Juan Manuel Fangio

**Juan Manuel Fangio** (* 24. jún 1911, Balcarce, Argentína† 17. júl 1995, Buenos Aires, Argentína) bol argentínsky automobilový pretekár, päťnásobný majster sveta Formuly 1 (, , , , ). Je považovaný za jedného z najväčších jazdcov v histórii motoršportu, pričom jeho rekord piatich titulov vydržal 46 rokov, až do prekonania Michaelom Schumacherom v roku . Do dnešného dňa, je držiteľom viacerých rekordov Formuly 1.

## Životopis
Fangio sa narodil v argentínskom Balcarce, v rodine talianskych emigrantov. Z počiatku sa venoval futbalu a pre typický tvar svojich nôh získal prezývku El Chueco, čo znamená žokej na sude, ale veľmi rýchlo sa u neho prejavila vášeň pre mechaniku. 

V 16-ich rokoch opustil štúdia na škole, aby sa vyučil automechanikom. Po vojenskej službe si otvoril malý autoservis a začal pretekať v miestnych pretekoch. Išlo predovšetkým o diaľkové preteky na nespevnených cestách naprieč juhoamerickým kontinentom. Juan Manuel Fangio pretekal od 18. rokov na aute Ford, ktorý získal od taxislužby. Prvé veľké preteky absolvoval v roku 1934 na aute Ford T, musel však odstúpiť kvôli zlomenej očnici. 

V roku 1938 zostrojil spolu s bratom automobil, s ním nastúpil do pretekov Cochea. Preteky dokončil na 7. pozícii, keď dokázal zájsť najlepšie tréningové jazdy. Jedným z najzaujímavejších pretekov, v ktorom zvíťazil, bola Veľká cena severu na 10 000 kilometrov. Tieto preteky začína v Buenos Aires, stúpa pohorím Ánd až do Limy v Peru a vracia sa späť do Argentínskeho hlavného mesta.

Po 2. svetovej vojne sa v roku 1947 vracia do sveta pretekárskych automobilov ako pozorovateľ a nasledujúci rok i ako pilot. Vláda Juana Peróna mu dala špičkový pretekársky automobil Maserati 4CLT, aby sa zúčastnil Veľkej ceny Argentíny. Tam sa zoznámil s Francúzom Jeanem Pierrem Wimillem. V roku 1949 Fangio odišiel do Európy podporovaný režimom Juana Peróna.

## Formula 1

##### 1950 – Alfa Romeo
Fangio sa zúčastnil inauguračnej sezóny majstrovstiev sveta Formuly 1 s tímom Alfa Romeo, jazdiac po boku Guiseppe Fariniho. Vyhral tri preteky (Monaco, Spa, Reims) a bojoval o titul až do poslednej Veľkej ceny, no technické problémy mu zabránili získať prvenstvo. Skončil druhý za Farinim.

##### 1951 – Alfa Romeo
V sezóne 1951 Alfa Romeo dominovala opäť. Fangio vyhral v Švajčiarsku, Francúzsku a Španielsku, pričom titul si zaistil víťazstvom v záverečných pretekoch v Pedralbes. Stal sa majstrom sveta, čím potvrdil svoju výnimočnosť.

##### 1952 – Maserati / Talianstvo a zranenie
Po odchode Alfy z F1 prešiel Fangio k Maserati, no už v prvom roku sa stal obeťou vážnej nehody počas neoficiálnych pretekov v Monze. Aby mohol pretekať na okruhu v Monze, musel pricestovať na okruh z Belfastu, kde pretekal pár hodín predtým. Z Paríža išiel bez prestávky celú noc, aby dorazil necelú polhodinu pred štartom. Unavený Fangio štartoval s vozidlom Maserati, nad ktorým po pár kolách stratil kontrolu a ťažko havaroval. Pri havárii utrpel zlomeninu krčnej chrbtice a musel vynechať celú sezónu majstrovstiev sveta. Jeho kariéra visela na vlásku, no Fangio sa po dlhom zotavovaní dokázal vrátiť.

##### 1953 – Maserati
Po návrate preukázal, že jeho talent a presnosť zostali nedotknuté. Pravidelne bodoval a získal niekoľko pódií, vrátane víťazstva na Veľkej cene Talianska. Skončil 2. v celkovom poradí, čo bolo pozoruhodné vzhľadom na predchádzajúce zranenie.

## Éra dominancie (1954 – 1958)

##### 1954 – Maserati / Mercedes-Benz
Sezónu začal s Maserati, no po návrate Mercedesu do Formuly 1 prestúpil do Mercedes-Benz. Ich monopost W196 bol technicky prevratný – aerodynamický, spoľahlivý a mimoriadne rýchly. Fangio vyhral šesť z ôsmich pretekov, čím si zabezpečil druhý titul majstra sveta.

##### 1955 – Mercedes-Benz
Mercedes dominoval aj v sezóne 1955. Fangio vyhral Veľkú cenu Argentíny, Monaka, Belgicka a Holandska, a získal tretí titul. Sezónu poznačila tragédia v Le Mans, kde zomrelo 82 ľudí, ktorá spôsobila, že niektoré preteky boli zrušené. Mercedes sa po sezóne z F1 stiahol.

##### 1956 – Ferrari
Po odchode Mercedesu Fangio podpísal zmluvu s Ferrari. Auto bolo rýchle, no interné napätie v tíme komplikovalo sezónu. Fangio však preukázal svoju skúsenosť – víťazstvá v Argentíne, Británii a Nemecku mu priniesli štvrtý titul majstra sveta.

##### 1957 – Maserati
Vrátil sa k Maserati, s ktorým dosiahol legendárnu sezónu. Vyhral štyri preteky vrátane epickej Veľkej ceny Nemecka na Nürburgringu, kde po neúspešnom pitstope strácal viac než minútu na vedúcich jazdcov, no brilantnou jazdou ich predbehol a vyhral. Tento výkon je dodnes označovaný za najväčšie preteky v histórii F1. Fangio získal svoj piaty a posledný titul majstra sveta vo veku 46 rokov.

## Koniec kariéry a život po F1 (1958 – 1995)

##### 1958
Fangio sa zúčastnil len niekoľkých pretekov a postupne ukončil aktívnu kariéru. Jeho posledný štart vo Formule 1 bol Veľká cena Francúzska 1958.

##### Po kariére
Po odchode zo súťažného jazdenia pôsobil ako reprezentant značky Mercedes-Benz, ambasádor motoršportu a mentor mladých jazdcov. V 50. rokoch sa stal obeťou únosu na Kube počas pretekov Grand Prix v Havane – rebelovia z hnutia Fidela Castra ho zajali, no neskôr bezpečne prepustili. Fangio tento incident niesol s pokojom a nikdy nevzniesol obvinenie.

V nasledujúcich desaťročiach žil prevažne v Buenos Aires, kde viedol autosalón Mercedes-Benz a zúčastňoval sa historických pretekov a charitatívnych podujatí. Bol všeobecne uznávaný ako „El Maestro“ – učiteľ a legenda motoršportu.

## Štýl jazdy a dedičstvo
Fangio bol známy svojím pocitom pre rovnováhu, výnimočnou technickou inteligenciou a schopnosťou šetriť auto bez straty rýchlosti. Vyhral 24 z 52 Veľkých cien, čo znamená, že zvíťazil v takmer polovici svojich štartov – rekord, ktorý dodnes nemá obdobu.

Jeho päť titulov získaných s piatimi rôznymi tímami (Alfa Romeo, Maserati, Mercedes-Benz, Ferrari a opäť Maserati) je unikátom v histórii Formuly 1.

## Osobný život
Juan Manuel Fangio nikdy nebol ženatý, no v roku 2021 test DNA potvrdil, že bol otcom dvoch synov, o ktorých existencii sa vedelo už počas jeho života, ale nebola oficiálne uznaná. Žil skromne, s dôrazom na rodinu, techniku a pokoru.

Zomrel 17. júla 1995 vo veku 84 rokov v Buenos Aires na srdcový kolaps. Na jeho počesť je pomenovaný okruh v Balcarce (*Autódromo Juan Manuel Fangio*) a múzeum, ktoré uchováva jeho autá, trofeje a pamiatky. Argentína vyhlásila trojdňový smútok za päťnásobného svetového šampióna. Išlo o rekord, ktorý bol vyrovnaný až v roku 2002 Michaelom Schumacherom.

## Tituly
* 1940 Majster Argentíny
* 1941 Majster Argentíny
* 1951 Majster sveta
* 1954 Majster sveta
* 1955 Majster sveta
* 1956 Majster sveta
* 1957 Majster sveta

## Víťazstvá

## Pretekárske výsledky Formuly 1

## Monoposty
* 1950 Alfa Romeo 158
* 1951 Alfa Romeo 159
* 1953 Maserati A6GCM
* 1954 Maserati 250 F, Mercedes W196, Mercedes W196s
* 1955 Mercedes W196, Mercedes W196s
* 1956 Ferrari D50
* 1957 Maserati 250 F
* 1958 Maserati 250 F

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Museo del Automovilismo „Juan Manuel Fangio“
* ''Un Tributo al Chueco…'' Fangio Web
* ''Historial completo de Fangio''

Kategória:Argentínski automobiloví pretekári
Kategória:Argentínski piloti F1
Kategória:Majstri sveta F1
Kategória:Osobnosti na argentínskych poštových známkach
Kategória:Automobiloví pretekári Indianapolis 500
Kategória:Automobiloví pretekári 24 hodín Le Mans