open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Koncepcia Johna von Neumanna

thumb|upright=2|Schematické znázornenie

**[[Koncepcia]] Johna von Neumanna** alebo **Von Neumannova architektúra** alebo **Neumannova architektúra** je architektúra počítača, ktorú navrhol John von Neumann so spolupracovníkmi.

V roku 1945 von Neumann publikoval 101 stranovú správu The First Draft Report on the EDVAC, v ktorej popísal základné prvky dnešných počítačov:

* pamäť, v ktorej sú uložené inštrukcie (program) i dáta,
* aritmetickú jednotku, vykonávajúcu logické i aritmetické operácie s dátami,
* riadiacu jednotku, vykonávajúcu inštrukcie v slede, závislom od výsledkov predchádzajúcich inštrukcií,
* vstupy, a výstupy a pomalé externé zariadenia.

Táto "Von Neumannova architektúra" sa používa v počítačoch dodnes. Správu z roku 1945 J. von Neumann zostavil v mene skupiny svojich spolupracovníkov projektu E.N.I.A.C. Správa o logickom návrhu digitálnych počítačov obsahovala podrobný návrh konštrukcie počítača, ktorý sa odvtedy stal známym ako E.D.V.A.C. V súlade s touto správou bol pod jeho vedením od roku 1946 do roku 1951 stavaný prvý počítač v Princeton Institute for Advanced Studies (IAS), ktorý býva niekedy označovaný ako von Neumannov.

Počítač bol postavený na týchto pravidlách:

# Počítač obsahuje operačnú pamäť, ALJ (aritmeticko- logická jednotka), radič, V/V zariadenia (vstupno-výstupné).
# Predpis pre riešenie úlohy je prevedený do postupnosti inštrukcií.
# Údaje a inštrukcie sú vyjadrené binárne.
# Údaje a inštrukcie sa uchovávajú v pamäti na miestach označovaných adresami.
# Ku zmene poradia inštrukcií sa používajú inštrukcie podmieneného a nepodmieneného skoku.
# Programom riadené spracovávanie dát prebieha v počítači samočinne.

Schéma von Neumannovho IAS počítača je na obrázku hore. V strede je aritmeticko-logická jednotka (ALJ). Činnosť celého počítača riadi radič. Radič odovzdáva povely operačnej pamäti, ALJ a V/V zariadeniam a späť od nich dostáva stavové hlásenia. Radič číta z operačnej pamäte inštrukcie, tieto dekóduje a prevádza na postupnosť signálov. Dáta číta ALJ z operačnej pamäte alebo zo vstupného zariadenia. ALJ dáta tiež odkladá do pamäte alebo zapisuje na výstupné zariadenia. Von Neumannov počítač IAS je významný preto, že až na malé výnimky je jeho schéma platná dodnes. 

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Architektúra počítača
Neumann, John von
QRIO

náhľad|QRIO
**QRIO** je humanoidný robot spoločnosti SONY.

Je nasledovníkom robota s označením SDR-4x.

Dokáže kráčať po rôznych povrchoch a tancovať, ako prvý robot dokázal bežať a poskakovať. Pre dosiahnutie plynulosti pohybov a malých rozmerov bol vyvinutý špeciálny servomotor Intelligent Servo Actuator ISA. ISA systém disponuje aj senzormi, ktorých úlohou je zisťovať v akej pozícii sa nachádzajú jednotlivé kĺby a špeciálnym riadiacim procesorom.

Pri „statickom pohybe“ sa využíva na stabilizovanie robota umiestnenie jeho ťažiska tak, aby kolmica, ktorá ním prechádza smerom k zemi bola v rámci nohy na ktorej robot stojí, alebo medzi jeho nohami, s cieľom robota stabilizovať. Dynamická chôdza je sprevádzaná pohybmi, pri ktorých ťažisko robota nemusí byť nutne v tzv. zóne stability, pretože do úvahy sa berie dynamika pohybu a sily gravitácie sa vyrovnávajú s odstredivými silami pohybu. Hovorí sa o tzv. Zero Moment Point ZMP. QRIO podobne ako človek využíva „dynamický typ pohybu“.

Robot disponuje senzormi v chodidlách, ktoré mu umožňujú detegovať typ povrchu, pomocou tlaku, ktorým povrch na robota pôsobí. Vďaka tomu je schopný detegovať skokové zmeny výšky povrchu až do  alebo šikmú plochu až do 10 stupňov a prispôsobiť sa im.

QRIO dokáže rozoznať mechanický tlak, ktorý je naň vyvíjaný a urobí krok smerom v ktorom je naň tlačené s cieľom zachovať svoju stabilitu a predísť pádu. Dokáže sa prispôsobiť tlaku, ktorý prichádza spredu, zozadu, zľava a sprava. Ak vyhodnotí situáciu tak, že pád je nevyhnutný, prispôsobí sa situácii a v smere pádu natiahne ruky. Riadiaci systém uvoľní servomotory, aby lepšie absorbovali pád. Následne robot zistí svoju pozíciu, obráti sa tvárou hore a dokáže sám vstať.

QRIO disponuje dvomi kamerami a stereoskopickým videním. Je schopný rozoznávať tváre ľudí, pričom si ich pamätá. Analogicky je schopný rozoznať aj ľudské hlasy. V hlave má namontovaných sedem mikrofónov a vie nielen rozoznávať slová ale aj určovať smer, odkiaľ zvuk prichádza. Dokáže tiež odpovedať, jeho slovník obsahuje desiatky tisíc slovíčok. Je schopný dialógu a zapamätá si niektoré informácie o človeku s ktorým sa rozpráva.

Disponuje emóciami, ktoré je schopný navonok prejavovať.

## Iné projekty

Kategória:Humanoidné roboty
Kategória:Roboty Sony
Nováky

**Nováky** sú mesto ležiace v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Mesto sa nachádza len 10 kilometrov od Prievidze.

## Poloha
Mesto sa nachádza v centrálnej časti Hornonitrianskej kotliny, na rieke Nitra, asi  južne od Prievidze. Zo západu do mesta zasahujú výbežky Nitrických vrchov, východný okraj mesta lemujú stráne pohoria Vtáčnik.

## Doprava
Nováky ležia na železničnej trati 140 (Nové Zámky – Prievidza). Železničná doprava je v regióne dobre využívaná, keďže vytvára spojenie medzi mestami Handlová, Prievidza, Nováky, Partizánske, Topoľčany, Nitra a Bratislava. Železničná stanica má zároveň aj dobrú polohu vzhľadom na to, že stojí na jednom námestí s autobusovou stanicou a v blízkosti centra mesta.

Cez Nováky vedie Európska cesta 572 a cesty 1. triedy číslo 9 a 64. Nováky zároveň ležia na rýchlostnej ceste R2, z ktorej je v okolí vybudovaný zatiaľ len úsek Nováky – Prievidza. V neďalekej Prievidzi sa nachádza aj letisko medzinárodného významu.

## Obyvateľstvo
### Etnické zloženie obyvateľstva
* Slováci – 90%
* Česi – 0,89 %
* Rómovia – 7 %
* Maďari – 0,25 %
* Ukrajinci – 0,07 %
* Nemci – 0,02 %
a iní

### Náboženské zloženie obyvateľstva
* rímski katolíci – 75 %
* bez vyznania – 25 %

## Priemysel
Nováky sú silne priemyselné mesto. Je tu široko rozvinutý chemický (Fortischem – bývalé Novácke chemické závody), energetický (tepelná elektráreň Nováky), banícky (Hornonitrianske bane Prievidza), strojársky a stavebnícky priemysel. Prvý krát bola tepelná elektráreň Nováky spustená do prevádzky už v roku 1953.

20. decembra 2023 bola ukončená ťažba v Bani Nováky, vyťažením poslednej tony sa ukončila ťažba hnedého uhlia na Slovensku.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Rímskokatolícky kostol sv. Mikuláša z roku 1677.

## Osobnosti mesta
* Ladislav Hagara (* 1944), slovenský mykológ a spisovateľ

## Partnerské mestá
* Jílové, Česko
* Oslavany, Česko

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Novákoch
* Železničná stanica Nováky

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Okres Prievidza
Kategória:Mestá na Slovensku
Kategória:Banské sídla na Slovensku
Leopoldov

**Leopoldov** je mesto na Slovensku ležiace v okrese Hlohovec v Trnavskom kraji.

## Polohopis
Mesto Leopoldov leží na dolnom Považí, na naplaveninách pôvodného riečiska Váhu,  severozápadne od Hlohovca,  severovýchodne od Trnavy a  km južne od Piešťan. Z východnej strany susedí kataster s Hlohovcom, z južnej strany s hlohoveckou miestnou časťou Šulekovom a zo severozápadnej strany s Červeníkom.

Mestom vedie cesta II/513, západným okrajom aj diaľnica D1. Leopoldov je dôležitý železničný uzol, kde železničnú trať Bratislava – Žilina križujú trate do Galanty a na Nitru.

## Názov
Mesto bolo v minulosti známe aj pod názvami: Neustadl, Neistadl ad penes Praesidium Leopoldopoliense, Ujhely, Ujváros, Ujvároska, Mestečko, Mestečko Leopoldov.

## Pamiatky
V meste je rímskokatolícky kostol sv. Ignáca z Loyoly z roku 1712, väznica z roku 1669 a pranier.

## Dejiny
Mesto Leopoldov bolo cirkevne osamostatnené v roku 1671. V tomto roku, teda osem rokov po založení mesta bol postavený aj prvý kostol zasvätený sv. Ignácovi. V júli 1683, keď veliteľ pevnosti Kielmansegg dal vypáliť celé mesto z obavy pred obsadením Turkami, vyhorel aj kostol. Po znovu postavení obce, bol postavený aj nový drevený kostol. Jeho stav bol však veľmi biedny. Desať rokov po vypálení obce v júli 1693 bol položený základný kameň nového kostola. Práce pokračovali veľmi rýchlo, a tak bol v októbri 1693 kostol vysvätený. Aj on však vyhorel v roku 1728. Nový kostol bol vystavaný z milodarov a vysvätil ho biskup Jozef Vito, v roku 1803. V roku 1813 rozvodnený Váh zaplavil obec a voda podmyla aj múry kostola. Oprava klenby bola nevyhnutná. Počas Slovenského povstania Hurbanovské vojsko chcelo obsadiť pevnosť Leopoldov. Veliteľ pevnosti vydal príkaz podpáliť Mestečko. Oheň zachvátil aj strechu a vežu kostola. Vežové hodiny a zvony požiar zničil. Škodu utrpelo aj vnútorné zariadenie. Oprava kostola bola nevyhnutná. V krátkom čase bola strecha kostola pokrytá šindľom, opravili sa múry, zrenovoval sa exteriér i interiér kostola. V roku 1863 bola dostavaná nová veža.

Farský úrad v Mestečku bol zriadený v roku 1775, matrika sa začala viesť od roku 1739. Do zriadenia samotnej fary vykonávali duchovnú správu Jezuiti z pevnosti. Patrónom kostola teda počas celej jeho pohnutej histórie bol Ignác z Loyoly. Pred kostolom je socha Panny Márie, rokokový stĺp z polovice 18. storočia, v kamennej pletencovej ohrade. Kostol má dva postranné oltáre a jeden hlavný oltár. Jeho interiér zdobia mnohé zaujímavé obrazy a sochy, no najväčším skvostom je vzácny organ umiestnený na kostolnom chóre. Kostol je situovaný v príjemnom prostredí miestneho parku a s nedávno zrekonštruovanou farou sú ozdobou námestia.

## Osobnosti
### Čestné občianstvo
;1997
* Emil Paulovič, akademický maliar
* PhDr. Milan Piovarči

;2004
* Karol Jančár (in memoriam)
* PhDr. Oto Kollárik (in memoriam)
* MUDr. Dmitrij Stankevič (in memoriam)

## Partnerské mestá
*  Fertőszentmiklós, Maďarsko
*  Kuřim, Česko

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Leopoldove
* Väznica Leopoldov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Okres Hlohovec
Kategória:Mestá na Slovensku
Kategória:Mestá v Trnavskom kraji
Pezinský amatérsky filmový festival

[náhľad|Svetelný nápis festivalu v [Pezinské kultúrne centrum|Pezinskom kultúrnom centre]]
**Pezinský amatérsky filmový festival** alebo **Pezinský alternatívny filmový festival** (**PAFF**) je medzinárodný festival amatérskej filmovej tvorby, ktorý sa koná v Pezinku už tradične v druhej polovici marca. 

Divákom predstavuje najmä nízkorozpočtové, nezávislé a študentské filmy rôznych žánrov, od filmov animovaných, filmov s nadsázkou, až po filmy experimentálne a rôznych formátov, od filmov celovečerných, krátkometrážnych, až po filmy 5 sekundové. V roku 2015 sa konal už 11. ročník dvojdňového festivalu, ktorý okrem filmov, v piatok tradične ponúka aj koncert a v sobotu viacero hostí a prednášok.

## História
PAFF v roku 2003 naštartovali amatérski filmoví nadšenci z pezinskej filmovej skupiny „Tichý dom“. Po nich prevzali organizačno-štafetový kolík ľudia nemenej zažratí do amatérskeho filmu z okolia OZ Kinečko a OZ PDF. Od roku 2014 festival organizovali ľudia z okolia OZ Kinečko a od roku 2019 ľudia z OZ Priatelia divadla a filmu.

## Iné projekty

## Externé odkazy

* - Oficiálna stránka

Kategória:Medzinárodné filmové festivaly
Kategória:Filmové festivaly na Slovensku
Kategória:Kultúra v Pezinku
C

**C** je tretie písmeno latinskej abecedy a zároveň piate písmeno slovenskej abecedy.

## Rôzne významy C
**C** môže byť:
* **v [[matematika|matematike]]:**
** rímska číslica 100; z lat. *centum* (C)
** v číselných sústavách so základom vyšším ako 12 predstavuje *C* číslicu *12*
** množina komplexných čísel (obvykle zapisované ako \mathbb{C})
** kombinačné číslo — označenie počtu kombinácií (C)
** v trojuholníku je *c* strana protiľahlá k vrcholu *C*
** v mnohouholníkoch so štyrmi a viacerými vrcholmi je *c* strana medzi vrcholmi *C* a *D*
** pri aplikácii Pytagorovej vety v tvare c^2 = a^2 + b^2 je c prepona pravouhlého trojuholníka
* **vo [[fyzika|fyzike]]:**
** značka konštanty rýchlosti svetla (c)
** značka tepelnej kapacity (C)
** značka mernej tepelnej kapacity (c)
** značka jednotky elektrického náboja coulomb (C)
** značka jednotky teploty stupeň Celzia (°C)
** koeficient aerodynamického odporu (Cx)
* **v [[elektrotechnika|elektrotechnike]]:**
** označenie štandardnej veľkosti článkov (nesprávne *batérií*) tvaru valca s priemerom 23&nbsp;mm a dĺžkou 43&nbsp;mm (A)
* **v [[sústava SI|sústave SI]]:**
** značka predpony SI pre 1/100, centi (c)
* v **[[chémia|chémii]]:**
** značka uhlíka (C)
* **v [[biochémia|biochémii]]:**
** aminokyselina cysteín (C)
** DNA báza cytozín (C)
** vitamín C
* **v [[hudba|hudbe]]:**
** tón C
* **v anglosaskom [[vzdelávanie|vzdelávaní]]:**
** priemerná známka (približne zodpovedajúca slovenskému stupňu *dobrý*)
* **autorské práva:**
** *c* umiestnené v krúžku znamená copyright — ©, niekedy len (c)
* **v [[informatika|informatike]]:**
** programovací jazyk C alebo jazyky od neho odvodené: C++, Objective-C, C#
** C:\ je konvenčné označenie prvého pevného disku, resp. prvého logického disku na primárnom oddiele v operačných systémoch založených na CP/M, napr. v DOS
* **v [[doprava|doprave]]:**
** medzinárodná poznávacia značka Kuby (C)
** označenie „červenej“ trasy pražského metra, vedúcej približne v smere sever–juhovýchod s konečnými stanicami Letňany a Háje
* **v [[obchodná činnosť|obchode]]:**
** symbol menovej jednotky cent (menová jednotka) (zapisované ako ¢)
* **v [[numizmatika (odbor)|numizmatike]]:**
** cent ako minca, pozri cent

## Iné projekty

Kategória:Písmená latinskej abecedy
Samo (panovník)

**Samo** (* ? – † 658/659) bol pôvodne kupec z Franskej ríše, ktorý sa v roku 623 stal vodcom kmeňového zväzu Slovanov existujúceho v 7. storočí a označovaného ako Samova ríša. O jeho živote a osobnosti je len veľmi málo dokladov, niekoľko stručných zmienok obsahuje Fredegarova kronika. V slovenskej historiografii sa považuje za jedného z prvých významných panovníkov uceleného štátneho útvaru, rozprestierajúceho sa na území dnešného Slovenska.

## Životopis
Primárnym zdrojom o živote Sama je štvrtá, posledná kniha Fredegarovej kroniky, ktorá má sama o sebe nejednoznačný pôvod a autora (resp. autorov), viď článok o tomto prameni. V tomto zdroji sa uvádza, že mal dvanásť žien z pokolenia Slovanov, s ktorými mal dvadsaťdva synov a pätnásť dcér.

Fredegar uvádza, že Samo pochádzal z kraja *Senonago*, čo podľa niektorých zdrojov zodpovedá územiu dnešného belgického mesta Soignies, prípadne mesta Sens vo Francúzsku. Na slovanské územie prišiel v spoločnosti ďalších franských kupcov zrejme začiatkom 20. rokov 7. storočia. Miestne kmeňové kniežatstvá si ho za vodcu (uvádza sa titul *rex* – kráľ) zvolili v roku 623 po tom, čo sa vyznamenal účasťou v slovanskom povstaní proti Avarom. Útvar, ktorému vládol, sa rozkladal medzi ich kaganátom a Franskou ríšou a zahŕňal časti územia viacerých dnešných stredoeurópskych štátov, primárne Česka, Rakúska a Slovenska. Aj keď išlo o nový štátny útvar, v porovnaní so svojimi dvoma veľkými susedmi malý, na čele so Samom dokázal fungovať a odolávať viac než 30 rokov. Pričinil sa o to pravdepodobne aj mier, ktorý od roku 626 medzi Avarmi a Slovanmi zavládol. 

Znakom Samových vodcovských schopností bola porážka austrázijských vojsk franského kráľa Dagoberta I. v bitke pri Wogastisburgu roku 631 alebo 632. Ozbrojený stret bol ťažiskovou udalosťou konfliktu Frankov so Samovou ríšou, ktorý sa odohral začiatkom 30. rokov 7. storočia. Podľa Fredegarovej kroniky sa spor vyhrotil po tom, čo Slovania na svojom území pobili a olúpili franských kupcov. Bitke malo predchádzať stretnutie Sama s Dagobertovým vyslancom, na ktorom panovník Slovanov odmietol franské požiadavky o finančnú náhradu. Po víťazstve pri Wogastisburgu Slovania dokonca podnikli viacero ozbrojených vpádov do Franskej ríše, až na územie dnešného Durínska. Pravdepodobne po porážke austrázijského vojska sa k Samovmu zväzu pridali aj Lužickí Srbi a ich knieža Dervan, ktorí pred tým podliehali pod franskú zvrchovanosť.

O Samovom neskoršom živote neexistujú spoľahlivé historické pramene, aj samotná Fredegarova kronika dovtedy opisuje skôr udalosti a reálie vo vzťahu ku Franskej ríši. Po jeho smrti v roku 658 alebo 659 sa nadkmeňový útvar, ktorému panoval, s najväčšou pravdepodobnosťou rozpadol na menšie jednotky.

## Pozri aj
* Samova ríša

## Referencie

## Literatúra
* 
* 
* Fredegarova kronika

## Zdroj

Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Vládcovia Slovenska
Kategória:Frankovia
Kategória:Narodenia v 7. storočí
Kategória:Úmrtia v 7. storočí
Ján Jacina

Doc. MUDr. **Ján Jacina**, CSc. (* 13. máj 1923, Brekov – † 20. jún 1990, Košice) bol slovenský lekár a pedagóg.

## Životopis
Narodil sa v roľníckej rodine. Po absolvovaní ľudovej školy v Brekove nastúpil do Gymnázia v Michalovciach. Začiatkom roku 1945 sa stal dobrovoľníkom v Československom armádnom zbore. Po trojmesačnom výcviku v Poprade sa stal veliteľom čaty a bol nasadený do bojov pri Vrútkach, kde bol ťažko ranený. V rokoch 19451948 študoval na Lekárskej fakulte Masarykovej univerzite v Brne, v štúdiu pokračoval na Lekárskej fakulte Slovenskej univerzite v Košiciach a v Bratislave.

V roku 1950 začína vyučovať na Lekárskej fakulte UPJŠ v Košiciach ako asistent, neskôr odborný asistent, v roku 1961 je docent, v roku 19621965 je dekan. Kandidátsku prácu obhájil roku 1961 na tému: Vylučovanie anorganického fosforu obličkami u dojčiat s umelou výživou, habilitačná práca: Renálne vylučovanie anorganického fosforu v detskom veku.

Je autorom alebo spoluautorom mnohých ďalších vedeckých a odborných prác publikovaných v zborníkoch a odborných časopisoch. Jeho diela boli publikované aj v zahraničných médiách. Bol členom vedeckej spoločnosti v Bratislave a zároveň primárom Detskej kliniky v Košiciach.

Po smrti v roku 1990 mu bol udelený titul Profesor in. memoriam.

Ako rodák obce Brekov sa aktívne zapájal do ochotníckeho divadla v obci. Bol vynikajúcim futbalistom a hrával za mužstvá Michalovského okresu: Michalovce, Budkovce, Trhovište, Lastomír.

Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Brekova
Brekovská brána

**Brekovská brána** je zúžená časť doliny Laborca, ležiaca juhozápadne od Humenného. Zo západu ju tvoria výbežky Nízkych Beskýd, z východu Vihorlatské vrchy. Brána je asi  široká a  dlhá a Laborec tu opúšťa sústavu kotlín a vstupuje do Východoslovenskej nížiny.

## Geológia
V priebehu neogénu, trvajúceho asi 23 miliónov rokov, sa v dôsledku nerovnomerných tektonických poklesov zemskej kôry pod horským oblúkom Karpát vytvorila rozsahla krajinná oblasť Východoslovenskej nížiny. Člení sa na centrálnu časť - Východoslovenskú rovinu a obvodovú časť - Východoslovenskú pahorkatinu. Jedným z deviatich podcelkov východoslovenskej pahorkatiny je Laborecká niva. Na severe a severovýchode Laboreckú nivu ohraničuje podcelok Vihorlatských vrchov - Humenské vrchy, tvoriace tektonické rozhranie Východoslovenskej nížiny a Humenskej kotliny. 

Pri stvárňovaní ich povrchu hrali značnú úlohu pohyby krýh pozdĺž zlomových porúch v smere pohoria, ale aj pozdĺž porúch, ktoré naň smerujú kolmo. Práve takejto poruche vďačí za svoju podobu prielomová dolina Laborca. Rozdeľuje Humenské vrchy na severozápadnú časť, postupne klesajúcu pod náplavy Ondavky a centrálnu časť, so súvislým ústredným chrbtom Krivoštianky, s pokračovaním až k vulkanitom Vihorlatu. Svedčí o tom, že tok Laborca je starší ako Humenské vrchy.

Prielom vznikol pozdĺž zlomu, pozvoľným zarezávaním rieky do dvíhajúcej sa horskej prekážky, pravdepodobne za súčasného poklesávania priľahlých zníženín. Svedčia o tom zvyšky eróznych terás rieky v zlome, vo výškach 100-150 m od dnešnej hladiny Laborca. Nasledovali ďalšie statisícročia, kým neúnavná rieka na poklesávajúcom území svojou akumulačnou činnosťou nahromadila usadeniny štrkov, pieskov a kalových nánosov, vytvoriac nivu, rozprestierajúcu sa pozdĺž Laborca až k Michalovciam.

## Doprava
Bránou vedú hlavné severojužné cestné (cesta I/74) a železničné spojenia (Michalovce – Humenné) medzi Michalovcami a Humenným.

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Brekov
Kategória:Východoslovenská nížina
Kategória:Brány (geomorfologické) na Slovensku
Kategória:Geografia okresu Humenné
Brekovská jaskyňa

**Brekovská jaskyňa** je novoobjavená jaskyňa vyhlásená za prírodnú pamiatku v roku 2006. Nachádza sa v katastrálnom území obce Brekov v okrese Humenné v Prešovskom kraji. Rozloha ochranného pásma bola stanovená na 15,2648 ha. 

Z geologického hľadiska sa v okolí obce Brekov nachádzajú viaceré pozoruhodné útvary. Povrch tvoria štvrtohorné náplavy so sprašovými a svahovými hlinami, vápence, dolomity a bridlice s jaskyňami. V oblasti Rekovo, Viničná skala a vrchu Klokočiny () sa nachádza chránená jaskynná oblasť s Veľkou Artajamou a novoobjavená Brekovská jaskyňa. V starých záznamoch sa hovorí, že ide o veľký jaskynný komplex, ktorý sa tiahne pravdepodobne aj popod koryto rieky Laborec. Je zaujímavé, že pečať brekovských richtárov za starých čias obsahovala obraz sovy a jaskyňa sa nazývala „sovia jaskyňa“. Jaskyňa nie je v súčasnosti prístupná pre verejnosť, no je možné prísť až k veľmi hlbokej jame (jaskyni).

Prístup k jaskyni je od kameňolomu. Tento otvor do jaskynných priestorov je následkom prerazenia ťažby z kameňolomu. Vchod je z tejto strany opatrený mrežami kvôli vandalom, ktorí ničia výzdobu jaskynných priestorov. Asi  smerom, v ktorom pokračuje jaskyňa, sa nachádza i Veľká artajama. Diera-artajama je hlboká vertikálne približne 15 metrov. Je to i vchod do jaskyne, ktorý je známy už stáročia. Pokračuje po malej plošinke hlbšie, kde sa rozvetvuje cez malé priechody. Jaskynná výzdoba je na všetkých dostupných miestach poškodená vandalmi. Vchod dovnútra je nebezpečný.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Kategória:Brekov
Kategória:Jaskyne na Slovensku
Kategória:Chránené územia v okrese Humenné
Kategória:Prírodné pamiatky v Prešovskom kraji
Irina Nevická

**Irina Nevická**  (* 10. december 1886, Zbudská Belá – † 21. november 1965) bola ukrajinská spisovateľka. 

Narodila sa v učiteľskej rodine. Svoje detstvo prežila v Prešove a v Starej Ľubovni. Študovala v nemeckej národnej škole a potom na Pedagogickej fakulte v Prešove, ale štúdium nedokončila. Nejaký čas žila v Čičave, v Údole a v Užhorode. V roku 1922 sa presťahovala do Prešova, kde žila až do smrti (november 1966).

Prvé diela uverejňovala v časopisoch *Nedeľa* a *Náuka*. Knižne vyšli *Pravda pobidyla* (1924), *Darček* (1929), *Matij Kukolka* (1968,1994). Napísala tiež viacero dramatických diel, z ktorých knižne vyšla len hra *Bože provydiňňa* (1925).

I. Nevická má dôležité miesto v našom kultúrnom živote. Svojou angažovanosťou sa vo veľkej miere pričinila o pozdvihnutie národného a kultúrneho života v Podkarpatskej Rusi a na východnom Slovensku v medzivojnovom období. Svedčí o tom založenie ženského spolku (*Prosvita*) v roku 1922. Vydala prvý ženský kalendár na východnom Slovensku a v roku 1931 vydávala v Prešove časopis *Slovo národa*, ktorý vychádzal dvakrát do mesiaca a bol písaný po ukrajinsky.

## Externé odkazy
* Združenie Milénium Údol 

Kategória:Narodenia v 1886
Kategória:Úmrtia v 1965
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Ukrajinskí spisovatelia
Kategória:Slovenské osobnosti ukrajinského pôvodu
Kategória:Osobnosti zo Zbudskej Belej
Appeasement

thumb|Európa v rokoch 1935 – 1939
**Appeasement** (čítaj *apízment*, *epízment* z angl. zmierovanie, zmierňovanie) je pojem, ktorým sa v politológii označuje politicko-vojenská stratégia ústupkov, zmierňovania a tolerancie aj za cenu nevýhodnej alebo poníženej situácie, s cieľom nevyprovokovať vojenský alebo politický konflikt.

## Politika appeasementu v medzivojnovom období
Od 2. svetovej vojny získal tento pojem negatívnu konotáciu a stal sa synonymom slabošstva, zbabelosti a sebaklamu. V tomto historickom kontexte znamená appeasement politiku ústupkov a uzmierňovania si nacistického Nemecka v rokoch 1933 – 1939 predstaviteľmi Spojeného kráľovstva a Francúzska. Mocnosti vychádzali z toho, že ak si dovolia Hitlerovi uspokojiť si územné nároky na východe Európy, tak sa nebude snažiť prenikať na západ.

V tridsiatych rokoch Nemecko uplatňovalo veľmi agresívnu zahraničnú politiku. Hitler vystupoval so svojimi nárokmi vždy takým spôsobom, akoby už išlo o jeho posledné požiadavky. Nemecko hrubo porušovalo podmienky Versaillskej zmluvy a európske veľmoci proti tomu nezasiahli.

### Konkrétne príklady politiky appeasementu
* V roku 1935 začalo Nemecko budovať námornú flotilu a Spojené kráľovstvo proti tomu nezasiahlo. Naopak, s Nemeckom podpísalo námornú dohodu, v ktorej povolila Británia Nemcom postaviť si loďstvo.
* V roku 1935 sa konal plebiscit v Sársku – bol zmanipulovaný, ale európske mocnosti ho uznali.
* V roku 1936 začali Nemci (znova v rozpore s Versaillskou dohodou) remilitarizovať Porýnie.
* Nemecko uzatvorilo vojenské dohody s Talianskom a ZSSR
* 12. marca 1938 prebehol tzv. anšlus – Nemecko anektovalo Rakúsko (resp. Rakúsko sa „dobrovoľne“ nechalo anektovať)
* 29. septembra 1938 – Mníchovská dohoda
* Nemecko požadovalo Gdańsk a sever Poľska

Pri poslednej požiadavke sa európske mocnosti spamätali a skončili politiku appeasementu.

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Dejiny 20. storočia
Kategória:Dejiny Európy
Kategória:Politológia
Kostra dolnej končatiny

**Kosti dolnej končatiny** (lat. *ossa membri inferioris*) sa delia na
* kosti pletenca panvy (lat. *cingulum membri inferioris*)
** panvová kosť (lat. *os coxae*)
* kosti voľnej časti dolnej končatiny (lat. *ossa membri inferioris liberi*)
** stehenná kosť (lat. *femur*)
** jabĺčko (lat. *patella*)
** kosti predkolenia (lat. *ossa cruris*)
*** píšťala (lat. *tibia*)
*** ihlica (lat. *fibula*)
** kosti nohy (lat. *ossa pedis*)
Lopatka

thumb|Ľavá lopatka - predná plocha (''fac. costalis'')
thumb|Ľavá lopatka - zadná plocha (''fac. dorsalis'')
thumb|Poloha lopatky vzhľadom k hrudníku a kľúčnej kosti. Pohľad odzadu.
**Lopatka** (lat. *scapula*) patrí medzi kosti hornej končatiny. Je to plochá kosť, trojuholníkovitého tvaru. Je uložená na chrbte, medzi hrudnými svalmi v úrovni 2. až 7. rebra. Tvorí kĺb s ramennou kosťou. S kľúčnou kosťou vytvára pletenec hornej končatiny.

## Anatómia
Lopatka má horný, vnútorný a vonkajší okraj. **Horný okraj** (*margo superior scapulae*) je tenký. Na povrchu má zárez (*incisura scapulae*), ktorý je doplnený väzom (*ligamentum transversum scapulae superius*) na otvor. Cez tento otvor prechádza nadlopatkový nerv (*nervus suprascapularis*). Horný okraj prechádza do zobákovitého výbežku (zobák, *processus coracoideus*). **Vnútorný okraj** (*margo medialis scapulae*) je dlhší a hrubší, obrátený smerom k chrbtici a dobre hmatný. **Vonkajší okraj** (*margo lateralis scapulae*) je najhrubší, obrátený k podpažiu.

Tieto okraje zvierajú tri uhly. Horný (*angulus superior*) a dolný uhol (*angulus inferior*). Tretí, vonkajší uhol (*angulus lateralis*) je oddelený od ostatnej kosti miernym zúžením – tzv. krčkom lopatky (*collum scapulae*). Okraj má na svojom povrchu kĺbovú jamku (*cavitas glenoidalis*), pre spojenie s hlavicou ramennej kosti. V hornej časti krčku, nad kĺbovou jamkou je nadkĺbový hrbolček (*tuberculum supraglenoidale*), na ktorom začína dlhá hlava dvojhlavého svalu ramena (*musculus biceps brachii*). Pod kĺbovou jamkou je podkĺbový hrbolček (*tuberculum infraglenoidale*), na ktorom začína dlhá hlava trojhlavého svalu ramena (*musculus triceps brachii*).

Lopatka má prednú a zadnú plochu. **Predná plocha** (*facies costalis*) je mierne vyhĺbená a upína sa tu začiatok podlopatkového svalu (*musculus subscapularis*). **Zadná plocha** (*facies dorsalis*) je rozdelená hrebeňom (*spina scapulae*) na dve časti. Menšia časť nad hrebeňom je nadhrebeňová jama (*fossa supraspinata*) a väčšia je podhrebeňová jama (*fossa infraspinata*). Hrebeň lopatky preklenuje zadnú časť od vnútorného okraja k vonkajšiemu uhlu. Tu prechádza do výbežku – tzv. nadplecok alebo nadpažok (*acromion*), ktorý má kĺbovú plôšku (*facies articularis acromii*) pre spojenie s kľúčnou kosťou.

## Funkcia
Lopatka sa môže vo svojom svalovom závese dobre pohybovať. Môže sa vytočiť k chrbtici – retrakcia, vytočiť sa ramenným kĺbom dopredu – protrakcia, klesať a dvíhať sa – depresia a elevácia a mierne sa otáčať dolným uhlom navonok a späť – rotácia. Do strednej polohy, z ktorej sa dajú robiť všetky pohyby lopatky, je uvedená, položením dlane na zátylok.

Spojenie lopatky a kľúčnej kosti je pomerne pevné. Niekedy sa tu nachádza kĺbny disk. Pohyby tohoto kĺbu doplňujú pohyby v kĺbe kľúčno – hrudnom. Tieto pohyby sú dobre hmatné.

Pohyby ramenného kĺbu sú opísané samostatne.

## Zdroj
* Čihák R.: Anatomie 1. Avicenum, 1987.
* Schumacher G. H.: Anatómia pre stomatológov. Osveta, 1992. ISBN 80-217-0429-2.

Kategória:Kosti hornej končatiny
Kostra človeka

thumb|Kostra človeka
**Kostra človeka** (lat. *humana osseus* alebo *sceletum*) je tvorená navzájom spojenými kosťami. Kostra dáva telu pevnosť a vnútornú oporu. Chráni vnútorné orgány a určuje tvar a rozmery tela.

Kostru tvorí osová kostra a kostra končatín.

Kosti (lat. *ossa*) majú dve funkcie
* Tvoria pevnú oporu mäkkých častí tela
* Tvoria páky, ktoré sa pohybujú silovým pôsobením svalov

Kostru človeka rozdeľujeme na niekoľko častí:
* Lebka (lat. *cranium*)
* Kosti trupu (lat. *ossa trunci*)
* Kosti hornej končatiny (lat. *ossa membri superioris*)
* Kosti dolnej končatiny (lat. *ossa membri inferioris*)

Kategória:Kosti
Lebka

náhľad|Bočný pohľad na lebku človeka.

**Lebka** () je súčasť kostry stavovcov, ktorá predovšetkým chráni mozog. Je vytvorená z množstva lebečných kostí a je pohyblivo naviazaná na chrbticu.

Zvyčajne na nej rozoznávame časť tvárovú a mozgovú (mozgovňu). Tvárová časť obsahuje vyústenia zmyslových orgánov a ústnu dutinu. Dutá mozgová časť chráni mozog.

## Lebka človeka
Lebka patrí medzi kosti človeka, je kostrou hlavy.

Lebka sa skladá z 28 samostatných kostí, ktoré sú spojené navzájom švami (lat. *suturae*), sánka (lat. *mandibula*) je pripojená k lebke pomocou 2 čeľustných kĺbov (lat. *articulatio temporomandibularis* = spánkovosánkový kĺb). Ku kostre hlavy patrí ešte jazylka (lat. *os hyoideum*), ktorá však nie je s lebkou kĺbovo, prípadne syndezmoticky (švami) spojená, preto sa neradí medzi kosti lebky.

Lebka sa delí na tvárovú a mozgovú časť (mozgovňa) a tak sú delené aj kosti, ktoré ju tvoria:
* **Tvárová časť** (lat. *splanchnocranium, viscerocranium*) - tvorí kostenú oporu pre začiatok tráviaceho a dýchacieho ústrojenstva:
** dolná nosová mušľa (lat. *concha nasalis inferior*) - 2x
** lícna kosť (lat. *os zygomaticum*) - 2x
** podnebná kosť (lat. *os palatinum*) - 2x
** čeľusť (lat. *maxilla*) - 2x
** sánka (lat. *mandibula*) - 1x
** jazylka (lat. hyoideum) - 1x
** sluchové kostičky (lat. ossicula auditus) - 3x
** čelová kosť (lat. *os frontale*) - 1x
** slzná kosť (lat. *os lacrimale*) - 2x
** čuchová kosť (lat. *os ethmoidale*) - 1x
** nosová kosť (lat. *os nasale*) - 2x
* **Mozgová časť** (lat. *neurocranium*) - delí sa na lebečnú spodinu (lat. *basis cranii*) a lebečnú klenbu (lat. *calvaria* alebo *calva*)
** záhlavná kosť (lat. *os occipitale*) - 1x
** spánková kosť (lat. *os temporale*) - 2x
** klinová kosť (lat. *os sphenoidale*) - 1x
** temenná kosť (lat. *os parietale*) - 2x
** čerieslo (lat. *vomer*) - 1x
Vo vnútri lebky je lebečná dutina (lat. *cavum cranii*).

Existujú aj iné delenia, napríklad na lebkovú klenbu (), lebkovú spodinu () a kosti tváre.

## Referencie

## Iné projekty
Kosti trupu

**Kosti trupu** (lat. *ossa trunci*) nazývané aj osová kostra človeka, sa delia na:

*stavce (lat. *vertebrae*)
*rebrá (lat. *costae*)
*hrudná kosť (lat. *sternum*)

Stavce tvoria chrbticu. 
Rebrá, hrudná kosť a hrudné stavce tvoria kostru hrudníka.

Kategória:Kosti
Ramenná kosť

**Ramenná kosť** (lat. *humerus*) patrí medzi kosti hornej končatiny človeka.

Ramenná kosť je typickou dlhou kosťou, rozlišujeme na nej telo a dva konce, proximálny a distálny.
* **Telo kosti ramena** (lat. *corpus humeri*) - proximálne má kruhový prierez, distálne má prierez v tvare trojuholníka. Vďala trojuholníkovitému tvaru na ňom rozoznávame tri hrany, (lat. *margo*) a tri plochy (lat. *facies*)
** zadná plocha (lat. *facies posterior*) - ohraničuje ju *margo medialis* a *margo lateralis*, prebieha ňou *sulcus nervi radialis*, prebieha zhora dolu a špirálovito sa zatáča laterálne.
** predná vnútorná plocha (lat. *facies anterior medialis*)
** predná vonkajšia plocha (lat. *facies anterior lateralis*) - zhruba v polovici dĺžky kosti sa tu nachádza *foramen nutricium*, ktorý prebieha distálne vo forme *canalis nutricius*. Proximálne od *foramen nutricium* je *tuberositas deltoidea*, kam sa upína *musculus deltoideus*.
** predný okraj (lat. *margo anterior*) - je naznačený len slabo, niektoré zdroje ho neuvádzajú
** vonkajší okraj (lat. *margo lateralis*)
** vnútorný okraj (lat. *margo medialis*)
* **Proximálny koniec kosti** (lat. *extremitas superior* alebo *epiphysis proximalis*) - rozširuje sa do pologuľovitej hlavice, *caput humeri*, smeruje mediálne, proximálne a dorzálne, je styčnou plochou pre spojenie s lopatkou (lat. *scapula*). Od tela kosti je ohraničený krčkom, *collum anatomicum*, ktorý nie je príliš zúžený. Distálne od *collum anatomicum* sú dva hrbolčeky, *tuberculum majus*, umiestnený laterálnejšie a *tuberculum minus*, ktorý je mediálnejšie, smerom distálne pokračujú do príslušných hrán, *crista tuberculi majoris* a *crista tuberculi minoris*. Hrbolčeky a hrany spolu ohraničujú brázdu, *sulcus intertubercularis*, do ktorej sa vkladá šľacha dlhej hlavy dvojhlavého svalu, *tendo capitis longi m. bicipitis brachii*. Distálne od hrbolčekov je druhé zúženie, označované ako *collum chirurgicum*.
* **Distálny koniec kosti** (lat. *extremitas inferior* alebo *epiphysis distalis*) - je predozadne sploštený, do strán vybieha vo forme *epicondylus lateralis* a *epicondylus medialis*, ktorý je mohutnejší a na jeho zadnej strane prebieha *sulcus nervi ulnaris*. Na radiálnej strane má hlavičku (lat. *capitulum humeri*) pre spojenie s vretennou kosťou, (lat. *radius*). Ulnárne je umiestnená kladka (lat. *trochlea humeri*) pre spojenie s *incisura trochlearis* na lakťovej kosti (lat. *ulna*). Na prednej ploche kosti ramena, proximálne od *trochlea humeri* je umiestnená *fossa coronoidea* a proximálne od *capitulum humeri* je umiestnená *fossa radialis*. Na zadnej ploche je *fossa olecrani*.

Kategória:Kosti
Jabĺčko

::*Jabĺčko môže byť aj malé jablko, pozri [[jablko]].*
náhľad|Ľavá patella – facies anterior
náhľad|Ľavá patella – facies articularis
**Jabĺčko** alebo **patela** (lat. *patella*) je najväčšia sezamská kosť patriaca medzi kosti dolnej končatiny človeka. Je súčasťou úponovej šľachy štvorhlavého stehenného svalu. Proximálne je zaoblená v *basis patellae*, distálne vybieha do hrotu – *apex patellae*.

Rozoznávame na nej dve plochy
* predná plocha (lat. *facies anterior*), ktorá je drsná
* zadná plocha (lat. *facies articularis*), ktorá je pozdĺžnou hranou rozdelená na dve plochy, menšiu mediálnu a väčšiu laterálnu. *Facies articularis patellae* sa prikladá k *facies patellaris* na stehennej kosti.

Kategória:Kosti dolnej končatiny
Yves Le Prieur

thumb|Guľometná batéria štvoritá - automaticky zameriavaná
**Yves Paul Gaston Le Prieur** (* 23. marec 1885, Lorient, Francúzsko – † 1. jún 1963, Nice,) bol korvetný kapitán francúzskeho námorného loďstva a vynálezca. Považuje sa za zakladateľa moderného prístrojového potápania. Okrem toho má „na svedomí“ mnohé ďalšie vynálezy, z ktorých väčšina bola pôvodne určená na vojenské účely.

## Vynálezy
* Ako atašé francúzskeho veľvyslanectva v Tokiu zostrojil (poručík) Le Prieur spolu s poručíkom Širó Aibarom klzák z bambusových tyčiek a plátna. V lietadle sa 5. decembra 1909 konal prvý let človeka na území Japonska.

* V apríli roku 1916 francúzska armáda prvýkrát použila v bitke pri Verdune bojové rakety vzduch-vzduch na pevné palivo s elektrickým odpaľovaním, ktoré skonštruoval (kapitán) Le Prieur a ktoré boli odpálené zo stíhacieho lietadla Nieuport. Rakety boli určené na ničenie nemeckých pozorovacích balónov. Rakety sa používali do roku 1918.

* V auguste 1926 skonštruoval a predviedol prvý nezávislý potápačský dýchací prístroj s konštantným prietokom dýchacieho plynu.

### Ďalšie vynálezy
* automatické zameriavanie delových hlavní z pohybujúcich sa lodí
* umelý horizont pre lietadlá
* hĺbkové a letecké bomby
* celotvárová potápačská maska
* nepremokavý potápačský oblek vyhrievaný teplou vodou
* potápačská klietka proti žralokom
* vodotesné puzdro na fotoaparát
* trojrozmerná kinematografia

## Referencie


## Literatúra
* Emmanuel Salmon-Legagneur (dir.) et al. (préf. Yvon Bourges, anc. ministre, prés. du conseil régional de Bretagne), Les noms qui ont fait l'histoire de Bretagne : 1 000 noms pour les rues de Bretagne, Spézet, Coop Breizh et Institut culturel de Bretagne, 1997, 446 p. (ISBN 978-2-84346-032-6)

## Externé odkazy
* Service Historique de la Défense

Kategória:Potápanie
Kategória:Francúzske vojenské osobnosti
Kategória:Francúzski vynálezcovia
Párnica

**Párnica** je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín. Obec sa nachádza na križovatke ciest, kde z cesty Kraľovany - Dolný Kubín odbočuje cesta Párnica - Zázrivá - Terchová - Žilina.

## Dejiny
S názvom Párnica sa prvýkrát stretávame pri popise chotára Istebné. V archívnych dokumentoch z roku 1382 sa spomína, že hranice chotára končili niekde pri potôčiku *Parnicza* (dnes Zázrivka). S najväčšou pravdepodobnosťou vtedy obec Párnica ešte neexistovala. Pôvod názvu bol odvodený údajne od prameňa teplej vody tzv. teplice, alebo parnice ktorý sa nachádza za obcou smerom na sever.

Ani počas zimných mesiacov voda nezamŕzala a neustále sa z nej parilo. V sedemdesiatych rokoch 20. storočia tu hydrológovia uskutočnili prieskumný vrt.

Prvá písomná zmienka o existencii Párnice pochádza z roku 1420. V priebehu druhej polovice 15. storočia a začiatkom 16. storočia Párnica zaznamenávala priaznivý rozvoj. Zložitým obdobím v dejinách tejto obce bola druhá polovica 17. storočia. Počet obyvateľov sa v priebehu 18. a 19. storočí neustále menil. 

V 18. storočí žilo na 19 raliach 876 obyvateľov a o 30 rokov neskôr iba 685. V roku 1918 bolo v Párnici evidovaných okolo 1091 obyvateľov. Ich hlavným zdrojom obživy bolo poľnohospodárstvo spojené s chovom dobytka a oviec. Časť z nich sa venovala ťažbe dreva. Obyvateľstvo Párnice tvorili predovšetkým sedliaci.
Okrem poľnohospodárstva sa venovali aj remeslám. Rozšírené bolo najmä kolárstvo, stolárstvo a rezbárstvo, ženy sa venovali šitiu a vyšívaniu. V roku 1930 žilo v 219 domoch 1104 ľudí. V 30. rokoch 20. storočí sa v Párnici rozmáhali socialistické myšlienky, ktoré boli najmä odrazom zlej hospodárskej situácie.

Počas druhej svetovej vojny sa stala útočiskom partizánskeho odboja.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Evanjelický kostol, jednoloďová rondokubistická stavba s pravouhlym ukončením presbytéria a predstavanou vežou z rokov 1926-1927. Autorom projektu je Ján Burian. Nachádza sa tu drevený stupňovitý oltár s obrazom od Milana Thomku Mitrovského z roku 1928. Fasáde dominuje predstavaný portikus s výraznou korunnou rímsou a trojuholníkovým štítom. Poloblúčkové detaily na rímse a pod oknami, či výrazná okrová farebnosť sú typickými znakmi dobového rondokubizmu.

súbor:Párnica MF1.jpg|Evanjelický kostol 

## Šport
Párnica je obec s dobrým usmiestnením na rieke Orava. Práve pri Párnici je známy úsek pre milovníkov vodných športov, napríklad raftingu.

## Osobnosti obce
### Rodáci
* Adam Hlovík (* 1793 - † 1851), evanjelický farár a zberateľ ľudových piesni
* Ján Hlovik (* 1804 – † 1862), učiteľ a zberateľ ľudovej slovesnosti a piesní
* Ján Tréger (* 1884 - † 1957), lekár, univerzitný profesor
* Štefan Pacák (* 1908 - † 1985), ichtyológ
* Andrej Melicherčík (* 1917 - † 1966), vysokoškolský profesor, redaktor, zberateľ ľudových piesní,národopisec
* Ľudmila Rampáková  (* 1922 - † 2003), redaktorka, prekladateľka, literárna kritička a historička

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Dolný Kubín
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 2754
Vretenná kosť

**Vretenná kosť** alebo **rádius** (lat. *radius*) patrí medzi kosti hornej končatiny človeka.

Vretenná kosť je uložená v predlaktí, na jeho palcovej strane. Je to dlhá kosť, rozlišujeme na nej telo a dva konce, proximálny a distálny.

* **Telo vretennej kosti** (lat. *corpus radii*) - na priereze má trojuholníkovitý tvar, má tri hrany, *margo anterior*, *margo posterior*, ktoré sú zaoblené a *margo interosseus*, ktoré je ostré a namierené proti lakťovej kosti (lat. *ulna*). Vretenná kosť má tri plochy, *facies anterior*, na ktorej je *foramen nutricium* a proximálne pokračuje do *canalis nutricius*, *facies posterior* a *facies lateralis*. Na hranici s proximálnym koncom vretennej kosti je mohutný hrboľ *tuberositas radii*, proximálne od neho je kosť zúžená do krčka, *collum radii*.
* **Proximálny koniec vretennej kosti** (lat. *extremitas superior* alebo *epiphysis proximalis*), tvorí ho *caput radii*, hlava, ktorej proximálna plocha je konkávna a tvorí ju *fovea capitis radii*. Po svojom obvode má valcovú kĺbovú plôšku *circumferentia articularis radii*, ktorou sa spája s *incisura radialis* na lakťovej kosti.
* **Distálny koniec vretennej kosti** (lat. *extremitas inferior* alebo *epiphysis distalis*) je zosilnený a rozšírený, radiálnym smerom vybieha do *processus styloideus radii*. Na ulnárnej strane je zárez, *incisura ulnaris*, ktorá nesie kĺbovú plochu pre spojenie s lakťovou kosťou. Distálne je kĺbová plocha, *facies articularis carpea*, pre spojenie s kostičkami zápästia.

Kategória:Kosti hornej končatiny
Lakťová kosť

**Lakťová kosť** (lat. *ulna*) patrí medzi kosti hornej končatiny človeka.

Lakťová kosť je typická dlhá kosť, uložená je na malíčkovej strane predlaktia. Skladá sa z tela a dvoch koncov, proximálneho a distálneho...

* **Telo lakťovej kosti** (lat. *corpus ulnae*) má na priereze tvar trojuholníka. Má tri hrany, *margo anterior*, *margo posterior* a *margo interosseus* a tri plochy, *facies anterior*, *facies medialis* a *facies posterior*. Na *facies anterior* je *foramen nutricium*, ktorý proximálne pokračuje do *canalis nutricius*, v proximálnej časti, na hranici s proximálnym koncom kosti, je *tuberositas ulnae*. 
* **Proximálny koniec lakťovej kosti** (lat. *extremitas superior* alebo *epiphysis proximalis*) je zosilnený a vybieha smerom dozadu ako *olecranon*. V prednej časti tohto výbežku je polmesiačikovitý zárez *incisura trochlearis*, ktorú smerom dopredu ohraničuje *processus coronoideus*. Na radiálnej strane tohto výbežku je *incisura radialis*, pre kĺbové spojenie s *circumferentia articularis radii*. Smerom vzadu od *incisura radialis* začína *crista m. supinatoris*, prechádzajúca až na proximálnu časť tela lakťovej kosti.
* **Distálny koniec lakťovej kosti** (lat. *extremitas inferior* alebo *epiphysis distalis*) je zaokrúhlený a je zakončený hlavou *caput ulnae*, na ktorej je po obvode *circumferentia articularis ulnae* pre spojenie s vretennou kosťou (lat. *radius*). Smerom ulnárne dozadu vybieha lakťová kosť do výbežku *processus styloideus ulnae*.

Kategória:Kosti hornej končatiny
Záprstná kosť

thumb|Záprstné kosti ľavej ruky, pohľad z predu
thumb|Záprstné kosti ľavej ruky, pohľad z mediálnej strany

**Záprstná kosť** () patrí medzi kosti hornej končatiny človeka.

Záprstné kosti tvoria súčasť ruky, je ich päť a označujeme ich číslom I až V, pričom číslovanie sa začína od palcovej záprstnej kosti.

Rozlišujeme na nich:
* **Telo** (lat. *corpus*) - má tri plochy, zadnú, a dve bočné, ktoré sú smerom k dlani oddelené nevýraznou hranou. Na volárnej strane je *foramen nutricium* prechádzajúci do *canalis nutricius*. 
* **Základňa** (lat. *basis*) - proximálny, rozšírený koniec záprstnej kosti
* **Hlavica** (lat. *caput*) - distálny, rozšírený koniec záprstnej kosti

Priestory medzi záprstnými kosťami sa označujú *spatia interossea metacarpea*.

Kategória:Kosti hornej končatiny
Al-Ma’mún

**Al-Ma’mún** () alebo **Abú Džafár al-Ma’mún ibn Hárún ar-Rašíd** alebo **Abd Alláh al-Ma’mún ibn Hárún ar-Rašíd** (* 786, Bagdad – † 833) bol siedmy kalif dynastie Abbásovcov.

Al-Ma’mún sa narodil v septembri 786 v Bagdade ako syn legendárneho kalifa Hárúna ar-Rašída a perzskej matky.

Kalif Hárún ar-Rašíd nariadil, aby sa po jeho smrti stal kalifom starší syn Al-Amín a Al-Ma’mún mal byť guvernérom Chorasánu a východného Iránu. Po Al-Amínovej smrti mal nastúpiť na trón jeho brat. Kalif Al-Amín však obišiel svojho brata a nariadil, že nástupcom sa má stať jeho syn Musa. To viedlo ku konfliktu medzi bratmi, Al-Ma’mún napadol Bagdad vojskom pod vedením generála Táhira ibn Husajna a víťazil. Po uzurpácii kalifskeho trónu vládol nejaký čas z mesta Merv v Chorasáne, neskôr však bol nútený vrátiť sa do Bagdadu.

Táhir ibn al-Husajn bol za svoje zásluhy vymenovaný za guvernéra Chorasánu, jeho politická moc však nebezpečne vzrastala, napriek Al-Ma’múnovým snahám o centralizáciu moci. Táhirovci založili dynastiu ktorá formálne podliehala chalífátu, ale v skutočnosti ovládala Chorasán a priľahlé územia v rokoch 821873.

Za vlády Al-Ma’múna dosiahol kalifát Abbásovcov svoj kultúrny vrchol. V roku 832 založil Al-Ma’mún v Bagdade inštitúciu zvanú *[[Dom múdrosti]]* (*Bajt al-hikma*), v ktorej vznikali preklady gréckych diel z oblasti filozofie, medicíny a prírodných vied. Najmä preklady filozofických diel prispeli k výkladu Koránu.

V roku 832 dal otvoriť (vybúrať do nej otvor) Cheopsovu pyramídu v Gíze.

Následníkom Al-Ma’múna sa stal jeho brat Al-Mu’tasim.

Kategória:Narodenia v 786
Kategória:Úmrtia v 833
Kategória:Abbásovci
Kategória:Osobnosti z Bagdadu
SI

**SI** (z fr. **''S**ystème **I**nternational (d'Unités)*) je skratka pre *'Medzinárodnú sústavu jednotiek'''.

Medzinárodná sústava jednotiek zoskupuje najpoužívanejšie fyzikálne jednotky. Medzinárodne garantuje definície jednotiek a uchovanie etalónov Medzinárodný úrad pre miery a váhy v Sèvres vo Francúzsku. Na Slovensku je to Slovenský metrologický ústav. Jednotky, ktoré je možné na Slovensku používať, vrátane jednotiek SI, sú definované Vyhláškou Úradu pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR č. 173/2018 Z. z. o zákonných meracích jednotkách.

## Základné jednotky
Základných jednotiek je sedem: sekunda, meter, kilogram, ampér, kelvin, mól a kandela. Definície týchto jednotiek sa postupom času menili, ich posledná aktualizácia prebehla v roku 2019.

## Odvodené jednotky
Odvodené jednotky sa tvoria kombináciou základných jednotiek, kvôli dĺžke a zložitosti sa niektoré z nich označujú novým názvom. Medzi tieto patria napríklad coulomb, kilogram na meter kubický, meter štvorcový, meter kubický, meter za sekundu, newton, ohm, pascal, volt, watt, henry, farad, joule, weber, Ampér závit na meter, siemens, hertz, sievert a iné.

## Predpony
Predpony slúžia na vyjadrenie násobkov alebo častí základných a odvodených jednotiek a na Slovensku sú rovnako definované vyhláškou č. 173/2018 Z. z.

Predpony ronna (R), quetta (Q), ronto (r) a quecto (q) boli schválené na 27. zasadnutí Generálnej konferencie pre váhy a miery (CGPM) vo Versailles 15.18. novembra 2022 a v slovenskej legislatíve nateraz (november 2022) nie sú zapracované.

## Vedľajšie jednotky
Vedľajšie jednotky sú jednotky, ktoré úplne nezapadajú do sústavy SI, ale sú povolené pre svoju všeobecnú rozšírenosť a užitočnosť: hodina, minúta, stupeň Celzia, liter a ďalšie.

## Referencie

## Externé odkazy
* Slovenský metrologický ústav 
* Le Bureau international des poids et mesures (fr, en)
* conVERTER - převody jednotek
* conVERTER - jednotky SI

Kategória:Metrické sústavy