Charles Lindbergh

**Charles Augustus Lindbergh, ml.** (* 4. február 1902, Detroit, Michigan, USA – † 26. august 1974, Kipahulu, Havaj), známy tiež ako *Lucky Lindy* alebo *Osamelý orol*, bol americký pilot, známy predovšetkým prvým sólovým preletom Atlantického oceánu v roku 1927 na lietadle Ryan NYP, ktoré pomenoval *Spirit of St. Louis*. Neskôr sa angažoval na strane izolacionistov, ktorí odmietali vstup USA do druhej svetovej vojny.

## Mladosť
Lindbergh sa narodil v Detroite v štáte Michigan ako syn švédskych prisťahovalcov. Vyrastal v Little Falls v Minnesote. 
Jeho otec bol právnik a neskôr kongresman (bojujúci proti vstupu USA do Prvej svetovej vojny), jeho matka bola učiteľka chémie. Od mladosti prejavoval záujem o techniku a stroje, najmä lietadlá. V roku 1922 po ukončení štúdia strojného inžinierstva sa pripojil k výcviku pilotov a mechanikov v spoločnosti *Nebraska Aircraft*. Kúpil si tiež svoje prvé vlastné lietadlo - Curtiss JN4 z prebytočných zásob armády po Prvej svetovej vojne, a začal sa s ním venovať vtedy populárnemu *kaskadérstvu*. V roku 1924 začal výcvik v Army Air Service (*Armádnej leteckej služby Spojených štátov*). V tej dobe tiež pracoval ako letecký mechanik aerolínií v Billings v Montane na Loganovom medzinárodnom letisku. Po ukončení výcviku – ako premiant – nastúpil ako hlavný pilot leteckej poštovej spoločnosti *Robertson Aircraft Co.* v St. Louis v Missouri. Tu lietal s poštovým dvojplošníkom de Havilland D.H.4 do miest Springfield, Peoria a Chicago v Illinois. Počas tejto služby sa stal povestný tým, že doručil poštu za akýchkoľvek okolností. Pri jednom z letov zachránil vrecia s poštou z horiaceho lietadla tak, že ich zhodil dole a okamžite zavolal na letisko v Peorii, aby pre nich poslali nákladné auto. V apríli 1923, keď bol na návšteve u priateľov v Lake Village v Arkansase, uskutočnil svoj prvý nočný let, pri ktorom preletel miestne jazerá *Village* a *Chicot*.

## Prvý sólový prelet Atlantiku
[thumb|Lindberghovo lietadlo ''[Spirit of St. Louis* v National Air and Space Museum vo Washingtone]]

Lindbergh získal obrovskú celosvetovú popularitu ako prvý človek, ktorý sám nonstop letom prekonal [[Atlantický oceán]]. So svojím jednomotorovým lietadlom *Spirit of St. Louis* vyštartoval z *Roosveltovho letiska* na [[Long Island]]e [[20. máj]]a [[1927]] a za 33,5 hodín pristál v [[Paríž]]i (jeho vnuk [[Erik Lindbergh]] zopakoval tento let o 75 rokov neskôr, v roku [[2002]] za 17 hodín a 17 minút). [[Francúzsko|Francúzsky]] [[prezident]] Lindberghovi udelil [[Rad čestnej légie]]. Pri spiatočnej ceste do Spojených štátov ho sprevádzala celá flotila vojnových lodí a lietadiel až do [[Washington D.C.|Washingtonu]], kde prevzal od prezidenta [[Calvin Coolidge|Calvina Collidga]] vyznamenanie [[Distinguished Flying Cross (USA)|Distinguished Flying Cross]]. 
Lindbergh svojím preletom cez Atlantik vyhral aj [[Orteigova cena|Orteigovu cenu]] – 25&nbsp;000 [[Americký dolár|dolárov]] – vypísanú v roku [[1919]]. Dňa [[13. jún]]a 1927 sa v [[New York (mesto)|New Yorku]] na 5. Avenue konala veľkolepá prehliadka na Lindberghovu počesť. Význam jeho letu pre verejnosť bol tak veľký, že Lindberghov názor bol všeobecne uznávaný vo vývoji letectva až do jeho smrti. Lindbergh vystupoval v mnohých národných aj medzinárodných organizáciách a komisiách, vrátane [[NACA]] (predchodcu dnešnej [[National Aeronautics and Space Administration|NASA]]). Pomerne často je Lindberghov let chybne označovaný ako prvý prelet Atlantiku lietadlom ťažším ako vzduch; toto prvenstvo však patrí J.&nbsp;Alcockovi a A.&nbsp;W.&nbsp;Brownovi, ktorí Atlantik prekonali už 14. a 15.&nbsp;júna 1919.

[[Súbor: Charles Lindberg, Medal of Honor.JPG|thumb|[[Medal of Honor (vyznamenanie)|Medal of Honor]]]]

[[21. marec|21. marca]] [[1929]] bol za svoj prelet Atlantiku vyznamenaný najvyšším armádnym vyznamenaním USA – [[Medal of Honor (vyznamenanie)|Medal of Honor]]. Do tej doby nevídaná publicita okolo neho a jeho letu odštartovala rýchly rozvoj leteckého priemyslu a presvedčila skeptikov o tom, že leteckú dopravu je treba začať brať vážne. Lindberghov let je považovaný za počiatočný impulz k letom na polárnych linkách, k zdokonaľovaniu techniky lietania vo veľkých výškach a k zvyšovaniu [[dolet (letecká technika)|doletu]]  lietadiel vďaka znižovaniu spotreby [[palivo|paliva]]. Tieto [[Inovácia|inovácie]] boli základom modernej medzikontinentálnej leteckej dopravy.

[[Súbor:MIH-film101jpg.jpg|thumb|Hodinky Longines navrhnuté Lindberghom]]

Po svojom lete napísal Lindbergh list riaditeľovi firmy [[Longines]], v ktorom detailne popísal svoj návrh vylepšenia hodiniek pre pilotov tak, aby umožňovali lepšiu a ľahšiu [[navigácia|navigáciu]]. Hodinky podľa jeho návrhu boli zhotovené a vyrábajú sa aj v súčasnosti.

== Manželstvo, deti, únos syna ==
Lindbergh sa [[27. máj]]a [[1929]] oženil s [[Anne Morrow Lindbergh|Anne Morrowovou]], americkou pilotkou a dcérou [[diplomat]]a [[Dwight Morrow|Dwighta Morrowa]] v jeho dome v Engelwoode. Mali spolu šesť detí:
* Charles Augustus III. ([[1930]] – [[1932]])
* Jon (* [[1932]])
* Land Morow (* [[1937]])
* Anne (* [[1940]])
* Scott (* [[1942]])
* Reeve (* [[1945]])
Prvorodený syn Charles III. sa vo veku iba dvadsať mesiacov [[1. marec|1. marca]] [[1932]] stal obeťou únosu. Po desaťtýždňovom neúspešnom vyjednávaní s únoscami a celonárodnom hľadaní uneseného chlapca bolo [[12. máj]]a nájdené detské telíčko v [[Hopewell]]e v [[New Jersey]] (len niekoľko míľ od miesta únosu). Neskôr bolo telo identifikované Lindberghom ako telo ich syna Charlesa. O viac ako tri roky neskôr sa zdvihla mediálna búrka v prípade [[Bruno Hauptmann|Bruna Hauptmanna]], obvineného z únosu a vraždy Lindberghovho  syna. Proces sa konal vo [[Flemington (New Jersey)|Flemingtone]] v New Jersey. Unavení neustálou pozornosťou médií a verejnosti a stále zdrvení stratou syna sa Lindberghovci rozhodli odsťahovať v roku [[1936]] do [[Európa|Európy]]. Hauptmann, ktorý stále vyhlasoval, že je nevinný, bol uznaný vinným a [[3. apríl]]a [[1936]] bol popravený.

== Obdobie medzi vojnami ==
Lindbergh v medzivojnovom období z poverenia americkej armády niekoľkokrát navštívil [[Nacistické Nemecko]] , aby referoval o nemeckom letectve a najmä o [[Luftwaffe (Wehrmacht)|Luftwaffe]]. Zaujalo ho, že Nemecko postupne preberá vedúcu úlohu v modernej konštrukcii lietadiel, vyznačujúcej sa používaním celokovovej konštrukcie, stavby dolnoplošníkov, [[vzducholoď|vzducholodí]] a využitím [[vznetový motor|vznetových motorov]]. Uskutočnil tiež podobnú cestu po [[Sovietsky zväz|Sovietskom zväze]], kde sa zaujímal o rozvoj letectva. Zo všetkých ciest podal podrobné informácie kompetentným vojenským orgánom.

Lindberghovci  žili v tridsiatych rokoch v [[Anglicko|Anglicku]] a v [[Bretónsko (región)|Bretónsku]], aby našli stratený pokoj a vyhli sa medializácii, ktorá ich prenasledovala po celej Amerike po procese s Hauptmannom.<br /> 
Lindbergh tu pokračoval v spolupráci s francúzskym držiteľom [[Nobelova cena|Nobelovej ceny]], lekárom [[Alexis Carrel|A. Carrelom]]. Pretože v roku [[1930]] Lindberghova švagriná podľahla srdcovej chorobe, začal sa zaujímať o to, prečo nikto nie je schopný medicínsky takúto chorobu liečiť. Zistil, že príčinou je nemožnosť uchovať orgány mimo telo v prijateľnom stave. Preto začal s Carrelom pracovať na riešení tohto problému. Ich nápady neskôr pomohli budúcej liečbe srdcových chorôb, aj keď boli podstatne zmenené. Carrel tiež uviedol Lindbergha do teórií [[eugenika|eugeniky]] a vedeckého [[Rasizmus|rasizmu]], čo malo pravdepodobne hlavný vplyv na neskorší Lindberghov kontroverzný pohľad na zahraničnú politiku a riešenie svetových problémov.<br /> 
Od roku [[1929]] sa Lindbergh tiež zaujímal o prácu amerického priekopníka v oblasti [[raketa|rakiet]], [[Robert Goddard|Roberta Goddarda]], ktorý bol potešený jeho hlbokým záujmom a znalosťami. Nemal ale dostatok financií a tak mu Lindbergh pomohol získať skoro 100 000 dolárov od zámožného [[Daniel Guggenheim|Daniela Guggenheima]] a jeho nadácie, na ďalšie  výskumy a rozvoj. Lindbergh zostal po celý Goddardov život jeho priateľom a usilovne ho podporoval.<br /> 
Carrel a Lindbergh vydali v roku [[1938]] knihu *The Culture of Organs*, v ktorej zhrnuli svoju prácu v medicíne v oblasti *premývania orgánov mimo ľudského tela pomocou sklenenej pumpy*, ktorú spoločne vymysleli. Spoločne tiež diskutovali o *umelom srdci* omnoho skôr ako bolo skutočne *vyrobené*. (Od roku [[2002]] je každoročne  udeľovaná *Lindbergh-Carrelova cena* za mimoriadny prínos v rozvoji biotechnológií pre uchovávanie orgánov.)

[[Súbor:Service Cross of the German Eagle.JPG|thumb|[[Rad nemeckého orla]], ktorým Lindbergha dekoroval [[Hermann Göring]] 19. októbra 1938]]

Záujem o nemecké letectvo Lindbergha v roku [[1938]] opäť priviedol do stredu záujmu verejnosti. Americký veľvyslanec v Nemecku [[Hugh Wilson]] ho  pozval na večeru s [[Hermann Göring|Hermannom Göringom]] na americkej ambasáde v [[Berlín]]e. Večere sa okrem diplomatov zúčastnili tiež tri najväčšie „mozgy“ nemeckého letectva: [[Ernst Heinkel]], [[Adolf Baeumaker]] a [[Willy Messerschmitt]]. Göring dekoroval Lindbergha [[Rad nemeckého orla|Radom nemeckého orla]] za jeho služby letectvu a za jeho priekopnícky let z roku 1927. ([[Henry Ford]] dostal toto vyznamenanie [[30. júl]]a v tom istom roku s príležitosti 75. narodenín.) Toto ocenenie neskôr vyvolalo v Spojených štátoch ostré protesty. Lindbergh odmietol vrátiť Nemcom vyznamenanie, pretože ako veril, dopustil by sa tým zbytočnej urážky nacistickej vlády v Nemecku.

== Obdobie pred 2. svetovou vojnou ==
Lindbergh prišiel do Nemecka na urgentnú požiadavku amerického atašé v Berlíne povereného zistiť všetko o nových nemeckých vojnových plánoch. Z toho dôvodu Lindbergh opakovane precestoval všetky nemecké letecké základne. Pri týchto cestách sa ho Nemci aj Göring snažili presvedčiť, že Luftwaffe je ďaleko silnejšia ako bola v skutočnosti. Vďaka svojej povesti získal oveľa väčšie znalosti o nemeckých plánoch ako ktorýkoľvek iný Američan.<br />
Na žiadosť nového veľvyslanca [[Joseph Kennedy|Kennedyho]] spísal tajnú správu pre Angličanov, v ktorej dal jasne najavo, že pokiaľ sa Británia a Francúzsko pokúsi zastaviť [[Adolf Hitler|Hitlerovu]] agresiu, bude to ich vojenská samovražda. Niektorí historici usudzujú, že Lindbergh vychádzal z presných poznatkov a svojím varovaním uchránil Britániu od zničujúcej porážky v roku 1938. Podľa názoru iných Lindbergh len „sadol na lep“ plánu [[Nacistické Nemecko|Tretej ríše]], aby Francúzsko a Británia zostali bokom počas nemeckých operácií vo východnej Európe. Pre obidve verzie existujú argumenty, najmä to že Lindbergh nič nemal proti vojne Nemecka so Sovietskym  zväzom a *ázijským komunizmom*, ale bol rozhodne proti vojne na Západe.

== Druhá svetová vojna ==
Keď začala vojna v Európe, stal sa Lindbergh popredným obhajcom politiky nezasahovania. Pridal sa k protivojnovému výboru [[America First Comitee|America First]] a skoro sa stal jeho prominentným hovorcom. Hovoril na masových zhromaždeniach konaných v [[Madison Square Garden]] v [[New York City|New Yorku]] a na [[Soldier Field]] v [[Chicago|Chicagu]]. V prejave [[11. septembra]] [[1941]] v [[Des Moines (Iowa)|Des Moines]] v [[Iowa|Iowe]] označil tri skupiny, ktoré *„tlačia túto krajinu rovno do vojny“* – [[Franklin Delano Roosevelt|Rooseveltovu]] administratívu, Angličanov a Židov, ktorí Ameriku ovplyvňujú prostredníctvom svojho vlastníctva a vplyvu vo [[film]]e, [[rozhlas]]e, tlači aj vláde. Tento jeho prejav vyvolal ostrú a širokú kritiku a Lindbergh sa rozhodol rezignovať na všetky funkcie v armáde a letectve. Po [[japonsko]]m útoku na [[Útok na Pearl Harbor|Pearl Harbor]], sa znovu pokúšal vrátiť k letectvu, jeho žiadosť bola však zamietnutá kvôli námietkam niektorých členov vlády.<br />
Odišiel teda pomáhať ako civilný konzultant leteckých spoločností a vlády. Taktiež ako civilista v roku 1944 uskutočnil asi 50 bojových letov v Tichom Oceáne. Jeho návrhy zahrňujúce lepšie využitie paliva na lietadlách [[P-38 Lightning]] dovoľovali lietať misie s väčším doletom a pri útoku takto vylepšených strojov bolo napríklad zostrelené v rámci  zvláštnej akcie lietadlo, v ktorom letel [[admirál]] [[Isoroku Jamamoto|Jamamoto]]. Tiež ukazoval pilotom [[F4U Corsair|Corsairov]] ako vzlietnuť z paluby [[lietadlová loď|lietadlovej lode]] s viac ako dvojnásobným nákladom [[bomba|bômb]], na aké bolo lietadlo určené. Z tejto doby je preukázaný aj jeho zostrel nepriateľského lietadla. Námorníci aj vojaci, ktorí s ním slúžili si ho veľmi vážili za jeho odvahu a vlastenectvo. Jeho vylepšenie P-38 zaujalo aj generála [[Douglas MacArthur|MacArthura]].

== Život po vojne ==
Po skončení vojny žil pokojný život v štáte [[Connecticut]] a pracoval ako konzultant [[USAF]] a [[PanAm]]. Potom čo značná časť Európy pripadla do sovietskej sféry vplyvu, veril, že jeho predstavy a predpovede pred vojnou boli správne, ale keďže sa na vlastné oči presvedčil o porážke Nemecka aj o hrôzach holokaustu, uvedomil si, že americká verejnosť by už aj tak nezdieľala jeho vtedajšie názory.
V roku [[1953]] vydal [[autobiografia|autobiografickú]] knihu *The Spirit of St. Louis*, popisujúcu aj jeho slávny let, za ktorú nasledujúci rok získal [[Pulitzerova cena|Pulitzerovu cenu]]. Prezident [[Dwight D. Eisenhower|Eisenhower]] potvrdil jeho armádnu hodnosť a povýšil ho na [[Brigádny generál|brigádneho generála]]. <br />
Posledné roky svojho života žil na [[Havajské ostrovy|Havajskom]] ostrove [[Maui]], kde [[26. august]]a [[1974]] zomrel. Jeho kniha *Autobiography of Values* bola vydaná posmrtne.

== Literatúra ==
* Berg, A. Scott. *Lindbergh*. New York: G.P. Putnam's Sons, 1998. ISBN 0-399-14449-8.
* Cole, Wayne S. *Charles A. Lindbergh and the Battle Against American Intervention in World War II*. New York: Harcourt Brace Jovanovich, 1974. ISBN 0-15-118168-3.
* Gill, Brendan. *Lindbergh Alone*. New York: Harcourt Brace Jovanovich, 1977. ISBN 0-15-152401-7.
* Lindbergh, Charles A. *Charles A. Lindbergh: Autobiography of Values*. New York: Harcourt Brace Jovanovich, 1977. ISBN 0-15-110202-3.
* Lindbergh, Charles A. *We*. New York: Grosset & Dunlap Publishers, 1927.
* Mersky, Peter B. *U.S. Marine Corps Aviation - 1912 to the Present*. Annapolis, Maryland; Nautical and Aviation Publishing Company of America, 1983. ISBN 0-933852-39-8.
* Milton, Joyce. *Loss of Eden: A Biography of Charles and Anne Morrow Lindbergh*. New York, Harper Collins, 1993. ISBN 0-06-016503-0.
* Mosley, Leonard. *Lindbergh: A Biography''. New York; Doubleday and Company, 1976. ISBN 0-340-20117-7.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Letci USA
Kategória:Priekopníci letectva
Kategória:Osobnosti roka časopisu Time
Kategória:Osobnosti z Detroitu
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Osobnosti na argentínskych poštových známkach
Kategória:Slobodomurári USA