open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mŕtve more

[thumb|Východ slnka nad Mŕtvym morom, pohľad z vrcholku pevnosti [Masada]]
náhľad|Voda s vysokým obsahom soli umožňuje aj takéto pohodlné čítanie
thumb|Vysychanie Mŕtveho mora v rokoch 1989-2001

**Mŕtve more** je slané bezodtokové jazero, ktoré leží na hraniciach Jordánska a Izraela.

## Prírodné pomery
Jeho rozloha je  a je vôbec najnižšie položenou vodnou plochou na zemskom povrchu. Povrch jazera leží 392 metrov pod hladinou mora a jeho dno ďalších 398 metrov pod hladinou svetového oceánu. Nie je však len najnižšie položeným jazerom na Zemi, ale je aj najslanšie. Obyčajná morská voda obsahuje asi 35 promile soli (teda 3,5%), no Mŕtve more jej obsahuje takmer 10 x toľko. Mŕtve more vzniklo v časti Veľkej priekopovej prepadliny El Ghor a tvorí obrovskú nádrž, v ktorej prúdi voda. Je zásobované najmä riekou Jordán, ktorá mu dodáva asi 80% vody ale aj niekoľkými sladkovodnými prameňmi. Teplota vody je však tak vysoká, že takmer všetka voda, ktorá doň vteká z Jordánu (3,4 miliardy litrov denne), sa vyparí, čím sa more ďalej presáľa. Vody s vysokým obsahom solí a minerálov sa vlievajú do Mŕtveho mora z horských minerálnych prameňov. Následkom suchého púštneho ovzdušia je neustále odparovanie vody a koncentrácia solí a minerálov sa tak zvyšuje. Voda je sýtobelasá, veľmi pokojná a až taká nasýtená soľou, že sa v nej nedá plávať ani ponoriť. Ak sa chcete namočiť, musíte sa pomaličky zosúvať dozadu, kým neležíte celkom rovno. Na niektorých miestach na pobreží vytvorila morská voda nánosy bahna, ktoré má blahodarné účinky na ľudský organizmus. Čierne morské bahno je veľmi zvláštny produkt Mŕtveho mora. Obrovské množstvo jódu a brómu v bahne, vode a vzduchu pôsobí priaznivo na celý nervový systém. Síra a horčík pomáhajú liečiť kožné choroby a draslík pôsobí priaznivo na artritídu a reumu.

## Geológia
Tvorí ho pull-apart panva, ktorá vznikla pred asi 3 miliónmi rokov v dôsledku smerného posunu pozdĺž tzv. 
zlomu Mŕtveho mora.

## Vysychanie
Mŕtve more pomerne rýchlo vysychá. V roku 1965 bola hladina mŕtveho mora 395 metrov pod hladinou mora. Teraz je hladina už 413 metrov, a v strede sa objavil suchý pás pevniny, ktorý delí more na dve časti. Jedným nápravným opatrením, ktoré je v súčasnosti predmetom diskusií, je výstavba 190 kilometrového kanála, ktorým by sa privádzala voda z Červeného mora. Voda by sa musela vytlačiť do výšky 120 metrov a potom by stekala do hĺbky 530 metrov až do Mŕtveho mora.

## Zaujímavosti
Podľa Biblie tu ležia zrúcaniny Sodomy a Gomory. Podľa nej tieto dve mestá spálil Boh, aby potrestal ich hriešnych obyvateľov. Iba Lót s rodinou smel opustiť mesto, no Lótova žena neposlúchla božie príkazy, obzrela sa dozadu a premenila sa na soľný stĺp.

## Iné projekty

Kategória:Jazerá v Izraeli
Kategória:Jazerá v Jordánsku
Adam

**Adam** môže byť: 
* mužské meno, pozri Adam (prvé meno)
* meno:
** uhorský cirkevný hodnostár, nitriansky biskup v roku 1241, pozri Adam I.
** uhorský cirkevný hodnostár, nitriansky biskup v rokoch 12431252, pozri Adam II.
** uhorský rímskokatolícky kňaz a gymnaziálny pedagóg, pozri Adam (17. – 18. storočie)
* priezvisko, pozri Adam (priezvisko), napr.:
** Adolphe Adam (18031856), francúzsky hudobný skladateľ
** Albrecht Adam (17861862), nemecký maliar 
** Auguste Villiers de l'Isle Adam (18381889), francúzsky spisovateľ
** Čestmír Adam (1924 – 1999), český politik
** Daniel Adam z Veleslavína (15461599), český humanista
** François Gaspard Adam (17101761), francúzsky sochár
** Gejza Adam (* 1951), slovenský politik rómskej národnosti, poslanec FZ
** Henri-Georges Adam (19041967), francúzsky sochár
** Jean-Édouard Adam (17681807), francúzsky chemik a fyzik
** Jiří Adam (* 1950), český atlét a tréner (moderný päťboj)
** Karel Adam (1890?), český pedagóg a prekladateľ
** Lukáš Adam (* 1980), český futbalista
** Marián Adam (* 1981), slovenský futbalista
** Milan Adam (19282008), český lekár-reumatológ
** Miroslav Konštanc Adam (* 1963), slovenský kňaz a pedagóg
** Otto Adam (19091977), nemecký šermiar
** Paul Adam (18621920), francúzsky spisovateľ a publicista
** Philippe Villiers de L'Isle-Adam (14641534), francúzsky šľachtic
** Richard Adam (19302017), český spevák
** Robert Adam (17281792), škótsky architekt
** Theo Adam (19262019), nemecký operný spevák a režisér
** Vincenc Adam (18651938), český právnik
** Wilhelm Adam (18771949), nemecký generál
** Zdeněk Adam, český hobojista a hudobný organizátor
** Jaroslava Adamová (19252012), česká herečka, sesternica Richarda
** mníchovská maliarska rodina, pozri Adamovci (nemeckí maliari)
** škótska maliarska rodina, pozri Adamovci (škótski maliari)
* biblická postava, prvý človek, pozri Adam a Eva
* názov špirálovej Galaxie Adam v galaktickej skupine Varga
* sídlo v Ománe, pozri Adam (Omán)
* mesto, ktoré podľa Biblie (Kniha Jozuova 3:16) ležalo pri Zarethane
* téza z humánnej genetiky, pozri Adam chromozómu Y
* skupina enzýmov, pozri ADAM (enzýmy)
* nemecký mínomet počas druhej svetovej vojny, pozri Adam (mínomet)
* v slangu: extáza, pozri extáza (droga)
* slovenská kniha:
** román P. Pribelu, pozri Adam (Pribela)
** román B. Ovsenej, pozri Adam (Ovsená)
** kniha A. Izakoviča, pozri Adam (Izakovič)
*film:
**nemecká dráma z roku 2018, pozri Adam (film z roku 2018)
**animovaný krátkometrážny film USA z roku 2016, pozri Adam (film z roku 2016)
**rakúska komédia z roku 2014, pozri Adam (film z roku 2014)
**komédia USA z roku 2009, pozri Adam (americký film z roku 2009)
**krátkometrážny český film z roku 2009, pozri Adam (český film z roku 2009)
**krátkometrážny turecký film z roku 2009, pozri Adam (turecký film z roku 2009)
**mnohé ďalšie
* postava v seriáli Buffy, pozri Adam (Buffy)

## Pozri aj
* Code Adam
* Coleco Adam (jeden z prvých domácich počítačov)
* Adam@Home (komiks od Briana Basseta)
Mykény

**Mykény** (**, IPA, , novogr.: *Μυκήνες*, ) je bývalé starogrécke mesto, dnes archeologické nálezisko v Grécku, asi  juhozápadne od Atén, na severovýchodnom Peloponéze. Argos je  na juh; Korint,  na sever. Z kopca, na ktorom sa nachádzal palác, je vidno cez Argos do Aiginského zálivu (Sarónskeho zálivu).

V druhom tisícročí pred Kr. boli Mykény jedným z hlavných stredísk gréckej civilizácie, vojenská pevnosť, ktorá dominovala veľkej časti južného Grécka. Obdobie gréckych dejín od cca 1600 pred Kr. do cca 1100 pred Kr. sa nazýva podľa Mykén mykénske obdobie.

Hrad v Mykénach ležal na návrší, ku ktorému viedla pohodlná cesta. Sídlo panovníka obklopovala mohutná hradba, ktorá bola pri vstupe naprojektovaná tak, že vstup chránila z dvoch strán (tzv. levia brána). Za bránou sa stúpalo do stredu návršia, kde ležal panovníkov megarón, pred ním bola dláždená podlaha. Pri vstupe do hradu Heinrich Schliemann objavil hrobový kruh A – v siedmich šachtových hroboch bolo pochovaných takmer 30 osôb – muži, ženy a deti. Jednotlivé osoby je možné rozlíšiť aj pomocou pohrebnej výbavy. Muži mali na tvárach masky zo zlatého tenkého plechu s charakteristickými individualistickými črtami, a zbrane – bronzové meče a dýky so zlatou garnitúrou (rukoväť, pošva), mali na čepeli tauzované vojenské výjavy a výjavy z poľovačiek. Ženské hroby sa vyznačovali bohatými zlatými a jantárovými šperkami – čelenky, náhrdelníky, náramenníky, záušnice. Detské hroby je možné rozlíšiť jednak na základe drobných kostier, ale aj špecifickými pohrebnými darmi – napr. hračky, prípadne zlatými plátmi pokrývajúcimi telíčko dieťaťa. Heinrich Schliemann vo svojom nadšení po objavení hrobového okruhu ho označil za hrob Agamemnóna a jeho druhov. Agamemnón sa totiž po dobytí Tróje vrátil do Mykén, ale manželka ho zabila so svojim milencom Aigisthom a údajne ho dala pochovať v hradbách. Tieto tzv. *šachtové hroby* (zahĺbené do zeme, nad hrobom je vztýčená stéla) však pochádzajú zo 16. storočia pred Kr. Mladšie hroby sa nachádzajú pred Mykénami – sú to *kupolové hroby*, označované ako pokladnice (Átreova pokladnica, Klytaimnestrina pokladnica). Pochádzajú zo 15. až 14. storočia pred Kr.

## Iné projekty

## Zdroj

*

Kategória:Mykénska kultúra
Kategória:Starogrécke mestá
Kategória:Archeologické lokality v Grécku
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Grécku
Pohánka

**Pohánka** môže byť:
*slovenský názov rastlinného rodu *Fagopyrum* (do ktorého sa staršie zaraďoval aj obsah dnešného samostatného rodu pohánkovec - lat. *Fallopia*), pozri pohánka (rod)
*ľudovo alebo staršie:
**pohánka jedlá (slovenské synonymá pozri v článku o druhu; lat. *Fagopyrum esculentum*, staršie: *Polygonum fagopyrum*)
**pohánkovec kroviskový (staršie: falópia krovisková, pohánka krovisková; lat. *Fallopia dumetorum*, staršie: *Fagopyrum dumetorum*)

## Referencie
Majstrovstvá sveta juniorov v bridži 2006

right|250px|thumb|Pohľad na hraciu sálu

**Majstrovstvá sveta juniorov párov v bridži 2006** sa konali v Piešťanoch v dňoch 30. 6.2. 7. 2006 v hoteli Sĺňava. Usporiadal ich Slovenský bridžový zväz v spolupráci s Európskou bridžovou ligou a Svetovou bridžovou federáciou.

Majstrovstiev sveta sa zúčastnilo 420 hráčov z 34 krajín a piatich geografických zón WBF. Súťažilo sa v dvoch kategóriách:
*školáci (do 20 rokov)
*juniori (do 25 rokov)

Hrali sa štyri kolá po 28 rozdaní. Na všetkých stoloch sa hrali naraz tie isté rozdania. Výsledky sa nezapisovali do zápisových lístkov ale pomocou zariadenia Bridgemate sa prenášali priamo do centrálneho počítača a okamžite boli vyhodnocované.

## Školáci
[right|250px|thumb|Majstri sveta v kategórii školáci. Vpravo [José Damiani – prezident WBF.]]
Súťaže školákov sa zúčastnilo 68 párov. Dominovali Poliaci, ktorí v prvej desiatke obsadili 5 miest z toho prvé a druhé miesto. Slovensko reprezentovali dva páry
*Zuzana Gogová – Tomáš Kijac z Topolčian 63. miesto so 42.88%
*Michal Šikra – Michal Tóth z Michaloviec 64. miesto so 40.79%

Poradie na prvých troch miestach:
#Bartolomiej Igla – Artur Machno, Poľsko, 59.28%
#Andrzej Bernatowicz – Jan Betley, Poľsko, 58.95%
#Pierre Franceschetti – Andrea Landry, Francúzsko, 58.52%

## Juniori
right|250px|thumb|Majsterky sveta v kategórii juniori

Súťaže juniorov sa zúčastnilo 142 párov. Slovensko reprezentovali tri páry
*Robert Lukoťka – Stanislav Miklík, 122. miesto, 43.87%
*Martin Hriňák – Andrej Lobotka, 134. miesto, 41.20%
*Lukáš Sidor – Luboš Kianica, 138. miesto, 38.31%

Poradie na prvých troch miestach:
#Cecilia Rimstedt – Sara Sivelind, Švédsko, 60.04%
#Jacek Kalita – Krzysztof Kotorovicz, Poľsko, 59.81%
#Vincent De Pagter – Marion Michielsen, Holandsko, 59.59%

Majstrovstvá sveta mali výbornú organizačnú, športovú i spoločenskú úroveň. Bolo to najväčšie bridžové
podjujatie, aké sa kedy uskutočnilo na Slovensku.

## Paralerný turnaj
Popri majstrovstvách sveta sa uskutočnili aj dva paralerné turnaje, na ktorých sa zúčastnil sprievod súťažiacich, niektorí z organizátorov a slovenskí bridžisti.

### Turnaj párov
Turnaja sa zúčastnilo 16 párov zo 6 štátov, prvé tri páry boli z Česka, najlepší slovenský pár obsadil 4. miesto.

### Turnaj družstiev
right|250px|thumb|Víťazné družstvo EAST sprievodného turnaja (Zlacký, Tokárová, Klimčík, Menyhért)

Turnaja sa zúčastnilo 6 družstiev, hráči boli zo 7 štátov. Zvíťazilo slovenské družstvo EAST, pričom 
prvé tri družstvá dosiahli rovnaký súčet VP, o konečnom poradí rozhodli vzájomné zápasy. Hralo sa systémom každý s každým po osem rozdaní.

## Bridžový kemp
Po skončení majstrovstiev sveta sa na tom istom mieste konal týždňový bridžový kemp, na ktorom sa účastníci kempu školili v bridžovej teórii a hrávali sa rôzne turnaje. Na viacerých z týchto turnajov sa slovenskí hráči slušne umiestnili.

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka MSJ, Piešťany 

Kategória:Bridžové súťaže
Kategória:Športové podujatia v Piešťanoch
Kategória:Šport na Slovensku v 2006
Sebastián

**Sebastián** je mužské krstné meno. Meniny na Slovensku oslavuje 20. januára.

## Referencie

Kategória:Krstné mená
Kategória:Mužské mená
Kategória:Mužské mená gréckeho pôvodu
Androgén

**Androgén**, **androgénny hormón** alebo **testoid** je všeobecný termín pre prirodzenú alebo syntetickú látku, ktorá má virilizujúci účinok, t. j. stimuluje alebo riadi vývin a udržanie samčích pohlavných znakov u stavovcov.

Androgény sa viažu na špecifické bunkové receptory zvané androgénové receptory. Sú tiež metabolickými prekurzormi samičích pohlavných hormónov, estrogénov. Objavené boli v roku 1936. Najdôležitejším androgénom je u ľudí testosterón.

Androgény sa syntetizujú u mužov v Leydigových bunkách semenníkov, u žien vo vaječníkoch a u oboch pohlaví v kôre nadobličky. Okrem testosterónu k nim patria napríklad:
* androsterón
* androsténdión
* androstendiol
* dihydroepiandrosterón (DHEA)
* dihydroepiandrosterónsulfát (DHEA-S)
* dihydrotestosterón

Do kategórie androgénov patria aj anabolické steroidy.

Androgén
Testosterón

thumb|Vzorec testosterónu
**Testosterón** je najdôležitejší mužský hormón, ktorý vzniká v semenníkoch činnosťou Leydigových buniek. Jeho produkciu a vylučovanie riadi hormón adenohypofýzy - luteinizačný hormón. Podobné účinky ako testosterón majú androgény kôry nadobličiek (nepodliehajú vplyvu LH.)
 
## Funkcia testosterónu
Testosterón pôsobí na primárne a sekundárne pohlavné znaky. Primárne – rast pohlavných orgánov samcov, sekundárne – mužské proporcie, svalstvo, zarastanie, ochlpenie, rast hrtanu, mutácia. Krátko pred pubertou sa zvýši jeho produkcia a spôsobí relatívne rýchly rast pohlavných orgánov (v testes sa vyskytuje aj malé množstvo estrogénov a u žien androgény). Testosterón riadi aj pohlavnú aktivitu samcov. Má podobné účinky v tele muža ako estrogény v tele ženy.

Napr. v 7. týždni po počatí (u plodov s chromozómom Y) - mení aj štruktúru mozgu - znižuje sa počet elektrických prenosov medzi pravou a ľavou hemisférou. Následky: pomalšie vytváranie názorov (najmä v citových otázkach), menšia výrečnosť, neskorší nástup reči, sklon vynikať v matematike, prírodovede… Testosterón ovplyvňuje celý život - sklon k riskovaniu, súťaživosti, bojovnosti, hádkam...

Testosterón, klasicky ponímaný ako mužský pohlavný hormón, sa vyskytuje aj u žien, lenže v nižšej koncentrácii. Zďaleka tiež neobmedzuje svoj účinok na pohlavné orgány a reprodukčné zdravie. Má vplyv na telesnú stavbu a spolu s estrogénmi zohráva kľúčovú úlohu v rozdielnom vzhľade mužov a žien (pohlavný dimorfizmus). Najfascinujúcejším zistením posledných desaťročí je, že testosterón má vplyv aj na pohlavne dimorfné (dvojtvárne) správanie a myslenie človeka. Svoj vplyv uplatňuje už vo vnútromaternicovom živote, kedy hladiny testosterónu u chlapcov dosahujú hodnoty ako v neskorej puberte a zrejme vplýva na formovanie štruktúry nervových sietí v špecifických oblastiach mozgu. Výskumy na dospelých jedincoch potvrdzujú vplyv testosterónu a estrogénov na poznávacie schopnosti, konkrétne na priestorovú predstavivosť a pamäťové funkcie.

Kategória:Androgény
Kategória:Pohlavné hormóny
Kategória:Cyklopentanoly
Leydigova bunka

thumb|Preparát semenníkov prasaťa divokého, Leydigove bunky (7) sú evidentne mimo semenotvornývh kanálikov
**Leydigove bunky** sú bunky semenníka, ktoré produkujú mužské pohlavné hormóny, najmä testosterón.

Sú riadené hormónom predného laloku hypofýzy – LH (luteinizačným hormónom). Luteinizačný hormón (LH) pôsobí na Leydigove bunky v ktorých stimuluje sekréciu mužského pohlavného hormónu testosterónu.

## Externé odkazy
*Reproductive Physiology
*Diagram

Kategória:Rozmnožovacia sústava
Kategória:Histológia
Kategória:Typy buniek
Kategória:Eponymické termíny v biológii
Kategória:Eponymické termíny v medicíne
Akné

**Akné** () je jedno z najčastejších chronických ochorení kože a najčastejšie kožné ochorenie v puberte. 

Akné vzniká v dôsledku uzatvorenia vývodov mazových žliaz, čo následne vedie k ich zápalu. Stagnácia sekrétu mazových žliaz má za následok ich poškodenie a vznik hlbokého zápalu, ktorého výsledkom je jazvenie. Stav zhoršuje aj prítomnosť roztočov (*Demodex brevis* a *Demodex folliculorum*), kvasiniek a baktérií (*[[Staphylococcus aureus]]*).
Pokožka s akné má vyššiu aktivitu enzýmu 5-alfa-reduktázy, ktorý mení testosterón na silnejší androgén – dihydrotestosterón. Akné sa preto nevyskytuje u eunuchov.

## Klasifikácia
* L70: Akné
** L70.0: Acne vulgaris
** L70.1: Acne conglobata
** L70.2: Acne varioliformis, Acne necrotica miliaris
** L70.3: Acne tropica
** L70.4: Acne infantilis
** L70.5: Acné excorié des jeunes filles
** L70.8: Iné akné
** L70.9: Nešpecifikované akné 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Dermatológia
Kategória:Choroby kože
Ovulácia

**Ovulácia** je pravidelné spontánne uvoľňovanie zrelého vajíčka schopného oplodnenia.

Tento proces regulujú a usmerňujú hormóny, ktoré sa uvoľňujú z podmozgovej žľazy (hypofýzy). Tieto stimulujú vaječníky k dozrievaniu vajíčka medzi dvomi menštruáciami (14.-16. deň od začiatku krvácania). Vaječníky sa v ovulácii striedajú. Pri ovulácii dochádza k puknutiu malej bublinky na povrchu vaječníka obsahujúcej vajíčko. To sa z neho uvoľní a za normálnych okolností ho vtiahne vajcovod.

Kategória:Rozmnožovacia sústava
Kategória:Fyziológia
Kategória:Menštruácia
Pyridoxín

náhľad|Pyridoxín
**Pyridoxín** je jedna z látok patriacich medzi vitamín B6.

**Charakteristika:** Vitamín B6 je vo vode rozpustný vitamín, nachádzajúci sa vo veľkom množstve potravín. Pyridoxal 5 fosfát (PLP) a pyridoxamín 5 fosfát (PMP) sú aktívne koenzýmové formy vitamínu B6. Vitamín B6 vo forme koenzýmu má v  organizme rôzne funkcie a zúčastňuje sa na viac ako 100 enzýmových reakciách, predovšetkým na reakciách spojených s proteínovým metabolizmom. PLP aj PMP sa zúčastňujú metabolizmu aminokyselín, PLP aj metabolizmu jednoduchých cukrov, karbohydrátov a lipidov. Vitamín B6 napomáha biosyntéze neurotransmiterov a udržiavaniu fyziologických hladín homocysteínu, ktorý je zložkou krvi. Ďalej sa zúčastňuje na glukoneogenéze, glykogenolýze, imunitnej funkcii organizmu a taktiež napomáha aj vzniku hemoglobínu.
Ľudské telo absorbuje vitamín B6 v jejune pomocou pasívnej difúzie.

Pyridoxín hrá teda dôležitú úlohu v metabolizme červených krviniek, pri raste a vývoji kostry. Najdôležitejším zdrojom vitamínu B6 v potrave sú ryby, hovädzia pečeň, ostatné vnútornosti a cícer. Nedostatok môže byť spojený s deficitom aj iných B vitamínov, môže k tomu dôjsť u mladých ľudí a pri konzumácii príliš veľkého množstva alkoholu. Nedostatok sa prejaví poruchami imunitného systému, problémami s rastom a postihnutím svalov.

**Prírodne zdroje:** pečeň, kurčatá, ryby, múka, zemiaky, vajcia, banány 
Odporúčaná denná potreba: 2,2 mg

**Prejav nedostatku:** nervozita, depresia, zápaly jazyka, anémia

**Odporúčané pri chorobe:** Hepatopatia, Cirhóza, Závislosť na benzodiazepínoch, Akné, Predmenštruačný syndróm (PMS), Polyneuropatia, Predmenštruačná dysforická porucha (PMDD),

„Poznámka:“ Všetky vitamíny skupiny B sú látky vo vode rozpustné, preto prechádzajú dovnútra buniek v obmedzenom množstve, nakoľko obal bunky je zložený z tukových častí.

Kategória:ATC A11HA – Iné vitamínové prípravky, samotné
Barónka Lili

**Barónka Lili** (***Lili bárónő***) je opereta, ktorú zložil Jenő Huszka. Premiéra sa konala 7. marca 1919 vo Városi színház v Budapešti. Libreto napísal Ferenc Martos, ktorý v tom čase žil vo Švajčiarsku a s Huszkom sa stýkal len písomne. Opereta patrí k najväčším úspechom autora, aj keď jej cesta ku sláve počas búrlivých povojnových politických udalostí v Maďarsku nebola práve jednoduchá.

Opereta bola sfilmovaná v roku 1943 pod názvom Zenélő Malom (režisér: István Lázár). Dej operety výrazne prepracovali pre tento film Albert Harasztos a Emil M. Szuchy.

## Obsah
### I. dejstvo
Barón Malomszegi kúpi majetok skrachovanej rodiny grófa Illésházyho. Gróf sa práve balí keď prichádzajú noví majitelia a Illésházyho považujú za komorníka. Keďže sa Illésházymu páči mladá slečna Lili (dcéra nového majiteľa), rozhodne sa hrať komorníka.

### II. dejstvo
Illésházy si získa taký rešpekt u nových majiteľov, že sa stane v podstate riaditeľom celého majetku a považujú ho skôr za partnera, ako za zamestnanca. Keď však príde Illésházyho stará láska Klarisa, rozhodne sa z pomsty Illésházyho prezradiť a naznačiť, že jeho zámerom bolo Lili zviesť. Illésházy odchádza a Lili sa zasnúbi s Frédim, ktorý mal o ňu už dlhší čas záujem.

### III. dejstvo
Konajú sa konské dostihy. Favoritom je Tündér z Lilinej stajne. Jeho jazdec, barón Stanci však preteky zmešká. V poslednej chvíli ho zastúpi Illésházy a vyhrá súťaž. Po pretekoch sa mu podarí presvedčiť Lili o svojich vážnych úmysloch a dajú sa opäť dokopy. Odmietnutý Fredi odchádza s Klarisou.

Kategória:Operety
Hydrazín

**Hydrazín**, systémový názov **diazán**, je bezfarebná olejovitá kvapalina s amoniakovým zápachom, rozpustná v liehu a vode. Je vysoko toxický a má potencionalne karcinogénne účinky. Hydrazín je na vzduchu (alebo za určitých okolností) samozápalný, pretože má silné redukčné účinky (prudko viaže kyslík). Je to nestála slabá dvojsýtna zásada.

## História
V roku 1875 Emil Fischer objavil fenylhydrazín a ostatné substituované hydrazíny. Theodor Curtius vyrobil hydrazín v roku 1887. V roku 1907 Friedrich Raschig vytvoril jednoduchú a efektívnu syntézu hydrazínu pomocou oxidačného spojenia s amoniakom.

## Príprava
Hydrazín sa pripravuje oxidáciou amoniaku (NH₃) chlórnanom sodným (NaClO). Soli hydrazínu sa používajú v chemickom priemysle pri výrobe farbív a liečiv. Používa sa ako zložka raketového paliva. Samotný hydrazín je veľmi ekologické palivo, pretože horením vzniká dusík a voda.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Hydridy
Kategória:Raketové palivá
Kategória:Zlúčeniny dusíka
Kategória:Redukčné činidlá
Estriol

**Estriol** je steroidný hormón.

Je najslabším z troch estrogénov produkovaných v ľudskom tele, syntetizuje sa u žien vo vaječníkoch a u oboch pohlaví aj v nadobličkách.

Hladina estriolu v tele mužov, netehotných žien a žien po menopauze je približne rovnaká. U tehotných žien však mnohonásobne stúpa až 9. týždňa tehotenstva až do pôrodu, pretože vtedy sa produkuje v placente z naodobličkového dehydroepiandrosterónu. Dá sa vtedy detegovať v moči, čo môže slúžiť na test tehotenstva alebo správneho vývinu placenty.

Estriol normalizuje vaginálny epitel a  tak napomáha obnoveniu normálnej mikroflóry a fyziologického pH v pošve. Má tiež pozitívny účinok na medzimozog a na hypofýzu, čo sa prejavuje zlepšením alebo odstránením klimakterických ťažkostí, ako sú návaly tepla, nervozita a nespavosť.

Kategória:Estrogény
Bilirubín

**Bilirubín** je odpadový produkt metabolizmu červeného krvného farbiva hému produkovaného pečeňou zo zaniknutých červených krviniek - erytrocytov. Je vylučovaný z ľudského tela ako súčasť žlče. Spôsobuje typické zafarbenie žlče. Z chemického hľadiska ako rozpadový produkt hemoglobínu, už však nemá klasickú štruktúru v strede so železom, ale železo už neobsahuje. Taktiež je jeho molekula lineárna.
Ingmar Bergman

**Ernst** **Ingmar Bergman** (* 14. júl 1918, Uppsala, Švédsko - † 30. júl 2007, ostrov Fårö, Švédsko) bol švédsky filmový režisér.

Vyslúžil si uznanie za prenikavé analýzy ľudských citov a stal sa vzorom pre niekoľko generácií tvorcov na celom svete. Vo svojich dielach sa sústreďuje na vnútorné rozpory a krehkosť duše. Debutoval filmom *Kris* (*Kríza*, 1945), ale prvým z tematicky a štýlovo inovátorských filmov, ktoré sú pre neho charakteristické, prišiel až v roku 1949. Po nich nasledoval rad filmov, ktoré dokladali Bergmanove umelecké vyzrievanie, napr. *Leto s Monikou* (*Sommaren med Monika*, 1953). Bergman neprestal skúmať nové naratívne postupy a tematické oblasti, o čom svedčí stredoveká moralita *Prameň panny* (*Jungfrukällan*, 1959), film *Diablovo oko* (*Djävulen öga*, 1960) i znepokojujúce snímky *Ako v zrkadle* (*Såsom is spegel*, 1961) a *Mlčanie* (*Tystnaden*, 1963). V USA zaznamenal najväčší úspech s filmom *Šepoty a výkriky* (*Viskningar och rop*, 1972). 

Všeobecné uznanie ako jeden z najväčších filmových režisérov svojej doby získal vo Švédsku ako aj v zahraničí filmom *Fanny a Alexander*, 1981), ktorý nakrútil po návrate z dobrovoľného exilu v Nemecku. Jeho filmy boli veľa ráz nominované na Oscara, ktorého mu udelili za *Prameň panny*, *Ako v zrkadle* a *Fanny a Alexander*. Najvyššie ocenenia za svoje filmy získal Bergman aj na festivaloch v Berlíne a Cannes.
 
Ingmar Bergman napísal v 80. a 90. rokoch minulého storočia viacero zväzkov svojich pamätí, resp. pamätí bergmanovskej rodiny (Laterna Magika, Dobrá vôľa, Nedeliatko, Obrazy), z ktorých niektoré preložil M. Žitný do slovenčiny.
 
O esejistický výklad Bergmanovej filmárskej osobnosti a niektorých jeho kľúčových filmov sa pokúsil Július Vanovič v knihe *Za kulisy života* (Existenciály Ingmara Bergmana, 2011).

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Švédski filmoví režiséri
Kategória:Držitelia ceny BAFTA
Kategória:Osobnosti na švédskych bankovkách
Kategória:Osobnosti z Uppsaly
Jela Lukešová

**Jela Lukešová**, rod. Tučná (* 1. máj 1930, Martin – † 5. máj 2012, Bratislava) bola slovenská herečka. Manželka kameramana Františka Lukeša.

V roku 1953 absolvovala štúdium herectva na VŠMU v Bratislave. V rokoch 1953 – 1954 členka Štátneho divadla v Košiciach a od r. 1954 Rozhlasového hereckého súboru Československého rozhlasu v Bratislave. V počiatkoch svojej hereckej kariéry vynikala vo filme a neskôr sa ťažisko jej práce prenieslo do rozhlasu. Patrila aj k priekopníčkam televízneho dramatického vysielania.  

## Filmografia
* 1953: Pole neorané (Zuza Cudráková)
* 1955: Žena z Vrchov (Marka Kedrová)
* 1956: Čisté ruky (Marička)
* 1958: Dáždnik svätého Petra (Anna Vibrová)
* 1958: Posledný návrat (Lena)
* 1958: Tenkrát o Vánocích (Stolárová)
* 1960: Na pochode sa nespieva
* 1961: Tereza (Gita)
* 1963: Tvár v okne (Hančinová)
* 1964: Senzi mama (Haviarová)
* 1965: Odhalenie Alžbety Báthoryčky (Velecká)
* 1968: Tá třetí (Evina matka)
* 1982: **[[Kočka]]** (domáca)
* 1984: Na druhom brehu sloboda (Slavíková)

## Referencie

## Externé odkazy
* ČSFD.cz – Jela Lukešová   
* FDb.cz – Jela Lukešová  

Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Slovenské filmové herečky
Kategória:Slovenské rozhlasové herečky
Kategória:Slovenské televízne herečky
Kategória:Osobnosti z Martina
Kategória:Členovia Národného divadla Košice
Kategória:Absolventi Divadelnej fakulty Vysokej školy múzických umení
Glykogén

**Glykogén** je polysacharid, ktorý si bunky vytváraju ako zásobnú formu zo sacharidov. Je energetickým zdrojom v látkovom metabolizme. Glykogén vzniká spájaním glukózových jednotiek do rozvetvených reťazcov, ktoré sú viac rozvetvené ako pri molekule škrobu.

Syntetizuje a odbúrava sa v pečeni a vo svaloch. Funkcia glykogénu v pečeni a vo svaloch je rozdielna. Pečeňový glykogén slúži predovšetkým na dopĺňanie glukózy do krvného riečiska. Pri poklese hladiny glukózy v krvi sa spúšťajú degradačné systémy pečene, štiepia glykogén na voľnú glukózu a tá sa uvoľňuje do obehu. Naopak, pri dostatočne vysokej hladine glukózy v krvi prebieha intenzívna tvorba glykogénu. Riadenie tohto procesu zabezpečujú hormóny inzulín a glukagón. 

Svalový glykogén ma odlišné využitie. Aj keď tvorí iba jedno percento svalovej hmoty, vzhľadom na celkovú hmotnosť svalov sa ho nachádza v organizme viac ako pečeňového. Svalový glykogén sa nemôže využiť na zvýšenie hladiny glukózy v krvi, a preto je zdrojom energie iba pre svalové bunky.
Je zásobnou látkou v živočíšnych organizmoch. Nazýva sa aj živočíšny škrob.

## Iné projekty

Kategória:Polysacharidy
Luteinizačný hormón

**Luteinizačný hormón** alebo **lutropín** alebo **LH** je hormón produkovaný bazofilnými, tzv. gonadotropnými bunkami pars distalis adenohypofýzy. U muža je synonymom termín ***hormón stimulujúci intersticiálne bunky semenníka*** (ICSH). Chemicky ide o glykoproteín. Patrí spolu s folikulostimulačným hormónom do skupiny tzv. ***gonadotropínov*** – hormónov ovplyvňujúcich pohlavné žľazy. 

U ženy pôsobí na bunky steny folikulu vaječníka, ktorý predtým dozrel vďaka účinku folikulostimulačného hormónu a podieľa sa tak na spúšťaní ovulácie a na regulácii menštruačného cyklu. Po ovulácií sa jeho účinkom mení folikul na žlté teliesko – lat. *corpus luteum*, ktorý potom pod účinkom LH produkuje hormón progesterón. Následne praská, keď dosiahne veľkosť do 20 mm.U mužov pôsobí od puberty na vývoj Leydigových buniek semenníka stimuluje tvorbu a v dospelosti udržuje hladinu mužského pohlavného hormónu testosterónu.

## Tvorba
Lutropín je hormón bielkovinovej povahy a tvorí sa v adenohypofýze (predný lalok hypofýzy). Produkcia hormónov hypofýzy je riadená z hypothalamu spúštajúci (liberiny) a tlmiaci hormóny (statiny). Oba tieto hormóny tvoria priamo nervové tkanivo v hypothalame, tento jav sa označuje neurosekcia.

## Referencie

Kategória:Hormóny
Alexandr Ivanovič Gercen

**Alexandr Ivanovič Gercen** (; * 6. apríl 1812, Moskva, Rusko – † 21. január 1870, Paríž, Francúzsko) bol ruský filozof a spisovateľ, revolučný demokrat, zakladateľ národníctva. 

## Život a dielo
Bol nemanželským dieťaťom bohatého ruského statkára Ivana Jakovleva a Henrietty Wilhelminy Luisy Haagovej ,nemeckej protestantky zo Stuttgartu. Priezvisko vzniklo zo slovného spojenia „Kind des Herzens“dieťa lásky.

Gercen bol prvý významný ruský filozof a predstaviteľ národníctva. Jeho filozofia vychádzala z utopického socializmu (Henri de Saint-Simon), ideí raznočincov (liberálna buržoázia) a dekabristov v spojení s republikánskymi názormi. Vydával časopis *Kolokol* (prvý slobodný ruský časopis). Gercen bojoval proti feudalizmu, sociálnemu útlaku a kritizoval tiež francúzske meštianstvo. Gercen vytvoril pokus o vytvorenie ideálu socialistickej spoločnosti, istého druhu proto-komunitarizmu. Prácu považoval za modlitbu a boj.

Od roku 1835 žil vo vyhnanstve v meste Viatka, neskôr vo Vladimíre a od roku 1840 sa vrátil do Moskvy. V roku 1847 emigroval do západnej Európy.

V bratislavskej Petržalke je po ňom pomenovaná Gercenova ulica.

## Tvorba
* *Listy o skúmaní prírody*
* *Diletantizmus vo vede*
* *Nové obdobie ruskej literatúry*
* *[[Pamäti a dumy]]*

## Referencie

## V slovenčine
* 
* 
* 

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* 
* Životopis v slovenčine

Kategória:Ruskí spisovatelia
Kategória:Ruskí filozofi
Kategória:Osobnosti na rumunských poštových známkach
Kategória:Osobnosti na sovietskych poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Ruské osobnosti nemeckého pôvodu
Karteziánska sústava súradníc (v najužšom zmysle)

thumb|right|'''Dvojrozmerná karteziánska sústava súradníc.''' Štyri body určené karteziánskymi súradnicami: (2,3) zelený, (-3,1) červený, (-1.5,-2.5) modrý a (0,0), počiatok fialový.

**Karteziánska sústava súradníc** (iné názvy: **karteziánska súradnicová sústava, karteziánsky systém súradníc**; názov je odvodený od mena René Descarta) je pravotočivá trojrozmerná (alebo analogicky dvojrozmerná) ortonormálna sústava súradníc (pozri aj sústava súradníc). 

Inými slovami je to trojica čísiel x, y, z (značených aj x1, x2, x3), nazývaných **karteziánske súradnice**, pre ktoré platí, že:
*vektory prislúchajúce k jednotlivým súradniciam (tzv. **osi súradníc**, takisto označované x, y, z alebo x1, x2, x3):
** majú spoločný bod s hodnotou 0 (tzv. **začiatok karteziánskej sústavy súradníc**)
** sú na seba kolmé
*jednotky dĺžky pre všetky osi súradníc sú rovnaké
*prvá súradnica v poradí (x resp. x1) značí prvý pohyb (kvázi "doprava"), druhá súradnica v poradí (y resp. x2) značí následný pohyb kolmo hore (a nie doprava) - podľa toho je prvá súradnica abscisa a druhá ordináta (napr. v geodetickej rovinnej sústave súradníc je to naopak: druhá súradnica značí pohyb doprava a preto sa prvá súradnica nazýva ordináta a druhá abscisa)

náhľad|Trojrozmerná karteziánska súradnicová sústava s začiatkom O a osami X, Y a Z. Čierny bod má súradnice x = 2, y = 3 a z = 4 alebo (2, 3, 4).
Je to v prírodných vedách najbežnejší typ sústavy súradníc.

## Externé odkazy
* Sústava súradníc
* Súradnicové sústavy v rovine  

Kategória:Sústavy súradníc
Kategória:Matematika
Kategória:Geometria
Kategória:Eponymické termíny v matematike

## Referencie
Roman Luknár

**Roman Luknár** (* 1. jún 1965, Bratislava) je slovenský herec.

Prvé herecké skúsenosti získal v divadelnom súbore. V roku 1987 absolvoval štúdium herectva na VŠMU v Bratislave. Bol členom Divadla pre deti a mládež v Trnave a Divadla Astorka Korzo ‘90. Od roku 1991 žije a hrá v Španielsku. S manželkou Lolou má dvoch synov – Lajka a Janka. Hral v mnohých slovenských, českých, španielskych a maďarských inscenáciách, televíznych a hraných filmoch. Za postavu Jakuba vo filme ''Záhrada'' bol nominovaný na Českého leva 1996 za hlavnú mužskú úlohu.

V roku 2014 bol trestaný za jazdu pod vplyvom alkoholu.

## Filmografia
* 1985: Kára plná bolesti (*vojak*)
* 1987: Pravidlá kruhu (*Vašek Hadraba*)
* 1988: Štek (*Švárny*)
* 1989: Chodník cez Dunaj (*Viktor Lesa*)
* 1990: Let asfaltového holuba (*Zdeno*)
* 1994: Vášnivý bozk (*Lajko*)
* 1995: Záhrada (*Jakub*)
* 1996: A tiro limpio, r. Jesús Mora, Španielsko (*Picas*)
* 1996: Malena es un nombre de tango, r. Gerardo Herrero, Španielsko (*Hristo*)
* 1996: Menos que cero, r. Ernesto Tellería, Španielsko (*Zarko*) 
* 1998: Un Buen novio, r. Jesús R. Delgado, Španielsko
* 2000: Jadvigin vankúšik (*Jadviga párnája*), r. Krisztina Deák, Maďarsko (*Franci*)
* 2002: Guerreros / Warriors, r. Daniel Calparsoro, Španielsko
* 2002: Rencor / Rancour (*Zloba*), r. Miguel Albadejo, Španielsko (*Román*)
* 2003: Los Novios búlgaros / Bulgarian Lovers, r. Eloy de la Iglesia, Španielsko (*Simeon*)
* 2003: Pokrvné vzťahy (*Vlado*)
* 2004: Duše jako kaviár (*Petr*)
* 2004: O dve slabiky pozadu
* 2006: Kráska v nesnázích
* 2007: Medvídek (*Roman*)
* 2008: Karamazovi
* 2008: Medvídek
* 2009: Pokoj v duši
* 2009: Tango s komármi
* 2009: Nedodržaný sľub
* 2009: Keby bolo keby
* 2009: Rádio
* 2009 - 2015: Panelák (*Dušan Jančo*)
* 2011: Lóve
* 2011: Lidice
* 2013: Kandidát
* 2014: Profesionáli (*José Dusík*)
* 2015: Kukučka
* 2016: Búrlivé víno (*Milan Fiala*)
* 2019: Amnestie
* 2019 Za sklom ako Šéf, predseda vládnej strany a premiér SR. Po vražde novinára prišiel o funkciu. (tretia séria)
* 2020 – súčasnosť: Pán profesor ako Denis Rácz, riaditeľ gymnázia a učiteľ dejepisu
* 2022 – súčasnosť:  Ultimátum ako Pavol Korňan 
pôvodné obsadenie, objaví sa vo finále seriálu[4]

## Iné projekty

Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Držitelia Slnka v sieti
Trojrozmerný priestor

**Trojrozmerný priestor** (skr. pre „trojrozmerný“ je 3D) je priestor, ktorý má tri rozmery a/alebo priestor, ktorý je definovaný tromi rozmermi. 

Pozícia objektov v tomto priestore je určená pomocou nejakej sústavy súradníc. Najznámejšie sú karteziánska a polárna sústava súradníc (príp. sférická sústava súradníc).

Kategória:Geometria
Orgán (anatómia)

**Orgán** alebo **ústroj** je časť tela viacbunkových organizmov zabezpečujúca vykonávanie určitej funkcie alebo funkcií. Spravidla pozostáva z viacerých tkanív alebo pletív.

Súbor orgánov vytvára tzv. orgánovú sústavu. Orgány s podobnou funkciou alebo tie, ktorých výkony sa navzájom dopĺňajú, vytvárajú ústrojenstvo.

## Človek
U človeka je to súbor dvoch alebo viacerých typov tkanív, ktorý má špecifickú funkciu a zväčša rozpoznateľné okraje či hranice. Orgánom je napr. srdce, pečeň, štítna žľaza, koža a podobne.

Orgány sa delia podľa funkcií a stavby. Základné skupiny orgánov sú:
# orgány výmeny látok a energií (tráviace, zažívacie, dýchacie, obehu telových tekutín, vylučovacie);
# orgány dráždivosti (zmyslové, nervové);
# orgány integračné (vnútornej sekrécie a nervové);
# orgány ochrany, opory a pohybu;
# orgány rozmnožovacie

Človek je super bytosť a jeho orgány majú veľa funkcií
Kategória:Fyziológia
Orgán

**Orgán** môže byť:
* časť tela, pozri orgán (anatómia)
* oficiálne zariadenie (prípadne len oficiálne poverená osoba) majúce určitú funkciu a tvoriace časť väčšieho celku (najmä verejnej správy, politickej organizácie, obchodnej spoločnosti), najmä výkonný úrad alebo výkonný úradník; napríklad:
** orgán verejnej správy
** orgán spoločnosti
* noviny alebo časopis, v ktorých sa podávajú oficiálne postoje konkrétnej politickej strany, hospodárskej ustanovizne, spolku a podobne

## Pozri aj
* organ
Anabolizmus

**Anabolizmus** (*ana* = nahor) je metabolizmus spojený so syntézou nových organických látok a tvorbou štruktúr. V užšom zmysle je to označenie pre takúto syntézu.

Anabolizmus využíva energiu získanú fotosyntézou, chemosyntézou, alebo katabolizmom na tvorbu (syntézu) zložitejších biomolekúl, ktoré zabezpečujú štrukturálnu podstatu a funkcie živých organizmov. Tento termín sa používa najmä vo fyziológií a medicíne, chemici skôr hovoria o anabolických reakciách.

Príkladom anabolizmu je tvorba bielkovín, z ktorých sú zložené napríklad svaly, alebo fosfolipidov, ktoré tvoria základnú zložku bunkovej membrány alebo proteosyntéza, syntéza DNA a fotosyntetická asimilácia.

Kategória:Fyziológia
Kategória:Biochémia
Katabolizmus (metabolizmus)

**Katabolizmus** alebo **katabióza** (*cata* – nadol) je metabolická fáza, pri ktorej sa zložité biomolekuly (cukry, tuky, bielkoviny) väčšinou v kaskáde biochemických reakcií štiepia na menšie a jednoduchšie molekuly. Pri tomto procese sa uvoľňuje energia, ktorá je vo forme ATP použitá pri opačných, anabolických procesoch. 

Pri niektorých katabolických procesoch sa tvoria koncové produkty, ktoré sú pre organizmus už neužitočné alebo dokonca škodlivé, a sú z neho preto vylúčené – najčastejšie vylučovacou, tráviacou sústavou a dýchacou sústavou. 

Príkladom katabolizmu je napríklad štiepenie bielkovín na aminokyseliny, alebo proces bunkového dýchania, kedy sa pri postupnej oxidácii atómov uhlíka a vodíka v molekule glukózy na CO2 a H2O získava energia.

Z bunkových organel katabolické procesy prebiehajú napríklad v peroxizómoch.

Kategória:Fyziológia
Kategória:Biochémia
Michal Gazdík

**Michal Gazdík** (* 27. august 1951, Jabloň) je slovenský herec.

Od roku 1973, kedy ukončil štúdium herectva na VŠMU v Bratislave, je členom Slovenského komorného divadla v Martine. 

## Filmografia
* 1973: Havária
* 1973: Javorová fujarka
* 1974: Pätnásť životov 
* 1975: Škaredá dedina 
* 1976: Postup
* 1977: Vítězný lid
* 1977: Ťapákovci
* 1978: Leť, ptáku, leť!
* 1980: Živá voda
* 1986: Alžbetin dvor
* 1986: Chlap v dome
* 1986: Poľovačka na otca
* 1986: Chalani
* 1988: Balada o mŕtvych očiach
* 1991: Zuzanka Hraškovie
* 1993: Hon na čarodejnice
* 2006: Jak se krotí krokodýli *(správca chaty)*
* 2009: Nedodržaný sľub
* 2009: Tri sezóny v pekle
* 2012: Intrigy *(Alexejevič Prokofijev)*
* 2023: Muž, ktorý stál v ceste *(kňaz Cecil)*
* 2025: Neuer *(horár)*

## Ocenenia
* Cena MK za herecký výkon v postave Manol Manolov v inscenácii Šatrovecká muzika
* Cena Literárneho fondu: 
** za postavu Falstaffa v inscenácii Veselé paničky Windsorské 
** za postavu Rafika v inscenácii Pani Rafiková
** za postavu Krauseho v inscenácii Top Dogs (2007) 

Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Členovia Slovenského komorného divadla
Kategória:Osobnosti z Jablone
Kategória:Cena Literárneho fondu
Tkanivo

**Tkanivo** je skupina buniek (a medzibunkového materiálu, ktoré ich obklopuje), ktorá obyčajne pochádza zo spoločnej kmeňovej bunky a pracuje spoločne na vykonávaní určitej funkcie. Pojmom tkanivo sa väčšinou označuje súbor živočíšnych buniek, pričom skupina buniek rastlín a húb sa väčšinou nazýva pletivo.

Tkanivá sú stavebným materiálom, z ktorého sú zložené orgány. V každom orgáne je niekoľko typov tkanív, pričom jedno je hlavné a určuje jeho funkciu. Medzi tkanivami v orgánoch sú obyčajne tesné vzťahy. Zmena v jednom z nich sa odrazí zmenami v ostatných tkanivách.

## Druhy tkanív
Existujú tieto druhy tkanív:

* epitelové tkanivo (epitel)
* podporné tkanivo (spojivové tkanivo, spojovacie tkanivo):
** spojivové tkanivo v užšom zmysle:
*** väzivo (väzivové tkanivo)
** podporné tkanivo v užšom zmysle:
*** kosť
*** chrupka
** trofické tkanivo (vyživovacie tkanivo; často klasifikované ako samostatný druh tkaniva)
* svalové tkanivo
* nervové tkanivo
* krv – je tekuté tkanivo – napriek tejto zvláštnosti splňuje všetky znaky tkaniva – je zložené z buniek, ktoré sú rovnakého pôvodu a plní určité základné funkcie

## Vývoj a obnova tkanív
Bunková špecializácia tkanív obmedzuje ich proliferačnú (deliacu) aktivitu. Bunky v tkanivách sa väčšinou delia len v rámci svojej priebežnej obnovy a nedovoľujú (až na vzácne výnimky) rozsiahlejšiu obnovu. Delenie a následná diferenciácia buniek tkanív je riadená:
* genetickou výbavou bunky (teloméry)
* tkanivovo špecifickými rastovými faktormi
* samotným miestom – možnosťou zakotvenia novovzniknutej bunky do príslušnej štruktúry tkaniva, napríklad na bazálnu membránu
* kontaktom s inými bunkami – kontakt s určitým typom bunky môže byť významným inhibičným (útlmovým) faktorom pri delení
Narušenie týchto regulačných faktorov môže viesť k apoptóze alebo k nádorovému rastu.

Podľa schopnosti obnovy možno tkanivá v organizme rozdeliť na niekoľko skupín:
* *tkanivá z buniek, ktoré vznikajú len počas embryonálneho vývoja*
** bunky, ktoré bez zmeny pretrvávajú počas celého života jedinca a pri ich zániku nedochádza k ich obnove (napr. bunky očnej šošovky)
** bunky obnovujúce svoje zaťažené časti (napr. fotoreceptory sietnice)
** čiastočne remodelovateľné bunky, reagujúce na záťaž zmenou tvaru, funkcie či veľkosti (bunky myokardu, niektoré neuróny)
* *tkanivá z obnovujúcich sa buniek*
** tkanivá obnovujúce sa jednoduchým delením (endotel)
** tkanivá obnovujúce sa z kmeňových buniek (napr. krvné bunky)

## Referencie

## Iné projekty
Orgánová sústava

**Orgánová sústava** alebo **orgánový systém** je súbor orgánov, ktoré v organizme zabezpečujú určitú komplexnú funkciu.

## Orgánové a iné funkčné sústavy človeka a ich časti

* **[[Oporná sústava]]**
** lebka | chrbtica | kostra hrudníka | panva | horná končatina | ruka | dolná končatina | noha | kĺby trupu | kĺby hornej končatiny | kĺby dolnej končatiny
* **[[Pohybová sústava]]**
** svaly: hlavy | krku | trupu | hornej končatiny | dolnej končatiny
* **[[Obehová sústava]]**
** srdcovocievna sústava:
*** srdce | srdcovnica (aorta)
*** cievne zásobovanie: hlavy a krku | vnútorných orgánov | hornej končatiny | trupu | dolnej končatiny
** miazga a miazgový obeh:
*** miazga | miazgové cievy
* **[[Miazgová sústava]] a [[imunitná sústava]]**
** miazga | miazgové cievy | slezina | týmus | mandle | lymfatické uzliny
* **[[Dýchacia sústava]]**
** nos | nosová dutina | hrtan | priedušnica | priedušky | pľúca | popľúcnica
* **[[Tráviaca sústava]]**
** ústna dutina | jazyk | zub | slinná žľaza | hltan | pažerák | žalúdok | pečeň | žlčník | tenké črevo | podžalúdková žľaza | hrubé črevo | slepé črevo | konečník
* **[[Nervová sústava]]**
** centrálna NS: mozog | miecha | zmyslové orgány
** periférna NS: hlavové nervy | miešne nervy | autonómne nervy
* **[[Vylučovacia sústava]]**
** oblička | močovod | močový mechúr | močová rúra
* **[[Rozmnožovacia sústava]]**
** žena: vaječník | maternica | vagína | prsná žľaza
** muž: semenník | predstojnica | pohlavný úd
* **[[Endokrinná sústava]]**
** štítna žľaza | príštítne telieska | detská žľaza | podmozgová žľaza | šuškovité teliesko | podžalúdková žľaza | nadobličky | pohlavné žľazy
* **[[Krycia sústava]]** (Kožná sústava)
** koža | kožné žľazy | nechty | vlasy

Kategória:Anatómia
Vladimír Petruška

**Vladimír Petruška** (* 5. júl 1923, Gelnica – † 4. máj 1986, Košice) bol slovenský herec a divadelný režisér.

## Filmografia

* 1951: Boj sa skončí zajtra (Hriňo)
* 1952: Lazy sa pohli (Dubský)
* 1953: Výstraha (Zbuch)
* 1957: Posledná bosorka (inkvizítor)
* 1957: **[[Zemianska česť]]** (zeman)
* 1959: Skaly a ľudia (ing. Zachar)
* 1960: **[[Jerguš Lapin]]** (robotník)
* 1972: Človek na moste (partizán)
* 1974: Cesta ženy (Havran)
* 1975: Život na úteku (Hvozdák)
* 1976: Do posledného dychu (Prušanský)
* 1976: Rozdelení (Hochel)
* 1976: Vojaci slobody (gen. Kratochvíl)
* 1978: Poéma o svedomí (valciar)
* 1979: Blízke diaľavy (Klincko)
* 1979: Hordubal
* 1980: Živá voda (Kolembus)
* 1981: Kosenie Jastrabej lúky (starý Adam)
* 1982: **[[Predčasné leto]]** (predseda ZRPŠ)
* 1984: Na druhom brehu slobody (Kalina)
* 1985: Zabudnite na Mozarta (arcibiskup)

Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Slovenskí divadelní režiséri
Kategória:Osobnosti z Gelnice
Vladimír Kostovič

**Vladimír Kostovič** (* 14. apríl 1926, Liptovský Peter – † 2. júl 1997, Bratislava) bol slovenský herec.

V rokoch 1947 - 1949 člen Slovenského divadla v Prešove, 1949 - 1951 Armádneho umeleckého súboru V. Nejedlého v Prahe, od roku 1951 činohry Novej scény v Bratislave. Vytvoril menšie postavy vo vyše 70 hraných aj televíznych filmoch (*Miesto v dome* - 1973, *Kronika* - 1974,* Na baňu klopajú* - 1981, *Anička Jurkovičová* - 1983)

## Filmografia

* 1951: Akce B (príslušník SNB)
* 1954: Drevená dedina
* 1957: Štyridsaťštyri
* 1962: Tam za lesem (Fichtl)
* 1962-63: **[[Jánošík I-II]]** (Michalec)
* 1963: Výhybka (stavbyvedúci)
* 1966: Jeden deň pre starú paniu (kostolník)
* 1967: Tri dcéry (Janček)
* 1968: **[[Traja svedkovia]]** (veliteľ husárov)
* 1972: Ľalie poľné (Krujbel)
* 1973: Hriech Kataríny Padychovej (Kusal)
* 1973: Zločin v Modré hvězdě (Sándor Kerekes)
* 1974: Cesta ženy (Lojzko)
* 1974: Do zbrane, kuruci!
* 1974: Ohnivé križovatky (starý Beluš)
* 1975: **[[Pacho, hybský zbojník]]**
* 1975: Tetované časom (Laci)
* 1976: Červené víno (Virág)
* 1977: Dvere dokorán (majster Turan)
* 1977: **[[Zlatá réva]]** (vedúci dielne Hudec)
* 1978: Krutá ľúbosť (kupec)
* 1978: Poéma o svedomí (podplukovník Ferjenčík)
* 1979: Blízke diaľavy (vandrovník)
* 1979: Choď a nelúč sa (Gabaj)
* 1979: Rosnička (Dubinský)
* 1979: Smrť šitá na mieru
* 1980: Demokrati (riaditeľ Rozvalid)
* 1981: Člny proti prúdu (Hronec)
* 1982: **[[Tušenie (slovenský film)|Tušenie]]** (sprievodca)
* 1983: Mŕtvi učia živých (Kostolányi)
* 1983: **[[Tisícročná včela]]** (starý Dudač)
* 1984: **[[Falošný princ]]** (krajčír)
* 1984: Lev Tolstoj (sprievodca)
* 1990: **[[Dávajte si pozor!]]**

Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Osobnosti z Liptovského Petra
Krycí epitel

**Krycí epitel** je epitel tvoriaci bariéru medzi vonkajším a vnútorným prostredím organizmu. 

Povrch tela pokrýva epidermis, ktorá je u bezstavovcov jednovrstvová, u článkonožcov pokrytá kutikulou a u stavovcov spolu s coriom (zamšou) vytvára kožu – integument. Okrem toho tieto epitely vystielajú telové dutiny, kde sú súčasťou seróznych blán (mezotel), vystielajú cievnu sústavu (endotel) a vnútro dutých orgánov (epitel čreva, maternice, močového mechúra, vývodov žliaz atď.).

Jednotlivé krycie epitely sa od seba morfologicky líšia. Podľa toho, z koľkých vrstiev buniek sa epitel skladá, rozlišujeme epitely jednovrstvové a viacvrstvové. Podľa tvaru buniek rozlišujeme epitel kubický, dlaždicový a cylindrický. 

Voľný povrch krycích epitelov býva špecializovaný na určitú funkciu a vytvára špecifické útvary. Takýmito útvarmi môžu byť mikroklky, ktoré zväčšujú voľný povrch bunky (pozri resorpčný epitel), a riasinky (pozri riasinkový epitel).

U suchozemských stavovcov je častým javom rohovatenie krycieho epitelu. Vyskytuje sa na miestach, kde je povrch epitelu vystavený mechanickým vplyvom. Povrchové bunky takéhoto epitelu strácajú jadrá a niektoré organely. Cytoplazma týchto buniek sa postupne napĺňa zrnami keratínu (rohoviny) a celé bunky sa po čase odlupujú od povrchu.

## Externé odkazy
*

Kategória:Fyziológia
Kategória:Histológia
Riasinkový epitel

[255px|náhľad|vpravo|Viacradový cylindrický epitel s riasinkami a pohárikovými bunkami – [priedušnica (HE)]]
**Riasinkový epitel** (iné názvy: **obrvený epitel**, **vírivý epitel**) je epitel, ktorý má na povrchu riasinky, ktoré sa kmitavo pohybujú. Je viac rozšírený u bezstavovcov. Nachádza sa v rozličných orgánoch od kože cez pohlavné orgány, tráviaci systém až po nervovú sústavu a zmyslové orgány. 

Riasinky sú špecializáciou povrchu krycieho epitelu. Ich charakteristickou vlastnosťou je kmitavý pohyb. Týmto spôsobom sa pohybuje hlien a v ňom zachytené nečistoty von z dýchacích ciest. Primárnym larvám a evolučne primitívnym živočíchom slúži takýto obrvený epitel na pohyb.

## Externé odkazy
*

Kategória:Fyziológia
Kategória:Histológia
Resorpčný epitel

**Resorpčný epitel** je epitel, ktorý sa skladá z buniek prispôsobených vstrebávaniu látok. Plniť túto úlohu mu pomáhajú mikroklky na povrchu buniek, ktoré zväčšujú resorbčnú plochu. Mikroklky nachádzame v epiteli tenkého čreva u stavovcov i bezstavovcov. Stavovce majú ešte navyše povrch tenkého čreva zväčšený aj klkmi, ktoré bezstavovcom chýbajú.

## Externé odkazy
*

Kategória:Fyziológia
Kategória:Histológia