary of Psychology* zaradila somnofíliu do klasifikácie predátorskej parafílie.

## Pôvod
Termín *somnophilia* vytvoril v roku 1986 John Money. Tento stav charakterizoval ako druh sexuálneho fetišizmu, popísal ho ako typ syndrómu: „lúpežnícko-predátorského typu, pri ktorom erotické vzrušenie a uľahčenie alebo dosiahnutie orgazmu reagujú na a závisia od vniknutia“ niekoho, kto nie je schopný reagovať. Napísal, že po spáchaní tohto činu sa následne prebudí nereagujúci sexuálny partner.

Podľa Moneyho má somnofília akúsi postupnú logiku súvisiacu s nekrofíliou. Spolu s kleptofíliou ju charakterizoval ako formu tzv. „stealth and stealing parafílií“. Money napísal, že somnofília má vysoký stupeň korelácie s aktmi incestu v priebehu dejín. Môže ísť tiež o zneužívanie s použitím sily alebo únos. Osoba, na ktorej somnofil vykonáva sexuálny akt, je zvyčajne cudzia osoba, ktorú predtým dôverne nepoznal. Somnofil môže obeť dostať do bezvedomia tak, že jej podá drogy, alebo môže ísť o pohlavný styk s niekým, kto je opitý alebo spí. Páchateľa priťahuje predstava sexuálneho partnera, ktorý nedokáže odolať jeho návrhom.

V roku 2000 americká príručka *[[Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders]]* tento termín klasifikovala prostredníctvom DSM-IV TR kódu 302.9 a v Medzinárodnej klasifikácii chorôb prostredníctvom ICD-10 kódu F65.9. V publikácii *The Dictionary of Psychology* zaradila somnofíliu do klasifikácie predátorských parafílií.

## V populárnej kultúre
Somnofília je opakujúcim sa javom v populárnej kultúre, vrátane francúzskych filmov, ktoré ovplyvnil Alfred Hitchcock, ako napríklad *[[Qui a tué Bambi ?]]*. Dej filmu opisuje chirurga, ktorý dáva svojim pacientkam drogy, aby ich znásilnil. Útočník sa uchýli k vražde po tom, čo sa jedna zo žien počas vyzliekania oblečenia prebudí z bezvedomia. Hlavná postava sa pokúša varovať správnu radu nemocnice pred činnosťou vrah.

V americkom komediálnom filme *[[Študentský zverinec]]* z roku 1978 vysokoškolák uvažuje o pohlavnom styku s opitým dievčaťom, až kým jeho svedomie (znázornené anjelom) nezíska prevahu nad jeho krátkodobou somnofíliou (znázornenou diablom).

V japonskom anime filme *[[Šinseiki Evangelion gekidžóban: The End of Evangelion]]* z roku 1997 hlavný protagonista Šindži Ikari masturbuje v záchvate intenzívnej melanchólie nad Asuku Langley Soryuovou ležiacou na nemocničnej posteli v kóme.

## Referencie

## Pozri aj
* nekrofília
* impregnačný fetišizmus
* znásilnenie
* únos
* spánok
* bezvedomie
* kóma

## Zdroj

Kategória:Sexuálny fetišizmus
Superpohár UEFA 2025

**Superpohár UEFA 2025** bol 50. ročníkom európskej klubovej futbalovej súťaže Superpohár UEFA, organizovanej Európskou futbalovou asociáciou UEFA, kedy sa spolu stretávajú víťaz Ligy majstrov a víťaz Európskej ligy.

V zápase proti sebe nastúpili víťaz Ligy majstrov UEFA 2024/25 Paris Saint-Germain a víťaz Európskej ligy UEFA 2024/25 Tottenham Hotspur. Zápas sa odohral dňa 13. augusta 2025 na štadióne Bluenergy Stadium v Udine. Predchádzajúci víťaz, tím Real Madrid sa do zápasu nekvalifikoval a nemohol tak svoje víťazstvo obhajovať.

## Účasti v Superpohári UEFA

*Poznámka*: 1 hrubým je označené víťazstvo

## Zápas

## Referencie


Kategória:Superpohár UEFA
Kategória:Športové podujatia v Udine
Kategória:Futbal v 2025
Dodžikko

[náhľad|Neoficiálna [Moe antropomorfizmus|personifikácia Wikipédie a maskotka Wikipe-tan skladajúca 3D skladačku, ktorá sa zrúti]]
[thumb|Dodžikko dievča vylieva tanier s [chobotnica|chobotnicou a šalátom]]
**Dodžikko** (, ) je termín, ktorý v terminológii subkultúry otaku označuje extrémne nemotorné dievča alebo žena (slovo *dodži* v preklade z japončiny znamená „nemotorný/á“). Tento typ postavy sa používa ako štandardná postava v japonských light novelách, anime a mange.

Toto slovo sa dá napísať aj ako „ドジっ子“. Takto napísané slovo sa môže vzťahovať aj na postavy mužského pohlavia.

Dievča je vo všeobecnosti pekné a roztomilé alebo také milé a nevinné, že sa očakáva, že si ju čitatelia obľúbia. Opakovane zlyháva pri každodenných domácich a školských činnostiach, ako sú domáce práce, športové súťaže, dokonca aj jednoduchá chôdza. Často padá, naráža do vecí alebo sa potkýna o najnižšie prekážky. Aj keď ju hnevá, že  je dodžiko, vždy ukáže svoju dobrú stránku a ľutuje, že veci pokazila. Medzi príklady dodžikko správania patrí pošmyknutie sa na schodoch, prevrátenie nápoja, rozbitie taniera pri obsluhovaní zákazníkov a iné podobné grotesky.

Hoci v anime, videohrách a iných dielach subkultúry otaku je roztomilá nemotornosť jedným z atribútov moe postáv, ktoré určené k tomu, aby si ich zamilovalo mužské publikum, aj hlavní protagonisti šódžo mangy sú často typu dodžikko; príkladmi sú Hiromi Oka v *[[Aim for the Ace!]]* a Usagi Tsukino v *[[Sailor Moon]]*.

Príťažlivosť k dodžikko postavám sa nazýva „dodžikko-moe“ (, ).

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Manga a anime
Rozdielsky potok

**Rozdielsky potok** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Nová Sedlica v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Bukovské vrchy. Ústi do Zbojského potoka. Má dĺžku . Rád toku IX. 
## Prameň
Rozdielsky potok pramení v lesnom extraviláne v  vo vzdialenosti  severne od najvyššieho bodu lesa *Nad Čiernym* so , v južnom cípe územia obce Nová Sedlica, v okrese Snina v Prešovskom kraji. 
## Opis toku
Rozdielsky potok tečie od prameňa severozápadným smerom cez lesný extravilán územím obce Nová Sedlica, pravým brehom obmýva úpätie vrchu a lesa rovnakého názvu *Rozdiel* so , vyteká do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obmýva les a pasienok *Pod Demkovou*. V  priberá pravostranný bezmenný prítok, mení smer na severovýchodovýchod, meandruje, ľavým brehom obmýva lúku *Hrb*, v  vteká do intravilánu Novej Sedlice, v  ústi do Zbojského potoka ako jeho ľavostranný prítok. Zbojský potok ďalej ústi do Uličky.
Rozdielsky potok patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení, preteká a ústi do vodného toku Zbojský potok na území obce Nová Sedlica. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Bukovské vrchy v geomorfologickom podcelku Bukovce. Má jeden bezmenný prítok. 

## Pôvod názvu
Hydronymum *Rozdielsky potok* má pôvod v názve vrchu a lesa *Rozdiel*, úpätím ktorého preteká. Z názvu vrchu *Rozdiel* po rozšírení o formant prídavného mena *-ský* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Rozdielsky potok* s významom *potok pretekajúci vrchom a lesom Rozdiel alebo vzťahujúci sa k tomuto geografickému objektu* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku *Rozdielsky potok* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Rozdielsky potok* je jedinečným hydronymom (august 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Bukovských vrchoch 
Kategória:Nová Sedlica
Anthony Okogie

Mons. **Anthony Olubunmi [[kardinál]] Okogie** (* 16. jún 1936, Lagos, Nigéria) je nigérijský rímskokatolícky kňaz, biskup, kardinál a emeritný arcibiskup Lagosu.

## Životopis
Narodil sa v Lagose v Nigérii v kráľovskej rodine Uromi v štáte Edo. Jeho rodičia boli princ Michael Okojie – ktorý bol sám synom kráľa Ogbidiho Okojieho z Uromi – a Lucy Adunni Okojie (rodená Afolabi). Jeho otcom bol Esan a matkou Jorubčina. 11. decembra 1966 bol vysvätený za kňaza. Má licenciát z posvätnej teológie a plánoval študovať v Ríme, ale bol povolaný do Nigérie, kde pôsobil ako kaplán v katedrále Svätého Kríža. Bol odvedený do nigérijskej armády a slúžil tam ako kaplán. Po ďalšom období služby v katedrále Svätého Kríža bol inštruktorom na King’s College.

## Biskup
V roku 1971 bol vysvätený za titulárneho biskupa Masculy a pomocného biskupa Oya a v roku 1973 bol menovaný za arcibiskupa. Ako arcibiskup bol prezidentom Kresťanského združenia Nigérie a v rokoch 1994 až 2000 viedol Biskupskú konferenciu Nigérie.

## Kardinál
Za kardinála ho vymenoval pápež Ján Pavol II. na konzistóriu 21. októbra 2003 a nesie titul kardinál – kňaz s titulárnym chrámom *Santa Maria del Monte Carmelo a Mostacciano* (po slovensky *Blahoslavená Panna Mária z hory Karmel z Mostacciano*). Ako kardinál sa dobrovoľne prihlásil, že zomrie namiesto moslimskej ženy, ktorú islamský súd odsúdil na smrť ukameňovaním za cudzoložstvo.

Počas svojho kardinálskeho obdobia bol jedným z kardinálov voličov, ktorí sa zúčastnili pápežského konkláve v roku 2005, ktoré zvolilo pápeža Benedikta XVI.. Bol tiež jedným z kardinálov voličov, ktorí sa zúčastnili pápežského konkláve v roku 2013, ktoré zvolilo pápeža Františka. Počas úvodného dňa konkláve v roku 2013 bol pozoruhodný tým, že bol jediným kardinálom, ktorý bol počas väčšiny konania na invalidnom vozíku a vstal až vtedy, keď prišiel čas prejsť k evanjeliu a zložiť prísahu kardinálov voličov. Počas procesie a vstupu do konkláve bol jediným kardinálom z latinskej cirkvi, ktorý nemal na sebe mozzettu.

25. mája 2012 bola prijatá jeho rezignácia na pastoračné vedenie Lagoskej stolice z dôvodu dosiahnutia vekovej hranice 75 rokov.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom Pavlom II.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Nigérijské náboženské osobnosti
Kategória:Nigérijskí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Nigérijskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Nigérijskí kardináli
Turistická značkovaná trasa číslo 8654

**Turistická značkovaná trasa číslo 8654** je krátka žltá trasa v Súľovských vrchoch. Vedie zo Súľova na rázcestie pod Dubovcom a je dlhá 9 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Súľovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8654
8654
Svetový pohár juniorov do 18 rokov 2003

**Svetový pohár juniorov do 18 rokov 2003** bol medzinárodný hokejový turnaj hráčov do 18 rokov, ktorý sa konal od 11. do 16. augusta 2003 v Břeclave v Česku a v Piešťanoch na Slovensku.

## Boj o medaile

### Zápas o 3. miesto

### Finále

## Konečné poradie

Kategória:Hlinka Gretzky Cup
Kategória:Ľadový hokej v 2003
Kategória:Športové podujatia v Piešťanoch
Hermina Tauscher-Geduly

**Hermina Tauscher-Geduly** (* 6. január 1843, Ochtiná – † 23. november 1923, Bratislava) bola prvá uhorská aktívna horolezkyňa, spisovateľka, filantropka a charitatívna pracovníčka.

## Životopis
Narodila sa v nemecko-jazyčnej rodine evanjelického kňaza Ľudovíta Gedulyho a Anny Svehla z Banskej Bystrice, ktorí mali spolu sedem detí. Jej otec pôsobil ako farár v Ochtinej od roku 1839. Neskôr sa s ním rodina sťahovala za prácou do Banskej Bystrice a od roku 1858 žili v Bratislave.

15. apríla 1863 sa v Bratislave vydala za svojho vzdialeného príbuzného, Dr. Bélu (Vojtecha) Tauschera. Manželia spočiatku spolu žili v Bélovom rodnom meste Ercsi, po zhruba roku a pol sa presťahovali do Bratislavy, kde sa Béla neskôr stal hlavným mestským lekárom. Manželom sa narodila dcérka Amalie, ktorá však zomrela v detskom veku na „zápal mozgu“.

Hermina začala sprevádzať svojho manžela na horolezeckých túrach v Tatrách a Alpách. Postupne sa vypracovala na prvú aktívnu uhorskú horolezkyňu a jednu z najvýznamnejších horolezkýň svojej doby. Opisy svojich horolezeckých úspechov publikovala v odborných alpinistických magazínoch.

Popri športovej činnosti sa venovala charite. Bola predsedníčkou viacerých dobročinných organizácií a aktívne sa podieľala na založení Uhorského červeného kríža. Za svoju charitatívnu činnosť získala čestný diplom od cisárovnej Alžbety.

Po smrti manžela Bélu v roku 1919 sa Hermina stiahla z verejného života a zložila svoje čestné funkcie. Zomrela 23. novembra 1923 vo veku nedožitých 81 rokov po krátkej chorobe v jednom z domovov sociálnych služieb v Bratislave, ktorý pomáhala zakladať. Spolu so svojím manželom sú pochovaní v spoločnom hrobe na Cintoríne pri Kozej bráne.

## Športové úspechy
Hermina Tauscher-Geduly uskutočnila okolo 140 vysokohorských túr v Alpách. Ako prvá uhorská horolezkyňa vystúpila dňa 4. augusta 1881 na Mont Blanc. V sprievode svojho manžela a štyroch horských vodcov uskutočnili prechod talianskou cestou a Hermina bola úplne prvou ženou, ktorá Mont Blanc touto cestou zdolala.

Bola medzi prvými ženami, ktoré dosiahli vrcholy ako Dent Blanche, Finsteraarhorn či Piz Bernina a ako prvá žena vystúpila cez Hochjoch na Ortler a na Pala di San Martino. V roku 1879 ako prvá žena vystúpila na vrch hory Gran Zebrù v Taliansku.  V tom istom roku sa Hermina stala jednou z prvých žien v sekcii *Rätia* Švajčiarskeho alpského klubu.

Dňa 8. augusta 1892 absolvovala s manželom prvovýstup a prechod Vernelasattela od ľadovca Maisas, čím sa stala prvou ženou na tomto vrchole.

## Rodina
* otec Ľudovít Geduly
* matka Anna Svehla
* manžel Béla Tauscher
* dcéra Amalie Tauscher (zomrela ako dieťa)

## Referencie

## Literatúra
* Runggaldier, Ingrid: *Frauen im Aufstieg: Auf Spurensuche in der Alpingeschichte*, Edition Raetia, 2011, ISBN 9788872833469

Kategória:Osobnosti z Ochtinej
Kategória:Uhorskí horolezci
Kategória:Uhorskí športovci