open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lieková forma

**Lieková forma** (tiež **aplikačná forma**) je konečná forma spracovania účinnej látky a pomocných látok, ktorá je svojím zložením a tvarom prispôsobená miestu a cieľu podania. Lieková forma umožňuje podanie, užitie a použitie lieku a koexistenciu liečiv a pomocných látok. Dôležitými atribútmi liekovej formy je nielen jej tvar, ale aj zloženie a fyzikálna štruktúra. K liekovým formám patrí tableta, tobolka (nazývaná tiež kapsula), čapík, globula, kvapky, sirup, elixír, emulzia, mixtúra, krém, masť, omývadlo, inhalačný aerosól a injekcia. Liek v aplikačnej forme je v takej, v ktorej je možné vpraviť ho do organizmu. Štúdiom liekových foriem sa zaoberá farmácia a farmaceutická technológia. Veľmi dôležitou charakteristikou liekovej formy je farmaceutická dostupnosť, čo je podiel podanej látky v liekovej forme (napríklad hmotnosť liečiva v tablete), ktorá je dostupná pre absorpciu, teda prechod z lumena gastroinestinálneho trkatu do krvi.

## Referencie


## Pozri aj
* farmakokinetika
* farmácia
* liberácia
* biologická dostupnosť

## Externé odkazy
* Chalabala et al.: Liekové formy
* Lichnerová et al.: Liekové formy Návody na praktické cvičenia I.
* Lichnerová et al.: Liekové formy Návody na praktické cvičenia II.


Kategória:Farmakokinetika
Kategória:Farmakológia
AlloCiné

**AlloCiné** je francúzska webová stránka, ktorú založil Jean-David Blanc v roku 1988 a neskôr sa k nej pridal Patrick Holzman. Podnik patrí spoločnosti Webedia od roku 2013. AlloCiné sa špecializuje na poskytovanie informácií o francúzskej kinematografii, väčšinou so zameraním na propagáciu noviniek prostredníctvom DVD, Blu-ray a VOD. Webová stránka sa považuje za francúzsky ekvivalent filmovej databázy IMDb.

## História a opis
Spočiatku bola Allociné telefonická informačná služba poskytujúca podrobnosti o programe kín. Neskôr sa zmenil na internetový portál, ktorý ponúka rozsiahle informácie o všetkých filmoch distribuovaných vo Francúzsku. Služba bola známa svojim ľahko zapamätateľným číslom (40 30 20 10, neskôr 01 40 30 20 10) a absenciou dodatočných poplatkov za hovory, čím sa odlišovala od konkurencie. Hlas Allociné v podaní Patricea Baudriera sa stal populárnym a bol pozoruhodne parodovaný Gadom Elmalehom. Spoločnosť rozlišovala svoje ponuky, aby sa etablovala ako popredný webový portál pre informácie o kine vo Francúzsku.

V roku 2000 Allociné spustila Allociné Télévision, televízny kanál venovaný filmovým novinkám, filmom a tým, ktorí ich tvoria. V roku 2005 Allociné rozšírilo svoju databázu o televízne seriály. V rokoch 2011 až 2012 Allociné prevádzkovalo online televízny kanál s názvom Allociné TV a spustilo Allociné Productions, dcérsku spoločnosť zameranú na audiovizuálnu produkciu.

AlloCiné bolo spustené v roku 1993, predtým ako ho kúpili Canal+ v roku 2000 a Vivendi Universal v roku 2002. Od júna 2007 do roku 2013 ho vlastnil Tiger Global, americký investičný fond. 98 % Allociné kúpila FIMALAC, francúzska holdingová spoločnosť vlastnená Marcom Ladreitom de Lacharrière, za 66,9 milióna eur. Allociné sa následne pridružilo spoločnosti Webedia, ktorú vlastní Fimalac.

V januári 2015 bola Allociné spolu so SensCritique, Première a Télérama jednou zo štyroch platforiem, ktoré CNC vybralo ako partnerov na spustenie svojho vyhľadávača ponuky VOD. Dňa 5. septembra 2011 AlloCiné spustilo AlloCiné TV, dnes už neexistujúci súkromný televízny kanál.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web

## Zdroj

Kategória:Podniky založené v 1988
Kategória:Stránky o filmoch
Kategória:Francúzske webové stránky
Kategória:Filmové databázy
Kategória:Filmové organizácie
Pohyb liečiva v organizme

**Pohyb liečiva v organizme** je proces, ktorým sa liečivo dostáva na miesto svojho účinku po liberácii z liekovej formy. Liečivo prekonáva tri druhy bariér:

# vonkajšia bariéra - tvorená kožou, ale aj sliznicami vo vnútri tela, ako je črevný epitel, riasinkový epitel v dýchacom systéme. Liečivo sa cez vonkajšiu bariéru dostáva do krvi.
# cievna bariéra - tvorená cievnym endotelom, ktorý oddeľuje krv od tkanív. Cievna bariéra sa uplatní, keď už je liečivo v systémovej cirkulácii a prestupuje z krvi do tkanív. K cievnej bariére patrí aj hematoencefalická bariéra. 
# bunková bariéra - tvorená cytoplazmatickou membránou, ktorá oddeľuje intracelulárny priestor (vnútro bunky) a extracelulárny priestor (mimobunkový priestor). Cieľ liečiva a teda cieľ terapeutického zásahu sa často nachádza vo vnútri bunky, preto liečivá musia prekonávať cytoplazmatickú membránu.

Z hľadiska mechanizmu pohybu liečiva v organizme ho môžeme deliť na:

* konvektívny transport liečiva - liečivo je unášané telesnými tekutinami, ako sú krv a lymfa, na veľké vzdialenosti v porovnaní s veľkosťou molekuly liečiva. Tento typ transportu liečiva nie je závislý na fyzikálno chemických vlastnostiach liečiva. Tie sa prejavia iba v možnosti väzby liečiva na transportné molekuly v krvi, ako je albumín, proteín, na ktorý sa viažu hlavne lipofilné liečivá, ktoré sú málo rozpustné vo vode. Väzba liečiva na proteín plazmy je reverzibilná a je sprostrekovaná nekovalentnými interakciami, ako sú elektrostatické sily, vodíkové mostíky a van der Waalsove interakcie.  
* difúzny transport liečiva - liečivo je unášané termickým pohybom molekúl (Brownov pohyb) z miesta s jeho vysokou koncentráciou na miesto s nízkou koncentráciou, čo sa termodynamicky popisuje chemickým potenciálom, resp. elektrochemickým potenciálom liečiva a Fickovými zákonmi difúzie. Rýchlosť transportu difúziou závisí od veľkosti molekuly a jeho fyzikálnych vlastností.
* transmembránový transport liečiva - liečivo prekonáva biologické membrány buď intracelulárne (zvonku do vnútra bunky), transcelulárne (zvonku do vnútra bunky na jednom póle bunky a zvnútra bunky smerom von na druhom póle bunky) alebo paracelulárne (liečivo putuje okolo buniek zvonku, nevniká do vnútra buniek). Transmembránový transport liečiva je úplne závislý od chemických a fyzikálny vlastností liečiva.

## Referencie


## Pozri aj

* Vonkajšia bariéra organizmu
* Cievna bariéra organizmu
* Bunková bariéra organizmu

Kategória:Farmakológia
Tableta

náhľad|Tablety
**Tableta** je tuhá dávkovaná lieková forma pripravená lisovaním (zhusťovaním) práškovitej zmesi (nazývanej tabletovina) s obsahom liečivých a pomocných látok, ktoré uľahčujú vznik výlisku a zaručujú jeho požadované vlastnosti. Liekopis definuje tabletu ako tuhý, tvarovo určitý, pórovitý výlisok z práškovej zmesi liečiv a pomocných látok určený na vnútorné užitie alebo iné upotrebenie. V styku s vodou alebo tráviacimi šťavami sa tableta rozpadá na častice, z ktorých vznikla, resp. sa rozpúšťa.

## Perolet
Perolet (perorálna tableta, tabulettae perorales) je tableta, ktorá sa prehĺta v celku alebo sa nechá rozpadnút vo vode. Obsahuje systémovo pôsobiace liečivo. Perorálne tablety tvoria najväčšiu časť vyrobených tablie.

## Oriblet
Oriblet (orálna tableta, tabulettae orales) je tableta, ktorá sa nechá pozvoľna rozpustiť v ústach, pričom obsahuje liečivo s lokálnym účinkom.

## Lingvet
Lingvet (tableta pod jazyk, sublinguaálna tableta, tabulettae sublinguales) je tableta, ktorá sa vkladá pod jazyk alebo medzi ďasná a čeľusť, kde sa nechá rozplynúť. Obsahuje systémovo pôsobiace liečivo, ktoré neznáša kyslé prostredie žalúdka, u liečiv, u ktorých je nutný rýchly nástup účinku (nitroglycerín pri angine pectoris). Sublinguálnou aplikáciou sa liečivo vyhne metabolizmu v pečeni.

Bukálne tablety (tabulettae bucales) sú tablety vkladané medzi čeľusť a ďasná.

## Efervet
Efervet (šumivá tableta, tabuletae effervescentes) je tableta určená na rozpustenie v pitnej vode za tvorby šumového roztoku, ktorý sa vypije. Efervet obsahuje liečivo so systémovým účinkom.

## Implantet
Implantet (implantačná tableta, tabuletae implantabiles) je tablety určená na chirurgickú implantáciu po kožu. Implantet obsahuje dlhodobo systémovo pôsobiace liečivo, ako napríklad hormón.

## Injektet
Injektet (tableta na prípravu injekčného roztoku, tabulettae pri onjectione) je tableta určená na rozpustenie v sterilnej vode určenej na injekcie (*aqua pro injectione*). V prípade potreby sa tableta rozpustí a pripravený roztok sa injikuje. Tento druh tabliety sa označuje aj ako hypodermická tableta (tabuletae hypodermicae).

## Vaginet
Vaginet (vaginálna tableta, tabuletae vaginales) je tableta určená na vkladanie do pošvy, obsahuje lokálne pôsobiace liečivo.

## Solublet
Solublet (tableta na prípravu roztoku, tabuletae pro sulutione) je tableta určená na prípravu roztokov využívané na dezinfekciu, obklady a výplachy.

## Diagnet
Diagnet (diagnostická tableta, tabuletae diahnosticae) je tablety určená na diagnostické účely v mikrobiológii pri vyšetrení rezistencie baktérií na antibiotiká.

## Žuvacie tablety
Žuvacie tablety (tabuletae manducabiles) sú určené pre deti na žutie, preto majú dobre chutiť. Obsahujú vitamíny, antacidá alebo antibiotiká.

## Pastilka
Pastilka (lozenges, troches) je tvarom a použitím podobná tablete. Pastilky sa vyrábajú zo zmesi pomocných látok a účinných látok, pričom často obsahujú sacharózu a laktózu. Tabletovina určená na výrobu pastiliek sa navhlčuje etanolom, následne sa lisujú pastilky, ktoré sa sušia.

## Referencie


## Pozri aj
* Lieková forma

Kategória:Liekové formy
Ciguayčina

náhľad|Predkolumbovské jazyky na Antilách.

**Ciguayčina** (*ciguayo* alebo *siwayo*) bol jazyk polostrova Samaná ostrova Hispaniola (dnes Dominikánska republika) v čase dobývania Španielmi. Zdá sa, že Ciguayci predchádzali poľnohospodárstvu Taínov, ktorí obývali veľkú časť ostrova, a že jazyk v čase kontaktu so Španielskom vymieral a v priebehu storočia zanikol.

Ciguayčinou sa hovorilo na severovýchodnom pobreží rímskokatolíckej diecézy Magua od Nagua na juhu aspoň po rieku Yuna a na celom polostrove Samaná.

## Lexikón
O ciguayčine sa vie len málo, okrem toho, že ide o odlišný jazyk od taínčiny a susedného jazyka macorix. Jediné overené slová sú „zlato“ – *tuob* (pravdepodobne  alebo ) a niekoľko názvov miest ako napr. *Quizquella* (presumably ), čo znamená „veľmi hornatý“.  Preto je nepravdepodobné, že jazyk je arawakský alebo karibský, keďže jazyky týchto rodín majú jednoduché V a CV štruktúry slabík aj v prepožičaných slovách, ktoré boli pôvodne CCV alebo CVC. Granberry & Vescelius (2004) špekulujú, že najbližšie paralely by mohli byť v tolských jazykoch v Hondurase.

Granberry & Vescelius (2004) analyzovali morfémy slova *tuob* („gold“) a *Quizquella* „veľmi hornatý“ ako:

;to-w-b(e) „zlato“
**to*- (porov. východná tolčina *t* „ťažký“/„ťažko(sť)“)
*-*w*- (porov. východná tolčina -*w*- „jeho“)
*-*b(e)* (porov. východná tolčina -*pe* „kameň“)

;kʰis-kʰe-ya „veľmi hornatý“
**kʰis*- (porov. východná tolčina *kʰis* „tvrdá skala“)
*-*kʰe*- (porov. reduplikácia vo východnej tolčine)
*-*ya* (porov. východná tolčina *yo* „strom“)

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Jazyky v Dominikánskej republike
Kategória:Mŕtve jazyky
Astra huňatá

**Astra huňatá** alebo **zlatovlások huňatý**, () je druh stepnej byliny rodu astra, z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa oblasti od Maďarska až po západnú Sibír a čínsky Sin-ťiang.

## Opis
Astra huňatá je bylina charakteristická hustým sivo bielo plstnatým odením. Byľ je priama alebo vystúpavá, v zloženom súkvetí rozkonárená, vysoká 10 až 35 cm.

Listy sú sediace, čepeľ je podlhovasto vajcovitá až kopijovitá, na vrchole tupo končistá, husto sivo bielo plstnatá, jednožilová.

Úbory sú terčovité, početné, valcovité, s priemerom do 10 mm, s 5 až 10 žltými rúrkovitými kvetmi.
Zákrov je valcovitý, zákrovné listene sú vajcovité, bielo pavučinato vlnaté, vonkajšie zákrovné listene sú menšie, jeden až trojžilové, vnútorné sú väčšie, troj až päťžilové.

Plodmi sú podlhovasté, štetinato chlpaté nažky, dlhé do 4 mm. Lúče chocholca sú svetlohnedé, dlhé 6 až 9 mm.

## Rozšírenie
Astra huňatá je eurázijský druh s areálom siahajúcim od severozápadnej Číny na západ cez Kazachstan, severozápadný Irán, západnú Sibír a južný Ural až na Krym, do Moldavska, Rumunska, Bulharska a prechádza stredným a východným Maďarskom.
Na Slovensku sa očakáva možný výskyt v súvislosti s blízkymi lokalitami v severovýchodnom Maďarsku. Historický ani súčasný výskyt druhu u nás sa však nepotvrdil.

## Ekológia
Astra huňatá osídľuje slaniská, stepi, lesostepi a vápencové skalnaté svahy. Kvitne od augusta do septembra.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* astra huňatá na stránke Botany.cz
* astra huňatá na stránke GBIF

huňatá
Kategória:Rastliny so žltými kvetmi
Jarabinská

**Jarabinská** je krátky vodný tok vo Veľkej Fatre na území okresu Ružomberok. Je to ľavostranný prítok Ľubochnianky s dĺžkou približne 2,5 km a je tokom IV. rádu. Preteká územím Národného parku Veľká Fatra.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec., na východnom úbočí Kopy (), v nadmorskej výške približne 

Pramenná oblasť sa nachádza v závere rovnomennej doliny, v zalesnenej oblasti turčianskej vetvy veľkofatranského hrebeňa, na okraji národnej prírodnej rezervácie Kornietová, odkiaľ tečie východným smerom. Na hornom toku priberá niekoľko menších prítokov z oblasti Jarabinskej () a významnejší ľavostranný z úbočia Kopy. Pokračuje severovýchodným smerom dolinou Nižná Jarabinská a priberá viacero významnejších ľavostranných prítokov zo svahov Jarabinej (). Pod Marnovou () sa ostro stáča na juh a úpätím tohto vrchu sa postupne stáča na juhovýchod. Bez ďalších významnejších prítokov vteká do Ľubochnianskej doliny, kde sa v lokalite Nižný Tajch, v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Ľubochnianky. Potok patrí do povodia rieky Váh.  

Potok pramení a preteká katastrálnym územím obce Ľubochňa v okrese Ružomberok v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veľkej Fatre
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Ružomberok
Ciguayo

**Ciguayo** môže byť:
* domorodý obyvateľ polostrova Samaná, pozri Ciguayci
* jazyk domorodých obyvateľov polostrova Samaná, pozri ciguayčina
Azua

**Azua** môže byť:

* provincia v Dominikánskej republike, pozri Azua (provincia)
* mesto v Dominikánskej republike, pozri Azua (mesto)
Askalon

**Aškelon** (hebrejsky  אַשְׁקְלוֹן‎, arabsky عسقلان‎ *Askalán*, latinsky *Ascalon*, anglicky *Ashqelon* alebo *Ashkelon*) je pobrežné mesto v južnej časti Izraela, v staroveku to bolo významné prístavné mesto v Kanaáne. Súčasný Aškelon bol založený v roku 1948.

Bolo dôležitým mestom počas rímskeho, byzantského a raného islamského obdobia. Vďaka svojej polohe blízko pobrežia a medzi križiackymi štátmi a Egyptom mal veľký význam najmä počas obdobia križiackych výprav. Bitka pri Aškelone bola poslednou počas Prvej križiackej výpravy. V roku 1270 mamelucký sultán Bajbars nariadil zničenie opevnenia a prístavu. V dôsledku toho bolo mesto opustené jeho obyvateľmi a prestalo sa využívať.

## Partnerské mestá
*  Aix-en-Provence, Francúzsko
*  Aviano, Taliansko
*  Baltimore, Maryland, USA
*  Berlín-Pankow, Nemecko
*  Côte Saint-Luc, Kanada
*  Entebbe, Uganda
*  Hrodna, Bielorusko
*  Iquique, Čile
*  Kutaisi, Gruzínsko
*  Portland, Oregon, USA
*  Sacramento, Kalifornia, USA
*  Sin-jang, Čína
*  Vani, Gruzínsko
## Iné projekty

## Referencie

Kategória:Mestá v Izraeli
Cievna bariéra organizmu

**Cievna bariéra organizmu** je bariéra oddeľujúca intravazálny (vnútrocievny) priestor od extravazálneho (mimocievneho) priestoru. Ide o vnútornú bariéru organizmu. Cievna bariéra organizmu oddeľuje krv od tkanív. Je tvorená cievnym endotelom a bazálnou membránou.

## Endotel s bariérovou funkciou
Endotel s bariérovou funkciou je tvorený bunkami poprepájanými tesnými spojmi bez pórov. Endotel s bariérovou funkciou vytvára: 

* hematoencefalickú bariéru, ktorá oddeľuje krv od centrálnej nervovej sústavy,
* hematolikvorovú bariéru, ktorá oddeľuje krv od mozgomiešneho moku (likvoru),
* placentárnu bariéru, ktorá oddeľuje matku od plodu, je tvorená tesne priliehajúcimi bunkami syncytiotrofoblastu,
* testikulárnu bariéru, ktorá oddeľuje tkanivo semenníkov tvoriace spermie od krvi, je tvorená tesne priliehajúcimi Sertoliho bunkami.

## Referencie


## Pozri aj

* Pohyb liečiva v organizme
* Vonkajšia bariéra organizmu
* Bunková bariéra organizmu

Kategória:Farmakológia
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2025

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2025** boli 27. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Turnaj Top divízie sa hral od 9. do 20. apríla 2025 v českom meste České Budějovice. Titul majsteriek sveta z roku 2024 obhajovali hokejistky Kanady, ale vo finále prehrali v predĺžení so Spojenými štátmi.

Tento turnaj bol najnavštevovanejšími hokejovými MS žien v histórii s počtom divákov 122 331.

## Základné skupiny

*Všetky časy sú miestne ([[Stredoeurópsky letný čas]] – [[UTC+2]]).*

### Skupina A

|}

### Skupina B

|}

## Play-off
Pre semifinále boli tímy znovanasadené podľa umiestnenia v základných skupinách.

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o 5. miesto

### Zápas o 3. miesto

### Finále

## Konečné poradie

## Nižšie divízie

Súčasťou MS 2025 bolo aj šesť turnajov nižších divízií, na ktorých hralo ďalších 35 reprezentačných tímov.

## Referencie

Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien
ženy
Kategória:Ľadový hokej v 2025
Kategória:Ľadový hokej v Česku
Kategória:Športové podujatia v Českých Budějoviciach
Kategória:2025 v Česku
Pierre de Vieille-Bride

Fra' **Pierre de Vieille-Bride** alebo **Vieille-Brioude** (* cca. 1200, Francúzske kráľovstvo† po 1242, Margat) bol 18. predstaveným Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

## Životopis
Pierre de Vieille-Bride sa objavil vo Svätej zemi vo februári 1216 ako obyčajný brat. Jeho priezvisko je deformáciou Vieille-Brioude, čo naznačuje, že pochádza z Auvergne a z pevnosti Vieille-Brioude. Od 18. júla 1237 do apríla 1239 bol hlavným perceptorom nemocnice. Predstaveným Rádu bol zvolený v roku 1239 alebo 1240, keď nahradil Bertranda de Comps.

Počas prvých mesiacov funkčného obdobia sa zdržiaval v rádovom zámku v Margate, odkiaľ koordinoval boj Rádu proti sultánovi z Aleppa. V roku 1240 uzavrel dohodu o neutralite s káhirským sultánom as-Salihom Ayyubom proti jeho strýkovi a rivalovi sultánovi z Damasku as-Salihovi Ismailovi výmenou za niektoré krajiny vrátane Askalonu. To špitálnikov postavilo do sporu s templárskymi rytiermi, ktorí na oplátku uzavreli spojenectvo s as-Salihom Ismailom a dostali od neho pozemky a hrady v Galilei. Obom stranám sa nakoniec podarilo zachovať neutralitu a ponechať si územia, ktoré získali.

Presný dátum smrti nie je známy. V každom prípade majster zomrel pred 31. májom 1243, keď už ako predstavený Rádu úradoval Guillaume de Châteauneuf. Táto skutočnosť je však v rozpore so všeobecne akceptovaným názorom do začiatku 20. storočia, že Viel-Bride zomrel v bitke pri Gaze 17. októbra 1244. Tieto tvrdenia sú v rozpore s epitafom na náhrobnej doske v krypte veliteľstva Saint-Jean-d’Acre, na ktorom je dátum jeho úmrtia uvedený ako 1242. Jeho nástupcom bol Guillaume de Chateauneuf.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Narodenia v 1200
Kategória:Úmrtia v 1242
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Nová vlna (film z roku 2025)

[náhľad|Premiéra filmu ''Nová vlna'' na filmovom [Festival de Cannes|festivale v Cannes v roku 2025.]]

***Nová vlna*** () je francúzsky film, ktorý bol uvedený do kín 8. októbra 2025. Film režiséra Richarda Linklatera sa zameriava na obdobie 60. rokov vo Francúzsku pri hnutí novej vlny.

Tento film je príbehom vzniku a natáčania filmu Jean-Luc Godarda *[[Na konci s dychom]]* (1960), v štýle a duchu, s akým ho Godard vytvoril.

## Herecké obsadenie
* Zoey DeutchJean Seberg
* Alix BénézechJuliette Greco
* Jade Phan-GiaPhuong Maittret
* Guillaume MarbeckJean-Luc Godard
* Paolo Luka NoéFrancois Moreuil
* Aubry DullinJean-Paul Belmondo
* Benjamin CléryPierre Rissient
* Jodie Ruth-ForestSuzanne Schiffman
* Blaise PetteboneMarc Pierret
* Côme ThieulinEric Rohmer
* Adrien RouyardFrançois Truffaut
* Matthieu PenchinatRaoul Coutard
* Bruno DreyfürstGeorges de Beauregard
* Jean-Jacques Le VessierJean Cocteau
* Jonas MarmyJacques Rivette
* Antoine BessonClaude Chabrol
* Laurent MotheRoberto Rossellini
* Roxane RivièreAgnès Varda
* Niko RavelMichel Fabre
* Benoît BouthorsClaude Beausoleil
* Pauline BelleSuzon Faye

## Fakty a zaujímavosti
* Natáčanie sa začalo v Paríži a prebiehalo od marca do apríla 2024.
* Film by mal byť uvedený na filmovom festivale v Cannes v roku 2025.
* O takmer šesťdesiatpäť rokov neskôr po *[[Na konci s dychom]]* zrekonštruuje nový čiernobiely film Richard Linklatera. Snímka sleduje vznik prvého Godardovho celovečerného filmu.
* Vo francúzskych kinách videlo snímku 55 220 divákov (k 20. októbru).
* Na festivale v Cannes 2025 bol Richard Linklater nominovaný na Zlatú palmu v hlavnej súťaži.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

* 

Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 2025
Kategória:Francúzske filmy inšpirované skutočnou udalosťou
Kategória:Čiernobiele filmy
Absorpcia (farmokológia)

*Nemýliť s [[Väzba liečiva|Adsorpcia liečiva]]*

**Absorpcia** liečiva je farmakokinetický dej, ktorým liečivo preniká z miesta podania do krvnej cirkulácie. Absorpcia je definovaná ako transport rozpusteného liečiva z miesta podania do krvného alebo lymfatického obehu.

## Referencie

Kategória:Farmakológia
Astra bodkovaná

**Astra bodkovaná** alebo **hviezdovec bodkovaný**, () je druh trvácej byliny rodu astra, z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa oblasti od Európy po Kaukaz.

## Zoznam poddruhov
V rámci druhu eviduje databáza semenných rastlín POWO tieto súčasné poddruhy:
* *[[Galatella sedifolia subsp. dracunculoides]]*  – od Európy po Irán a čínsky Sin-ťiang.
* *[[Galatella sedifolia subsp. illyrica]]*  – severozápad Balkánskeho polostrova.
* *[[Galatella sedifolia subsp. sedifolia]]* – Európa až Kaukaz.

Na Slovensku sa vyskytuje iba poddruh astra bodkovaná pravá.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
bodkovaná
Artemis Accords

náhľad|Signatári Artemis Accords
**Artemis Accords** je séria nezáväzných multilaterálnych dohôd medzi vládou Spojených štátov amerických a inými svetovými vládami, ktoré rozpracúvajú štandardy a normy, ktorých dodržiavanie sa očakáva pri aktivitách vo vesmíre. Dohody súvisia s programom Artemis, snahou Američanov vrátiť ľudí na Mesiac do roku 2027 s konečným cieľom rozšíriť prieskum vesmíru na Mars a ďalej.

K 21. januáru 2025, s pristúpením Fínska, podpísalo dohody 53 krajín, vrátane Slovenska, z toho dvadsaťsedem v Európe, deväť v Ázii, sedem v Južnej Amerike, päť v Severnej Amerike, tri v Afrike a dve v Oceánii.

## História
5. mája 2020 zverejnila *[[Reuters|agentúra Reuters]]* exkluzívnu správu, že administratíva Donalda Trumpa pripravuje novú medzinárodnú dohodu o ťažbe na Mesiaci, ktorá bude čerpať zo Zmluvy o vesmíre z roku 1967. O desať dní neskôr správca NASA Jim Bridenstine oficiálne oznámil Artemis Accords, sériu dohôd s partnerskými krajinami zameraných na vytvorenie riadiaceho rámca pre skúmanie a ťažbu na Mesiaci.

## Pozri aj
* Kozmické právo
* Kozmická zmluva
* International Lunar Research Station
* Využívanie miestnych zdrojov (ISRU)

## Referencie

## Externé odkazy
* Artemis Accords v NASA (anglicky)

## Zdroj

Kategória:2020 vo vesmíre
Kategória:Program Artemis
Kategória:Mesiac
Kategória:Kozmické právo
Vlastné vektory a vlastné hodnoty

**Vlastné vektory** a **vlastné hodnoty** (alebo **vlastné čísla**) sú matematické pojmy používané v lineárnej algebre, ktoré charakterizujú špecifické vektory, ktoré pri pôsobení lineárnej transformácie nemenia svoj smer, no môžu zmeniť orientáciu alebo veľkosť. Matematicky to možno zapísať ako

: T\mathbf v=\lambda \mathbf v  

kde T je nejaká lineárna transformácia, \mathbf v je vlastný vektor danej lineárnej transformácie a \lambda je jeho vlastná hodnota. Znamená to, že po aplikácii lineárnej transformácie je výsledkom operácie ten istý vektor (vlastný vektor) vynásobený nejakým číslom (vlastná hodnota alebo vlastné číslo).

## Definícia
Nech A je štvorcová matica veľkosti n \times n nad poľom \Reals (alebo \Complex). Nenulový vektor v \in \reals^n(alebo v \isin \Complex^n) sa nazýva vlastný vektor matice A, ak existuje skalár \lambda \in \reals (alebo \lambda \in \Complex) pre ktorý platí:

: Av = \lambda v

Číslo \lambda sa nazýva vlastné číslo matice A, ktoré prislúcha k vlastnému vektoru v. Vlastné čísla matice A sú riešenia charakteristickej rovnice, ktorá sa získava pomocou determinantu:

: \det(A- \lambda I) = 0

kde I je jednotková matica veľkosti n \times n . Po určení vlastných čísel sa k nim hľadajú vlastné vektory riešením homogénnej sústavy lineárnych rovníc:

: (A - \lambda I) v = 0

## Výpočet
Nech A =\begin{bmatrix} 1 & 2 \\ 4 & -1 \end{bmatrix}. 

Najskôr treba určiť vlastné čísla matice. Vlastné čísla sú riešenia charakteristickej rovnice, ktorá je získaná z rovnice \det(A- \lambda I) = 0, t. j.:

: det(\begin{bmatrix} 1 & 2 \\ 4 & -1 \end{bmatrix} - \lambda\begin{bmatrix} 1 & 0 \\ 0 & 1 \end{bmatrix} ) = 0

: det(\begin{bmatrix} 1 & 2 \\ 4 & -1 \end{bmatrix} - \begin{bmatrix} \lambda & 0 \\ 0 & \lambda \end{bmatrix}) = 0


: \begin{vmatrix} (1 - \lambda) & 2 \\ 4 & (-1-\lambda) \end{vmatrix}  = 0

: (1- \lambda)(-1 - \lambda) - 8 = 0
: \lambda^2 -9 = 0


Charakteristický polynóm matice A teda bude \lambda^2 - 9, a riešením charakteristickej rovnice sú vlastné čísla \lambda_1 = 3 ; \lambda_2 = -3.

Následne možno vypočítať vlastný vektor. Pre vlastné číslo \lambda_1 = 3 potom platí:

: \biggl(\begin{bmatrix} 1 & 2 \\ 4 & -1 \end{bmatrix} - 3 \times \begin{bmatrix} 1 & 0 \\ 0 & 1 \end{bmatrix}\biggr) \begin{bmatrix} x \\ y \end{bmatrix} = 0

: \biggl(\begin{bmatrix} 1 & 2 \\ 4 & -1 \end{bmatrix} - \begin{bmatrix} 3 & 0 \\ 0 & 3 \end{bmatrix}\biggr) \begin{bmatrix} x \\ y \end{bmatrix} = 0

: \begin{bmatrix} -2 & 2 \\ 4 & -4 \end{bmatrix} \begin{bmatrix} x \\ y \end{bmatrix} = 0

Z tejto sústavy získame dve rovnice:

: \begin{cases} -2x+2y=0 \\ 4x-4y=0 \end{cases}

Tieto rovnice sú lineárne závislé, takže postačuje riešiť jednu z nich:

: -2x+2y=0 \implies y=x

Vlastné vektory teda majú tvar

: \begin{bmatrix} x \\ y \end{bmatrix} = x \times \begin{bmatrix} 1 \\ 1 \end{bmatrix}; x \in \Reals \backslash \lbrace 0 \rbrace

Vlastný vektor pre  \lambda_1 = 3 môže teda byť napríkad vektor \begin{bmatrix} 1 & 1 \end{bmatrix}^T. Obdobné riešenie potom možno použiť i pre druhú vlastnú hodnotu.

## Referencie

Kategória:Lineárna algebra
Lipová (prítok Ľubochnianky)

**Lipová** je krátky vodný tok vo Veľkej Fatre na území okresu Ružomberok. Je to ľavostranný prítok Ľubochnianky s dĺžkou približne 3,5 km a je tokom IV. rádu. Preteká územím Národného parku Veľká Fatra.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec., na severovýchodnom úbočí Jarabinej (), v nadmorskej výške približne 

Pramenná oblasť sa nachádza v závere doliny Vyšná Lipová, v oblasti nesúvislého lesa pod turčianskou vetvou veľkofatranského hrebeňa. Na hornom toku tečie popod Dlhý grúň severovýchodným smerom bez významnejších prítokov. Pod poľanami sa stáča viac severným smerom a zovretý dvojicou hrebeňov následne vytvára oblúk na východ. Esovito sa vlní a pokračuje severovýchodným smerom, aby už na dolnom toku prijal významný ľavostranný prítok zo Strednej Lipovej, prameniaci pod hlavným hrebeňom. Odtiaľto už tečie opäť na východ a onedlho vteká do Ľubochnianskej doliny, kde pri horárni Lipová križuje lesnú cestu a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Ľubochnianky. Potok patrí do povodia rieky Váh.  

Potok pramení a preteká katastrálnym územím obce Ľubochňa v okrese Ružomberok v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veľkej Fatre
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Ružomberok
Hugues de Revel

Fra' **Hugues de Revel** (* 13. storočie, Dauphiné, Francúzske kráľovstvo - † 1277, Svätá zem) bol 20. predstaveným Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád) od roku 1259 až do smrti v roku 1277 a ako prvý je od roku 1267 označovaný titulom veľmajster.

## Životopis
Hugues de Revel bol pravdepodobne pôvodom z Dauphiné. Nevieme nič o jeho začiatkoch v Ráde, objavuje sa v roku 1243 ako kastelán pevnosti Krak des Chevaliers, túto funkciu zastával do 7. augusta 1248. V rokoch 1251 až 1258 bol veľkokomtúrom nemocnice. Posilnil nemocničnú doménu získaním benediktínskeho opátstva na hore Thabor.

Rád viedol v ťažkých časoch, keď sa pod náporom moslimov špitálnikmi obsadené územie každý rok zmenšovalo. Hugues de Revel preto udržiaval priame vzťahy s mamlúckým sultánom Bajbarsom. Obliehanie templárskej pevnosti Safied mamlúckou armádou prinútilo špitálnikov, aby v roku 1267 vyjednali samostatné prímerie pre Krak des Chevaliers a pevnosť Margat. V roku 1268 Bajbars dobyl Antiochijské kniežatstvo, čo oslabilo vplyv špitálnikov vo Svätej zemi a prišli tak ho hlavný zdroj zásob. Pevnosti Krak a Margat sa zmenili na ostrovy uprostred neobývaného a spustošeného územia bez tylového zabezpečenia. Odteraz museli všetky zásoby voziť z Európy. V roku 1271 sa Revelovi nepodarilo dohodnúť mier Bajbarsom a ten sa zmocnili Kraku. Rytieri sa presunuli do Tripolisu.

Na druhej strane boli aktivity veľmajstra de Revel veľmi plodné. Za 18 rokov jeho vlády presadil značné organizačné zmeny. V rokoch 1262 až 1270 zaviedol 6 zásadných zmien v ústave Rádu. Na generálnej kapitule v Caesarea presadil zásadu, že zámorské domy Rádu boli povinné posielať do Jeruzalema pevnú finančnú pomoc. Najmenšia organizačná jednotka Rádu sa nazvala *komenda* (franzúzsky *Commendataria*), ktorú viedol *komtúr* (francúzsky *Commandeur*). Odvtedy bol rádový dom (priorstvo) povinný prispievať do spoločnej pokladnice z prostriedkov, ktoré odvádzali komendy. Za svoje aktivity si veľmajster vyslúžil prívlastok "reformátor".

Súperenie a nepriateľstvo medzi templármi a špitálnikmi, ktoré ústilo do otvorených konfliktov, neprispievali k posilneniu jednoty kresťanov pred rastúcim tlaku moslimov. Aby sa ukončilo napätie medzi križiakmi a zreformovali duchovné rytierske Rády, zvolal pápež Gregor X. Druhý lyonský koncil. Preláti sa snažili dostať vedenie Rádov pod svoj vplyv, ale návrh na zlúčenie neprešiel. Hugues de Revel zomrel v polovici roku 1277. Jeho nástupcom sa stal Nicolas Lorgne.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia v 1277
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Rustika (murivo)

náhľad|Maľovaná rustika (Kláštor Klarisiek v Bratislave)
**Rustika** je druh úpravy povrchu muriva s plasticky zdôraznenými čelnými plochami jednotlivých kvádrov, či pásov. Na rozdiel od bosáže, sú kvádre rustiny hladké, oddelené pravouhlo zalomenými škárami. Používa sa ako dekoračný prvok, najmä fasád.

## Delenie
Pokiaľ je plocha fasády členená na kvádre, teda aj vertikálne, ide o rustiku, pokiaľ je fasáda členená len horizontálne na pásy, ide o pásovú rustiku.

## Príklady rustiky

Súbor:DiviakyKastiel3.jpg|Rustika
Súbor:Štítnik27.jpg|Pásová rustika


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Fasáda
Kategória:Ornamenty
Li Ping-ping

**Li Ping-ping** (* 27. február 1973, Wu-čchang, Čína) je čínska herečka.

## Detstvo a mladosť
Li Ping-ping sa narodila v robotníckej rodine v meste Wu-čchang v Číne. Má mladšiu sestru Li Süe. Pôvodne sa chcela venovať učiteľstvu, no v roku 1993 sa zapísala na Šanghajskú divadelnú akadémiu, kde študovala herectvo.

## Kariéra
Prelom v kariére prišiel s filmom *Seventeen Years* (1999), za ktorý získala cenu za najlepšiu herečku na Singapurskom medzinárodnom filmovom festivale. V Číne sa však film nestretol s uznaním kvôli zákazu premietania.

V roku 2004 účinkovala vo filme *A World Without Thieves*, za ktorý získala nomináciu na cenu Hundred Flowers. Ďalší úspech prišiel s romantickou komédiou *Waiting Alone*, kde bola prvýkrát nominovaná na cenu Golden Rooster Awards.

V roku 2008 si zahrala vo filme *[[Zakázané kráľovstvo]]*. O rok neskôr obdržala ocenenie Golden Horse Awards za najlepšiu herečku za film *The Message*.

V roku 2011 spolupracovala s Jackie Chanom na filme *1911: Pád poslednej ríše*, ktorý oslavoval 100. výročie Sinchajskej revolúcie. O rok neskôr sa objavila v hollywoodskom filme *Resident Evil 5: Odveta*.

V roku 2013 získala ocenenie East-West Talent Award na US-China Film Summite a magazín Variety ju označil za „Ázijskú hviezdu roka“. O rok neskôr sa objavila v *Transformers 4*, čo upevnilo jej medzinárodný úspech.

V roku 2018 hrala po boku Jasona Stathama v americko-čínskom trileri *The Meg*.

## Súkromný život
Ping-ping nie je vydatá a nemá deti. V minulosti bola vo vzťahu s bankárom Hsu Wen Nanom, ktorý bol o 16 rokov mladší. Ich vzťah sa začal v roku 2015 a trval štyri roky. Nemá v pláne mať vlastné deti. Napriek tomu je veľmi rodinne založená a udržiava blízky vzťah so svojimi neterami a synovcami. Svoje aktíva plánuje v budúcnosti odkázať práve im.

Ping-ping je veľvyslankyňou dobrej vôle UNEP a charitatívnou ambasádorkou Expo 2010 v Šanghaji. Založila organizáciu L.O.V.E, ktorá podporuje ekologický životný štýl, a spoluzaložila projekt „Milión stromov“, ktorý pomáha zlepšiť životné podmienky v čínskej provincii Kan-su. Za svoj ekologický aktivizmus získala ocenenie „Najvplyvnejší globálny ambasádor“ od World Wildlife Fund.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Čínske filmové herečky
Kategória:Televízne herečky
Kategória:Divadelné herečky
Prokop Brož

Mons. **Prokop Brož** (* 22. marec 1972, Náchod, ČSSR) je český rímskokatolícky kňaz a emeritný dekan Katolíckej teologickej fakulty Univerzity Karlovej (od 17. februára 2010 do 1. februára 2018). V pondelok 2. decembra 2024 bolo oznámené jeho vymenovanie do funkcie pomocného biskupa kráľovohradeckej diecézy a titulárnym biskupom litomyšlským, vysvätený bol 22. februára 2025. 

## Život
Narodil sa ako šieste zo siedmich detí manželov Jaroslava a Ľudmily Brožových. Jeho bratom je terajší dekan Katolíckej teologickej fakulty Univerzity Karlovej ThLic. Jaroslav Brož. Rodina pochádza z Červeného Kostolca, kde bol tiež 7. mája 1972 pokrstený. Po absolvovaní gymnázia v Trutnove v roku 1990 strávil rok v teologickom konvikte v Litoměřiciach. V rokoch 1991 až 1996 študoval v Ríme na Pápežskej lateránskej univerzite, z toho prvé dva roky filozofiu a potom teológiu. V roku 1996 ho biskup Karel Otčenášek vysvätil na diakona. Ročnú diakonskú službu vykonal sčasti v Diecéznom centre života mládeže Vesmír v Jedlovej a sčasti vo farnosti Polná.

Dňa 14. júna 1997 bol biskupom Otčenáškom v kráľovohradeckej katedrále sv. Ducha vysvätený za kňaza. Následne pôsobil ako farský vikár v Novej Pace (1997 – 1998) a Kutnej Hore (1998 – 2001). V rokoch 2001 až 2003 študoval systematickú teológiu na Pápežskej univerzite Gregoriana, kde získal licenciát teológie. Od roku 2003 vyučuje ako odborný asistent na katedre systematickej teológie (neskôr premenovanej na katedre fundamentálnej a dogmatickej teológie) Katolíckej teologickej fakulty Univerzity Karlovej, v rokoch 2004 – 2006. Dňa 14. mája 2007 bol menovaný sídelným kanonikom vyšehradskej kapituly. Od roku 2008 tiež externe vyučuje na Cyrilometodskej teologickej fakulte Univerzity Palackého.

Po skončení svojho dekanského obdobia na pražskej teologickej fakulte prežil sabatický polrok v Ríme. Po návrate sa rozhodol ukončiť svoje akademické pôsobenie v Prahe a na vlastnú žiadosť sa vrátil do královohradeckej diecézy, kde prevzal bežnú duchovnú správu farnosti Nový Hradec Králové. Zároveň rezignoval na sídelný kanonikát v Prahe na Vyšehrade, potom sa stal čestným kanonikom. Akademické pôsobenie však úplne neopustil. Biskup Jan Vokál ho menoval riaditeľom Diecézneho teologického inštitútu, fungujúceho pri Univerzite Hradec Králové.

## Biskup
Pápež František ho 2. decembra 2024 vymenoval za pomocného biskupa diecézy Hradec Králové s titulárnou stolicou v Litomyšli. Biskupská vysviacka konala 22. februára 2025 v královohradeckej katedrále sv. Ducha. Hlavným svätiteľom bol královohradecký diecézny biskup Mons. Jan Vokál, spolusvätiteľmi boli kardinál Mario Grech a plzenský diecézny biskup Mons. Tomáš Holub. Jeho biskupské heslo je: *Stačí ti moja milosť*.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Českí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Českí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Kanonici
Kategória:Vyučujúci na Karlovej univerzite
Kategória:Dekani Katolíckej teologickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Absolventi Pápežskej lateránskej univerzity
Kategória:Osobnosti z Náchoda
Margat

**Margat**, tiež známy ako **Marqab** (arabsky: قلعة المرقب, romanizovaný: Qalʻat al-Marqab, lit. Hrad Strážnej veže), je hrad neďaleko Bánijás v Sýrii, ktorý bol v stredoveku križiackou pevnosťou a jednou z hlavných pevností rytierov Rádu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád). Nachádza sa asi 2 km od pobrežia Stredozemného mora a približne 6 kilometrov južne od Bánijásu. Hrad bol až do roku 2007 v zlom stave, keď sa začala rekonštrukcia a renovácia.

Prvý hrad na tomto mieste postavil v roku 1062 miestny zemepán. V roku 1104 hrad obsadili byzantské vojská vedené admirálom Kantakuzenosom. V roku 1116 dostal hrad do léna antiochijský šľachtic Reynald Mazoir od regenta Antiochijského kniežatstva Rogera zo Salerna. Začal prestavovať hrad na impozantnú, podlhovastú pevnosť z čierneho čadiča. V roku 1133 sa hrad dostal do moslimských rúk. V roku 1140 Reynald II. Mazoir získal späť jeho vlastníctvo. V rokoch 1157, 1170 a 1186 hrad zasiahli zemetrasenia, ktoré spôsobili veľké škody. A hoci mala rodina Mazoirovcov veľké finančné prostriedky, údržba hradu Margat sa stala príliš nákladnou. V roku 1186 bol hrad Margat predaný *Rádu svätého Jána z Jeruzalema*, ktorý bol známy aj ako *johaniti* alebo *špitálnici*.

V rokoch 1186 až 1205 johaniti prestavali hrad na mohutnú pevnosť pripomínajúcu loď, ktorú vidíme dodnes. Po bitke pri Hattine v roku 1187 prešla Saladinova armáda v blízkosti hradu, ale nezaútočila naň, takže po Saladinových výbojoch zostalo jedno z mála území v rukách kresťanov. Začiatkom 13. storočia ovládali johaniti z hradu okolité pozemky a cesty a mali veľký zisk z prechádzajúcich cestujúcich a pútnikov. Isaac Comnenus z Cypru bol uväznený na hrade po tom, čo mu Richard I. Anglický odobral Cyprus počas Tretej križiackej výpravy. Biskup z neďalekej Valénie tiež používal hrad Margat ako svoje sídlo okolo roku 1240. Margat bola svojou veľkosťou a mocou na druhom mieste po ďalšej pevnosti špitálnikov na juhu, Krak des Chevaliers.

V rokoch 1269, 1270 a 1281 hrad Margat neúspešne obliehal mamlúcky sultán Bajbars. V roku 1285 bol hrad znovu obliehaný armádou mamluckého sultána Al-Mansúr Kalaun pomocou katapultov. Hrad vydržal 5 týždňov, ale padol po tom, čo sapéri dolovali severnú stenu. Al-Mansúr Kalaun rešpektoval veľkosť pevnosti a odvahu jej obrancov a umožnil špitálnikom odísť so všetkým, čo uniesli. Namiesto toho, aby ho zničil, ako to urobil s inými pevnosťami, hrad Margat bol obnovený a obsadený mamlúckou posádkou.

Až do začiatku 20. storočia hrad okupovali vojaci, najskôr Osmanskej ríše a neskôr tureckých, po ktorých chátrajúci hrad chátral. V roku 2007 sa začala jeho rekonštrukcia.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Hrady a zámky v Sýrii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Sýrii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Kategória:Križiacke hrady
Nicolas Lorgne

Fra' **Nicolas Lorgne** (* 13. storočie, Francúzske kráľovstvo† 12. marec 1284, Svätá zem) bol francúzsky šľachtic a 21. veľmajster Rádu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád) od roku 1277 až do svojej smrti v roku 1284. Jeho vláda sa vyznačovala stratou pevnosti Margat v roku 1285.

## Životopis
Nicolas bol zrejme francúzskeho pôvodu, vo Svätej zemi sa objavuje okolo roku 1250, kde mal byť kastelánom pevnosti Margat. V roku 1255 sa stal kastelánom Krak des Chevaliers, v rokoch 12661269 bol maršalom, potom v rokoch 12711273 získal hodnosť veľkokomtúra. Nepoznáme dátum jeho zvolenia za veľmajstra, vieme o ňom, že pokračoval v reformnej politike Huguesa de Revela. V rokoch 1278 a 1283 predsedal dvom generálnym kapitulám, ktoré prijali dôležité uznesenia o vytvorení kapitulnej buly a najmä o používaní červeného habitu s bielym krížom pre všetkých bratov v boji.

Vládol v čase mieru s moslimami, aj keď vo vzduchu bolo cítiť nebezpečenstvo nadchádzajúcich stretov. Všetkými možnými spôsobmi sa snažil tlmiť nezhody medzi špitálnikmi a templármi, vďaka svojej obozretnosti zmieroval nepriateľské strany a upokojoval sporné otázky medzi templármi a grófom z Tripolisu Bohemundom VII. Vpád Mongolov na jeseň 1280 vniesol zmätok a paniku do radov Saracénov a prišiel vhod špitálnikom, ktorí si upevnili svoje pozície. Mamlucký sultán Al-Mansúr Kalaun uzavrel mier s damaským emírom, ale aj s grófom z Tripolisu a špitálnikmi o neutralite kresťanov, aby sa posilnil pred stretom s Mongolmi v Druhej bitke pri Homse v roku 1281. Mierová zmluva bola uzavretá na 10 rokov, 10 mesiacov, 10 týždňov a 10 dní. Napriek tomu sa netajil s plánom dobyť pevnosť Margat a 17. apríla 1285 jeho vojská napadli poslednú pevnosť johanitov vo Svätej zemi. Rytieri Margat neudržali a pevnosť 25. mája opustili. Špitálnici prosili o pomoc pápeža Mikuláša IV. a anglického kráľa Eduarda I., ale neúspešne. Bolo im dovolené odísť s 2000 zlatými mincami a tým, čo unesie 25 mulíc. Odišli do Tripolisu a Tortosy.

Nicolas Lorgne podľa všetkého zomrel 12. marca 1284 a nezažil pád Margatu, pretože posledná zmienka o ňom pochádza z 27. septembra 1283, kým prvá zmienka o jeho nástupcovi Jeanovi de Villiersa je zo septembra 1285. Po jeho smrti viedol Rád veľkokomtúr Jacques de Taxi ako veľmajster *[[ad interim]]*, kým Jean de Villiers nepricestoval do Svätej zeme.

## Referencie

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

## Iné projekty

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia 12. marca
Kategória:Úmrtia v 1284
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Alfonso de Portugal

**Alfonso de Portugal** alebo **Alfonz Portugalský** môže byť:

* kráľ Portugalska:
** Alfonz I. (Portugalsko)
** Alfonz II. (Portugalsko)
** Alfonz III. (Portugalsko)
** Alfonz IV. (Portugalsko)
** Alfonz V. (Portugalsko)
** Alfonz VI. (Portugalsko)
* portugalský infant, pozri Alfonz Portugalský (1263–1312)
* portugalský infant, pozri Alfonz Portugalský (1865–1920)
* syn portugalského kráľa Jána I., pozri Alfonz z Braganzy
* syn portugalského kráľa Jána II., pozri Alfonz Portugalský (1475–1491)
* syn portugalského kráľa Jána III., pozri Alfonz Portugalský (1526)
* potugalský kardinál, pozri Alfonz Portugalský (kardinál)
* veľmajster Maltézskeho rádu, pozri Alfonso de Portugal (veľmajster)
K Mojim národom!

[náhľad|''Mým národům!'', vyhlásenie vojny [Srbské kráľovstvo|Srbsku v roku 1914]]

**K Mojim národom!** (*, , , , *) je manifest vydaný rakúskym cisárom Františkom Jozefom I. v Bad Ischl dňa 28. júla 1914. Týmto manifestom vyhlásilo Rakúsko-Uhorsko vojnu Srbsku na reakciu na atentát v Sarajeve, čím vypukla prvá svetová vojna. Všeobecná mobilizácia sa uskutočnila už o dva dni skôr.

## Vznik
Hlavný autorský podiel na vytvorení textu mal najskôr vtedajší úradník tlačového odboru ministerského prezídia vo Viedni Mořic Bloch, česko-nemecký novinár židovského pôvodu, neskôr zamestnaný v službách samostatného Československého štátu. Vyhlásenie malo mimoriadnu spoločenskú dôležitosť, pretože oznamovalo všetkým obyvateľom ríše vyhlásenie vojnového stavu, a teda aj povinnosť mužov narukovať, a zdôvodňovalo a obhajovalo vstup krajiny do konfliktu.

Následne bol uverejňovaný v novinách a masovo tlačený a vyvesovaný formou plagátov na verejných miestach.

## Referencie

## Iné projetky
 (česky)
 (nemecky)
 (maďarsky)

## Pozri aj
* Príčiny prvej svetovej vojny

## Zdroj

Kategória:Politika v Rakúsko-Uhorsku
Kategória:Vzniklo v 1914
Kategória:28. júl
Kategória:Prvá svetová vojna
Štáty Dohody

[náhľad|Štáty Dohody v roku 1915. Štáty Dohody sú označené zelenou a [Ústredné veľmoci|Centrálne mocnosti sú červenou.]]

**Štáty Dohody** boli koalíciou, ktorá bojovala proti Centrálnym mocnostiam počas prvej svetovej vojny. Boli v nej: Spojené kráľovstvo, Francúzsko a Rusko na základe Trojdohody, jednako aj Srbsko, ktoré sa stalo terčom pôvodného útoku, a jednako štáty, ktoré sa pripojili počas vojny ako Taliansko, Spojené štáty, Belgicko a ďalšie štáty.

Štáty Dohody boli táborom s najmohutnejším ekonomickým, materiálnym a ľudským potenciálom a ku koncu vojny zahŕňali väčšinu rozlohy vtedajšieho sveta. Naopak Centrálne mocnosti mali výhodu omnoho silnejšieho nacionalizmu, ktorý v týchto krajinách existoval.

## Chronológia

### Vypuknutie prvej svetovej vojny
* Srbsko
* Belgicko (vláda v exile ako následok nemeckej okupácie, od 15. októbra 1914)
* Spojené kráľovstvo
* Francúzsko (presnejšie Tretia francúzska republika)
* Rusko (do roku 1917)
* Taliansko (od 23. mája, 1915)
* Rumunsko (od roku 1916)
* Spojené štáty (od 7. mája 1917)

### Ďalší významní členovia
* Čínska republika (od augusta 1917)
* Japonské cisárstvo (od augusta 1914)
* Grécko (od roku 1917)
* Portugalsko (od roku 1916)

### Ďalší spojenci
* Andorra
* Brazília
* Československo (príprava v exile)
* Kostarika
* Kuba
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Libéria
* Čierna Hora
* Nikaragua
* Panama
* San Maríno
* Siam (teraz Thajsko)
* Egypt Spojené kráľovstvo
* Líbya (Taliansko)
* Alžírsko (Francúzsko)
* Maroko (Francúzsko)

USA, ktoré k víťazstvu Dohody vo vojne veľmi prispeli, kládli dôraz na to, že stoja mimo akýkoľvek blok.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Prvá svetová vojna