open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spenglerov pohár 2013

**Spenglerov pohár 2013** bol 87. ročník najstaršieho hokejového turnaja na svete, pravidelne konaného vo švajčiarskom Davose, ktorého oficiálny medzinárodný názov je Spengler cup. Konal sa v dňoch 26. – 31. decembra 2013 a počet účastníkov ako aj systém turnaja bol rovnaký ako v rokoch 2010, 2011 a 2012. O trofej zápolilo šesť tímov, z toho štyri európske klubové celky, jeden americký (účastník AHL Rochester Americans, ktorý je farmárskym tímom Buffala Sabres) a tzv. Team Canada, zložený predovšetkým z Kanaďanov hrajúcich vo Švajčiarsku (19 hráčov). Okrem nich v tíme boli dvaja hokejisti zo zámorskej AHL a zostavajúci traja z klubov v Nemecku, Taliansku a Nórsku. 

Víťazom turnaja sa stal prvýkrát v histórii švajčiarsky Servette HC Ženeva. Je tom celkovo osemnásty triumf tímu zo Švajčiarska, keď v doterajšej histórii pätnásťkrát zvíťazil poriadajúci HC Davos a dvakrát Zürcher SC.

## Hrací systém turnaja
Hrací systém bol rovnaký ako v roku 2012. Zúčastnené tímy boli rozdelené do dvoch trojčlenných skupín, víťazi ktorých postúpili priamo do semifinále a celky na druhých a tretích miestach vytvorili krížovým systémom dve štvrťfinálové dvojice, z ktorých vzišli  zostávajúci   semifinalisti. Víťazi semifinále odohrali v záverečný deň roku na pravé poludnie miestneho stredoeurópskeho času finálový zápas. O ďalšie umiestenie sa nehralo. 

Program zápasov  v skupinách bol stanovený tak, aby pred záverečnými zápasmi nebolo definitívne isté, kto bude víťazom skupiny. Celok, ktorý mal v prvý deň programu zápasov v skupinách voľno, sa na druhý deň stretol s porazeným z prvého dňa a v tretí deň s víťazom zápasu úvodného dňa. Týmto sa zároveň predišlo tomu, aby sa v záverečných zápasoch skupín nebojovalo v priamom zápase o druhé miesto, čo by mohlo teoreticky viesť k špekuláciám, že prehra v takomto zápase by mohla znamenať výhodnejšieho súpera vo štvrťfinále.

## Slováci na turnaji
Na Spenglerovom pohári 2013 hralo osem slovenských hráčov a jeden v Prešove narodený Slovák so švajčiarskou štátnou príslušnosťou.

**HC Vítkovice Steel:**
* Milan Hruška
* Karol Sloboda
* Richard Stehlík
* Rudolf Huna
* Peter Húževka
* Michael Vandas

**CSKA Moskva:**
* Rastislav Staňa
**HC Davos:**
* Peter Sejna
**Servette HC Ženeva:**
* Juraj Šimek *(Slovák so švajčiarskym občianstvom)*

## Základné skupiny
Zápasy v skupinách sa odohrali v dňoch 26. − 28. decembra 2013. Skupiny sú pomenované podľa bývalých vynikajúcich švajčiarskych hokejistoch, ktorí spolu s bratom Hansa Cattiniho Ferdinandom v tridsiatych a štyridsiatych rokoch dvadsiateho storočia vytvorili slávny tzv. ni-útok (nem.: ni-Linie), pomenovaný podľa poslednej slabiky ich priezvisk.

### Torrianiho skupina

### Cattiniho skupina

## Play-off

## Televízne vysielanie
Zápasy Spenglerovho pohára 2013 v priamych prenosoch a záznamoch vysielajú televízne kanály Nova Sport a Eurosport 2.

## Referencie

## Externé odkazy
* *hc-vitkovice.cz:* Dramatické čtvrtfinále rozhodlo ve prospěch CSKA až prodloužení  

## Zdroje
* Oficiálna stránka turnaja /
* 

Kategória:Spenglerov pohár
Kategória:Ľadový hokej v 2013
Neal Cassady

**Neal Leon Cassady** (* 8. február 1926, Salt Lake City, Utah, USA - † 4. február 1968, San Miguel de Allende, Mexiko) bol americký spisovateľ, jeden z ústredných aktérov Beat generation. Zapôsobil ako inšpirátor, alebo múza viacerých autorov, napríklad Allen Ginsberg, Jack Kerouac, William S. Burroughs a Ken Kesey. Cassady bol predlohou pre postavu Deana Moriartyho v románe Na ceste (On the Road). Bol nadaným spisovateľom, no kvôli svojej dobrodružnej púti životom toho napísal málo. Bol členom skupiny „Merry Pranksters“ riadenej spisovateľom Kenom Keseym. Cassady disponoval silnou charizmou, no viackrát sa dostal do väzenia, obchodoval s drogami, pracoval v robotníckych povolaniach. Bol trikrát ženatý, z toho s Carolyn Cassadyovou mal troch potomkov.

Vďaka svojim milostným aféram s mužmi z jadra Beat generation sa stal nesmrteľným, no sám nikdy neprekročil hranicu svojej triedy. Naposledy v živote robil na železnici sprievodcu. Zomrel na predávkovanie Seconalom v kombinácii s alkoholom. Našli ho ležať pri trati.

## Cassady ako predloha pre postavy
Viacerí autori použili ikonickú osobnosť Cassadyho ako model pre postavy:
Ken Kesey napísal poviedku o jeho smrti "The Day After Superman Died", v ktorej mrmle číslo trate ako svoje posledné slová pred skonom. Poviedka vyšla ako súčasť Keseyho zbierky „Demon Box“ (1986). Vo svojom románe Bol som dlho preč (originál *One Flew Over the Cuckoo's Nest*) ho inšpiroval pre kreáciu hlavnej postavy. 

Allen Ginsberg zmienil Cassadyho vo svojej známej poéme Vytie (en. Howl - 1955) ako tajomnú osobu N.C.

Cassady bol modelom pre postavu Deana Moriartyho v románe Jacka Kerouaca Na ceste a pre postavu Code Pomeraya vo viacerých románoch. Cassady je zodpovedný za zmenu Kerouacovho sentimentálneho štýlu podľa Thomasa Wolfeho, čo možno vidieť v „The Town and the City“ a za Kerouacov objav vlastného štýlu nazvaného „spontánna próza“, ktorý prvýkrát použil v románe „Na ceste“.

## Dielo
* *Pull My Daisy* (1951, poézia) napísal s Jackom Kerouacom
* *Genesis West: Volume Seven* (1965, článok v časopise)
* *The First Third* (1971, román autobiografický - vyšiel tri roky po smrti)
* *Grace Beats Karma* (zbierka poézie a korešp., New York, NY: Blast Books, 1993. ISBN 0-922-23308-X
* *Neal Cassady: Collected Letters*, 1944-1967 (2004, korešpondencia)

## Zdroje
* 
* Hippie encyklopedie, John Bassett McCleary, preklad L. Snížek, Levné knihy a.s. a Volvox Globator, Praha, 2010, ISBN 8072077902, ISBN 9788072077908, str. 365
* Guardian - Carolyn Cassady o Nealovi

Kategória:Beat generation
Kategória:Spisovatelia USA
Kategória:Kontrakultúra 60. rokov
Kategória:Osobnosti zo Salt Lake City
Česko-slovenská hokejová liga 1990/1991

**Česko-slovenská hokejová liga 1990/1991** bola 48. ročníkom česko-slovenskej hokejovej ligy, ktorá sa v tom čase hrala pod názvom *I. celoštátna liga*. 

Titul získalo družstvo HC Dukla Jihlava, keď vo finále porazilo HC ChZ Litvínov 3:1 na zápasy v sérii hranej na 3. víťazné zápasy. Vypadli družstvá AC Nitra a Motor České Budějovice. Nováčikmi pre nasledujúci ročník sa stali Zetor Brno a ŠKP PS Poprad. 

## Hrací plán
Štartovalo v nej 14 účastníkov. Najprv sa v skupine stretol každý s každým štvorkolovo. Po základnej časti, ktorá mala 52 kôl, nasledovalo play-off medzi prvými štyrmi družstvami. Poslední dvaja v tabuľke priamo vypadli do nižších súťaží 1. českej národnej hokejovej ligy a 1. slovenskej národnej hokejovej ligy.

## Základná časť

## Play-off
### Pavúk

### Semifinále
* **[[HC Dukla Jihlava]]** - HC VSŽ Košice **3:0** (**8:4**, **7:0**, 4:3) 
* Dukla Trenčín  - **[[HC Litvínov|ChZ Litvínov]]** **1:3** (**3:5**, **4:1**, 3:4sn, 5:6PP)

### O 3. miesto
* **[[Dukla Trenčín]]** - HC VSŽ Košice **2:0** (**6:4**, **4:2**) 

### Finále
* **[[HC Dukla Jihlava]]** - HC CHZ Litvínov **3:1** (**6:3**, **3:2**, 1:5, 7:0)

## Káder majstraDukla Jihlava
* *Brankári:* Oldřich Svoboda, Roman Čechmánek, Marek Novotný 
* *Obrancovia:* Richard Adam, Roman Čech, Bedřich Ščerban, Roman Kaňkovský, Vladimír Kolek, Petr Kuchyňa, Jiří Kuntoš, Richard Šmehlík, Viktor Ujčík, Michael Vyhlídal
* *Útočníci:* Patrik Augusta, Jiří Cihlář, Libor Dolana, Radek Haut, Radek Haman, Petr Kaňkovský, Milan Kastner, Ervin Mašek, Roman Mejzlík, Aleš Polcar, Jiří Poukar, Petr Vlk, Tomáš Kucharčík, Pavel Dvořák, Tomáš Chlubna, Leoš Pípa, Marek Zadina
* *Tréneri:* Jaroslav Holík, Josef Augusta

## Externé odkazy
* Stránky venované česko-slovenskej hokejovej lige 
* História česko-slovenského a českého hokeja 
* avlh.sweb.cz

Kategória:Česko-slovenská hokejová liga
Kategória:Ľadový hokej v 1990
Kategória:Ľadový hokej v 1991
Pásmová choroba

**Pásmová choroba** (anglicky **jet lag**), v medicíne označovaná ako desynchronóza (), označuje komplikácie spôsobené narušením biorytmu z dôvodu rýchleho prekonania viacerých (spravidla 3 a viac) časových pásiem pri dlhších cestách lietadlom. Komplikácie sa najčastejšie prejavujú formou únavy, bolesťami hlavy a poruchami spánku, no môže sa prejaviť i krátkodobá nespavosť či spánková obrna. Tento stav môže trvať niekoľko dní, až pokým sa človek plne neaklimatizuje na nové časové pásmo. Mierna forma pásmovej choroby sa môže objaviť i pri zmene letného a zimného času.

## Príznaky
Príznaky pásmovej choroby sú rôznorodé v závislosti od počtu prekonaných časových pásiem, časti dňa či osobnej kondície.
* poruchy spánku. Pri cestovaní smerom na východ má človek najčastejšie problém zaspať, naopak, pri cestách na západ sa budí skoro ráno.
* únava
* dezorientácia
* nevoľnosť
* bolesti hlavy
* dehydratácia a poruchy trávenia
* podráždenosť

## Pozri aj
* kinetóza = cestovná nevoľnosť ("morská choroba", lietadlová nevoľnosť)
* horská choroba

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Časové pásma
Kategória:Spánok
Boutes (syn Borea)

**Boutes** (iné názvy: **Bútes, Bútés, Butes**, ) je v gréckej mytológii syn boha severného vetra Borea z Trácie.

Boutes a jeho starší brat Lykourgos boli synovia boha severného vetra Borea a dvoch rozličných matiek. Žili v Trákii a keďže Boutes ako druhorodený syn nemal nárok vládnuť v rodnej krajine a túžil po moci, začal spriadať proti bratovi sprisahanie. Lykourgos to ale odhalil a Bouta a jeho prívržencov z krajiny vyhnal.

Vyhnanci sa potom usadili na ostrove Strongyle v súostroví Kyklád a napádali lode plávajúce okolo ostrova. Okolité ostrovy boli ešte v tom čase neobývané a pretože im chýbali ženy, boli prinútení ich ísť hľadať aj do vzdialenejších končín. Boutes a jeho druhovia sa tak dostal až k brehom Tesálie, kde sa práve konali slávnosti na počesť boha Dionýza. 

Týchto osláv sa zúčastňovali aj ženy oblečené za Dionýzové sprievodkyne, ktoré sa správali často neviazane. Boutes si medzi ženami vyhliadol bakchantku Koronis a uniesol ju. Koronis sa však so svojim osudom nevedela zmieriť a vo svojich modlitbách prosila o pomoc boha Dionýza. Boh jej prosbám vyhovel a na Bouta zoslal šialenstvo a Boutos si nato v záchvate zobral život.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Maxus (raketa)

náhľad
**Maxus** je sondážna raketa, ktorá sa používa v rámci mikrogravitáčného raketového programu MAXUS. Maxus je spoločný projekt medzi Swedish Space Corporation a EADS Astrium Space Transportation s používateľom ESA. Štartuje sa z Esrange Space Center vo Švédsku a trajektória letu poskytuje prístup k podmienkam mikrogravitácie až na 14 minút.

## Technické parametre
* Celková dĺžka: 15,5 m
* Celková hmotnosť: 12 400 kg
* Užitočná hmotnosť: cca. 800 kg
* Max. rýchlosť: 3500 m/s
* Max. zrýchlenie: 15 g
* Pohonná hmota: 10 042 kg
* Doba horenia motora: 63 sec
* Mikrogravitácia: až 14 minút
* Apogeum: > 700 km
* Ťah (max. vo vákuu): 500 kN

## Lety

## Pozri aj
* Texus
* Maser
* Rexus
* Esrange

## Slovenská kozmonautika
Slovensko využilo program Maxus pre výskum titánových intermetalických zliatin a v roku 2014 sa aktívne pripravuje pokračovanie výskumu.

## Externé odkazy
* - *anglicky*
*astronautix.com - *anglicky*

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Sondážne rakety
Myron Podhajecký

náhľad|Hrob o. Myrona Podhajeckého pri grkat. cerkvi v Čirči. Foto z r. 1997

**Myron Podhajecký** (* 16. jún 1911, Brusnica – † 3. september 1995, Klenov) bol slovenský gréckokatolícky kňaz, v období komunizmu vysvätený za tajného biskupa, za čo bol štátom prenasledovaný a väznený.

## Život
### Mladosť a štúdium
Narodil sa v dedine Brusnica. v okrese Stropkov, ako najmladší zo štyroch detí gréckokatolíckeho kňaza. Navštevoval Štátne reálne gymnázium v Prešove, teologické štúdia absolvoval v Prešove, v Olomouci a v Prahe a napokon študoval na Karlovej univerzite v Prahe.

### Pôsobenie
Sviatosť kňazstva sa rozhodol prijať v celibáte. Kňazskú vysviacku prijal dňa 28. júla 1935 z rúk prešovského biskupa Pavla Petra Gojdiča, OSBM.

Po vysviacke pôsobil ako kaplán v Drienici a v Prahe, neskôr ako prefekt v prešovskom kňazskom seminári. Krátko bol administrátorom farnosti Medzilaborce a následne profesorom náboženstva na Štátnom reálnom gymnáziu a Evanjelickom kolégiu v Prešove.

V roku 1940 ho prešovský biskup Pavol Peter Gojdič, OSBM menoval za svojho osobného tajomníka. Od roku 1941 bol špirituálom prešovských bohoslovcov. A v roku 1945 ho menovali aj za profesora biblických vied na Vysokej škole bohosloveckej v Prešove.

### Roky útlaku
V čase rastúcej nenávisti a obmedzovania slobody gréckokatolíckej cirkvi v Československu bol tajne vysvätený za biskupa.

Otec Myron počnúc 21. marcom 1950 bol väznený v rôznych väzniciach a táboroch (Trenčín, Nováky, Ilava, Hlohovec, Podolínec, Želiv, Osek u Duchcova), kde prežil sedem a pol roka.

Po prepustení do roku 1968 pracoval ako pomocný robotník.

O svojich utrpeniach, prenasledovaniach ako aj biskupskej hodnosti nikdy nerozprával. Nemal rád, keď sa o ňom pochvalne rozprávalo. Zvykol hovorievať: *Kto mene chvalit, tot mene neľubit*.

### Roky Po
Po štátnom obnovení gréckokatolíckej cirkvi v Československu bol vymenovaný za správcu farnosti Veľká Poľana, neskôr pôsobil vo farnosti Fulianka a od roku 1972 ako správca farnosti Čirč.

### Otec Myron
Ešte v roku 1969 ho Mons. Ján Hirka, apoštolský administrátor prešovského biskupstva, vymenoval za súdneho vikára, v roku 1971 za člena liturgickej komisie, za synodálneho examinátora a v roku 1977 za defensora vinculi – obhajcu manželského zväzku na cirkevnom súde.

Otec Myron bol ctiteľom presvätej Bohorodičky. V roku 1991 bol prešovským sídelným biskupom vymenovaný za člena komisie na skúmanie údajných mariánskych zjavení v Litmanovej.

Vo farnosti Čirč pôsobil až do konca svojho života, najprv ako správca farnosti, neskôr, keď mu už ubúdalo síl, ako výpomocný duchovný. Týždeň pred smrťou odišiel k svojej neteri na faru do Klenova (okres Prešov), kde jeho statočné srdce dotĺklo 3. septembra 1995. V roku 2006 bolo v Čirči sprístupnené  *Gréckokatolícke farské múzeum ThDr. Myrona Podhajeckého*.

## Iné projekty

Kategória:Gréckokatolícki kňazi
Kategória:Osobnosti z Brusnice
Zmluva o ochrannom vzťahu medzi Nemeckou ríšou a Slovenským štátom

**Zmluva o ochrannom pomere medzi Nemeckou ríšou a Slovenským štátom** (vo vtedajšej slovenčine *Smluva o ochrannom pomere medzi Nemeckou ríšou a Slovenským štátom* alebo v nemčine *Deutsch-Slowakischen Schutzvertrag* alebo len **Schutzvertrag**) bola prvá medzinárodná zmluva podpísaná vojnovým Slovenským štátom. Zmluva bola vyjadrením závislosti vojnovej Slovenskej republiky od Nemeckej ríše. Nacistické Nemecko sa v nej zaviazalo chrániť integritu slovenského územia výmenou za jeho podriadenosť. Za nemeckú stranu ju podpísal Joachim von Ribbentrop, za slovenskú stranu Jozef Tiso, Vojtech Tuka a minister zahraničných vecí Ferdinand Ďurčanský. 

Zmluva bola výsledkom rokovaní Adolfa Hitlera a Jozefa Tisa vo Viedni, ktoré sa uskutočnili 18. marca 1939. Tuka a Ďurčanský ju podpísali ako prví 18. marca, Tiso ju podpísal 19. marca a von Ribbentrop v Berlíne 23. marca 1939, kedy zmluva oficiálne nadobudla platnosť. Platnosť zmluvy bola určená na 25 rokov.

Pôvodne mala zmluva obsahovať aj samostatné články o tzv. ochrannom pásme (Schutzzone) a o tzv. obrannom priemysle (Wehrwirtschaft). Tie však boli podpísané neskôr ako samostatné zmluvy (Zmluva *Schutzzonevertrag mit der Slowakei* alebo *Deutsch-Slowakisches Schutzzonenstatut* bola podpísaná v  auguste 1939 , ktorá umožnila Nemecku využiť slovenské územia ako jeden z nástupných priestorov k septembrovému útoku na Poľsko a *Wehrwirtschaftsvertrag* 30. januára 1940.)

Zmluva zaručovala Nemecku právo budovať na slovenskom území v blízkosti hraníc s protektorátom Čechy a Morava po Malé Karpaty, v Bielych Karpatoch a Javorníkoch, v tzv. ochrannej zóne (Schutzzone), vojenské objekty a umožňovala vstup nemeckých vojsk na toto územie. Týmto bol dodatočne legalizovaný vstup nemeckých vojsk na slovenské územie, ktorý sa uskutočnil pri obsadzovaní Čiech a Moravy. Nemecké jednotky vtedy aj skonfiškovali v tejto oblasti všetok československý vojenský materiál, ktorý objavili. Definovaná bola aj podriadená funkcia organizácie Slovenskej armády a vedenia zahraničnej politiky v súlade so záujmami Nemecka, čo výrazne podrývalo štátnu suverenitu Slovenska. Nemci tak prebrali aj priamu kontrolu nad zbrojovkami na Považí.

Okrem podriadenosti „v zhode s nemeckou brannou mocou“ zmluva podriaďovala aj hospodárske záujmy Slovenska nemeckým, vrátane poľnohospodárstva, priemyslu a výstavby dopravnej siete. Hoci základná zmluva bola verejná, zároveň bol podpísaný aj tajný dodatok - tzv. Dôverný protokol o hospodárskej a finančnej spolupráci, ktorý deklaroval ekonomickú viazanosť na Nemecko, ktoré získalo aj prednostné práva na využívanie nerastných surovín na slovenskom území.

Zmluva o ochrannom pomere bola východiskom pre ďalšie dokumenty (Zmluva *Schutzzonevertrag -* o ochrannom pásme podpísaná v auguste 1939  a *Wehrwirtschaftsvertrag* 30. januára 1940.) 

## Referencie

## Externé odkazy

* Kópia originálneho Schutzvertrag mit der Slowakei und Vereinbarung zu Art.3 c des Vertrages v ruskom archíve

## Iné projekty

Kategória:Politika v Slovenskej republike 1939 – 1945
Kategória:Dejiny Slovenska
Maxus

**Maxus** môže byť:
* sondážna raketa, pozri Maxus (raketa)
* automobilová značka SAIC, pozri Maxus (značka automobilov)
* americká rocková kapela, pozri Maxus (kapela)
* severoamerická obchodná spoločnosť zaoberajúca sa ťažbou uhľovodíkov a ďalšími činnosťami, pozri Maxus Energy Corporation
* mediálna agentúra skupiny GroupM, pozri Maxus (agentúra)
Alexej Čepička

**Alexej Čepička** (* 18. august 1910, Kroměříž - † 30. september 1990, Dobříš) bol český komunistický politik, minister, zať Klementa Gottwalda.

## Život
### Mladosť
Bol advokátskym koncipientom v Ostrave. Od roku 1929 bol členom KSČ. Počas druhej svetovej vojny v rokoch 1942-1945 bol väznený v koncentračných táboroch Osvienčim a Buchenwald.

### Štart veľkej kariéry
Po vojne sa oženil s jedinou dcérou Klementa Gottwalda Martou, čím odštartoval svoju kariéru. V rokoch 1947-1956 zastával vysoké stranícke i štátne funkcie: (1947-1948 minister vnútorného obchodu, 1948-1950 minister spravodlivosti, 1949-1950 predseda Štátneho úradu pre veci cirkevné, 1950-1956 minister národnej obrany, 1951-1956 člen Predsedníctva a politického sekretariátu Ústredného výboru KSČ).

Mal značnú zodpovednosť za nezákonnosti a zločiny páchané štátnou správou v rokoch 1948-1955. Spolu s Klementom Gottwaldom a Rudolfom Slánskym bol hlavným architektom plánov KSČ na likvidáciu katolíckej cirkvi , tzv. Akcia P, osobne riadil politické procesy s odporcami komunistov.

Ako minister spravodlivosti zlikvidoval nezávislosť sudcov. Rozhodujúcou postavou sa namiesto sudcu stal prokurátor. Všetko rozhodovali funkcionári KSČ, ktorí v politických procesoch vopred určovali výšku i druh trestu. „Socialistická zákonnosť“, za jeho úradovania, počas 5 rokov odsúdila k mnohoročným trestom asi 100 000 ľudí. Je spoluzodpovedný za vytváranie táborov nútených prác a justičné vraždy.

Ako armádny generál zaviedol do armády sovietske predpisy a podstatne sa zmenili ľudia na veliteľských postoch. Všetko bolo pod dozorom sovietskych vojenských poradcov. Za jeho pôsobenia boli vytvorené pomocné technické prápory (PTP), kde absolvovali povinnú vojenskú službu politicky nespoľahlivé osoby.

### Koniec kariéry
Po smrti jeho svokra Gottwalda sa stal neúnosným i pre vedenie KSČ. Najprv bol poverený funkciou predsedu Štátneho úradu pre vynálezy a normalizáciu a až roku 1963 bol vylúčený z KSČ. Ďalších 27 rokov si žil životom veľmi dobre zabezpečeného dôchodcu.

Bol jedným z hlavných vinníkov politických procesov a ďalších hrôz 50. rokov. V časoch svojej najväčšej slávy bol skutočným postrachom.

Je podozrivý zo smrti nekomunistického ministra vlády Jana Masaryka, ktorý údajne spáchal samovraždu. Všetky 4 vyšetrovania nedokázali prípad presvedčivo uzavrieť a tak až do dnešných dní ostáva mnoho nezodpovedaných otázok.

## Zdroj

Kategória:Politici KSČ
Kategória:Väzni nacistických koncentračných táborov
Kategória:Osobnosti z Kroměříža
Kategória:Vylúčení z KSČ do roku 1989
My Life Would Suck Without You

„**My Life Would Suck Without You**“ je skladba americkej speváčky Kelly Clarkson, z jej štvrtého štúdiového albumu *[[All I Ever Wanted]]* (2009). Skladbu napísali Max Martin, Lukasz Gottwald a Claude Kelly a produkovali ju Max Martin a Gottwald pod umeleckým menom Dr. Luke. Skladba bola vydaná ako hlavný singel  z albumu a v USA mal premiéru dňa 13. januára 2009. Skladba sa stretla s pozitívnymi ohlasmi od hudobných kritikov, ktorí chválili hlavne jej kompozíciu, ktorá v sebe spája rock a dance.

## Kompozícia
„My Life Would Suck Without You“ je pop rocková a dance-popová skladba s dĺžkou 3 minúty a 31 sekúnd. Skladba je zložená v bežnom takte v tónine A dur s rýchlosťou 138 úderov za minútu. Clarksonovej vokálny rozsah je od A3 do E5. V skladbe sú použité syntetizátory, gitary, bicie a basové gitary.

## Zoznam skladieb

**Digital download**
#„My Life Would Suck Without You“ (Album Version)&nbsp;- 3:31
#„My Life Would Suck Without You“ (Music Video)&nbsp;- 3:32

**CD singel**
#„My Life Would Suck Without You“ (Album Version)&nbsp;– 3:31
#„My Life Would Suck Without You“ (Instrumental Version)&nbsp;– 3:31

**Remixy**
*Dr. Luke Remix featuring Former Fat Boy
*Friscia & Lamboy Radio Edit
*Bryan Reyes & Amy Alderman Miami Mix
*Chriss Ortega Radio & Club Mixes
*DJ Earworm 'My Life Would Suck Without You In My Place' mashup (vs. Coldplay)
*U.S. X Factor's inTENsity

## Zostava a personál
Zostava pochádza z poznámok albumu *All I Ever Wanted*, RCA Records, 19 Entertainment.

;Nahrávanie
* Nahraná v Conway Recording Studios v Los Angeles, Kalifornia a v Dr. Lukeovom štúdiu

;Personál
* Texty - Lukasz Gottwald, Claude Kelly
* Produkcia - Dr. Luke, Max Martin
* Bicie, basová gitara a programovanie - Dr. Luke
* Gitary a syntetizátory - Dr. Luke, Max Martin
* Zvukár - Emily Wright, Sam Holland
* Vokálne úpravy - Emily Wright, Aniela Gottwald (asistent), Kool Kojak (asistent)

## Pozície v rebríčkoch

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Single z 2009
Kategória:Piesne Kelly Clarkson
Roland Šmahajčík

**Roland Šmahajčík** (* 17. máj 1993, Turzovka, Slovensko) je slovenský futbalista, odchovanec MFK Dubnica. Momentálne (január 2014) pôsobí v tíme Spartak Myjava.

## Externé odkazy
* http://uk.soccerway.com/players/roland-smahajcik/83550//  Soccerway.

Kategória:Hráči TJ Spartak Myjava
Mjanmarské národné florbalové družstvo mužov

**Mjanmarské národné florbalové družstvo mužov** je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Mjanmarsko v medzinárodných florbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2013. Vo februári 2015 nebolo mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 26. miesto.

Mjanmarské družstvo sa prvýkrát predstavilo v medzinárodnom zápase na demonštračnom florbalovom turnaji v rámci Hier Juhovýchodnej Ázie, ktoré sa konali v Mjanmarsku. Družstvo, ktoré na nich odohralo 2 zápasy a skončilo na poslednej 3. priečke, bolo zostavené z hráčov Mjanmarskej federácie pozemného hokeja. S cieľom urýchliť proces a zabezpečenie plnenia všetkých kritérií na Hrách Juhovýchodnej Ázie schválila IFF riadiacu komisiu, ktorá spolupracovala s členskými krajinami IFF v Juhovýchodnej Ázii a nastavila program, ktorý mal vytvoriť kroky pre vytvorenie Mjanmarskej florbalovej federácie.

## Výsledky
;Majstrovstvá sveta 
* *nezúčastnilo sa, resp. nezúčastnilo sa kvalifikácie*

;Majstrovstvá Ázie a Pacifiku 
* *nezúčastnilo sa*

;Florbal na Hrách Juhovýchodnej Ázie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej florbalovej federácie  

Kategória:Národné florbalové družstvá
Florbal
Ján Gajdoš (1927)

Mgr. ** Ján Gajdoš ** (* 11. január 1927, Bardejovská Zábava, Bardejov† 19. november 2015, Bardejov) bol slovenský gréckokatolícky kňaz, funkcionár Prešovskej eparchie (dnes Prešovská archieparchia) a univerzitný pedagóg.

## Život
Narodil sa v *„chudobnej robotnícko-roľníckej rodine“* Andreja a Anny, rod. Draganovskej ako najstarší syn z desiatich detí. Po zavŕšení štúdia na Gymnáziu v Bardejove v roku 1947 začal štúdium teológie a prípravu na kňazstvo v gréckokatolíckom seminári v Prešove a pokračoval v Prahe. Po likvidácii gréckokatolíckej cirkvi komunistickým režimom (pozri aj Akcia P) sa podieľal na činnosti podzemnej gréckokatolíckej cirkvi. Na základnú vojenskú službu (?1953) bol odvedený do pomocného technického prápora na Čechy. Potom až do roku 1968 pracoval ako tesár v Prahe. Využil politický odmäk počas Pražskej jari a po obnovení gréckokatolíckej cirkvi pokračoval v príprave na kňazstvo Římskokatolickej cyrilometodějskej bohosloveckej fakulte so sídlom v Litoměřiciach, pričom 29. júna 1970 ho svätiaci biskup Vasiľ Hopko vysvätil za kňaza v Chráme svätého Jána Krstiteľa v Prešove.

Kňazsky začínal ako správca farnosti Zubné a zároveň ako dochádzajúci duchovný správca farnosti Maškovce (19701972). Následne spravoval farnosť Ďačov (19721992), popri čom zároveň pôsobil ako dochádzajúci duchovný správca farností Sabinov (19741978) a Bajerovce (19781990). V rokoch 19731990 bol zároveň tajomníkom Gréckokatolíckeho ordinariátu a potom Gréckokatolíckeho biskupského úradu v Prešove a v roku 1992 ho sídelný biskup Ján Hirka vymenoval za generálneho vikára Prešovskej eparchie. V tejto funkcii pôsobil až do svojho odchodu na odpočinok v roku 2002. Pre zhoršený zdravotný stav bol v septembri 2015 umiestnený v Hospici Matky Terezy v Bardejovskej Novej Vsi, časti mesta Bardejov.

Okrem svojej kňazskej činnosti v rokoch 19901999 pracoval aj ako odborný asistent Gréckokatolíckej bohosloveckej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach so sídlom v Prešove (dnes Gréckokatolícka teologická fakulta Prešovskej univerzity v Prešove), pričom v rokoch 19951999 viedol tamojšiu katedru biblických vied, a v rokoch 19922002 bol sudcom Diecézneho cirkevného súdu v Prešove.

## Cirkevné tituly
V roku 1978 získal titul dekan, v roku 1987 arcidekan, v roku 1994 ako generálny vikár nadobudol titul monsignor, v roku 2001 titul kanonik a napokon v roku 2004 získal titul protojerej.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Bardejova
Kategória:Slovenskí teológovia
Kategória:Slovenskí gréckokatolícki kňazi
Kategória:Absolventi Gréckokatolíckej teologickej fakulty Prešovskej univerzity v Prešove
Kategória:Vyučujúci na Gréckokatolíckej teologickej fakulte Prešovskej univerzity v Prešove
Indonézske národné florbalové družstvo žien

**Indonézske národné florbalové družstvo žien** je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Indonéziu v medzinárodných florbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Indonézskej florbalovej asociácie (IFA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2013. V júli 2018 figurovalo vo svetovom rebríčku IFF na 33. mieste.

Družstvo sa prvýkrát predstavilo v medzinárodnom zápase na demonštračnom florbalovom turnaji v rámci Hier Juhovýchodnej Ázie, ktoré sa konali v Mjanmarsku. Družstvo na nich odohralo 2 zápasy a skončilo na poslednej 3. priečke. O rok neskôr na subkontinentálnych majstrovstvách získalo bronzovú medailu.

## Výsledky
;Majstrovstvá sveta 
* *nezúčastnilo sa kvalifikácie*

;Majstrovstvá Ázie a Pacifiku 
* *nezúčastnilo sa*

;Ázijsko-oceánsky pohár 

;Hry Juhovýchodnej Ázie

;Majstrovstvá Juhovýchodnej Ázie

## Referencie

## Pozri aj
* Indonézske národné florbalové družstvo mužov

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Indonézskej florbalovej asociácie  /(po indonézsky)

## Zdroje
* Indonézske družstvo na stránke Medzinárodnej florbalovej federácie 
* Indonézske družstvo na stránke buelachfloorball.org  

Kategória:Národné florbalové družstvá
Florbal
Národné
Nákladná loď

náhľad|Nákladná loď Helgoland v prístave Cuxhaven.
**Nákladná loď** je akákoľvek loď, na prepravu širokej škály nákladu, tovaru alebo akéhokoľvek materiálu, zvyčajne z jedného prístavu do druhého. Podľa definície zmluvy SOLAS môže byť nákladnou loďou prakticky akákoľvek loď okrem osobnej lode prepravujúcej pasažierov. Obchodná loď je námorné plavidlo plávajúce pod obchodnou vlajkou.

Nákladné lode obsluhujú významnú časť medzinárodného obchodu. Jedná sa obvykle o lode špecifickej konštrukcie, často vybavené žeriavmi a ďalšími mechanizmami pre nakládku a vykládku. Predstavujú lode rôznych veľkostných kategórii. Moderné nákladné lode sú väčšinou postavené zo zváranej ocele. Ich životnosť sa pohybuje okolo 25 až 30 rokov, po odslúžení ktorých zvyknú byť vyradené.

Patria sem hlavne mraziarenské lode, ro-ro lode, OBO lode (na prepravu sypkého aj tekutého nákladu) a ich kombinácie.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Lode
Ošupis

**Ošupis** alebo **Vanagupė** (názov horného toku do sútoku s pravým bezmenným prítokom) je potok na západe Litvy (Klaipėdsky kraj), v mestskom okrese Palanga, jeden z mála malých priamych prítokov Baltského mora.

## Priebeh toku
Pramení na severnom okraji mesta Palanga, vo štvrti Kontininkai, v lesíku menom *Kopų miškas* v nadmorské výške 5,7 m n. m. Tečie spočiatku severným smerom, ale pri Užkanavė sa stáča smerom na západ. 0,44 km po sútoku s potokom Kaniavosis sa vlieva do Baltského mora v katastri dediny Užkanavė. Potok preteká plochou nivou.

## Parametre toku a súvisiace údaje
Šírka koryta sa pohybuje v rozmedzí niekoľkých desiatok cm (časť s názvom Vanagupė), až po 2 - 3,5 m. Hĺbka 0,2 - 0,8 m, miestami aj viac než 1 m. Dno je miestami piesčité (veľmi jemný piesok), miestami ílovité, s prímesou sapropelu a rašeliny. Prevažná väčšina toku je regulovaná. Na prelome rokov 2011/2012 bolo koryto vyčistené. Na pravom brehu prevládajú močiarne (rašelinaté) lúky s bohatým porastom rákosia a iná vlhkomilná flóra. Väčšinu ľavého brehu tvorí okraj veľmi pretiahnutej obce Užkaniavai. Táto dedina je silne poznamenaná turizmom a poskytovaním ubytovacích služieb najrôznejšieho typu. V roku 1999 bolo ústie Ošupisu zanesené pieskom. Pri neobvyklom suchu v polovici júla roku 2006, aké obyvatelia Palangy a jej okolia nepamätajú, potok Ošupis vyschol, v jeho koryte len miestami zostali bahnité kaluže.

## Fauna
V potoku sa veľmi hojne vyskytujú lastúrniky korýtka. V okolí hniezdia rôzne druhy vodného vtáctva, najčastejšie labute a divé kačice, je to dôležitý okrsok migrujúcich a zimujúcich vtákov.

## Prítoky
* Kaniavosis (pravý, dĺžka: 2,1 km, vlieva sa 0,44 km od ústia) a ďalšie 4 ľavé a 4 pravé nevýznamné prítoky, niektoré z nich rozvetvené.

## Použitie názvu
Rovnako ako pôvodný názov potoka *Vanagupė* (dnes názov horného toku) sa volá mestská štvrť v severnej časti Palanga Vanagupė, ulice v tejto štvrti (Vanagupės gatvė) a hotel. Podľa názvu potoka Ošupis dostala názov ulica, patriaca do južnej časti Šventoji: *Ošupio takas* (slov. cesta/chodník Ošupisu). V tejto ulici je hotel *Ošupis*.

## Pôvod názvov
Terajší názov Ošupis môže byť prekladaný ako šumiaci/hučiaci potok (*Ošti* = šumieť a *upė* = rieka), potok dostal názov podľa toho, že vďaka priaznivým akustickým pomerom okolia je po celej dĺžke toku mimoriadne dobre počuť hukot (litovsky: **oš**imas) blízkeho mora, pôvodnejšie názov Vanagupė potom jastrabia rieka (*Vanagas* = jastrab a *upė*).

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
*

Kategória:Potoky v Litve
Michail Ivanovič Kalinin

**Michail Ivanovič Kalinin** (* 19. november 1875 - † 3. jún 1946) bol ruský revolucionár a sovietsky politik. Od roku 1919 do svojej smrti roku 1946 formálne najvyšší predstaviteľ Sovietskeho štátu. Od roku 1926 člen Politbyra Ústredného výboru Komunistickej strany ZSSR, predstaviteľ najužšieho kruhu spolupracovníkov okolo J. V. Stalina.

## Život
Pochádzal z roľníckej rodiny. Absolvoval základnú 4-ročnú školu a od roku 1896 pracoval ako robotník v Putivlskej továrni v Petrohrade. Aktívne pôsobil v robotníckom socialistickom hnutí. V rokoch 1905-1907 sa zúčastnil prvej ruskej revolúcie. 

V roku 1906 sa oženil s Estónkou Jekaterinou Lorbergovou (1882–1960).

V roku 1912 bol zvolený za člena Ústredného výboru Ruskej sociálno-demokratickej strany pracujúcich. Podieľal sa na zakladaní novín Pravda. Počas februárovej revolúcie v roku 1917 bol jedným z hlavných vodcov vzbúrených robotníkov a vojakov v Petrohrade. Počas občianskej vojny sa venoval agitačno-propagandistickej činnosti. Od roku 1919 predseda Všeruského Ústredného výkonného výboru, od decembra 1922 predseda Centrálneho výkonného výboru ZSSR. Od januára 1938 predseda Prezídia Najvyššieho sovietu ZSSR.

V 30. a 40. rokoch patril medzi najbližších spolupracovníkov J. V. Stalina. Na poste formálnej hlavy Sovietskeho štátu však fakticky nemal žiadne právomoci. Bol jediný zo Stalinových spolupracovníkov, ktorý pochádzal z chudobnej roľníckej rodiny, tento fakt Strana využívala aj pre propagandisitické účely, pre získanie sympatii obyvateľov vidieka. Podieľal sa na viacerých represiách voči vedúcim príslušníkom Komunistickej strany, štátu, armády, vedy a kultúry i bežným občanom krajiny. Kalinin si zrejme bol vedomý okolností čistiek a vo viacerých prípadoch sa snažil obvineným pomôcť. Zachránil napr. neskoršieho maršala L. Govorova, svojho priateľa revolucionára A. Enukidzeho však už pred zastrelením nezachránil. Podľa niektorých názorov bol Kalinin v neskoršom období iba pasívnou postavou podpisujúcou vládne dokumenty, dokonca aj v prípadoch, keď bol menovaný do rozhodovacích funkcií rôznych komisií jeho názor ostatní politici nebrali na vedomie.

V roku 1938 NKVD zatklo jeho ženu Jekaterinu, ktorá bola držaná vo väzbe až do roku 1946. Prepustená bola krátko pred manželovou smrťou.

Na poste predsedu prezídia Najvyššieho sovietu ZSSR sa počas druhej svetovej vojny podieľal na príprave viacerých dôležitých zákonov. Jeho podpis sa spolu s podpismi ďalších sovietskych predstaviteľov nachádza aj na rozkaze na likvidáciu poľských dôstojníkov zaistených po obsadení východného Poľska (tzv. Katyňský masaker).

19. marca 1946 bol pozbavený funkcie predsedu Prezídia Najvyššieho sovietu ZSSR pre pokračujúce zdravotné problémy. Zomrel 3. júna 1946 v dôsledku rakoviny žalúdka.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Sovietski politici
Kategória:Ruskí ateisti
Kategória:Nositelia Radu červenej zástavy
Bozk na rozlúčku

***Bozk na rozlúčku*** je druhý štúdiový album hip-hopovej skupiny Kontrafakt. Album vyšiel v októbri 2007 pod vydavateľstvom Tvoj Tatko Records.

Ako hosť sa na ňom predstavil iba americký spevák Nate Dogg. O hudobné produkcie sa postarali Anys (s výpomocou Tomáša Gajlíka), DJ Wich, DJ Catalyst, Robert Burian (v tej dobe ešte pod pseudonymom Buro) a Abe.

Videoklipy boli natočená k skladbám „Život Je Boj“ a k skladbe „Bozk Na Rozlúčku“.

## Zoznam skladieb

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2007
Kategória:Albumy skupiny Kontrafakt
Pcheng Čcheng

**Pcheng Čcheng** (, pchin-jin: Péng Chéng) (* 23. apríl 1997, Charbin, Čína) je čínska krasokorčuliarka súťažiaca v kategórii „športové dvojice“. S partnerom Čang Chao vytvorila športovú dvojicu v máji 2012. Spoločne sa prvýkrát súťaží zúčastnili v sezóne 2012/2013.

## Programy
(s Čang Chao)

## Prehľad výsledkov

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* [Pcheng Čcheng / Čang Chao na oficiálnej stránke [ISU]] 

## Zdroj

Kategória:Čínski krasokorčuliari
Tranoscius (vydavateľstvo)

**Tranoscius** je slovenské vydavateľstvo. Založené bolo v roku 1898 v Liptovskom Mikuláši, kde bolo aj jeho sídlo. Pomenované bolo na počesť Juraja Tranovského .

Zameriava sa na vydávanie náboženskej literatúry. Prvou vydanou knihou bola v roku 1898 kniha *Nevyhováraj sa!* (podtitul: *Krátke odpovede na obyčajné výhovorky a námietky vo veciach náboženských*) od Adolfa Petra Zátureckého. Od 24. septembra do 14. októbra 1943 bola súdom zastavená jeho činnosť. V roku 1953 bolo dovolené vydávať len kalendáre a bohoslužobné knihy a ostatné vydávanie bolo pozastavené . V rokoch 1898-1990 vydalo vydavateľstvo 1400 titulov. Činnosť Tranoscia bola obnovená v roku 1991, keď sa stal oficiálnym vydavateľstvom Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania (ECAV).

## Periodiká
Vydavateľstvo vydáva aj tri periodiká:  
* Evanjelický Posol spod Tatier
* Nová Dúha
* Cirkevné listy

## Referencie

## Externé odkazy
* Tranoscius - oficiálne stránky
* Tranoscius - Liptovský Mikuláš 


Kategória:Evanjelická cirkev na Slovensku
Kategória:Vydavateľstvá na Slovensku
Kategória:Kresťanské vydavateľstvá
Kategória:Kresťanské obchody
Kategória:Kníhkupectvá
Kategória:Liptovský Mikuláš
Kategória:Literatúra na Slovensku
Kategória:Organizácie založené v 1898
Timur Chamzatovič Mucurajev

**Timur Chamzatovič Mucurajev** (; * 25. júl 1976 Groznyj, Čečensko, ZSSR, dnes Rusko) je najznámejší čečenský bard. Je autorom a spevákom piesní, z obdobia rusko-čečenského konfliktu na Kaukaze. Timur Mucurajev má charakteristické orientálne zafarbenie hlasu. Spieva v ruštine.

Keď mal 15 stal sa majstrom Čečenska a Ingušska v karate. O dva roky neskôr úspech zopakoval v Rusku. Jeho ďalšiu športovú kariéru v roku 1994 prerušila 1. čečenská vojna. Pripojil sa k čečenskému odboju, ale bol zranený a vtedy začal spievať.

V tématike Mucurajeva dominuje islam, džihád a nezávislosť Čečenska. Značná časť piesní je venovaná konkrétnym partizánom, ktorí zahynuli počas čečenských vojen.

Jeho najznámejšie piesne sú „Groznij“, „Jeruzalem“ a „12 000 mudžahídov“.

V júni 2008 sa Mucurajev vrátil do Čečenska so súhlasom Ramzana Kadyrova.

## Zdroj

Kategória:Ruskí karatisti
Kategória:Čečenskí speváci
Kategória:Ruskí speváci
Kategória:Osobnosti z Grozného
Železničný skúšobný okruh Cerhenice

náhľad|Mapa okruhov
[náhľad|Súprava [Alstom AGV na okruhu, v pozadí budovy skúšobného ústavu]]
**Železničný skúšobný okruh [[Cerhenice]]** (), ktorý je súčasťou *Skúšobného centra Velim*, je uzavretou traťou, na ktorej sa skúšajú železničné vozidlá. Nachádza sa v Stredočeskom kraji neďaleko Poděbrad, medzi železničnou traťou Praha - Kolín a diaľnicou D11. Podľa úradného povolenia je kategorizovaný ako vlečka. 

náhľad|Vonkajší okruh
## Umiestnenie
Hlavné sídlo správy okruhu je v obci Cerhenice, pričom okruh zasahuje na územie obcí Velim, Cerhenice, Vrbová Lhota, Ratenice, do južného predmestia Poděbrad a do obce Pňov-Předhradí. Medzi vnútorným a vonkajším okruhom je sídelná časť obce Sokoleč. 

## História
* Výstavba bola začatá 30. septembra 1960, okruh bol slávnostne otvorený v roku 1963
* Dňa 27. augusta 1964 tu dosiahla lokomotíva Albatros rýchlosť 162 km/h, čo je rýchlostný rekord slovenských parných lokomotív.
* V roku 1977 sa stala obeťou prevádzky na skúšobnom okruhu žena, ktorú zachytila ​​prechádzajúca lokomotíva. 
* Okruh je hojne využívaný výrobcami železničných vozidiel z rôznych krajín, ktoré na ňom skúšajú svoje výrobky. Skúšali sa tu napríklad lokomotívy pre Eurotunel alebo rôzne typy vlakov Pendolino.

## Technické podrobnosti
Skúšobné centrum sa skladá z dvoch vlastných skúšobných železničných okruhov:

* Malý okruh je dlhý 3,951 km s maximálnou povolenou rýchlosťou 90 km/h.
* Veľký okruh je dlhý 13,272 km s maximálnou povolenou rýchlosťou 230 km/h pre jednotky s naklápacími skriňami a 210 km/h pre ostatné železničné vozidlá.

Oba okruhy umožňujú nezávislé napájanie všetkými najpoužívanejšími európskymi napájacími sústavami:

Svojím technickým vybavením vytvára celok pre realizáciu rady jazdných skúšok koľajových vozidiel, dráhových zariadení a dopravných prostriedkov. Umožňuje vykonávanie experimentov, vrátane hlukových skúšok, kontrol schopnosti dráhových vozidiel komunikovať s okolím a signalizovať v systémoch ETCS a GSM-R, alebo simulácií zmien a porúch elektrického napájania, spoločne s praktickým testovaním výpadkov napájania a reakcií vozidiel na tieto vonkajšie vplyvy. 

Skúšobné centrum je majetkom akciovej spoločnosti Výskumného ústavu Železničného, v skratke VUZ, vlastnené Českými dráhami.

## Referencie

## Iné projekty
* 

## Externé odkazy
* Podrobné informácie o okruhu na stránke Výskumného ústavu železničného
** Fotogaléria okruhu
** Plán okruhu 
* Eduard Novák, Jaroslav Skala: Prínos železničných skúšobných okruhov k železničnému výskumu 

## Zdroj
* 

Kategória:Železničné trate v Česku
Daskylos

**Daskylos** (*Daskylos*) môže byť v gréckej mytológii:
*otec lýdskeho kráľa Gyga, pozri Daskylos (otec Gyga)
*syn lýdskeho kráľa Tantala, pozri Daskylos (syn Tantala)
*syn Lyka, pravnuk lýdskeho kráľa Tantala, pozri Daskylos (syn Lyka)
Teroristické útoky vo Volgograde v roku 2013

náhľad|Explóziou poškodený vchod do železničnej stanice vo Volgograde.
**Teroristické útoky vo Volgograde v roku 2013** bola séria 3 teroristických útokov v októbri a decembri 2013, ktorých terčom bola hromadná doprava v meste Volgograd v južnom Rusku. Útoky si vyžiadali životy 39 ľudí, vyše sto ľudí bolo zranených. Usmrtení boli aj 3 samovražední atentátnici.

## Útok na trolejbus 21. októbra
Prvý teroristický útok sa odohral o 14:30 21. októbra 2013, pri explózii bomby v trolejbuse miestnej MHD bolo usmrtených 6 pasažierov trolejbusu. Všetci boli ľudia do 30 rokov. Pri útoku zomrela aj samovražedná atentátnička. Ďalších 30 ľudí bolo hospitalizovaných. 18. novembra 2013 zomrela v Moskovskej nemocnici aj ťažko ranená 59 ročná žena.

## Útok na vlakovú stanicu
Dňa 29. decembra 2013 o 12:45 moskovského času sa odohral samovražedný bombový útok na volgogradskej železničnej stanici č. 1. Pri kontrole osôb vstupujúcich do stanice pred detektorom kovov ochrankári spozorovali osobu v tradičnom ženskom moslimskom odeve, ktorá sa správala podozrivo. Po tom, čo k osobe pristúpil ochrankár samovražedný atentátnik inicioval nesené výbušné zariadenie. Sila explózie bola ekvivalentná 10 kg TNT. Na mieste zahynulo 14 osôb. Traja ďalší ťažko ranení zomreli v nemocnici. Ranených bolo okolo 50 ľudí, 31 bolo hospitalizovaných, 6 z nich vo veľmi vážnom stave. Žiadna teroristická skupina sa neprihlásila k zodpovednosti za útok, ale ruské úrady považujú tento útok za teroristický čin.

Pôvodne médiá informovali o tom, že bombový útok uskutočnila samovražedná atentátnička, neskôr vyšlo najavo, že v ženskom odeve bol muž ruskej národnosti, ktorý konvertoval na islam.

### Reakcie
Generálny tajomník NATO Anders Fogh Rasmussen odsúdil útok ako barbarský a povedal, že „NATO a Rusko stoja spoločne v boji proti terorizmu a spoločne pracujú na technológii, aby sa zabránilo útokom na systémy verejnej dopravy.“

Medzinárodný olympijský výbor vyjadril sústrasť obetiam a zdôraznil, že verí, že bezpečnostné opatrenia Ruska na olympijských hrách budú primerané.

## Útok na trolejbus 30. decembra
Ďalší útok sa odohral ráno v pondelok 30. decembra 2013 okolo 08:23 miestneho času opäť v trolejbuse MHD. Explózia nastraženej výbušniny zdemolovala zadnú časť trolejbusu a pripravila na mieste o život 11 ľudí. 3 ďalší zomreli na následky zranení v nemocniciach. Zranených bolo 41 osôb, 27 z nich bolo hospitalizovaných.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Teroristické útoky
Kategória:Volgograd
Daskylos (otec Gyga)

**Daskylos** (*Daskylos*) je v gréckej mytológii otec lýdskeho kráľa Gyga. 
 
Daskylos bol otec Gyga, ktorý sa zhodou neobyčajných udalostí stal kráľom Lýdie. Gyges tak založil dynastiu Mermnovcov (alebo Mermnadovcov). Jej posledným členom bol kráľ Kroisos,ktorý sa svojím nesmiernym bohatstvom dostal do prísloví.

Staroveký grécky básnik Archilochos z Paru nazval Daskylovho syna Gyga tyranom, čo bolo prvé doložené použitie tohto výrazu v gréčtine.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
GMS

**GMS** (tiež známa ako **Growling Mad Scientists**) je holandská psytrance dvojica, ktorá vznikla v roku 1995 a odvtedy až dodnes si udržuje významnú popularitu. Jej členmi sú  Shajahan Matkin (známy ako Riktam) a Joseph Quinteros (známy ako Bansi), ktorí pochádzajú z Amsterdamu. V roku 1999 dvojica založila vydavateľstvo Spun Records.

V roku 2008 dvojica opustila Spun Records aby sa sústredili na svoje vlastné kariéry a v roku 2009 vytvorili vydavateľstvo Starbox Music.

Na svojom konte majú viac ako 350 000 predaných kópií albumov po celom svete. Režisér Tony Scott použil ich skladby vo svojich filmoch *[[Muž v ohni]]*, *[[Domino (film)|Domino]]* a *[[Nezastaviteľný]]*.

## Diskografia
### Albumy
* *[[Chaos Laboratory]]* (Hadshot Haheizar, 1997)
* *[[The Growly Family]]* (TIP Records, 1998)
* *[[GMS Vs. Systembusters]]* (Spun Records, 1999)
* *[[Tri-Ball University]]* (TIP, 2000)
* *[[The Hitz]]* (TIP, 2000)
* *[[No Rules]]* (Spirit Zone Records, 2002)
* *[[The Remixes (album GMS)|The Remixes]]* (Spun, 2003)
* *[[Emergency Broadcast System]]* (Spun, 2005)
* *[[Chaos Laboratory]]* (Avatar Records, 2006) (Re-Release)
* *[[The Remixes Vol2]]* (Starbox, 2009)

### Kompilácie
* *Genetic Process* (Spun, 2002)
* *Genetic Process "Part Dose"* (Spun, 2002)
* *Spunout* (Spun, 2003)
* *Pressure* (Spun, 2003)
* *Zero-1* (Spun, 2003)
* *Hypernova* (Spun, 2004)
* *XXL* (Spun, 2004)
* *Remote Viewing* (Spun, 2005)
* *Zero Gravity* (Spun, 2005)
* *The Outer Limits* (Spun, 2005)
* *Spunout in Ibiza* (Spun, 2007)

## Ocenenia
; Ibiza DJ Awards
* 2001 Best International DJ Psychedelic Trance
* 2009 Best International DJ Psychedelic Trance

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Remixéri
Kategória:Elektronické hudobné dvojice
Kategória:Psychedelický trance
Kategória:Holandské trance hudobné skupiny
Kategória:Goa trance hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 1995
Bitka pri Pan čchüan č' čan

**Bitka pri Pan čchüan č' čan** (čínsky: zjednodušene - 阪泉之戰, tradične - 阪泉之战; pchin-jin: *Ban Quan Zhi Zhan*) je prvou písomne zaznamenanou bitkou čínskej histórie. Zmieňuje sa o nej S’-ma Čchien vo svojich *[[Zápisky historika|Zápiskoch historika]]* (, ), napísaných okolo prvého storočia pred Kr. Bojovali v nej legendárny Žltý cisár Chuang Ti a Ohnivý cisár Jen Ti. Bitka pri Pan čchüan č' čan bola vlastne poslednou zo série troch bitiek. Chuang Ti krátko potom bojoval s Čch' Jou v bitke pri Čuo-lu. Obe bitky sa konali pomerne blízko seba a do oboch bol zapojený Žltý cisár. Bitke pri Pan čchüan č' čan je pripisované vytvorenie kmeňa Chua sia, zárodku čínskej civilizácie Chan cu.

O samotnej bitke sa toho veľa nevie, podobne ako iné udalosti tohto obdobia je skutočnosť prekrytá mytológiou. Preto je aj jej historická vernosť sporná. Čínska historiografia ju datuje do obdobia 26. storočia pred Kr.

Kmeň Šen-nung bol pôvodne odnožou nomádov zo západu, ktorí vstúpili na Severočínsku nížinu. O generácie neskôr sa kmeň dostal do konfliktu s ostatnými expandujúcimi skupinami, ako napr. Hmongovia vedení Čch' Jou a kmeň Jou-siung, vedený Žltým cisárom. Keď cisár Jen Ti začal plánovať inváziu na územia okolitých kmeňov, tie sa obrátili na Žltého cisára, ktorý proti nemu postavil svoju armádu.

Armády Jou-siung, pod totemami medveďa (熊), the medveďa hnedého (羆), líšky, tigra (虎) a ďalších; a armády Šen-nungov sa stretli pri Pan čchüan č' čan v prvej rozsiahlej bitke čínskej histórie. Po troch veľkých zrážkach Šen-nungovia bitku prehrali a vytvorili spojenectvo s Žltým cisárom. Tieto dva veľké kmene následne vytvorili kmeň Chua sia, ktorý pohltil i menšie kmene v okolí.

Ďalej sa územne rozširujúci Chua sia čoskoro vzbudili závisť Čch' Jou, ktorý zaútočil na územie Šen-nungov. Chua sia na to reagoval stretom s Čch' Jou v bitke pri Čuo-lu, kde zvíťazil. Kmeň Chua sia sa následne ďalej už bez väčších problémov rozširoval a čoskoro sformoval útvar, dnes známy ako čínska civilizácia Chan cu. Do dnešného dňa sa Číňania označujú ako „potomkovia Jen a Huang“.

## Miesto bitky
Skutočná poloha Pan čchüan č' čan, kde sa táto bitka odohrala, je predmetom sporov. Existujú tri pravdepodobné lokality:
# juhovýchodne od mesta Čuo-lu, provincia Che-pej
# dedina Jen-sing, Peking
# oblasť Sie-čou, mestská prefektúra Jün-čcheng, provincia Šan-si
Z nich je najpravdepodobnejšou lokalitou tretia, pretože ostatné dne by vyžadovali, aby obe armádi putovali k miestu stretu na sever, čo by bolo nepraktické. Je však možnoť aj to, že správne sú všetky tri, pretože ako Konfucius, tak aj S’-ma Čchien hovoria o konflikte ako o sérii troch bitiek.

## Referencie
*S’-ma Čchien, "Wǔdì Běnjì", *[[Zápisky historika]]*.
*Wu, K. C. (1982). *The Chinese Heritage*. New York: Crown Publishers. ISBN 0-517-54475-X.

## Zdroj
*

Kategória:Dejiny Číny
Kategória:Bitky v Číne