Collatio legum Romanarum et Mosaicarum

[náhľad|Titulná strana ''Lex Dei sive Mosaicarum et Romanarum legum collatio'' vo vydaní [Friedrich Bluhme|Friedricha Bluhmeho (Bonn: Impensis Adolphi Marci, 1833)]]
**Collatio legum Romanarum et Mosaicarum** (iné názvy pozri nižšie) je zbierka rímskeho a židovského starozákonného práva v tzv. mojžišových knihách. Zostavil ju v latinčine židovský alebo kresťanský autor niekedy medzi rokmi 390 až 438 v Itálii, azda v Ríme. Zbierka má komparatívny charakter a snaží sa preukázať súlad medzi normami rímskeho a starozákonného práva. Zachovala sa v troch rukopisoch objavených v 16. storočí. Z hľadiska chronológie rímskeho práva ide o dielo z poklasického obdobia.

## Názvy
* zaužívaný názov: **Collatio legum Romanarum et Mosaicarum** (niekedy písané ako **Mosaicarum et romanarum legum collatio**, v preklade: Porovnanie rímskych a mojžišovských zákonov alebo Porovnania Mojžišových a rímskych zákonov)
* názov diela v rukopisoch: *Lex Dei, quam praecepit dominus ad Moysen*, odtiaľ aj pomenovanie: **Lex Dei** (v preklade: Boží zákon)
* citačná skratka *Coll.*

## Autorstvo a datácia
Zostavovateľ diela je neznámy. Pochádzal zrejme zo židovského alebo kresťanského prostredia. Mal určité, možno odborné, znalosti rímskeho práva. Najjednoduchšou sa javí hypotéza, že autorom bol kresťanský právnik, ktorý svojim pohanským kolegom demonštroval, že kresťania mali právnu tradíciu kompatibilnú a staršiu ako Rimania. Edoardo Volterra dávnejšie zastával názor, že autor bol Žid, ktorý chcel dokázať prioritu a nadradenosť Mojžišovho učenia nad rímskym právom. Tento názor sa ujal v židovskom prostredí.

Prítomnosť jediného zákona cisára Teodózia I. z roku 390 (Coll.&nbsp;5,3; líši sa od neskoršej verzie v CT&nbsp;9,7,6), naznačuje, že dielo bolo pravdepodobne napísané v Ríme alebo Itálii krátko po roku 390. Niekedy však bolo argumentované, že dielo vzniklo v 4. storočí a neskôr bolo dopĺňané. *[[Encyclopaedia Judaica]]* tvrdí, že dielo vzniklo medzi rokmi 294 až 313.

## Obsah
Collatio pozostáva zo šestnástich titulov, v ktorých sa nachádzajú ustanovenia židovského (Mojžišovho) práva zo Starého zákona a k nim sú prirovnávané fragmenty zo spisov rímskych právnikov Gaia, Papiniána, Paula, Ulpiána a Modestina, ako aj niektoré cisárske konštitúcie z Codex Gregorianus a Codex Hermogenianus a jeden zákon cisára Teodóza I. z roku 390. Biblické pasáže sú prevzaté zo štyroch kníh Pentateuchu (Exodus, Levitikus, Numeri a Deuteronómium) vo verziách blízkych staršej latinčine a nie textu Vulgáty. Témami, ktorými sa zbierka zaoberá sú napríklad vražda, napadnutie, krutosť voči otrokom, cudzoložstvo, homosexualita, incest, krádež, falošné svedectvo, podpaľačstvo, únos, čarodejníctvo a ďalšie.

Prvá časť kapitoly je vždy biblická a je uvedená frázou *„Moyses dicit“* („Mojžiš hovorí“) alebo *„Moyses Dei sacerdos haec dicit“* („Mojžiš, kňaz Boží, hovorí toto“). Po biblickej časti nasledujú časti z diel rímskych právnikov a cisárskych konštitúcií.

## Cieľ
Zostavovateľ chcel porovnaním biblických pasáží o Mojžišovom zákone s výňatkami z rímskych cisárskych konštitúcií a právnických textov preukázať kompatibilitu staršieho zákona v Pentateuchu s rímskym právom. Z diela vyplýva záujem o asimiláciu židovsko-kresťanskej a rímskej kultúry, ktorý v tom čase prevládal. Obsahuje právny materiál rímskeho práva, ktorý sa inde (napr. v Corpus iuris civilis) nezachoval. Príkladom sú Diokleciánove zákonov o inceste a manichejoch (Coll.&nbsp;6,4;&nbsp;15,3).

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* pozri zoznam literatúry v nemeckej mutácii Wikipédie :de:Mosaicarum et Romanarum legum collatio

**Preklady**
*

Kategória:Pramene rímskeho práva