Nova Posoniensia

***Nova Posoniensia*** (doslovne *Bratislavské noviny*) bol týždenník a prvé pravidelne vychádzajúce noviny v Uhorsku. Vychádzali v rokoch 17211722 v latinčine.

## Vydavateľ Matej Bel
Vydával ho slovenský polyhistor a rektor bratislavského evanjelického lýcea Matej Bel. Jeho všestranné vedecké záujmy (filozofia, medicína, prírodné vedy, teológia i jazykoveda), ako aj znalosť viacerých jazykov (slovenčina, maďarčina, nemčina, latinčina, gréčtina a hebrejčina) i vzácne schopnosti literárne, boli solídnym základom pre vedenie náročných novín. Ako priekopník moderných vedeckých snáh napísal množstvo článkov, úvah a kníh o otázkach historických, zemepisných, národopisných a literárnych. Mal mnoho priateľov a spolupracovníkov doma aj za hranicami, čo mu umožňovalo získavanie všestranných informácií o kultúrnych a spoločenských aktualitách. Jeho priateľstvo s Jozefom Petrášom – zakladateľom olomouckej učenej Spoločnosti nepoznaných (Societas incognitorum) priviedlo ho aj k spolupráci s tlačovým orgánom tejto spoločnosti zvaným *Monatliche Auszüge alter und neuer gelehrten Sachen* (Mesačné výťahy starých a nových učených záležitostí).

## Pozadie vzniku novín
Matej Bel a jeho najbližší spolupracovníci – profesori bratislavského evanjelického lýcea Matej Marth a Viliam Frigyes Beer – redaktori Nova Posoniensia chceli umožniť študentom, aby sa zdokonalili v gramatike a v štylistike latinčiny, ale aj ostatným čitateľom – mešťanom a šľachticom, aby mohli sledovať najmä vývoj politických udalostí v Uhorsku, ako aj za jeho hranicami. Belova myšlienka využiť noviny ako vhodný pedagogický prostriedok nebola nová. Už v druhej polovici 17. storočia v Nemecku riaditeľ gymnázia Christian Weiss vo svojom diele *Schediasma curiosum de lectione Novellarum* tvrdil, že noviny sa môžu stať dobrým výchovným prostriedkom, pričom odporúčal študentom, aby diskutovali o tom, čo sa dočítali v novinách.

Aj v Uhorsku, pravda oveľa neskoršie, Mária Terézia vo svojom výnose Ratio educationis (Spôsob výchovy) z roku 1777 žiadala, aby sa do rozvrhu vyšších škôl zaradilo týždenne dve hodiny čítania novín – a to ako povinný predmet. Aj to mohla byť jedna z pohnútok vedúca M. Bela k iniciovaniu založenia Nova Posoniensia.

## Obsah a forma novín
Obsahom i formou boli Nova Posoniensia skutočnými predchodcami dnešných novín. Ďaleko prevýšili predchádzajúci *[[Mercurius Veridicus ex Hungaria]]*. Vyplývalo to z toho, že redaktormi Nova Posoniensia boli vysokovzdelaní odborníci, ktorí dobre poznali najvýznamnejšie tlačové orgány Európy a sami vedecky i publicisticky tvorili. Navyše sa im podarilo získať za spolupracovníkov popredných vzdelancov žijúcich na Slovensku. Matej Bel a jeho spolupracovníci – redaktori Nova Posoniensia, dokázali Nova Posoniensia prispôsobiť európskym novinárskym požiadavkám. Svedčí o tom aj ich bohaté spravodajstvo a štylisticky vytríbená latinčina. M. Bel nielen v týchto bratislavských novinách, ale aj v zahraničných zborníkoch a v časopisoch, uverejňoval svoje prírodovedecké a jazykovedné príspevky.

*Nova Posoniensia* neboli číslované, mali vytlačený len rok a mesiac a deň vydania. Ich prvé číslo vyšlo 12. marca 1721. Nie je celkom jasné kedy zanikli. Ich posledné zachované číslo je z 10. septembra 1722. Je možné, že po tomto dátume vyšli ešte ich dve – tri čísla. V zbierke čísel *Nova Posoniensia* uloženej v knižnici bratislavského ev. lýcea – dnes tvoriacej súčasť Univerzitnej knižnice – sa nachádza v ich predtlači trojstranový rukopisný záznam významného slovenského vedca a literáta Michala Institorisa-Mošovského. Tento záznam považujeme za prvé dejiny slovenského novinárstva.

Po formálnej stránke *Nova Posoniensia*, v porovnaní s predchádzajúcimi novinami, neprinášajú veľa nového. Boli vysádzané do dvoch stĺpcov a väčšinou obsahovali krátke správy, oznamy a noticky. Na začiatku každej z nich býval uvedený dátum a názor mesta z ktorého správa pochádzala. Viac sa o ich zdroji informácie nič neuvádzalo. Tu sa ešte nepoužívali titulky a materiál sa nerozdeľoval do rubrík. Nenájdeme tu ani náročnejšie novinové žánrové formy – článok, komentár, úvodník, reportáž, fejtón a pod. V novinách nie sú uvedení ani autori správ, ba ani ich redaktori. Len v prílohe novín *Syllabus rerum memorabilium*, ktorá obsahovala prehľad najdôležitejších udalostí v Európe za posledný mesiac, je priamo v titulku vysádzané meno jej tlačiara Jána Pavla Royera.

*Nova Posoniensia* sa takmer výlučne orientovali na zahraničné spravodajstvo. Asi len jednu desatinu obsahu tvorili domáce správy týkajúce sa hlavne Bratislavy. Redakcia pri zaraďovaní zahranično-politických správ do čísla začínala od najvzdialenejších krajín a postupne prechádzala k blízkym. Občas sa tu nachádzali aj správy zo Severnej Ameriky, ba aj z Afriky. Časté sú správy z najvýznamnejších európskych miest týkajúce sa vojnových výprav, činnosti veľvyslancov, diplomatických rokovaniach, živote na panovníckych dvoroch, sú tu aj informácie o svadbách významných osobnosti, ale aj o námornej doprave, obchode, o epidémiách, o cirkevnom živote, ako aj správy hospodárske, ale aj informácie o budúcej úrode a počasí. Tvorcovia bratislavských latinských novín venovali veľkú pozornosť vojenským akciám v Európe, mierovým rokovaniam ruského cára so Švédmi, vedeckým expedíciám, ako aj miestopisu Slovenska.

*Nova Posoniensia* preberali zahraničné spravodajstvo z cudzej periodickej tlače, pričom nevenovali väčšiu pozornosť bližším krajinám, ako vzdialenejším. Tak napr. 1. júla 1722 iba stručne zaznamenali požiar v Starom meste pražskom, pričom sa ani slovom nezmienili o tamojších politických, hospodárskych, či kultúrnych pomeroch. Naproti tomu požiar v Bratislave v noci z 13. na 14. júna 1722 opisovali veľmi podrobne a dramaticky. Upozorňujú tu hlavne na utrpenie postihnutých obyvateľov, ktorí za niekoľko hodín prišli na mizinu.

Väčšina domáceho spravodajstva *Nova Posoniensia* pochádzala z Bratislavy. Častejšie sa tu spomínala činnosť kráľovskej komisie, ktorá sa zaoberala skúmaním náboženských pomerov evanjelikov v monarchii domáhajúcich sa náboženskej slobody a rovnoprávnosti. Píše sa tu tiež o veľkých fašiangových zábavách, o vraždách a o iných mimoriadnych udalostiach. Redakcia prinášala pravidelné informácie o zasadaniach mestského magistrátu, o voľbách do mestskej rady, ako aj o prípravách na výstavbu pontónového mostu cez Dunaj. 1. júla 1722 oznámila čitateľom, že tento komunikačný spoj v Bratislave je už hotový. Most dlhý 900 krokov bol postavený na 67 člnoch. V redakčných odkazoch sa na čitateľov novín neobracal redaktor, ale tlačiar Ján Pavel Royer, ktorý hradil ich náklad a preto mu aj veľmi záležalo na zvýšení počtu ich predplatiteľov.

## Finančné ťažkosti
*Nova Posoniensia* mali stále finančné ťažkosti. Vyplývalo to z toho, že počet ich predplatiteľov sa nezväčšoval, a preto aj Ján P. Royer na noviny doplácal. Viackrát v redakčných odkazoch predpovedal ich skorý zánik, ak sa táto nepriaznivá situácia nezmení.

## Hodnotenie novín
Tomuto tlačovému orgánu nemožno vyčítať ani malý rozsah, stručnosť informácií, ani chudobné domáce spravodajstvo. Ich prevládajúca „čistá faktografia“, publikovanie úradných oznamov, výnosov a nariadení bez komentára bolo nevyhnutné, lebo cenzúra iný spôsob publikovania nepripúšťala. V Uhorsku bola vtedy cenzúra veľmi prísna. Vyplývalo to z mocenského postavenia centralizovanej štátnej správy. Ešte aj o Márii Terézii, ktorá panovala v rokoch 17401780, sa hovorilo, že „vedu, školstvo a tlač vodila na povrázku.“

Napriek všetkým obmedzeniam a nedostatkom však možno hodnotiť noviny *Nova Posoniensia* ako priekopnícky a významný novinársky čin. Stali sa vzorom aj pre neskoršie vychádzajúce noviny v latinčine, ale aj v nemčine a v maďarčine.

## Reprint
* *Nova Posoniensia, 17211722.* Martin : Matica slovenská, 1972. 316 s.

## Pozri aj
* Preßburger Zeitung (1764)

## Externé odkazy
* Nova Posoniensia v elektronickej podobe

Kategória:Týždenníky na Slovensku
Noviny (1721)