open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pastor bonus

Apoštolská konštitúcia **Pastor bonus** o rímskej kúrii bol dokument vydaný pápežom Jánom Pavlom II. dňa 28. júna 1988, platný od 1. marca 1989 do 4. júna 2022, ktorým došlo na konci 20. storočia k reforme a reorganizácii rímskej kúrie. Konštitúcia vymedzovala kompetencie štátneho sekretariátu, kongregácií, pápežských rád a ďalších súčastí pápežskej kúrie. Ďalej stanovovala normy biskupských vizít Ad limina apostolorum v Ríme aj vzťahy medzi Apoštolským stolcom a cirkvami v jednotlivých krajinách či biskupskými konferenciami.

*Pastor bonus* tiež umožňovala členstvo v dikastériách rímskej kúrie pre kňazov, rehoľníkov, diakonov a laikov, čo bolo predtým vyhradené iba kardinálom.

V marci 2022 pápež František vyhlásil novú apoštolskú konštitúciu *[[Praedicate evangelium]]* (Hlásajte evanjelium), ktorá s účinnosťou od 5. júna 2022 dokument *Pastor bonus* plne ruší a nahrádza. Na čele vrcholných orgánov Vatikánu nemusí naďalej pôsobiť iba duchovný, ale aj pokrstení laici vrátane žien.

## Referencie

## Externé odkazy
* Text konštitúcie ''Pastor Bonus'' na stránkach Vatikánu 
* Text na stránkach KBS

## Zdroj

Kategória:Rímska kúria
Kategória:Ján Pavol II.
Zoznam kardinálov vymenovaných Luciom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Lucius II.|Lucia II.]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Luciom II.**

## Menovacia politika
Pápež Lucius II. vymenoval počas svojho 11-mesačného pontifikátu (11441145) deviatich kardinálov v dvoch konzistóriách, ktoré sa konali v tom istom roku.

Hlava Cirkvi vymenovala minimálne 4 kardinálov talianskeho pôvodu a jedného nemeckého; pôvod 4 kardinálov nie je úplne zrejmý. Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Lucius II., bol Villano kardinál Gaetani. Skonal 23. októbra 1175, teda 30 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v júni 1144
# Ubaldo kardinál Caccianemici (?1171)
# Kardinál Berardo (?1146?)

## Konzistórium v decembri 1144
[náhľad|[Svätec|Svätý Guarino Foscari bol vymenovaný za kardinála v decembri 1144.]]
# sv. Guarino kardinál Foscari (10801158)
# Guido kardinál Cibo (?1159?)
# Villano kardinál Gaetani (?1175)
# Kardinál Cenzio (?1158?)
# Kardinál Bernardo (?1153?)
# Kardinál Peter (?1148?)
# Kardinál Nikolaus (?1151?)

## Referencie


## Pozri aj

* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Celestínom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Eugenom III. (nástupcom)

## Zdroj

Lucius 02
Mauro Gambetti

**Mauro [[kardinál]] Gambetti**, OFMConv. (* 27. október 1965, Castel San Pietro Terme, Bologna, Taliansko) je taliansky rímskokatolícky kňaz, biskup, kardinál a rehoľník minoritského rádu, ktorý bol v rokoch 20132020 generálnym kustódom Generálnej kustódie kláštora sv. Františka v Assisi.

## Život
Dňa 25. októbra 2020 pápež František oznámil počas modlitby Anjel Pána, že ho 28. novembra 2020 bude kreovať kardinálom. Kardinálska kreácia prebehla dňa 28. novembra 2020 v bazilike sv. Petra. Je prvým minoritským kardinálom od roku 1861, kedy bol menovaný kardinálom minorita Antonio Maria Panebianco. Dňa 20. februára 2021 ho pápež František menoval Generálnym vikárom pre Vatikánske mesto, pričom je súčasne arcikňazom baziliky sv. Petra vo Vatikáne a prezidentom Stavebnej hute baziliky sv. Petra.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski kardináli
Kategória:Talianski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Talianski františkáni
11636 Pezinok

**11636 Pezinok** je planétka v hlavnom páse planétok, ktorú objavili slovenskí astronómovia Adrián Galád a Alexander Pravda 27. decembra 1996 na observatóriu Modra. Pomenovaná je po meste Pezinok.

Okolo Slnka planétka obieha po dráhe s veľkou polosou 2,53001 au, excentricitou 0,116863 a sklonom 7,29303° voči ekliptike. Doba jej jedného obehu je 4,0243 roka.

## Referencie

## Externé odkazy

Kategória:Planétky 11501 – 11750
Kategória:Planétky hlavného pásma
Pezinok
Kategória:Planétky objavené na Slovensku
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1996
Kategória:Pezinok
Lucia Turaz Okoličány

Mgr. art. **Lucia Turaz Okoličány**, ArtD. (rod. Lucia Okoličányová; * 15. december 1973, Bratislava) je významnou osobnosťou v oblasti nordic walkingu na Slovensku a zakladateľkou Slovenskej asociácie Nordic Walking (SNWA). Okrem toho je medzinárodnou trénerkou nordic walkingu a v roku 2022 bola ocenená titulom *Slovenka roka* v kategórii šport. Je autorkou kníh *Moderný nordic walking* (2018), vydanej vo vydavateľstve Slovart, a *Ako žiť a nezblázniť sa: Zastav sa. Dýchaj. Hýb sa* (2025), vydanej vo vydavateľstve Petit Press.

## Životopis
Lucia Turaz Okoličány sa narodila v Bratislave ako dcéra medzinárodného hokejového rozhodcu Juraja Okoličányho a Eleny Okoličányovej, rod. Pleškovej. Počas svojho štúdia na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave sa venovala grafike a iným médiám, pričom doktorandský titul ArtD. získala v roku 2010.

Jej kariéra začala na akademickej pôde, kde pôsobila ako prorektorka na VŠVU v rokoch 2011 – 2015. Postupne sa však jej záujem presunul k propagácii zdravého životného štýlu prostredníctvom nordic walkingu. V roku 2013 založila Slovenskú asociáciu Nordic Walking, ktorá sa rýchlo stala hlavným orgánom pre rozvoj tohto športu na Slovensku a v Česku. Organizovala prvé preteky v nordic walkingu v oboch krajinách a viedla aj Majstrovstvá Európy v nordic walkingu v rokoch 2015 a 2016.

## Kariérne úspechy
Od roku 2019 je medzinárodnou trénerkou svetovej akadémie moderného nordic walkingu. Okrem toho pôsobí ako riaditeľka slovenskej a českej Akadémie moderného nordic walkingu, a v roku 2023 bola vymenovaná za viceprezidentku akadémie pre Spojené štáty americké. Získala tiež certifikáciu ako inštruktorka funkčného dýchania podľa metódy Oxygen Advantage.

Jej knihy *Moderný nordic walking*, vydaná v roku 2018, a *Ako žiť a nezblázniť sa. Zastav sa. Dýchaj. Hýb sa*, vydaná v roku 2025, získali pozitívne ohlasy pre svoj praktický prístup a rozsiahle pokrytie týchto tém. Knihy slúžia ako dôležitý zdroj informácií nielen pre nadšencov nordic walkingu.

## Rodina
Lucia Turaz Okoličány pochádza z významnej hokejovej rodiny Okoličány. Je prapravnučkou zakladateľa pôvodnej Tatra banky Rudolfa Krupca. Jej otec, Juraj Okoličány, bol medzinárodný hokejový rozhodca, a jej dedko, Vojtech Okoličány, bol priekopníkom ľadového hokeja na Slovensku.

## Ocenenie
* Slovenka roka 2022 v kategórii šport

## Referencie

## Externé odkazy
* Oxygen Advantage
* Múzeum telesnej kultúry v SR, edícia „Z depozitára múzea“, Príbeh hokejového rodu Okoličány
* Slovenská asociácia Nordic Walking

Kategória:Slovenské športovkyne
Kategória:Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Zoznam kardinálov vymenovaných Celestínom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Celestín II. (pápež)|Celestína II. (mozaika v Bazilike svätého Pavla za hradbami v Ríme)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Celestínom II.**

## Menovacia politika
Pápež Celestín II. vymenoval počas svojho 5-mesačného pontifikátu (1143 – 1144) deviatich kardinálov v jednom konzistóriu. Hlava Cirkvi vymenovala minimálne 4 kardinálov talianskeho pôvodu; pôvod zvyšných nie je úplne zrejmý.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Celestín II., bol kardinál Rodolfo. Skonal po 17. júli 1167, teda 23 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium 17. decembra 1143
# Kardinál Manfredo (?1158?)
# Kardinál Raniero (?1144)
# Kardinál Ariberto (?1156?)
# Kardinál Rodolfo (?1167)
# Gregorio kardinál de Jacinto (?1154)
# Astaldo kardinál degli Astalli (?1161?)
# Giovanni kardinál Caccianemici (?1152)
# Giovanni kardinál Paparoni (?1153)
# Ugo kardinál Novariensis (?1150)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Luciom II. (nástupcom)

## Zdroj

Celestín 02
Zoznam architektonických článkov/Å

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **1** článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## år
Åråsen Stadion

Kategória:Zoznamy architektonických článkov
Kýčera (vrch v Malej Fatre, 1166 m)

**Kýčera** () je vrch v juhozápadnej časti Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Rajecká Lesná, približne  juhovýchodne od Rajca.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kýčery. Vrch zasahuje na katastrálne územie mesta Rajec a obce Rajecká Lesná v okrese Žilina, v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je západne situovaná Rajecká Lesná, severozápadne sa nachádza Ďurčiná a Rajec, severne Kamenná Poruba a Kunerad, juhovýchodne Kláštor pod Znievom, južne Vrícko a juhozápadne Fačkov.
 
## Opis
Kýčera leží v rázsoche, ktorá vybieha severozápadným smerom z Úplazu () v hlavnom hrebeni Lúčanskej Fatry na Jablonskú (). Severovýchodné svahy klesajú do dolinky Široká, ktorá je vetvou Porubskej doliny a ktorou voda z oblasti odteká Porubským potokom do Rajčanky. Južné svahy sa zvažujú do Rajeckolesnianskej doliny, ktorú odvodňuje potok Lesnianka. Hrebeňom cez vrchol vedie značená turistická trasa.

Západným smerom sa nachádza Baba (), Kukla () a Kýčera (), južným Grúň (), Kľak (), Ostrá skala (), Kútik (), Skalky (), Prípor () a Janková (), východným Kýčera (), Úplaz (), Rajecká skala (), Hnilická Kýčera (), Oselná () a Kopa () a severným Usypaná skala (), Kopaná () a Jablonská ().

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje výhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Súľovské a Strážovské vrchy, Veľkú Fatru a ojedinele aj Západné Tatry.

## Prístup
* po  žlto značenom chodníku:
** od severozápadu z Ďurčinej 
** od juhovýchodu z Úplazu () v hlavnom hrebeni (križovatka s )

## Referencie

## Pozri aj
* Lúčanská Fatra
* Kýčery
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v Lúčanskej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Rajecká Lesná
Kategória:Rajec
Centrálna os Pekingu

Výrazom **Centrálna os Pekingu** (,  - Pej-ťing čung-ťou-sien), alebo **centrálna os** (,  - Čung-čou-sien) sa označuje historická časť cesty v Pekingu, hlavnom meste Číny. Centrálna os Pekingu zahŕňa súbor budov postavených podľa tradičných čínskych kozmologických a architektonických predstáv a spoločne reprezentujú ideálny poriadok čínskeho hlavného mesta. Komplex ma dĺžku 7,8 kilometra a smeruje od bubnovej a zvonovej veže na severe až po bránu Jung-ting-men na juhu.
náhľad| Os v roku 1959
Centrálna os Pekingu zahŕňa slávnostné a ikonické budovy z 13. storočia, ktorých základy postavené počas trvania mongolskej dynastie Jüan a neskôr rozšírené počas dynastií Ming a Čching. Tieto stavby s charakteristickými črtami slúžia ako príklady starovekej čínskej architektúry. Spájajúc množstvo duchovného a materiálneho dedičstva, komplex budov predstavuje príbeh čínskej civilizácie, proces zjednocovania v čínskej histórii, ako aj stručný prehľad čínskej estetiky.

## Pamiatky
Pekingská centrálna os je zase zo severu na juh, Bubnová a zvonová veža, most Wan-ning, park Ťing-šan, Zakázané mesto, Oltár zeme a obilia, Imperiálny chrám predkov, Tuan-men, Brána nebeského pokoja, vonkajšie mosty Ťin-šuej, námestie Tchien-an-men, Brána správneho svetla (Čeng-jang-men), Chrám nebies, Oltár boha poľnohospodárstva, Archeologické náleziská južnej časti cesty, a Brána večného mieru (Jung-ting-men).
Súbor:Beijing_Bell_Tower_2.jpg|alt=Bell tower (钟楼)| Zvonová veža (钟楼)
Súbor:The_Drum_Tower_in_Beijing.jpg|alt=Drum tower (鼓楼)| Bubnová veža (鼓楼)
Súbor:Forbidden_city_01.jpg|alt=Jingshan (景山)| Park Ťing-šan (景山)
Súbor:The_Forbidden_City_(May_2017).jpg|alt=Forbidden City (故宫) overview|Pohľad na Zakázané mesto (故宫).
Súbor:Gate_of_Supreme_Harmony.JPG|alt=Gate of Supreme Harmony (太和门)| Brána najvyššej harmónie (太和门)
Súbor:Meridan_Gate.jpg|alt=Meridian Gate (午门)| Poludňová brána (午门)
Súbor:Tiananmen.JPG|alt=Tiananmen (天安门)| Tchien-an-men (天安门)
Súbor:北京市正阳门.jpg|alt=Zhengyangmen Gate tower (正阳门门楼)| Veža Brány správneho svetla (正阳门门楼)
Súbor:Zhengyangmen_jianlou.JPG|alt=Zhengyangmen archery tower (正阳门箭楼)| Lukostrelecká veža Brány správneho svetla (正阳门箭楼)
Súbor:CR400BF-5108_at_Yongdingmen_(20190829141909).jpg|alt=Yongdingmen (永定门)| Brána večného mieru (永定门)


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Peking
Kardinál-kňaz

**Kardinál-kňaz** je člen prostrednej kardinálskej triedy (ordo).

## Charakteristika
Ide o titul používaný pre kardinálov, ktorí sú ustanovení ako diecézni (arci)biskupi a tiež pre kardinálov-diakonov, ktorým bol povýšený ich kardinálsky titul (pro hac vice). Väčšina kardinálov sú držiteľmi titulu práve v triede *kardinál-kňaz*. Kardinál-protokňaz, *[[primus inter pares]]*, má špecifické úlohy počas inaugurácie nového pápeža.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kardináli
Kategória:Cirkevné tituly
Ján Krstiteľ (rozlišovacia stránka)

**Ján Krstiteľ** môže byť:
* viacero osôb:
** biblická postava, pustovník a židovský náboženský učiteľ, pozri Ján Krstiteľ
** uhorský rímskokatolícky duchovný, biskup a uhorský prímas, Ján Krstiteľ Scitovský
**  historik, geograf, kňaz a náboženský spisovateľ, pozri Ján Krstiteľ Najmar
** rímskokatolícky kňaz, spisovateľ a publicista, pozri Ján Krstiteľ Tombor
** uhorský fyzik a filozof, pozri Ján Krstiteľ Horváth
** český hudobný skladateľ, pozri Jan Křtitel Vaňhal
* viacero umeleckých diel zobrazujúcich svätého Jána Krstiteľa

## Pozri aj
* Katedrála svätého Jána Krstiteľa
* Chrám svätého Jána Krstiteľa
* Kostol svätého Jána Krstiteľa
* Kostol svätého Jána
* Svätý Ján
Kardinál-diakon

**Kardinál-diakon** je člen základnej kardinálskej triedy (ordo). Jedná sa o titul používaný pre kardinálov slúžiaci v rímskej kúrii. Užíva sa aj pre kardinálov, ktorým pápež udelil dišpenz od povinnosti biskupského svätenia a sú teda len kňazmi nie biskupmi (napr. kardinál Tomáš Špidlík). Kardinál protodiakon, *[[primus inter pares]]*, vyhlasuje voľbu pápeža.

## História
Kardinál-diakon majúci titul jednej zo 14 rímskych chudobných kúrií. Služobne najstarší z nich je kardinál protodiakon. Je ním od roku 2024 kardinál Dominique Mamberti. Jeho úlohou je po skončení konkláve oznámiť zhromaždenému ľudu z lodžie baziliky sv. Petra meno novozvoleného pápeža. Tiež je mu vyhradené právo vložiť na ramená novozvolenému pápežovi pri inauguračnej omši pallium. Po desiatich rokoch po kardinálskej kreácii môže kardinál-diakon požiadať o povýšenie do hodnosti kardinála-kňaza (pro hac vice).

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kardináli
Kategória:Cirkevné tituly
Jablonská

**Jablonská** () je vrch v juhozápadnej časti Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Ďurčiná, približne  južne od Rajca.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kýčery. Vrch leží v hrebeni, ktorý zasahuje na katastrálne územie mesta Rajec a obce Ďurčiná v okrese Žilina, v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je severozápadne situovaná Ďurčiná, rovnakým smerom sa nachádza i mesto Rajec, severne leží Kamenná Poruba a Kunerad, západne Rajecká Lesná, juhozápadne Fačkov, južne Vrícko a juhovýchodne Kláštor pod Znievom a Valča.
 
## Opis
Jablonská leží v rázsoche, ktorá vybieha severozápadným smerom z Úplazu () v hlavnom hrebeni Lúčanskej Fatry. Tu sa vetví na dve ramená; jedno ide na severozápad na vrch Sokol (), druhé smeruje na západ na Babu (). Severovýchodné svahy klesajú do Porubskej doliny, ktorou vodu z tejto časti odvádza Porubský potok do Rajčanky. Severozápadné svahy sa zvažujú do Ďurčanskej doliny, ktoré odvodňuje Kamenný potok a južné do Rajeckolesnianskej doliny, ktorú dolinkou Hepnár odvodňuje potok Lesnianka. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.

Severným smerom sa nachádza Sokol () a Kopaná (), východným Usypaná skala (), Kopa (), Oselná () a Hnilická Kýčera (), južným Rajecká skala (), Úplaz (), Kýčera (), Skalky (), Kútik (), Ostrá skala (), Grúň (), Kľak () a Kýčera () a západným Kukla (), Baba () a Srniak ().

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje výhľad. Z okolitých odlesnených lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Súľovské a Strážovské vrchy.

## Prístup
* po  žlto značenom chodníku (traverzom južným úbočím):
** od severozápadu z Ďurčinej cez sedlo Žihlavník 
** od juhovýchodu z Úplazu () v hlavnom hrebeni (križovatka s ) cez Kýčeru ()

## Referencie

## Pozri aj
* Lúčanská Fatra
* Kýčery
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v Lúčanskej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Ďurčiná
Kategória:Rajec
God Save the Rave

***God Save the Rave*** je dvadsiaty štúdiový album nemeckej techno/hard dance skupiny Scooter. Bol vydaný 16. apríla 2021 vo vydavateľstve Sheffield Tunes & Kontor Records.

## Zoznam skladieb

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2021
Kategória:Albumy skupiny Scooter
Turistická značkovaná trasa číslo 5406

**Turistická značkovaná trasa číslo 5406** je zelená trasa v Strážovských vrchoch. Začína  v obci Uhrovské Podhradie a končí pri chate Varty. Dĺžka trasy je 15,3 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape


5406
5406
The Cabox

**The Cabox** ( alebo ) je najvyšší vrch pohoria Long Range Mountains a ostrova Newfoundland v kanadskej provincii Newfoundland a Labrador.

The Cabox sa nachádza v oblasti Lewis Hills. Je najvyšším a najprominentnejším vrchom Long Range Mountains. Jeho prominencia je 812. Zároveň je najvyšším vrchom ostrova Newfoundland.

## Referencie

## Externé odkazy
* Peakbagger.com

Kategória:Vrchy v Newfoundlande a Labradore
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov v Kanade
Open Your Mind and Your Trousers

***Open Your Mind and Your Trousers*** je dvadsiaty prvý štúdiový album nemeckej techno/hard dance skupiny Scooter. Bol vydaný 22. marca 2024 vo vydavateľstve Sheffield Tunes, Kontor Records & Virgin Records. Toto je prvý album, na ktorom sa objavil Marc Blou, ktorý sa k skupine pripojil v roku 2022, keď nahradil predchádzajúceho člena Sebastiana Schildeho, a prvý album bez Michaela Simona, ktorý bol s kapelou v rokoch 2006–22. Tento album tiež znamená návrat Jaya Froga, ktorý bol predtým v kapele v rokoch 2002–06, potom sa vrátil v roku 2022. Je to jeho prvý album s kapelou od r. Who's Got the Last Laugh Now? v roku 2005.

## Zoznam skladieb

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2024
Kategória:Albumy skupiny Scooter
Dikastérium pre laikov, rodinu a život

**Dikastérium pre laikov, rodinu a život** () je jedno zo šestnástich dikastérií rímskej kúrie. Založil ho pápež František dňa 15. augusta 2016 s tým, že nový úrad vstúpi do platnosti 1. septembra 2016.

## Zrušenie dvoch pápežských rád
Súčasne boli k 1. septembru 2016 zrušené dve pápežské rady, pre laikov a pre rodinu, ktorých kompetencie a funkcie pripadli novému dikastériu.

## Stanovy a štruktúra dikastéria
Pápež už 4. júna 2016 schválil *ad experimentum* (na vyskúšanie) Stanovy nového dikastéria. Na čele dikastéria stojí prefekt, ktorého zastupuje sekretár (môže byť aj laikom).

Dikastérium má tri sekcie, vedené tromi podsekretármi:
* **sekcia pre laikov** má „*povzbudzovať a podnecovať povolanie a poslanie veriacich laikov v cirkvi a vo svete ako jednotlivcov, ktorí žijú v manželstve, aj slobodných, aj ako členov rôznych združení, hnutí a komunít.*“ Schvaľuje stanovy medzinárodných združení veriacich alebo laických hnutí.
* **sekcia pre rodinu** „*podporuje pastoračnú starostlivosť o rodinu, ochraňuje jej dôstojnosť a dobro založené na sviatosti manželstva, presadzuje jej práva a zodpovednosť v cirkvi aj v občianskej spoločnosti tak, aby inštitúcia rodiny mohla stále lepšie plniť svoje funkcie ako v oblasti cirkvi, tak aj v spoločnosti.*“ Má priame napojenie na Pápežský teologický inštitút sv. Jána Pavla II. pre vedy o manželstve a rodine.
* **sekcia pre život** „*podporuje a koordinuje iniciatívy v prospech zodpovedného rodičovstva, ako aj ochrany ľudského života od jeho počatia až do prirodzeného konca,*“ Je s ňou spojená Pápežská akadémia pre život.

## Referencie

## Zdroj

Laikov
Kategória:Organizácie založené v 2016
Zoznam kardinálov vymenovaných Honoriom II.

[vpravo|náhľad| Umelecká predstava pápeža [Honorius II.|Honoria II. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Honoriom II.**

## Menovacia politika
Pápež Honorius II. vymenoval počas svojho pontifikátu (11241130) 27 kardinálov v šiestich konzistóriách, ktoré sa konali každý rok. 

Hlava Cirkvi vymenovala minimálne 13 kardinálov talianskeho pôvodu a 2 francúzskeho; pôvod 12 nie je úplne zrejmý. Medzi novovymenovanými prelátmi bol aj Guido di Castello, ktorý sa neskôr stal pápežom Celestínom II., a Corrado della Suburra ako pápež Anastáz IV. Ten bol zároveň aj poslednou žijúcou osobou, ktorú pápež Honorius II. vymenoval za kardinála. Anastáz IV. skonal 3. decembra 1154, teda 24 rokov po Honoriovej smrti. 

## Konzistórium 1124
# Kardinál Guido (?1145?)

## Konzistórium 1125
# Kardinál Gregorio (??)
# Uberto kardinál Rossi Lanfranchi (?1137)
# Alberico kardinál Tomacelli (?1130?)
# Rodolfo kardinál degli Armanni della Staffa (?1140)
# Kardinál Stefano (?1137?)
# Ugo kardinál Geremei (?1129?)
# Kardinál Cosma (?1126?)
# Pietro kardinál dei Garsendi (?1127?)

## Konzistórium 1126
# Kardinál Mathieu, OSB Clun. (?1135)
# Kardinál Giovanni, OSB Clun. (?1133)
# Sigizzo kardinál Bianchelli ml. (??)
# Kardinál Gregorio (?1137?)
# Kardinál Matteo (?1138?)
# Kardinál Anselmo (?1143?)
# Kardinál Pierre (?1134?)
# Gian Roberto kardinál Capizucchi (??)

## Konzistórium v decembri 1127
# Bennone kardinál de' Cocliti (?1141?)
# Guido kardinál di Castello (?1144), neskôr pápež Celestín II.
# Corrado kardinál della Suburra (1073?1154), neskôr pápež Anastáz IV.
# Kardinál Pierre (?1130?)

## Konzistórium v decembri 1128
# Kardinál Joselmo (?1138?)
# Kardinál Rustico (?1142?)
# Rustico kardinál de' Rustici (?1130?)

## Konzistórium 1129
# Kardinál Errico (??)
# Kardinál Gerardo (??)
# Kardinál Matteo (?1130?)

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Kalixtom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom II. (nástupcom)

## Zdroj

Honorius 02
Casino Royale (televízny film z roku 1954)

***Casino Royale*** je americká televízna epizóda zo seriálu *[[Climax!]]*, ktorá vznikla v roku 1954. Ide o rovnomennú adaptácia románu od Iana Fleminga z roku 1954 a zároveň prvý diel knižnej série bondoviek. Toto TV film bol prvou filmovou adaptáciou románu Jamesa Bonda. V úlohe Jamesa Bonda sa predstavil americký herec Barry Nelson.

## Výroba
V roku 1954 zaplatila CBS autorovi Ianovi Flemingovi 1 000 dolárov za adaptáciu jeho prvého románu *[[Casino Royale (román)|Casino Royale]]* na jednohodinovú televíznu epizódu v rámci ich dramatickej série *Climax!*, ktorý bežal medzi októbrom 1954 a júnom 1958. Pre TV film ho upravili scenáristi Antony Ellis a Charles Bennett. Bennett bol známy najmä vďaka spolupráci s Alfredom Hitchcockom vrátane filmov *The 39 Steps* (1935) a *Sabotage* (1936). Kvôli obmedzeniu jednohodinového vysielania stratila upravená verzia mnoho detailov popísaných v knihe.

Hodinová epizóda *Casino Royale* bola odvysielaná 21. októbra 1954 a hral v nej Barry Nelson ako tajný agent Bond, Peter Lorre v úlohe záporáka Le Chiffrea. Postava Bonda v *Casino Royale* bola zmenená na amerického agenta, opísaný ako pracujúci pre „Combined Intelligence“ a podporovaný britským agentom Clarenceom Leiterom.

Clarence Leiter bol agentom stanice S, pričom bol kombináciou Felixa Leitera a Reného Mathisa. Meno „Mathis“ a jeho spojenie s Deuxième Bureau, dostala vedúca dáma, ktorá sa volá Valérie Mathis, namiesto bondgirl Vesper Lynd.

## Po vydaní
V roku 1958, štyri roky po produkcii *Casino Royale*, CBS pozvala Fleminga, aby napísal 32 epizód v priebehu dvoch rokov pre televíznu show založenú na Bondovej postave. Fleming súhlasil a začal písať osnovy pre túto sériu. Nakoniec však z toho nikdy nič nebolo, Fleming upravil tri osnovy do poviedok a v roku 1960 vydal poviedkovú knihu *[[For Your Eyes Only]]* spolu s ďalšími dvoma novými príbehmi.

Toto bola prvá filmová adaptácia Bondového príbehu a bola natočená pred vytvorením Eon Productions (oficiálnych Bbondoviek). Keď MGM nakoniec získala práva na filmovú verziu *[[Casino Royale (film z roku 1967)|Casino Royale]]* z roku 1967, získala aj práva na túto televíznu epizódu.

Epizóda Casino *Royale* sa po odvysielaní v roku 1954 stratila na celé desaťročia, až kým filmový historik Jim Schoenberger v roku 1981 nenašiel čiernobielu scénu živého vysielania. Táto epizóda bola odvysielaná na TBS ako súčasť série bondoviek. Pôvodné vysielanie z roku 1954 bolo farebné. Vydanie VHS a prezentácia TBS nezahŕňali posledné dve minúty, ktoré boli v tom čase stále stratené. Nakoniec boli chýbajúce zábery (mínus posledné sekundy záverečných titulkov) nájdené a zahrnuté do vydania Spy Guise & Cara Entertainment VHS. MGM následne zahrnula neúplnú verziu na svoje prvé vydanie DVD filmu *Casino Royale* z roku 1967.

## Referencie

## Pozri aj
* Casino Royale

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Televízne filmy USA
Kategória:Televízne filmy o Jamesovi Bondovi
Turistická značkovaná trasa číslo 8130

**Turistická značkovaná trasa číslo 8130** je krátka žltá trasa v Považskom Inovci spájajúca obec Trenčianske Jastrabie so zelenou trasou 5111. Dĺžka trasy je 4,6 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Považskom Inovci

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8130
8130
Lazzaro You Hueng-Sik

Mons. **Lazzaro You Hueng-Sik** (* 17. november 1951, Nonsan, Južná Kórea) je juhokórejský rímskokatolícky kňaz, biskup, kardinál a prefekt Dikastéria pre klérus.

## Život
Lazarus You Heung-sik sa narodil 17. novembra 1951 v Nonsan, Južná Kórea. Ako šestnásťročný bol pokrstený ako katolík. Najprv študoval v Soule na Katolíckej univerzite v Kórei a potom v Ríme, kde získal titul z dogmatickej teológie na Pápežskej Lateránskej univerzite. Za kňaza bol vysvätený 9. decembra 1979.

Medzi jeho úlohy patrilo pôsobenie ako pomocný kňaz v diecéznej katedrále, riaditeľ rekolekčného domu a riaditeľ vzdelávacieho centra. Od roku 1994 pôsobil ako duchovný vodca a profesor na Katolíckej univerzite v Daejeone; sa stal jeho prezidentom v rokoch 1998 až 2003. Bol spojený s Hnutím fokoláre a zúčastňoval sa medzinárodných stretnutí biskupov, ktorí ho propagujú.

Pápež Benedikt XVI. ho 9. júla 2003 vymenoval za biskupa koadjútora diecézy Daejeon. Biskupské vysvätenie prijal 19. augusta 2003 od biskupa Josepha Kyeonga Kap-ryonga z Daejeonu.Biskupom sa stal po odchode Kyeonga do dôchodku 1. apríla 2005.

Pápež Benedikt XVI. ho 29. mája 2007 vymenoval za člena Pápežskej rady *Cor unum*. Ako biskup z Daejeonu viedol niekoľko výborov Katolíckej biskupskej konferencie Kórey, vrátane výborov pre migrantov, službu mládeže a presadzovanie veci kórejských mučeníkov.

V roku 2014 jeho diecéza hostila pápeža Františka, ktorý celebroval omšu na štadióne svetového pohára Daejeon, zúčastnil sa Ázijských dní mládeže a stretol sa s ázijskými biskupmi. V roku 2018 sa zúčastnil na biskupskej synode o mládeži a rozlišovacej schopnosti pápežským menovaním. Opísal situáciu mladých ľudí v Kórei: "*Od detstva vyrastajú vo vysoko konkurenčnej spoločnosti. Konkurencia narúša bratské vzťahy, zavrhuje priateľstvá a živí osamelosť.*" Synodu využil na stretnutie s dvoma zúčastnenými biskupmi z Číny. Vyjadril nádej na mier na Kórejskom polostrove; predstavoval si prípadnú pápežskú návštevu Severnej Kórey, ale varoval, že si to bude vyžadovať rozsiahle prípravy, „začínajúc otázkou náboženskej slobody a prítomnosti kňazov“. 14. októbra 2020 sa stal tajomníkom Kórejskej biskupskej konferencie.

Pápež František ho 11. júna 2021 vymenoval za nástupcu kardinála Beniamina Stellu vo funkcii prefekta Kongregácie pre klérus, pričom dátum jeho nástupu do úradu nie je špecifikovaný. Dostal osobný titul arcibiskupa spolu s titulom emeritného biskupa z Daejeonu.Následne sa presťahoval do Ríma a 2. augusta prevzal jeho nový post prefekta.

Vo februári 2022 sa zúčastnil na cirkevnej univerzite San Damaso v Madride v Španielsku na konferencii piateho ročníka pastoračných aktualizácií pre kňazov.

Pápež František ho 29. mája 2022 oznámil, že ho povýši do hodnosti kardinála. Dňa 27. augusta ho pápež František vymenoval za kardinála-diakona a poveril ho diakonátom Gesù Buon Pastore alla Montagnola.

Pápež František ho 13. júla 2022 vymenoval za člena Dikastéria pre biskupov.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kardináli Kórejskej republiky
Dikastérium pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života

**Dikastérium pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života** () je jedno zo šestnástich dikastérií rímskej kúrie.

## História a súčasnosť
Dňa 27. mája 1586 bola založená Kongregácia pre rehoľníkov, ktorú založil pápež Sixtus V. V roku 1601 bola presunutá do Kongregácie pre biskupov a rehoľníkov. Na začiatku 20. storočia dňa 29. júna 1908 bola obnovená ako Kongregácia pre rehoľníkov a 8. septembra toho istého roku bola spojená s Kongregáciou pre biskupov a rehoľníkov. Dňa 15. augusta 1967 bola premenovaná na Kongregáciu pre rehoľníkov a sekulárne inštitúty a 28. júna 1988 bola premenovaná na *Kongregáciu pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života*. Pápež František apoštolskou konštitúciou *[[Praedicate evangelium]]* zmenil názov tejto organizácie na *Dikastérium pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života*.

## Prefekti dikastéria
* José de Calasanz Vives y Tuto (1908 – 1913)
* Ottavio Cagiano de Azevedo (1913 – 1915)
* Domenico Serafini (1916 – 1916)
* Diomede Falconio (1916 – 1917)
* Giulio Tonti (1917 – 1918)
* Raffaele Scapinelli di Léguigno (1918 – 1920)
* Teodoro Valfré di Bonzo (1920 – 1922)
* Camillo Laurenti (1922 – 1928)
* Alexis-Henri-Marie Lépicier (1928 – 1935)
* Vincenzo Lapuma (1935 – 1943)
* Luigi Lavitrano (1945 – 1950)
* Clemente Micara (1950 – 1953)
* Valerio Valeri (1953 – 1963)
* Ildebrando Antoniutti (1963 – 1973)
* Arturo Tabera Araoz (1973 – 1975)
* Eduardo Francisco Pironio, pro-prefekt (1975 – 1976); prefekt (1976 – 1984)
* Jean Jérôme Hamer, pro-prefekt (1984 – 1985); prefekt (1985 – 1992)
* Eduardo Martínez Somalo (1992 – 2004)
* Franc Rodé (2004 – 2011)
* João Braz de Aviz (2011 – 2025)
* Simona Brambilla (od 2025)
** Ángel Fernández Artime (pro-prefekt od 2025)

## Zdroj

Inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života
The Rolling Stones No. 2

***The Rolling Stones No. 2*** je druhý štúdiový album anglickej rockovej skupiny The Rolling Stones, ktorý vyšiel v Spojenom kráľovstve po úspechu ich debutu, *[[The Rolling Stones (album)|The Rolling Stones]]* v roku 1965. Album obsahuje tri skladby od v tej dobe začínajúcej dvojice autorov Micka Jaggera/Keitha Richardsa. Všetky ostatné nahrávky sú rôzne coververzie pôvodných amerických R&B a rokenrolových piesní.

## Poznámky k albumu
Na holandských a nemeckých výliskoch albumu je na prednej strane obalu názov uvedený ako *The Rolling Stones Vol. 2,* na zadnej je oproti tomu napísaný názov *The Rolling Stones No. 2*.

Obal je prakticky zhodný s obalom ich druhého albumu, ktorý v októbri 1964 vydali v Spojených štátoch pod názvom ''12 × 5'', no zoznam skladieb sa z časti podobá na ďalší album, ktorý v USA vyšiel pod názvom *[[The Rolling Stones, Now!]]*. Na debute kapely boli producentmi Eric Easton a Andrew Loog Oldham, na tomto projekte, ktorý sa sporadicky nahrával vo Veľkej Británii a USA v roku 1964, je výhradným producentom Oldham.

Album v Spojenom kráľovstve po po svojom vydaní bol začiatkom roka 1965 10 týždňov na vrchole rebríčka a stal sa tak na jeho hudobnom trhu v aktuálnom roku jedným z najpredávanejších. Bill Wyman vo svojej knihe *Stone Alone: The Story of a Rock 'n' Roll Band* píše: John Lennon o albume *The Rolling Stones No. 2* povedal: „Album je skvelý, no ja nemám rád päťminútové nahrávky."

Coververzia Muddy Watersovej piesne „I Can't Be Satisfied“ nebola vydaná na žiadnom z pôvodných amerických albumov kapely a v USA oficiálne vyšla až v roku 1972 na kompilácii *[[More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies)]]*.

Vzhľadom na to, že vydavateľ ABKCO uprednostňoval americké albumy, bol *The Rolling Stones* a *The Rolling Stones No. 2* pri vydaní CD v roku 1986 a počas série remastrovaní v roku 2002 ignorovaný. V dôsledku toho tento album mnoho rokov v reedíciách nevychádzal a bol len u zberateľov. Verejnosť sa k nim dostala aj v digitalizovanej verzii až v novembri 2010 ako súčasť limitovanej edície vinylového boxu s názvom *The Rolling Stones 1964–1969*. Pôvodný titul bol obnovený aj ako súčasť boxsetu *[[The Rolling Stones in Mono]]*, ktorý vyšiel dňa 30. septembra 2016.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
Čísla skladieb uvedené v zátvorkách nižšie vychádzajú z číslovania skladieb na disku CD.
;The Rolling Stones
*Mick Jagger&nbsp;– spev (všetky nahrávky), harmonika (2, 5, 6), tambourine (1, 4)
*Keith Richards&nbsp;– elektrická gitara (všetky nahrávky), vokály (1, 4, 6, 8, 11), akustická gitara (8)
*Brian Jones&nbsp;– elektrická gitara (okrem skl. č. 8), perkusie (8)
*Bill Wyman&nbsp;– basová gitara (všetky nahrávky), vokály (4)
*Charlie Watts&nbsp;– bcie nástroje (všetky nahrávky)
;hostia
*Jack Nitzsche&nbsp;– klavír (2, 10)
*Ian Stewart&nbsp;– klavír (1, 5, 7), organ (4)
;produkcia
*David Bailey&nbsp;– fotografia na obale

## Rebríčky

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Albumy The Rolling Stones
Kategória:Hudobné albumy z 1965
Dikastérium pre klérus

**Dikastérium pre klérus** alebo v novšom znení **Dikastérium pre klerikov** () je jedno zo šestnástich dikastérií rímskej kúrie, ktoré má na starosti všetky záležitosti týkajúce sa katolíckych duchovných. Jeho súčasným prefektom je kardinál Lazzaro You Hueng-sik. 

## História
Kongregácia bola založená roku 1564 bezprostredne po skončení Tridentského koncilu pápežom Piom IV. ako Kongregácia Koncilu (*Sacra Congregatio Cardinalium pre executione et interpretatione concilii Tridentini interpretum*). V rokoch 19672022 sa nazývala Kongregácia pre klérus. Zaoberá sa kňazským povolaním, disciplínou a tiež laicizáciou kňazov, ktorí o to požiadajú. V januári 2013 pápež Benedikt XVI. apoštolským listom *Ministrorum institutio* tejto kongregácii zveril starostlivosť o formáciu v kňazských seminároch. Táto kompetencia prešla z Kongregácie pre katolícku výchovu.

Pápež František apoštolskou konštitúciou *[[Praedicate evangelium]]* k 5. júnu 2022 zmenil názov tejto organizácie na *Dikastérium pre klérus*.

## Referencie

## Zdroj

Klérus
Kyslá uhorka

(**Zavárané**) **kyslé uhorky** alebo **nakladané uhorky** sú uhorky zaliate sladkokyslým nálevom a potom zavarené (na rozdiel od kvašákov, kde je konzervácia dosiahnutá mliečnym kvasením). Kyslé uhorky sú klasické jedlo mnohých kuchýň, napríklad českej, moravskej, slovenskej, poľskej a ruskej. Povestné a cenené sú tiež kyslé uhorky z Lužice v Nemecku. Na zaváranie sa používa uhorka poľná (nakladačka), pridáva sa korenie a nálev.

## Galéria

Súbor:Ogórki 20190812.jpg|Uhorky na zaváranie
Súbor:Nakládané okurky.jpg|Hotové kyslé uhorky
Súbor:Pickled-cucumbers-1520638.jpg|Zavarené uhorky


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Česká kuchyňa
Kategória:Slovenská kuchyňa
Kategória:Ukrajinská kuchyňa
Kategória:Zeleninové jedlá
Lydos (z polovice 6. stor. pred Kr.)

[náhľad|Atický čiernofigúrový stĺpikový [kratér, od maliara Lyda, cca 550 pred Kr., Metropolitan Museum of Art, New York]]
náhľad|Atická čiernofigúrová amfora, maliar: Lydos, cca 550-540 pred Kr., Getty Museum, 86.AE.60
**Lydos** () bol atický maliar čiernofigúrových váz, činný približne v rokoch 565 až 535 pred Kr.
 
Lydos bol maliar čiernofigúrových váz, ktorý pôsobil v Aténach v polovici 6. stor. pred Kr. Bol to maliar s veľkou predstavivosťou, ako aj koncepčnými a technickými schopnosťami. Na dve svoje vázy sa podpísal ako Lydos (pred svojím menom použil určitý člen, ho Lydos „Lýd“, čím zdôraznil svoj etnický pôvod) čo naznačuje, že on alebo jeho rodina sa zrejme prisťahovali do Atén z maloázijskej Lýdie. To, že hrnčiari a maliari v aténskych hrnčiarskych dielňach mohli byť aj negréci alebo ich potomkovia, dosvedčujú aj ďalšie signatúry. Lydos sa na fragmentárny dinos, nájdený na aténskej Akropole (Atény, National Museum, Acropolis Coll., 1.607) podpísal ako hrnčiar a maliar ([HO ΛΥΔΟΣ ΕΠΟΙΕ]ΣΕΝ : HO ΛΥΔΟΣ E[Γ]ΡΑΦΣΕΝ – Lydos to zhotovil, Lydos to namaľoval), a na amforu z parížskeho Louvre (Paris, Louvre, F 29) ako maliar (HO ΛΥΔΟΣ E[Γ]ΡΑΦΣΕΝ – Lydos to namaľoval).
 
Jeho tvorba predstavuje posun od skoršieho dekoratívneho štýlu s pásmi zvierat k naratívnemu štýlu s mytologickými kompozíciami. Bol jedným z prvých, ktorý zobrazil Heraklov boj s netvorom Geryónom, mnohé epizódy Trójskej vojny alebo boj Thésea s Minotaurom. Lydos, zobrazoval svoje mužské postavy typicky robustnou formou, akou sú široké stehná a kĺbové svalstvo, ktoré pripomínajú vyrezávaných 
kúrov (*kouroi*) z archaického obdobia.

Medzi jeho najznámejšie diela patrí čiernofigúrový kratér z Metropolitného múzea umenia v New Yorku, ktorý zobrazuje Héfaistov návrat. Váza, ktorá má veľký rozmer, ponúkla umelcovi širokú plochu na zobrazenie Héfaista, ktorého Dionýzos a jeho družina satyrov a menád sprevádzali na horu Olymp. Lydos tu sprostredkúva bujarosť sprievodu tak živo, že ho takmer počuť.

Atická čiernofigúrová amfora, pripisovaná Lydovi (ako maliarovi) alebo jemu blízkym gréckym maliarom (vyrobená v Aténach približne v rokoch 550 - 540 pred Kr.) zobrazujúca bitku Thésea a Minotaurom bola obľúbenou témou aténskych maliarov váz, pretože predstavovala najhrdinskejší čin veľkého hrdinu ich mesta. Na tejto amfore sa aténski mladíci a panny pozerajú, ako Théseus bodá mečom Minotaura – napoly muža, napoly býka. Nahé zviera padá na kolená, keď ho Théseus chytí za zápästie, aby mu zabránil hodiť kameň. Orol letiaci smerom k Théseovi,  signalizuje jeho víťazstvo. 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Zoznam kardinálov vymenovaných Kalixtom II.

[vpravo|náhľad| Pápež [Kalixt II. (asi 16. storočie, Quingey vo Francúzsku)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Kalixtom II.**

## Menovacia politika
Pápež Kalixt II. vymenoval počas svojho pontifikátu (11191124) 35 kardinálov v ôsmich konzistóriách, ktoré sa konali skoro každoročne, niekedy aj viackrát do roka. Najviac kardinálov (12) bolo vymenovaných v decembri 1122.

Hlava Cirkvi kreovala minimálne 11 kardinálov talianskeho pôvodu a 7 francúzskeho; pôvod zvyšných 17 kardinálov nie je úplne zrejmý. Medzi novovymenovanými prelátmi sa nachádzal aj Gerardo Caccianemici dell'Orso, ktorý sa neskôr stal pápežom Luciom II.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Kalixt II., bol Étienne kardinál de Bar. Skonal 29. decembra 1162, teda 38 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 1119
# Gregorio kardinál Albergati (?1126?)
# Kardinál Regnier (??)

## Konzistórium v januári 1120
# Pierre kardinál de Fontaines (?1140)
# Kardinál Roberto (?1122)
# Kardinál Adoaldo (?1124?)
# Étienne kardinál de Bar (10851162)
# Pons kardinál de Melgueil, OSB Clun. (?1125)
# Kardinál Baialardo (?1143)

## Konzistórium v decembri 1120
# Kardinál Gregorio (?1121?)
# Aymery kardinál de la Châtre (?1141)
# Kardinál Stefano (?1122?)
# Kardinál Gionata (??)
# Kardinál Gerardo (?1129)
# Kardinál Gualtiero (?1125?)
# Kardinál Gregorio (?1129?)

## Konzistórium v 1120
# Luigi kardinál Lucidi (??)
# Kardinál Atto (??)

## Konzistórium v decembri 1121
# Gilles kardinál de Paris, OSB Clun. (?1139?)
# Kardinál Roberto (?1123?)
# Kardinál Pietro (?1122)

## Konzistórium v 1121
# Kardinál Gregorio (??)

## Konzistórium v decembri 1122
# Guillaume kardinál z Palestriny (?1139?)
# Teobaldo kardinál Boccapecora (??)
# Gerardo kardinál Caccianemici dell'Orso (?1145), neskôr pápež Lucius II.
# Kardinál Pietro (?1128?)
# Gregorio Conti (?1140?)
# Pietro kardinál Cariaceno (?1138?)
# Giovanni kardinál Dauferio (?1135?)
# Gregorio kardinál Tarquini (?1145)
# Kardinál Uberto (?1125?)
# Kardinál Matteo (?1126?)
# Kardinál Gregorio (?1130?)
# Kardinál Angelo (??)

## Konzistórium v 1123
# Kardinál Johannes (?1125?)
# Ugo kardinál Lectifredo (?1140)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gelázom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Honoriom II. (nástupcom)

## Zdroj

Kalixt 02
Praedicate evangelium

Apoštolská konštitúcia ***Praedicate evangelium*** (*Hlásajte evanjelium*) o *[[Rímska kúria|rímskej kúrii]] a jej službe cirkvi a svetu* bola vydaná pápežom Františkom dňa 19. marca 2022 a nadobudla platnosť 5. júna 2022, na slávnosť Turíc. Nahradila apoštolskú konštitúciu Jána Pavla II. *[[Pastor bonus]]* z 28. júna 1988. Apoštolská konštitúcia je dekrét najvyššej úrovne vyhlásený pápežom.

Na čele vrcholných orgánov Vatikánu môžu stať po novom aj pokrstený laici a ženy.

## Štruktúra rímskej kúrie podľa konštitúcie ''Praedicate evangelium''
* Štátny sekretariát
** Sekcia pre všeobecné záležitosti
** Sekcia pre vzťahy so štátmi a medzinárodnými organizáciami
** Sekcia pre diplomatický personál Svätého Stolca
* Dikastéria
** Dikastérium pre evanjelizáciu (vzniklo zlúčením Kongregácie pre evanjelizáciu národov a Pápežskej rady pre novú evanjelizáciu; prefektom je priamo pápež)
** Dikastérium pre náuku viery (predtým Kongregácia pre náuku viery)
** Dikastérium pre službu milosrdenstva (predtým Úrad apoštolskej charity)
** Dikastérium pre východné cirkvi (predtým Kongregácia pre východné cirkvi)
** Dikastérium pre Boží kult a disciplínu sviatostí (predtým Kongregácia pre Boží kult a disciplínu sviatostí)
** Dikastérium pre kauzy svätých (predtým Kongregácia pre kauzy svätých)
** Dikastérium pre biskupov (predtým Kongregácia pre biskupov)
** Dikastérium pre klérus (predtým Kongregácia pre klérus)
** Dikastérium pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života (predtým Kongregácia pre spoločnosti zasväteného života a spoločnosti apoštolského života)
** Dikastérium pre laikov, rodinu a život
** Dikastérium pre podporu jednoty kresťanov (predtým Pápežská rada pre jednotu kresťanov)
** Dikastérium pre medzináboženský dialóg (predtým Pápežská rada pre medzináboženský dialóg)
** Dikastérium pre kultúru a vzdelávanie 
** Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju
** Dikastérium pre legislatívne texty (predtým Pápežská rada pre výklad legislatívnych textov)
** Dikastérium pre komunikáciu
* Súdné dvory
** Apoštolská penitenciária
** Najvyšší tribunál apoštolskej signatúry
** Všeobecný súd Rímskej roty
* Ekonomické útvary
** Rada pre ekonomické záležitosti
** Sekretariát pre ekonomiku
** Správa majetku Apoštolského stolca
** Úrad generálneho audítora
** Komisia pre vyhradené záležitosti
** Výbor pre investície
* Úrady
** Prefektúra pápežského domu
** Úrad pre pápežské bohoslužby
** Camerlengo
* Advokáti
** Zoznam advokátov Rímskej kúrie
** Zbor advokátov Svätej stolice
* Inštitúcie spojené so Svätým Stolcom
** Vatikánsky apoštolský archív
** Vatikánska apoštolská knižnica
** Stavebná huta baziliky sv. Petra
** Pápežská komisia pre posvätnú archeológiu
* Akadémie
** Pápežská akadémia vied
** Pápežská akadémia spoločenských vied
** Pápežská akadémia pre život
* Agentúra Svätého Stolca pre hodnotenie a rozvoj kvality cirkevných univerzít a fakúlt (AVEPRO)
* Úrad pre dohľad a finančnú informovanosť

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rímska kúria
Kategória:Pápež František
Lydos (z konca 6. stor. pred Kr.)

[náhľad|Atický [čiernofigúrová keramika|čiernofigúrový kyathos zobrazujúci zhromaždenie jedenástich olympských bohov (niektoré mená sú napísané), objavený v hrobke 145, v nekropole Osteria, Vulci, Etruria (Lazio, Taliansko), Národné etruské múzeum, Villa Giulia, Rím, inv. č. 84,466 ]]
**Lydos** () bol maliar čiernofigúrových váz na konci 6. stor. pred Kr.
 
Lydos, aténsky maliar čiernofigúrových váz, pôsobiaci okolo roku 520 pred Kr., bol s veľkou pravdepodobnosťou otrok, o čom svedčí jeho podpis (koniec nápisu je značne poškodený) na čiernofigúrovom kyathose (Rím, Museo Nazionale di Villa Giulia, 84466; BAPD 6247), ktorý zobrazuje zhromaždenie jedenástich olympských bohov.
 

:- text v starogréčtine

*Hranaté zátvorky v texte znamenajú doplnenie medzier (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené. Bodka pod písmenom označuje, že nie je celkom čitateľné* *[[Myrina (Malá Ázia)|Myrina]] je dnes [[archeologická lokalita]] neďaleko [[Izmir]]u na [[Turecko|tureckom]] pobreží.*
  
Išlo o typický prípad, kedy bol otrok pomenovaný podľa svojej rodnej domoviny, konkrétne maloázijskej Lýdie. Iným umelcom je neslobodný pôvod možný predpokladať na základe typického mena otroka, napr. Brygos alebo Epiktétos. Len na základe mena sa však ich otrocký stav s istotou nedá určiť. Otroci sú definitívne doložení v rímskej hrnčiarskej výrobe a otrokov bolo možné v staroveku nájsť vo všetkých profesiách.
 
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Dikastérium

**Dikastérium** (, z ) je v Katolíckej cirkvi inštitúcia zriadená pre správu cirkvi vo vymedzenej oblasti. Dikastériá spolu so štátnym sekretariátom a ďalšími kuriálnymi inštitúciami tvoria Rímsku kúriu. Podľa apoštolskej konštitúcie *[[Praedicate evangelium]]* existuje celkovo 16 dikastérií. Na čele každého dikastéria stojí prefekt, s výnimkou dikastéria pre evanjelizáciu, na čele ktorého stojí pápež.

Medzi dnes (august 2024) existujúce dikastériá patria:
* Dikastérium pre evanjelizáciu
* Dikastérium pre náuku viery 
* Dikastérium pre službu milosrdenstva 
* Dikastérium pre východné cirkvi 
* Dikastérium pre Boží kult a disciplínu sviatostí 
* Dikastérium pre kauzy svätých 
* Dikastérium pre biskupov 
* Dikastérium pre klérus 
* Dikastérium pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života
* Dikastérium pre laikov, rodinu a život
* Dikastérium pre podporu jednoty kresťanov 
* Dikastérium pre medzináboženský dialóg 
* Dikastérium pre kultúru a vzdelávanie 
* Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju
* Dikastérium pre legislatívne texty 
* Dikastérium pre komunikáciu

## Referencie


Kategória:Rímska kúria