open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Melvin Calvin

**Melvin Calvin** (* 8. apríl 1911, Saint Paul, Minnesota, USA – † 8. január 1997, Berkeley, Kalifornia, USA) bol americký chemik a biochemik známy objavením Calvinovho-Bensonovho cyklu (spolu s Andrewom Bensonom), za čo bol ocenený v roku 1961 Nobelovou cenou.

## Životopis
Narodil sa v Saint Paul, Minnesota. Bol synom židovského imigranta z Litvy. Calvin vyštudoval na Minnesotskej univerzite v roku 1935 a neskôr tam získal aj titul PhD. Niekoľko rokov potom strávil prácou na svojom postdoktoráte na Manchesterskej univerzite. V roku 1942 sa oženil s Genevieve Jemtegaardovou, mali spolu 3 deti, dve dcéry a syna.

Calvin prišiel na Kalifornskú univerzitu v Berkeley, v roku 1937 nastúpil ako inštruktor a v roku 1947 bol povýšený na profesora chémie. V roku 1963 mu bol pridelený ďalší titul profesora molekulovej biológie. Založil a riadil Laboratory of Chemical Biodynamics a súčasne riadil Berkeley Radiation Laboratory, kde viedol mnoho zo svojich výskumov až do dôchodku v roku 1980.

Použitím izotopu uhlíka-14 ako stopovača, Calvin a jeho tím zmapovali kompletnú cestu ako uhlík cestoval cez rastlinu počas fotosyntézy, začínajúc absorbovaním atmosférického oxidu uhličitého až na premenu na uhľohydráty a iné organické zlúčeniny. Počas skúmania, Calvinova skupina prezentovala, že slnečné svetlo vplýva na chlorofyl a podporuje tvorbu organických zlúčenín lepšie ako oxid uhličitý, čo sa dovtedy predpokladalo. V jeho posledných rokoch štúdia študoval použitie olejových rastlín ako obnoviteľný zdroj energie. Takisto strávil mnoho rokov testovaním chemickej evolúcie a života, napísal aj knihu o danej téme. Tá bola publikovaná v roku 1969. Calvin takisto študoval organickú geochémiu, chemické karcinogény a analyzoval mesačné kamene.

V roku 1958 bol zvolený za zahraničného člena Kráľovskej holandskej akadémie umení a vied v Amsterdame a o rok neskôr za člena Nemeckej akadémie vied Leopoldina. 

Okrem Nobelovej ceny za chémiu, ktorou bol ocenený v roku 1961, dostal ocenenia ako National Medal of Science, ktorú získal v roku 1989, Priestleyho medailu od Americkej chemickej spoločnosti, Davyho Medailu od Kráľovskej spoločnosti v Londýne a Gold Medal od Amerického inštitútu chémie.

## Externé odkazy
* Životopis Calvina na stránkach Nobelovej ceny (anglicky)

Kategória:Osobnosti zo Saint Paul (Minnesota)
Kategória:Chemici USA
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Chemici židovského pôvodu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Nositelia Davyho medaily
Kategória:Nositelia Priestleyho medaily
Kategória:Nositelia ocenenia Williarda Gibbsa
Kategória:Nositelia National Medal of Science
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Nemeckej akadémie prírodných vied Leopoldina
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Osobnosti na poštových známkach USA
Heinrich Caro

**Heinrich Caro** (* 13. február 1834, Poznaň, Poľsko – † 11. september 1910, Drážďany, Nemecko) bol nemecký chemik. Patrí k zakladateľom priemyslu dechtových farbív.

V rokoch 18591867 pracoval v britskom priemysle farbív, a od roku 1868 v spoločnosti BASF. Objavil veľa nových syntetických farbív. Skúmal aj kyselinu peroxosírovú, ktorej nestály vodný roztok sa na jeho počesť nazýva *Caroova kyselina*.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Heinrich Caro
* Indigo 

Kategória:Nemeckí chemici
Kategória:Osobnosti z Poznane
Rainer Ludwig Claisen

**Rainer Ludwig Claisen** (* 14. január 1851, Kolín nad Rýnom, Nemecko – † 5. január 1930, Bad Godesberg bol nemecký chemik.

Bol profesorom v Aachene, Kiele a Berlíne. Venoval sa správaniu esterov organických kyselín v prítomnosti alkálií, kondenzácii esteru a pod. Vyvinul niekoľko laboratórnych prístrojov.

## Literatúra
* Ludwig Anschütz: Claisen, Ludwig. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 3, Duncker & Humblot, Berlin 1957, ISBN 3-428-00184-2, S. 257 f. 
 
## Externé odkazy
* Rainer Ludwig Claisen  
* Životopis 
* Ludwig Claisen

Kategória:Nemeckí chemici
Kategória:Osobnosti z Kolína nad Rýnom
Francis Harry Compton Crick

**Francis Harry Compton Crick** (* 8. jún 1916, Northampton, Spojené kráľovstvo – † 28. júl 2004, San Diego, Kalifornia, USA)
bol britský fyzik a biochemik. Spoluobjaviteľ molekulovej štruktúry DNA.

Po vyštudovaní fyziky v roku 1937 pracoval dočasne pre námorníctvo, kde pracoval na magnetických a akustických námorných mínach. Potom študoval dodatočne biológiu. Horace Judson o ňom uvádza:*Dôležitým dôvodom prečo sa Crick preorientoval na biológiu bolo to, že bol ateista a že si nedočkavo prial vrhnúť svetlo na zostávajúce temné tajemstvá vitalistických ilúzii*.

Neskôr sa venoval skúmaniu molekuly hemoglobínu. Roku 1951 sa pustil s Jamesom Watsonom do štúdia štruktúry DNA. 28. februára 1953 napokon predstavili verejnosti dodnes platný priestorový model dvojitej hélix DNA. V roku 1962 za svoj objav dostali Nobelovu cenu.

Vo vysokom veku sa venoval vedeckému štúdiu ľudského ducha.

## Referencie

## Literatúra
* *Of Molecules and Men* (Prometheus Books, 2004; original edition 1967) ISBN 1-59102-185-5
* *Life Itself: Its Origin and Nature* (Simon & Schuster, 1981) ISBN 0-671-25562-2
* *What Mad Pursuit: A Personal View of Scientific Discovery* (Basic Books reprint edition, 1990) ISBN 0-465-09138-5
* *The Astonishing Hypothesis: The Scientific Search For The Soul* (Scribner reprint edition, 1995) ISBN 0-684-80158-2

## Iné projekty

## Externé odkazy
* The Francis Crick Papers - Profiles in Science, National Library of Medicine
* Letters to nature: Molecular structure of Nucleic Acids 
* The Crick papers 
* [Archv Royal Society](http://www.royalsociety.org/DServe/dserve.exe?dsqIni=Dserve.ini&dsqApp=Archive&dsqCmd=Show.tcl&dsqDb=Persons&dsqPos=0&dsqSearch=(Surname='Crick'))
* Denis Grady: ''A Revolution at 50; 50 Years Later, Rosalind Franklin's X-Ray Fuels Debate'' New York Times, 25. Februar 2003 

Kategória:Anglickí ateisti
Kategória:Anglickí biochemici
Kategória:Anglickí fyzici
Kategória:Britskí genetici
Kategória:Agnostici
Kategória:Biofyzici
Kategória:Skeptici
Kategória:Molekulárni biológovia
Kategória:Absolventi University of London
Kategória:Absolventi University College London
Kategória:Absolventi University of Cambridge
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia Nemeckej akadémie prírodných vied Leopoldina
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Commanders of the Order of the British Empire
Kategória:Nositelia Radu za zásluhy (Spojené kráľovstvo)
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Držitelia Radu britského impéria
Kategória:Úmrtia na rakovinu hrubého čreva
Robert Wilhelm Bunsen

**Robert Wilhelm Bunsen** (* 31. marec 1811, Göttingen, Nemecko – † 10. august 1899, Heidelberg, Nemecko) bol nemecký chemik. Bol profesor v Marburgu, Vroclave a Heidelbergu a s kolegom Gustavom Robertom Kirchhoffom objaviteľ spektrálnej analýzy a následne prvkov cézium a rubídium.

## Práca
V roku 1834 objavil, že hydroxid železa sa dá použiť proti otrave arzénom. V roku 1836 študoval kakodylové zlúčeniny. Potom sa stal zakladateľom analýzy plynov, ktorej výsledky sa použili na vylepšenie vysokých pecí a nemeckej fyzikálnej chémie. Roku 1841 vyvinul Bunsenov článok, teda elektrochemický primárny článok s uhlíkovou katódou, čo mu okrem iného umožnilo oddeliť väčšie množstvá hliníka a horčíka. Založil jódometriu, v roku 1855 vyvinul Bunsenov kahan a výskumom traskavého chlórového plynu založil vedeckú fotochémiu. Spolu s Gustavom Robertom Kirchhoffom vyvinul spektrálnu analýzu, pomocou ktorej objavili prvky cézium a rubídium.

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Göttingenu
Kategória:Nemeckí chemici
Kategória:Objavitelia chemických prvkov
Kategória:Cézium
Kategória:Rubídium
Kategória:Nositelia Davyho medaily
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Kategória:Nevidiace osobnosti
Kategória:Absolventi Univerzity v Göttingene
Adolf Butenandt

**Adolf Friedrich Johann Butenandt** (* 24. marec 1903, Lehe, Nemecké cisárstvo – † 18. január 1995, Mníchov, Nemecko) bol nemecký biochemik. V roku 1939 získal spolu s Leopoldom Ružičkom Nobelovu cenu za chémiu. Pôvodne bol Butenandt prinútený nemeckou vládou cenu odmietnuť, ale v roku 1949 cenu nakoniec prijal.

## Životopis
Svoje štúdium začal na Univerzite v Marburgu. V roku 1927 získal PhD titul na Univerzite v Göttingene pod vedením nositeľa Nobelovej ceny Adolfa Windausa.

Na radu Adolfa Windausa a Waltera Schöllera začal pracovať na hormónoch vyextrahovaných z vaječníkov. Tento výskum viedol ku objaveniu estrónu a iných hlavných ženských pohlavných hormónov, ktoré získal z niekoľko tisíc litrov moču.

V roku 1931 sa stal prednášajúcim na Univerzite v Göttingene. Po dvoch rokoch sa stal profesorom na Technickej univerzite v Gdansku , a v 1936 po návšteve USA prijal miesto riaditeľa Inštitútu Kaiser Wilhelma pre biochémiu (neskôr premenovaný na Max Planck Inštitút pre biochémiu) v Berlíne. 1. mája 1936 sa Butenandtat pridal ku NSDAP (člen 3716562). Ako riaditeľ sa musel venovať programom, ktoré boli označované ako *kriegswichtig* (dôležité pre vojnu). Preto, niektoré jeho výskumy boli späté s vojenskými projektami, ako zlepšenie využitia kyslíka pre vysoko letiacich pilotov bombardérov. Zainteresovanosť s nacistickým režimom a výskum na ktorom pracoval viedol ku jeho kritike a po jeho smrti ku diskusii o jeho politickej orientácii počas nacistickej éry ktorá doteraz nie je uzavretá. V roku 1945 sa inštitút premiestnil do Tübingenu kde Butenandt naďalej pôsobil ako profesor.

Butenandt objavil estradiol (1929), androsterón (1931), progesterón (1934) a feromón Bombykol (1959), ktorý vylučujú samičky priadky morušovej.

## Referencie

## Literatúra
* 
* 
* 
* 
* 

## Externé odkazy
* Biografia na stránkach Nobelovej ceny 
* Biografia  
* MPG Biografia  

Kategória:Nemeckí biochemici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Osobnosti z Bremerhavenu
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Univerzity v Göttingene
Kategória:Členovia Göttingenskej akadémie vied
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Viedenskej univerzity
Dorothy Mary Hodgkinová

**Dorothy Mary Hodgkinová**, rodená Crowfootová (* 12. máj 1910, Káhira, Egypt – † 29. júl 1994, Shipston-on-Stour, Spojené kráľovstvo) bola anglická biochemička.

Bola profesorkou v Oxforde. Venovala sa zisťovaniu molekulárnej stavby vitamínov a penicilínov metódami röntgenovej difrakcie. Roku 1964 dostala Nobelovu cenu za objasnenie štruktúry vitamínu B12.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Biografia 
* Guy Dodson: ''Biografical Memoirs Dorothy Mary Crowfoot Hodgkin'' 
* Georgina Ferry: ''The making of an exceptional scientist'' 
* Robert Lucas: ''Kristalle und Kinder'' 
* Fotografie Dorothy Hodgkin 

Kategória:Osobnosti z Káhiry
Kategória:Anglickí chemici
Kategória:Britskí biochemici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia Ruskej akadémie vied
Kategória:Ženy v chémii
Pierre Curie

**Pierre Curie** (* 15. máj 1859, Paríž, Francúzsko – † 19. apríl 1906, Paríž) bol francúzsky fyzik a chemik, manžel Marie Curieovej-Skłodowskej a nositeľ Nobelovej ceny. Pôsobil ako profesor na École de physique et de chimie, neskôr na Sorbonne. Bol členom francúzskej Akadémie vied.

Spočiatku sa venoval symetrii kryštálov. V roku 1880 objavil spolu so svojím bratom Paulom Jacquom Curiem piezoelektrický jav. Následne sa venoval magnetizmu látok – objavil nezávislosť diamagnetizmu od teploty a Curieho zákon pre paramagnetizmus. Zistil, že pri určitej teplote sa feromagnetizmus mení na paramagnetizmus. Od roku 1896 pomáhal svojej manželke pri výskume rádioaktivity uránovej rudy, pričom sa zameral na fyzikálny výskum rádioaktívneho žiarenia. Je spoluobjaviteľom rádia a polónia.
V roku 1903 spolu s manželkou a Antoinom Henrim Becquerelom dostali Nobelovu cenu za fyziku za výskum prirodzenej rádioaktivity.

Zomrel v roku 1906, keď ho na ulici zrazil koč.

## Referencie
 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Osobnosti 
* Biografie na nobelprize.org
* Biography American Institute of Physics 
* Annotated bibliography for Pierre Curie from the Alsos Digital Library for Nuclear Issues 

Kategória:Osobnosti z Paríža
Kategória:Francúzski fyzici
Kategória:Francúzski chemici
Kategória:Francúzski ateisti
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Kategória:Francúzski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Davyho medaily
Kategória:Objavitelia chemických prvkov
Kategória:Absolventi Parížskej univerzity
Kategória:Obete cestných dopravných nehôd
Kategória:Osobnosti na francúzskych bankovkách
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Lev Alexandrovič Čugajev

**Lev Alexandrovič Čugajev** (; * 16. október 1873, Moskva, Rusko – † 23. september 1922, Griazovec) bol ruský bakteriológ a chemik.

Od roku 1900 docent Moskovskej univerzity, po ukončení štúdia (1903) na tejto univerzite pracoval v laboratóriu bakteriologického ústavu Moskovskej univerzity a potom ako profesor na Moskovskom technickom učilišti. Objavil metódu na stanovenie niklu dimetylglyoximom.

Podľa neho sú pomenované: Čugajevove činidlo, Čugajevova reakcia a Čugajevovo pravidlo.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Biografia 

Kategória:Ruskí chemici
Kategória:Ruskí biochemici
Kategória:Ruskí vynálezcovia
Kategória:Osobnosti z Moskvy
František Čůta

**František Čůta** (* 15. november 1898, Lomnice nad Lužnicí – † 15. marec 1986, Praha) bol český chemik.

Na pražskej technike študoval chémiu a potom študoval na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity. Od roku 1946 profesor. Roku 1935 sa preslávil svojim univerzálnym acidobazickým indikátorom, ktorým sa dá odhadnúť kyslosť, či naopak zásaditosť skúmaných roztokov, teda pH. Je známy aj zavedením praktík pre študentov v Česku (roku 1925).

## Literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* Bližší informace: životopis, pedagogická činnost

Kategória:Českí chemici
Kategória:Českí univerzitní profesori
Kategória:Absolventi Vysokej školy chemicko-technologickej v Prahe
Henrik Carl Peter Dam

**Henrik Carl Peter Dam**, bežne **Henrik Dam** (* 21. február 1895, Kodaň, Dánsko – † 17. apríl 1976, Kodaň) bol dánsky biochemik a fyziológ.

Do roku 1940 profesor v Kodani, potom v USA, a v rokoch 19461965 znova v Kodani. Skúmal najmä vitamíny, tuky, steríny, metabolizmus a výživu. 

Je spoluobjaviteľom vitamínu K (1934), za čo spolu s E. A. Doisym (ktorý neskôr opísal štruktúru tohto vitamínu) dostal roku 1943 Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil na Nobelprize.org 

Kategória:Osobnosti z Kodane
Kategória:Dánski chemici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Dánski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Absolventi Univerzity v Graze
Petrus Josephus Wilhelmus Debye

**Petrus Josephus Wilhelmus Debye** alebo **Peter Debye** (* 24. marec 1884, Maastricht, Holandsko – † 2. november 1966, Ithaca, New York, USA) bol holandský fyzik a teoretický chemik.

Bol profesorom v Zürichu, Utrechte, Lipsku a Berlíne. Roku 1940 emigroval do USA, kde bol profesorom chémie v Ithake.

Zaoberal sa teóriou dielektrík a teóriou tepelných vlastností pevných látok. Roku 1936 dostal Nobelovu cenu za chémiu za skúmanie poznania stavby molekúl, najmä za skúmanie dipólových momentov a rozptylu elektrónov a röntgenového žiarenia v plynoch. Po Debyeovi je pomenovaná jednotka dipólového momentu, Debye.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Berliner Universität 

Kategória:Osobnosti z Maastrichtu
Kategória:Holandskí chemici
Kategória:Holandskí fyzici
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Holandskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Lorentzovej medaily
Kategória:Nositelia Priestleyho medaily
Kategória:Nositelia National Medal of Science
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia Pápežskej akadémie vied
Kategória:Zahraniční členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Vyučujúci na Univerzite v Zürichu
Kategória:Nositelia Radu holandského leva
Kategória:Absolventi Ludwig-Maximilians-Universität München
Otto Paul Herrmann Diels

**Otto Paul Herrmann Diels** (* 23. január 1876, Hamburg, Nemecko – † 7. marec 1954, Kiel) bol nemecký chemik. Spolu s Kurtom Alderom roku 1950 dostal Nobelovu cenu za chémiu za objavenie Dielsovej-Alderovej reakcie (syntéza diénov).

Chémiu študoval v Berlíne. Roku 1915 sa stal profesorom, roku 1916 prestúpil na univerzitu Kiel, kde bol až do roku 1945 profesorom a riaditeľom Ústavu pre chémiu.

Venoval sa konštitúcii steroidov, dehydračným reakciám so selénom, ako aj α-diketónom, uretánom a suboxidu uhlíka.

## Externé odkazy
* Biografiana Nobelprize.org
* Fotografie Dielsa

Kategória:Nemeckí chemici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Absolventi Humboldt-Universität zu Berlin
Kategória:Osobnosti z Hamburgu
Jean Baptiste André Dumas

**Jean Baptiste André Dumas** (* 15. júl 1800, Alès, Francúzsko – † 11. apríl 1884, Cannes) bol francúzsky chemik a politik.

Bol profesorom v Paríži (École polytechnique, potom Sorbonne), v rokoch 18491851 minister pre poľnohospodárstvo a obchod.  Zaviedol praktiká pre francúzskych študentov chémie. Vypracoval metódu na stanovenie dusíka v organických zlúčeninách a zaviedol pojem substitúcia (ako nahradzovanie vodíka inými atómami v organických látkach). Je tiež objaviteľom radu organických zlúčenín (napr. chlormethan, chloroform).

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Heslo v Britannica

Kategória:Francúzski chemici
Kategória:Francúzski politici
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Pochovaní na cintoríne Montparnasse
Vratislav

**Vratislav** môže byť:
* krstné meno, pozri Vratislav (prvé meno)
* Vratislav I.
* Vratislav II.
* český a historický slovenský názov Vroclavu
* meno údajného moravského staviteľa Bratislavy (rok 805/807), pozri Dejiny Bratislavy
Ester

**Ester** môže byť:
* variant krstného mena Estera, pozri Estera
* perzské meno židovskej panny zvanej *Hadasa*, pozri Ester (biblická postava)
* spis z kánonu židovského Tanachu a kresťanského Starého Zákona, pozri Kniha Ester
* organická zlúčenina, pozri ester (chemická zlúčenina)
* mesto, pozri Ester (Aljaška)
Zoznam po nemecky píšucich spisovateľov

Pozri:
*Zoznam po nemecky píšucich spisovateľov A – K
*Zoznam po nemecky píšucich spisovateľov L – Z

Nemecky píšuci
Kategória:Literatúra v nemeckom jazyku
Richard Müller

**Richard Müller** môže byť:

* slovenský spevák (* 1961), pozri Richard Müller (spevák)
* nemecký spisovateľ (1861 – 1924), pozri Richard Müller (spisovateľ)
* český maliar pôsobiaci v Nemecku (1874 – 1954), pozri Richard Müller (maliar)
* nemecký architekt (1877 – 1930), pozri Richard Müller (architekt)
* firma vyrábajúca hudobné nástroje v meste Bremen, pozri Richard Müller (firma)

Müller, Richard
Guinejský záliv

thumb|Guinejský záliv

**Guinejský záliv** je záliv Atlantického oceánu s plochou 753 000 km² a maximálnou hĺbkou vyše 5 000 m. Pozdĺž pobrežia na ploche asi 300 000 km² sa nachádzajú významné ložiská ropy a zemného plynu. Do zálivu sa vlievajú tri významnejšie rieky – Niger, Volta a Kongo.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Zálivy Atlantického oceánu
Azovské more

[thumb|Satelitná snímka Azovského mora ([National Aeronautics and Space Administration|NASA)]]

**Azovské more** (, , ) je vnútrozemské more, v podstate záliv Čierneho mora. Zaberá plochu 39 000 km², dosahuje priemernú hĺbku 8 m, maximálnu hĺbku 13,5 m. Teplota vody na hladine v lete je 20-30&nbsp;°C, v zime klesá pod 0&nbsp;°C, priemerná slanosť je 9-13 ‰. 

Hlboko sa zarezáva do pevniny Európy, na juhozápade obmýva Krymský polostrov, na severozápade Ukrajinu, na východe Rusko (Južný kraj). S Čiernym morom na juhu ho spája Kerčský prieliv. Najvýznamnejšia rieka ústiaca do mora je Don na severovýchode. Západné pobrežie je značne členité, do mora vybiehajú viaceré kosy, ktoré oddeľujú limany.

Na pobreží mora ležia prístavné mestá: Mariupol, Berdjansk, Melitopoľ na Ukrajine, Taganrog, Azov a Jejsk v Rusku.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* FILIT Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok


Kategória:Moria Atlantického oceánu
Levantské more

**Levantské more ** (meno podla Levanty) je východná časť Stredozemného mora na severe ohraničené Tureckom, z východu pobrežím Sýrie, Libanonu, Izraelu a pásmom Gazy. Na severozápade hraničí s Egejským morom a na západe s Líbyjským. Najväčší ostrov Levantského mora je Cyprus.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* FILIT Zdroj z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok

Kategória:Moria Atlantického oceánu
Geosynklinálne more

**Geosynklinálne more** je  more v geosynklinále, napr. Tethys. 

Kategória:Moria
Kategória:Platňová tektonika
Imre Madách

**Imre Madách** (maďarsko-latinský prídomok *Madách de [[Dolná Strehová|Sztregova]] et [[Kolačín|Kiskelecsény]]*; * 20. január 1823, Dolná Strehová† 5. október 1864, Dolná Strehová) bol maďarský spisovateľ.

Vyštudoval filozofiu a právo. Začínal už za mlada drámami (romantickými a historickými).

Bol deprimovaný neúspechom maďarskej revolúcie 184849, čo ho viedlo k napísaniu hlavného diela, dramatickej poézie „Tragédia človeka“, v ktorej na pozadí dejín Európy „dokazuje“ ako je nakoniec akýkoľvek morálny pokrok, či boj o slobodu, odsúdený na neúspech.

V roku 1861 bol zvolený vo volebnom obvode Sárkeresztúr v Stoličnobelehradskej župe za poslanca uhorského snemu za Rezolučnú stranu.
náhľad|Hrobka Imre Madácha s pomníkom v kaštieľskom parku v Dolnej Strehovej
Zomrel a pochovaný je v Dolnej Strehovej. 

## Dielo
* 1840: *Lantvirágok* (doslova: Lýrové kvety)
* 18401855: *Mária királynő* (doslova: Kráľovná Mária)
* 1843: *Férfi és nő* (doslova:Muž a žena)
* 1843-1861: *Csák végnapjai* (doslova: Súdny deň (?)lúčeniam)
* 1844: *Vadrózsák* (doslova: Šípkové kry)
* 18521860: *Az ember tragédiája* (Tragédia človeka)
* 1859: *A civilizátor* (doslova: Civilizátor)
* 18601861: *Mózes* (doslova: Mojžiš)
* 1864: *Tündérálom* (doslova: Čarovný sen) (len fragmenty)

## Referencie

## Externé odkazy
* Tragédia človeka (Ctibor Štítnický)
* Tragédia človeka (Pavol Országh Hviezdoslav)
* Works by Imre Madách text, concordances and frequency lists

Kategória:Maďarskí spisovatelia
Kategória:Uhorskí spisovatelia
Kategória:Maďarskí dramatici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Osobnosti na maďarských poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Dolnej Strehovej
Gael García Bernal

**Gael García Bernal** (* 30. november 1978, Guadalajara, Mexiko) je mexický filmový herec, režisér a producent. Spolu s Diegom Lunom založil Canana Films v Mexiku. Najviac sa preslávil vo filmoch *Bad Education*, *The Motorcycle Diaries,* *Babel* a vo webovom televíznom seriáli *[[Mozart in the Jungle]]* od Amazon Studios.

García Bernal bol nominovaný na Filmovú cenu BAFTA pre najlepšieho herca v hlavnej úlohe za film *The Motorcycle Diaries* (2005) a v roku 2016 vyhral Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon v komediálnom/hudobnom seriáli za *[[Mozart in the Jungle]]*. V tom istom roku ho magazín *[[Time (týždenník)|Time]]* zahrnul do svojho zoznamu 100 najvplyvnejších ľudí.

## Filmografia

### Televízia

### Filmy

## Externé odkazy
*Gael Garcia Bernal 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Mexickí filmoví herci
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon v seriáli (komédia/muzikál)
National anthem of South Africa

**National anthem of South Africa** (doslova *Štátna hymna Južnej Afriky*) je od roku 1997 štátna hymna Južnej Afriky. Je zložená z piesní *[[Nkosi sikelel i'Africa]]* a *[[Die Stem van Suid-Afrika]]* a v jednotlivých častiach sa postupne spieva v piatich z úradných jazykov Juhoafrickej republiky. 

## Text

## Referencie


Kategória:Štátne hymny
Kategória:Južná Afrika (štát)
Látková premena

**Látková premena** alebo **metabolizmus** (z gr. *metabolismos* – zmena) alebo nesprávne **látková výmena** je súbor všetkých biochemických zmien chemických zlúčenín v živých organizmoch a bunkách. 

Zahŕňa biosyntézu komplexných organických molekúl (anabolizmus) a ich rozpad (katabolizmus). Metabolizmus je zvyčajne súborom sérií enzymatických krokov, ktoré sa nazývajú aj metabolické dráhy. 

Niekedy sa rozlišuje tzv. **celkový metabolizmus**, ktorý zahrňuje všetky biochemické procesy v (zväčša ľudskom) organizme a tzv. **bunkový metabolizmus**, ktorý zahrňuje všetky chemické procesy v bunke. Všetky látky ktoré vznikajú a premieňajú sa v metabolizme označujeme ako metabolity.

## Primárny a sekundárny metabolizmus

Metabolizmus v živých organizmoch delíme na primárny a sekundárny. 

**Primárny metabolizmus** zahŕňa základné chemické premeny, od ktorých priamo závisí život a rast organizmu. Tieto procesy sú viac-menej podobné vo všetkých živých organizmoch, alebo aspoň pre veľkú skupinu z nich. Patrí sem hlavne metabolizmus cukrov, tukov, aminokyselín a nukleových kyselín. 

**Sekundárny metabolizmus** zahŕňa chemické procesy v jednotlivých skupinách organizmov, ktorými sa produkujú a odbúravajú špecifické, nebielkovinové chemické látky (tvz. sekundárne metabolity). Môžu to byť rôzne obranné látky, signálne molekuly (hormóny), pigmenty, stavebné molekuly, ktoré vytvárajú skelet pre organizmus a podobne.

## Iné projekty
Zoznam planétok

Tento zoznam obsahuje prehľad všetkých planétok, ktorým stredisko Minor Planet Center (MPC) z poverenia Medzinárodnej astronomickej únie (IAU) pridelilo definitívne katalógové číslo. To sa stáva na základe zistenia natoľko presných elementov dráhy, že je možné s vysokou spoľahlivosťou určiť efemeridy tohto telesa do budúcnosti tak, aby mohlo byť pri ďalšom priblížení na dosah pozemských ďalekohľadov znovu objavené.

Zoznam okrem jednoduchého výmenovania týchto telies, ich katalógových čísel, názvov a predbežných označení, obsahuje tiež základné údaje o dráhe (veľkú polos, excentricitu, sklon k rovine ekliptiky), zaradenie planétky do príslušnej rodiny a údaje o okolnostiach jej objavu.

Pretože počet katalogizovaných planétok v novembri 2005 bol 120&nbsp;437, bolo nutné celú tabuľku rozdeliť na menšie úseky, z ktorých každý obsahuje 250 očíslovaných planétok. Nasledujúci odsek umožňuje prístup k jednotlivým častiam tabuľky, medzi ktorými sa dá listovať dopredu a dozadu pomocou odkazov.

## Prehľad tabuliek

## Referencie
Chorvátska socialistická republika

thumb|Územie Chorvátskej socialistickej republiky

thumb|Štátna vlajka

**Chorvátska socialistická republika** alebo **Socialistická republika Chorvátsko** bola jedna zo 6 zväzových republík, ktoré tvorili Juhoslovanskú socialistickú federatívnu republiku. Hlavné mesto Chorvátskej socialistickej republiky bol Záhreb.

Predchodcom Chorvátskej socialistickej republiky bola Chorvátska ľudová republika. Táto vznikla na konci 2. svetovej vojny ako časť obnovenej Juhoslávie. Partizáni vyčlenili hranice podľa rozmiestnenia chorvátskeho obyvateľstva. Územie sa skladalo z predvojnových bánovín, a to zo Sávskej (dnešná Slavónia), západnej časti Primorskej (dnešná Dalmácia), a východnej časti Zetskej (dnešná enkláva). Taktiež sem spadala východná časť severného Talianska, ktorá bola husto obývaná chorvátskym (a slovinským) obyvateľstvom a bola v priebehu rokov 1950 až 1955 odovzdaná Juhoslávii (dnešná Istria).

Chorvátska SR vznikla v roku 1963 transformáciou a premenovaním Chorvátskej ľudovej republiky.  

V 70. a najmä v 80. rokoch si Chorvátska socialistická republika chcela vynútiť väčšiu samostatnosť v rámci Juhoslávie, no udalosti len skomplikovali nie veľmi dobré vzťahy medzi Srbmi a Chorvátmi (Srbi sa cítili byť kľúčovým národom v Juhoslávii, Chorváti utláčaní). Nasledoval ozbrojený konflikt, ktorého výsledkom bolo osamostatnenie a vytvorenie Chorvátska, čo spôsobilo vojnu v Chorvátsku.

Osamostatnením Chorvátska sa začal rozpad Juhoslávie a najkrvavejšia vojna na území Európy od 2. svetovej vojny.

Kategória:Juhoslávia
Kategória:Dejiny Chorvátska
Zoznam planétok 1 – 250

Dáta použité s dovolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.


Kategória:Zoznamy planétok
Zoznam planétok 751 – 1000

Dáta použité s dovolením / Data used with permission 
© IAU: Minor Planet Center.

Kategória:Zoznamy planétok
Kategória:Planétky 751 – 1000
Silická ľadnica

**Silická ľadnica** je zaľadnená priepasť v strednej časti Silickej planiny. Je najnižšie položená ľadová jaskyňa na svete, nachádza sa v nadmorskej výške  Je vytvorená v druhohorných strednotriasových vápencoch Silického príkrovu podzemným tokom Čierneho potoka a je súčasťou Silicko-Gombaseckého podzemného hydrologického systému. Vznikla prepadnutím stropu staršieho podzemného dómu asi pred 2000 rokmi. Inverzia flóry a fauny. Významná archeologická lokalita. Nachádza sa neďaleko obce Silica v okrese Rožňava a nie je voľne prístupná, vchod je ohradený plotom.

Chránené územie je v správe Správy slovenských jaskýň a bolo vyhlásené za národnú prírodnú pamiatku v roku 1982.  Οd roku 1995 je tiež súčasťou  svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* fotografie na stránke obce Silica
* 
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Kategória:Priepasti na Slovensku
Kategória:Silická planina
Kategória:Silica (okres Rožňava)
Kategória:Národné prírodné pamiatky v Košickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Rožňava
Kategória:Lokality Svetového dedičstva na Slovensku
Kategória:Chránené územia Národného parku Slovenský kras
Čiernohorci

::*Čiernohorci môže znamenať aj všeobecne obyvatelia Čiernej Hory, k tomu pozri [[Čierna Hora]].*

**Čiernohorci** sú národ v Čiernej Hore (273 000), Srbsku (69 000) a v Chorvátsku (7 000). Z etnického hľadiska sú to Srbi, čiernohorský „národ“ bol zavedený v roku 1946 (v roku 1948 sa k nemu hlásilo až 90 % obyvateľov Čiernej Hory), od 80. rokov je výrazná tendencia obyvateľstva hlásiť sa stále viac zase k srbskej národnosti. 

Podľa sčítania z roku 2003 sa okolo 40% obyvateľov Čiernej Hory označuje ako Čiernohorci a okolo 30% ako Srbi. Ďalší etnickí Čiernohorci žijú najmä v Srbsku (okolo 70 000 v roku 2002) a v Chorvátsku (7000).

## Jazyk
Čiernohorci hovoria štokavským (presnejšie ijekavským) nárečím srbčiny.

## Náboženstvo
Kresťania od 9. storočia, väčšinou pravoslávni, sčasti moslimovia. Predkovia prišli na Balkán v 7. storočí. Kultúrne veľmi blízki Srbom.


Kategória:Etniká, národy a národnosti v Čiernej Hore
Kategória:Čierna Hora
Kategória:Slovania
Grupa

**Grupa** môže byť:
* všeobecne: cudzie slovo pre skupina
* v matematike: druh množiny prvkov, pozri grupa (matematika)
* v geológii: starší názov eratemu, pozri pod éra (geológia)
* v kryštalografii: kombinácia rôznych súmerností a druhov kryštálových mriežok, pozri bodová grupa a priestorová grupa
Jenisejská ulica

**Jenisejská** ulica je na sídlisku Nad jazerom, Košiciach.

PSČ: 040 12

Pomenovaná je podľa ruskej rieky Jenisej.

Kategória:Ulice v Košiciach
Srbi

**Srbi** sú južnoslovanský národ v Srbsku, Čiernej Hore, Bosne a Hercegovine a Chorvátsku, ako aj v iných rozmanitých častiach sveta, spolu asi 12 000 000 – 13 000 000 ľudí.

## Dejiny
Južnoslovanský kmeň usídlený spočiatku okolo rieky Neretvy v dnešnej strednej a východnej Bosne. Prišli v priebehu 1. polovice 7. storočia a postupne sa šírili až k Jadranskému moru a taktiež na východ. Prvá správa z Dalmácie o Srboch pochádza z roku 822. Medzi prvé srbské štátne útvary patrili Dukla (tiež Zeta, 11. – 12. storočie) a o niečo neskoršie Raška (2. polovica 12. storočia). Južnoslovanskí Srbi sa podieľali na etnogenéze neskoršieho srbského, čiernohorského a bosnianskeho národa.

## Jazyk
Srbčina patrí k južnoslovanskej skupine slovanskej vetvy indoeurópskej rodiny. Používa sa cyrilika aj latinka.

## Náboženstvo
Prevažná väčšina Srbov patrí k Srbskej pravoslávnej cirkvi. Náboženstvom sa pravoslávni Srbi odlišujú od katolíckych Chorvátov a moslimských obyvateľov Bosny a Hercegoviny a Sandžaku. Náboženstvo Srbov sa stalo integrujúcim prvkom tohto národa a zárukou prežitia Srbov v diaspore (hl. západnej Európe a Amerike).

## Galeria

Image:Jasenovac HDR D.jpg|thumb|upright=1.25|right|*Kamenný kvet*, pamätník venovaný obetiam tábora smrti Jasenovac, ktorý bol súčasťou genocídy Srbov
Image: Serbs in Croatia, Bosnia, Montenegro and Serbia, 1981.png|Srbi na balkane, 1981
Image:SerbsInYugoslavia1992-1995.png|Srbi v Juhoslávii 1992-1995
Image:Balkans05.png
Image:Balkans2010.png


## Referencie


## Iné projekty


Kategória:Srbsko
Kategória:Slovania
Kategória:Etniká, národy a národnosti v Srbsku
Kategória:Etniká, národy a národnosti v Chorvátsku
Kategória:Etniká, národy a národnosti v Bosne a Hercegovine
Kategória:Etniká, národy a národnosti v Čiernej Hore
Kategória:Etniká, národy a národnosti v Kosove
Uralská ulica (Košice)

**Uralská** je ulica na sídlisku Nad jazerom v Košiciach.

PSČ: 040 12

Pomenovaná je poďla ruského pohoria Ural.

Kategória:Ulice v Košiciach
Námestie osloboditeľov (Košice)

**Námestie osloboditeľov** je námestie na južnej strane historického jadra mesta Košice, na hranici mestských častí Staré Mesto a Juh. Je to prestupný uzol liniek mestskej hromadnej dopravy, obľúbený stretávkový bod a miesto konania  verejných podujatí. V prvom rade je to miesto s najdynamickejším stavebným vývojom v meste, ktorý sa uzatvára výstavbou polyfunkčného komerčného centra Aupark.

Námestie dostalo súčasný názov po osloboditeľoch, t. j. sovietskych vojakoch, ktorí oslobodili mesto od Nemcov na konci druhej svetovej vojny. Tým bol vybudovaný pomník v tesnej blízkosti námestia.

## Názov námestia
Priestor námestia do polovice 19. storočia slúžil ako parkovisko povozov, trhovisko a skladisko tovarov. Meno táto lokalita dostala prvý krát na mape z roku 1869 po názvom *Ó – piacz* (Starý trh). Rok na to, dostala východná časť lokality názov *Széna tér* (Senný trh) a centrálna časť lokality bola pomenovaná *Erzsébet tér* (Alžbetino námestie). Stále to však bola prašná a nespevnená plocha. Slúžila najmä ako miesto na usporiadanie výročného trhu, alebo ako stanovište pre cirkusy. V roku 1909 tu bolo postavené prvé kino v meste s názvom *Uránia*.

Názov *Erzsébet tér* dňa 4. októbra 1919 premenovali na *Legionárske námestie*. 10. novembra 1938 dostalo námestie meno podľa admirála Miklósa Horthyho, ktoré nieslo do roku 1944. Po krátkom období námestiu vrátili pomenovanie *Alžbetino* a od roku 1945 zase opäť *Legionárske námestie*. Od roku 1949 bolo premenované na *Námestie osloboditeľov* (podľa starého pravopisu aj: *Námestie Osloboditeľov*, *námestie Osloboditeľov*) v súvislosti s výstavbou pomníka padlým vojakom Sovietskej armády.

## Blízke ulice
* Štúrova ulica
* Južná trieda
* Senný trh
* Hlavná ulica

## Objekty
* Aupark (Košice)
* DoubleTree by Hilton Hotel Kosice
* OD Dargov
* Congress Hotel Centrum
* Pamätník vojakov Sovietskej armády
* Pamätník neznámeho protifašistického bojovníka

## Galéria

Júl2012 006.jpg|Námestie z boku
Námestie osloboditeľov Košice - západ slnka.jpg|Námestie za západu slnka
Aupark Košice (za tmy).JPG|Námestie v noci
Pred Auparkom - panoramio.jpg|Námestie v roku 2012


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Námestie osloboditeľov na mape Košíc

Kategória:Námestia v Košiciach
Kategória:Košice - Staré Mesto
Kategória:Košice – Juh
Vomeronazálny orgán

**Vomeronazálny orgán** (**VNO**) alebo **Jacobsonov orgán** (latinsky *organon vomeronasale*) je prídavným čuchovým orgánom niektorých stavovcov (zo skupiny štvornožcov –*Tetrapoda*).

Nachádza sa v kosti zvanej čerieslo (*os vomer*) medzi nosom a ústami. Senzorické neuróny vo vomeronazálnom orgáne sú citlivé na špeciálne chemické zlúčeniny, väčšinou veľké molekuly. Hady a jaštery ho používajú na detekciu koristi, keď vyplazujú rozoklaný jazyk a potom ho po vtiahnutí vsunú do párových otvorov na ústnom podnebí, kde sa ich vomeronazálny orgán nachádza. Niektoré cicavce používajú špecifickú tvárovú grimasu zvanú flémovanie, aby odklonili pachové stopy k tomuto orgánu, zatiaľ čo u iných cicavcov sa celý orgán kontrahuje alebo pumpuje pri nasávaní pachov.

Väčšina živočíchov, ktoré majú vomeronazálny orgán, ho používajú na detekciu feromónov, aj keď iné feromóny detegujú bežným čuchovým orgánom. Na druhej strane, vomeronazálny orgán je zrejme citlivý aj na iné zlúčeniny, nie len feromóny.

Niektorí vedci veria, že u človeka je vomeronazálny orgán nefunkčný a zaniká ešte pred pôrodom, tak ako je to u iných cicavcov (kitovce, niektoré netopiere a ľudoopice). Veria tiež, že u dospelých ľudí neexistuje nervové spojenie medzi vomeronazálnym orgánom a mozgom. Dôkazy však naznačujú, že vomeronazálny orgán neatrofuje, ale ostáva funkčným počas celého života. Táto otázka je ešte stále neobjasnená a ostáva kontroverznou.

Kategória:Zmyslové orgány
Kategória:Etológia
Bábkové divadlo Košice

**Bábkové divadlo Košice** je profesionálne bábkové divadlo v Košiciach.

## Založenie
Bábkové divadlo Košice vzniklo ako štvrté na Slovensku, rozhodnutím zo dňa 17. júna 1959. Prvou premiérou bola hra J. Pehra – L. Spáčila Guliver v Maňuškove v réžii Dr. A. Pogorielova. Tento spolu s prvým riaditeľom a dramaturgom divadla A. Futášom vsadili na overené diela českých a sovietskych autorov. A. Futáš zostavil umelecký súbor z mladých hercov, zväčša amatérov, ktorých neskôr posilnili absolventi pražskej bábkarskej fakulty Akademie muzických umění v Prahe.

## 60. roky
Už v šesdesiatych rokoch sa o tomto divadle hovorilo ako o stabilnom telese s pevnou pozíciou na československej bábkarskej scéne. Nasledujúce úspechy v sedemdesiatych rokoch potvrdzujú aj výborné herecké výkony zakladujúcich členov súboru, ku ktorým prišli ďalší mladí tvorcovia, známi aj z televíznych večerníčkov z dielne divadla.

## 80. roky
náhľad|Budova na Tajovského 4
Osemdesiate roky sa niesli v znamení hľadania nových tém a výrazových prostriedkov. Vyvrcholením tohto obdobia je príchod absolventa pražskej AMU, režiséra a autora detskej literatúry Jána Uličianskeho. Jeho pozoruhodné básnické videnie prevedené na košické javisko prinieslo niekoľko pozoruhodných inscenácií, ktoré sa dočkali ocenenia na domácich i zahraničných festivaloch. Najúspešnejšou inscenáciou z tohto obdobia s rekordným počtom repríz je hra Janka Pipora.

## 90. roky
Deväťdesiate roky, poznačené pádom totality, navodili zmeny v umeleckom, ale i prevádzkovom režime divadla. Členovia košického bábkového divadla mali potrebu realizovať sa aj mimo paravanu, a tak v roku 1995 pribudlo pri divadle činoherné štúdio Jorik. Budova na Roosveltovej ulici, v ktorej divadlo prežilo štyridsať rokov, sa vrátila pôvodnému majiteľovi. V júni 1999 bol jej stav nevyhovujúci, tak ju kompetentné orgány vyhlásili za života nebezpečnú. Sezónu 1999/2000 začalo divadlo v provizóriu na Tajovského 4 v časti areálu, ktorý po rekonštrukcii slúži potrebám divadla. Ide aj o ďalšie objekty na Alžbetinej a Vrátnej ulici, kde je bábková sála, amfiteáter a divadelná scéna Jorik.

## Súčasnosť
V súčasnosti má divadlo dva hracie priestory. Bábkovú sálu, ktorá sa nachádza v objekte na Alžbetinej ulici a *Veľkú sálu* pre bábkoherné a činoherné predstavenia pre mládež a dospelé publikum známu ako scéna *Jorik* na Tajovského ulici. Štúdio *Jorik* vzniklo v roku 1995 ako výsledok nástojčivej potreby členov košického bábkového súboru realizovať sa aj mimo paravanu.

Za uplynulých 50 rokov uviedlo divadlo 185 premiér, pri priemernej ročnej návštevnosti 30 tisíc divákov.

Po odchode Pavla Hrehorčáka v roku 2022 z postu riaditeľa bola poverená riadením divadla Zuzana Szabová do augusta 2023, kedy by ju mala nahradiť Lenka Papugová.

## Referencie

## Externé odkazy
* Domovská stránka

Kategória:Bábkové divadlá na Slovensku
Kategória:Divadlá v Košiciach
Kategória:Organizácie v zriaďovateľskej pôsobnosti Košického samosprávneho kraja
Kategória:Organizácie založené v 1959
Steroid

thumb|Cholesterol ako typický steroid.
**Steroidy** sú polycyklické lipidy odvodené od cyklopentánoperhydrofenantrénovej kostry, ktorá pozostáva z fenantrénu, ku ktorému je kondenzovaný pentánový kruh. Rôzne steroidy sa líšia funkčnými skupinami pripojenými k týmto kruhom. Steroidy sú biologicky aktívne zlúčeniny a v rastlinných a živočíšnych bunkách bolo identifikovaných niekoľko stoviek steroidov. V živých organizmoch majú štruktúrnu a regulačnú funkciu.

Vo fyziológii človeka a v medicíne sú najvýznamnejšími steroidmi cholesterol, steroidné hormóny a ich prekurzory a metabolity.

## Rozdelenie
Steroidy sa delia do rôznych nesystematických skupín podľa biologickej funkcie:
*steroly – delia sa na zoosteroly (napr. cholesterol), fytosteroly (napr. kampesterol) a mykosteroly (napr. ergosterol)
*žlčové kyseliny – vďaka svojim emulgačným vlastnostiam sa zúčastňujú na trávení a vstrebávaní tukov v organizme, napr. kyselina cholová, kyselina deoxycholová
*steroidné hormóny – delia sa na pohlavné hormóny (napr. testosterón, androgény, estrogény, gestagény a iné) a hormóny kôry nadobličiek (napr. kortikoidy)

## Iné projekty

Kategória:Lipidy
Maine

**Maine** je najvýchodnejší štát USA. Hlavným mestom je Augusta. Na severe hraničí s Kanadou a na juhu s New Hampshire.

## Iné projekty


Súbor:Portland Head Lighthouse, Maine.jpg
Súbor:Photo of the Week - Moose in mist (ME) (12637633223).jpg
Súbor:Hamlin Peak seen from Baxter Peak.jpg
Sexuálna identita

**Sexuálna identita** alebo **sexuálna identifikácia** označuje biologické pohlavie, s ktorým sa daný jedinec narodí.

## Pohlavie a rod
V anglosaskej literatúre existujú dva termíny, ktoré zodpovedajú slovenskému slovu *pohlavie*, a to *sex* a *[[gender (rod)|gender]]*.  Tieto termíny sa používajú špecificky pre sexuologické a sociologické aspekty spojené s vnímaním vlastného pohlavia. Pre pojem *gender* sa preto v slovenčine stále častejšie používa pôvodne gramatický termín *rod*.
Sociologické (či sociopolitické) aspekty vnímania vlastného pohlavia preto opisuje článok rodová identita.

## Sexuálna identita a sexuálna orientácia
Pojmy sexuálna identita a sexuálna orientácia sa často zamieňajú. Identita označuje, ako jedinec vníma samého seba. Orientácia označuje objekt emocionálneho a erotického zamerania jedinca.
Banánová republika

**Banánová republika** je nejasne definovaný pejoratívny politický termín. Môže znamenať:
*štát v Strednej Amerike, v ktorom pestovanie a vývoz banánov tvorí základ hospodárstva 
*malý štát v tropickej Amerike, ktorý žije takmer len z exportu banánov a preto je prevažne závislý od kapitálu USA
*štát, ktorého ekonomika spočíva výlučne na produkcii južného ovocia, a ktorý nemá vlastný priemysel, pričom samotná potravinárska výroba je vo vlastníctve zahraničných trastov
*malý štát (najmä v Strednej Amerike), ktorý je politicky nestabilný, a ktorého hospodárstvo je ovládané zahraničnými spoločnosťami a závisí od jedného druhu exportu (napr. banánov)
*štát, ktorého politické pomery sú charakterizované korupciou a neefektívnosťou
*(a) stredoamerický alebo africký štát známy vývozom banánov a nižším technickým vývinom, (b) zaostalý štát (republika) vo všeobecnosti
*rozvojová krajina v Afrike a Južnej Amerike

## Referencie

Kategória:Politika
Nacistické ozbrojené a bezpečnostné zbory

**[[Nacizmus|Nacistické]] ozbrojené a bezpečnostné zbory** sa rovnako ako ostatné skladali z armády a polície. Mali však zvláštnu štruktúru.

## Členenie
* SA (*Sturmabteilung*, úderné oddelenie) – hnedé košele. Ich veliteľom bol Ernst Röhm. 30. júna 1934 bolo v *noci dlhých nožov* vedenie SA zlikvidované a SA prestali zohrávať významnejšiu úlohu. Od roku 1939 SA cvičila domobranu.
* SS (*Schutzstaffel*, ochranný oddiel) – čierne uniformy. Založené Adolfom Hitlerom v apríli 1925. V roku 1929, keď mali 300 členov, sa ich veliteľom stal *Reichsführer* Heinrich Himmler. Jeho zástupcom bol Reinhard Heydrich. V roku 1933 už mali 50 000 členov. Od roku 1934 prestali byť súčasťou SA. V roku 1939 sa ich počet rozšíril na 250 000 členov.
** *Allgemeine-SS* (všeobecné SS)
*** *[[Reichssicherheitshauptamt]]* (RSHA, hlavný ríšsky bezpečnostný úrad) – jeho vedúcim bol Reinhard Heydrich, po jeho smrti Ernst Kaltenbrunner.
**** *[[Ordnungspolizei]]* (Orpo; poriadková polícia)
**** *[[Sicherheitspolizei]]* (Sipo; bezpečnostná polícia)
***** Kriminalpolizei* (Kripo; kriminálna polícia)
***** [[Gestapo]] (*Geheime Staatspolizei*, tajná štátna polícia) = politická polícia, ktorej veliteľom bol *Gruppenführer* [[Heinrich Müller]].
**** *Sicherheitsdienst* (SD; bezpečnostná služba) – civilná rozviedka a kontrarozviedka.
** *Waffen-SS* (ozbrojené SS)
*** *Leibstandarte* – osobná stráž Adolfa Hitlera
*** *Totenkopfverbände* (zväzy smrtihlava) – dozorcovia koncentračných táborov 
*** *Verfügungstruppen* (dispozičné jednotky) – 39 elitných vojenských divízií 
* *Wehrmacht* – pravidelná branecká armáda, nahradil [[Reichswehr]].
** *Heer* - pozemná armáda
** *Luftwaffe* – vojenské letectvo
** *Kriegsmarine* - vojenské námorníctvo
** *Einsatzgruppen* (pohotovostné skupiny) vraždiace oddiely
** *Abwehr* – vojenská rozviedka a kontrarozviedka. Jej veliteľom bol admirál [[Wilhelm Canaris]] od roku [[1935]] až do roku [[1944]], kedy SD prešetrovalo napojenie Abwehru na západných Spojencov.
* *Volkssturm* (domobrana)
* *Werwolf'' (guerrilla na vyprataných územiach)

## Literatura
* Tauchen, Jaromír. Prosazení vůdcovského principu ve státním aparátu Třetí říše. Časopis pro právní vědu a praxi, Brno : Masarykova univerzita, vol.15, no.2, od s. 159-164,2007, 5 s, ISSN 1210-9126.
* Tauchen, Jaromír. Právní postavení úřednictva ve Třetí říši. Časopis pro právní vědu a praxi, Brno : Masarykova univerzita, vol.15, 3, od s. 245-249, 5 s. ISSN 1210-9126. 2007.
* Tauchen, Jaromír. Vývoj trestního soudnictví v Německu 1933 - 1945. Brno : The European Society for History of Law, 2010. 182 s. ISBN 978-80-904522-2-0
* Bedürftig, Friedmann. Třetí Říše a druhá světová válka. Lexikon německého národního socialismu. Prostor. 2002. 672 s.
* Hildebrand, Klaus. Das Dritte Reich. München : Oldenburg Verlag. 2003.
* Broszat, Martin. Der Staat Hitlers. München : dtv. 2000.

Kategória:Dejiny Nemecka
Kategória:Nacistické bezpečnostné zložky
Západopomoranské vojvodstvo

**Západopomoranské vojvodstvo** je jedno zo 16 poľských vojvodstiev. Vzniklo v roku 1999 na území skorších vojvodstiev Štetínskeho, Košalinského a časti Gorovského, Pilského a Slupského. Vojvodstvo leží na severozápade Poľska najmä na východe Pomoranska, hoci zasahuje aj do Veľkopoľska a Lubuska. V rámci Poľska susedí s Pomoranským, Veľkopoľským a Lubuským vojvodstvom; susedí aj s Nemeckom.

## Významné mestá
(v zátvorke počet obyvateľov)
* Štetín (411&nbsp;900)
* Koszalin (107&nbsp;773)
* Stargard Szczeciński (71&nbsp;128)
* Kołobrzeg (44&nbsp;932)
* Świnoujście (41&nbsp;098)
* Szczecinek (38&nbsp;928)
* Police (34&nbsp;456)
* Wałcz (26&nbsp;312)
* Białogard (24&nbsp;399)
* Goleniów (22&nbsp;399)
* Gryfino (21&nbsp;584)

## Iné projekty