open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Serrate (radarový detektor)

**Serrate** bol zameriavací prijímač radarového signálu, používaný v bombardovacích lietadlách  Royal Air Force počas druhej svetovej vojny. Prístroj bol naladený na signál radaru Lichtenstein používaný nemeckými nočnými stíhačmi.   

## Lichtenstein
Od polovice roku 1942 zhromažďovalo veliteľstvo bombardovacieho letectva RAF informácie o prístroji s kódovým označením *Emil-Emil*, ktorý začali využívať nemeckí noční stíhači na boj proti britským bombardérom. Nevedeli však, na akom základe je skonštruovaný, preto zriadili špeciálnu monitorovaciu stanicu. Tá detegovala signály s frekvenciou 490 MHz z pohyblivého zdroja. Neboli si však istí, či ide o prístroj nočného stíhača, alebo pobrežného hliadkovacieho lietadla. Rozhodli sa preto vyslať návnadu, lietadlo, ktoré malo letieť pozdĺž pobrežia na palube s operátorom sledujúcim frekvenciu 490 MHz. 
Úlohou bola poverená letka číslo 1473 s lietadlami Vickers Wellington. Na samostatné lietadlá však Nemci nereagovali. Preto sa jeden Wellington letky pripojil 3. decembra 1942 k náletu na Frankfurt. počas letu operátor Harold Jordan zachytil sledovaný signál, ktorý sa zosilňoval až kým nezahltil prijímač. Vzápätí bol Wellingrton zasiahnutý nočným stíhačom a štyria zo šiestich členov posádky boli  zranení. Pilot Ted Paulson dokázal z leteckého súboja s ťažko poškodeným lietadlom vyviaznuť a ťažko zranený radarový operátor Bigoray počas návratu opakovane vysielal správu o získaných poznatkoch. Po núdzovom pristátí boli menovaní členovia posádky vyznamenaní.

9. mája 1943 pristála nemecká posádka  nočného stíhača Ju 88 s funkčným radarom *Lichtenstein* na letisku Aberdeen vo Veľkej Británii. Lietadlo a radar boli následne podrobené skúškam. Jedným zo zistení bolo, že radar *Lichteinstein* tiež podlieha rušeniu páskami Window.

## Serrate
Druhým výsledkom poznania charakteristík radaru bola konštrukcia detekčného prístroja, ktorý dostal kódové označenie *Serrate*. Prístroj prijímal signál radaru *Lichtenstein* a na dvoch matniciach zobrazoval obrazec vo forme rybacej kosti. Jedna bola orientovaná zvisle a podľa toho ktorá strana bola vykreslená dlhšia vedel operátor zistiť z ktorej strany prichádza signál. Podobne na vodorovne orientovanom obrazci vedel určiť relatívnu výšku zdroja signálu. Prístroj sa začal montovať do britských nočných stíhačiek Bristol Beaufighter.

## Nasadenie
*Serrate* začala ako prvá využívať 141. peruť pod velením podplukovníka J.R. Brahama v júni 1943. V priebehu nasledujúcich týždňov hlásila zničenie 23 nočných stíhačov, z toho 9 zostrelil veliteľ perute.

## Referencie


Kategória:Elektronický boj
Kategória:Detekcia radarového signálu
Kategória:Royal Air Force
Obec (Maďarsko)

náhľad|Administratívne členenie Maďarska
**Obec** () je najnižšia jednotka územnosprávneho delenia Maďarska.

V Maďarsku sa nachádza 2 847 obcí. Teoreticky môže obec mať ľubovoľný počet obyvateľov, no prakticky, väčšinou po prekročení hranice 10 000 obyvateľov, získava štatút mesta. Hoci mesto predstavuje rovnakú administratívnu jednotku ako obec, má omnoho väčšie právomoci. Každá obec ma starostu () a väčšinou sa skladá z viacerých dedín, ktoré nemajú vlastnú administratívnu funkciu.

Najväčšou obcou je Hortobágy (okolo 1 300 obyvateľov - stav k 01.01.2019) v Hajducko-bihárskej župe.

## Referencie

Kategória:Administratívne členenie Maďarska
Ménas (sinajský mních)

Svätý **Ménas** (iné tvary mena pozri pod Ménas; fl. 6. stor.) bol mních v Kláštore svätej Kataríny na Sinaji. Jeho pamiatku si na Sinaji pripomínajú 5. januára.

## Život
Súdiac podľa stredovekého diela *Rebrík do raja* od Ióanna Klimaka zomrel niekedy v 6. storočí pred tým, než sa Klimakos stal igumenom. V kláštore zastával významné miesto, bol „druhým mužom“ kláštora po opátovi. Ako mních mal prežiť päťdesiat deväť rokov a vystriedať všetky služby v kláštore. Podľa svedectiev iných mníchov, ktoré vo svojom diele opisuje Klimakos, bol Ménas veľmi zbožný a poslušný voči miestnemu opátovi. Mal najmenej jedného nasledovníka (žiaka). Po jeho smrti mala z jeho tela podobne ako z mnohých iných svätcov vytekať voňavá myrha.
 
## Referencie

 
## Literatúra
* 

Kategória:Úmrtia v 6. storočí
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Pravoslávni svätci
Kategória:Byzantskí mnísi
Ménodóros

**Ménodóros** (, ) môže byť:
 
*rímsky prepustenec, Pompeiov admirál, predtým možno pirát, podľa Appia prezývaný aj Ménas, pozri Menodorus (prepustenec)
* grécky sochár v 1. stor. pred Kr., pozri Ménodóros (syn Fainandra)
* grécky sochár na prelome 1. a 2. stor., pozri Ménodóros z Ariaratheie
* aténsky sochár v 1. stor., pozri Ménodóros (sochár)
* víťaz olympijských hier v zápasení a pankratiu v roku 132 pred Kr., pozri Ménodóros z Atén
 
## Referencie

 
## Pozri aj
* Ménodotos (lat. Menodotus)
* Ménas
Sälama II. (rozlišovacia stránka)

**Sälama II.** (ge'ez/amh. ሰላማ*Sälama* (II.), iné prepisy: **Selama** (**II.**), **Salama** (**II.**) alebo arab. **Salámá II.** môže byť:
 
* etiópsky metropolita (†1388), pozri Sälama II.
* iné meno druhého etiópskeho metropolitu (6. stor.?), pozri Ménas (aksumský biskup)
 
## Referencie

 
## Pozri aj
* Sälama I.
* Sälama III.
Fuzáč hrubý

**Fuzáč hrubý** môže byť:
*novšie: *Prionus coriarius*, pozri fuzáč hrubý (Prionus coriarius)
*staršie: fuzáč zavalitý (*Ergates faber*)

## Zdroje
Ménas

**Ménas** (zriedkavejší slovenský tvar: **Meneáš**, niekedy: **Mennas**; ;  alebo Ⲙⲏⲛⲁⲥ*Ménas*, *Menas*, *Minas* alebo Ⲙⲉⲛⲁⲥ*Menas*; ; ; ge'ez/amh. ሚናስ*Minas*, *Minás* alebo *Menas*; csl. *Mina*) je starogrécke, koptské a etiópske meno, konkrétne napríklad:
 
* spartský vyslanec, ktorý sa zúčastnil uzavretia Nikiovho mieru (†421 pred Kr.), pozri Ménas (spartský vyslanec)
* grécky sochár v 3. stor. pred Kr., pozri Ménas z Pergamonu
* rímsky prepustenec, Pompeiov admirál, predtým možno pirát, podľa Appia zvaný Ménas, pozri Menodorus (prepustenec)
* ranokresťanský svätec a veľkomučeník, vojak, jeden z najznámejších Koptov, ktorého si pochalcedónske cirkvi pripomínajú 11. novembra, 3./4. stor., pozri Ménas (veľkomučeník)
* aksumský biskup, podľa tradície druhý metropolita (abuna) Etiópie (4. až 6. stor.), pozri Ménas (aksumský biskup)
* koptský svätec, predstavený v kláštore v Báwíte, zobrazený na jednej z najstarších koptských ikon, pozri Ménas (abba)
* svätec a mních na hore Sinaj, pozri Ménas (sinajský mních)
* konštantínopolský patriarcha v rokoch 536552, svätec Pravoslávnej cirkvi, pozri Ménas (konštantínopolský patriarcha)
* koptský svätec, asketik a novomučeník (7. storočie), pozri Ménas (z al-Ašmúnajnu)
* koptský spisovateľ, biskup v Nikiu (asi 680710), pozri Ménas (nikiuský biskup)
* koptský svätec, biskup v Tmuis (8. stor.), pozri Ménas (tmuiský biskup)
* svätec a mučeník, ktorého si pochalcedónske cirkvi pripomínajú 10. decembra, pozri Ménas Kallikelados
* alexandrijský patriarcha, koptský pápež v rokoch 956974, pozri Ménas I. (alexandrijský patriarcha)
* alexandrijský patriarcha, koptský pápež v rokoch 956974, pozri Ménas II. (alexandrijský patriarcha)
* etiópsky cisár v rokoch 15591563, pozri Ménas (Etiópia)
* niekoľko ďalších koptských svätcov, biskupov či náboženských osobností (napr. mníchov)
* niekoľko ďalších svätcov, biskupov či náboženských osobností (napr. mníchov) Etiópskej ortodoxnej cirkvi
 
**Minas** môže tiež byť:
* moderné grécke priezvisko, napr.
** grécky zberateľ rukopisov a obchodník, pozri Kónstantinos Minas
* moderné (najmä) grécke vlastné meno, pozri Minas (vlastné meno)
* druh brazílskeho syra, pozri minas (syr)
* sídlo na Kube, pozri Minas (Kuba)
* sídlo a rovnomenná diecéza v Uruguaji, pozri Minas (Uruguaj)
* argentínsky department
** v provincii Neuquén, pozri Minas (Neuquén)
** v provincii Córdoba, pozri Minas (Córdoba)
* časť názvu viacerých sídel vo fiktívnom svete Stredozem, v dielach J. R. R. Tolkiena, pozri napr. Pán Prsteňov alebo Stredozem
 
## Referencie

 
## Pozri aj
* Menna
* Menes
* Menius
* Menón
* Mínás (sídlo v Iráne)
* Minas Gerais
* Minna
* Kostol svätého Ména
* Kláštor svätého Ména
* Abú Míná
* San Menna (historický rímsky chrám zasvätený mučeníkovi Ménovi)
* Menasse ben Israel
* Menaše (júdsky kráľ)
 

Kategória:Rozlišovacie stránky – Osobnosti
Ménas II. (alexandrijský patriarcha)

Svätý **Ménas II.** (iné tvary pozri pod Ménas; * 10. storočie, Sandalá, Egypt† 974, Egypt) bol 61. koptský alexandrijský patriarcha v rokoch 956974. V etiópskom synaxári sa jeho meno spomína 15. hedara, v koptskom synaxári sa ako svätec nespomína.
 
## Život
Narodil sa dedine Sandalá. V mladosti ho mali rodičia proti jeho vôli oženiť. So svojou ženou žil podľa prameňov iba tri dni, pričom si mali zachovať panenstvo. Následne mu jeho manželka mala dovoliť, aby sa stal mníchom. Vo Wádí Habíb sa stal žiakom starého mnícha a naučil sa spôsobom askézy. Podobne ako mnoho iných alexandrijských patriarchov, aj Ména sa stal mníchom v Kláštore svätého Makaria (arab. *Dajr anbá Makár*).
 
Po smrti patriarchu Teofana (aj Teofil II.) sa mali koptskí biskupi obrátiť na Ménovho učiteľa, aby sa stal novým patriarchom. Mních však pre svoju starobu odmietol a za nového patriarchu odporučil Ménu. Ménu mali podľa legendy proti jeho vôli odviesť do Alexandrie, vysvätiť a dosadiť do úradu. Pri návšteve Ménovej rodnej obce sa biskupi dozvedeli, že je ženatý, no keďže jeho manželstvo nebolo konzumované, súhlasili s jeho patriarchátom.
 
Obdobie jeho patriarchátu bolo poznačené mnohými politickými zmenami v Egypte (Ichšídovcov vystriedali Fátimovci), no politická situácia Koptov sa mierne zlepšila. Počas jeho úradu však zasiahol niektoré egyptské biskupstva hladomor, v dôsledku čoho bol ich počet zredukovaný. Patriarchát za jeho doby mal slabé ekonomické zázemie, čo sa premietlo do slabej sociálnej a budovateľskej činnosti. V dedine Mahallat Dánijál v oblasti Tídá, kde Ménas dlhý čas žil, nechal vystavať kostol zasvätený svätému Marekovi.
 
## Referencie

Kategória:Etiópski svätci a blahoslavení
Kategória:Koptskí pápeži
Kategória:Kresťanskí mnísi
Kategória:Narodenia v 10. storočí
Kategória:Úmrtia v 974
Ménas I. (alexandrijský patriarcha)

Svätý **Ménas I.** (iné tvary pozri pod Ménas; * I. pol. 8. stor., Egypt† 776, Egypt) bol 47. koptský alexandrijský patriarcha v rokoch 767776. V etiópskom synaxári sa jeho meno spomína 30. tira, v koptskom synaxári sa ako svätec nespomína.
 
## Život
Pôvodne bol mníchom v Kláštore svätého Makaria (arab. *Dajr anbá Makár*) a žiakom patriarchu Michala I. (arab. *Chá'íl I.*), ktorý taktiež pôsobil v kláštore. Po patriarchovej smrti bol jednomyseľne zvolený za nového patriarchu. Ménas sa plne podriadil moslimským vládcom a Kopti počas jeho patriarchátu zažívali pokojné obdobie.
 
Väčší spor mal Ménas iba s ambicióznym mníchom Petrom (kop. *Putrus* alebo *Butrus*), ktorý túžil stať sa biskupom. Ménas Petrovu požiadavku pre jeho nevhodný charakter odmietol. S falošnými listinami preto Peter odišiel do sýrskej Antiochie, kde podvodom vyzbieral veľké množstvo peňazí, vďaka ktorým sa dostal až k abbásovskému kalifovi al-Mansúrovi. Kalif presvedčený Petrovými lžami uzavrel s mníchom dohodu. Výmenou za peniaze a zlato, ktoré mali Kopti (a zvlášť patriarcha) podľa Petrových lží „kúzlami“ nazbierať, ho dosadil na alexandrijský patriarchálny stolec. Egyptský správca 'Abd al-Rahmán ibn Hudajdž (769772), ktorý mal kalifove príkazy uskutočniť, povolal Ménu na dvor a patriarcha kalifov dekrét prijal. Proti rozhodnutiu sa však postavil vysoký koptský klér, ktorý Petra odmietol. Potom, čo vyšlo najavo, že Kopti žiadne zlato nemajú, sa Peter správcovi vyhrážal, že v prípade, ak kalifov dekrét nesplní, bude sa naňho sťažovať. Egyptský správca Petra následne zajal spor s Ménom ukončil.
 
## Referencie

Kategória:Etiópski svätci a blahoslavení
Kategória:Koptskí pápeži
Kategória:Kresťanskí mnísi
Kategória:Narodenia v 8. storočí
Kategória:Úmrtia v 776
Ménas (nikiuský biskup)

**Ménas** (iné tvary pozri pod Ménas; * 7. stor., Egypt† 710, Egypt) bol koptský mních a spisovateľ, asi v rokoch 680 až 710 biskup v egyptskom Nikiu (gr. Nikiou, kop. Pšat).
 
Vstúpil do Kláštora svätého Makaria (arab. *Dajr anbá Makár*). Za biskupa v Nikiu bol ustanovený niekedy za patriarchátu Simeona I. Bol nástupcom Jána z Nikiu. V koptčine napísal dielo latinsky zvané *Vita Isaac episcopi alexandrini* (slov. *Život Izáka, alexandrijského biskupa*), ktoré poskytuje opis prvých rokov po arabskej invázii do Egypta. Poskytuje dobré informácie o vzťahu medzi patriarchom a arabským guvernérom Abd al-Azízom. Okrem toho napísal martýrium latinsky nazývané *Encomium in Macrobium episcopum urbis Pshati* (slov. *Enkómium o Makrobiovi, biskupovi mesta Pšati*), t. j. o mučeníkovi a biskupovi v meste Nikiu (Pšat) žijúcom v 4. storočí.
 
## Referencie

 
## Literatúra
* 

Kategória:Biskupi Koptskej ortodoxnej cirkvi 
Kategória:Kresťanskí mnísi
Kategória:Narodenia v 7. storočí
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia v 710
Ménas (z al-Ašmúnajnu)

Svätý **Ménas** (iné tvary pozri pod Ménas; * rané 7. storočie, Achmín, Egypt† po 641, Egypt) bol koptský asketik a mučeník. Koptská cirkev ho uctieva ako svätého a jeho spomienku si pripomína 17. amšíra. V etiópskom synaxári sa spomína 17. jäkatitu, čo má byť tiež jeho údajný deň umučenia. Meno Ménas nieslo viacero koptských svätcov a mučeníkov, pozri Ménas.
 
## Život
Podľa koptského synaxára sa mal narodiť do roľníckej rodiny v Achmíne. V mladom veku vstúpil do kláštora v rodnom meste a neskôr odišiel do kláštora pri al-Ašmúnajne. Keď do Egypta (641) vtrhli moslimskí Arabi, požiadal predstaveného kláštora, aby smel vyhľadať vodcu moslimov, ktorého sa chcel spýtať, či naozaj odmietajú božstvo Ježiša Krista. Po tom, čo mu mal túto informáciu veliteľ vojsk potvrdiť a po tom, čo Ménas odcitoval stať Jn 3,36 (*„Kto verí v Syna, má večný život. Kto však odmieta Syna, neuzrie život, ale spočíva na ňom Boží hnev.“*), mal byť Ménas arabským vojvodcom sťatý a jeho telo hodené do Nílu. Jeho pozostatky boli podľa legendy zachránené Koptmi.
 
## Referencie

 
## Externé odkazy
* [The Seventeenth Day of the Blessed Month of Amshir In: Coptic synaxarium. p. 227 /232 ako pdf (po anglicky)]

Kategória:Etiópski svätci a blahoslavení
Kategória:Koptskí orientálni ortodoxní svätci
Kategória:Kresťanskí mnísi
Kategória:Narodenia v 7. storočí
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Úmrtia v 7. storočí
Kategória:Ranokresťanskí mučeníci
Ménas (tmuiský biskup)

Svätý **Ménas** (iné tvary pozri pod Ménas; * okolo 673?, Samannúd, Egypt† 768, Tmuis, Egypt) bol koptský monofyzitský (resp. miafyzitský) biskup v Tmuis (aj *Tamai*; gr. *Thmouis*) v dolnom Egypte. Jeho život je známy z koptského synaxára a z *Dejín alexandrijských patriarchov*. Koptskou cirkvou a Etiópskou cirkvou je uctievaný ako svätec a jeho meno sa v koptskom synaxári spomína 7. hatúra a v etiópskom synaxári 7. hedara.
 
## Život
Narodil sa v Samannúd v delte Nílu. Podľa legendy ho ako jediného syna v rodine proti jeho vôli oženili. Spolu so svojou ženou sa však oddal náboženskému životu a udržal si panenstvo. Nakoniec ženu opustil a vstúpil do Kláštora svätého Antónia (arab. *Dajr anbá Antúnijús*), kde sa spoznal s neskorším alexandrijským patriarchom Michalom I. (arab. *Chá'íl I.*). Spolu strávili istý čas v Skété v Kláštore svätého Makaria (arab. *Dajr anbá Makár*), kde získali dobrú povesť. Patriarcha Simeon I. (†700) Ména vysvätil za biskupa a dosadil do diecézy v Tmuis. Ménas mal veľký vplyv na duchovný rast štyroch koptských patriarchov, ktorých mal vysvätiť (Alexandra II.; Kozmu I.; Teodora I. a Michala I.). Mal mať liečiteľské schopnosti a predvídať budúcnosť, vrátane svojej smrti.
 
## Referencie

Kategória:Biskupi Koptskej ortodoxnej cirkvi 
Kategória:Etiópski svätci a blahoslavení
Kategória:Koptskí orientálni ortodoxní svätci
Kategória:Kresťanskí mnísi
Kategória:Narodenia v 7. storočí
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia v 768
Ménas (abba)

**Ménas** (iné tvary pozri pod Ménas; po slovensky zriedkavejšie: **Meneáš**; fl. 6. storočie ?) bol pravdepodobne predstaveným (abba) v Kláštore svätého Apolla v Báwíte alebo inak významný koptský mních. Niekedy býva zamieňaný so známejším Ménom veľkomučeníkom.
 
## Ikona
Jeho podobizeň sa zachovala na známej koptskej ikone datovanej rôzne od 6. do 8. storočia, kde je zobrazený s Kristom Spasiteľom. Ikona predstavuje klenot koptského umenia a je uschovaná v parížskom Louvri. Na ikone sa nachádzajú nápisy „*ΨΟΤΗΡ“* („Spasiteľ“) a „*ΑΠΑ ΜΗΝΑ ΠΡΟΕΙCΤΟC“* (dosl. „Otec Ména, ochranca“).
 
## Referencie

Kategória:Byzantskí mnísi
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Svätci
Ménas Kallikelados

Svätý **Ménas Kallikelados**; * 3. storočie, Atény† 310/ 313, Alexandria) bol podľa legendy kresťanský rétor, filozof a mučeník.
 
Katolíckou a Pravoslávnou cirkvou je uctievaný ako svätý. Jeho sviatok spolu so spomienkou na mučeníkov Hermogena (Ermogena) a Eugrafa, ktorí mali byť umučení spolu s ním, pripadá na 10. decembra. Známejším mučeníkom, ktorého pamiatku si cirkvi pripomínajú 11. novembra bol „veľkomučeník“ Ménas. Je možné, že Kallikeladov kult je odvodený od kultu tohto mučeníka. Okrem nich žilo aj niekoľko ďalších svätých Ménov, pozri Ménas.
 
## Život
Passio k svätým Ménovi, Hermogenovi a Eugrafovi sa zachovalo v dvoch gréckych verziách, jedna z verzií bola preložená do arménčiny.
 
Ménas sa podľa legendy narodil v Aténach. Bol učencom a rečníkom. Mal pôsobiť na cisárskom dvore a hoci bol kresťanom, svoju vieru tajil. Ako skúsený rečník a navonok pohan, bol vyslaný cisárom Maximiánom do Alexandrie, kde práve vypukli nepokoje medzi kresťanmi a pohanmi. V Alexandrii však mal vstúpiť do tábora kresťanov a mal presvedčiť mnohých pohanov ku konverzii. V dôsledku toho mal byť zajatý a mučený cisárskym služobníkom Hermogenom. Podľa legendy bol zo svojich zranení uzdravený, čo malo viesť k Hermogenovej konverzii a k verejnému vyznaniu viery Ménovho priateľa Eugrafa. Cisár Maximián nespokojný s vývojom udalostí mal podľa legendy na čele veľkej armády prísť do Egypta a Ménas, ako aj zvyšní dvaja konvertiti mali byť popravení. Ménas mal pred smrťou cisára požiadať, aby mohol byť pochovaný v tom čase nevýznamnom Byzantione (neskorší Konštantínopol). Ménove ostatky boli podľa legendy v schránke hodené do mora, odkiaľ mali zázračne priplávať až k byzantskému Chalkedónu, kde ich našiel miestny biskup. Editor do Ménovho *passia* následne doplnil, že relikvie boli uschované v svätyni pri konštantínopolskej akropole.
 
Mučeník bol v Alexandrii úplne neznámy a naopak jeho kult sa viazal ku Konštantínopolu. Legenda teda slúžila na vysvetlenie prítomnosti relikvií v konštantínopolskej svätyni. Je možné, že jeho kult bol odvodený od kultu relikvií Ména veľkomučeníka, ktorého relikvie sa do mesta dostali v časoch ranej Cirkvi a ktoré boli znovuobjavené v byzantskom období za vlády niektorého z Bazilov (nie je isté či šlo o Bazila I, alebo Bazila II.).
 
## Poznámky

 
## Referencie

 
## Ďalšia literatúra
* 
* 
* (slovanská tradícia)
*

Kategória:Pravoslávni svätci
Kategória:Katolícki svätci
Kategória:Osobnosti z Atén
Kategória:Narodenia v 3. storočí
Kategória:Úmrtia v 4. storočí
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Ranokresťanskí mučeníci
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 10. decembra
Ménas (konštantínopolský patriarcha)

Svätý **Ménas** (iné tvary mena pozri pod Ménas; * okolo 500, Alexandria† 24. august 552, Konštantínopol) bol konštantínopolský patriarcha v rokoch 536 až 552. Katolíckou a Pravoslávnou cirkvou je uctievaný ako svätý. V *[[Martyrologium Romanum]]* sa spomienka naňho kladie na 25. augusta, v synaxári na 24. augusta. Počas jeho pontifikátu boli vysvätené najvýznamnejšie konštantínopolské a byzantské chrámy: Hagia Sofia a Chrám svätých apoštolov.
 
## Život
Narodil sa v egyptskej Alexandrii. V Konštantínopole pôsobil ako kňaz a *xenodochos*. Spravoval hospic (xenodocheion) Hagios Samson. Podľa legendy mal vyliečiť cisára Justiniána I. zo závažnej choroby. V roku 536 bol pápežom Agapetom I. vysvätený na biskupa, Agapet mu predložil na vyznanie vyznanie viery s Hormizdovou formulou a klauzulou a o primáte Ríma. Za biskupa bol menovaný 13. marca. Krátko po tom, čo Ménas spolu s Agapetom zvolali synodu, ktorá mala riešiť prípad predchádzajúceho patriarchu Anthima a monofyzitov, Agapet zomrel. Synode preto predsedal Ménas. Synoda za účasti západných biskupov a pápežského sprievodu Anthima exkomunikovala a uvalila naňho a jeho prívržencov kliatbu.
 
Po tom, čo vyvstal spor proti Trom kapitolám, predsedal Ménas synode, ktorá ich v duchu cisárskeho ediktu v roku 543 odsúdila. Proti tomu sa postavil pápež Vigílius, v dôsledku čoho Ménas na Justiniánov nátlak odstránil pápežovo meno z konštantínopolských diptychov. K zmieru došlo v júni 547, keď sa pápež Vigilius zaviazal Tri kapitoly odsúdiť.
 
V roku 550 však Vigilius svoj súhlas odvolal a Ména znovu exkomunikoval. V roku 551 vydal Justinián druhý edikt, ktorým Tri kapitoly zakázal a Ménas cisárovu náboženskú politiku odsúhlasil. Zmier nastal v roku 552, keď prijal vyznanie viery uznávajúce prvé štyri ekumenické koncily. Ménas zomrel 24. augusta 552 počas pobytu rímskeho biskupa Vigilia v Konštantínopole. Druhého konštantínopolského koncilu sa už nedožil.
 
## Dielo
Bol autorom viacerých listov: *Libellus fidei*, *Mandatum*, *Epistula ad Anthimum*, *Sententia contra Anthimum*, *Sententia contra Severum et Petrum Aapamaeensem*, *Epistula ad Petrum Hierosolymitanum*, *Libellus professionis ad Vigilium papam*.
 
## Referencie

 
## Ďalšia literatúra
* 
* 
*
*

Kategória:Byzantskí spisovatelia
Kategória:Konštantínopolskí ekumenickí patriarchovia
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osobnosti z Alexandrie
Kategória:Pravoslávni svätci
Kategória:Katolícki svätci
Kategória:Úmrtia 24. augusta
Kategória:Úmrtia v 552
Svietivka

**Svietivka** môže byť:
*v biológii:
***v rámci chrobákov*:
***slovenský názov rodov *Lampyris* a *Lamprohiza* (staršie *Phausis*), niekedy aj rodu *Phosphaenus* a občas aj rodu *Photinus*, pozri Lampyris, Lamprohiza, Phosphaenus a Photinus (alebo pozri pod svietivkovité)
***staršie:
****slovenský názov len rodu *Lampyris* (v jeho dnešnom ponímaní), pozri Lampyris
****slovenský názov len rodu *Lamprohiza* (*Phausis*), pozri Lamprohiza
***neformálne: príslušník čeľade svietivkovité (iné názvy: svetluškovité, svätojánkovité; lat. Lampyridae), pozri svietivkovité
**slovenský názov rodu *Fulgora* (patrí medzi cikády a má krokodílovitú hlavu), pozri svietivka (Fulgora)
**slovenský názov rodu *Nocticula* obsahujúceho jediný druh svietivka trblietavá (*Nocticula scintillans*)  (patrí medzi panciernatky), pozri svietivka (Noctiluca)
*v technike: svetelná dióda

## Poznámky


## Pozri aj
*svetluška

## Zdroje
Zoznam električkových tratí v Bratislave

Toto je **zoznam električkových tratí** (radiál) **v Bratislave**.

## Referencie

Kategória:Električková doprava na Slovensku
Kategória:Električková doprava v Bratislave
Kategória:Ružinov
Kategória:Rača (mestská časť)
Kategória:Nové Mesto (Bratislava)
Kategória:Dúbravka (Bratislava)
Kategória:Karlova Ves
Kategória:Staré Mesto (Bratislava)
Kategória:Petržalka
Ménas (aksumský biskup)

**Ménas** (amh. ሚናስ**Minas**; iné tvary pozri pod Ménas; známy aj ako: ሰላማ**[[Sälama II. (rozlišovacia stránka)|Sälama II.]]**; fl. medzi 4.6. storočím) bol podľa etiópskej tradície druhý etiópsky (aksumský) metropolita (abuna), nástupca svätého Frumentia. 
 
## Život
Obdobie, kedy žil nie je isté, keďže medzi obdobím Frumentia a vládou Anbása Wedema, počas ktorej mal Ménas žiť, vládlo v Etiópii podľa neskorších kroník najmenej 25 kráľov. Meno Sälama II. môže preto podľa Coptic Encyclopedia znamenať, že za Ménovho episkopátu kresťanstvo v Etiópii ožilo po dlhšom útlme, čo majú potvrdzovať aj jeho diela. O Ménovom živote sa s istotou v podstate nič nevie.
 
## Dielo
Ménovi býva prisudzovaných viacero homílií, pričom najmenej 6 sa zachovalo a dodnes býva počas cirkevného roka čítaných v etiópskych kláštoroch. Tematicky hovoria napríklad o apoštoloch, 70 učeníkoch Krista, Zosnutí Panny Márie, kríži či otcoch Nicejského koncilu. Býva mu pripisovaný tiež preklad Knihy Zjavení do jazyka ge'ez, resp. mu niekedy býva pripisovaná aj tvorba samotného (kultúrneho) jazyka, keďže spomínané diela patria k jeho najranejším literárnym pamiatkam. Je tiež možné, že do jazyka preložil Rufinovo dielo o Frumentiovi.
 
## Referencie
   

Kategória:Biskupi Koptskej ortodoxnej cirkvi
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Svetluška

**Svetluška** môže byť:
*v entomológii:
***v rámci chrobákov*:
***u niektorých autorov slovenský názov rodov *Lampyris* a *Lamprohiza* (staršie *Phausis*), prípadne aj rodu *Phosphaenus* (tieto rody patria do čeľade svetluškovité (=svietivkovité)), synonymum: svietivka , pozri Lampyris, Lamprohiza, Phosphaenus a Photinus (alebo pozri pod svietivkovité)
***staršie:
****slovenský názov len rodu *Lamprohiza* (*Phausis*), pozri Lamprohiza
****slovenský názov len rodu *Phosphaenus*, pozri Phosphaenus
***zastarano: slovenský názov rodu *Lampyris* v jeho starom, širokom ponímaní, pozri pod svietivkovité
***ľudovo alebo staršie: svietivka svätojánska (lat. *Lampyris noctiluca*)
***zastarano: svietivka obyčajná (lat. *Lamprohiza splendidula*; staršie názvy: *Phausis splendidula*, *Lampyris splendidula*)
***neformálne: príslušník čeľade svetluškovité (iné názvy: svietivkovité, svätojánkovité; lat. Lampyridae), pozri svietivkovité
***zastarano: svižník (*Cicindela*)  
**zastarano: komár piskľavý (*Culex pipiens*)
**zastarano: motýľ (moľa) lietajúci za svetlom, najmä z rodu hrotokrídlovec (*Hepialus*), pozri moľa a hrotokrídlovec
*v botanike zastarano: nevädza poľná (*Centaurea cyanus*, staršie: *Cyanus cyanus*)
*malá lampa

## Poznámky


## Pozri aj
*svietivka
*Muška Svetluška

## Zdroje
Jana Kirschner, Peter Lipa, Boboš Procházka / Eosphoros

***Jana Kirschner, Peter Lipa, Boboš Procházka / Eosphoros*** je názov dvojalbumu hudobnej kompilácie, z ktorej prvý hudobný nosič je zbierkou bluesových nahrávok rôznych autorov interpretovaných Janou Kirschner, Petrom Lipom a Erichom Bobošom Procházkom. Druhý nosič kompilácie je vlastne tretím autorským sólovým štúdiovým albumom Ericha „Boboša“ Procházku, ktorý je autorsky priradený k spoločnému projektu  Ericha Boboša Procházku a skupiny The Frozen Dozen. Album v roku 2005 vydalo hudobné vydavateľstvo Monti Records.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;Bluesový výber na CD1
* Erich „Boboš“ Procházka – harmonika, spev
* Jana Kirschner – spev
* Peter Lipa  – spev
* Mátyás Pribojszki – harmonika, spev
* Peter Lipa ml. – klávesové nástroje
* Štefan Lengyel – gitary
* Dušan Strapec – basová gitara
* Juraj Višinský – bicie nástroje
* Jakub Hittrich – bicie nástroje
;CD2: album *Eosphoros*/ Boboš & The Frozen Dozen
* Juraj Višinský – bicie nástroje
* Dušan Strapec – basová gitara
* Štefan Lengyel – gitary
* Erich „Boboš“ Procházka – harmonika, spev
*;Hostia
* Oskar Rózsa – klávesové nástroje, programovanie, bicie, perkusie, gitara a zvukové efekty
* Mátyás Pribojszki – harmonika
* Milan Tököly – basová gitara, rytmická gitara, perkusie

## Referencie

Kategória:Albumy Jany Kirschner
Kategória:Albumy Petra Lipu
Kategória:Albumy Ericha Procházku
Kategória:Hudobné albumy z 2003
Kategória:Kompilačné albumy z 2003
Dechtárska hora

**Dechtárska hora** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Liptovskými Kľačanmi, približne  juhozápadne od Liptovského Mikuláša.

## Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Ďumbier. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Dúbrava a Ľubeľa. Najbližšími sídlami sú severne ležiace Liptovské Kľačany, Dúbrava a Lazisko, východným smerom sa nachádza Demänovská Dolina. Masív leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Dechtárska hora je súčasťou východnej vetvy rázsochy, vybiehajúcej severným smerom z Chabenca () v hlavnom hrebeni. Východným smerom leží Uhlisko (), Siná (), Jaloviarka () a Bôr (), južným Ostredok (), Chabenec a Krámec (), západným Veľká Koniarka (), Vysoká () a Vražená () a severným Holý vrch () a Hláčovo (). Vrch i hrebeň patrí do povodia Váhu; západnú časť odvodňuje Ľubeľský potok do Kľačianky, východné svahy potok Palúdžanka. Na vrchol nevedie značený chodník. Na východnom úpätí sa v Križskej doline nachádza v lokalite Dechtárka bývalý antimonitový lom.

### Výhľady
Vrchol Dechtárskej hory pokrýva lesný porast, neumožňujúci rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou možno ojedinele pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy a časť Veľkej a Malej Fatry.

## Prístup
V oblasti nie sú značené turistické chodníky. Dolinami v blízkom okolí však vedú lesné cesty, uľahčujúce dostupnosť tejto časti pohoria.

## Referencie

## Pozri aj
* Ďumbier (geomorfologická časť)
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Dúbrava (okres Liptovský Mikuláš)
Kategória:Ľubeľa
Moruša: Biela

***Moruša: Biela***  je názov siedmeho  štúdiového albumu slovenskej speváčky Jany Kirschner. Dňa 15. novembra 2013 tento album vydalo hudobné vydavateľstvo Slnko Records.V nasledujúcom roku, 19. mája 2014, vyšla limitovaná edícia albumu na číslovaných vinylových LP albumoch.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Eddie Stevens, Jana Kirschner – spev
* Robin Mullarkey – basová gitara
* Nathaniel Keen – gitara
* Tom Skinner – bicie nástroje
* Štefan Bugala – marimba, vibrafón
* Boris Lenko – akordeón, bandoenon
* Braňo Dugovič – bass klarinet, klarinet
* Miloš Valent – husle, viola
* Boris Lupták – čelo
* Marcel Comendant – cimbal
* Robin Mullarkey – basa
;Produkcia
* Darius van Helfteren, Hendrik Pauler – mastering
* Dill Harris – mixovanie
* Eddie Stevens – organ, klavír
* Jan Malíř – fotografie
* Eoin Ryan – výtvarné návrhy
* Mária Rojko – dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2013
Kategória:Albumy Jany Kirschner
Treitol

**Treitol** je sacharidový alkohol so štyrmi atómami uhlíka. Používa sa prevažne v chemickej syntéze ďalších zlúčenín. Jeho diastereomérom je erytritol.

Treitol je prítomný v jedlej hube *[[Armillaria mellea]]*. U chrobáka *[[Upis ceramboides]]* funguje ako kryoprotektant (nemrznúca látka).

## Referencie

## Pozri aj
* Nemrznúca bielkovina
* Ditiotreitol

## Zdroj

Kategória:Tetrózy
Kategória:Sacharidové alkoholy
Krajina rovina

***Krajina rovina***  je názov šiesteho štúdiového albumu slovenskej speváčky Jany Kirschner. Dňa 31. mája 2010 tento album vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.

Ako pilotný singel vyšla skladba „Keby si bol môj“.

Skladby sa odlišujú od speváčkinej doterajšej tvorby i produkcie iných slovenských interpretov. Spev prichádza často po inštrumentálnom úvode až po niekoľkých minútach. Piesne sú pomerne dlhé.****

## Pozadie vzniku
Nahrávka sa pripravovala v rôznych krajinách. Editovalo sa asi päť týždňov, mixovalo asi dva-tri týždne a potom sa to mastrovalo.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Jana Kirschner – spev, gitara, perkusie
* Martin Wittgruber – klavír
* Eddie Stevens – syntetizátory, elektrický klavír, Hammond organ, elektrické bicie, perkusie
* Martin Gašpar – basová gitara
* Martin Zajko – ukulele, slide gitara, akustická gitara
* Štefan Lengyel – gitara
* Igor Sabo – bicie nástroje, perkusie
;Produkcia
* Eddie Stevens – mixovanie, producent
* Michal Pekárek – nahrávanie
* Darius van Helfteren – mastering
* Laura Braun – fotografie

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2010
Kategória:Albumy Jany Kirschner
Žakovský potok

**Žakovský potok** je potok v regióne Tatry, na území obcí Žakovce, Huncovce a Vrbov  v okrese Kežmarok v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podtatranská kotlina. Ústi do Vrbovského potoka. Od prameňa po ústie vo vodnej nádrži *Vrbov* má dĺžku . Rád toku V. 
## Prameň
Pramení v   v ústrednej oblasti územia obce Žakovce, katastrálneho územia Žakovce, v okrese Kežmarok v Prešovskom kraji, v poľnohospodárskom extraviláne, v regióne Tatry, na severozápadnom svahu vrchu *Žakovský kopec* s . 
## Opis toku
Od prameňa v  tečie severovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok, v  vteká do intravilánu Žakoviec, v  podteká cestu z Huncoviec cez Žakovce do Vrbova a zároveň opúšťa intravilán Žakoviec, v  priberá ďalší bezmenný ľavostranný prítok, preteká extravilán Žakoviec, v  vteká na hranicu medzi obcami Žakovce a Vrbov, tečie priamo po obecnej hranici medzi obcami Žakovce a Vrbov, v  pokračuje po obecnej hranici medzi obcami Huncovce a Vrbov, v  priberá ľavostranný prítok potok Barich, v  ústi do Vrbovského potoka ako jeho ľavostranný prítok.

*Žakovský potok* patrí do okresu Kežmarok v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podtatranská kotlina v geomorfologickom podcelku Popradská kotlina. Má jeden  dôležitejší prítok: potok Barich.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Žakovský potok* má pôvod v názve obce Žakovce, na území ktorej vodný tok pramení a preteká. Z toponyma Žakovce bolo po rozšírení o formant *-ský*, po systémovej redukcii o hlásky *-ce* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Žakovský potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Dochované písomné záznamy názvu dnešnej obce *Žakovce* sa viažu k roku 1209 v podobe *Isaac*, 1263 *Iszak*, 1651 *Zakocz*, 1808 *Žakowce*. Názvoslovná autorita v štandardizačnom procese uprednostnila v roku 1920 miestnu nárečovú podobu názvu obce *Žakovce* pred etymologicky zdôvodnenou podobou názvu *Izákovce*. 
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1975.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Žakovský potok* je jedinečným hydronymom (august 2022).

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Kežmarok
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Popradskej kotline
Kategória:Vrbov
Kategória:Žakovce
Kategória:Huncovce
Červený grúň (vrch v Nízkych Tatrách)

**Červený grúň** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Partizánskou Ľupčou, približne  juhovýchodne od Ružomberka.

## Poloha
Nachádza sa v severozápadnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a na katastrálnom území obce Partizánska Ľupča. Najbližšími sídlami sú južným smerom situované osady Magurka a Železnô, juhozápadne leží Liptovská Lúžna a severne sa nachádza Partizánska Ľupča a Liptovské Sliače. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Červený grúň zakončuje vetvu rázsochy, vybiehajúcej východným smerom z masívu Salatína () cez Salatínku (). Druhá vetva odtiaľto smeruje severným smerom na vrch Šlosiar (). Východným smerom leží Holý vrch (), Vysoká () a Krámec (), južným leží Veľká Oružná (), Javorina () a Hlinisko (), západným Tlstá (), Salatín a Malý Salatín () a severným Sliačska Magura (), Predná Magura () a Ľupčianska Magura (). Oblasť patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza Ľupčianka a jej prítoky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Vrchol Červeného grúňa pokrýva súvislý, miestami riedky les, umožňujúci len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú Fatru.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný z Ráztockého sedla, príp. z Ľupčianskej doliny.

* po  zelenej značke z osady Magurka cez Ráztocké sedlo
* po  červenej značke z Liptovskej Lúžnej cez Ráztocké sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Salatíny
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Partizánska Ľupča
Červený grúň

**Červený grúň** môže byť:

* vrch v Nízkych Tatrách (), pozri Červený grúň (vrch v Nízkych Tatrách)
* vrch vo Veľkej Fatre (), pozri Červený grúň (vrch vo Veľkej Fatre)
Dom Levski

**Dom „Levski“** (), prípadne aj **Kooperatívny  dom „Levski“** () je administratívna budova z prvej polovice 20. storočia ležiaca v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Poloha
Budova sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv medzi ulicami „Šesti septemvri“ (, doslova *bulvár Šiesteho septembra*), „Rajko Daskalov“ (, doslova *ulica Rajka Daskalova*) a „Petko Karavelov“ (, doslova *ulica Petka Karavelova*). 

## Charakteristika a dejiny
Budova stojí na mieste predtým zbúraného zájazdného hostinca Karaul chan, ktorý na mieste stál približne 300 rokov. Často v ňom nocovali obchodné karavány z Dubrovníckej republiky, ktoré s vtedajším Filibe (Plovdivom) často obchodovali.

S výstavbou budovy sa začalo v roku 1925 a budova bola dokončená v priebehu roku 1926. Dom bol postavený podľa projektu sofijských architektov, Ivana Kanazirskeho a Petka Stoilova.

Jedná sa o veľkú administratívnu budovu, ktorá zapĺňa priestranstvo o veľkosti celého bloku medzi troma ulicami. Budova mala predstavovať typickú viacúčelovú administratívnu budovu, aké sa v tom čase stavali v krajinách západnej Európy a v akých boli na jednom mieste umiestnené kancelárie z rôznych odvetví služieb. V budove sa nachádzali kancelárie advokátov, architektov, inžinierov, ako aj finančných a obchodných sprostredkovateľov. Na prízemí budovy sa nachádzali obchody a vo vnútornom dvore kaviarne.

Dom „Levski“ sa po otvorení stal jedným z centier miestneho obchodu. Budova do súčasnosti slúži svojmu pôvodnému účelu.

## Galéria

HouseLevski-Plovdiv09.jpg|celkový pohľad na budovu zo severozápadu
HouseLevski-Plovdiv08.jpg|pohľad na budovu zo severovýchodu
HouseLevski-Plovdiv06.jpg|pohľad na budovu z východu
HouseLevski-Plovdiv03.jpg|pohľad na centrálnu časť juźnej fasády
HouseLevski-Plovdiv04.jpg|pohľad na budovu z juhovýchodu
HouseLevski-Plovdiv10.jpg|severná fasáda budovy
HouseLevski-Plovdiv07.jpg|východná fasáda budovy
HouseLevski-Plovdiv01.jpg|južná fasáda budovy
HouseLevski-Plovdiv02.jpg|detail z južnej fasády


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Architektúra z 1925
Kategória:Administratívne budovy v Bulharsku
Kategória:Obchodné domy v Bulharsku
Pamätník Georgiho Rakovského (Plovdiv)

**Pamätník Georgiho Rakovského** () je pamätník dedikovaný Georgimu Rakovskému z prvej polovice 20. storočia v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Poloha
Pamätník sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v parku Car Simeonova gradina. Nachádza sa pri jednej z hlavných alejí v parku, ktorá sa začína pri východnom vchode do parku.

## Charakteristika
Pamätník je vo forme busty na podstavci. Znázorňuje bulharského národného buditeľa, prvého organizátora a vodcu bulharského národno-oslobodzovacieho hnutia, spisovateľa, žurnalistu a historika Georgiho Rakovského.

Pamätník bol odhalený v priebehu roku 1928. Jeho autorom je sochár Vasil Vičev.

## Galéria

GeorgiRakovski-Plovdiv03.jpg|pohľad na časť parku Car-Simeonova gradina s pamätníkom
GeorgiRakovski-Plovdiv02.jpg|detailný pohľad na vrchnú časť pamätníku s bustou
GeorgiRakovski-Plovdiv04.jpg|celkový pohľad na pamätník s prístupovým chodníkom


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Pamätníky v Bulharsku
Kategória:Architektúra z 1928
Západliská

**Západliská** je potok v regióne Horné Považie, na území obce Papradno  v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Javorníky. Ústi do Papradnianky. Má dĺžku . Rád toku IV. 
## Prameň
Pramení v   v južnej oblasti územia obce Papradno, v katastrálnom území Papradno, v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji, v zmiešanom lesnom i poľnohospodárskom extraviláne, v regióne Horné Považie, na lúke *V luhoch*. 
## Opis toku
Od prameňa v  tečie severovýchodovýchodným smerom a tento smer si zachováva až do svojho ústia, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, v  priberá ďalší bezmenný pravostranný prítok, tečie po severozápadnom úpätí vrchu a lesa *Západliská* s , v  vteká do intravilánu obce Papradno, v  ústi do Papradnianky ako jej pravostranný prítok.

Potok *Západliská* patrí do okresu Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Javorníky v geomorfologickom podcelku Nízke Javorníky. Nemá  dôležitejšie prítoky.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Západliská* má pôvod v názve vrchu, lesa a lúky *Západliská* na území obce Papradno, na úpätí ktorého vodný tok preteká. Názov dnešných topografických objektov vrchu, lesa a lúky *Západliská* má pôvod v charakteristickom výskyte  terénneho povrchu v predmetnom priestore s vlastnosťou *topografický objekt, kde často zapadal  do močariny, do bahna, návštevník, prípadne hospodárske zvieratá alebo aj povoz*. Názov *Západliská* bol bez zmeny prenesený ako jednoslovné hydronymum na pomenovanie vodného toku ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä v hydronymii. 
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 2019.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Západliská* je jedinečným hydronymom (august 2022).  
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Považská Bystrica 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Javorníkoch
Kategória:Papradno
Kitchener

**Kitchener** môže byť:
* priezvisko a titul

** Barry Kitchener (1947 – 2012), britský futbalista
** Graham Kitchener (* 1989) britský rugbista
** Herbert Kitchener (1850 – 1916), britský vojak a politik
** Henry Kitchener (vojak) (1846 – 1937), britský vojak a šľachtic
** Henry Kitchener (šľachtic) (1919 – 2011), britský šľachtic
** Henry Kitchener (onkológ) (* 1951), britský onkológ a profesor
** Lord Kitchener (hudobník), vlastným menom Aldwyn Roberts (1922 – 2000), bermudský hudobník
** Walter Kitchener (1858 – 1912), britský vojak a administrátor

* geografia
** mesto v Kanade, pozri Kitchener (Ontário)
** vrch v Alberte, pozri Mount Kitchener
** časť mesta v Austrálii, pozri Kitchener (Austrália)
L-Fukózaizomeráza

**<small>L</small>-Fukózaizomeráza** je enzým, ktorý katalyzuje reakciu:

: L-fukóza \rightleftharpoons L-fukulóza

Tento enzým má teda jeden substrát, L-fukózu, a jeden produkt, L-fukulózu.

L-Fukózaizomeráza patrí medzi izomerázy, konkrétne intramolekulárne oxidoreduktázy, ktoré premieňajú aldózy na ketózy. 

## Štruktúra
Tento enzým existuje ako hexamér a tvorí štruktúrne najväčšiu známu izomerázu hydroxyketónov. Nezdieľa žiadnu sekvenčnú ani štruktúrnu podobnosť s inými známymi ketolovými izomerázami. Jej štruktúra bola zmeraná röntgenovou kryštalografiou pri rozlíšení 2,5 Ångströmov. Každá podjednotka tohto hexamérneho enzýmu má tvar trojuholníka a má tri domény. Domény 1 i 2 obsahujú centrálne paralelné beta-listy obkolesené alfa-helixmi. Aktívne centrum je zdieľané medzi pármi podjednotiek, ktoré sú vzájomne symetrické podľa C<sub>3</sub> osi, pričom domény 2 a 3 z jednej podjednotky obsahujú väčšinu reziduí, ktoré viažu substrát.

Gén kódujúci L-fukózaizomerázu, *fucI*, bol u *[[E. coli]]* sekvenovaný v roku 1989.

## Metabolizmus
L-Fukózaizomeráza sa účastní metablizmu manózy a fruktózy.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Izomerázy
Hydroxyketón

**Hydroxyketón** alebo **ketol** je organická zlúčenina, ktorá obsahuje ketónovú skupinu a hydroxylovú skupinu. 

## Pomenovanie
Hydroxylová skupina sa zvyčajne nachádza:
* na uhlíku hneď vedľa ketónovej skupiny, všeobecný vzorec R-C(=O)-CR'OH-R, vtedy sa ketoly označujú ako α-ketoly alebo acyloíny;
* až dva uhlíky od ketónovej skupiny, všeobecný vzorec RCR′(OH)CR2(CO)R, vtedy sa označujú ako β-ketoly.

Ak sa hydroxylová skupina nachádza ďalej, sú pomenované adekvátne. Špecálnym prípadom ketolov sú karboxylové kyseliny, ktoré majú ketónovú i hydroxylovú skupinu na tom istom uhliku.

## Vlastnosti
Terminálne α-ketoly dávajú pozitívny výsledok Fehlingovej skúšky.

β-ketoly často vznikajú počas aldolových reakcií.

## Referencie

## Zdroj
Metaloproteín

**Metaloproteín** je všeobecný názov pre bielkoviny, ktoré obsahujú kovový kofaktor. Do tejto skupiny patrí veľká časť bielkovín. Napríklad u ľudí aspoň 1&nbsp;000 bielkovín (z približne 20&nbsp;000) obsahuje proteínové domény, ktoré viažu zinok, aj keď je možné, že u ľudí existuje až 3&nbsp;000 zinkových metaloproteínov. Predpokladá sa, že celkovo tvoria metaloproteíny približne 30-40% všetkých bielkovín.

## Výskyt
Predpokladá sa, že asi polovica všetkých bielkovín obsahuje kovy. V iných odhadoch sa uvádza, že asi jedna štvrtina až jedna tretina všetkých bielkovín vyžaduje (aspoň jeden) atóm kovu, aby mohli plniť svoju funkciu. Metaloproteíny teda majú v bunkách mnoho rôznych funkcií, napríklad pri skladovaní a prenose proteínov, v podobe enzýmov, bielkovín prenášajúcich signál či v priebehu infekčných chorôb. Výskyt bielkovín, ktoré sú schopné viazať kovy, je pravdepodobne daný priamo vlastnosťami aminokyselín, ktoré sa využívajú v bielkovinách, pretože i umelo vytvorené bielkoviny bez historického vývoja dokážu viazať atómy kovov.

Väčšina kovov v ľudskom tele je viazaná na bielkoviny. Napríklad relatívne vysoká koncentrácia železa v tele je daná tým, že je viazané v hemoglobíne.

Rôzne kovy sú viazané v rôznych bielkovinách:

* železo je viazané v dýchacích pigmentoch (hemoglobín, myoglobín), cytochrómoch a rôznych enzýmoch (napr. kataláze),
* mangán je viazaný v enzýmoch glykolýzy a proteolýzy,
* meď je viazaná v rôznych oxidoreduktázach.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Metaloproteíny
Kategória:Bioanorganická chémia
Motor (rozlišovacia stránka)

**Motor** môže byť:
*hnací stroj, pozri motor
*hovorovo alebo nárečovo: 
**automobil (najmä nákladný)
**motocykel
**autobus
**motorový vozeň (motorový vlak)
**motorové vozidlo
*prenesene: hnacia sila, podnecovateľ