Friedensreich Hundertwasser

**Friedensreich Regentag Dunkelbunt Hundertwasser** vlastným menom **Friedrich Stowasser** (* 15. december 1928, Viedeň, Rakúsko – † 19. február 2000, na palube Queen Elisabeth 2) bol rakúsky maliar, sochár a architekt. 

Bol jedným z najznámejších a najkontroverznejších rakúskych umelcov 20. storočia. Vo svojej tvorbe sa venoval výtvarnému umeniu, architektúre, filozofii, ekológii a tiež dizajnu fasád domov, poštových známok, zástav, oblečeniu. Svoje výtvarné umenie vnášal aj do architektúry a zaradil sa tak svojou prácou medzi veľkých odporcov racionálnej, pravouhlej architektúry.

## Životopis
Hundertwasser sa narodil vo Viedni v roku 1928 ako Friedrich Stowasser. Bol jediným synom židovskej matky a árijského otca, *Josepha Marii Stowassera*, ktorý zomrel rok po jeho narodení. Kresliť začal už ako šesťročný. V roku 1948 nastúpil na *Akadémiu krásnych umení* vo Viedni pod vedením Prof. Robina Christiana Andersena, vydržal tam však len tri mesiace.

Vďaka zlej situácii v Rakúsku v roku 1949 začal cestovať po svete. V tomto období precestoval takmer celé Taliansko, keď napokon vo Florencii spoznal Reného Brô, s ktorým odišiel do Paríža. V Paríži si zmenil svoje rodné priezvisko Stowasser na Hundertwasser, pretože mal pocit, že to lepšie znie. Vychádzal z prekladu slova hundert do slovanských jazykov na slovo *sto*.

Svoju prvú výstavu mal vo Viedni v *Art Club of Vienna* v roku 1952 a o dva roky neskôr už vystavoval v Paríži. V Paríži pracoval v ateliéri Reného Brô v *Saint-Mandé,* kde v roku 1953 namaľoval svoju prvú špirálu. Špirála sa od tohto roku stala charakteristickým prvkom jeho diela. Špirála ako protiklad rovnej čiary bola inšpiráciou jeho tvorby a naopak rovnú čiaru pokladal za ”*matku všetkého zla, zdroj uniformity a ošklivosti*“. Nazval ju bezbožnou, pretože sa nenachádza nikde v prírode. Na svojej prvej parížskej výstave vo *Facchettiho* štúdiu v roku 1954 dokonca povedal, že “*rovná čiara vedie k zatrateniu ľudstva*”. V tomto období vypracoval aj svoju teóriu transautomatizmu založenú na myšlienkach surrealistického automatizmu.

V roku 1958 prednášal Hundertwasser svoj *Plesnivý manifest proti racionalistickej architektúre* (*Verschimmelungsmanifest gegen den Rationalismus in der Architektur, Seckau*). Manifest vychádzal z myšlienok transautomatizmu a opäť odmietal racionalizmus a rovnú čiaru v architektúre. V tom istom roku sa aj prvýkrát oženil, ale o dva roky neskôr sa rozviedol.

V roku 1959 bola jeho práca ocenená na *bienále* v Sao Paulo. V tom istom roku založil spolu s Ernstom Fuchstom a Arnulfom Rainerom akadémiu umenia *Pintorarium*. Vďaka odporučeniu svojho priateľa Siegfrieda Poppeho, jedného z prvých zberateľov jeho diel, bol menovaný mimoriadnym profesorom na *Škole výtvarných umení v [[Hamburg]]u. Spolu so svojimi študentmi v škole pomaľovali steny, dvere a okná učebne nekonečnou čiarou. Takzvaná *Hamburská čiara* predstavovala kritiku výučby a výchovy študentov architektúry. V roku [[1960]] usporiadal Hundertwasser v Paríži pri príležitosti svojej výstavy u [[Raymond Cordiere|Raymonda Cordiera]] *Akciu žihlavy*. V rámci akcie ponúkal ľuďom vývar zo žihľavy pripravený v hrnci na bielizeň. Keďže nikto nechcel, tak zjedol všetko sám. V hrnci zostali však zvyšky pracieho prášku a Hundertwasser si popálil žalúdok, z čoho mal dlhodobé zdravotné problémy.

V roku [[1960]] navštívil [[Japonsko]] a usporiadal veľmi úspešnú výstavu v [[Tokio|Tokiu]]. V roku [[1961]] sa oženil s Japonkou [[Yuko Ikewada]]. Manželstvo skončilo po piatich rokoch rozvodom. V roku [[1961]] vystavoval na Benátskom Bienále.

Podľa Hundertwassera *má človek trojitú kožu: svoju prirodzenú pokožku, svoj odev a svoj dom*. V roku [[1972]] pridal k prvým trom aj *štvrtú kožu sociálne prostredie človeka* a *piatu kožu celej planéty*.

[[Súbor:Hundertwasser hannover 1965.jpg|náhľad|vľavo|Hundertwasser (vľavo) v roku 1965 v Hannoveri]]
V roku [[1967]] organizoval prednášku *V nahote v prospech tretej kože* v *Hartmannovej galérii* v [[Mníchov]]e a v roku [[1968]] protestoval opäť nahý vo Viedni. Počas viedenského protestu v *Medzinárodnom študentskom domove* predniesol svoj manifest *Los von Loos* (Preč od [[Adolf Loos|Loos-a]]). V roku [[1968]] kúpil na [[Sicília|Sicílii]] [[loď]], nazval ju *Regentag* a zmenil si meno na Friedensreich Hundertwasser Regentag.

V roku [[1969]] Hundertwasser odcestoval do [[Kalifornia|Kalifornie]] a prvýkrát vystavoval v [[Spojené štáty|Spojených štátoch amerických]]. V roku [[1972]] sa spojil s *Petrom Schamonim* pri spolupráci na filme *Regentag* (daždivý deň), ktorý bol predstavený aj v [[Cannes]]. V tomto roku zomiera jeho matka. V roku [[1975]] bola zahájená jeho [[retrospektíva|retrospektívna]] výstava, ktorá prebiehala až do roku [[1992]] v 15 krajinách a 80 galériách. Počas výstavy objavil v roku [[1973]] Nový Zéland, ktorý sa stal od roku [[1976]] jeho novou vlasťou. V roku [[1973]] uviedol svoj prvý album japonských [[litografia|litografií]] *Nana hyaku mizu* a bol prvým [[Európan]]om, ktorého diela vyryli japonskí majstri.

V roku [[1978]] Hundertwasser prišiel opäť do [[Benátky|Benátok]] a pracoval na *Vlajke pre mier na Blízkom východe*. V [[Senegal]]e vytvoril na požiadanie [[prezident]]a sériu poštových známok. V roku [[1979]] bola v [[New York (mesto)|New Yorku]] zahájená ďalšia putovná výstava s názvom *Hundertwasser is painting*.

V roku [[1980]] vyhlásil [[Washington (D.C.)|Washingtonský]] starosta [[18. november]] za *Hundertwasserov deň*. Tento rok sa stal prelomovým v jeho kariére. Na americkom kontinente usporadúval prejavy proti budovaniu atómových elektrární a vo Viedni začal pôsobiť ako staviteľ a predstavil maketu *Hundertwasserovho domu*. Konečne sa mu podarilo preniesť idealistické názory a kritiku do praktickej roviny a začal pôsobiť ako takzvaný *lekár architektúry*. *Hundertwasserov dom* otvorili pre nájomníkov [[17. február]]a [[1986]]. Nasledujúcich pätnásť rokov Hundertwasser vypracoval viac ako päťdesiat architektonických projektov a z nich bola až polovica realizovaná.

Hundertwasserove stavebné diela sa podľa stupňa zásahu do štruktúry daného miesta delia do troch kategórii. Prvá kategória sa nazýva [[exterior design]] a označuje obnovu fasád, vyplývajúcu z myšlienky práva na vlastné okno. Najväčšou realizáciou na úrovni exterior design je spaľovňa komunálneho odpadu a mestská tepláreň *Spittelau* vo Viedni ([[1988]][[1992]]). Druhý termín, takzvaný [[redesign]], sa vzťahuje na projekty, ktoré okrem úpravy fasád zahŕňajú aj úpravu a obnovu vnútorných priestorov. Najrôznejších projektov redesignu je veľmi veľa. Najznámejším je snáď *Kostol svätej Barbory* v Štajersku ([[1987]][[1988]]) a obnova onkologického oddelenia v Univerzitnej nemocnici v Štajerskom Hradci ([[1991]][[1994]]). Viedenský *Kunsthaus*([[1989]][[1991]]) je spolu s *Hundertwasserhausom* ([[1983]][[1986]]) je tretím dokladom Hundertwasserovej práce vo Viedni. Sú to takzvané šťastné priestory, ktoré autor vkladal do mestského organizmu.

Hundertwasserova umelecká činnosť bola veľmi rozsiahla, zasiahla do mnohých oblasti ľudskej činnosti a vďaka častému cestovaniu, aj do mnohých krajín a kultúr. Venoval sa aj navrhovaniu dizajnu praktických vecí ako napríklad hodiniek, telefónnych kariet, žetónov pre kasína alebo značiek pre rakúske automobily. V roku [[1992]] navrhol dizajn štyroch telefónnych kariet a poštových známok pre Viedeň. Spracoval 366 originálnych obalov kníh pre knižný klub. V roku [[1998]] bola zahájená jeho ďalšia retrospektívna výstava v Nemecku. V roku [[1999]] opäť odchádza bývať a pracovať na Nový Zéland. 

Napriek tomu, že nie všetky Hundertwasswrove diela boli prijaté s pochopením, jeho práca bola odmenená mnohými medzinárodnými oceneniami. Podľa prieskumov urobených na [[onkológia|onkologickom]] oddelení, ktoré obnovil, má nový prírodný dizajn nemocnice pozitívny vplyv na liečbu pacientov. *Hundertwasserhaus* ja dodnes jedným z turisticky najatraktívnejších oblastí Viedne.

== Architektúra ==
[[Súbor:KHW 1 © Schwingenschloegl.jpg|náhľad|KunstHausWien]]
Z množstva realizovaných architektonických diel sú najznámejšie:

* [[Hundertwasserhaus]] ([[1983]][[1986]]), Viedeň, Rakúsko (architekti Josef Krawina a Peter Peliken)
* Tepláreň Spittelau ([[1988]][[1992]]), Viedeň, Rakúsko
* Dialničná reštaurácia ([[1989]][[1990]]), Bad Fischau, Rakúsko
* Kostol svätej Barbory ([[1987]][[1988]]), Bärnbach, Štajersko
* [[KunstHausWien]] ([[1989]][[1991]]), Viedeň, Rakúsko
* Onkologické oddelenie fakultnej nemocnice ([[1993]][[1994]]), Hradec, Štajersko
* Obytný komplex Na lúkach ([[1990]][[1993]]), Bad Soden, Taunus
* Kids’ Plaza, múzeum pre deti ([[1996]][[1997]]), Osaka, Japonsko
* Miesto odpočinku a materská škola ([[1988]][[1995]]), Frankfurt, Heddernheim
* Kúpeľné stredisko v obci [[Bad Blumau]] ([[1993]][[1997]]), [[Štajersko (spolková krajina)|Štajersko]]
* Obytný komplex Waldspirale (1998 - 2000), Darmstadt, Nemecko (architekt Heinz M. Springmann) 

== Iné projekty ==


== Zdroj ==
* *RESTANY, Pierre. Hundertwasser: Síla umění. Vladimír Čadský. 2004. vyd. Praha : Slovart, s.r.o., 2004. 95 s.*
* *HUNDERTWASSER, Friedensreich, HAREL, Joram, JANURA, Gruener. Hundertwasser: KunstHausWien. Köln: Taschen GmbH, 1999. 96 s.''
* leninimports.com

Kategória:Rakúski architekti
Kategória:Rakúski sochári
Kategória:Absolventi Akadémie výtvarných umení vo Viedni
Kategória:Osobnosti z Viedne
Kategória:Výtvarníci poštových známok
Kategória:Rakúski grafici