open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
200 dní hrôzy

**200 dní hrôzy** (po hebrjsky מאתיים ימי חרדה) je obdobie od jari 1942 do 3. novembra 1942, počas ktorého nemecké jednotky Deutsches Afrikakorps pod velením generála Erwina Rommela mierili na východ smerom na Suezský prieplav a Palestínu.

Otázka, či sa bude Jišuv musieť brániť proti nacistickej invázii sa vyskytla počas druhej svetovej vojny celkovo dvakrát. Prvú naozajstnú hrozbu predstavoval v roku 1941 nemecký útok zo severu od Sýrie a Libanonu, z územia kontrolovaného nemeckým spojencom - vichystickým Francúzskom. Toto nebezpečenstvo pominulo po úspechu operácie *Exporter*, v ktorej bolo oslobodené územie dnešného Libanonu a Sýrie.

O rok neskôr sa objavilo oveľa vážnejšie ohrozenie Židov v Palestíne. Erwin Rommel a jeho Afrikakorps hrozili obsadením britských dŕžav na Blízkom východe. Možnosť nemeckej invázie do Palestíny spôsobila výrazný nepokoj a úzkosť v miestnej židovskej komunite, ktorá trvala až do novembra roku 1942, keď bol Rommel porazený v rozhodujúcej bitke pri el-Alamejne.

## Externé odkazy
* "Elimination of the Jewish National Home in Palestine"

## Zdroj
* 

Kategória:Dejiny Izraela
Kategória:1942
Arco do Triunfo da Rua Augusta

náhľad|Arco da Rua Augusta
**Arco do Triunfo da Rua Augusta** je víťazný oblúk na Rua Augusta v Lisabone.

## Opis
O postavení oblúku sa rozhodlo po zemetrasení v roku 1755, prvá verzia však bola v roku 1777 zbúraná. V roku 1873 začala nová výstavba podľa projektu architekta Veríssimo José da Costu z roku 1843-44; dokončená bola roku 1875.

Na vrchole oblúka je súsošie od Calmelsa, ďalšie sochy na fasáde vytvoril Vitor Bastos. Camelsova alegória zobrazuje Víťazstvo, Bastos stvárnil slávnych Portugalcov (Nuno Álvares Pereira, Viriato, Vasco da Gama a Marquês de Pombal).

Pod vrcholovým súsoším je nápis: VIRTVTIBVS MAIORVM VT SIT OMNIBVS DOCVMENTO.PPD 

## Referencie

## Externé odkazy
* Lisabonský oblúk na historiadeportugal.info  

## Zdroj

Kategória:Víťazné oblúky
Kategória:Stavby v Lisabone
Kategória:Architektúra z 1875
Pinocytóza

**Pinocytóza** je jeden z možných spôsobov endocytózy (aktívneho príjmu látok bunkou). Bunky takto prijímajú predovšetkým látky rozpustené v extracelulárnej tekutine. Zväčša ide o malé častice, ale takýmto spôsobom môžu byť napríklad prijímané aj rôzne plyny. 

Pinocytóza prebieha vydutím cytoplazmatickej membrány dovnútra bunky a následným spojením okrajov vydutiny, čím vznikne vezikula obsahujúca časť okolitej tekutiny spolu s látkami ktoré sú v nej rozpustené. Vezikula sa môže v bunke buď rozpadnúť, pričom jej obsah difunduje do cytoplazmy alebo môže prísť k jej zlúčeniu s lyzozómom, a následnému štiepeniu látok, ktoré sa v nej nachádzajú. 

Pinocytóza na rozdiel od receptormi sprostredkovanej endocytózy neslúži na príjem špecifických látok. V porovnaní s fagocytózou sa pri nej nevytvárajú panôžky a vezikuly vzniknuté pri pinocytóze majú menšiu veľkosť (5 - 20 nm).

Pinocytóza, tak ako ostatné aktívne endocytotické procesy, vyžaduje na svoj chod energiu, najčastejšie vo forme ATP.

## Referencie

Kategória:Bunka
Galata Kulesi

náhľad|Galatská veža
**Galata Kulesi** (dosl. *Galatská veža*) alebo **Christea Turris** (dosl. Kristova veža) je veža, ktorá sa nachádza v mestskom obvode Beyoğlu v Istanbule. Leží severne od Zlatého rohu a bola postavená v roku 1348, keď bola Galata kolóniou Janovskej republiky. Dnešná podoba veže je oproti byzantským časom veľmi prestavaná.

Je vysoká bezmála 70 metrov, vyhliadkové miesto sa nachádza vo výške 51,65 metra. V čase svojho postavenia bola najvyššou stavbou mesta. Vonkajší priemer má 16,45 metra a vnútorný 8,95 metra. V horných poschodiach sú dnes reštaurácie a kaviareň, ktoré ponúkajú výhľad na celý Istanbul a na Bospor.

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Stavby v Istanbule
Anaxo (dcéra Alkaia)

**Anaxo** alebo **Anaxó** (*Anaxo*/iný prepis *Anaxó*) je v gréckej mytológii dcéra tirynthského kráľa Alkaia a jeho manželky Lysidiky.
 
Anaxo bola sestrou Amfitryóna, nástupcu tiryntského trónu a nevlastného otca najväčšieho hrdinu gréckych mýtov Hérakla. Manželom Anaxo sa stal jej strýko mykénsky kráľ Élektryón, ktorému porodila desať detí, synov Stratobata, Gorgofona, Fylonoma, Kelainea, Amfimacha, Lysinoma, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa a dcéru Alkménu, matku Hérakla.
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Marcia Davenportová

**Marcia Davenportová** rodným menom *Marcia Glicková* (* 9. jún 1903, New York, New York, USA – † 16. január 1996, Monterey, Kalifornia) bola americká spisovateľka a hudobná kritička. Je autorkou rozsiahleho, viac ako 900 stranového románu *The Valley of Decision*, ktorý sa zaoberá prototypickou rodinou Scottovcov, vlastniacou železiarne v meste Pittsburgh. Dej románu je z časti o česko-slovenských vysťahovalcoch do USA a spojený aj s udalosťami v bývalom Česko-Slovensku.

## Životopis
Jej otec Bernard Glick bol poisťovací agent a jej matka americká sopránová speváčka rumunského pôvodu Alma Glucková, jedna z najslávnejších speváčok svojej doby. Po rozvode rodičov sa v druhom manželstve jej matky stala nevlastnou dcérou huslistu a skladateľa Efraima Zimbalistu.

### Externé odkazy
* Marcia Davenportová, priateľka pána ministra rozhlasový porád Českého rozhlasu Plus.

## Iné projekty

Kategória:Spisovatelia románov USA
Kategória:Osobnosti z New Yorku
Mešita Sidna Ali

náhľad|Mešita Sidna Ali
**Mešita Sidna Ali**  alebo **Mešita Sídna Alí** ( - masdžid Sídna Alí,  - misgad Sidna Ali) je mešita, nachádzajúca sa vo vyľudnenej dedine Al-Haram na pláži v severnej časti izraelského mesta Herzlija.

## Dejiny
Mešita bola postavená v 13. storočí podľa mamlúckej konštrukcie na počesť jedného zo Saladinových veliteľov, ktorý statočne bojoval proti križiakom a zomrel v bitke na kopci, na ktorom dnes mešita stojí. Svätyňa sa nachádza mimo budovy a mešita samotná má jeden minaret. V priebehu storočí bola stavba prebudovaná na karavansaraj a v roku 1992 prešla rekonštrukciou.

V súčasnosti slúži ako mešita a náboženská škola.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Mešity v Izraeli
Kategória:Národné parky v Izraeli
Neológia

**Neológia** môže byť:
*smer v judaizme, pozri neológia (judaizmus)
*v jazykovede: náuka o neologizmoch, pozri neológia (jazykoveda)
Gorgofonos

**Gorgofonos** (*Gorgofonos*) môže byť v gréckej mytológii:
*syn mykénskeho kráľa Élektryóna, pozri Gorgofonos (syn Élektryóna)
*podľa jednej verzie zakladateľ Mykén, pozri Gorgofonos (Mykény)
Medzi nebom a peklom

***Medzi nebom a peklom*** je kniha rozhovorov Štefana Hríba s bývalým arcibiskupom Róbertom Bezákom. Knihu vydalo vydavateľstvo W PRESS v novembri 2013.

Kniha je odpoveďou na knihu rozhovorov Petra Seewalda s pápežom Benediktom XVI. Rozhovory sa diali v kláštore redemptoristov pri bratislavskej hlavnej stanici.

Kniha sa skladá z troch sekcií:
* O Bohu
* O človeku
* O cirkvi

## Referencie

Kategória:Knihy z 2013
SYMA Rendezvény és Kongresszusi Központ

thumb|Hala A v SYMA centre v roku 2013 počas Majstrovstiev sveta v šermovaní

**SYMA Rendezvény és Kongresszusi Központ** je výstavný a kongresový komplex v maďarskom hlavnom meste Budapešť. Ide o jedno z najmodernejších centier v Maďarsku, v ktorom sa konajú významné športové, výstavné a kultúrne podujatia. Komplex bol otvorený v roku 2000 na mieste pôvodnej budapeštianskej športovej haly, ktorá vyhorela v roku 1999 a aktuálne pozostáva z troch samostatných multifunkčných hál s celkovou plochou .

V januári 2014 sa tu konali Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2014, vo februári 2014 tu budú prebiehať tenisové súťaže 1. skupiny Fed Cupu.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka   

Kategória:Stavby v Budapešti
Püttlingen

thumb|Püttlingen
**Püttlingen** je nemecké mesto v južnom Sársku, ležiace severozápadne od mesta Saarbrücken a severne od mesta Völklingen. 

Mesto má rozlohu  31. decembra 2012 tu žilo 18 848 obyvateľov.

## Obyvateľstvo
* 1998 – 20 822
* 1999 – 20 679
* 2000 – 20 682
* 2001 – 20 693
* 2002 – 20 853
* 2003 – 20 956
* 2004 – 20 887
* 2005 – 20 765
* 2006 – 20 552

## Osobnosti mesta
* Patrik Kühnen (* 1966), bývalý tenista

## Partnerské mestá
*  Ber, Mali, 1990
*  Créhange, Francúzsko, 1970
*  Fresagrandinaria, Taliansko
*  Nowa Sól, Poľsko
*  Saint-Michel-sur-Orge, Francúzsko
*  Senftenberg, Nemecko, 1989
*  Žamberk, Česko

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Mestá v Sársku
Milan Jančuška

**Milan Jančuška** (* 21. október 1959, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový obranca v súčasnosti tréner.

## Klubový hokej

### Hráčska kariéra
S hokejom začínal v Liptovskom Mikuláši ako útočník, neskôr sa v Košiciach stal obrancom. V sezóne 1979/1980 prišiel do klubu VSŽ Košice, kde s výnimkou povinnej vojenskej služby v Dukle Trenčín (1982 - 1984) odohral 10 sezón. V najvyššej súťaži odohral 392 zápasov, v ktorých strelil 92 gólov. V sezóne 1990/1991 hral vo fínskom klube KooKoo Kouvola. Následne 5 sezón pôsobil ako hrajúci tréner vo francúzskom klube HC Megève.  

### Klubová štatistika

## Reprezentácia
Na najvyššej úrovni reprezentoval Česko-Slovensko od 16. decembra do 22. decembra 1989 v 5. zápasoch, v ktorých neskóroval.

## Trénerská kariéra

Po skončení kariéry začal trénovať mládež HC Košice, nasledujúce dve sezóny bol asistentom pri seniorskom družstve. Potom nasledovala dvojročná práca v Poprade. Ďalšie tri sezóny trénoval spolu s Róbertom Spišákom seniorov Košíc, v sezóne 2004/2005 francúzsky klub Sangliers Arvernes de Clermont. Následne dve sezóny pôsobil v MHk 32 Liptovský Mikuláš, pričom v prvej sezóne aj ako asistent reprezentácie do 20 rokov. 
Od roku 2007 do 2010 bol trénerom poľského klubu Podhale Nowy Targ , v ďalších dvoch sezónach KH Sanok,  kde však v druhej sezóne skončil predčasne  a sezónu dokončil v MsHK Žilina. Od sezóny 2012/2013 bol trénerom HK Poprad . V apríli 2015 mu vedenie klubu oznámilo, že s ním nepredĺži zmluvu na ďalšiu sezónu, aby následne podpísal dvojročnú zmluvu s MsHK Žilina,  s ktorou dosiahol úspech v podobe bronzových medailí v sezóne 2016/2017. Krátko na to po skončení sezóny podpísal ako hlavný tréner zmluvu s HC Košice. Pre neuspokojivé výkony a herný prejav mužstva bol k 1.1.2018 odvolaný.

* 1991 - 1996 - HC Mégeve
* 1996 - 1999 - HC Košice
* 1999 - 2001 - HK ŠKP Poprad
* 2001 - 2004 - HC Košice
* 2004 - 2005 - Sangliers Arvernes de Clermont - Ferrand
* 2005 - 2007 - MHk 32 Liptovský Mikuláš
* 2007 - 2010 - Podhale Nowy Targ
* 2010 - 2012 - KH Sanok
* 2012 - 2012 - MsHK Žilina
* 2012 - 2015 - HK Poprad
* 2015 - 2017 - MsHK Žilina
* 2017 - HC Košice
* 2018 - 2020 - HC Nové Zámky

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* 
* Profil na eliteprospects.com

Kategória:Narodenia v 1959
Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Hráči VSŽ Košice
Kategória:Hráči Dukly Trenčín
Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
University of Reading

**University of Reading** je univerzita v anglickom meste Reading s 17 500 študentmi a 4000 vedeckými pracovníkmi. V medzinárodných porovnaniach figuruje na predných miestach a zaraďuje sa medzi univerzity s najintenzívnejšou výskumnou činnosťou v Spojenom kráľovstve. Je rozdelená na tri pôsobiská, ktoré sú každé vzdialené približne 10 minút od centra mesta.

## Pozri aj
* University of Reading Science & Technology Centre

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 


Reading
Kategória:Reading
Rüsselsheim am Main

thumb|Radnica
**Rüsselsheim am Main** (do 30. júla 2015 *Rüsselsheim*)je najväčšie mesto okresu Groß-Gerau v hospodársko-technologickej oblasti Rhein-Main v nemeckej spolkovej krajine Hesensko. Je jedným zo siedmich miest s osobitným postavením v Hesensku. 

Leží na rieke Mohan, len niekoľko kilometrov pred ústím rieky v Mainzi, ktorý je však už hlavným mestom spolkovej krajiny Porýnie-Falcko. K mestu tiež patria dve predmestia – Bauschheim a Königstädten. Mesto je známe predovšetkým ako sídlo automobilky Opel.

V roku 2013 malo mesto približne 60 000 obyvateľov, k 31. decembru 2015 sa ich počet zvýšil na 63 030.

## Dejiny
Vo svojej histórii nieslo miest niekoľko mien, ktoré sa časom vyvinuli až do dnešnej podoby Rüsselsheim am Main.
* 764/5 Rucile(n)sheim 
* pred rokom 1130 Ruozcelenesheim .
* 1336 Ruzelnsheim
* 1275 Ruozelsheim
* 1640 Ruselsem
* 1840 Rüsselsheim
* 2015 Rüsselsheim am Main

## Hospodárstvo
Najväčšou firmou a zamestnávateľom v meste je automobilka Opel, ktorá tak ťaží z jeho ideálnej polohy na križovatke dôležitých diaľničných a železničných ciest. Ďalej tiež v meste pôsobí automobilka Hyundai a americká technologická firma Electronic Data Systems (EDS).

## Osobnosti mesta
* Adam Opel (* 1837 – † 1895), podnikateľ, zakladateľ spoločnosti Opel

## Partnerské mestá
*  Évreux, Francúzsko, 1961
*  Kecskemét, Maďarsko, 1991
*  Rugby, Spojené kráľovstvo, 1977
*  Varkaus, Fínsko, 1979

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Mestá v Hesensku
Websupport

náhľad|Bývalé sídlo na Starých gruntoch 12 v Bratislave
**Websupport** je slovenská webhostingová spoločnosť, ktorá na trhu pôsobí od roku 2002. Od roku 2011 pôsobí aj v Česku, Maďarsku a Rakúsku. V roku 2019 sa stala súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group.

## Vznik spoločnosti
Oficiálne vznikla firma 1. apríla 2002, v dobe, kedy zakladatelia Michal Truban a Pavel Stano študovali strednú školu. Prvá firemná doména bola *websuport.sk*. Až neskôr sa zistilo, že „support“ je správne s dvomi p. Prvým produktom bol „Neobmedzený webhosting“, ktorý bežal na serveri s diskovou kapacitou len 40GB.

V roku 2019 akvizovala firmu dánska investičná spoločnosť Axcel. Firma sa tak stala súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group.

## História v bodoch
* 2002 - Nákup prvého servera, zaregistrovaná doména websupport.sk a spustenie webu
* 2003 - Redesign webu
* 2004 - Založenie s.r.o. a vznik WebAdminu
* 2006 - Firma Websupport hosťuje viac než 3 000 domén
* 2009 - Firma Websupport hosťuje viac než 10 000 domén. WebSupport sa objavuje na Facebooku a Twitteri
* 2010 - 10. miesto v počte. sk domén a spustenie služby Nicereply.com
* 2011 - 3. miesto v počte domén a vstup na zahraničné trhy (CZ, HU)
* 2012 - Jednotka na trhu, kauza Gorila vs. WebSupport
* 2013 - V júli spustený nový web, spoločnosť sa stala 8. najrýchlejšie rastúcou IT firmou v strednej a východnej Európe podľa Deloitte Fast.
* 2015 - Kúpa maďarskej spoločnosti Gyümölcstárhely
* 2016 - Blog WebSupportu sa stal najlepším firemným blogom roka
* 2017 - Firma získava Zlatý klinec za kampaň OverBot, spúšťa Bullshit Detector na boj proti dezinformáciám
* 2019 - Websupport sa stal súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group 
* 2020 - Víťaz Office roka za rok 2019 - Kancelária ako DNA firmy
* 2021 - Firma prechádza rebrandingom a Websupport predstavuje novú vizuálnu identitu
* 2024 - Websupport sa stáva súčasťou medzinárodnej skupiny team.blue 

## Referencie

## Externé odkazy
* http://tvnoviny.sk/pribehy-uspesnych/zacinal-na-strednej-skole-cez-prestavku-dnes-je-slovenska-jednotka.html
* http://hn.hnonline.sk/ekonomika-a-firmy-117/chceli-sme-byt-jednotkou-na-trhu-podarilo-sa-590448 

Kategória:Internetové podniky
Kategória:Podniky na Slovensku
Galata Köprüsü

náhľad|Galata Köprüsü
**Galata Köprüsü** (dosl. *Galatský most*) je most, ktorý prechádza ponad záliv Zlatý roh v Istanbule spája štvrte Galata a Eminonü. Je dlhý 465 metrov, široký 42 metrov a bol otvorený v decembri 1994. Má dve poschodia, po hornom vedie cesta a spodnú tvorí promenáda, lemovaná obchodmi a reštauráciami. Most je zdvíhací, aby mohli lode z Bosporu vplávať do Zlatého rohu.

## Dejiny
Prvý most cez Zlatý roh nechal vybudovať cisár Justinián I. V roku 1502 vypísal sultán Bajazid II. súťaž na stavbu nového mosta, do ktorej sa prihlásili aj Leonardo da Vinci a Michelangelo Buonarroti, ale z realizácie návrhov nakoniec zišlo. V roku 1863 vznikol druhý, drevený most, ktorý v roku 1875 nahradil železný most, postavený francúzskymi staviteľmi. Štvrtý most postavili Nemci v roku 1912 a slúžil až do roku 1992, kedy bol zničený požiarom. Bolo rozhodnuté o stavbe mosta súčasného, ktorý vybudovala domáca firma STFA Group.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Galata and the Galata Bridge

## Zdroj
* 

Kategória:Mosty v Istanbule
Kategória:Zdvíhacie mosty
Kategória:Architektúra z 1994
Medzinárodná asociácia múzeí

**Medzinárodná asociácia múzeí** (*International Council of Museums*, skr. **ICOM**) je medzinárodná mimovládna organizácia so statusom konzultanta UNESCO. 

Bola založená v  roku 1946. Sídlo má v Paríži. Za vznikom stál Chauncey Jerome Hamlin (USA) a Georges Salles (Francúzsko). Jej cieľom je podporovať múzea a múzejných pracovníkov pri ich vedeckej práci, v starostlivosti o zbierky a ich uchovanie, pri prezentácii materiálu aj pri zvyšovaní vedeckej kvalifikácie  múzejných pracovníkov.

## Delenie múzeí podľa ICOM
Podľa tematického zamerania (ICOM) múzeá delíme na:
# Múzeum umelecké – maľby, sochárstvo,grafiky,archeológia, úžitkové umenie, hudobné, dramatické
# Múzeum prírodných dejín – botanické záhrady, zoo, akvária, m.f.antropológie
# Etnografické a folklórne múzeá
# Múzeá historické – múzeá ako pamätník (SNP), historické, archeologické vojny (Dukla), armády ( Trenčín),  námorné m.
# Múzeá vedy a techniky – optika, fyzika, medicína, oceánografia, chirurgia, automobilový priemysel, manufaktúra
# Múzeá spoločenských vied a sociálnych služieb – m. pedagogiky, múzeum Polície v Bratislave, spravodlivosti
# Múzeá obchodu a spojov – múzeum obchodu v Bratislave, poštové v Banskej Bystrici
# Múzeá poľnohospodárske – Nitra

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka

Kategória:Organizácie založené v 1946
Kategória:Medzinárodné neziskové organizácie
Kategória:Muzeálne organizácie
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2003

**Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2003** boli 1. Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, tretie najvyššie kontinentálne podujatie v roku 2003, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 24.26. januára 2003 v Brescii, v Taliansku, za účasti 4 tímov. Taliansko, ako najlepšie družstvo, postúpilo v roku 2006 do II. divízie ME.

## Účastníci

## Výsledky

### Play off
;Stretnutie o 3. miesto

;Finále

## Konečné poradie

## Pozri aj
* Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 2003
* Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2003

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Európskej federácie pozemného hokeja 

## Zdroj
* ME III. divízie 2003 na stránke Európskej federácie pozemného hokeja 

Kategória:Pozemný hokej v 2003
Muži
Pozemný hokej
Zincirlikuyu Mezarlığı

náhľad|Zincirlikuyu Mezarlığı
**Zincirlikuyu Mezarlığı** (dosl. *Cintorín Zincirlikuyu*) je moderné pohrebisko v európskej časti Istanbulu. Je pod správou mesta a je tu pochovaných mnoho prominentov tureckého verejného života. 

Cintorín leží v istanbulskej štvrti Şişli. Bol založený v roku 1935 a súčasnú rozlohu 0,381 km2 dosiahol v 50. rokoch 20. storočia. 

Mešitu na cintoríne dal postaviť İbrahim Bodur a bola otvorená 2. apríla 2004. Je projektovaná špeciálne na pohrebné obrady a má kapacitu 500 osôb.

Nad vstupom na cintorín je umiestnená citácia z koránu: *„Her Canlı ölüm tadacaktır.“*

## Hroby
* Sait Faik Abasıyanık (1906–1954), autor  
* Yıldırım Aktuna (1930–2007), politik
* Sadri Alışık (1925–1995), herec
* Cahit Aral (1927–2011), politik
* Oğuz Aral (1936–2004), kresliar
* Duygu Asena (1946–2006), novinár
* Turhan Baytop (1920–2002), botanik
* Ekrem Bora (1934-2012), herec
* Behice Boran (1910–1987), politik
* Orhan Boran (1928-2012), komik
* Rıza Tevfik Bölükbaşı (1869–1949), filozof a politik
* İhsan Sabri Çağlayangil (1908–1993), politik
* Faruk Nafiz Çamlıbel (1898–1973), politik
* Belgin Doruk (1936–1995), herečka
* Nejat Eczacıbaşı (1913–1993), podnikateľ 
*  Şakir Eczacıbaşı (1929–2010), podnikateľ 
* Çetin Emeç (1935–1990), novinár
* Nihat Erim (1912–1980), politik
* Muhsin Ertuğrul (1892–1979), herec
* Müslüm Gürses (1953-2013), herec
* Defne Joy Foster (1975–2011), herečka
* Aysel Gürel (1929–2008), herečka
* Rıfat Ilgaz (1911–1993), básnik
* Ayhan Işık (1929–1979), herec 
* Erdal İnönü (1926–2007), politik
* Abdi İpekçi (1929–1979), novinár
* İsmail Cem İpekçi (1940–2007), politik
* Remzi Aydın Jöntürk (1936–1987), režisér
* Feridun Karakaya (1928-2004), herec
* Ömer Kavur (1944–2005), režisér
* Orhan Kemal (1914–1970), autor
* Ali Kılıç (1889-1971), politik
* Lütfi Kırdar (1887-1961), politik
* Behçet Necatigil (1916–1979), básnik
* Meral Okay (1959-2012), herečka
* Yaman Okay (1951-1993), herec
* Ali Fethi Okyar (1880–1943), politik
* Gündüz Tekin Onay (1942–2008), futbalista a tréner Beşiktaş J.K.
* Zeki Ökten (1941–2009), režisér
* Coşkun Özarı (1931–2011), futbalista a tréner 
* Halit Refiğ (1934–2009), režisér
* Mehmet Sabancı (1963–2004), podnikateľ
* Hasan Saka (1885–1960), politik
* Şükrü Saracoğlu (1887–1953) politik
* Ömer Seyfettin (1884–1920), autor
* Kemal Sunal (1944–2000), herec
* Naim Talu (1919–1998), politik
* Abdülhak Hâmid Tarhan (1852–1937), básnik
* Ahmet Kutsi Tecer (1901–1957), politik
* Selçuk Uluergüven (1941–2014), herec
* Nejat Uygur (1927-2013), herec
* Hakkı Yeten (1910–1989), futbalista a tréner Beşiktaş J.K.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Cintoríny v Istanbule
Prenáška

**Prenáška** môže byť:
*v literatúre zastarano: metafora
*v účtovníctve: zapísanie zostatku na nový účet, synonymum: prevod, pozri prevod (účtovníctvo)
Peregrín Laziosi

Svätý **Peregrín Laziosi** (tiež **Peregrín z Forlì**) (, ) (* okolo 1260, Forlì&nbsp;–&nbsp;† 1. máj 1345, Forlì) bol taliansky rehoľník a neskorší svätec. Bol príslušníkom rehole servitov.

Narodil sa v meste Forlì (na juhovýchode dnešného regiónu Emilia-Romagna) v aristokratickej rodine. V mladosti vyrastal ako mladý šľachtic a nič nenasvedčovalo jeho neskorší zasvätený život. Mesto bolo v čase Peregrínovho narodenia súčasťou Pápežského štátu a o jeho príbuzných bolo známe, že sa politicky angažovali v protipápežskej strane ghibelinov. Obyvatelia mesta boli názorovo rozdelení na dva tábory (občiansky a šľachtický) a často tu prepukali vášne a konflikty medzi oboma stranami. Ako sprostredkovateľ mieru tu bol vyslaný generálny predstaviteľ servitov, neskorší svätec Filippo Benizi, ktorého v návale emócií Peregrín napadol. Tento incident sa stal zlomovým momentom v ďalšom Peregrínovom živote.

Plný pokánia a pokory požiadal v roku 1292 prijatie do noviciátu v Siene. Z celého srdca sa pustil do služby Bohu a najbiednejším ľuďom. Okolo roku 1295 sa vrátil do rodného mesta, kde sa stal duchovným správcom. Jeho prianie, aby tam kde je to možné rozdávať sa druhým, vykonával s neúnavnou láskou k trpiaciom. Stal sa veľmi populárnym a jeho kázne získavali mnoho stúpencov.

Vo veku šesťdesiat rokov sa mu na nohe objavil rýchlo postupujúci rakovinový nádor, ktorý onedlho napadol aj kosti. Lekári videli jediné riešenie v amputácii postihnutej končatiny. V noci pred zákrokom sa v nemocnici pred obrazom s ukrižovaným Ježišom modlil až od vyčerpania zaspal. Na druhý deň mal nohu úplne zdravú. Správa o zázračnom vyliečení sa rýchlo rozšírila po meste a ešte znásobila dôveru ľudí k Peregrínovi. Mnohí ho začali uctievať, no on ostal verný svojmu jednoduchému životu.

O nasledujúcich dvadsať rokov zomrel. Pri jeho hrobe, navštevovanom početnými zástupmi ľudí, dochádzalo k viacerým zázrakom. Dnes sa miesto uloženia ostatkov tohto svätca nachádza v jemu zasvätenej bazilike v Peregrínovom rodnom meste.

Už zo 14. storočia pochádza jeho životopis (písaný po latinsky), ktorý vypracoval jeho rehoľný spolubrat. Text životopisu, doplnený viacerými legendami z Peregrínovho života, v roku 1483 spopularizoval taliansky humanista Nicolò Borghese (1432&nbsp;–&nbsp;1500), učenec a politik zo Sieny.

## Iné projekty

## Zdroje
* Sl. Ravik, *O světcích a patronech*, Levné knihy KMa, Praha, 2006, ISBN 80-7309-343-X
* 

Kategória:Talianski katolícki svätci
Kategória:Kanonizovaní Benediktom XIII.
Kategória:Blahorečení Pavlom V.
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 1. mája
Arsenij Petrovyč Jaceňuk

**Arsenij Petrovyč Jaceňuk** (ukr. Арсеній Петрович Яценюк, * 22. máj 1974, Černovice, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz) je ukrajinský politik, ekonóm a právnik. V rokoch 2014 - 2016 premiér ukrajinskej vlády, kedy pôsobil krátko ako predseda dočasnej, neskôr štandardne zvolenej vlády. Na čelo novej vlády sa dostal po tzv. Euromajdane, protestoch, ktoré skončili odchodom proruského prezidenta Viktora Janukovyča, obsadením Krymu ruskými silami a nepokojov, ktoré vyvrcholili otvoreným ozbrojeným konfliktom na východe Ukrajiny.

V rokoch 2005 a 2006 pôsobil ako minister hospodárstva Ukrajiny, hneď na to v roku 2007 ako minister zahraničných vecí Ukrajiny a v rokoch 2007 – 2008 ako predseda národného parlamentu Ukrajiny. V súčasnosti je predsedom ukrajinskej strany Baťkivščyna (po odsúdení jej bývalej predsedníčky Julie Tymošenkovej v roku 2010 na trest odňatia slobody). Počas protestov v ukrajinských mestách na prelome rokov 2013 a 2014 mu prezident Janukovyč 25. januára 2014 ponúkol post premiéra, ktorý odmietol.

Po dohode medzi vládou a predstaviteľmi protestujúcich za prítomnosti diplomatov Európskej únie a Ruska prezident Viktor Janukovyč prisľúbil vytvorenie dočasnej vlády, predčasné prezidentské voľby a návrat k zneniu ústavy z roku 2004. V priebehu nasledujúcich dní, 27. februára 2014, bol Jaceňuk zvolený parlamentom do funkcie predsedu dočasnej vlády. Po parlamentných voľbách v októbri 2014 bol novozvoleným parlamentom potvrdený vo funkcii predsedu vlády. Po dvoch rokoch vlády čelil kritike za pomalé tempo reforiem. 14. apríla 2016 podal demisiu. Novým premiérom bol menovaný Volodymyr Hrojsman.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Arseniy Yatsenyuk's "Front of Changes"
*  

Kategória:Premiéri Ukrajiny
Kategória:Ukrajinskí politici
Kategória:Osobnosti z Černovíc (Ukrajina)
Kategória:Osobnosti rusko-ukrajinskej vojny
Cory Conacher

**Cory Conacher** (* 14. december 1989, Burlington, Kanada) je kanadský profesionálny hokejista hrajúci na pozícii centra.

## Klubový hokej
V úspešnej sezóne 2010/11 strávenej v súťaži NCAA v klube Canisius College, podpísal tri skúšobné amatérske zmluvy s klubmi AHL. Dva zápasy odohral za Rochester Americans, tri ďalšie stretnutia za Cincinnati Cyclones a päť za Milwaukee Admirals. Pred sezónou 2011/12 podpísal svoj prvý profesionálny kontrakt s klubom Norfolk Admirals v súťaži AHL. Klub je farmárskym celkom klubu Tampy Bay Lightning.
Pre svoju nižšiu postavu nebol nikdy draftovaný klubom NHL. Pred sezónou 2011/12 sa zúčastnil predsezónneho kempu klubu Tampa Bay Lightning. V kempe zaujal a postupne sa mu začala otvárať cesta do NHL. Nasledujúci ročník ešte začal na farme v klube Syracuse Crunch, ale počas sezóny sa už prepracoval aj do prvého tímu Tamby Bay Lightning. Sezónu dokončil v klube Ottawa Senators, kde bol vymenený. Pred sezónou 2013/14 si vybojoval stabilné miesto v prvom tíme Ottawy Senators. V drese Senators odohral v sezóne 60 stretnutí v ktorých zaznamenal 20 kanadských bodov za 4 góly a 16 asistencií. 

[thumb|Cory Conacher v drese klubu [Ottawa Senators]]

Sezónu, ale dokončil v tíme Buffalo Sabres za ktoré nastúpil v 19 zápasoch. 30. júna 2014 sa stal voľným hráčom. Už 1.júla podpísal, ako voľný hráč zmluvu s klubom New York Islanders za 600 000 dolárov. Z úvodných 29 zápasov sezóny nastúpil Conacher za Islanders len v 15 stretnutiach. 12. decembra bol preradený do farmárskeho mužstva Bridgeport Sound Tigers. 2.marca 2015 bol vymenený do klubu Vancouver Canucks, kde sa stal hráčom farmarského tímu canucks, ktorým je klub Utica Comets. Opačným smerom putoval center Justin Jeffrey.

## Profesionálna kariéra - Základná časť

## Profesionálna kariéra - Play off

## Externé odkazy
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Hráči Ottawa Senators
Kategória:Hráči Bridgeport Sound Tigers
Kategória:Hráči Buffalo Sabres
Kategória:Hráči Milwaukee Admirals
Kategória:Hráči New York Islanders
Kategória:Hráči Norfolk Admirals
Kategória:Hráči Rochester Americans
Kategória:Hráči SC Bern
Kategória:Hráči Syracuse Crunch
Kategória:Hráči Tampa Bay Lightning
Kategória:Hráči Lausanne HC
Kategória:Hráči HC Ambri-Piotta
Kategória:Osobnosti z Burlingtonu (Ontário)
Talpijotský hrob

thumb|right|180px|Nápis "Ješua` bar Jehosef " (Ježiš, syn Jozefov)

thumb|right|Betónová tabuľa zakrývajúca hrob

**Talpijotský hrob** je hrob vytesaný v skale, objavený v roku 1980 v štvrti Talpijot Mizrach, päť kilometrov južne od jeruzalemského Starého Mesta. Obsahoval desať osuárií (pohrebných schránok na kosti), šesť z nich označených nápismi, z ktorých jeden bol rozlúštený ako "Ježiš, Jozefov syn", hoci o správnosti tohto výkladu sa vedú spory. V hrobe sa našli rôzne ľudské pozostatky a rytiny. 

Talpijotský nález bol prvýkrát publikovaný v roku 1994 v "Katalógu židovských osuárií v zbierkach štátu Izrael" pod číslami 701-709, a prvýkrát sa o ňom diskutovalo v britských médiách v marci a apríli 1996. Neskôr v tom istom roku vyšiel o ňom článok v 29. zväzku Atiquot, časopisu Izraelského pamiatkového úradu. V roku 2007 nakrútil kanadský dokumentarista James Cameron a investigatívny novinár Simcha Jacobovici kontroverzný dokumentárny film *Stratený Ježišov hrob* a Jacobovici spolu s Jamesom Pellegrinom vydali knihu *Hrob Ježišovej rodiny*, kde nálezy predkladajú ako dôkaz, že v tomto hrobe bol pochovaný Ježiš Nazaretský a niektoré ďalšie postavy z Nového zákona. Toto tvrdenie však mnohí archeológovia a teológovia popierajú, rovnako ako jazykovedci a biblisti.

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Dejiny Jeruzalema
Kategória:Ježiš Kristus
Kategória:Archeologické lokality v Izraeli
Kategória:Hroby
Ján Horáček

**Ján Horáček** (* 9. máj 1894, Turčiansky Svätý Martin – † 1989, Bratislava) bol významný slovenský kníhtlačiar, kníhkupec a vydavateľ. 

## Rodina
* otec: Jozef Horáček
* matka: Mária rod. Árvayová
* manželka: Anna rod. Turzo (sobáš 3. apríla 1847 v Bratislave) 

## Životopis
V roku 1921 si otvoril v Martine kníhkupecký a papiernický obchod, neskôr v roku 1929 kníhkupectvo v Bratislave na Dunajskej ulici. V roku 1939 založil vydavateľstvo, ktoré nieslo jeho meno. V období 1940 až 1948 vydal viac ako 70 knižných titulov. Značnú časť svojej vydavateľskej činnosti venoval vydávaniu kníh pre deti a mládež. Mnohé knihy z vydavateľstva Jána Horáčka vyzdobili poprední výtvarníci ako Ľudovít Fulla, Martin Benka, Jaroslav Vodrážka, či Karol Ondreička. Vydavateľstvo zaniklo v roku 1949. Ján Horáček neskôr pracoval vo vydavateľstvách Tatran, Osveta a Šport. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 18- evanjelická cirkev Martin

Kategória:Slovenskí vydavatelia
Kategória:Osobnosti z Martina
Kategória:Pochovaní na Národnom cintoríne v Martine
Mnohonárodný Zbor Sever-Východ

**Mnohonárodný zbor Sever-Východ** (anglicky: Multinational Corps North East, skratka: MNC NE) bol vytvorený 18. septembra 1999 v  Štetín v Poľsku, kde má zbor v súčasnosti (2014) aj svoje veliteľstvo v Baltických kasárňach. 

Mnohonárodný zbor založili štáty Poľsko, Nemecko a Dánsko. Postupne sa k zboru pridali ďalšie krajiny, najmä noví členovia NATO. V apríli 2004 to bolo Estónsko, v januári 2005 Slovensko, v októbri 2005 Česko, v novembri 2006 USA, v júli 2008 Rumunsko, v auguste 2009 Slovinsko a trinástim členom sa v júli 2013 stalo Maďarsko.

Zbor dosiahol svoju plnú operačnú pripravenosť (anglicky: Full Operational Capability) v novembri 2005. Vo februári 2006 sa stal súčasťou NATO veliteľstiev rýchleho nasadenia (anglicky: High Readiness Headquarters ).

*Misia:* v súlade s obmedzeniami v národných ústavách a ustanoveniami Charty Organizácie Spojených národov ako aj v súlade s rozhodnutiami prijatými príslušnými orgánmi participujúcich krajín sú hlavné úlohy zboru:
* plánovať a prispievať ku kolektívnej obrane podľa článku 5 Severoatlantickej zmluvy;
* v rámci Organizácie Spojených národov (OSN), Organizácie Severoatlantickej zmluvy (NATO), alebo regionálnych dohôd v súlade s kapitolou VIII Charty Organizácie Spojených národov prispievať v oblasti medzinárodného krízového manažmentu, vrátane mierových operácií;
* plánovať, pripravovať a na vyžiadanie uskutočniť humanitárne a záchranné misie vrátane pomoci pri prírodných katastrofách.

*Ako veliteľstvo rýchleho nasadenia NATO* je zbor pripravený:
* k nasadeniu do priestoru operácie určenom veliteľom Spojeneckých síl v Európe (SACEUR),
* vykonávať kombinované, spoločné vojenské operácie v celom prevádzkovom spektre buď ako veliteľstvo zboru alebo ako veliteľstvo pozemného komponentu.
Funkcie veliteľa zboru (2014, poľský generálporučík Bogusław Samol), zástupcu veliteľa (2014, dánsky generál major Agner Rokos) a náčelníka štábu (2014, nemecký brigádny generál Lutz Niemann) sú obsadzované zakladajúcimi štátmi na rotačnej báze.

Kategória:Organizácia Severoatlantickej zmluvy
Tymanivka (Tuľčynský rajón)

**Tymanivka** () je dedina (*село*) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1942 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Tuľčynskom rajóne
Oldřich Trávníček

**Oldřich Trávníček** (* 17. december 1888, Česká Třebová – † 7. december 1945, Žilina) bol český vydavateľ a kníhkupec pôsobiaci v Žiline. Trávníček patrí medzi najvýznamnejšie osobnosti slovenskej knižnej kultúry v 20. storočí.

## Životopis
V roku 1919 prišiel s manželkou Máriou do Žiliny s cieľom otvoriť obchod s papierom a kancelárskymi potrebami. V roku 1922 založil vlastné nakladateľstvo a ako prvý na Slovensku začal sústavne vydávať knihy pre deti a mládež. Svoj nový podnik zaregistroval pod názvom: Učiteľské nakladateľstvo O. Trávníček v Žiline. Okrem literatúry pre mládež vydával aj učebnice, odborné príručky pre pedagogickú prax a ľudovýchovnú činnosť, repertoár pre ochotnícke divadlá a iné publikácie. Celkom vyšlo v Trávníčkovom vydavateľstve viac ako 600 publikácií. Niektoré knihy ilustrovali poprední slovenskí i českí výtvarníci ako Vincent Hložník, Karol Ondreička, Jaroslav Vodrážka, Jan Hála či Zdeněk Burian.

Oldřich Trávníček bol za odbojovú činnosť v roku 1944 uväznený v Ilave. Zomrel 7. decembra 1945. Po jeho smrti viedla nakladateľstvo manželka Márie Trávníčková pod zmenenou firmou: Nakladateľstvo O. Trávníček a spol. Spoločníkmi boli jeho dvaja synovia Dušan a Ivan. V jubilejnom 25. roku (1947) sa ujal vedenia Dušan Trávníček. Pripravil edičný program na rok 1948 a zabezpečil jeho realizáciu. V roku 1949 bola firma znárodnená. Papiernický tovar, školské a kancelárske potreby prevzal štátny veľkoobchod, kníhkupectvo prešlo do národného podniku Slovenská kniha a nakladateľstvo sa zrušilo.

## Referencie

Kategória:Narodenia 17. decembra
Kategória:Narodenia v 1888
Kategória:Úmrtia 7. decembra
Kategória:Úmrtia v 1945
Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014

**Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014** sú 16. ročník súťaže mimoeurópskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU).

Súťaž sa koná od 20. januára do 26. januára 2014 v taiwanskom meste Tchaj-pej, v Taipei Arena. Súťaže prebiehali v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry. Bolo to posledné krasokorčuliarske súťažné podujatie pred Zimnými olympijskými hrami 2014. V rovnakom meste a na rovnakom mieste sa majstrovstvá štyroch kontinentov konali aj v roku 2011.

## Účastníci
### Právo účasti
Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci registrovaní v mimoeurópskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2013 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.

### Minimálna hodnota technických elementov
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2013/2014 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikovali na Majstrovstvá štyroch kontinentov (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU).

### Právo nominácie viacerých súťažiacich
Na rozdiel od Majstrovstiev Európy 2014 mala každá krajina právo nominovať do tejto súťaže troch súťažiacich do každej kategórie. Výsledok krajiny na predošlých majstrovstvách štyroch kontinentov nemal na počet miesteniek žiadny vplyv.

### Zoznam účastníkov súťaže
Na tento ročník súťaže sa prihlásilo celkovo 94 krasokorčuliarov z 15 krajín Ameriky, Afriky, Ázie a Austrálie. V kategórii mužov súťažilo 29 športovcov, v kategórii žien 21 krasokorčuliarok, v párových disciplínach 7 športových dvojíc a 15 tanečných párov. 

## Program podujatia
Program podujatia podľa oficiálneho rozpisu  je uvádzaný v miestnom čase UTC+08:00 (SEČ + 7): 

## Výsledky
### Muži

WD = withdrawn (odstúpil zo súťaže)

### Ženy

### Športové dvojice

### Tanečné páry

## Medailová bilancia

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka ISU 
* Oficiálna stránka podujatia   (po čínsky)
* Oficiálny protokol z podujatia  

2014
Kategória:Krasokorčuľovanie v 2014
Krasokorčuľovanie
Kategória:Krasokorčuľovanie na Taiwane
Kategória:2014 na Taiwane
Kláštor Saint-Martin du Canigou

thumb|Kláštor Saint-Martin du Canigou
**Kláštor Saint-Martin du Canigou** je benediktínske opátstvo pri obci Casteil vysoko na svahoch Canigou.

Kláštor založil na začiatku 11. storočia gróf Guifred z Cerdagne ako dcérsky kláštor kláštora Ripoll. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1009 a potom z roku 1026. V roku 1035 vstúpil ako mních do miestneho konventu aj samotný fundátor a zotrval tu až do svojej smrti v roku 1049. Spoločne so svojimi manželkami bol v kláštornom ústraní pochovaný.

Koncom 12. storočia začali kláštor stíhať nepríjemnosti v podobe plieniacich vojakov a v roku 1428 postihlo Katalánsko zemetrasenie. Opátstvo bolo v roku 1783 uzavreté a jeho obnova začala až na začiatku 20. storočia vďaka aktivite biskupa z Perpignanu.

Teraz je v kláštore zmiešaný konvent *blahoslavených* a tiež nocľaháreň pre pútnikov do Santiaga de Compostela.

## Literatúra
* MALLET, Géraldine, *Églises romanes oubliées du Roussillon*, Les Presses du Languedoc, 2003, ISBN 2-85998-244-2

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Fotografie z kláštora 

## Zdroj

Saint-Martin
Kategória:Cesta svätého Jakuba
Kategória:Románske stavby vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Pyrénées-Orientales
Kláštor Santa María de Ripoll

thumb|Kláštor Santa María de Ripoll
**Kláštor Santa María de Ripoll** je benediktínsky kláštor v meste Ripoll v španielskom Katalánsku. V kláštore bol pochovaný predok aragónských kráľov – Ramon Berenguer IV. a tiež zakladateľ kláštora Guifredo I.

## Dejiny
Túto benediktínsku fundáciu založil v roku 879 barcelonský gróf Guifred I. Chlpatým a dlhé stáročia bola kultúrnym centrom Katalánska s významným skriptóriom. Najväčší rozmach dosiahol kláštor za opáta Oliba a z kláštora boli vyslané na založenie dcérskych kláštorov dva konventy. Prvý sa v roku 1005 odišiel založiť kláštor Saint-Martin du Canigou a druhý v roku 1025 kláštor Montserrat. 

Kláštor v roku 1835 vyhorel, zachoval sa pôvodný západný portál a krížová chodba z polovice 12. storočia s bohato zdobenými románskymi hlavicami stĺpikov, ktoré sú považované za jedno z hlavných diel španielskeho románskeho umenia.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kláštor Santa María de Ripoll
*Fotky z kláštora
* Fotky kláštora Ripoll a San Juan de las Abadesas 

## Zdroj

Santa Maria de Ripoll
Ripoll
Kategória:Románske stavby v Španielsku
Byssa

**Byssa** môže byť:
*rieka v Amurskej oblasti Ruska, pozri Byssa (rieka)
*v gréckej mytológii dcéra Euméla, pozri Byssa (mytológia)
Eumélos

**Eumélos** alebo **Eumelos** (*Eumélos*, ) môže byť:
*v gréckej mytológii:
**syn ferského kráľa Adméta, pozri Eumélos (syn Adméta)
**syn Eugnota z Téb, pozri Eumélos (syn Eugnota)
**vládca v Patrai, otec Anthea, pozri Eumélos (Patrai)
**syn Meropa z Kósu, pozri Eumélos (syn Meropa)
*grécky básnik z polovice 8. stor. pred Kr., pozri Eumélos z Korintu
*grécky historik z 3. stor. pred Kr., pozri Eumélos (historik)
*grécky vládca bosporského kráľovstva z dynastie Spartokovcov, pozri Eumélos (Spatokovci) 

**Eumelos** môže byť aj:
* planétka, pozri 5436 Eumelos
Katedrála svätého Jána Krstiteľa (Perpignan)

thumb|Katedrála svätého Jána Krstiteľa
**Katedrála svätého Jána Krstiteľa** (francúzsky *Cathédrale Saint-Jean-Baptiste de Perpignan*) je katedrálny kostol v Perpignane zasvätený sv. Jánovi Krstiteľovi. V roku 1990 bola zapísaná na zoznam národných pamiatok.

História tejto katedrály začala v roku 1324, kedy mallorský kráľ Sancho I. inicioval jej stavbu. Katedrála mala základy v kostole sv. Jana Staršieho. Ku sklonku storočia práca na stavbe spomalila, ale nová iniciatíva doviedla stavbu k zdarnému koncu v roku 1509. Katedrála bola sídlom biskupa z Elne, v roku 1602 biskupstva v Perpignane.

Katedrála je jednou z najčistejších ukážok gotickej architektúry v Stredomorí. Veľká chrámová loď je 80 metrov dlhá, 18 metrov široká a 26 metrov vysoká s ôsmimi piliermi. Transept a priestranná apsida so siedmimi stenami. Západná strana fasády nebola dokončená. Počas reštaurovania v 19. a 20. storočí bolo obnovené gotické okno, zatiaľ čo na čiernobielych fotografiách je možné vidieť iba pravouhlý výklenok pretínajúci fasádu. Prasa, tak ako je ho možné vidieť v orloji dnes, bolo pridané v 18. storočí.

Interiér katedrály je bohatý. Organ je z roku 1504, fresky a dekorácie z rovnakého obdobia, vitráže a okná sú neogotické.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Perpignan
Kategória:Rímskokatolícke kostoly vo Francúzsku
Kategória:Cesta svätého Jakuba
Perpignan
Kategória:Historické pamiatky vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Pyrénées-Orientales
Kategória:Perpignan
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2015

**Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2015** predstavoval 107. ročník súťaže európskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU). 

Súťaž sa konala od 26. januára do 1. februára 2015 vo švédskom hlavnom meste Štokholm. Súťaže prebiehaly v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry. 

## Účastníci
### Právo účasti
Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2014 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.

### Minimálna hodnota technických elementov
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2014/2015 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikoval na Majstrovstvá Európy (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU).

 

### Právo nominácie viacerých súťažiacich
Každá krajina mala právo nominovať jedného súťažiaceho do súťaže. Na základe umiestnenia na predchádzajúcich majstrovstvách Európy mali nasledovné krajiny právo nominovať viac ako jedného súťažiaceho:

### Zoznam účastníkov súťaže
Do súťaže nastúpilo celkovo 156 krasokorčuliarov z 32 krajín. V kategórii mužov súťažilo 30 športovcov, v kategórii žien 38 krasokorčuliarok, v párových disciplínach 14 športových dvojíc a 30 tanečných párov. 

## Program podujatia
Program podujatia podľa oficiálneho rozpisu  je uvádzaný v miestnom čase UTC+1 (stredoeurópsky čas): 

## Výsledky
### Muži

WD =  (odstúpil zo súťaže)

### Ženy

WD =  (odstúpila zo súťaže)

### Športové dvojice

### Tanečné páry

WD =  (odstúpili zo súťaže)

## Medailová bilancia krajín

## Finančné odmeny
V zmysle rozhodnutia Rady Medzinárodnej korčuliarskej únie z 8. januára 2014 boli stanovené nasledovné finančné odmeny pre súťažiacich na Majstrovstvách Európy 2015, ktorí sa kvalifikovali a súťažili vo voľných jazdách, resp. voľných tancoch, a zároveň sa umiestnili do 12. miesta:

Celkovo tak ISU vyplatila na finančných odmenách súťažiacim 350.000 USD. 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka ISU 
* Oficiálna stránka podujatia  
* Oficiálny protokol z podujatia  

Kategória:Šport v 2015
Kategória:Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
Kategória:Šport v Štokholme
Krasokorčuľovanie
Anna Amalie Abertová

**Anna Amalie Abertová** (* 19. september 1906, Halle, Nemecko – † 4. január 1996, Kiel) bola nemecká muzikologička.

## Životopis
Narodila sa ako dcéra nemeckého hudobného historika Hermanna Aberta. Študovala u Hansa Joachima Mosera a u Friedricha Bluma na Universität Kiel. Tiež tu v období 1943 až 1971 vyučovala.

Heinrich Schütz, Claudio Monteverdi, Christoph Willibald Gluck a Richard Strauss boli témami jej vedeckej práce.

## Dielo
* *Geschichte der Oper*, 1994
* *Die stilistischen Voraussetzungen der "Cantiones sacrae" von Heinrich Schütz*
* *Claudio Monteverdis Bedeutung für die Entstehung des musikalischen Dramas*
* *Die Opern Mozarts*

## Externé odkazy
* Foto 

## Zdroj
* 

Kategória:Nemeckí muzikológovia
Kategória:Osobnosti zo Saska-Anhaltska
Capital Cities

**Capital Cities** je americká indie popová skupina z Los Angeles, ktorú v roku 2010 založili Ryan Merchant a Sebu Simonian. Skupina je známa hlavne svojou skladbou „Safe and Sound“ z ich debutového albumu *[[In a Tidal Wave of Mystery]]*, ktorý dosiahol 66. miesto v americkom rebríčku Billboard 200.

## Diskografia
;Štúdiové albumy
* *[[In a Tidal Wave of Mystery]]* (2013)

;EP
* *Capital Cities EP* (2011)
* *Kangaroo Court EP* (2013)

;Single
* „Beginnings“ (2010)
* „Safe and Sound“ (2011)
* „Kangaroo Court“ (2012)
* „I Sold My Bed, But Not My Stereo“ (2014)

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka

## Zdroj

Kategória:Hudobné skupiny z 2008
Kategória:Dvojice v hudbe
Kategória:Indierockové hudobné skupiny
Kategória:Indiepopové hudobné skupiny
Kategória:Elektronické hudobné skupiny USA
Kategória:Synthpopové hudobné skupiny
James Reimer

**James Reimer** (* 15. marec 1988, Morweena, Manitoba, Kanada) je kanadský profesionálny brankár pôsobiaci v tíme Ottawa Senators v kanadsko-americkej profesionálnej lige NHL.

## Klubový hokej
Do NHL bol draftovaný z klubu Red Deer Rebels hrajúceho juniorskú súťaž WHL. V roku 2006 si ho zo 4. kola vybral kanadský klub Toronto Maple Leafs. Sezónu 2007/08 ešte strávil v juniorskom klube Red Deer Rebels, ale už pred ďalšou sezónou podpísal profesionálnu zmluvu a začal chytať v nižšej súťaži ECHL za klub Reading Royals. V priebehu sezóny zmenil v rámci súťaže dres. Jeho novým klubom sa stal  South Carolina Stingrays. Počas sezóny sa prepracoval aj do hlavnej farmárskej súťaže AHL, kde odchytal za farmársky celok Toronta Maple Leafs, Toronto Marlies, 3 stretnutia. Ďalšiu sezónu strávil ešte celú v Toronto Marlies a AHL, ale v nasledujúcej sa už prepracoval aj do NHL, kde za Maple Leafs odchytal 37 zápasov. Bola to sezóna, v ktorej si obliekol aj reprezentačný dres Kanady na Majstrovstvách sveta, ktoré sa konali na Slovensku. Od tej doby hrá stabilne v NHL.

thumb|James Reimer v drese farmárskeho tímu Toronto Marlies
## Externé odkazy
* James Reimer na eliteprospects
* James Reimer na NHL.com

Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Hráči Toronto Maple Leafs
Kategória:Kanadskí hokejoví brankári
Kategória:Osobnosti z Manitoby
Kategória:Brankári Toronto Maple Leafs
Kategória:Brankári Florida Panthers
Kategória:Brankári Carolina Hurricanes
Kategória:Brankári San Jose Sharks
Kategória:Brankári Buffalo Sabres
Kategória:Brankári Anaheim Ducks
Kategória:Brankári Ottawa Senators