open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aaron Klug

**Aaron Klug** (* 11. august 1926, Želva, Litva – † 20. november 2018, Cambridge, Spojené kráľovstvo) bol britský biochemik juhoafrického pôvodu, držiteľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1982.

Sekundárne zdroje udávajú miesto narodenia Johannesburg v JAR, ale podľa vlastných autobiografických zdrojov sa narodil v Želve, a až vo veku jeho dvoch rokov sa rodina presťahovala Juhoafrickej republiky, kde neskôr vyrastal. Študoval na University of the Witwatersrand v Johannesburgu a na univerzite v Kapskom meste.

Bol profesorom molekulárnej biológie na Univerzite v Cambridgei. S manželkou, choreografkou Liebe Bobrow, mal dvoch synov.

V roku 1982 získal Nobelovu cenu za chémiu za vývoj kryštalografického elektrónového mikroskopu a výskum štruktúr biologicky dôležitých komplexov Nukleová kyselina-proteín.

## Externé odkazy
* The People's Archive interview 
* Biografia Aarona Kluga  na nadácii Nobel Foundation
* Klugovo interview s Harry Krotom
* Aaron Klug u Boba Weintrauba
* Oficiálna stránka ceny Louisa Gross Horwitzovej
* Klugovo interview s Alanom Macfarlaneom 11. decembra 2007 (film) 

Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Britskí biochemici
Kategória:Juhoafrickí chemici
Kategória:Anglickí chemici
Kategória:Chemici židovského pôvodu
Kategória:Prezidenti Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Anglické osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Juhoafrickí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Slnečná pec

náhľad|Slnečná pec
**Slnečná pec** alebo **solárna pec** je druh pece napájanej energiou slnečných lúčov. Má sférický tvar pokrytý zrkadlami sústreďujúcimi lúče v ohnisku na malej ploche. Lúče dopadajúce na sústreďujúcu časť sú smerované zo skupín rovných zrkadiel stojacich oproti sférickej časti a pomocou nich je riadený výkon pece. Teplota v ohnisku môže dosahovať 3 000 °C (5 430 °F). Vďaka tak vysokej teplote môže byť využívaná na tavenie ocele, generovania elektrického prúdu alebo na produkciu vodíkového paliva. Vzhľadom na veľkú závislosť od podmienok počasia má malé praktické využitie. Do súčasnej doby bola najväčšia slnečná pec postavená v južnom Francúzku v horskej obci Odeillo v Pyrenejách.

## Pozri aj
* Slnečná energia
* Slnečná pec v Odeillo

## Zdroj

* 

Kategória:Slnečná energia
Slnečná pec v Odeillo

náhľad|400px|Celkový pohľad
náhľad|63 heliostatov na stráni
náhľad|Budova s parabolickým zrkadlom a laboratóriom

**Slnečná pec v Odeillo** je prvá a zároveň aj najväčšia slnečná pec na svete. Nachádza sa vo francúzskych Pyrenejách v Odeillo v nadmorskej výške  Do prevádzky bola uvedená v roku 1969 zásluhou francúzskeho vedca Dr. Felixa Trombeho.

## Popis
Celý komplex tvorí parabolické zrkadlo s plochou , ktoré je pripevnené na  vysokej kancelárskej a laboratórnej budove. Na stráni oproti je rozostavených 63 heliostatov s celkovou plochou , odrážajúcich lúče rovnobežne na parabolu. Výsledná sila svitu sa koncentruje v ohnisku (ohnisková vzdialenosť ) v malej vežovitej budove stojacej pred zrkadlom, vo vlastnej slnečnej peci. Samotné parabolické zrkadlo je zostavené z približne 9 500 štvorcových segmentov so stranou  a každé z primárnych zrkadiel z ďalších 180 štvorcových segmentov rovnakého rozmeru. Ohnisko má plochu , čo udáva plošnú koncentráciu slnečného žiarenia s faktorom 37 700. V skutočnosti ale dochádza ku stratám spôsobeným rozptylom a absorpciou. Skutočná koncentrácia slnečného žiarenia je preto iba okolo 20 000. Pri bežnom slnečnom žiarení je do ohniska pece sústredených asi 1 100 kW.

Pretože je tento druh slnečných pecí zmysluplný iba v oblastiach s viac ako 2 400 hodinami slnečného svitu, slúži komplex v Odeillo výhradne na vedecké účely inštitútu CNRS (Centre national de la recherche scientifique). Vďaka priaznivým klimatickým podmienkam je možné pec používať viac ako 200 dní v roku na skúmanie správania sa látok pri extrémnom zahriatí a rôznym experimentom. Slúži najmä na účely vedeckého výskumu materiálov, vákuovému taveniu špeciálnych zliatin a najrôznejším pokusom v oblasti skúšok materiálov. Tieto poznatky sú neskôr uplatňované mimo iného pri návrhu nových technológií pre vesmírny výskum. Pec je schopná dosahovať maximálne teploty okolo 3 800°C, čo predstavuje absolútne maximum v metalurgii. V priebehu tavenia nie je materiál znečisťovaný prímesami, ako sa to deje pri väčšine ostatných taviacich postupoch.

## Referencie

## Pozri aj
* Slnečná energia
* Slnečná pec

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Slnečná energia
Slnečný varič

[náhľad|Využitie slnečného variča v [Ghana|Ghane.]]

**Slnečný varič** je zariadenie využívajúce slnečné žiarenie ako zdroj energie. Pretože nevyžaduje nijaké palivá ani náklady na prevádzku, je propagovaný humanitárnymi organizáciami v snahe zabrániť rýchlemu odlesňovaniu a vzniku púští. Slnečné variče sú tiež niekedy používané na pobytoch v prírode, najmä v situáciách nedostatku paliva alebo v prostredí s vysokým stupňom ohrozenia požiarom.

## Iné projekty

Kategória:Slnečná energia
Kategória:Varenie
Krevety

**Krevety** môže byť:
*zriedkavo: alternatívny názov staršieho taxónu kôrovcov plávavce (Natantia)
*množné číslo od slova kreveta
Bitka pri Chancellorsville

thumb|Generál Jackson je smrteľne ranený
**Bitka pri Chancellorsville**, známa aj ako **Leeho perfektná bitka**, predstavovala významné víťazstvo konfederačných vojsk nad vojskom Únie a patrí ku klenotom vojenskej stratégie.
 
Generáli Jackson a Lee majstrovsky využili blufovanie a skryté presuny na oklamanie nepriateľa a v jednej chvíli siahali po možnosti obkľúčiť a úplne zničiť celú, dvakrát silnejšiu armádu generála Hookra. Pravdepodobne len smrteľné zranenie Jacksona a likvidácia celého jeho štábu (jeho muži si ich v nočnom boji pomýlili s nepriateľskou jazdou) zachránila hlavnú armádu Únie pred skazou. Vďaka tomu nebolo nakoniec víťazstvo Konfederácie ani zďaleka také úplné, aké malo byť. Konfederačná armáda utrpela síce menšie, ale citeľnejšie straty, čo minimálne dočasne vynahradil fakt, že pripravila nepriateľa o veľkú časť proviantu a diel. Avšak hlavná severanská armáda unikla a smrť Jacksona, považovaného za najlepšieho poľného taktika Konfederácie a nenahraditeľnú pravú ruku generála Lee, predstavovala katastrofu, z ktorej sa južanské vojská nikdy úplne nespamätali.

## Zdroj

Chancellorsville
Kategória:1863 v USA
Kategória:Dejiny Virgínie
Kategória:Bitky v 1863
Municipálne mesto

**Municipálne mesto** alebo **municipiálne mesto** môže byť:
*aj po vzniku Československu v rokoch 1918 – 1922 existovali provizórne župy, v ktorých niektoré mestá (napr. Banská Štiavnica-Belá) mali štatút municipálneho mesta
*v Uhorsku: kategória miest od roku 1870, pozri municipálne mesto (Uhorsko)
*v Nemecku v ranom novoveku: zemepanské mesto ako opak ríšskeho mesta
*v Česku 1751 – 1850: mesto, v ktorom sa popri závislosti od vrchnosti prejavoval aj zreteľný správny vplyv krajského úradu, teda štátu

**Municípium** alebo zriedkavejšie **municip(i)álne mesto** môže byť:
*v starovekom Ríme: kategória miest, pozri municípium (staroveký Rím)
*v Rumunsku: kategória miest, pozri municípium (Rumunsko)

**Municípium** bola v Uhorsku a potom v Maďarsku do roku 1950 župa, municipálne mesto a iná územná jednotka s obdobným postavením, pozri municípium (Uhorsko)
Kyslíkatá kyselina

**Kyslíkatá kyselina** alebo **oxokyselina****** je kyselina tvorená vodíkom, kyslíkom a ďalším centrálnym kyselinotvorným prvkom (N, S, P, ...). Všeobecný vzorec je HaZbOc, kde Z je kyselinotvorný prvok, a koeficienty *a*, *b*, *c* nadobúdajú bežne hodnoty *a* od 1 do 4, *b* od 1 do 2, *c* od 1 do 7 (existujú aj vyššie čísla, ale tie nie sú také bežné). Označujú sa ako kyslíkaté kyseliny kvôli prítomnosti kyslíka v ich chemickej štruktúre, na rozdiel od anorganických kyselín bez kyslíka (bezkyslíkatých kyselín, napr. halogénovodíkových alebo sulfánu).

Medzi oxokyseliny patria kyselina sírová (H2SO4), kyselina siričitá (H2SO3), kyselina dusičná (HNO3), kyselina dusitá (HNO2), kyselina trihydrogénfosforečná (H3PO4), kyselina chlórna (HClO), kyselina chloritá (HClO2), kyselina chlorečná (HClO3), kyselina chloristá (HClO4), kyselina trihydrogénboritá (H3BO3) a mnohé iné.

## Príprava oxokyselín
Oxokyseliny sa pripravujú reakciou vody a kyselinotvorného alebo amfotérneho oxidu:

:SO3 + H2O -> H2SO4

: SO2 + H2O -> H2SO3

: 2 NO2 + H2O -> HNO2 + HNO3

: CO2 + H2O -> H2CO3

Pripravovať sa môžu aj "vytlačením" zo soli silnejšou kyselinou (a následnou destiláciou):

: 2 KNO3 + H2SO4 -> 2 HNO3 + K2SO4

Počas Berzeliovej dualistickej teórie sa uprednostňovali adičné vzorce, kde sa oxokyseliny považovali, za hydráty oxidov:

: SO3•H2O , SO2•H2O , N2O5•H2O , P2O5•3 H2O

Tieto vzorce však nezodpovedajú skutočnej štruktúre oxokyselín, preto sa v súčasnosti používajú vzorce už uvedeného tvaru.

## Deriváty oxokyselín
Poznáme viacero derivátov: oxokatióny, oxoanióny a soli. Oxokatióny vznikajú odčlenením OH- skupiny (napríklad nitrónium, NO2+, ktoré vzniká z kyseliny dusičnej, HNO3), oxoanióny vznikajú odštiepením H+ (napríklad hydrogénsíran, HSO4-, ktorý vzniká z kyseliny sírovej, H2SO4) a soli vznikajú nahradením vodíka za kovový prvok (napríklad chlorečnan draselný, KClO3, ktorý vzniká z kyseliny chlorečnej, HClO3).

## Referencie

## Pozri aj
* Kyselina
* Soli
* Deriváty oxokyselín

## Zdroj
Porýnie

right|thumb|Poloha západnej časti Porýnia

**Porýnie** () je nepresne vymedzený názov oblasti Nemecka po oboch brehoch stredného a dolného Rýna. 

Po kolapse francúzskeho kráľovstva v dôsledku revolúcie bolo ako nemecky hovoriaci región na dolnom a strednom toku rieky anektované pruským cisárstvom. Po prvej svetovej vojne bola jeho západná časť na základe Versailleskej zmluvy okupovaná dohodovými vojskami a bola tu vytvorená demilitarizovaná zóna. Nemecká armáda ju znovu obsadila až v roku 1936.

Južná a východná časť je predovšetkým kopcovitá s pohoriami (Westerwald, Hunsrück, Taunus a Eifel), ktoré pretínajú údolie riek Rýn a Mosela. Na severe sa nachádza údolie rieky Ruhr.

Medzi najväčšie mestá v oblasti patria Aachen, Bonn, Kolín nad Rýnom, Duisburg, Essen, Düsseldorf, Koblenz, Krefeld, Leverkusen, Ludwigshafen am Rhein, Mainz, Mannheim, Mönchengladbach, Wiesbaden a Wuppertal.

Spolu so severnou časťou Talianska je Porýnie oblasť s najväčším znečistením vzduchu v Európe.

## Referencie


## Pozri aj
* Porúrie

Kategória:Nemecko
Kategória:Historické územia v Nemecku
Lastovičkovité

**Lastovičkovité** (*Hirundinidae*) sú čeľaď vtákov radu vrabcotvaré (*Passeriformes*). Väčšina rodov z tejto čeľade má slovenské rodové meno **lastovička** (ich zoznam pozri v článku lastovička).

Sú to drobné hmyzožravé spevavce. Na guľatej hlave je charakteristický krátky, hlboko rozoklaný zobák, prispôsobený k lovu hmyzu počas letu. Krídla majú dlhé, štíhle a zahrotené, s deviatimi letkami. Nohy sú krátke a slabé, členovia tejto čeľade sa po zemi pohybujú len výnimočne. Chvost je obyčajne vidlicovitý. Sfarbenie je u väčšiny druhov zhora tmavé až tmavo lesklé, zospodu je telo biele. Sfarbenie samcov a samíc sa vzájomne nelíši. Väčšina druhov si lepí hniezda z hliny, prilepenej k pevnému podkladu. Niekoľko druhov hniezdi v podzemných norách.

Táto čeľaď je rozšírená takmer vo všetkých teplejších oblastiach sveta, chýba len na Novom Zélande a v časti Oceánie. Tam, kde je v zimnom období nedostatok hmyzu, sú sťahovavé.

## Pozri aj
* Lastovička domová

## Iné projekty
Henrich I. (Luxembursko)

**Henrich I. Luxemburský**, nem. **Heinrich von Luxemburg**, franc. **Henri de Luxembourg** (* 16. apríl 1955, Betzdorf, Luxembursko) bol od 7. októbra 2000 do svojej abdikácie 3. októbra 2025 luxemburským veľkovojvodom. Bol šiestym luxemburským panovníkom z Nasavsko-weilburskej dynastie. Jeho plný titul znel "J.k.V. veľkovojvoda z Luxemburgu, vojvoda z Nasavy, princ Bourbonsko-parmský, knieža zo Saynu, Königsteinu, Katzenelnbogenu a Diezu, kastelán z Hammersteinu, slobodný pán z Mahlbergu, Wiesbadenu, Idsteinu, Merenbergu, Limburgu a Eppsteinu".

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1955
Kategória:Vládcovia Luxemburska
Kategória:Nositelia Rádu zlatého rúna
Kategória:Laureáti Radu Bieleho dvojkríža I. triedy
Kategória:Bourbonsko-parmská dynastia
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu za zásluhy Talianskej republiky
Kategória:Nositelia Radu kríža zeme Panny Márie
Kategória:Nositelia španielskeho Rádu zlatého rúna
Kategória:Nositelia Radu Stará planina
Kategória:Nositelia Radu troch hviezd
Kategória:Absolventi Univerzity v Ženeve
Kategória:Rytieri Rádu slona
Heliocentrická dráha

**Heliocentrická dráha** alebo **cirkumsolárna dráha** je obežná dráha okolo Slnka. V našej Slnečnej sústave majú všetky planéty, kométy a asteroidy takúto obežnú dráhu, ako aj umelé družice a vesmírny odpad. Mesiac, napríklad, nemá heliocentrickú obežnú dráhu, pretože obieha okolo Zeme. Vnútorná heliocentrická dráha je obežná dráha vnútri obežnej dráhy Zeme, takúto má napríklad Venuša. Vonkajšia heliocentrická dráha je obežná dráha mimo obežnej dráhy Zeme, takúto má napríklad Mars.

Predpona *helio-* je odvodená zo starovekého gréckeho slova *helios* čo znamená "Slnko", tiež Helios ako zosobnenie Slnka v gréckej mytológii.

## Pozri aj

* Heliocentrizmus
* Geocentrická dráha
* Obežná dráha

Kategória:Obežné dráhy
Kategória:Astronómia
Kategória:Kozmonautika
Kategória:Nebeská mechanika
Historické centrum Bratislavy

náhľad|Historické jadro Bratislavy, jedno z možných vymedzení

**Historické centrum Bratislavy** alebo **historické jadro Bratislavy** je (nie presne vymedzené) označenie pre historickú časť Bratislavy v jej strede v mestskej časti Staré Mesto. Spravidla zahŕňa aspoň Bratislavský hrad, Podhradie a tzv. vnútorné mesto. Hrad je niekedy vylúčený alebo naopak do historického centra sa zahŕňa aj bezprostredné okolie týchto častí (napr. dunajské nábrežie, historické predmestia), pokiaľ sú charakterizované historickou zástavbou. Na území historického centra bola v roku 1954 vyhlásená mestská pamiatková rezervácia.

Podrobnosti pozri v článkoch:  Bratislavský hrad, Podhradie (Bratislava), Vnútorné mesto a Mestská pamiatková rezervácia Bratislava.

Kategória:Bratislava
Kategória:Dejiny Bratislavy
Ján Selvek

**Ján Selvek** (* 31. máj 1941, Poprad) je bývalý hokejový obranca a  tréner, naposledy pôsobiaci v klube HC Košice. 

S hokejom začínal v rodnom Poprade. Po vojne v tíme VTJ Litoměřice sa upísal tímu VSŽ Košice, kde pôsobil 6 sezón, istý čas aj ako kapitán. Hráčsku kariéru ukončil v Prešove.

Trénovať začal v Košiciach v mládežníckych kategóriách. V sezónach 1978 – 1981 pôsobil ako asistent trénera Nitku pri A-tíme Košíc. V sezóne 1981/1982 bol prvým trénerom VSŽ Košice. Potom trénoval v Dubnici, Liptovskom Mikuláši. V rokoch 1985 – 1987 opäť na 
striedačke Košíc, s ktorými získal Majstrovský titul. V kariére nasledovali Vítkovice, Dubnica a opäť návrat do Košíc. Potom 
trénoval talianske Cavalese a slovenské Michalovce. V rokoch 1993 – 1996 hlavný tréner HC Košice, kde získal svoj druhý titul v Košiciach, a zároveň asistent reprezentačného trénera Šuplera.
 
Zúčastnil sa Majstrovstiev sveta skupiny C 1994, Majstrovstiev sveta skupiny B 1995 a Majstrovstiev sveta skupiny A 1996. Trénoval rodný Poprad a v roku 1999 získal svoj tretí titul s HC Košice. Kariéru ukončil v roku 2006 ako hlavný tréner klubu, v ktorom prežil väčšinu svojej kariéry HC Košice.

## Referencie

Kategória:Slovenskí hokejoví tréneri
Martin Marinčin

**Martin Marinčin** (* 18. február 1992, Košice) je slovenský hokejový obranca aktuálne pôsobiaci v tíme HC Oceláři Třinec v Českej extralige. 

## Klubový hokej
Martin Marinčin je odchovancom košického hokeja. V roku 2010 ho draftoval v druhom kole z celkového 46. miesta klub NHL – Edmonton Oilers. V rovnakom roku bol z celkového piateho miesta draftovaný do KHL klubom Avtomobilist Jekaterinburg a stal sa aj jednotkou vstupného draftu CHL, keď si ho vybral klub Prince George Cougars. Sezónu 2010/2011 strávil v tíme Prince George Cougars v juniorskej WHL, kde bol so ziskom 56 bodov (14 gólov a 42 asistencií) v 67 zápasoch ôsmym najproduktívnejším obrancom súťaže. Jeden zápas odohral aj v tíme Oklahoma City Barons v AHL. V apríli 2011 podpísal s tímom Edmonton Oilers nováčikovskú zmluvu na tri roky. Sezónu 2011/2012 začal v drese Prince George Cougars, no po 30 odohraných zápasoch (4+13) bol vymenený do tímu Regina Pats, kde odohral vrátane play-off 33 zápasov v ktorých zaznamenal 25 bodov (9+16). Sezónu dohral v tíme Oklahoma City Barons, kde strávil aj nasledujúci ročník. V sezóne 2013/2014 odohral v drese Edmontonu Oilers *5. decembra 2013* svoj prvý zápas v NHL. V prvom tíme Oilers odohral v tejto sezóne 44 zápasov, v ktorých získal 6 bodov, na farme v Oklahome nastúpil na 24 zápasov so ziskom siedmych bodov. Začiatok sezóny 2014/2015 odohral v Oklahome, no väčšinu zápasov odohral v NHL, kde odohral 41 duelov, strelil gól a pridal štyri asistencie. Pred sezónou 2015/2016 bol vymenený do tímu Toronta Maple Leafs, s ktorým podpísal ročnú zmluvu. V Toronte pôsobil až do roku 2021, v ktorom prestúpil do českého klubu HC Oceláři Třinec.

### Klubové štatistiky

## Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral zápasy za hráčov do 18 a do 20 rokov. V seniorskej reprezentácii sa prvýkrát predstavil v roku 2014 na Zimných olympijských hrách v Soči. Slovensko tiež reprezentoval aj na Majstrovstvách sveta 2014 v Bielorusku a Olympijských hrách 2022 v Pekingu.

### Štatistika

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* 

Kategória:Slovenskí hokejoví obrancovia
Kategória:Bronzoví olympijskí medailisti v ľadovom hokeji
Kategória:Slovenskí bronzoví olympijskí medailisti
Kategória:Slovenskí hokejisti draftovaní NHL
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Edmonton Oilers
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2014
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2016
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2019
Kategória:Osobnosti z Košíc
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2014
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2022
Biliard

**Biliard** (nesprávny názov *gulečník*) je športová hra, pri ktorej sa špeciálnou palicou (tzv. biliardová palica alebo tágo) odrážajú špeciálne gule (tzv. biliardové gule) na špeciálnom stole potiahnutom zeleným plátnom (tzv. biliardový stôl alebo *biliard*). Hra nevyžaduje rozsiahly pohyb, ale veľkú zručnosť, ohybnosť  a presnosť; pestuje sebakontrolu, obrazotvornosť a húževnatosť.

V Spojenom kráľovstve sa slovom *biliard* dnes označuje iba anglický biliard, v Spojených štátoch niekedy len istá skupina biliardových hier.

## Základné druhy biliardu

Existuje asi 35 druhov biliardu, z ktorých základné sú tieto:
* *[[Karambolový biliard]]* (Karambol, Francúzsky biliard) - hra hraná na plátnom potiahnutom stole bez dier a s ostrými pogumovanými hranami. Karambol, tiež nazývaný francúzsky biliard, sa hrá s jedným alebo viacerými hráčmi a s 3 guľami s veľkosťou 61,5 mm. Ide o hru, vyžadujúcu dôvtip a premýšľanie, ktorá podnecuje a rozvíja schopnosti, nevyhnutné pre ovládanie všetkých pohybov gule: pohyb vpred, vzad, bočný efekt, obídenie gule.  Karambol je ideálny prostriedok prípravy, či už jednotlivo alebo vo dvojici, na všetky ostatné disciplíny biliardu.
* Americký biliard (8-ball/Pool) - zrejme najznámejšia biliardová hra so 6-timi košmi (t.j. dierami, kapsami), ktorý sa hrá s 15 očíslovanými guľami s veľkosťou 57,2 mm a 1 bielou guľou. Hrá sa minimálne vo dvojici a podla rôznych pravidiel. Oficiálne turnaje prebiehajú na stoloch s dĺžkou 2,80 m alebo 2,60 m, ale dostupné sú aj biliardové stoly v dĺžke od 1,90 m. Popri ňom existujú aj variácie nine-ball, straight pool a bank pool.
* Snooker - hra s anglickými koreňmi sa hrá s 22 guľami s veľkosťou 52 mm (15 červenými, 6 farebnými a 1 bielou). Každý hráč má za ciel nielen dostať do košov svoje gule, ale aj nastražiť pascu svojmu súperovi. Oficiálne sútaže prebiehajú na biliardových stoloch veľkých rozmerov (3,60 m), ale dostupné sú i biliardové stoly v dĺžke od 2,30 m pre hru obmedzenú na 17 gúľ.
* Kuželkový biliard
* Ruský biliard
* Anglický biliard (8-pool/Blackball) - hra odvodená od amerického biliardu a prispôsobená stolom malých rozmerov. Hrá sa minimálne s dvomi hráčmi so 16 guľami s veľkosťou 50,8 mm: 7 červenými, 7 žltými, 1 čiernou a 1 bielou. Oficiálne súťaže prebiehajú na stoloch s dĺžkou 2,10 m, ale dostupné sú i biliardové stoly v dĺžke 1,90 m a 2,30 m.

## Literatúra
* Jiří Barbořík: *Billard*. Olomouc : Rubico, 1997, 
* Zoltán Kováč, Zdeněk Vlach: *Mistrovské karamboly*. Vlastním nákladem vydal Zoltán Kováč, 1997.
* Alex Krupka: *Pravidla kulečníkového sportu: platná od 1. října 1972* Praha : Olympia, 1971.
* Heinz Stingl. *Billard: základní strky, volná hra a kádr*. Brno : Jota, 1994, 
* Emanuel Züngel. *Kulečník: snadno pochopitelný návod ku hře, její pravidla i taje mistrovské hry*. Praha : Alois Hynek, 1908, Dostupné online

## Iné projekty
Dionatan do Nascimento Teixeira

**Dionatan do Nascimento Teixeira** (* 24. júl 1992, Londrina, Brazília  – † 5. november 2017, Londrina, Brazília  ) bol slovenský futbalista brazílskeho pôvodu.

V Corgoň lige debutoval dňa 18. apríla 2009 v 25. kole sezóny 2008/09 vo veku 16 rokov a 268 dní v zápase proti MFK Dubnica, v ktorom hral od 78. minúty. Stal sa tak najmladším legionárom v Corgoň lige.

V marci 2009 sa oňho zaujímal anglický premierleagový klub Newcastle United, no klub ho napokon nepredal. V marci 2014 trénoval s <nowiki/>Readingom a Stoke City, s ktorými napokon v júni podpísal kontrakt na tri roky. 

## Referencie

Kategória:Brazílski futbalisti
Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Slovenské osobnosti brazílskeho pôvodu
Kategória:Hráči MFK Košice
Jozef Haraščák

**Jozef Haraščák** (* 10. február 1993) je slovenský futbalista, ktorý je členom širšieho kádra slovenskej reprezentácie do 16 rokov.

V súčasnosti je na skúške v talianskom klube Udinese Calcio.

## Referencie


Kategória:Narodenia v 1993
Kategória:Slovenskí futbalisti
Bitka pri Bachmači

**Bitka pri Bachmači** bola bitka medzi armádou cisárskeho Nemecka a česko-slovenskými légiami v Rusku. Počas bojov, ktoré sa odohrali v dňoch 8. – 13. marca 1918, odrazili jednotky 2. dívízie legií nápor nemeckých jednotiek, ubránili železničný uzol pri mestečku Bachmač a umožnili tak evakuácii 1. dívízie légií na východ.

V bitke padlo 145 legionárov, 210 bolo zranených a 41 nezvestných. Nemecké straty sa pohybovali okolo 300 mŕtvych a niekoľko stoviek zranených.

Bitky sa zúčastnili legionári 6. pluku spoločne s oddielmi boľševikov.

## Zdroj

Kategória:Bitky na Ukrajine
Kategória:Bitky prvej svetovej vojny
Kategória:Bitky v 1918
Kategória:Bitky česko-slovenských légií
Bitka pri Balaklave

**Bitka pri Balaklave** bola jedna z kľúčových bitiek Krymskej vojny. Odohrala sa 25. októbra 1854 pri Balaklave (vtedy na mieste bývalej dediny Kadikoj, dnes mestskej časti Balaklavy) medzi spojenými vojskami Spojeného kráľovstva, Francúzska a Osmanskej ríše na jednej strane a vojskom Ruskej ríše na strane druhej.

Bitka prebehla v rámci prvého z dvoch ruských pokusov preraziť obliehanie Sevastopoľu a skončila nerozhodne.

## Útok britskej ľahkej jazdy
V bitke dostala britská ľahká jazda sporný rozkaz zaútočiť na postavenie ruského delostrelectva. Po prejazde „Údolím smrti“ sa Britom podarilo Rusov z postavenia vytlačiť, ale po obrovských stratách sa museli s francúzskou pomocou stiahnuť späť. Takmer 250 mužov jazdy zo 673 bolo zabitých alebo zranených. Dôvodom útoku bola dezinterpretácia rozkazu, ktorý bol pôvodne vydaný nie na obsadenie postavenia ruského delostrelectva, ale na zabránenie ukoristenia vlastných diel Rusmi.

## Zdroj
*

Kategória:Bitky v 1854
Kategória:Bitky na Ukrajine
Kategória:Bitky krymskej vojny
Kategória:Bitky Ruskej ríše
Bitka o Bougainville

**Bitka o Bougainville** (1943-1945) bola bitka o ostrov Bougainville medzi jednotkami západných Spojencov a cisárskym Japonskom, súčasť neskorej fázy operácie Cartwheel. Snaha Spojencov získať späť ostrov spadajúci pod správu Austrálie bola až sekundárnym účelom operácie, hlavným cieľom bolo vybudovať tu vojenskú a leteckú základňu, ktorá by neutralizovala japonské letisko v Rabaule, poskytla námorníctvu a pozemným silám podporu v prenikaní do priľahlého japonského teritória a pomohla zablokovať prísun materiálu a posíl na Novú Guineu a Šalamúnove ostrovy. 

Bitku zahájilo vylodenie Spojencov 1. novembra 1943 pri myse Torokina. Vzhľadom k pomeru síl neboli šance Japoncov na úspešnú obranu veľmi reálne, fakticky bitku rozhodli prvé dva dni bojov, zahŕňajúce jednak úspešné vylodenie, jednak relatívne malú, ale strategicky významnú bitku v Zátoke cisárovnej Augusty, v ktorej stroskotal pokus japonského námorníctva o útok na vyloďovací priestor. 

Bitka však trvala ďalej, najmä v priestoroch tropického pralesa, ktorý pokrýval väčšinu ostrova a v ktorom našiel útočisko zvyšok japonskej posádky, odrezanej od zásobovania i posíl. Japonské námorníctvo sa ju ešte pokúšalo zásobovať pomocou tzv. Tokijských expresov, avšak túto taktiku opustilo po rozbití posledného z nich v bitke pri myse svätého Juraja. Japonské sily na ostrove kapitulovali 21. augusta 1945.

## Pozri aj
* Bitka v Zátoke cisárovnej Augusty
* Bitka pri myse svätého Juraja

## Externé odkazy
* ''In the Shadows''

## Zdroj
*

Kategória:Bitky druhej svetovej vojny
Kategória:Bitky v 1943
Kategória:Bitky v 1944
Kategória:Bitky v 1945
Tokijský expres

thumb|Japonskí vojaci sa naloďujú na torpédoborec Tokijského expresu v roku 1942
**Tokijský expres** bola taktika používaná Japoncami počas druhej svetovej vojny v Pacifiku. Išlo o nasadenie rýchlych bojových lodí, väčšinou torpédoborcov, na dopravu osôb a nákladu. Meno získala kvôli pravidelnosti zásobovacích misií. Sami Japonci ju nazývali **krysie transporty** (鼠輸送 *nezumi jusó*), lebo sa konali v noci.

Bola používaná pri Šalamúnových ostrovoch a Novej Guinei, pretože tu mali spojenci prevahu vo vzdušnom priestore a štandardné pomalé konvoje mali kvôli náletom vysoké straty. Tokijské expresy mali za úlohu za tmy priplávať, vylodiť osoby a zásoby a pred svitaním odplávať do bezpečnej vzdialenosti.

Prvý *Tokijský Express* priplával 18. augusta 1942 ku Guadalcanalu pod velením kontraadmirála Raizó Tanaku. Posledný veľký *Tokijský Express* bol úplne zničený 25. novembra 1943 v bitke pri myse svätého Juraja.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Vojsko v Japonsku
Kategória:Dejiny Japonska
Kategória:Vojna v Pacifiku
Bitka pri jazere Durbe

thumb|200px|Durbe na mape Livonska v roku 1260

**Bitka pri jazere Durbe** sa odohrala pri jazere Durbe 13. júla 1260. Vojsko litovského kmeňa Žemajtov v nej porazilo spojené sily Rádu nemeckých rytierov a Livónskeho rádu.

## Priebeh bitky
Kurši a Estónci, ktorých do livónskeho vojska násilne naverbovali, v priebehu boja zaútočili na vlastné tylo, čo bolo nakoniec príčinou porážky rytierov.

## Dôsledky bitky
Dôsledkom tohto víťazstva bolo nové povstanie Prusov a Litovcov proti rytierom. Nemecké oddiely boli vyhnané z Žemajtska. Proti rytierom povstali Zemgalovia, Kurši a na ostrove Saaremaa povstali Estónci. Proti Rádu nemeckých rytierov vypuklo povstanie Prusov a západných Litovčanov, ktoré trvalo 14 rokov.

## Zdroj

Kategória:Dejiny Lotyšska
Kategória:Dejiny Litvy
Kategória:Bitky v 1260
Prescott

**Prescott** je americké mesto v štáte Arizona. V súčasnosti v meste žije 41 528 obyvateľov (2006). Prescott bol až do roku 1889 hlavným mestom štátu Arizona, kedy ho vystriedal Phoenix.

## Iné projekty

Kategória:Mestá v Arizone
Vnútorné mesto

**Vnútorné mesto** môže byť:
*opak prímestskej zóny mesta (resp. predmestí v najširšom zmysle) 
*najmä v anglosaských krajinách: časť mesta medzi úzko ponímaným historickým či obchodným jadrom mesta a okrajovými časťami mesta, teda okrajová časť centra mesta, pozri vnútorné mesto (okraj centra)
*najmä v kontinentálnej Európe: 
**historické a/alebo obchodné jadro väčšieho mesta, pozri vnútorné mesto (jadro)
**z historického hľadiska (napr. v Uhorsku): časť mesta vo vnútri bývalých mestských hradieb (teda opak historických predmestí a zámku/hradu), pozri napr. vnútorné mesto (Bratislava)
Koorbitálny mesiac

[thumb|[Epimeteus (mesiac)|Epimetheus (vľavo dole) a Jánus pozorované 20. marca 2006, oba mesiace tesne po výmene obežných dráh. Zdanlivá vzdialenosť mesiacov je iba klam, pozorované sú z opačných strán ich obežných dráh.]]**Koorbitálny mesiac** je prirodzený satelit, ktorý sa pohybuje v rovnakej alebo veľmi podobnej vzdialenosti od rodičovskej planéty ako nejaký ďalší mesiac. 

## Mesiace Saturna
V Slnečnej sústave je tento jav pozorovaný len u systému Saturna, ktorý má tri takéto skupiny mesiacov. Dve z týchto skupín trojánskych satelitov sú výnimočné v tom, že obiehajú viac okolo planéty ako okolo Slnka (je známych niekoľko tisíc trojánskych asteroidov). V trojánskej konfiguráci obieha jeden alebo viac objektov okolo stabilného libračného bodu 60° za alebo pred masívnejším satelitom. Masívny satelit nie je zreteľne ovplyvnený menšími Trojánmi. Saturnov mesiac Tethys má dva trojánske mesiace, Telesto a Calypso, podobne ako Dione, ktorý má Helene a Polydeuces.

### Obežné vzťahy medzi Jánusom a Epimetheusom
Výnimočnými Saturnovými mesiacmi sú Jánus a Epimetheus, ktoré sú skutočne koorbitálne a nie sú Trojanmi. Jánus je masívnejší ako Epimetheus (má vyššiu hmotnosť), ale iba asi štyrikrát, čo znamená, že oba tieto mesiace na seba značne vplývajú. V tomto prípade oba mesiace oscilujú na svojich obežných dráhach.

Jánusov stredný obežný polomer je iba o 50 km kratší ako Epimetheusov, čo je menej ako jeho priemer. Kvôli blízkym obežným dráham sa mesiace pohybujú rýchlejšie, čoho dôsledkom je približovanie jedného k druhému, z čoho sa zdá, že časom musí dôjsť ku kolízii. Ale ako vnútorný mesiac dobieha vonkajší, ich vzájomná gravitačná príťažlivosť zrýchli hybnosť vnútorného mesiaca, tým sa dostane na vyššiu obežnú dráhu, čoho výsledkom je spomalenie tohto mesiaca. V rovnakom čase vonkajší mesiac hybnosť stráca, čím „padá“ na nižšiu obežnú dráhu. Takýmto spôsobom si mesiace vymenia obežné dráhy a celý cyklus začína odznova. Najkratšia vzdialenosť, na akú sa k sebe v minulosti priblížili, bola približne . Takáto výmena prebieha približne každé štyri roky – medzi známe prípady patrí napríklad výmena 21. januára 2006. Pri výmene v roku 2010 sa odhadovalo, že sa Jánusov obežný polomer zvýši o ~, zatiaľ čo Epimetheusov zníži o ~. Jánusova obežná dráha je narušená menej, pretože je štyrikrát ťažší ako Epimetheus. Z dnešných poznatkov ide o jedinečnú výmenu v Slnečnej sústave. 

Obežné vzťahy medzi Jánusom a Epimetheusom môžu byť chápané z hľadiska problému troch telies, pričom v tomto prípade sú dva mesiace podobne veľké a tretím telesom je Saturn. Ďalšie príklady problému troch telies zahŕňajú libračné body, trojánské asteroidy, trojánské satelity a potenciálne ďalšie objekty s podobnými obežnými dráhami.

## Pozri aj

* Mesiac
* Saturnove mesiace

Kategória:Mesiace
Kategória:Nebeská mechanika
Bitka pri Custoze (1848)

**Bitka pri Custoze** (júl 1848) bola súčasťou talianskej revolúcie za oslobodenie a zjednotenie. Bojoval v nej sardínsky kráľ Karol Albert proti Rakúskemu cisárstvu. Vyhralo Rakúsko vedené maršalom Radeckým.

## Zdroj

Kategória:Bitky v 1848
Kategória:Bitky v Taliansku
Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt

left|100px
[thumb|170px|Sídlo DLR v [Kolín nad Rýnom|Kolíne nad Rýnom]]

**Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt e. V.** (skratka: **DLR**) je národné výskumné centrum pre letectvo a vesmír, energetiku a dopravu financované Nemeckom. Jeho jednotlivé výskumné strediská sa nachádzajú na rôznych miestach v celom Nemecku, ústredie je v Kolíne nad Rýnom. Založené bolo v roku 1997, ale jeho základy siahajú až do roku 1969. Zamestnáva približne 6 000 ľudí a v roku 2008 hospodárilo s rozpočtom 1,301 miliárd eur.

Organizácia stojí za výrobou High Resolution Stereo Camera na palube planetárnej sondy Mars Express. Ide o organizáciu, ktorá je integrovaná do ESA.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka – nemecká verzia
* Oficiálna stránka – anglická verzia 

Kategória:Kozmonautika v Nemecku
Kategória:Kozmické agentúry
Kategória:Európska vesmírna agentúra
Kategória:Organizácie založené v 1997
Sériový motor

**Sériový motor** alebo **sériový elektromotor** je elektromotor, v ktorom je budiace vinutie zapojené v sérii s vinutím kotvy. 

Výhodnou vlastnosťou tohto stroja je, že dokáže pracovať tak na jednosmernom, ako aj na striedavom napätí. Tento stroj sa uplatnil najmä pri poháňaní najrôznejších zariadení, hlavne  dopravných prostriedkov a nástrojov. Využitie tohto stroja v menšom meradle je napr. pri domácich spotrebičoch (vŕtačky, vysávače). Jeho prirodzená charakteristika je podobná hyperbole s vodorovnou asymptotou pod osou X - pri malých otáčkach dosahuje značný krútiaci moment, ktorý so zvýšením otáčok klesá k nule.

Rozjazd bol sprevádzaný prepojovaním odbočiek rozjazdového rezistora. Pretože tento spôsob bol veľmi nehospodárny, prešlo sa na reguláciu tyristorom, ktorý (podľa dĺžky pulzu v perióde striedavého prúdu) prepúšťa voliteľné množstvo energie. Brzdenie bolo nemysliteľné, pretože pri rozpojení svoriek stroj stratil okamžite aj budenie, takže sa v kotve neindukoval žiadny prúd. Tento problém bol vyriešený opäť brzdením do odporu cez tyristor, kedy za využitia samonabudenia stroja sa indukovaný prúd maril v odporníkoch, neskôr sa táto energia rekuperovala cez kondenzátor naspäť do napájacej siete.

## Pozri aj
*Derivačný motor
*Asynchrónny motor

Kategória:Elektromotory
IBM Monochrome Display Adapter

right|thumb|Počítač s grafikou MDA

**MDA** (*IBM Monochrome Display Adapter*) je prvý variant grafickej karty pre počítače IBM PC. Nepodporovala grafické režimy, podporovala iba textový režim 80 stĺpcov a 25 riadkov v monochromatickom zobrazení. Štandardná IBM MDA karta bola vybavená 4 kilo bytmi video pamäte. Táto karta bola určená pre 16-bitovú zbernicu ISA resp. PC-BUS.

Pri zobrazovaní znakov v textovom režime 80x25 znakov bol každý znak definovaný v maske 9x14 pixlov, čo znamená, že rozlíšenie obrazovky bolo rovno 720x350 pixlov. Snímková frekvencia bola 50 Hz, riadková frekvencia 18,432 kHz.

Kategória:Počítačová grafika
Kategória:Grafické karty
Color Graphics Adapter

right|thumb|CGA grafika

**Color Graphics Adapter** (**CGA**), pôvodne nazývaný tiež Color / Graphics Adapter alebo IBM Color / Graphics Monitor Adaptér, zaviedli v roku 1981 IBM ako prvú farebnú grafickú kartu. IBM CGA boli štandardne vybavené 16 kilobytmi video pamäte a mohli byť pripojené buď na NTSC – kompatibilný monitor, alebo televízor cez RCA jack, alebo na špecializované 4-bit "RBGI" rozhranie CRT monitora.

Karta dokázala pracovať aj v monochromatickom, aj farebnom režime. V textovom režime bolo možné zobraziť 80 x 25 alebo 40 x 25 v 16 alebo v 2 farbách. Každý znak bol v maske definovaný 8 x 8, čo znamenalo horšiu čitateľnosť znakov.

V grafickom režime bolo možné zobraziť 640 x 200 bodov monochromaticky a 320 x 200 bodov v 4 farbách zo 16.

Kategória:Počítačová grafika
Hercules Graphics Card

right|thumb|Pôvodná grafická karta Hercules

**Hercules Graphics Card** (**HGC**) bola čiernobiela grafická karta, ktorá sa stala de facto štandardom v počítačoch IBM PC kompatibilných. Podporovala jeden textový režim vo vysokom rozlíšení (kompatibilný s MDA) a jeden grafický režim. V roku 1984 stála oficiálne 499 dolárov. Ale aj napriek tomu, že neexistoval štandard pre ovládanie tejto grafickej karty (ani od IBM ani ako volanie BIOSu), mnoho programov a hier obsahovalo vlastné ovládače a pokladali ju za štandard (napr. Lotus 1-2-3, AutoCAD, Prince of Persia).

Čiernobiely Hercules umožňoval pripojiť do počítača aj druhu farebnú grafickú kartu. Veľa programov (hlavne CAD) využívalo čiernobiely výstup ako druhú obrazovku, kde zobrazovali pomocné informácie.

Text v monochromatickom režime mohol zobrazovať 80 × 25 znakov a text bol MDA kompatibilný. Ako taký, je každý znak definovaný v maske 9x14 pixelov, z ktorých 7 × 11 pixelov  vyhotovia znak (ostatné pixely sú použité na zadefinovanie priestoru medzi riadkami a stĺpcami). To predstavovalo výrazne jasnejšie zobrazenie na displeji, než mohli ponúknuť konkurenčné CGA adaptéry. Celkové teoretické rozlíšenie bol režim 720 × 350 pixelov. Toto číslo je možné dosiahnuť prostredníctvom násobenia  šírky 9 bodov a podľa počtu stĺpcov možných v texte na obrazovke (80), rovnako ako súčin výšky 14 pixelov a počet riadkov textu (25). V MDA kompatibilnom textovom režime však tieto pixely neboli jednotlivo adresovateľné.

Kategória:Počítačová grafika
Kategória:Grafické karty
IBM Multicolor Graphics Adapter

**IBM Multi-Color Graphics Array** (**MCGA**) je variant grafickej karty kompatibilnej s VGA vyvinutá spoločnosťou IBM pre PC / AT. Hlavný rozdiel oproti VGA je použitie len 64kB video pamäte čo obmedzuje možné maximálne grafické rozlíšenie na 640x480 s farebnou hĺbkou 1bit.

Režimy zobrazenia podporované MCGA boli všetky CGA módy plus 640 x 480 čiernobiele, 60 Hz obnovovacej frekvencie, a 320 × 200, 256 farieb (z palety 262144) pri 70 Hz obnovovacej frekvencii. Táto grafická karta používa 15-pin D-shell konektor.

Kategória:Počítačová grafika
Enhanced Graphic Adapter

right|thumb|EGA grafika, program Arachne

**EGA** (*Enhanced Graphic Adapter*) je štandard grafickej karty, ktorý nahradil predchádzajúci štandard CGA. Sám bol po niekoľkých rokoch vytlačený štandardom VGA.
Grafické karty EGA sa objavili v roku 1984 spoločne s novým radom počítačov IBM AT.

Každej z 16 farieb je možné priradiť jedinečný RGB kód farby pomocou palety mechanizmu v 640 × 350 vo vysokom rozlíšení na palete 64 farieb sú vyrovnané. RGB súprava sa skladá zo všetkých možných kombinácií dvoch bitov na pixel na červenú, zelenú a modrú. EGA zahŕňa aj plnú 16-farebnú verziu CGA 640 × 200 a 320 × 200 v grafických režimoch a iba  CGA / RGB farby sú k dispozícii v týchto režimoch. Pôvodná CGA režimov sú tiež prítomné, aj keď EGA nie je 100% hardwarovo kompatibilné s CGA. EGA môže riadiť jedine MDA a sledovať pomocou špeciálneho nastavenia prepínačov na doske. 

EGA karty sa pripájali k PC pomocou ISA zbernice a boli k dispozícii v 8-bitovej verzii. Základné IBM EGA karty prišli s 64 kilobytmi video pamäte , stačili zvládnuť čiernobiele - vysoké rozlíšenie grafiky, pri neskoršom rozšírení video pamäte na 256 KB mohli zobrazovať vo vysokom rozlíšení aj farebne.

Standard EGA sa stal zastaraný potom, čo spolu s novým radom IBM PS/2 bol v roku 1987 predstavený nový štandard VGA.

Kategória:Počítačová grafika
Extended Graphics Array

náhľad|Štandardné rozlíšenia obrazovky

**Extended Graphics Array** (skr. **XGA**), je štandard pre počítačové displeje od IBM zavedený v roku 1990. Dnes je to synonymum pre rozlíšenie 1024 × 768 pixelov, ale oficiálna definícia je širšia. XGA nebola nová a vylepšená náhrada za Super VGA, ale skôr jedna podmožina z jeho možností.

Pôvodná verzia XGA rozšírila dovtedajšie VGA pridaním podpory pre dve rozlíšenia:
* 800 × 600 pixelov high color (16 bitov na pixel, teda 65536 farieb). 
* 1024 × 768 pixelov s paletou 256 farieb (8 bitov na pixel)

XGA-2 pridala podporu true-color (32 bitových farieb) pre rozlíšenie 640 x 480, podporu high color (16 bitov) pre rozlíšenie 1024 x 768, vyššiu obnovovaciu frekvenciu a takisto väčší výkon hardvérovej akcelerácie. Všetky rozlíšenia XGA mali pomer strán 4:3.

XGA by sa nemala zamieňať s VESA EVGA (Extended Video Graphics Array), ktorá bola vydaná v podobnom čase.

Kategória:Počítačová grafika
Farnosť Zvolen-Západ

**Farnosť Zvolen-Západ** je rímskokatolícka farnosť dekanátu Zvolen. Patrónom farnosti je svätý Dominik Guzmán.

Farnosť bola zriadená 31. októbra 1998 pri rehoľnom dome založenom 10. februára 1995. Na ďalší deň, 1. novembra 1998, bol rehoľný dom povýšený na konvent. Farnosť je pod správou dominikánskych bratov, administrátorom je v súčasnosti Fr. Rafael Marek Tresa OP. V roku 1999 bola pre veriacich Banskobystrickej diecézy farnosť povýšená na centrum úcty k Ružencovej Panne Márii.

Súčasťou farnosti je kostol svätého Dominika, ktorý 31. októbra 1998 konsekroval diecézny biskup Mons. Rudolf Baláž. Kostol je priamo prepojený s Dominikánskym kláštorom a je tak súčasťou väčšieho komplexu budov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky farnosti

Kategória:Farnosti dekanátu Zvolen
Olaf Pedersen

**Olaf Pedersen** (* 8. apríl 1920, Egtved (Dánsko) – † 3. december 1997, Aarhus) bol dánsky historik vedy. Zameriaval sa najmä na dejiny fyziky a astronómie.

Navštevoval strednú školu v Koldingu a univerzitu v Kodani, kde študoval teoretickú fyziku (predovšetkým teóriu relativity). V roku 1944, rok po skončení školy, získal miesto učiteľa fyziky na strednej škole v Randers. Neskôr začal študovať filozofiu a dejiny vedy na univerzitách v Kodani a Paríži. Od roku 1956 prednášal fyziku na Univerzite v Aarhuse, kde zostal až do konca svojho života.

Na univerzite vytvoril oddelenie dejín vedy a v roku 1963 tam získal profesorský titul. S pomocou Pedera Therkelsena založil múzeum, ktoré má vo svojich zbierkach okrem starých prístrojov aj množstvo originálnych starých vedeckých diel a faksimile.

Od roku 1970 pôsobil ako pokladník Oddelenia pre dejiny vedy pri Medzinárodnej únii dejín a filozofie vedy (International Union of History and Philosophy of Science) a v rokoch 1981 až 1985 zastával funkciu viceprezidenta únie. Od roku 1985 do 1989 bol prezidentom Medzinárodnej akadémie dejín vedy (Académie Internationale d'Histoire des Sciences). V rokoch 1982 až 1985 bol prezidentom Komisie pre dejiny astronómie  Medzinárodnej astronomickej únie (History of Astronomy Commission of International Astronomical Union). Pracoval aj pre UNESCO a bol členom viacerých ďalších spoločností a inštitúcií, medzi ktoré patrili Dánska kráľovská akadémia a Kráľovská astronomická spoločnosť. Okrem týchto aktivít sa spolupodieľal na projekte zameranom na výskum dejín univerzitného vzdelávania v Európe. Bol tiež editorom časopisu Centaurus, ktorý pod jeho vedením získal medzinárodné uznanie. 

## Dielo
* 1974 – Early Physics and Astronomy
* 1974 – A Survey of the Almagest
* 1976 – Astronomy (Science in the Middle ages, ed. David Lindberg)
* 1979 – Studium Generale: De europæiske universiteters historie
* 1992 – Lovers of Learning: A History of the Royal Danish Academy of Sciences and Letters 1742 – 1992
* 1996 – European Astronomy in the Middle Ages (Astronomy before the Telescope, ed. Christopher Walker)
* 1996 – Learning: Traditon and Innovation (A History of the University in Europe zv. 2, ed. Hilde de Ridder-Symoens)

## Referencie

## Externé odkazy
* Nekrológ zo stránok Univerzity v Aarhuse (po dánsky)
* Nekrológ z Journal for the History of Astronomy (po anglicky)

Kategória:Narodenia v 1920
Kategória:Úmrtia v 1997
Kategória:Dánski fyzici
Kategória:Dánski historici
Anton Tomko

**Anton Tomko** (* 4. august 1963, Prešov) je slovenský hokejista a tréner. 

S hokejom začal v rodnom Prešove, kde odohral podstatnú časť svojej kariéry. Sezónu 1981/82 odohral v neďalekých Košiciach. Potom sa opäť vrátil do Prešova kde pôsobil až do sezóny 1983/84. Po sezóne odišiel do slovinského tímu HK Triglav Kranj. Tam ukončil svoju hráčsku kariéru a začal kariéru trénerskú. Kranj viedol štyri roky.
Po skončení angažmánu v Slovinsku sa vrátil do Prešova, kde pôsobil ako mládežnícky tréner aj ako tréner seniorov. Neskôr prestúpil do Žiliny kde bol asistentom Milana Hovorku aj Jána Šterbáka, s ktorým v sezóne 2005/06 získal titul. Po zisku titulu prešli spolu do tímu HC Košice. V sezóne 2008/09 sa stal hlavným trénerom tohto tímu a v tej istej sezóne s ním získal aj titul Majstra Slovenska. V septembri 2009 odstúpil z postu hlavného trénera HC Košice a v decembri toho istého roka sa stal hlavným trénerom Žiliny.

## Tituly
* 2005/06 - MsHK Žilina 
* 2008/09 - HC Košice
* 2013/14 - HC Košice

## Reprezentácia
Bol reprezentantom Československa do 18 aj 20 rokov.

## Referencie


Kategória:Slovenskí hokejisti
Kategória:Slovenskí hokejoví tréneri
Émile Louis Ragonot

**Émile Louis Ragonot** (* 12. október 1843, Paríž, Francúzsko - † 13. október 1895, Paríž) bol francúzsky entomológ, ktorý sa zaoberal prevažne skupinou malých motýľov (Microlepidoptera).  V roku 1885 bol prezidentom *[[Francúzska entomologická spoločnosť|Société entomologique de France]]*. Počas svojho života napísal asi 145 prác a článkov, ktoré pojednávali prevažne o problematike malých motýľov.

Pomenoval 301 nových rodov z radu motýľov, hlavne z čeľade vijačiek (Pyralidae).

Jeho zbierka hmyzu (Microlepidoptera z celého sveta) sa asi od roku 1897 nachádza v Muséum national d'histoire naturelle v Paríži.  

## Bibliografia (čiastočná)
* Ragonot, É. L.: 1874, Microlépidoptères nouveaux ou peu connus. 1. Tineina. 26 pp + 1 hand-coloured plate. 
* Ragonot, É. L.: 1876, Microlépidoptères nouveaux ou peu connus. 2. 22 p + 1 hand-coloured plate. 
* Ragonot, É. L.: 1887, Diagnoses of North American Phycitidae and Galleriidae. Paris, 20 pp.
* Ragonot, É. L.: 1888, Nouveaux genres et espèces de Phycitidae & Galleriidae. Paris. 52 pp.
* Ragonot, É. L.: 1891 - 1892, Essai sur une classification des Pyralites. 276 pp + 4 hand-coloured plates.
* Ragonot, É. L.: 1894, Notes synonymiques sur les Lépidoptères et descriptions d'espèces peu connues ou inédites. 66 pp. + 1 col. plate. 
* Ragonot, É. L.: 1901, Monographie des Phycitinae et des Galleriinae. pp. 1 - 602. In: N.M. Romanoff. *Mémoires sur les Lepidoptéres*. Tome VIII. N. M. Romanoff, Saint-Petersbourg. xli + 602 pp.

## Zdroje informácií o autorovi
* Luquet, G. C.: 2001, [Ragonot, E. L.]. Alexanor, 21, 1999(4) + portrét.
* Groll, E. K. [ed.]: 2006, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Ragonot, Emile Louis“: (internet).

## Externé odkazy
* http://www.biodiversitylibrary.org/bibliography/10956

## Referencie

Kategória:Francúzski entomológovia
Kategória:Lepidopterológovia
Kategória:Mikrolepidopterológovia
Kategória:Osobnosti z Paríža
Chata pod Kľačianskou Magurou

**Chata pod Kľačianskou Magurou** je horská chata v Krivánskej Malej Fatre. Z hlavného hrebeňa sa nachádza južným smerom od vrcholu Kľačianska Magura () v nadmorskej výške  Nachádza sa v katastrálnom územi obce Turčianske Kľačany v okrese Martin. Chata je otvorená celoročne.

## Prístup
* po  značke z obce Lipovec
* po  značke z obce Turčianske Kľačany () alebo z vrcholu Suchý ()

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam horských chát na Slovensku

## Iné projekty

## Zdroj
* http://www.klacianskamagura.sk/
*www.turistickamapa.sk

Kľačianska Magura
Kategória:Turčianske Kľačany
Markus Spiegel

**Markus Spiegel** (* 1952) je bývalý majiteľ a riaditeľ rakúskeho nezávislého vydavateľstva GiG Records.

## Život
Koncom sedemdesiatych rokov založil Spiegel viedenské hudobné vydavateľstvo GiG Records, s ktorým slávil veľké úspechy najmä v osemdesiatych rokoch aj za hranicami Rakúska. Spiegel vzal pod zmluvu napr. hudobníkov a skupiny ako Falco, Reinhold Bilgeri, Chuzpe, Drahdiwaberl, Karl Ratzer, Wolfgang Ambros a Rainhard Fendrich.

V roku 1979 Spiegel prvýkrát stretával Falca na koncerte Drahdiwaberl vo Viedni. Falco tam vtedy hral na basgitaru a okrem toho spieval pieseň Ganz Wien, najskôr ako prestávkovú výplň, ktorá sa ale za krátky čas stala vrcholom koncertu. Spiegel bol presvedčený o talente skupiny a basistu, preto zobral obidvoch pod zmluvu.

V roku 1981 vydal s Thomasom Rabitschom debutový album skupiny Drahdiwaberl Psychoterror, ktorý bol v Rakúsku komerčne úspešný a dosiahol 8. miesto v predajnosti. GiG Records vydalo neskôr ešte ďalšie štyri albumy tejto skupiny

V roku 1995 sa vydavateľstvo GiG Records zlúčilo s gramofónovou spoločnosťou Uptight a Spray Records do spoločnosti Reverso Musikproduktionsges, ktorú Spiegel viedol spolu s Wernerom Lohsom. V roku 2002 bola spoločnosť prevzatá firmou BMG Ariola Austria a od roku 2008, po prevzatí BMG, je majetkom Sony Music Entertainment. Spiegel je naďalej aktívny, okrem iného je porotcom v rakúskych hudobných programoch o talentoch ako napr. Starmania.

## Zdroj
* 

Kategória:Narodenia v 1952