open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zlatý pohár CONCACAF 2023

Zlatý pohár CONCACAF 2023 bude 17. ročníkom Zlatého pohára CONCACAF a 27. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev pod hlavičkou CONCACAF. Turnaj sa bude konať v USA a v Kanade v období od 25. júna do 16. júla 2023. Obhajcom titulu bude .

## Kvalifikované tímy
2. septembra 2020 CONCACAF oznámilo, že  ako usporiadateľ Majstrovstiev sveta 2022 sa zúčastní turnajov v roku 2021 a 2023. 13 tímov sa kvalifikovalo cez Ligu národov CONCACAF 2022/23. O zvyšné tri miestenky sa bude bojovať v kvalifikácii na Zlatý pohár CONCACAF.  

 zažije debut na Zlatom pohári CONCACAF.  

## Štadióny

## Skupinová fáza

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

## Play-off

## Referencie

## Externé odkazy
https://www.concacaf.com/gold-cup/

## Zdroj

Kategória:Zlatý pohár CONCACAF
Kategória:Futbal v 2023
Kategória:Futbal v USA
Kategória:Futbal v Kanade
Kanachos zo Sikyónu

náhľad|Mramorový reliéf zobrazujúci kultovú sochu Apolóna (z rokov 175 – 200) medzi nosičmi faklí. Zo zadnej fasády divadelnej budovy javiska v Miléte, Pergamonmuseum, Berlín.
**Kanachos** () bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. stor. pred Kr.

Kanachos, rodák zo Sikyónu (brat sochára Aristokla), bol činný na konci 6. stor. pred Kr. a na začiatku 5. stor. pred Kr. (v najranejšej fáze klasického obdobia).  Je najreprezentatívnejšou postavou sikyónskej sochárskej školy v období, v ktorom pôsobil Ageladas, významný predstaviteľ argejskej sochárskej školy. Približne na konci 6. stor. pred Kr. sa znázornenie anatómie stalo o niečo naturalistickejšie a existujú doklady o tom, že sa už aj na väčšie sochy začal používať bronz.

V staroveku bol známy hlavne ako autor sochy Apolóna Filésia, odliateho z egyptského bronzu pre Apolónovu svätyňu v Didyme pri Miléte. Boh Apolón bol znázornený stojaci, nahý, v archaickom postoji (akejsi strnulej nehybnosti) s jemne predsunutou ľavou nohou, v ľavej ruke mal luk a v pravej držal na dlani jeleňa. Plínius uvádza, že zvláštnosťou tohto jeleňa bol mechanizmus, pomocou ktorého jeleň striedavo kýval prednými a zadnými nohami, čím sa vytvárala ilúzia pohybu (pomocou poťahovania povrazov).  Keď v roku 494 pred Kr. Peržania zničili Milét, v tom čase ešte túto úplne novú sochu odniesli do Perzie (Didymu zničil Dareios I. v tom istom roku ako Milét ). Neskôr v helenistických časoch ju Seleukos I. prikázal preniesť z perzkej Ekbatany späť do Didymy. Vtedy však bola už kultovou sochou, ako to zobrazuje reliéf z divadla v Miléte, dnes umiestnený v Pergamonskom múzeu (Pergamonmuseum) v Berlíne (nemá veľkú umeleckú hodnotu, ale je významný, pretože reprodukuje sochu priamo z originálu, pričom zvýrazňuje aj jej určité anatomické detaily).náhľad|150px|Bronzová soška boha Apolóna, British Museum, Londýn

Cicero, ktorý v diskusii o štýloch v rétorike porovnával rétoriku s umením sochárstva, poznamenal, že „postavy Kanacha sú príliš strnulé a formálne na to, aby pripomínali život“.

Starovekými autormi sú zaznamenané aj ďalšie jeho sochárske diela, a to bronzové sochy chlapcov, uháňajúcich na dostihových koňoch, socha Apolóna vyrezaného z cédrového dreva zhotovená pre svätyňu Apolóna Isménia v Tébach, socha Afrodity zhotovená zo zlata a slonoviny (chryselefantínová; sediaca, s jablkom v jednej a makom v druhej ruke ) zhotovená pre Afroditin chrám v Sikyóne, a tiež socha múzy hrajúca na pastierku píšťalu.
 
Z uvedených prác sa nezachovala žiadna, len o soche Apolóna z Milétu sa znalci domnievajú, že sa zachovala aspoň v napodobenine, ktorou je malá kovová soška v Britskom múzeu v Londýne, predstavujúca onoho boha s malou laňou v pravej ruke. Socha je reprodukovaná aj na minciach a drahokame z Milétu.
 
## Referencie a bibliografia

## Iné projekty

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Šafranovka

**Šafranovka** (; ) je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží v hraničnom hrebeni nad obcou Lesnica, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Pienin, priamo na štátnej hranici s Poľskom. Zasahuje tak na územie Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva, okresov Stará Ľubovňa a Nový Targ a katastrálne územie obce Lesnica a mesta Szczawnica. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaná Lesnica a na severnom úpätí ležiace poľské mesto Szczawnica, juhovýchodným smerom leží tiež obec Veľký Lipník.

## Opis
Šafranovka leží v hlavnom hrebeni pohoria, medzi vrchmi Bystrík () a Lužná skala (). Západne sa nachádza vrch Bystrík, Tri koruny () a Holica (), južne leží Plašná (), Aksamitka () a Šľachtovský vrch (), východne Šľachovky (), Rabštín (), Lužná skala a Jarmuta () a severným smerom dominuje Bereśnik () a Dzwonkówka (). Masív a celý hrebeň patrí do povodia rieky Dunajec, kde vodu z južných svahov odvádza Lesnický potok a zo severných riečka Grajcarek. Vrcholom prechádza modro značená turistická hrebeňovka. Na severných svahoch sa nachádza lyžiarske stredisko.

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva v južnej časti súvislý lesný porast, severná je odlesnená a poskytuje tak obmedzený rozhľad. Z vhodných častí preto umožňuje pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Spišskú Maguru a vrcholy Tatier, severným smerom mnohé prihraničné vrchy v Poľsku.

## Prístup
* po  modro značenej hrebeňovke:
** od juhovýchodu z rázc. Huściawa cez Lužnú skalu
** od západu od chaty Orlica cez Sedlo pod Šafranovkou
* po  žltej značke z Lesnice cez rázc. Pod Šafranovkou

## Referencie

## Pozri aj
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Lesnica
Kategória:Vrchy v Malopoľskom vojvodstve
Abrahám Bodon

náhľad|333x333bod| Hrob Abraháma Bodona na cintoríne v Gemerských Michalovciach
**Abrahám Bodon** (prídomok *Bodon de [[Gemerské Michalovce|Mihályfalva]]*; ; * 1810 Gemerské Michalovce – † 31. január 1871, Rimavská Sobota, bol uhorský statkár, politik a poslanec.

## Životopis
Školské vzdelanie ukončil v Sárospataku. Pôvodne chcel byť inžinierom a až do vysokého veku sa zaoberal matematickými problémami. Právnické vzdelanie získal ukončením štúdia na univerzite v Pešti v roku 1839. V roku 1840 sa zúčastnil ako člen parlamentnej mládeže zasadnutia parlamentu v Bratislave, kde sa spriatelil s Ľudovítom Košútom. Redigoval rukopisný časopis o snemovnej činnosti Országgyűlési Tudósítások. V rokoch 1842 až 1847 bol podnotárom Gemerskej župy. V roku 1848 bol vyslancom okresu Kameňany v uhorskom sneme.

Po porážke revolúcie sa utiahol na svoje panstvo v rumunskej Boarte. Písal učebnice pre deti a snažil sa výchovne vplývať na pospolitý ľud. V roku 1861 sa po obnovení žúp stal hlavným notárom. Bol zvolený za volebný obvod Kavečany do uhorského snemu. V roku 1867 bol zvolený za druhého podžupana Gemerskej župy.

V rokoch 1854 až 1856 bol aj hlavným dozorcom reformovaného cirkevného dištriktu vo Valiciach. 

## Jeho diela
V časopise Pesti Hírlap (1842–47) publikoval početné články a správy o dianí v župnom sneme. Ďalšie články mu vyšli v rokoch 1839 a 1840 v časopise Sárospatak Füzeteki, Vasárnapi Ujság (1866). 
* A felső vályi reformált egyház története 1550–1860. (História reformovanej cirkvi v Horných Valiciach 1550–1860) Sárospatak, 1860.
* Vergíliova báseň o hospodárení. (Georgicon) 1867. 

## Externé odkazy
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I.  Budapest: Hornyánszky. 1891
* Z dobovej tlače o šľachtických kratochvíľach.
* Z dobovej tlače o činnosti A, Bodona ako druhého podžupana.
* 
* Pamätná doska vo Vyšných Valiciach

## Zdroj

Kategória:Úmrtia v 1871
Kategória:Narodenia v 1810
Kategória:Osobnosti z Rimavskej Soboty
Kategória:Maďarskí právnici
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska

Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Samuel Bóniš

náhľad|Samuel Bóniš v roku 1848

**Samuel Bóniš** (prídomok *Bónis de [[Tolcsva]]*; ; * 30. september 1810, Veličná – † 22. november 1879, Budapešť) bol poslanec uhorského snemu.

## Životopis
Jeho otcom bol Samuel Bóniš, podžupan Sabolčskej župy, a matka Barbora Danielová. Štúdium začal v Sárospataku, no neskôr pokračoval v štúdiách práva vo Viedni, kde sa spoznal s Františkom Kazinczym, ktorý mal naňho obzvlášť silný vplyv. V roku 1830 bol právnickým koncipientom v uhorskom sneme a v roku 1831 zložil advokátsku skúšku a následne bol zamestnaný ako referent ústredného výboru, zriadeného na kontrolu cholery. Bol vymenovaný za čestného notára Sabolčskej župy a o rok neskôr sa stal slúžnym sudcom. V rokoch 1839 - 1840 bol vyslancom Sabolčskej župy v sneme a prešiel do opozície. Aktívne sa podieľal na rokovaniach a na tvorbe zákonov z roku 1848. Zúčastnil sa prvého voleného snemu v Pešti ako zástupca volebného obvodu Tiszalök, ktorý zastupoval aj v rokoch 1861 a 1865 ako člen Rezolučnej strany. Neskôr sa stal členom Strany ľavého stredu. 

V posledných dňoch decembra 1848 ho Ľudovít Košut poveril prevozom kráľovskej koruny. Priviezol ju z Budína vo vlastnom koči so sprievodom 30 granátnikov. Išlo o prvý sprievod, ktorý prešiel po vtedy dokončenom Széchyniovom reťazovom moste. Počas obdobia uhorskej vlády sídliacej v Debrecíne počas uhorskej revolúcie zastával okrem funkcie štátneho tajomníka ministerstva spravodlivosti aj niekoľko ďalších. V Sabolčskej župe bol vládnym komisárom pre armádu. Po porážke revolúcie sa asi desať mesiacov skrýval, potom ho zajali a odviedli do Pešti. Bol odsúdený na smrť, ale dostal milosť a desať rokov strávil v zámockom väzení v Olomouci. Na slobodu sa dostal koncom roku 1856.

V roku 1869 sa stiahol z politického života. Bol vymenovaný za sudcu kasačného súdu a v roku 1870 sa stal predsedom Najvyššieho trestného súdu. V roku 1878 mu cisár František Jozef udelil Rytiersky kríž Rádu svätého Štefana.

## Poznámky


## Referencie

## Zdroje

Kategória:Osobnosti z Veličnej
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Pochovaní na cintoríne Kerepesi
Slovenská lesnícko-drevárska inšpekcia

**Slovenská lesnícko-drevárska inšpekcia** (skr. **SLDI**) je orgán štátnej správy v oblasti uvádzania dreva a výrobkov z dreva na vnútorný trh. Je preddavkovou organizáciou Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky s pôsobnosťou pre celé územie Slovenska. Sídli v budove Národného lesníckeho centra na J.C.Hronského 1/1 vo Zvolene. 

Bola zriadená 1. júla 2018 na základe § 10 zákona č. 113/2018 Z. z. o uvádzaní dreva a výrobkov z dreva na vnútorný trh a o zmene a doplnení zákona č. 280/2017 Z. z. o poskytovaní podpory a dotácie v pôdohospodárstve a rozvoji vidieka a o zmene zákona č. 292/2014 Z. z. o príspevku poskytovanom z európskych štrukturálnych a investičných fondov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Vykonáva dozor nad hospodárskymi subjektmi, obchodníkmi a prepravcami dreva a výrobkov z dreva, ukladá im opatrenia, rozhoduje o priestupkoch a iných správnych deliktoch, ktorých sa títo dopustili, vykonáva bezodplatne poradenskú činnosť v oblasti uvádzania dreva na vnútorný trh a systémov náležitej starostlivosti, spolupracuje s ostatnými orgánmi verejnej správy, orgánmi Policajného zboru a so Štátnou ochranou prírody Slovenskej republiky v oblasti uvádzania dreva a výrobkov z dreva na vnútorný trh, poskytuje súčinnosť colným orgánom a iným orgánom štátnej správy pri pochybnostiach o druhu, množstve a pôvode dreva a výrobkov z dreva a ako inšpekčný orgán podľa § 61 zákona č. 326/2005 Z. z. o lesoch v znení neskorších predpisov vykonáva štátny dozor v lesoch a ďalšie s tým súvisiace úlohy.

## Referencie
* § 10 zákona č. 113/2018 Z. z. https://www.slov-lex.sk/pravne-predpisy/SK/ZZ/2018/113/20200101#paragraf-10
* § 61 zákona č. 326/2005 Z. z. https://www.slov-lex.sk/pravne-predpisy/SK/ZZ/2005/326/#paragraf-61
* Webové sídlo SLDI: https://www.mpsr.sk/slovenska-lesnicko-drevarska-inspekcia/postavenie/47-186-1356

Kategória:Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky
Kategória:Štátny dozor na Slovensku
Kategória:Úrady Slovenskej republiky
Ľudovít Boronkai

**Ľudovít Boronkai** (prídomok *Boronkay de Boronka et Nezette*; , * 21. apríl 1810, Trávnica – † 20. november 1863, Tieša) bol uhorský politik, vládny komisár Ľudovíta Košuta.

## Životopis
Bol potomkom starého šľachtického rodu. Z dôvodu skorej smrti jeho matky ho vychovávali starí rodičia v Horných Teranoch (dnes Terany). 

Stredné školy absolvoval v Banskej Štiavnici a Leviciach, neskôr študoval právo.

Od roku 1835 sa stal pomocným slúžnym sudcom banskoštiavnického okresu, neskôr druhým hlavným notárom. Bol liberálnym politikom a členom hontianskej opozície.

V roku 1848 sa stal vládnym komisárom Ľudovíta Košuta a mal na starosti výživu armády. Po porážke uhorskej revolúcie bol zajatý a dlho väznený. Neskôr sa trest zmenil na domáce väzenie. 

V roku 1861 bol zvolený za poslanca uhorského snemu vo volebnom obvode Šahy.

Časť života prežil v obci Lontov.

## Poznámky


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Poslanci uhorského snemu
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Maďarskí právnici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Karol Elbert

**Karol Elbert** (* 19. december 1911, Trnava† 20. november 1997, Bratislava) bol slovenský dirigent a hudobný skladateľ.

## Život
Po skončení strednej školy v Trnave pokračoval v štúdiu na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave, skladbu u Alexandra Moyzesa a dirigovanie u Josefa Vincourka. Krátko pracoval ako  korepetítor v Městském divadle v Opave a v rokoch 19371939 bol korepetítorom a dirigentom operety vo Východoslovenskom divadle v Košiciach. Za tzv. Slovenského štátu bol kvôli svojmu židovskému pôvodu prenasledovaný. Živil sa ako kaviarenský klavirista v Žiline, Bánovciach nad Bebravou či v Banskej Bystrici. O jeho osude v tom čase vypovedá film *V tichu*, ktorý v česko-slovenskej koprodukcii v roku 2014 natočil český režisér Zdeňek Jiráský.

Od roku 1948 bol dirigentom operetného súboru na Novej scéne v Bratislave. Po roku 1953 pracoval ako redaktor a lektor zábavnej hudby v Československom rozhlase v Bratislave.

## Dielo (výber)
Komponoval najmä zábavnú hudbu, operetu, či scénickú hudbu k veselohrám. Od roku 1940 bol známy ako autor obľúbených tanečných piesní.

* *Neposlušné kuriatko* (detská rozhlasová opera, 1954)
### Operety

* *Z prístavu do prístavu* (1957)
* *Dovidenia láska* (1958)

### Orchestrálne skladby
* *Malá suita* op. 1 (1935)
* *Filmová hviezda* (1950)
* *V cirkuse* (1952)
* *Dumka a tanec* (1953)
* *Predohra k španielskej komédii* (1953)
* *Dve slovenské rapsódie* (1957)
* *Obrázok z mladosti* (1963)
* *Jar v Bratislave* (1969)

### Komorná hudba
* *Štyri jazzové skladby* pre klavír štvorručne
* *Tri jazzové skice* I. a II.
* *Suita* pre klavír (1943)
* *Jazzová sonáta* (1945)
* *Sonáta pre husle a klavír op. 4* (1935 – 1936)
* *Päť piesní* op. 5 (1945)
* *Šesť lyrických piesní* pre tenor a klavír na poéziu slovenských básnikov (1961)

### Scénická hudba
* *Ťava uchom ihly* ( František Langer, 1948)
* *Sokyňa* (1949)
* *Spievajúce Benátky* ( Carlo Goldoni, 1949)
* *Šusterský mier* (1949)

## Referencie

## Literatúra
* Československý hudobný slovník osôb a inštitúcií I. (A–L), 1962, Štátne hudobné vydavateľstvo, Praha, s. 294
* Marián Jurík: Karol Elbert. In: *100 slovenských skladateľov* . Ed. Marián Jurík, Peter Zagar. Bratislava : Národné hudobné centrum, 1998, s. 89

## Zdroj

Kategória:Slovenskí dirigenti
Kategória:Slovenskí hudobní skladatelia
Kategória:Absolventi konzervatórií na Slovensku
Kategória:Osobnosti z Trnavy
Peter Pčolinský

Mgr. **Peter Pčolinský** (* 6. apríl 1982 Vranov nad Topľou) je slovenský politik a bývalý občiansky aktivista, v rokoch 20162023 poslanec Národnej rady SR za stranu SME RODINA, z toho v rokoch 20222023 ako podpredseda NR SR.V roku 6/2024 ukončil pôsobnosť v hnutí. Dňa 31.1.2026 bol na sneme strany Srdce - dôchodcovia a vlastenci jednomyseľne zvolený za predsedu strany. Následne bola strana premenovaná na Bratia Slovenska.

## Životopis
Absolvoval Fakultu manažmentu Univerzity Komenského. Je bratom bývalého šéfa SIS Vladimíra Pčolinského. V roku 2012 bol jedným z organizátorov protestov Gorila. Vo februári 2015 založil spolu Milanom Krajniakom stranu Hnutie 300. V novembri 2015 došlo k zvolaniu snemu strany NÁŠ KRAJ. Na sneme bol za nového predsedu zvolený Pčolinský, ktorý následne post štatutára prepísal na podnikateľa Borisa Kollára, v tom čase pripravujúceho založenie vlastnej politickej strany (neskôr známej ako SME RODINA – Boris Kollár).  Stranu viedol do jesene 2018. Spolu s Kollárom a Krajniakom patrí k zakladajúcim členom SME RODINA. Poslancom NR SR je od roku 2016. Bol členom a neskôr podpredsedom Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo a životné prostredie. Od februára 2019 bol jedným z podpredsedov strany SME RODINA. V roku 2019 kandidoval za túto stranu vo voľbách do Európskeho parlamentu. Vo februárových voľbách do NR SR v roku 2020 kandidoval zo 4. miesta kandidátky. V marci 2020 ho poslanci NR SR zvolili za člena Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre obranu a bezpečnosť. V októbri 2022 bol zvolený za podpredsedu NR SR. Pčolinský patril k dlhodobým kritikom ministra vnútra Mikulca. 

V predčasných voľbách v septembri 2023 kandidoval zo 4. miesta kandidátky SME RODINA. Získal 13 799 prednostných hlasov, strana však získala iba 2,21 % hlasov a do parlamentu sa nedostala. V máji 2024 Pčolinský odišiel zo strany SME RODINA. Dňa 31.1.2026 bol na sneme strany Srdce - dôchodcovia a vlastenci jednomyseľne zvolený za predsedu strany. Následne bola strana premenovaná na Bratia Slovenska. Je ženatý a má dve deti. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Peter Pčolinský na webe Národnej rady SR

Kategória:Osobnosti z Vranova nad Topľou
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici SME RODINA
Kategória:Politici Bratov Slovenska
Kategória:Predsedovia slovenských politických strán
Kategória:Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Kategória:Poslanci NR SR (2020 – 2023)
Kategória:Podpredsedovia NR SR
Kategória:Súrodenci v politike
Kategória:Absolventi Fakulty managementu Univerzity Komenského v Bratislave
Kanachos (Sikyón)

**Kanachos** () bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. stor. pred Kr.
 
Sochár Kanachos, rodák zo Sikyónu a žiak Polykleita, bol podľa 
Pausania autor sochy sikyónskeho boxera Bykela umiestnenej v olympijskej *Altide*. Bykelovi sa tejto pocty dostalo preto, lebo ako dorastenec zvíťazil v boxe na 96. olympijských hrách (396 pred Kr.) Pausanias tiež uvádza, že v spolupráci s Patroklom po bitke pri Aigospotamách (Aigospotamoi – *Kozích riečkach*, pri Hellésponte) v roku 405 pred Kr., zhotovil niekoľko bronzových sôch bojovníkov (*Axionikos z Pellény, Theares z Hermionu, Pyrrhias z Fókie, Kómón z Megary, Agasimenes zo Sikyónu, Euantidas z Ambrakie, Pythodotos z Korintu, Télykrates z Leukadie a Sparťania Epikydidas a Eteonikos*), sochárskych diel, ktoré Sparťania ako votívne dary venovali Delfám

V Delfách tieto sochy stáli zrejme na jednom z najväčších pamätníkov ( dlhom, s tridsiatimi ôsmimi sochami). Z pamätníka sa zachovalo mnoho fragmentov, najmä z podstavcov sôch a nápisov (pamätník stál pri vchode do posvätného okrsku (*temenos*) boha Apolóna, ale o tom, že na ktorom zo zachovaných podstavcov presne stáli, sa vedie spor). 

Rímsky historik Plínius zaznamenal, že pôsobil v období 95. olympiády (v roku 400 pred Kr.) Podľa týchto písomných správ možno jeho činnosť datovať na koniec 5. a na začiatok 4. stor. pred Kr. O charakteristike jeho sochárskeho štýlu nie je nič známe.
  
## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Sándor Bujanovics

**Sándor Bujanovics** (prídomok *Bujanovics de [[Aggtelek (obec)|Aggtelek]]*; * 2. november 1837, Prešov – † 16. február 1918, Budapešť) bol statkár a poslanec uhorského snemu.

## Životopis
Gymnázium absolvoval v Tate a v Prešove. Právo začal študovať v Košiciach a univerzitný diplom z práva získal v Pešti. V roku 1861 sa stal podnotárom Šarišskej župy. V roku 1865 bol zvolený za poslanca uhorského snemu vo volebnom obvode Prešov, ktorý zastupoval do roku 1881. V rokoch 1881 až 1887 bol riaditeľom správy majetkov grófa Alajosa Károlyiho. Aj vďaka úspešnému pôsobeniu v tejto náročnej funkcii si získal povesť jedného z najlepších hospodárskych odborníkov v celom Uhorsku. Súčasne sa však aktívne podieľal na založení a činnosti viacerých celouhorských hospodárskych organizácií.

V roku 1887 bol znovu zvolený za poslanca uhorského snemu, kde patril k opozícii. „... Vyhlásil som pred troma rokmi, pri voľbách poslancov otvorene a úprimne, snáď práve z tohto miesta, že k práve vzniknutej “liberálnej„ strane sa nepripojím, hoci som vedel to, že názory, ktoré som dovtedy predstavoval, nenájdu v rámci krajiny odozvu a hoci som vedel, že v parlamente s podobne zmýšľajúcimi budem predstavovať iba málo početnú menšinu.“

## Rodinný život
Oženil sa s Hermínou Gertrúdou Pechy (18441920) a začal hospodáriť na vidieckom statku. V nasledujúcich rokoch sa im narodili tri deti. V Žipove sa narodili synovia Gyula Bujanovics (18621946), neskorší župan Šariša a poslanec, a Bertalan Sándor Bujanovics (18651865). V Pečovskej Novej Vsi sa narodila dcéra Mária Bujanovicsová (18631941).

## Referencie

## Literatúra
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891.  
** Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái. Bp., Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, 1939-2002. 7. kötettől sajtó alá rend. Viczián János.
** Új Országgyűlési Almanach 1887-1892. Szerk. Sturm Albert. Bp., Ifjabb Nagel Ottó, 1888.
** A Pallas nagy lexikona, az összes ismeretek enciklopédiája. 1-16 k. (17-18. pótk. Szerk. Bokor József). Bp., Pallas-Révai, 1893-1904.
** Toth, Adalbert: Parteien und Reichtagswahlen in Ungarn 1848-1892. München, R. Oldenburg Verlag, 1973.
** DERFIŇÁK, Patrik. Barón Imrich Ghillány, šarišský župan v rokoch 1904 – 1905. In Annales historici Presovienses, 14, 2014, č. 1, s. 72 – 105.
** Bujanovics Sándor. In Eperjesi Lapok, 43, 1918, č. 8, s. 1.
** Bujanovics Sándor. In Naša Zastava, 12, 1918, č. 8, s. 2, 10.
** Új országgyülési almanach 1887 – 1892. Szerk. Sturm Albert. Budapest 1888, s. 186 – 187

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Prešova
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Kategória:Absolventi Univerzity Loránda Eötvösa
Július Draskóczy

**Július Draskóczy** (prídomok *Draskóczy de [[Dražkovce|Draskócz]]*; ; * 30. máj 1824, Harkáč – † 13. marec 1873, Bratislava) bol zemepán, poslanec uhorského snemu, župan Šopronskej župy, cisársky a kráľovský komorník.

## Životopis
Jeho rodiačia boli Samuel Draskóczy, podžupan gemerskej župy a Klementiny Ujházyovej. Od roku 1838 študoval na evanjelickom lýceu v Rožňave. Štúdium humanitných vied ukončil v Prešove. V rokoch 1848 – 1849 počas uhorskej revolúcie bol kapitánom  husárov.

V Pešti sa 21. júna 1854 oženil s Alojziou Jeszenákovou (* 1831 – † 1896).

V rokoch 1865 – 1868 bol zvoleným poslancom uhorského snemu za Gemerskú župu. V 1871 sa stal županom Šopronskej župy.

## Externé odkazy
* https://opac-nevter.pim.hu/record/-/record/PIM52053
* http://mek.oszk.hu/03600/03630/html/toc/d.htm

## Zdroje

Kategória:Maďarskí novinári
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Osobnosti z Gemerskej Vsi
Kategória:Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Plašná

**Plašná** () je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Haligovce, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Pienin, v Prešovskom kraji a na hranici okresov Stará Ľubovňa a Kežmarok. Masív zasahuje na katastrálne územie obcí Lechnica, Haligovce a Lesnica. Najbližšími sídlami sú južne ležiace Haligovce, juhovýchodne sa nachádza Veľký Lipník, severovýchodne Lesnica a západne Červený Kláštor a Lechnica.

## Opis
Plašná leží v hrebeni, ktorý vedie z masívu Šľachovky () juhozápadným smerom a postupne sa stáča a pokračuje na západ cez Lesnické sedlo a Aksamitku (). Severne sa nachádza Holica (), Bystrík () a Šafranovka (), východne Rabštín (), Šľachtovský vrch (), Šľachovky () a Aksamitka, južne Kobylia hlava (), Veterný vrch (), Plontana (), Rígeľ () a Šajba () a západne Špica (), Šibeničná hora () a Tri koruny (). Oblasť patrí do povodia rieky Dunajec, kde vodu z južných a západných svahov odvádzajú prítoky riečky Lipník, severovýchodné časti masívu odvodňuje Lesnický potok. Na vrchol vedie značený turistický chodník. Na južnom úbočí sa nachádzajú Haligovské skaly.

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Spišskú Maguru, Tatry, Oravské Beskydy a mnohé prihraničné vrchy v Poľsku.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke:
** od východu z Lesnického sedla cez Aksamitku
** od západu zo sedla Cerla
* po  zelenej značke cez rázc. Pod Plašnou:
** od juhu z Haligoviec
** od severu z Lesnice

## Referencie

## Pozri aj
* Haligovské skaly
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Lechnica
Kategória:Haligovce
Kategória:Lesnica
Holica (vrch v Pieninách)

**Holica** () je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Lesnica, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Pienin, neďaleko štátnej hranice s Poľskom. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Lesnica. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaná Lesnica a severovýchodne ležiace poľské mesto Szczawnica, západne sa nachádza Červený Kláštor a južne obec Haligovce.

## Opis
Holica leží nad ohybom rieky Dunajec, na konci vetvy hrebeňa, vedúceho z vrchu Šľachovky () cez Lesnické sedlo a Plašnú (). Východne sa nachádza Bystrík (), Šafranovka (), Lužná skala () a Rabštín (), južne Aksamitka (), Plašná () a Šajba (), západne Kláštorná hora (), Lysina () a Tri koruny () a severne Czertezik (), Sokolica () a Przechodni wierch (). Hrebeň je súčasťou povodia rieky Dunajec, do ktorej vodu odvádzajú krátke vodné toky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné vidieť okolité vrcholy Pienin, no tiež susednú Spišskú Maguru a Tatry, severným smerom zasa viaceré prihraničné vrchy v Poľsku.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný hrebeňom z rázc. Targov alebo z blízkeho strediska v Lesnici.

## Referencie

## Pozri aj
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Lesnica
Bystrík (vrch v Pieninách)

**Bystrík** (; ) je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží v hraničnom hrebeni nad obcou Lesnica, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Pienin, priamo na štátnej hranici s Poľskom. Leží tak na rozhraní Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva, okresov Stará Ľubovňa a Nový Targ a zasahuje na katastrálne územie obce Lesnica a mesta Szczawnica. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaná Lesnica a na severovýchode ležiace poľské mesto Szczawnica.

## Opis
Bystrík leží na západnom konci hlavného hrebeňa, nad ohybom rieky Dunajec, západne od vrchu Šafranovka (). Východne sa nachádza tiež Jarmuta (), Lužná skala () a Rabštín (), južne Aksamitka (), Plašná () a Holica (), západne Tri koruny (), Sokolica () a Czertezik () a severne Groń () a Dzwonkówka (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Dunajec, kde vodu z južných svahov odvádza Lesnický potok a zo severných odteká priamo do blízkej rieky Dunajec. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Južnú časť hrebeňa však tvorí skalný útes, ktorý tak umožňuje výhľad najmä na okolité vrcholy Pienin a susednú Spišskú Maguru, severným smerom možno z vhodných lokalít pozorovať okolité prihraničné vrchy v Poľsku.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný hrebeňom z blízkeho Sedla pod Šafranovkou, dostupného:

* po  modrej značke:
** od juhovýchodu z rázc. Huściawa po hrebeni cez Lužnú skalu a Šafranovku
** od severu od chaty Orlica cez Sedlo pod Šafranovkou
* po  žltej značke od juhu z Lesnice

## Referencie

## Pozri aj
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Lesnica
Kategória:Vrchy v Malopoľskom vojvodstve
Africký pohár národov 2023

**Africký pohár národov 2023** bol 34. ročníkom Afrického pohára národov, pod hlavičkou Konfederácie afrického futbalu. Turnaj bude hostiť Pobrežie Slonoviny a bude sa hrať od 13. januára do 11. februára 2024 Obhajcom titulu bol .

Turnaj sa mal konať od júna do júla 2023. Dňa 3. júla 2022 bolo potvrdené, že súťaž bude odložená na január 2024 z dôvodu obáv z počasia počas leta v Pobreží Slonoviny.

Víťazom turnaja sa stalo domáce , ktoré vo finále vyhralo nad Nigériou 2:1.

## Zmena hostiteľa
Dňa 30. novembra 2018 CAF odobrala Kamerunu možnosť usporiadať Africký pohár národov 2019. Bývalý prezident CAF Ahmad Ahmad však pridelil možnosť hostiť Africký pohár národov 2021. V dôsledku toho by Pobrežie Slonoviny, pôvodní hostitelia v roku 2021, hostilo Africký pohár národov 2023 a Guinea, pôvodní hostitelia v roku 2023, budú hostiť Africký pohár národov v roku 2025.

Dňa 30. januára 2019 prezident CAF potvrdil zmenu harmonogramu po stretnutí s prezidentom Pobrežia Slonoviny Alassanom Ouattarom v Abidjane v Pobreží Slonoviny.

## Kvalifikované tímy
Na turnaj sa kvalifikuje 24 tímov.

## Štadióny

## Skupinová fáza

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

### Skupina E

### Skupina F

### Tabuľka tretích tímov

## Play-off

### Osemfinále

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o tretie miesto

### Finále

## Referencie

## Externé odkazy
https://www.cafonline.com/

## Zdroj

Kategória:Africký pohár národov
Kategória:Futbal v 2023
Kategória:Futbal v Pobreží Slonoviny
Národné futbalové mužstvo Spojených arabských emirátov

**Národné futbalové mužstvo Spojených arabských emirátov** reprezentuje Spojené arabské emiráty na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Majstrovstvá Ázie vo futbale.>

## História
Futbalový zväz bol založený v roku 1971. Spojené arabské emiráty sa raz v histórii kvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale a to v roku 1990. Na Majstrovstvách Ázie sa predstavili desaťkrát, najlepší výsledok zaznamenali v roku 1996, keď sa dostali do finále. Spojené arabské emiráty sa taktiež dvakrát predstavili na Arabskom pohári FIFA.

## Majstrovstvá sveta

## Majstrovstvá Ázie vo futbale

## Ostatné súťaže

### Pohár konfederácii FIFA

### Arabský pohár FIFA

## Referencie

## Externé odkazy
* UAE Football Association

## Zdroj

Kategória:Futbal v Spojených arabských emirátoch
Spojené arabské emiráty
Futbal
Angela Sarafyanová

**Angela Sarafyan** (; * 30. jún 1983, Jerevan, Arménska SSR, dnes Arménsko) je arménsko-americká herečka. Známa je z televízneho seriálu *[[Westworld]]* (2016 - 2022), hrala jednu z hlavných postáv. 

## Detstvo a mladosť
Sarafyanová sa narodila v Jerevane v Arménsku, ktorý bol vtedy súčasťou Sovietskeho zväzu. Keď mala štyri roky, presťahovala sa s rodičmi do Spojených štátov a usadili sa v Los Angeles. Jej otec je herec a jej matka je maliarka. Ako dieťa navštevovala hodiny baletu a hrala na klavíri. 

## Kariéra
Sarafyanová debutovala v televíznom seriály *Sudkyňa Amy*, v epizódnej úlohe v roku 2000. V roku 2002 hosťovala v televíznom seriály *[[Buffy, premožiteľka upírov]]*. Ďalej hrala epizódne úlohy v ďalších televíznych seriáloch, ako napríklad *[[C.S.I.: Kriminálka New York]]*, *[[Odložený prípad]]* alebo *[[Mentalista]]*. Objavila sa aj vo videoklipe k piesni Britney Spears "Stronger".  

V roku 2008 si zahrala vo filme *Krásny život*, po boku Dany Delany, Debi Mazar a Reny Owen. Hrala jednu z hereckých úloh vo filme *Stratený v Arménsku* z roku 2012. O rok neskôr, si zahrala vo filme *Špión*, ktorý dostal negatívne recenzie od filmových kritikov.

V roku 2016 sa objavila vo filme *The Promise*, ktorý hovoril príbeh o arménskej genocíde. V tom istom roku, bola Sarafyanová obsadená ako jedna z hlavných postáv, v televíznom seriály *[[Westworld]]*. V roku 2018 si zahrala v krátkomentrážnom filme *Pin-Up*, kde Sarafyanová získala uznanie za svoj herecký výkon bola ocenená štyrmi filmovými oceneniami. 

## Súkromný život
Sarafyanová sa vydala za arménskeho hereckého kolegu Nareka Ghaplanyana počas natáčania filmu *Stratený v Arménsku* (2012) s ktorým sa rozviedla v roku 2017. V súčasnosti je Angela vo vzťahu (2021) s Colinom Carrierom, vdovcom po Tatiane Carrier.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Osobnosti z Jerevanu
Kategória:Osobnosti USA arménskeho pôvodu
Imrich Fest

**Imrich Fest** (; * 3. november 1817, Spišské Podhradie – † 11. marec 1883, Budapešť) bol uhorský politik, viceguvernér Rakúsko-uhorskej banky.

## Životopis
Stredné školy navštevoval v Kežmarku, Miškovci a Prešove. Vysokoškolské štúdiá práva absolvoval v Debrecíne a Pešti, ktoré ukončil s roku 1839. Po návrate do Spišského Podhradia sa zamestnal ako právnik v banskom priemysle. V roku 1840 sa stal tajomníkom Hornouhorského banského spolku a ako jeho zástupca sa zúčastnil v rokoch 1843 – 1844 rokovania uhorského snemu, ktorý zasadal v Bratislave. Od roku 1846 sa začal podieľať na činnosti spolkov železiarskeho priemyslu. 

V roku 1861 bol zvolený za podžupana Spišskej župy. 

Od roku 1863 býval v Pešti. V roku 1865 bol  zvolený za poslanca uhorského snemu za gelnický volebný obvod. Zásadným spôsobom sa zasadil za vznik Národnej priemyselnej jednoty, ktorej sa stal predsedom. Aktívne sa zúčastňoval rokovania ohľadom Rakúsko-Uhorského vyrovnania, za čo mu minister obchodu Štefan Gorove ponúkol post štátneho tajomníka ministerstva. V roku 1878, keď sa Národná banka pretransformovala na Rakúsko-uhorskú banku, ho cisár František Jozef I. vymenoval za jedného z jej viceguvernérov. 

Pochovaný je na cintoríne v Spišskom Podhradí.

## Referencie

## Iné projekty

## Literatúra
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (Fa–Gwóth). Budapešť, Hornyánszky. 1894.   
* 

## Zdroj

Kategória:Osobnosti zo Spišského Podhradia
Kategória:Maďarskí právnici
Kategória:Maďarskí básnici
Kategória:Maďarskí novinári
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Kategória:Osobnosti Evanjelického lýcea v Kežmarku
Kanachos (sochár)

**Kanachos** () bol grécky sochár z prelomu 3. a 2. stor. pred Kr.
 
Kanachos, grécky sochár neznámeho pôvodu, z helenistického obdobia (koniec 3. – začiatok 2. stor. pred Kr.), je známy z fragmentárneho nápisu nájdeného v archeologickej lokalite starovekého mesta *Hyéttos* v Boiótii. Nápis na sivom mramorovom podstavci uvádza venovanie a podpis umelca (meno jeho otca je nečitateľné – De ....., Deinomenes? ). Je pravdepodobné, že pochádzal zo starej rodiny sikyónskych sochárov totožného mena. 
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Okrúhla (vrch v Ľubovnianskej vrchovine, 957 m)

**Okrúhla** () je vrch v Ľubovnianskej vrchovine, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží v blízkosti hranice, v hrebeni nad obcou Litmanová, približne  severne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria, južne od štátnej hranice s Poľskom. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Litmanová. Najbližším sídlom je južne situovaná Litmanová, západným smerom leží poľská obec Jaworki a severovýchodne mesto Piwniczna-Zdrój.

## Opis
Okrúhla leží v západnej časti hlavného hrebeňa, medzi Grúnikom () a Eliášovkou (). Východným smerom sa nachádza Petríkov vrch () a Eliášovka, južným Medvedelica (), Veľká hora () a Fakľovka (), západným Grúnik, Vrchriečky () a Jasielnik () a severným Wielki Rogacz (), Radziejowa () a Trześniowy groń (). Masív patrí do povodia rieky Poprad, kde vodu zo severnej časti odvádza potok Czercz, zo západnej, južnej a východnej potok Veľký Lipník. Značený hrebeňový turistický chodník vrchol traverzuje severným smerom. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Ľubovnianskej vrchoviny, Levočské vrchy, Pieniny, Tatry, Oravské Beskydy a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný neznačenými lesnými chodníkmi z Litmanovej.

* po  zelenej značke severným úbočím:
** od juhovýchodu z Eliášovky
** od severu zo sedla Gromadzka
* po  žltej značke:
** od juhu z Litmanovej cez sedlo Rozdiel
** zo sedla Vabec cez Čierťaže a Eliášovku

## Referencie

## Pozri aj
* Ľubovnianska vrchovina
* Zoznam vrcholov v Ľubovnianskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Ľubovnianskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Litmanová
Kýčera (vrch v Pieninách)

**Kýčera** () je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Stráňany, približne  severozápadne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Pienin, južne od štátnej hranice s Poľskom. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Stráňany. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiace Stráňany, západne sa nachádza Veľký Lipník a juhovýchodne obec Kamienka.

## Opis
Kýčera leží v rázsoche, vybiehajúcej juhozápadným smerom z masívu dominantných Vysokých skaliek () v hlavnom hrebeni. Východne sa nachádza Watrisko (), Vrchriečky () a Vysoká (), južne Havrilová (), Horbáľová (), Veterný vrch () a Kvasník (), západne Čierťaž (), Vysoký vrch () a Šľachovky () a severne Durbaszka (), Borsučiny () a Vysoké skalky (). Severné a západné svahy odvodňuje Kýčerský potok do Lipníka v povodí Dunajca a rovnakým smerom odteká voda bezmenným potokom aj z juhovýchodného úpätia. Masív je súčasťou Pieninského národného parku a na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva hustý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z horských lúk na úbočí je možné pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Spišskú Maguru, Čergov, Levočské vrchy a Belianske a Vysoké Tatry a prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi zo Stráňan. Východne prechádza horskou lúkou  zeleno značený chodník zo Stráňanského sedla do Sedla pod Vysokými skalkami.

## Referencie

## Pozri aj
* Pieniny
* Pieninský národný park
* Zoznam vrcholov v Pieninách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Pieninách
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Stráňany (okres Stará Ľubovňa)
Roy Wood

**Roy Adrian Wood** (* 8. november 1946, Kitts Green, Birmingham, Anglicko) je britský spevák, gitarista, producent, skladateľ a multiinštrumentalista. V rokoch 1965 až 1972 bol členom skupiny The Move, z ktorej sa neskôr sformovala skupina Electric Light Orchestra. V roku 1967 spieval sprievodné vokály v skladbe „You've Got Me Floatin'“ na albume ** skupiny The Jimi Hendrix Experience. V rokoch 1982 až 1983 bol členom krátkodobej pub rockovej superskupiny Rockers.

## Diskografia
### Sólové albumy
* *[[Boulders (album)|Boulders]]* (1973)
* *[[Mustard (album)|Mustard]]* (1975)
* *[[On the Road Again (Roy Wood)|On the Road Again]]* (1979)
* *[[The Singles (Roy Wood)|The Singles]]* (1982)
* *[[Starting Up]]* (1987)

### The Move
* *[[The Move (album)|The Move]]* (1968)
* *[[Shazam (album)|Shazam]]* (1970)
* *[[Looking On]]* (1970)
* *[[Message from the Country]]* (1971)

### Electric Light Orchestra
* *[[The Electric Light Orchestra (album)|The Electric Light Orchestra]]* (1971)
* *[[ELO 2]]* (1973) (Wood hral na violončelo a basgitaru v skladbách „In Old England Town“ a „From the Sun to the World“, hoci v tom čase za to nezískal uznanie).

### Wizzard
* *[[Wizzard Brew]]* (1973)
* *[[Introducing Eddy and the Falcons]]* (1974)

### Wizzo Band
* *[[Super Active Wizzo]]* (1977)

### Rockers
* *[[Rockers (skupina)#We Are the Boys!|We Are the Boys!]]* (1983)

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Britskí rockoví hudobníci
Kategória:Britskí rockoví speváci
Kategória:Britskí producenti
Kategória:Britskí hudobní skladatelia
Tiene hriechu

***Tiene hriechu*** ( *Da cor do pecado*) je brazílska telenovela z produkcie spoločnosti TV Globo v roku 2004. Je jednou z najúspešnejších telenoviel tejto televíznej spoločnosti z hľadiska sledovanosti a celosvetovej distribúcie. Vysielacie práva boli predané do takmer 100 krajín. Hlavné postavy stvárnili herci Taís Araújo a Reynaldo Gianecchini.

Na Slovensku túto telenovelu vysielala verejnoprávna Jednotka prvýkrát od 17. januára 2006 do 1. septembra 2006 a druhýkrát od 31. augusta 2007 do 18. júla 2008.

## Dej
Paco Lambertini sa na svojich potulkách po Brazílii zaľúbi do krásnej černošky Prety a ona jeho city opätuje. V Riu de Janeiro však naňho čaká tehotná snúbenica Bárbara, ktorá prirodzene tají, že dieťa čaká so svojím milencom, fotografom Kaíkem. Ide jej o to, aby si ju Paco zobral. Jedinú lásku, ktorú však cíti, je láska k peniazom jeho otca. Paco sa vracia do Ria, aby sa s Bárbarou rozišiel, no ona ho predbehne správou o svojom tehotenstve a plánmi na svadbu. Paco je postavený pred hotovú vec...

## Obsadenie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Brazílske telenovely
Kategória:Telenovely z 2004
Kategória:Televízne seriály z roku 2004
Kategória:Telenovely televízie TV Globo
Taís Araújo

**Taís Araújo**, celým menom *Taís Bianca Gama de Araújo Ramos* (* 25. november 1978, Rio de Janeiro, Brazília) je brazílska televízna, filmová a divadelná herečka. Na Slovensku je známa svojím účinkovaním v telenovele *[[Tiene hriechu]]*. Jej manželom je Lazaro Ramos, s ktorým má dve deti.

## Filmografia
### Televízia

### Filmy

### Hudobné videoklipy

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Brazílske televízne herečky
Kategória:Brazílske filmové herečky
Kategória:Osobnosti z Rio de Janeira
Propionát zirkoničitý

**Propionát zirkoničitý** alebo **propanoát zirkoničitý** **, je biela práškovitá látka. Jeho štruktúra je zložitá, ale predpokladá sa, že je založená na polyméroch zirkónia s hydroxylovými mostíkmi, s propionátovou karboxylovou skupinou naviazanou na zirkónium. Propionát zirkoničitý nie je rozpustný vo vode, ale rozpúšťa sa v izopropanole, etanole a etylacetáte. Keď je stlačený má hustotu  alebo nestlačený . Používa sa na podporu priľnavosti v atramentoch na báze rozpúšťadiel.

## Referencie

## Zdroj

Zirkoničitý
Kategória:Zlúčeniny zirkónia
Medvedelica

**Medvedelica** () je vrch v Ľubovnianskej vrchovine, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Litmanová, približne  severne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Litmanová a Jarabina. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaná Litmanová, južne leží Jarabina, juhovýchodne Kremná a Hraničné a severovýchodne obec Mníšek nad Popradom.

## Opis
Medvedelica leží v hrebeni, vybiehajúcom južným smerom z masívu Eliášovky (). Západne sa nachádza Grúnik (), Vrchriečky () a Fakľovka (), južne Veľká hora (), Čertova skala () a Široký vrch (), východne Okrúhla (), Soľovka () a Petríkov vrch () a severne Eliášovka a Okrúhla (). Masív patrí do povodia rieky Poprad, kde vodu zo západnej časti odvádza potok Veľký Lipník a z východnej potok Eliášovka. Na vrchol vedie značený turistický chodník zo sedla Vabec. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Ľubovnianskej vrchoviny, Pieniny, Tatry, Spišskú Maguru, Nízke Tatry, Levočské vrchy, Čergov a prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
* po  žltej turistickej značke:
** od juhu zo sedla Vabec cez Čierťaže 
** od severu z Eliášovky

## Referencie

## Pozri aj
* Ľubovnianska vrchovina
* Zoznam vrcholov v Ľubovnianskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Ľubovnianskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Litmanová
Kategória:Jarabina (okres Stará Ľubovňa)
Kamenný potok (ľavostranný prítok Ľubice)

**Kamenný potok** je potok v regióne Spiš, na území obce Ľubica v okrese Kežmarok a v nepatrnom rozsahu v pramennej oblasti toku na území mesta Levoča v okrese Levoča v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Levočské vrchy. Ústi do Ľubice. Má dĺžku . Rád toku V. 
## Vznik
Vzniká v  sútokom dvoch zdrojníc v lesnom extraviláne priamo na obecnej (zároveň aj okresnej) hranici medzi obcou Ľubica v okrese Kežmarok a mestom Levoča v okrese Levoča v Prešovskom kraji. Obidve zdrojnice pritekajú z územia mesta Levoča: zdrojnica pritekajúca z juhu pramení v  a zdrojnica pritekajúca z východu pramení v  Obe zdrojnice pretekajú na severných svahoch vrchu *Javorina* s 
## Opis toku
*Kamenný potok* tečie od sútoku zdrojníc severným až severozápadným smerom lesným extravilánom obce Ľubica, ktorý je miestami premiešaný trvalým trávnatým porastom, preteká cez les aj vrch *Derešová*, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, v  priberá ďalší bezmenný pravostranný prítok, skrúca sa do smeru na severozápad až západ, ľavým brehom obmýva les *Nebo*, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, pravým brehom obmýva les *Piesky*, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, preteká cez *Kamennú dolinu*, pravým brehom obmýva úpätie lesa *Predná úboč*, na území obce Ľubica v  ústi do Ľubice ako jej ľavostranný prítok.

*Kamenný potok* patrí do okresu Kežmarok a v nepatrnom rozsahu do okresu Levoča v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Levočské vrchy v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Nemá významnejšie prítoky.

## Pôvod názvu
Názov potoka *Kamenný potok* má pôvod v charakteristickom dne toku, ktoré je budované v skalnatom, kamenistom podloží. Porovnaj aj názov geografického objektu – doliny *Kamenná dolina*, cez ktorú *Kamenný potok* preteká. Priorita pomenovacieho procesu potok → dolina alebo dolina → potok je ešte predmetom ďalšieho skúmania. Z podstatného mena *kameň* po rozšírení o adjektívnu príponu *-ný* s významom *niečo z kameňa alebo kamenný prírodný úkaz* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Kamenný potok* s významom *potok v skalnatom teréne, v teréne pokrytom kamením* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1975.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Kamenný potok (ľavostranný prítok Ľubice)* nie je jedinečným hydronymom. V priestore Slovenska je 27 potokov so štandardizovaným názvom *Kamenný potok* (december 2022).
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Kežmarok 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Levočských vrchoch