open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wej I

**Wej I** () (* 2. jún 1999) je čínsky šachový veľmajster s ELO ratingom 2722 (31. december 2022).

## Osobný život
Wej sa narodil v meste Jen-čcheng v roku 1999. V roku 2018 začal svoje štúdium na univerzite Tsinghua SEM v Pekingu.

## Kariéra
Ako osemročný sa v roku 2007 zúčastnil Čínskeho šachového šampionátu, kde dokázal uhrať remízu proti veľmajstrovi Čou Ťien-čchaovi.

V roku 2010 vyhral vyhral v kategórii pod 12 rokov Ázijský šachový šampionát pre mládež a neskôr v tom istom roku aj Svetový šachový šampionát pre mládež. O dva roky neskôr podal na Juniorskom svetovom šachovom šampionáte vynikajúci výkon a získal svoju prvú veľmajstrovskú normu. Svoju druhú normu získal v októbri 2012 na šampionáte v Indonézii, kde porazil Michała Krasenkowa a Sergeja Ferdočuka.

Svoju tretiu normu sa mu podarilo obdržať na turnaji v Reykjavíku v roku 2013, čo znamenalo, že mu bol udelený titul veľmajstra. V rovnakom roku sa prvýkrát zúčastnil Svetového šachového šampionátu, kde porazil Jana Nepomňaščijho a Alexeja Širova. V novembri 2013 dosiahol vo veku 14 rokov ELO rating 2604, čo z neho robí najmladšieho šachistu v histórii, ktorý prekročil hranicu 2600 ELO.

V roku 2014 sa zúčastnil Šachovej olympiády, kde získal skóre 4/5, čím čínskemu tímu dopomohol k výhre zlatej medaily. V rovnakom roku sa znova zúčastnil Juniorského svetového šachového šampionátu, kde skončil druhý.

V roku 2015 dosiahol rating 2706, čím sa stal najmladším hráčom, ktorý prekročil hranicu 2700 ELO. V máji 2015 skončil na prvom mieste na Čínskom šachovom šampionáte, porážajúc aj Ting Li-žena. V júny rovnakého roku získal prvé miesto na *Magistral de León*, porážajúc Maxima Vachier-Lagravea. 

V januári 2016 sa zúčastnil turnaja v holandskom meste Wijk aan Zee, kde skončil siedmy. V apríli znova participoval na Čínskom šachovom šampionáte, kde znova získal prvé miesto. V júli si zahral na turnaji v Bilbau, kde porazil veľmajstra Aniša Giriho.

V máji 2017 získal po tretíkrát prvé miesto na Čínskom šachovom šampionáte a následne v júli vyhral turnaj v Tan-čou. 

V roku 2018 skončil prvý na Ázijskom šachovom šampionáte. Vďaka tomuto úspechu sa kvalifikoval na Svetový šachový šampionát v roku 2019.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Čínski šachisti
Kategória:Medzinárodní veľmajstri
Kategória:Šachoví veľmajstri
Pu-taj

**Pu-taj** (, ; * 10 storočie† 10. storočie) bol čínsky budhistický mních žijúci počas dynastie Liang medzi rokmi 907923.  Predovšetkým bol známy vďaka vrecu, v ktorom nosil svoje veci. V Japonsku je známy ako **Hotei**. Na Západe je známy ako Smejúci sa Buddha.

## Život a opis
Pu-taj pochádza z polohistorických, pololegendárnych príbehoch o mníchovi menom Čchi-c’ alebo Čchi-cch’. Meno Pu-taj odkazuje na jeho látkové vrece, ktoré nosil ako aj jeho okrúhle brucho. To sa dostalo aj do jeho biografie. Zobrazenia Pu-taj ako smejúceho sa Budhu s veľkým bruchom odkazujú na jeho reinkarnáciu ako maitréju. Na jednej z malieb je zobrazený bielym vrecom, držiacim ruženec a doprevádzaný šiestimi deťmi. Posledný zo symbolov odkazuje na legendy v ktorých Pu-taj vyťahoval misky na almužnu, sandále a podobné veci, aby zabavil deti, ktoré mali rady jeho príbehy. Vrece odkazovalo tiež na pripútanie sa k materiálnym veciam a šesť detí symbolizuje šesť úrovní poznania. Pu-taj popularitu mohol spôsobiť jeho záujem o osirotené deti. Mníchovo meno Qizi alebo Qici znamená adoptované dieťa. V perspektíve Západu bol dokonca kvôli darom pre deti z vreca prirovnaný k Santa Clausovi. Dary, ktoré dostal ďalej rozdával zo svojho vreca a sám tak nemal nič. Na rozdiel od bežných ľudí si to uvedomoval.

## Dopad
Pu-taj je považovaný za maitréju. Dôvodom je báseň, ktorú napísal pred svojou smrťou a v ktorej sa predstavil ako maitréja. Pu-taj sa stal emblémom nevinnosti a jednoduchosti, prístupu k osvieteniu cez každodenné skúsenosti ako aj života bez materiálna. Radi ho zobrazovali maliari mníchov školy Čchan.

V Japonsku je ako Hotei známy ako jeden zo siedmych bohov šťastia.

Dnes je socha Pu-taj prvý artefakt mnohých *[[Mahájána|mahájánových]]* chrámov v Číne, Japonsku, Kórey a Vietname. 72-metrová socha Pu-taja na jazere Emei v strednom Taiwane je najvyššou maitréjou sveta, nachádza sa tam hlavný chrám synkretického náboženstva.

## Galéria

Súbor:湖山寺的彌勒佛.JPG|Socha Pu-taja v Chráme Chu-šan Jen, asi 18. storočie, Chua-tchan Siang, Taiwan
Súbor:Haedong Yonggungsa Budai 07-6141.jpg|Socha Pu-taja ako matréja v Chráme Hädhong Jonkkungsa, asi 16./17. storočie, Pusan Južná Kórea
Súbor:Budai.jpg|Socha Pu-taj v pagode Vinh Trang, začiatok 20. storočia, My Tho, Vietnam
Súbor:HoteiMusashi.jpg|Maľba *Hotei pozorujúci kohútie zápasy od* Musašiho Mijamota, tuš na papieri (ujiko-e [doskotlač]), 17. storočie, dnes Fukuoka Art Museum, Fukuoka


## Poznámky


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 10. storočí
Kategória:Úmrtia v 10. storočí
Kategória:Čínske náboženské osobnosti
Kategória:Budhistickí mnísi
Čchü Jüan

**Čchü Jüan** (, , * asi 340 pred Kr. – † 278 pred Kr.) bol čínsky básnik, prvá veľká básnická osobnosť Číny.

## Život
Pochádzal z vládnuceho rodu v kráľovstve Čchu. V mladosti zastával najvyššie hodnosti pri kráľovskom dvore, neskôr bol nútený kvôli intrigám odísť do ústrania, kde sa venoval literárnej činnosti. O jeho živote existuje celý rad značne nespoľahlivých legiend, ktoré sa zachovali v diele *Zápisky historika* od S'-ma Čchiena. V nich vystupuje ako vlastenec bojujúci proti vojne a za zjednotenie krajiny a podľa ktorých spáchal piateho dňa piateho lunárneho mesiaca roku 278 pred nl samovraždu skokom do rieky Mi-luo-ťiang (provincia Chu-nan) zdeptaný politickou korupciou a v zúfalstve nad tým, že jeho vlasť bola dobytá dynastiou Čchin. Tradičný čínsky festival Sviatok dračích lodí vraj vznikol na jeho počesť a má svoj pôvod v hľadaní jeho tela v rieke.

## Dielo
Čchü Jüanove básne sú formálne stavané na základoch ľudovej piesne, majú silné autobiografické prvky (dezilúzie, pocity sklamania a zúfalstva) a sú inšpirované čínskou filozofiou i mystikou majúcou svoj pôvod v ľudovej tradícii šamanizmu. Zachovali sa v kolektívnom básnickom súbore *Čchu cch*' (Piesne štátu Čchu), kde je u niektorých básní veľmi ťažké určiť skutočné autorstvo, pretože vznikali zrejme pod Čchü Jüanovým silným vplyvom. Ide o tieto diela:

* *Li sao* (Stretnutie s horkosťou). Báseň, plná zložitých metafor a odkazov na staré mýty, opisuje básnikovú mytologickú púť v snahe nájsť ideálnu ženu. Hľadá krásu, nachádza však iba prízemnosť a odtiaľ pramení jeho zúfalstvo.
* *Ťiou ke* (Deväť spevov), podobný motív ako u predchádzajúceho diela, tj. mystické stretávanie sa s rôznymi božstvami (motív má pravdepodobne súvislosť so šamanským opúšťaním vlastného tela počas extázy).
* *Ťiou čang* (Deväť kapitol), opäť motív človeka vydávajúceho sa na púť svetom a vyjadrujúceho svoju nespokojnosť a rozhorčenie.
* *Tchien wen* (Otázky k nebesiam), dlhá báseň, ktorej autorstvo je neisté, zložená z metafyzických otázok, ktoré vyjadrujú skepsu k usporiadaniu sveta a ktoré zostávajú bez odpovede.

## Referencie


* Český preklad: *Z Čchunských písní*, BB art, Praha 2004, preložil Jaromír Vochala

Kategória:Narodenia v 4. storočí pred Kr.
Kategória:Osobnosti na čínskych poštových známkach
Kategória:Čínski básnici
Pan Ku

**Pan Ku** (, ; * 32 – † 92), zdvorilostné meno **Meng-ťien** (, ), bol čínsky historik a básnik chanskej doby, autor knihy *[[Chan šu]]*, ktorá zachytáva dejiny dynastie Chan.

## Život a dielo
Pan Ku sa narodil roku 32 pred. Kr., pochádzal z Fu-fengu (, pri Sien-jangu v čínskej provincii Šen-si). Jeho otcom bol Pan Piao, konfuciánsky učenec, úradník a historik. Aj Pan Ku získal konfuciánske vzdelanie a od roku 47 študoval na Vysokom učení (*Tchaj-süe*) v hlavnom meste.

Po smrti otca roku 54 sa vrátil domov. Tu preštudoval dielo otca, ktorý po roku 36 začal písať pokračovanie *Zápiskov historika* od S'-ma Čchiena, všeobecných dejín Číny, končiacich vládou chanského cisára Wu-tiho (panoval v rokoch 141–87 pred nl). Pan Ku otcovo pokračovanie *Zápiskov* rozvinul do dejín Číny od roku 206 pred nl do 25 nl, tj. históriu dynastií skorý Chan a Sin. Svoje dielo nazval *[[Chan šu]]* (doslova *Kniha Chanov*).

Po skončení trojročného smútku za otca sa vrátil do štátnej služby, bol menovaný cisárskym družiníkom (*lang*), neskôr povýšený na miesto veliteľa stráže brány Süan-wu (*süan-wu s'-ma*, 玄武司馬). Cisár Čang (vládol 75-88) si cenil vzdelanosti a znalosti Pan Kua a využíval jeho schopnosti, ako v skladaní básní (vrátane popisných básní fu), tak pri posudzovaní politických otázok.

Roku 89 bol Pan Ku pridelený do štábu generála Tou Siena na ťažení proti Siung-nuom, ťaženie bolo úspešné, ale keď roku 92 upadol generál do nemilosti, bol Pan Ku zatknutý a vo väzení zomrel. *Dejiny Chanov* dokončila Pan Kuova sestra Pan Čao. Dielo bolo, ako prvé z nich, vzorom pre neskoršie dynastické histórie. Mladší brat Pan Kua, Pan Čchao, vojvodca a diplomat, v službách chanských cisárov ovládal „Západný kraj“, pričom jeho vojaci došli až ku Kaspickému moru .

## Referencie


## Ďalšia literatúra
* 

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Úmrtia v 92
Kategória:Narodenia v 32
Kategória:Čínski básnici
Kategória:Čínski historici
Po Ťü-i

**Po Ťü-i** (, , japonsky: Haku Rakuten, anglicky: Bo Chü-i) bol čínsky básnik dynastie Tchang.

## Život
Narodil sa v chudobnej, ale vzdelanej rodine a vychovaný bol v zásadách konfucianizmu. Štátne skúšky zložil už v osemnástich rokoch roku 800, stal sa členom cisárskej akadémie a od roku 807 zastával vysoké postavenie pri cisárskom dvore v Čchang-ane. Jeho úspešná kariéra úradníka skončila roku 815, keď upadol v nemilosť za protesty proti útlaku ľudu a bol poslaný do vyhnanstva. O sedem rokov neskôr bol omilostený a získal úrad prefekta v Chang-čou (822-824) a následne v Su-čou (825-827). Zvyšok svojho života strávil v Luo-jangu vzdialený verejného života, pričom sa priklonil k budhizmu. V tom čase prijal meno Paj Siang-šan 

## Dielo
Po Ťü-i bol už za svojho života oslavovaný ako veľký básnik, vydávaný bol v Japonsku a v Kórei a časť jeho diela už za jeho života v Číne zľudovela. Vedome nadväzoval na básnikov Li Poa a Tu Fua, ale svojim predchodcom vytýkal, že *„utekajú do hôr a riek“* a nevenujú pozornosť kritike spoločnosti. Vo svojich básňach z doby, keď bol vysokým úradníkom, prejavoval súcit s utrpením prostého ľudu. Mnoho jeho básní z tej doby je silne satirických, posmešnú báseň napísal napríklad aj o Tao Te ťingu (*Nad čítaním starého majstra*), nemal preto práve veľa priateľov. Po svojom zosadení začal písať osobnú lyriku a svojimi slávnymi *epickými* *básňami* na milostné námety *Pieseň o lutne* (Pchi pcha sing) a *Pieseň o večnom žiale* (Čchang che ke) o krásnom dievčati Jang Kuej-fej, ktorá svojou krásou zmámila cisára Süan-cunga a nenávidená na cisárskom dvore zomrela žiaľom, uviedol do čínskeho básnictva dlhú epickú báseň. Obe básne patria medzi najslávnejšie čínske básne vôbec, boli spievané a predvádzané ľudovými rozprávačmi a neskôr dokonca zdramatizované. 

## Referencie


Kategória:Osobnosti na čínskych poštových známkach
Kategória:Čínski básnici
Orlovská Magura

**Orlovská Magura** () je vrch v Ľubovnianskej vrchovine, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Orlov, približne  východne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Orlov. Najbližším sídlom je na juhovýchodnom úpätí situovaná obec Orlov a na juhozápadnom obec Údol, východne sa nachádza Čirč a Ruská Voľa nad Popradom, južne Plaveč, západne Matysová a severne Malý Lipník a Starina.

## Opis
Orlovská Magura leží v hlavnom hrebeni, ktorý vedie zo Širokého vrchu () východným smerom cez Malolipnické sedlo. Severne sa nachádza Kurčínska Magura (), Hrebeniak () a Lysá hora (), západne Patria (), Na Babiu () a Vysoká (), južne Hromovec (), Grapa () a Demianka () a východne Minčol (), Dlhá () a Kurčínska Magura (). Oblasť patrí do povodia rieky Poprad, kde vodu z južných častí odvádza Krčmársky potok, z východných Dubničný potok a zo severných Starina. Na vrchol vedie značený turistický chodník. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redším porastom je možné pozorovať okolité vrcholy Ľubovnianskej vrchoviny, no tiež Čergov, Bachureň, Branisko, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, Spišskú Maguru a okolité prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
* po  žltej turistickej značke:
** od juhu z obce Orlov
** od severovýchodu z Kurčínskej Magury
* po  zelenej turistickej značke od západu hrebeňom z Malolipnického sedla

## Referencie

## Pozri aj
* Ľubovnianska vrchovina
* Zoznam vrcholov v Ľubovnianskej vrchovine

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Ľubovnianskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Orlov
Aisópos (sochár)

**Aisópos** () bol grécky sochár na prelome 2. a 1. stor. pred Kr.

Sochár Aisópos tvoril na ostrove Kalymnos, ktorý bol zrejme aj jeho rodiskom. Z jeho sochárskej tvorby sa nezachovalo nič, ale v lokalite starovekého Apolónovho chrámu (z materiálu Apolónovho chrámu je postavená miestna *Bazilika Christos tis Ierousalim* – Bazilika Krista v Jeruzaleme) sa našli dva mramorové podstavce z portrétnych sôch (venované ich príbuznými ), ktoré podľa nápisu, zhotovil spolu so sochárom Olympom. Nápisy na podstavcoch podľa typu písma (epigrafických znakov) datujú na koniec 2. a na začiatok 1. stor. pred Kr.
 

Keďže obaja umelci v signatúrach neuvádzajú svoju domovskú krajinu, je pravdepodobné, že boli miestni obyvatelia.
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Vektorová krivka

thumb|Animácia vektorvých kriviek vektorového poľa
**Vektorová krivka** (alebo **prúdová krivka**) vektorového poľa definovaného na oblasti **Ω** vektorovou funkciou \vec F je regulárna krivka, ktorá sa nachádza v oblasti **Ω** a ktorej dotyčnica je v jej každom bode X rovnobežná s vektorom \vec F (X).

Fyzikálnou realizáciou vektorových kriviek sú napríklad siločiary pri silových poliach, alebo prúdnice pri rýchlostných poliach.

## Referencie


Kategória:Vektorový počet
Kurčínska Magura

**Kurčínska Magura** () je vrch v Ľubovnianskej vrchovine, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Orlov, približne  východne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v blízkosti štátnej hranice s Poľskom. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Orlov a Legnava. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiaca Legnava a Starina, južne situovaný Orlov, juhovýchodne Čirč a Ruská Voľa nad Popradom a severovýchodne poľské mesto Muszyna.

## Opis
Kurčínska Magura leží na východnom konci hlavného hrebeňa, ktorý vedie zo Širokého vrchu () východným smerom cez Malolipnické sedlo až po ohyb rieky Poprad. Severne sa nachádza Veľká Poľana () a Skalka (), západne Lysá hora (), Patria (), Hrebeniak () a Orlovská Magura (), južne Kňazová (), Na kamennú dráhu () a Minčol () a východne Dlhá (), Zbojnícky vrch () a Kraczonik (). Oblasť patrí do povodia rieky Poprad, kde vodu z južných častí odvádza Podmagurský potok, zo severozápadných Hrebeniacky potok a zo severovýchodných Kurčínsky potok. Na vrchol vedie značený turistický chodník. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Ľubovnianskej vrchoviny, no tiež Čergov, Bachureň, Branisko, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, Spišskú Maguru, Pieniny a okolité prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
* po  žltej turistickej značke od juhu z obce Orlov cez Orlovskú Maguru
* po  modrej turistickej značke:
** od severu z obce Legnava
** od juhovýchodu z obce Čirč cez Andrejovku

## Referencie

## Pozri aj
* Ľubovnianska vrchovina
* Zoznam vrcholov v Ľubovnianskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Ľubovnianskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Orlov
Kategória:Legnava
Pavel Zibrin

Ing. arch. **Pavel Zibrin**, DrSc. (* 17. apríl 1925, Nemecká – † 25. september 2005, Bratislava) bol slovenský architekt a urbanista, predseda Zväzu československých architektov, člen rady Medzinárodného zväzu architektov (UIA) a profesor Medzinárodnej akadémie architektúry (IAA).

## Vzdelanie a prax
Po štúdiu na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave bol na stáži u francúzskeho architekta Auguta Perreta. Pracoval ako projektant-urbanista a územný plánovač na Krajskom národnom výbore v Nitre a v štátnej organizácii Stavoprojekt, neskôr bol námestníkom a povereníkom ministra výstavby a techniky Slovenskej socialistickej republiky. Od roku 1973 bol riaditeľom Štátneho inštitútu urbanizmu a územného plánovania (URBION).

V roku 1986 bol zvolený za predsedu Zväzu československých architektov. Na generálnom zhromaždení Medzinárodného zväzu architektov (UIA) v Acapulcu bol zvolený za člena Rady UIA za región II (štáty Sovietskeho zväzu, jeho satelity a štáty blízkeho východu). Bol členom kolégia predsedu slovenskej Komisie pre vedecko-technický a investičný rozvoj. V roku 1983 získal na Fakulte architektúry Slovenskej vysokej školy technickej (SVŠT) v Bratislave titul doktora vied (DrSc.) v obore urbanizmus.

Vo svojej vedeckej činnosti za zameriaval na sídelné štruktúry, rozvoj urbanizácie a na problematiku životného prostredia sídiel. Jeho práca sa týkala smerov vývoja sídiel, zásad urbanistickej kompozície regiónov a aglomerácií, teórií aglomerovania a životného prostredia mestských štruktúr.

Získal štátne vyznamenania Rad práce a Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu.

## Bibliografia (výber)
* *Smery vo vývoji sídlisk*, Slovenská Komisia pre techniku, Bratislava, 1968
* *Priestorové štruktúry sídelných systémov*, Alfa, Bratislava, 1981
* *Hlavné zásady programu urbanizačného rozvoja SSR*, Alfa, Bratislava, 1985
* Pavel ZIBRIN, Gustáv SLÁDEK, Rudolf KRŠIAK. *Prognózovanie životného prostredia sídelných štruktúr*, Alfa, Bratislava, 1987
* *Vnímanie urbanistického priestoru*, Alfa, Bratislava, 1988

## Literatúra
* *Malá encyklopédia Slovenska*, Slovenská akadémia vied, Bratislava, 1987

## Externé odkazy
* Union Internationale des Architectes – International Union of Architects
* International Academy of Architects
* Diela Pavla Zibrina v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

Kategória:Slovenskí architekti
Kategória:Urbanisti
Kategória:Absolventi Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Nemeckej
Kiefer Sutherland

**Kiefer Sutherland** ( * 21. december 1966, Londýn, Anglicko) je britsko-kanadský herec, spevák, režisér a producent. Je známy z televízneho seriálu *[[24 (seriál)|24 hodín]]* (2001 - 2010), kde stvárnil hlavnú postavu. 

## Detstvo a mladosť
Kiefer Sutherland a jeho dvojča Rachel sa narodili v Londýne. V tom čase jeho rodičia pracovali v Londýne, vďaka čomu má Sutherland kanadský pas a britské občianstvo. Je synom Donalda Sutherlanda a Shirley Douglas, kanadských hercov. Po oboch rodičoch má škótskych predkov. 

V roku 1968 sa jeho rodina presťahovala do Los Angeles v štáte Kalifornia. Jeho rodičia sa rozviedli v roku 1970. Hovorí plynule anglicky a francúzsky.

## Kariéra
V roku 1986 si zahral spoločne s Riverom Pheonixom, Jerry O’Connellom a Richardom Dreyfussom vo filme *[[Pri mne stoj!]]* V roku 1990 si zahral vo filme *Hráči so smrťou*. V roku 1992 si zahral vo filme *[[Twin Peaks (1992)|Twin Peaks]]*. 

Od roku 2001 do roku 2010 hral Sutherland hlavnú úlohu v televíznom seriáli *[[24 (seriál)|24 hodín]]*. Za svoj herecký výkon v televíznom seriáli bol štyrikrát nominovaný na cenu Emmy Award v kategórii „Najlepší herec v dramatickom televíznom seriáli“. Piatu nomináciu premenil na výhru. Tiež získal šesť nominácií na cenu Zlatý glóbus, z čoho jednu získal. Televízny seriál sa dočkal aj filmového spracovania s názvom *24 hodín: Vykúpenie* z roku 2008 a v roku 2014 si zahral v 12 epizódach televízneho seriálu *[[24 hodín: Dnes neumieraj]]*. 

V rokoch 2016 až 2019 hral v televíznom seriáli *Designated Survivor*. V roku 2022 si zahral po boku Chrisa Pinea vo filme *The Contractor*. V rovnakom roku stvárnil Franklina D. Roosevelta v televíznom seriáli *[[Prvá dáma (seriál)|Prvá dáma]]*.  

## Súkromný život
V rokoch 1987 až 1990 bol ženatý s Cameliou Kath. Spolu majú dcéru Sarah, ktorá sa tiež venuje herectvu. V roku 1990 sa spoznal s herečkou Juliou Roberts, pri natáčaní filmu *Hráči so smrťou*. V auguste toho istého roku oznámil, že plánujú svadbu 14. júna 1991. Robertsová zrušila svadbu tri dni pred svadbou údajne kvôli Sutherlandovej aférke s Go-Go tanečnicou Amanda Rice, čo Sutherland poprel. V deň svadby Robertsová odcestovala do Írska so Sutherlandovým priateľom Jasonom Patricom. 

Dňa 29. júna 1996 sa Sutherland oženil druhý krát, s Kelly Winn. Od roku 1999 žili oddelene a v roku 2004 boli právoplatne rozvedení. V roku 2000 mal krátky románik s Bo Derek. 

Od roku 2014 je jeho partnerkou modelka a herečka Cindy Vela. Svoj vzťah si strážili a verejne ho priznali až v roku 2017. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Kanadskí filmoví herci
Kategória:Kanadskí televízni herci
Kategória:Kanadskí speváci
Kategória:Kanadskí režiséri
Kategória:Kanadskí producenti
Kategória:Anglickí filmoví herci
Kategória:Anglickí televízni herci
Kategória:Anglickí speváci
Kategória:Držitelia ceny Emmy
Kategória:Držitelia Screen Actors Guild Award
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon v seriáli (dráma)
Kategória:Držitelia ceny Satellite Award
Kategória:Kanadské osobnosti škótskeho pôvodu
Kategória:Anglické osobnosti škótskeho pôvodu
Kamenný potok (prítok Barnova)

**Kamenný potok** je potok v regióne Horný Zemplín, na území obcí Valaškovce v okrese Humenné a Belá nad Cirochou v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa na pomedzí geomorfologických celkov Vihorlatské vrchy a Beskydské predhorie a ústi do Cirochy v povodí Laborca. Má dĺžku  a je tokom VIII. rádu. 
## Prameň
Pramení v  na východných svahoch vrchu *Ščobík* so , v lese *Belianske*, na území vojenského obvodu Valaškovce v katastrálnom území *Valaškovce-Sever* v lesnom extraviláne.

## Opis toku
Tečie od prameňa cez lesný extravilán severným smerom, v  preteká z územia vojenského obvodu Valaškovce na územie obce Belá nad Cirochou,  v priestore ktorej preteká väčšinu svojho toku až do svojho ústia, ľavým brehom obmýva úpätie vrchu *Kýčera* s , jemne mení smer na severozápad, priberá ľavostranný bezmenný prítok, mení smer na sever, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obmýva pole *Ondov vrch*, vteká do juhovýchodného okraja intravilánu obce Belá nad Cirochou a po krátkom úseku v  ústi do vodného toku Barnov ako jeho ľavostranný prítok.

Patrí do okresov Humenné a Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa na pomedzí geomorfologického celku Vihorlatské vrchy v podcelku Vihorlat a geomorfologického celku Beskydské predhorie v podcelku Humenské podolie. Nemá významnejšie prítoky.

## Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v charakteristickom dne toku, ktoré je budované v skalnatom, kamenistom podloží. Z podstatného mena *kameň* po rozšírení o adjektívnu príponu *-ný* s významom *niečo z kameňa alebo kamenný prírodný úkaz* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Kamenný potok* s významom *potok v skalnatom teréne, v teréne pokrytom kamením* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1975.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Kamenný potok* nie je jedinečným hydronymom. V priestore Slovenska je 27 potokov so štandardizovaným názvom *Kamenný potok* (december 2022).
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Humenné 
                Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky vo Vihorlatských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí
 Valaškovce
 Kategória:Belá nad Cirochou
Bitka pri Naseby

**Bitka pri Naseby** bola kľúčová bitka prvej anglickej občianskej vojny. 14. júna 1645 bola hlavná armáda kráľa Karola I. porazená parlamentaristickým vojskom vedeným Thomasom Fairfaxom a Oliverom Cromwellom.

## Pozadie
[náhľad|upright=0.7|vľavo|[Karol I. (Anglicko)|Karol I.]]
Na počiatku roku doporučovali Karolovi poradcovia zaútočit na parlamentaristickú armádu (*New Model Army*) pokiaľ sa ešte formovala. Avšak princ Ruprecht, nedávno vymenovaný generálom kráľovskej armády a tak aj hlavný Karolov vojenský poradca, navrhoval miesto toho pochodovať na sever krajiny a spojiť sa so škótskymi spojencami. Kráľovská armáda teda vyrazila na sever, aj keď bola oslabená o oddiely (vrátane 3 000 členov jazdectva), ktoré mali chrániť západnú časť krajiny a pokračovať v obliehaní Tautonu.

V tej istej dobe vojenská komisia parlamentu vyslala Fairfaxa, aby obliehal Oxford, kráľovo vojnové sídlo. Spočiatku Karol tento zámer privítal, ale potom, čo obdržal správu, že Oxford nebude schopný dlho vzdorovať, vyrazil Fairfaxovi naproti. Aby ho zmiatol, napadli jeho sily vojenskú posádku v Leicesteri. Potom vyrazil smerom na juh k Oxfordu. Vyslal poslov k veliteľovi oddielov, ktoré nechal na západe krajiny, aby sa k nemu pripojili, ale ten neprejavoval príliš veľké nadšenie pre tento postup.

Parlament bol informovaný o stráte Leicesteru a nariadil Fairfaxovi, aby sa stretol s hlavnou kráľovskou armádou. Podľa tohto pokynu Fairfax vyrazil 5. júna z Oxfordu severným smerom. Jeho predné oddiely sa stretli s kráľovými vojakmi 12. júna pri Daventry. Fairfax sa, s posilou Cromwellovej jazdy, ktorá nedávno dorazila, rozhodol zaútočiť na kráľovo vojsko. Král musel prijať bitku, pretože inak by mal Fairfaxa neustále za chrbtom.

## Bitka
náhľad|upright=0.9|vľavo|Plán bitky
[náhľad|upright=1.0|vpravo|[Oliver Cromwell]]
náhľad|upright=0.9|vľavo|Rekonštrukcia bitky
náhľad|upright=0.8|vpravo|Pamätník bitky
Obe strany sa stretli na pahorkatine v blízkosti Naseby. Bitka skončila rozhodným víťazstvom parlamentaristov, ktorí rozprášili kráľovské vojsko. Fairfax potom 18. júna oslobodil Leicester. Hneď potom postupoval so svojim vojskom na juhovýchod, aby oslobodil aj Taunton a dobyl roajalistami obsadenú západnú časť krajiny.

Kráľovské vojsko bolo pri Naseby zničené a Karol stratil svoju skúsenú pechotu (vrátane 500 dôstojníkov), delostrelectvo a veľké množstvo zbraní. Nikdy sa mu už nepodarilo zostavit armádu takých kvalít.

Parlamentaristom sa tiež aj podarilo ukoristiť Karolovu osobnú batožinu s korešpondenciou, ktorá ukazovala na jeho zámer hľadať podporu v katolíckom Írsku a s katolíckymi panovníkmi na kontinente. Zverejnením tejto korešpondencie sa zvýšila podpora parlamentaristov medzi verejnosťou a počas roku bola prvá fáza občianskej vojny ukončená ich víťazstvom.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Občianske vojny
Kategória:Bitky v 1645
Kategória:Bitky v Anglicku
Filotimos z Aiginy

**Filotimos** () bol grécky sochár v 5. stor. pred Kr.

Sochár Filotimos pochádzal z ostrova Aigina.  Nemecký archeológ Georg Lippold jeho pôsobenie datuje do 2. polovice 5. stor. pred Kr. Podľa Pausania bol autorom sochy Xenombrota z Kosu, olympijského víťaza v jazdeckých pretekoch na 90. olympijských hrách v roku 420 pred Kr., ktorá stála v Olympii. Pri južnom krídle Diovho chrámu v Olympii boli objavené tri fragmenty z podstavca, pravdepodobne patriace k soche (Xenombrota) muža stojaceho vedľa koňa s mladým jazdcom (sochu mladíka sediaceho na koni, zrejme Xenombrotovho syna Xenodika, víťaza v pästnom súboji chlapcov, zhotovil Pantias) . Fragmentárny nápis z podstavca datujú do polovice 4. stor. pred Kr. (datovanie nápisu iba zo štýlu písma nie je vždy spoľahlivé).
 
Filotimos bol posledným známym aigínskym umelcom, ktorého meno sa zachovalo. V roku 488 pred Kr. bola Aigina dobytá Aténami a v roku 431 pred Kr. bola celá populácia ostrova deportovaná.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Prvá dáma (seriál)

***Prvá dáma*** () je americký televízny seriál. Prvá epizóda bola vysielaná 17. apríla 2022 na televízii Showtime a v hlavných úlohách sa predstavili Viola Davisová, Michelle Pfeifferová a Gillian Andersonová, ktoré stvárnili prvé dámy Spojených štátov. Dej televízneho seriálu sa odohráva v 30., 40., 70. rokoch minulého storočia a v rokoch 2009 až 2017. Záverečná epizóda bola odvysielaná 19. júna 2022. 

## Postavy a obsadenie
* Michelle Obama v období 2009 až 2017 – Viola Davisová 
* Eleanor Roosevelt v období 1933 až 1945 – Gillian Andersonová
* Betty Ford v období 1974 až 1977 – Michelle Pfeifferová
* Barack Obama v období 2009 až 2017 – O. T. Fagbenle
* Franklin D. Roosvelt v období 1933 až 1945 – Kiefer Sutherland
* Gerald Ford v období 1974 až 1977 – Aaron Eckhart
* Marian Shields Robinson – Regina Taylor
* Susan Ford – Dakota Fanningová
* Lorena Hickok – Lily Rabe

### Ostatné postavy
* Susan Sher – Kate Mulgrew
* Sara Delano Roosevelt – Ellen Burstynová
* Louis McHenry Howe – Jackie Earle Haley
* Fraser Robinson – Michael Potts
* Malvina Thompson – Clea DuVallová
* Tina Tchen – Rosalind Chao
* Dick Cheney – Rhys Wakefield
* Martha Graham – Leslie Kritzer
* Donald Rumsfeld – Derek Cecil
* Nancy Howe – Judy Greer

## Zdroj

Kategória:Televízne seriály z roku 2022
Michal Náhlík

**Michal Náhlík**  (* 17. január 1978, Žilina) je slovenský divadelný a rozhlasový režisér. 

Po ukončení štúdia na Akadémii umení v roku 2002 pracoval od roku 2003 ako režisér Literárno-dramatického centra v Slovenskom rozhlase v Banskej Bystrici. Od roku 2007 je režisérom a umeleckým šéfom Divadla Jonáša Záborského v Prešove. 

Spolupracoval s väčšinou slovenských profesionálnych divadelných scén. 

Okrem prekladu divadelných hier (The Play That Goes Wrong; Home, I´m Darling; Chicago...) sa intenzívne venuje aj písaniu hier pre deti mládež.

## Referencie


## Externé odkazy
* Michal Náhlík (1978, Žilina) 

Kategória:Slovenskí divadelní režiséri
Kategória:Slovenskí rozhlasoví režiséri
Filésios

**Filésios** () môže byť:
* grécky sochár (bronziar) v 5. stor. pred Kr., pozri Filésios z Eretrie
* achájsky stratég (veliteľ) v 5. stor. pred Kr., pozri Filésios z Acháje

## Zdroje
Zvončínska ulica

**Zvončínska ulica** je ulica v Lozorne Križuje sa s 3 ulicami: Cintorínska, Priečna a Vinohradská.

## Blízke ulice
* Zohorská ulica
* Cintorínska ulica
* Priečna ulica
* Vinohradská ulica

## Zaujímavosti
Na tejto ulici (Zvončínska 77) sa nahrával úsek z finálovej časti seriálu Oteckovia.

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Zvončínska ulica na mape Lozorna

Kategória:Ulice v Lozorne
Film a divadlo

**Film a divadlo** bol populárne orientovaný slovenský obrázkový časopis venujúci sa filmovému a divadelnému umeniu. Prvé číslo vyšlo 12. januára 1957. Do roku 1991 vychádzal časopis ako dvojtýždenník, v posledný rok jeho publikácie (1992) vychádzal raz mesačne. Namiesto rozsiahlych analytických recenzií sa zameriaval skôr na kratšie informatívno-kritické materiály. Medzi publikujúcich autorov patrili mená ako Agneša Kalinová, Pavel Branko, Richard Blech, Jozef Bobok, Ivan Jerábek, Jozef Bernát, Peter Hirš či Miro Dobrovodský.

## Šéfredaktori
Zoznam šéfredaktorov:
* Rudolf Fábry: 1957 (č. 1) - 1957 (č. 2)
* Ivan Jerábek: 1957 (č. 3) - 1961 (č. 9) 
* Ľubomír Smrčok: 1961 (č. 10) - 1970 (č. 9)
* Ernest Štric: 1970 (č. 10) - 1980 (č. 22)
* Miro Procházka: 1980 (č. 23) - 1990 (č. 3)
* Viliam Jablonický: 1990 (č. 4) - 1990 (č. 15)
* Ladislav Volko: 1990 (č. 16) - 1992 (č. 1)
* Eva Rebová: 1992 (č. 2) - 1992 (č. 12)

## Vydavatelia
Vydavateľstvá:
* Osveta: 1957 (č. 1) - 1965 (č. 1)
* Obzor: 1965 (č. 2) - 1991 (č. 1)
* Ladislav Volko v spolupráci s Hoyer Danubian LTD: 1991 (č. 2)
* Práca: 1991 (č. 3) - 1992 (č. 12)

## Referencie

Kategória:Kinematografia na Slovensku
Kategória:Časopisy na Slovensku
Voľby do Národného zhromaždenia 1929

**Voľby do Národného zhromaždenia v roku 1929** sa konali 27. októbra 1929. Išlo v poradí o tretie parlamentné voľby od vzniku Česko-Slovenska. 

Voľby sa konali predčasne. Z dôvodu sporov medzi politickými stranami vo vládnej koalícii sa jej lídri nakoniec dohodli, že neprebehnú v riadnom termíne v roku 1931, ale už v roku 1929. Volebného práva pri týchto voľbách boli zbavení aktívni príslušníci armády a četníctva. Na celoštátnej úrovni opäť zvíťazila Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu. Druhí skončili sociálni demokrati pred národnými socialistami. 

## Vplyv volieb
Výsledky volieb napriek opakovanému víťazstvu agrárnikov (RSZML) spôsobili posuny v politickej situácii štátu. Viedli k pádu vlády Františka Udržala a zostaveniu jeho novej vlády (od 7. decembra 1929 do 29. októbra 1932), kde okrem agrárnej strany boli obe socialistické strany (ČSSD a ČNS), ako aj nemeckí sociálni demokrati (DSDAP). V novej vláde už neboli zástupcovia ľudákov (HSĽS) ani nemeckých kresťanských socialistov (DCHS).

## Výsledky volieb do poslaneckej snemovne na celoštátnej úrovni

### Výsledky v jednotlivých krajinách

## Výsledky volieb do Senátu na celoštátnej úrovni

Zo 150 zvolených senátorov bolo 146 mužov a 4 ženy. 111 senátorov už zasadalo buď v hornej alebo dolnej komore Národného zhromaždenia, dokonca 21 z nich zasadalo ešte v zákonodarných orgánoch Rakúsko-Uhorska. Z národnostného hľadiska bolo najviac Čechov, 82 (54,67 %). Nasledovali nemeckí senátori, ktorých bolo 35 (23,33 %) a 25 slovenských senátorov (16,67 %). V senáte bolo aj 6 Maďarov (4 %) a 2 Rusíni (1,33 %).  Z profesijného hľadiska bolo medzi senátormi najčastejšie povolanie roľník, resp. statkár (25). Nasledovali 15 redaktori, 12 súkromní úradníci, 11 tajomníci, 10 advokáti, 8 štátni úradníci a 8 robotníci. Najstarším zvoleným senátorom bol český agrárnik Jan Rozkošný, ktorý mal v čase volieb 74 rokov. Najmladším senátorom bol maďarský kresťanský socialista Rudolf Böhm (45 rokov).

## Rozdelenie mandátov vo volebných krajoch

## Pozri aj
Zoznam zvolených poslancov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929

Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929

## Referencie

Kategória:Voľby v Česko-Slovensku

Kategória:1929
Pchu Sung-ling

**Pchu Sung-ling** (, ) bol čínsky spisovateľ.

## Život a dielo
Pchu Sung-ling sa narodil v dedine Pchu-ťia-čuang v okrese C’-čchuan vo východnej Číne na polostrove Šan-tung štyri roky pred pádom dynastie Ming a tak celý ďalší život prežil za dynastie Čching. Pochádzal zo starej, ale schudobnenej úradníckej rodiny (pravdepodobne tureckého alebo mongolského pôvodu), napriek tomu sa mu dostalo dôkladného vzdelania. Nikdy sa mu však nepodarilo zložiť vyššie štátne skúšky a nastúpiť dráhu úradníka. Žil preto dosť chudobne a živil sa ako sekretár a domáci učiteľ v bohatých rodinách konfuciánskej džentry. Jeho životné podmienky sa trochu zlepšili až roku 1672, kedy sa tajomníkom a domácim učiteľom u váženého statkára Pi Ťi-joua, v ktorého dome žil až do roku 1710.

Pchu Sung-ling je známy predovšetkým ako autor zbierky fantastických poviedok *Podivuhodné príbehy zo Študovne klábosenia* (doslovný preklad z , , do angličtiny prekladané ako *Podivuhodné príbehy z čínskeho štúdia*), ktorej prevažnú časť napísal v čase, keď žil v chudobe. Predslov, ktorý ku zbierke napísal roku 1679 svedčí o tom, že ju považoval za dokončenú v tejto dobe. Knižne vyšla zbierka prvýkrát roku 1766.

Pchu Sung-ling bol nielen prozaikom, ale aj uznávaným básnikom a dramatikom. Napísal rad básní v klasických formách aj vo forme piesňovej a štrnásť divadelných hier v šantungskom dialekte so spevy blížiacou sa svojou formou ľudovému divadlu. Býva mu tiež pripisovaný jeden román, ale toto autorstvo je viac ako sporné. Písal aj eseje, náučné diela o poľnohospodárstve a lekárstve a tiež práce o ľudových zvykoch.

Svojou zbierkou *Podivuhodné príbehy zo Študovne klábosenia* (český výbor pod názvom *Skazky o šesteru cest osudu*) nadviazal Pchu Sung-ling na starú tradíciu čínskych fantastických poviedok, vniesol však do tohto žánru nové prvky (kriminálne a detektívne motívy, osobný tón, satiru, sociálnu kritiku a realistické popisovanie ľudských pováh). Ide o 431 poviedok, napísaných virtuóznym štýlom, z ktorých časť má folklórny pôvod, zatiaľ čo ďalšie sú dielom autorovej fantázie. Ich námetom sú stretnutia (väčšinou milostnej povahy) s nadprirodzenými a nesmrteľnými bytosťami (vílami, duchmi, upírmi, kúzelnými líškami atp.), pričom tieto rozprávania autor často premieňa na príbehy lásky, keď medzi človekom a nadprirodzenou bytosťou vzniká hlboké citové puto. Kniha získala veľký obdiv nielen u literátov, ale jej časti boli tlmočené aj ústne.

## České vydanie

* *Skazky o šesteru cest osudu*, Praha: SNKLHU, 1954, preložil Jaroslav Průšek, znova 1963 a DharmaGaia, Praha 2004 .
* *Vyznání*, Praha: Odeon, 1974, preložili Marta Ryšavá a Jozef Hiršal, výbor z básní.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Čínski dramatici
Kategória:Čínski básnici
Kamenný potok (prítok Rovného potoka)

**Kamenný potok** je potok v regióne Horný Zemplín, na území obce Strihovce v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie a ústi do Rovného potoka v povodí rieky Uh. Má dĺžku  a je tokom X. rádu. 
## Prameň
Pramení v  na severnom úbočí vrchu Jaseňovský vrch s , v západnej časti územia obce Strihovce v okrese Snina v Prešovskom kraji na pomedzí lesného extravilánu a trvalého trávneho porastu.

## Opis toku
Tečie od prameňa miešaným lesným extravilánom a trvalým trávnym porastom, preteká cez les aj pasienok *Kamenný*, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok pritekajúci z lúky *Viducké*, v  priberá bezmenný pravostranný prítok pritekajúci z lesa a z pasienka *Pohary*, v  priberá dlhší bezmenný pravostranný prítok, ľavým brehom obmýva les aj pasienok *Zavrek*, v  ústi v poľnohospodárskom extraviláne na území Strihoviec 400 m južne od hospodárskeho dvora agrofarmy do vodného toku Rovný potok ako jeho ľavostranný prítok.

Patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v podcelku Ublianska pahorkatina. Nemá významnejšie prítoky.

## Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v charakteristickom dne toku, ktoré je budované v skalnatom, kamenistom podloží. Porovnaj aj les a pasienok s jednoslovným názvom *Kamenný*,  cez ktorý vodný tok preteká. Z podstatného mena *kameň* po rozšírení o adjektívnu príponu *-ný* s významom *niečo z kameňa alebo kamenný prírodný úkaz* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Kamenný potok* s významom *potok v skalnatom teréne, v teréne pokrytom kamením* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1990.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Kamenný potok* nie je jedinečným hydronymom. V priestore Slovenska je 27 potokov so štandardizovaným názvom *Kamenný potok* (január 2023).
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Snina 
                Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí
Kategória:Strihovce
Javor (vrch v Ľubovnianskej vrchovine)

**Javor** (; ) je vrch v Ľubovnianskej vrchovine, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Kurov, približne  severozápadne od Bardejova. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.

## Poloha
Nachádza sa na juhu východnej časti pohoria, na štátnej hranici s Poľskom. Zasahuje na územie Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva, okresu Bardejov a Nový Sonč a na katastrálne územie obce Kurov a Muszynka (Gmina Krynica-Zdrój). Najbližšími sídlami sú východne situovaná Petrová a Gaboltov, juhovýchodne leží Kurov, južne Gerlachov a Hrabské a severozápadne poľská obec Muszynka.

## Opis
Javor leží vo východnej časti hlavného hrebeňa, ktorý od Obručného kopíruje štátna hranica a pokračuje severovýchodným smerom ku Kurovskému sedlu. Západne sa nachádza Wysokie Bereście () a Kocúrinec (), južne Čierna hora () a Vŕšok (), východne Stebnícka Magura () a Busov () a severne Sivá skala (), Lacková () a Polianka (). Hrebeňom vedie európske rozvodie Visly a Dunaja a tak voda zo severnej časti odteká potokom Muszynka do rieky Poprad, z južne sa zvažujúcich svahov vodu do Tople odvádza potok Výška a Lipovec a z východnej časti potok Kurovec. Na vrchol vedie značený turistický chodník. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Ľubovnianskej vrchoviny, no tiež Busov, Slanské vrchy, Čergov, Levočské vrchy, vrcholy Vysokých Tatier a okolité prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke:
** od severovýchodu z blízkeho Kurovského sedla
** od juhozápadu z obce Obručné hrebeňom cez Kocúrinec
* po  žltej turistickej značke od juhovýchodu z Kurova cez Kurovské sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Kurovské sedlo
* Ľubovnianska vrchovina
* Zoznam vrcholov v Ľubovnianskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Ľubovnianskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Bardejov
Kategória:Kurov
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Poľsku
Kategória:Vrchy v Malopoľskom vojvodstve
Elizabeth Debicki

**Elizabeth Debicki** (* 24. august 1990, Paríž, Francúzsko) je austrálska herečka poľského pôvodu. Je známa z televízneho seriálu *[[Koruna (seriál)|Koruna]]* (2016 - 2022), kde stvárnila Princeznú Dianu.

## Detstvo a mladosť
Elizabeth Debicki sa narodila 24. augusta 1990 v Paríži poľskému otcovi a austrálskej matke írskeho pôvodu. Jej rodičia boli obaja baletní tanečníci, ktorí sa stretli, keď spolu vystupovali na prehliadke. Keď mala päť rokov, rodina sa presťahovala do Glen Waverley v Austrálii v Melbourne. Je najstaršia z troch detí, má mladšiu sestru a brata.

Debicki sa začala zaujímať o balet už v detstve. Neskôr, sa rozhodla venovať sa divadlu. Počas štúdia na vysokej škole herectva, patrila k najlepším študentom. Jej výška, je 1,91 m. 

## Kariéra
Debutovala v austrálskom filme *Bláznivá jazda* z roku 2011. Režiséra Baza Luhrmanna, zaujal jej herecký výkon natoľko, že ju obsadila do filmu *Veľký Gatsby*, po boku Leonarda DiCapria, Carey Mulligan a Tobeyho Maguireho. Film mal premiéru roku 2013. Jej herecký výkon vo filme, bol uznaný filmovými kritikmi a získala cenu AACTA za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe.

Od júna do júla 2013 hrala spoločne s Cate Blanchett a Isabelle Huppert v divadelnej inscenácii *The Maids*, od Jeana Geneta. Za svoj herecký výkon, získala cenu, Najlepší nováčik na scéne Sydney Theatre Awards. 

V roku 2016 hrala jednu z vedľajších úloh v televíznom seriály *Nočný recepčný* a spoločne s Michelle Rodriguez a Violou Davis, si zahrala v dráme *Vdovy*, z roku 2018. Vo filmoch *[[Strážcovia Galaxie 2]]* (2017) a *[[Strážcovia Galaxie 3]]* (2023), stvárnila rolu Ayeshy, ktorá je zlatá najvyššia kňažka a vodkyňa rasy Sovereign. 

V roku 2020 hrala v akčnom filme *Tenet* a v roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho filmu *[[Koruna (seriál)|Koruna]]*, kde stvárnila Princeznú Dianu. V predchádzajúcich častiach televízneho seriálu, rolu Princeznej Diany, stvránila Emma Corrin a Debicki ju nahradila. Herecký výkon Debicki v televíznom seriály, bol pozitívne prijatý a v roku 2023, získala nomináciu na Zlatý glóbus. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Austrálske filmové herečky
Kategória:Austrálske televízne herečky
Kategória:Austrálske dabingové herečky
Kategória:Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe v seriáli, miniseriáli alebo televíznom filme
Kategória:Austrálske osobnosti poľského pôvodu
Kategória:Austrálske osobnosti írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Paríža
Harrow School

thumb|Jedna z historických budov školy.
**Harrow School** je anglická nezávislá škola, ktorá sídli v londýnskom obvode Harrow. Prvá zmienka o škole v mestečku Harrow pochádza z roku 1243, za oficiálny počiatok je pokladaný rok 1572, keď kráľovná Alžbeta I. udelila Johnovi Lyonovi povolenie na zriadenie školy. Harrow School patrí medzi deviatku najstarších a najprestížnejších súkromných škôl v Anglicku, školné je cez 12 tisíc libier za semester. Je určená iba pre chlapcov vo veku trinásť až osemnásť rokov, chodí na ňu okolo 800 študentov; všetci musia bývať v areáli školy, rozdelenom do dvanástich internátnych budov.

Škola má vlastný znak, latinské heslo *Stet Fortuna Domus* („Nech šťastie tohto domu trvá“) a hymnu *Forty Years On*. Študenti nosia povinne tradičnú uniformu vo farbách školy (modrá a biela), k nej patrí sako, viazanka a slamený klobúk so stuhou. V roku 1937 vznikla známa fotografia Jimmyho Simea „Toffs and Toughs“ zachycujúca stretnutie uniformovaných Harroviánov s chudobne oblečenými chlapcami z predmestia. Vychádza tu spravodajský týždenník *The Harrovian*, ku škole patrí výstavná sieň *Old Speech Room Gallery & Museum* s cennými umeleckými zbierkami, prístupná verejnosti.

Harrow School je známa aj športovým životom. Okolo roku 1830 tu vznikol nový šport squash, hrá sa tu tiež aj špecifický variant futbalu nazývaný Harrow Football. Harrow bola jednou zo škôl, ktorá prijala Cambridgeské pravidla, ktorá stála pri zrode moderného futbalu. Preslávený je každoročný kriketový zápas proti Eton College, hraný od roku 1805. Koná sa tiež aj beh na desať míľ nazývaný *Long Ducker*, ktorého výťažok je použitý na dobročinné účely.

Medzi absolventmi školy patrí Winston Churchill, Džaváharlál Néhrú, kráľ Husajn I., George Gordon Byron, John Galsworthy, Joseph Banks, Spencer Gore, Benedict Cumberbatch, James Blunt a ďalšie známe osobnosti.

V školskej budove Old Schools sa natáčal film *[[Harry Potter a Kameň mudrcov (film)|Harry Potter a Kameň mudrcov]]*.

Škola expanduje aj do Ázie, kde medzi majetnými vrstvami rastie dopyt po západnom vzdelaní: prevádzkuje pobočky v Pekingu, Hongkongu a Bangkoku.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* http://www.harrowschool.org.uk/

## Zdroj

Kategória:Školy v Londýne
Zochova chata

náhľad|Svah lyžiarskeho strediska Zochova chata
**Zochova chata** je lyžiarske stredisko a turistická lokalita Malých Karpát nachádzajúca sa asi 15 km od Modry v mestskej časti Piesok a v nadmorskej výške 425 m n. m.

Nachádzajú sa tu dve zjazdovky určené najmä pre začiatočníkov, obe približne 300 m dlhé s prevýšením skoro 70 m. Kapacita lyžiarskych vlekov vrátane dopravníkoveho pásu je 3010 osôb za hodinu.

## Zdroj
* Lyžiarske stredisko Zochova chata na lkbaba.sk

Kategória:Lyžiarske strediská na Slovensku
Kategória:Malé Karpaty
Kategória:Modra
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 2407
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 8107
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 0703