open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tatra 400

**Tatra 400** je typ česko-slovenského trolejbusu, ktorý bol vyrábaný na prelome 40. a 50. rokov 20. storočia.

## Konštrukcia
Tatra 400 je mohutný trojnápravový trolejbus so zadnou hnacou nápravou. Pre vozidlo bol využitý podvozok tatrováckej koncepcie s centrálnou nosnou rúrou a s výkyvnými polonápravami, odpruženými poloeliptickými listovými pružinami, z nákladného automobilu Tatra 111, ktorý vyrábala Tatra Kopřivnice. U prototypu štvrtej série boli zadné listové pružiny zdvojené a doplnené teleskopickými tlmičmi. Nosnou súčasťou podvozku bol aj na centrálnej rúre prírubami uchytený trakčný motor, v prednej časti bolo na rúru namontované dynamo 24 V, ktoré zásobovalo pomocné zariadenia. Za poslednou nápravou bol umiestnený trojvalcový kompresor poháňaný samostatným elektromotorom. Na rám podvozku bola upevnená karoséria (výrobca Tatra Smíchov) s celokovovou kostrou. Vnútro vozidla bolo obložené drevovláknitými doskami, ktoré boli polepené tapetou. Sedačky pre cestujúcich boli umiestnené pozdĺžne. V pravej bočnici sa nachádzali troje skladacie dvere (predné dvojkrídlové, ostatné štvorkrídlové) ovládané elektropneumaticky.

Elektrická výzbroj (od spoločnosti ČKD Praha) s motormi bola uložená na podvozku (samozrejme okrem zberačov), čo zjednodušovalo údržbu. U vozidiel tretej série bol ako zdroj pohonu použitý nový sériovo zapojený dvojmotor ČKD sa vzájomným mechanickým prepojením.

Vozidlá T 400 boli vyrábané v troch výrobných sériách (zo štvrtej vznikol iba prototyp), pričom tretia séria sa od prvých dvoch čiastočne technicky odlišuje.

## Prevádzka
V rokoch 1948 až 1955 bolo vyrobených celkom 195 vozidiel.

## Historické vozidlá
* Bratislava (ex Praha ev.č. 368)
* Brno (v zbierke Technického múzea ostravské vozidlo ev. č. 19)
* Ostrava (vozidlo ev.č. 26/II ex Praha ev.č. 441)
* Praha (vozidlo ev.č. 431)

## Referencie

* 

## Iné projekty

Kategória:Trolejbusy Tatra
Stredný Pirin

**Stredný Pirin** () je podcelok pohoria Pirin v Blagoevgradskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.

## Lokalizácia
Stredný Pirin sa rozprestiera medzi sedlami *Todorova poľana* () a *Popovi livadi* (), ktoré je známe aj pod názvom *Papazčair* (). Sedlo Todorova poľana ležiace v nadmorskej výške  sa nachádza na severe Stredného Pirinu a sedlo Popovi livadi ležiace v nadmorskej výške  na juhu. Hlavný hrebeň najprv vedie juhovýchodným smerom. Od sedla Todorova poľana stúpa na vrch *Murata* () , pokračuje cez nízke sedlo *Askerski kolibi* (), kde sa stáča na juh a pokračuje ďalej cez vrch *Senoto* ()  k najvyššiemu vrchu pohoria, ktorým je Oreľak () . Z vrchu Oreľak hlavný hrebeň pokračuje cez vrch *Baba* ()  do širokého sedla Popovi livadi, kde Stredný Pirin končí. Hranica na severe ktorá oddeľuje Stredný Pirin od Severného Pirinu je určená riekami *Bela reka* () a *Pirinska Bistrica* () smerom k rieke Struma () a riekou *Marevska reka* () smerom k rieke *Mesta* (). Na juhu oddeľujú Stredný Pirin od Južného Pirinu rieky *Kriva* () a *Dobra lăka* () smerom k rieke *Pirinska Bistrica* a *Dobrotinska reka* () smerom k mestu Goce Delčev a rieke *Mesta*.

## Opis
Je druhým najvyšším z troch podcelkov pohoria Pirin. Najvyšším vrchom Stredného Pirinu je vrch Oreľak () dosahujúci nadmorskej výšky . Súčasťou Stredného Pirinu sú sedlá Todorova poľana a Popovi livadi, ako aj krasová plošina Dobro pole, ktorá sa rozprestiera východne od vrchu Oreľak a vyznačuje sa množstvom mramorových krasových útvarov. Na rozdiel od podstatne vyššieho Severného Pirinu nemá alpínsky vzhľad, nachádza sa tam ale veľké množstvo krasových javov. Rozloha Stredného Pirinu predstavuje 6,7% z celkovej rozlohy pohoria Pirin. Stredný Pirin je z veľkej časti pokrytý porastom a holé sú len vrcholové časti. Nenachádzajú sa tu žiadne jazerá a rieky sú krátke s malým obsahom vody. Čast Stredného Pirinu bola v roku 1985 vyhlásená za rezerváciu Oreľak a to najmä z dôvodu ochrany starých bukových lesov. Na území Stredného Pirinu sa nachádza jediná horská chata - *Popovi livadi* v rovnomennom sedle.

## Zaujímavosť
* Cez sedlo Popovi livadi v južnej časti Stredného Pirinu vedia cesta z mesta Goce Delčev na bulharsko-grécky hraničný priechod Kulata.

## Galéria

Orelek IMG 3880.jpg|Vrcholové časti Stredného Pirinu v zime
Garmen-2020-PirinZGarmenu02 (1).jpg|Pohľad na Oreľak - najvyšší vrch Stredného Pirinu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Pohoria v Bulharsku
Kategória:Pirin
Kategória:Trácko-macedónsky masív
Oreľak (Pirin)

**Oreľak** (), alebo **Orelek** (), známy aj pod starším názvom **Ambartaš** () je vrch v pohorí Pirin v Blagoevgradskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.

## Ďalšie názvy
Ďalšie názvy pod ktorými je vrchol známy sú **Orlova čuka** (), alebo **Orlovi skali** ().

### Pôvod názvu
Pôvod názvu pochádza z minulosti, kedy  v krasových častiach vo východnej časti vrchu zvyklo hniezdiť veľké množstvo orlov.

## Opis
Oreľak je najvyšším vrchom Stredného Pirinu, podcelku pohoria Pirin. Dosahuje výšku  a je súčasťou hlavného hrebeňa masívu Stredného Pirinu, pričom sa nachádza v jeho centrálnej časti. Na východ od vrchu sa nachádza krasová plošina Dobro pole. Zalesnená časť vrchu je pokrytá bukovými lesmi. Západné svahy, ktoré sa spušťajú do doliny rieky *[[Pirinska Bistrica]]* () nie sú zalesnené. 

Na juhojuhovýchod od Oreľaku sa nachádza vrch Čala a na juh od Oreľaku leží vrch Baba.

Na vrchole sa nachádza rádio-televízna reléová veža, ku ktorej vedie až na vtŕchol asfaltovo-štrková cesta.

## Chránené celky
Severo až severovýchodne sa v blízkosti vrchu nachádza chránený prírodný celokrovnomenná rezervácia Oreľak. 

## Turizmus
Na vrchol je možné vystúpiť dvomi spôsobmi. Buď po značkovanej trase od horskej chaty *Popovi livadi* v rovnomennom sedle, alebo zo sedla Popovi livadi priamo po hlavnom hrebeni masívu cez vrch Baba a potom po južnom úpätí vrchu Oreľak. Vo vrcholových častiach označuje cestu k vrcholu stĺpové značenie. 

Zo sedla Popovi livadi sa dá na vrchol dostať aj automobilom po v minulosti zhotovenej štrkovej ceste.

## Galéria

Orelyak IMG 7221.jpg|Pohľad cez hlavný hrebeň Stredného Pirinu k vrchu Oreľak v zime
Orelyak.jpg|Detailný pohľad na vrcholovú časť Oreľaku
Garmen-2020-PirinZGarmenu01.jpg|Pohľad z úpätia pohoria Rodopy na masív Stredného Pirinu s vrchom Oreľak v strede


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Dvojtisícovky v Bulharsku
Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Vrchy v Pirine
Oreľak

**Oreľak** môže byť:

* vrch v pohorí Pirin v juhozápadnom Bulharsku, pozri Oreľak (Pirin)
* rezervácia v pohorí Pirin v juhozápadnom Bulharsku, pozri Oreľak (rezervácia) 
* vrch v pohorí Koňavska planina v západnom Bulharsku, pozri Oreľak (Koňavska planina)
Trifórium

**Trifórium** () môže byť:

* forma združeného okna predeleného stĺpmi na tri oblúkové polia, pozri trifórium (okno)
* úzka chodba, ochodza v hĺbke múra pod oknami hlavnej lode a nad arkádami bočných lodí prevažne gotických katedrál, otvorená trojitou arkatúrou dovnútra chrámu, vznikla z trifóriového okna, pozri trifóriová galéria

## Referencie
Rudava (rekreačná oblasť)

**Rudava** je rekreačná oblasť a jazero v katastrálnom území obce Malé Leváre.

## História
V roku 1953 sa tu začal ťažiť štrk, ktorý bol odvážaný do neďalekých Veľkých Levár. Tam ho spracovávala spoločnosť *Prefa n.p. Veľké Leváre* na stavebné prefabrikáty. Do vyťaženej jamy začala neskôr prenikať podzemná voda.

## Súčasný stav
Dnes má vodná plocha viac ako 50 hektárov a priľahlé brehy a pozemky aj s ihličnatým porastom tvoria 98 hektárov. Na brehoch jazera sa nachádzajú tri pláže: pláž pri Poľovníckej chate a dve pláže na Centrálnej pláži.

Stav a kvalita vody v jazere je pravidelne monitorovaná Regionálnym ústavom verejného zdravotníctva. Údržba vodnej plochy je vykonávaná pomocou vodného žacieho stroja ESO-X5.

## Rybolov
Na brehoch jazera je možný aj rybolov. Režim v rekreačnej oblasti Rudava sa riadi VZN č.4/2014.

## Zdroje
* O rekreačnej oblasti Rudava na autokemprudava.sk
* Rekreačná oblasť Rudava na regionzahorie.sk

Kategória:Jazerá na Slovensku
Kategória:Rekreačné strediská na Slovensku
Kategória:Malé Leváre
Goľam Rezen

**Goľam Rezen** () je vrch v pohorí Vitoša v oblasti Sofia v juhozápadnom Bulharsku.

## Opis
Goľam Rezen je druhým najvyšším vrchom pohoria Vitoša. Dosahuje výšku  a leží vo východnej časti vrcholových partií pohoria Vitoša, pričom spolu s neďalekým vrchom Malăk Rezen () - obidva vrchy dokopy sú známe pod názvom *Rezňovete* () - dominujú tejto časti pohoria. Rozprestiera sa severovýchodne od najvyššieho bodu Vitoše - vrchu Černi vrăch (). Východné, severovýchodné a juhovýchodné steny vrchu sú strmé, skalisté s výskytom kamenných riek a v zime s vysokou vrstvou snehovej pokrievky. Východne od vrcholu sa rozprestiera rezervácia Bistriško Branište ().

## Turizmus
Východná stena vrchu Goľam Rezen je vyhľadávanou lokalitou pre alpinizmus. Do vrcholových častí Vitoše v blízkosti vrchu Goľam Rezen vedú dve sedačkové lanovky: *Romanski* () a *Akademika 2* (), od horskej chaty *Aleko*. V zníženine medzi vrchmi Goľam Rezen a Malăk Rezen sa nachádza vrchná časť lyžiarskej lokality *Stenata* (), ktorá sa rozprestiera na ploche približne 600 hektárov a zaberá severnú časť severovýchodnej steny. V lokalite je k dispozícii sedačková lanovka *Romanski* a štyri vleky.

## Zaujímavosť
* Zníženina medzi vrchmi Goľam Rezen a Malăk Rezen, exponovaná od severovýchodu je najstudenším miestom pohoria Vitoša a taktiež miestom, kde počas roka dopadne najmenej slnečných paprskov. Snehová pokrývka sa na tomto mieste udrží takmer celoročne. 

## Galéria

Vitosha-2014-GolemRezen02.jpg|Detailný pohľad na radarovú stanucu vo vrcholovej časti vrchu Goľam Rezen
Golyam-Rezen.JPG|Pohľad na vrcholovú časť vrchu Goľam Rezen v zime
Golyam-Rezen-east.jpg|Pohľad na východné svahy vrchu Goľam Rezen
Bistrishko-Branishte.jpg|Pohľad z juhovýchodu na rezerváciu Bistriško Branište a vrch Goľam Rezen


## Iné projekty

## Referencie

Kategória:Dvojtisícovky v Bulharsku
Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Sofia (oblasť)
Kategória:Vrchy vo Vitoši
Daniela Gudabová

**Daniela** „**Dana**“ **Gudabová** (* 4. marec 1960, Trnava) je slovenská divadelná a televízna herečka.

## Životopis
Absolvovala Strednú poľnohospodársku technickú školu v Holíči, odbor ekonomika poľnohospodárstva. Od roku 1979 do roku 1982 pôsobila na Vojenskej politickej akadémii Klementa Gottwalda v Bratislave na Katedre taktiky a operačného umenia a od roku 1982 tridsať rokov pracovala ako ekonomická pracovníčka v Spoločnom poľnohospodárskom podniku (neskôr Biogale) v Špačinciach. Okrem divadla DISK, v ktorom strávila 29 rokov, pôsobila aj v divadle SkRAT v Bratislave, a v posledných troch rokoch aj v Divadle Pôtoň v Bátovciach, jedinom profesionálnom divadle pôsobiacom na vidieku. V televízii hrala napríklad v seriáli *[[Oteckovia]]*, *[[Ordinácia v ružovej záhrade]]*, *[[Horúca krv]]*, *[[Chlapi neplačú]]* alebo *[[Horná Dolná (seriál)|Horná Dolná]]*, kde stvárnila postavu dedinčanky Blažkovej. Objavila sa aj na doskách činohry Slovenského národného divadla v Bratislave.

## Filmografia
### Filmy
* 2007: Muzika
* 2015: Domáca opatera
* 2016: Zázračný nos
* 2017: Krátky film o pomáhaní
* 2019: Amnestie
* 2023: Invalid
* 2023: A máme, čo sme chceli

### Seriály
* 2007: Ordinácia v ružovej záhrade
* 2008: Profesionáli
* 2010: Aféry
* 2012: Mesto tieňov
* 2012: Horúca krv
* 2013: Pravdové príbehy s Katkou Brichtovou
* 2013: Kolonáda
* 2013: Chlapi neplačú
* 2014: Ochrancovia
* 2015: Susedské prípady
* 2015: Horná Dolná
* 2016: Skutočné príbehy
* 2019: Oteckovia
* 2020: Bola raz jedna škola

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Slovenské televízne herečky
Kategória:Slovenské filmové herečky
Kategória:Osobnosti z Trnavy
Zelená knižnica

**Zelená knižnica**, je najznámejšou edíciou vydavateľstva Slovenský spisovateľ. V edícii vychádzajú najlepšie svetové diela kriminálneho žánru. Okrem klasikov ako Agatha Christie či Robert van Gulik v nej nájdete autorov ako Dick Francis, Ed McBain či najnovšie hviezdy amerického trileru Thomas Perry a Michael Koryta.

## Zoznam vydaných kníh
### Knihy vydané pred rokom 1989

### Knihy vydané od roku 1989

## Externé odkazy
* Antikvariát u Slimáka Zelená knižnica
* Olejar books, edícia Zelená knižnica
* Databazeknih.cz, edice Zelená knižnica

Kategória:Knižné edície
Kategória:Slovenský spisovateľ
Škoda 21Ab

**Škoda 21Ab** je mestský nízkopodlažný autobus, ktorý v rokoch 19952001 vyrábala spoločnosť Škoda Ostrov. Vozidlo je unifikované s trolejbusom Škoda 21Tr, ktorý bol vyrábaný v rovnakom závode až do roku 2004. V rámci českého priemyslu išlo po typoch Karosa ŠM 11 / Škoda T 11 z rokov 19641967 a Karosa B 831 / Škoda 17Tr z rokov 19871990 o tretí pokus o unifikáciu autobusu a trolejbusu.

## Konštrukcia
Vozidlo 21Ab je v rámci unifikácie maximálne zhodné s trolejbusom 21Tr. Ide teda o dvojnápravový nízkopodlažný autobus so samonosnou karosériou. Motor s prevodovkou je umiestnený v zadnej časti vozidla. Kostra autobusu je oceľová, zvarená z tenkostenných profilov a plechových výliskov. Protišmyková podlaha je od predných dverí až za druhé dvere vo výške 360 mm nad vozovkou (nástupné hrany sú ale ešte nižšie - 345 mm). V zadnej časti vozidla je podlaha vo výške 560 mm, pod sedadlami je ale zvýšená na 760 mm. Vďaka „kneelingu“ (schopnosť vypustiť vzduch z pravej strany vypruženia) možno nástupnú hranu vozidla v zastávke znížiť na iba 275 mm nad vozovku. Na pravej bočnici sa nachádzajú troje skladacie dvojkrídlové dvere, ktoré môžu cestujúci ovládať samostatne (dopytové otváranie dverí). Naproti druhým dverám sa nachádza priestor pre kočík alebo invalidný vozík.

## Výroba a prevádzka
Prototyp (neskôr odpredaný do Karlových Varov) vozidla 21Ab bol vyrobený súčasne s prototypom trolejbusu 21Tr v roku 1995. V nasledujúcom roku bola vyrobená trojkusová overovacia séria. V roku 1997 bola zahájená sériová výroba, ktorá pokračovala do začiatku roku 2001. Celkovo bolo vyrobených 37 kusov tohto autobusu. Niekoľko vozidiel bolo určených ako testovacie alebo prevádzacie vozidlá výrobcu. Preto sa v rámci testovej prevádzky pozreli autobusy tohto typu aj napr. do Prahy, Pardubíc alebo do Vilniusu v Litve. Tieto vozidlá potom boli predané prevádzkovateľom až po ukončení výroby tohto typu (napr. posledný autobus 21Ab zakúpil Dopravný podnik Mladá Boleslav až v roku 2003).

V roku 2000 bola vyrobená karoséria určená pre autobus s pohonom na CNG. Nedokončená vozová skriňa bola dodaná spoločnosti Jamot v Jablonci nad Nisou, kde malo byť vozidlo skompletizované. Malo byť vybavené motorom TEDOM ML 637 NG, jeho vývoj bol ale v roku 2002 zastavený a nedokončený autobus zošrotovaný.

Dňa 12. decembra 2008 bola ukončená prevádzka autobusov 21Ab v Ostrave a 29. decembra 2009 bola ukončená prevádzka autobusov 21Ab v Plzni.

Osudy vyraďovaných autobusov 21Ab sú rôzne. Prototyp, ktorý jazdil v Karlových Varoch, bol odovzdaný do Technického múzea v Brne. Jedno mladoboleslavské vozidlo bolo zrušene po požiari, ďalšie tri boli odpredané do Bulharska, do mesta Stará Zagora. Autobusy 21Ab dodané do Ostravy a Plzne sú predajú do maďarského Segedína, kde prebieha ich prestavba na trolejbusy.

## Historické vozidlá

## Referencie


* 

## Iné projekty

21Ab
Činarite

**Činarite** (, doslova *Platany*) je chránená lokalita nachádzajúca sa na východnom okraji dediny Belaštica v južnom Bulharsku v Plovdivskej oblasti.

## Charakteristika
Chránená lokalita *Činarite* predstavuje zalesnený areál, pričom porast je tvorený vekovitou monokultúrou platanov východných (*Platanus orientalis*). Vek stromov lokalite sa pohybuje v rozmedzí medzi 500 – 1000 rokmi.

## Ochrana a predmet ochrany
Kategória: chránená lokalita

Rozloha: 1,13 ha

Chránená lokalita bola na území areálu vyhlásená rozkazom č. PD–835 Ministerky životného prostredia a vôd Nony Karadžovej zo dňa 14. 11. 2011. Rozkaz bol uverejnený v Štátnom vestníku č. 96 z roku 2011. Chránená lokalita bola vyhlásená na ploche 1,13 hektára. Dôvodom vyhlásenia chránenej lokality Činarite je ochrana vekovitej monukultúry platanu východného (*Platanus orientalis*), ktorá patrí k jedným z mála podobných lokalít na území Bulharska. V registri chránených území je chránená lokalita *Činarite* vedená pod kódom 527.

## Zaujímavosti
* V areáli chránenej lokality Činarite sa nachádza jeden z najstarších platanov východných v Bulharsku, ktorého vek je okolo 1100 rokov a obvod kmeňa dosahuje približne 13,7 metra.
* V blízkosti areálu sa nachádzajú zvyšky osmanskej strážnej veže.

## Galéria

Belashtica-2020-ZM-Cinari02.jpg|Z chránenej lokality Činarite
Belashtica-2020-ZM-Cinari03.jpg|Z chránenej lokality Činarite
Belashtica-2020-ZM-Cinari04.jpg|Z chránenej lokality Činarite
Belashtica-2020-ZM-Cinari-Infotabula01.jpg|Tabuľa označujúca chránenú lokalitu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rodopy
Kategória:Chránené lokality v Bulharsku
Kategória:Západné Rodopy
Kategória:Plovdiv (oblasť)
Kategória:Belaštica
Malý znak Česko-Slovenska

náhľad|Malý znak Česko-Slovenska

**Malý znak Česko-Slovenska** bol medzi rokmi 19201939 a 19451960 jeden zo štátnych symbolov Česko-Slovenska.

## Dejiny Malého znaku
Malý znak bol 30. marca 1920 podľa *zákona č. 252/1920 Sb.* prijatý spolu so Stredným a Veľkým znakom.

Tento znak sa používal najmä v období Prvej česko-slovenskej republiky (19201938), údajne pre jeho symboliku, ktorá vystihovala jednotnosť štátu.

Štátny znak sa opäť začal používať až v roku 1945, teda po oslobodení Česko-Slovenska od nacistov. Používal sa do vzniku ČSSR, keď bol 17. novembra 1960 stanovený Štátnym znakom Československej socialistickej republiky.

## Opis znaku
Štátny znak Česko-Slovenska mal tvar červeného štítu, v ktorom sa nachádzal dvojchvostý lev s korunou na hlave. Na levovej hrudi sa nachádzal znak Slovenska (tri modré hory symbolizujúce Tatru, Matru a Fatru, dvojramenný kríž znázorňujúci kresťanské hodnoty a červené pozadie). 

Opis znaku bol podľa *zákona č. 252/1920 Sb. § 4* nasledovný:  

## Referencie

## Pozri aj
* Štátny znak Česko-Slovenska
* Stredný znak Česko-Slovenska 
* Veľký znak Česko-Slovenska

## Iné projekty

Kategória:Štátne symboly Česko-Slovenska
Vladajska reka

**Vladajska reka** () je rieka v západnom Bulharsku v Oblasti Sofia. 

## Opis toku
Vladajska reka vyviera približne 300 metrov severozápadne od vrchu Černi vrăch () v nadmorskej výške . Tečie najskôr cez rezerváciu Torfeno branište (), pokračuje cez lokalitu Zlatnite mostove (), kde tečie skryto pod kamennými riekami, vrátane najväčšej kamennej rieky pohoria Vitoša, ktorá sa nachádza práve v tejto lokalite. Následne sa spúšťa hlbokou, strmou dolinou k dedine Vladaja ), pričom po ceste na dolnom toku vytvára kaňon Vladajský prielom (), ktorý tvorí hranicu medzi pohorím Vitoša a pohorím Ľulin. Po prietoku dedinou Vladaja rieka priberie niekoľko malých prítokov a vstupuje do Sofie, kde preteká štvrťami *Kňaževo* (), *Karpuzica* () a *Ovča kupel* (), ďalej pokračuje centrom mesta a nakoniec po prietoku štvrťou *Orlandovci* () sa vlieva do rieky Perlovska reka () severne od Obradovského monastiera () v nadmorskej výške .

## Charakteristika
Vladajska reka je jedna z najväčších riek, ktoré pretekajú centrálnymi časťami Sofie. Jej dĺžka od zdroja vo vrcholových častiach Vitoše po ústie do rieky  Perlovska reka dosahuje 37 kilometrov. Hlavnými prítokmi Vladajskej rieky sú *Planinica* (), *Gornobanska reka* () a *Suhodolska reka* (). Povodie rieky sa rozprestiera na rozlohe 151 km².

Na teritóriu Sofie je koryto rieky umelo korigované. Nad riekou sú na území Sofie postavené desiatky mostov, z ktorých najvýznamnejšie sú  *Mostăt na geroite* (, doslova *Most hrdinov*), *[[Aleksandrov most]]* () a *[[Lăvov most]]* (, doslova *Leví most*).

## Zaujímavosť
* Pred dedinou Vladaja je vybudovaný zakrytý kanál, ktorým sa časť vody z rieky odvádza do priehrady *Studena* ().

## Galéria

Владайската река - Витоша.jpg|Vladajska reka v pohorí Vitoša
Vladayska-River.jpg|Vladajska reka v pohorí Vitoša v zime
LionsBridge-Sofia001.jpg|Lăvov most, ktorý premosťuje rieku v centre Sofie


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rieky v Bulharsku
Kategória:Sofia (oblasť)
Kategória:Rieky v Sofii
Kategória:Rieky vo Vitoši
Stredný znak Česko-Slovenska

náhľad|Stredný znak Česko-Slovenska
**Stredný znak Česko-Slovenska** bol medzi rokmi 19201939 a 19451960 jeden zo štátnych symbolov Česko-Slovenska.

## Dejiny znaku
Stredný znak bol podľa *Zákona č. 252/1920 Sb.* prijatý spolu s Malým a Veľkým znakom 30. marca 1920.

Tento znak sa v období Prvej česko-slovenskej republiky používal najmä na ministerstvách, vyšších súdoch, žandároch a políciách. Za Druhej česko-slovenskej republiky bol Stredný znak jediným znakom Česko-Slovenska. Po opätovnom zjednotení Česko-Slovenska sa tento znak prestal používať, aj keď do roku 1960 nebol úradne zrušený.

## Opis
Podľa opisu sa znak delí na predný a zadný štít.

* **Predný štít** symbolizuje Čechy – na červenom pozadí sa nachádza dvojchvostý lev so zlatou korunou (alebo čelenkou) na hlave.
* **Zadný štít** pozostáva zo štyroch znakov.
** Znak v ľavom hornom rohu znázorňuje slovenskú zem – tri modré hory poukazujúce na Tatru, Matru a Fatru, biely dvojkríž a červené pozadie.
** Znak v pravom hornom rohu je i dodnes znakom Podkarpatskej Rusi, respektíve Zakarpatskej oblasti. Táto oblasť bola súčasťou Prvej česko-slovenskej republiky.
** Znak v pravom dolnom rohu znázorňuje České Sliezsko.
** Znak v ľavom dolnom rohu odkazuje na Moravu.

Opis znaku bol podľa *Zákona č. 252/1920 Sb.* (*§5)* nasledovný:

Je dôležité poznamenať, že je opis podľa zákona nepresný, keďže sa orol na sliezskom znaku nepozerá naľavo, ako sa písalo, ale napravo. Naďalej boli v texte zamenené aj polohy Sliezska a Moravy na štíte (teda znak odkazujúci na Sliezsko sa nachádza v pravom dolnom rohu a nie v ľavom, a znak odkazujúci na Moravu sa nachádza v ľavom dolnom rohu a nie v pravom).

## Referencie

## Pozri aj
* Štátny znak Česko-Slovenska
* Malý znak Česko-Slovenska
* Veľký znak Česko-Slovenska

## Iné projekty

Kategória:Štátne symboly Česko-Slovenska
Trifórium (okno)

[náhľad|Trifórium na renesančnej zvonici v mestskej časti mesta [Poprad (Spišská Sobota).]]
**Trifórium** (lat. *triforis*) je forma združeného okna deleného dvoma strednými stĺpmi alebo pilastrami na tri oblúkové polia typické predovšetkým pre románsku a gotickú architektúru. Trifórium sa zvyčajne nachádza na najvyšších poschodiach veží alebo zvoníc, kde je potrebné odľahčiť štruktúru širšími otvormi. Niekedy je celé trifórium orámované ďalším oblúkmi. Nad oblúkmi trifória sa väčšinou nachádza erb, kruhový otvor alebo iná štukatérska výzdoba. Používalo sa v rannokresťanskej, byzantskej, románskej, gotickej a renesančnej architektúre. Neskôr sa na tento typ združeného okna zabudlo. V 19. storočí sa trifórium vrátilo do módy hlavne v období eklekticizmu, neorománskej a neogotickej architektúre. V porovnaní s bifóriom sa trifórium všeobecne používalo na väčšie a zdobenejšie plochy.

## Galéria

Súbor:Ravenna, sant'apollinare nuovo, ext. 01.JPG|Bazilika Sant'Apollinare Nuovo v Ravenne, Taliansko.
Súbor:Chora Church Constantinople 2007 panorama 003.jpg|Chrám svätého Spasiteľa (Chóra) v Istanbule, Turecko.
Súbor:Santa Maria in Cosmedin September 2015-1.jpg|Zvonica Baziliky Santa Maria in Cosmedin v Ríme, Taliansko.
Súbor:Coesfeld, Lette, St.-Johannes-Kirche -- 2015 -- 5756.jpg|Kostol svätého Jána Krstiteľa v Lette, Severné Porýnie-Vestfálsko, Nemecko.
Súbor:Venezia - Palazzo Ducale, porta della carta.jpg|Gotické trifórium na Dóžovom paláci, Benátky, Taliansko.
Súbor:5303 - Firenze - Campanile di Giotto - Foto Giovanni Dall'Orto, 27-Jan-2008.jpg|Giottova zvonica vo Florencii, Taliansko.
Súbor:Partie sud-est de la cathédrale Notre-Dame de Paris le 6 août 2014 17.jpg|Juhovýchodná strana Katedrály Notre-Dame v Paríži, Francúzsko.
Súbor:Bodrogszentes15.JPG|Evanjelický kostol, Svätuše, Slovensko.
Súbor:Boldog kostol 01.jpg|Kostol Nanebovzatia Panny Márie v Boldogu, Slovensko.
Súbor:Bardejov chram02.jpg|Bazilika svätého Egídia v Bardejove, Slovensko.
Súbor:SK-Kezmarok-Glockenturm-3.jpg|Renesančná zvonica pri Bazilike svätého Kríža v Kežmarku, Slovensko.


## Referencie

## Pozri aj
* bifórium

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trifórium

Kategória:Architektonické prvky
Kategória:Kresťanská architektúra
Kategória:Byzantská architektúra
Kategória:Románska architektúra
Kategória:Gotická architektúra
Kategória:Renesančná architektúra
Kategória:Eklektická architektúra
Mechy (vrch v Oravských Beskydách)

**Mechy** () je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad obcou Mútne, približne  severozápadne od Námestova, v masíve Pilska ().

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pilsko. Vrch leží v Žilinskom kraji, na území okresu Námestovo a v katastrálnom území obcí Mútne a Oravské Veselé. Mohutný vrch susedí na severe s dominantným Pilskom (), na západe s Minčolom (), na juhu s vrchom Súšava () a na východe s Magurou (). Masív sa nachádza v CHKO Horná Orava a patrí do povodia Bielej Oravy.

## Opis
Mohutný vrch leží južne od hlavného hrebeňa Oravských Beskýd, ktorý vedie severne situovaným vrcholom Pilska. Husto zalesnený vrch má na vrchole odlesnenú lúku, umožňujúcu čiastočný výhľad. Mechy odvodňuje na západe Bystrý a Furandovský potok, na východe potok Randová a južné svahy prítoky Javorového potoka, všetky odvádzajúce vodu rieke Orava. Svojou výškou je štvrtým najvyšším vrchom Oravských Beskýd.

### Výhľady
Mechy poskytujú vďaka nadmorskej výške zaujímavý a ďaleký výhľad. Z vhodných lokalít je veľmi dobre vidieť mnohé vrchy pohoria, no tiež Tatry, Skorušinské vrchy, Oravskú Maguru či Sliezske a Kysucké Beskydy. Pri vhodných podmienkach je možné zhliadnuť Krivánsku Fatru i Martinské hole, Chočské vrchy, hrebeň Nízkych Tatier, severnú časť Veľkej Fatry a tisícovky Moravsko-sliezskych Beskýd.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a prístup je tak možný z obcí Mútne a Oravské Veselé, prípadne sedlom z vrcholu susedného Pilska.

## Referencie

## Pozri aj
* Pilsko (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Oravských Beskydách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Oravských Beskydách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Námestovo
Kategória:Mútne
Kategória:Oravské Veselé
Besednické Vltavíny I

**Besednické Vltavíny I** je prírodná pamiatka v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. Nachádza sa na severozápadnom svahu hory Velký kámen, na východnom okraji obce Besednice. Je súčasťou Prírodného parku Soběnovská vrchovina.

## Predmet ochrany
Predmetom ochrany sú poľnohospodárske a lesné kultúry na vltavínonosných štrkoch, bohaté nálezisko vltavínov, ktoré sú súčasťou tradične využívanej krajiny. Tá je tvorená mozaikou lesa, lúk, pasienkov a drobných hospodárskych stavieb. Predpokladá sa, že táto oblasť predstavuje pôvodnú dopadovú zónu vltavínov a že na lokalite došlo len k ich minimálnemu transportu po dopade a uložení.

Oblasť prírodnej pamiatky je voľne prístupná verejnosti a ľahko dostupná automobilom.

## Lokalita
Prírodná pamiatka Besednické vltavníny sa nachádza v hornej časti rovnomenného údolia, ktorým preteká Besednický potok. Konkrétne na severozápadnom svahu 753 metrov vysokom kopci Velký kámen. Potok preteká na východnom okraji obce Besednice, kúsok od cesty Besednice-Trhové Sviny tvoriaci západnú hranicu chráneného územia. Cez územie vedie vedľajšia cesta do Dobrkovskej Lhotky.

Ako pozostatok skoršej ťažby sa tu nachádzajú dve opustené pieskovne, ktoré sú oplotené. Hojné sú taktiež jamy po nelegálnej ťažbe na lokalite.

## História
Na okraji plochy chráneného územia sa skôr nachádzala malá tehelňa, ktorá pre svoju produkciu využívala miestnu tehliarsku hlinu. Počas získavania hliny bolo ale objavené bohaté ložisko vltavínov.

## Prírodné pomery

### Geológia
Na lokalite sa vltavíny nachádzajú v oblasti nivy a na svahoch údolia Besednického potoka, konkrétne vo miocénnych vrstvách šedozeleného až modravého ílu (iný zdroj charakterizuje matičnú horninu ako ílovité štrkopiesky). Ten dosahuje hrúbku až 4 metre a je tvorený jemnozrnnou zložkou (kaolinit, montmorillonit) a ostrohrannými úlomkami (kremeň, muskovit, živec). Lokalita patrí do morfologickej jednotky Třeboňskej panvy.

### Flóra
Plochu približne jednej tretiny chráneného územia pokrýva kultúrny lesný porast s prevahou smreku a borovice.

## Referencie

*

## Iné projekty

## Literatúra
*  

## Externé odkazy
* Detailný opis lokality 

Kategória:Chránené územia v okrese Český Krumlov
Kategória:Mineralogické lokality v Česku
Kategória:Prírodné pamiatky v Česku
Jack and Coke

**Jack and Coke** (tiež nazývaný **JD and Coke**, **Jack Coke** alebo **Lemmy**) je highballový koktail tvorený zmiešaním Jack Daniel’s Tennessee Whiskey s Coca-Colou. Je populárny hlavne na juhu USA. Drink je podávaný najmä s ľadom – niekedy v Old fashioned glass alebo Collins glass – a niekedy v lacnejších nádobách, ako sú jednorazové plastové kelímky. **Bourbon and Coke**, geneticky viac nazývaný ako **Bourbon and Cola**, je vlastne ten istý drink, okrem identifikácie konkrétnej značky whisky, kým termín „Jack and Coke“ konkrétne uvádza, že sa používa značka Jack Daniel's. Časť „Coke“ v názve môže naznačovať, že je použitá značka Coca-Cola, ale na americkom Juhu je bežné, že sa na ktorúkoľvek značku koly odkazuje ako na „Coke“.

Považuje sa za nápoj „nízkej kultúry“ a má tendenciu byť nápojom, na ktorý sa spoliehajú milovníci whisky; spravidla sa nevyskytuje v ponukách fine dining reštaurácií a niektoré upmarketové podniky môžu odmietnuť jeho prípravu alebo navrhnúť alternatívy, ak sa to vyžaduje.

V roku 2016, po smrti Lemmyho Kilmistera, odštartovali jeho fanúšikovia kampaň za premenovanie koktailu, kvôli jeho častej konzumácii. Dňa 12. januára 2016 magazín *Food and Beverage* písal o tom, že kombinácia Jack and Coke bola pomenovaná ako „The Lemmy“.

## Referencie

Kategória:Kokteily
Taká obyčajná rodinka

***Taká obyčajná rodinka*** (v anglickom origináli *The Middle*) je americký sitcom o priemernej rodine zo strednej triedy, ktorá žije vo fiktívnom meste Orson v štáte Indiana a prekonáva každodenné problémy bežného života. Úvodný diel seriálu mal premiéru 30. septembra 2009 na americkej stanici ABC. Seriál ma pozitívne ohlasy medzi televíznymi kritiky a získal množstvo nominácií na televízne ceny. Seriál bol na želanie tvorcov ukončený po 9. sérii a 215 epizódach, a hodinové finále malo premiéru 22. mája 2018. 

## Obsadenie

### Hlavné postavy

* Patricia Heaton ako Frances "Frankie" Hecková 
* Neil Flynn ako Michael "Mike" Heck Jr. 
* Charlie McDermott ako Axl Redford Heck 
* Eden Sher ako Sue Sue Hecková 
* Atticus Shaffer ako Brick Ishmael Heck

### Vedľajšie postavy

* Beau Wirick ako Sean Donahue 
* Daniela Bobadilla ako Lexie Brooksová 
* Brock Ciarlelli ako Brad Bottig 
* John Gammon ako Darrin McGrue 
* Len Ray ako Nancy Donahueová 
* Brooke Shields ako Rita Glossnerová 
* Brian Doyle - Murray ako Don Ehlert 
* Blaine Saunders ako Carly 
* Tommy Bechtold ako Kenny 
* Dave Foley ako doktor Fulton 
* John Cullum ako Veľký Mike 
* Paul Hipp ako reverend TimTom 
* Jerry Van Dyke ako Tag Spence 
* Marsha Mason ako Pat Spencová 
* Norm MacDonald ako Rusty Heck 
* David Chandler ako Derrick Glossner 
* Jeanette Miller ako teta Eddie 
* Frances Bay ako teta Ginny 
* Alphonso McAuley ako Hutch 
* Pat Finn ako Bill Norwood 
* Julie Brown ako Paula Norwoodová 
* Brooke Dillman ako Tink Babbitová 

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Televízne seriály ABC
Kategória:Televízne seriály z roku 2009
Kategória:Sitkomy USA
MAN/Sodomka/Siemens

Trolejbusy **MAN/Sodomka/Siemens** boli spoločnou prácou spoločnosti MAN Norimberg, Sodomka Vysoké Mýto a Siemens Bratislava. Trolejbusy boli určené pre opätovné otvorenie trolejbusovej dopravy v Bratislave v roku 1941.

## Konštrukcia
Vozidlá mali oceľovú konštrukciu s vnútorným dreveným obložením. Na pravej strane karosérie boli umiestnené iba jedny štvordielne skladacie dvere pre cestujúcich (v strednej časti vozidla). Pre vodičov boli určené manipulačné dvere v ľavej bočnici. Sedačky v interiéri boli umiestnené pozdĺžne. Trolejbus bol postavený na podvozku spoločnosti MAN (ktorá vozidlo skompletizovala), karoséria bola vyrobená spoločnosťou Sodomka a elektrickou stýkačovou výzbroj dodal bratislavský závod firmy Siemens. Trolejbus nebol vybavený sťahovačmi.

## Dodávky trolejbusov
V rokoch 1940 a 1941 bolo vyrobených celkom 14 vozidiel.

Posledné trolejbusy MAN-Sodomka-Siemens boli vyradené v Bratislave v roku 1961.

## Zdroj
* 

## Externé odkazy
* MAN MPE - Sodomka - Siemens, imhd.sk

Kategória:Trolejbusy
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zlatná na Ostrove

Toto je **zoznam kultúrnych pamiatok v obci [[Zlatná na Ostrove]]** v okrese Komárno.

~
Zlatná na Ostrove
Hvojnati vrăh

**Hvojnati vrăh** (), známy aj pod názvom **Ovinati vrăh** () je vrch v pohorí Pirin v Blagoevgradskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.

## Opis
Hvojnati vrăh leží v Severnom Pirine, ktorý je najväčším a najvyšším z troch podcelkov pohoria Pirin. Dosahuje výšku  a je súčasťou hlavného hrebeňa masívu Severného Pirinu. Severne od vrchu leží vrch Vichren () od ktorého je Hvojnati vrăh oddelený vysokohorským priesmykom Kabata, ktorý tvorí zároveň hranicu medzi mramorovou južnou časťou Severného Pirinu, v ktorej sa nachádza vrch Vichren a mohutnejšou prevažne granitovou (ale zčasti tiež mramorovou) severnou časťou Severného Pirinu. Samotný Hvojnati vrăh je tvorený granitom. Južne od vrchu leží Malăk Vihren () oddelený vysokohorským priesmykom Vlahinski preval (). Juhovýchodným smerom od vrchu sa rozprestiera skupina jazier Hvojnati ezera () a západne sa nachádza skupina jazier Vlahinski ezera ().

## Turizmus
Na Hvojnati vrăh sa dá vystúpiť po trase od horskej chaty Vichren, pričom trasa vedie najskôr popri rieke Bănderica a následne cez vysokohorský priesmyk Kabata po severnom kamenistom svahu na vrchol. Vystúpiť na vrch sa ale dá aj traverzom po hrebeni pohoria, buď zo severu z vrhu Vichren cez priesmyk Kabata, alebo z juhu z vrchu Malăk Vihren cez priesmyk Vlahinski preval.

## Galéria

Pirin-2014-HvojnatiVrah02.jpg|Pohľad na východnú stenu vrchu
Pirin-2014-HvojnatiVrah03.jpg|Celkový pohľad na Hvojnati vrăh od jazera Ribnoto ezero
Pirin - Kabata (Кабата) and Hvoynati Vrah (Хвойнати връх).JPG|Pohľad na Hvojnati vrăh zo severu cez priesmyk Kabata


## Referencie

Kategória:Dvojtisícovky v Bulharsku
Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Vrchy v Pirine
Rýchlo a zbesilo (filmová séria)

***Rýchlo a zbesilo*** (angl. *The Fast and the Furious*) je filmová séria, ktorú vydala spoločnosť Universal Pictures. Séria zahŕňa dosiaľ 11 vydaných filmov: Rýchlo a zbesilo (2001), Rýchlo a zbesilo 2 (2003), Rýchlo a zbesilo 3: Tokijská jazda (2006), Rýchlo a zbesilo 4 (2009), Rýchlo a zbesilo 5 (2011), Rýchlo a zbesilo 6 (2013), Rýchlo a zbesilo 7 (2015), Rýchlo a zbesilo 8 (2017), Rýchlo a zbesilo: Hobbs a Shaw (2019), Rýchlo a zbesilo 9 (2021), Rýchlo a zbesilo 10 (2023).

## Filmy
* Rýchlo a zbesilo (2001)
* Rýchlo a zbesilo 2 (2003)
* Rýchlo a zbesilo 3: Tokijská jazda (2006)
* Rýchli a zbesilí (2009)
* Rýchlo a zbesilo 5 (2011)
* Rýchlo a zbesilo 6 (2013)
* Rýchlo a zbesilo 7 (2015)
* Rýchlo a zbesilo 8 (2017)
* Rýchlo a zbesilo: Hobbs a Shaw (2019)
* Rýchlo a zbesilo 9 (2021)
* Rýchlo a zbesilo 10 (2023)

## Referencie

Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmové série USA
Veľký znak Česko-Slovenska

náhľad|235x235bod|Veľký štátny znak
**Veľký štátny znak Československa** bol medzi rokmi 19201939 a 19451960 jeden zo štátnych symbolov Československa. 

## Dejiny znaku
Veľký znak bol podľa *Zákona č. 252/1920 Sb.* prijatý spolu aj s Malým a Stredným znakom 30. marca 1920.

Znak sa medzi rokmi 1920 až 1939 vyskytoval na prezidentskej štandarde Československej republiky. Zvláštnosťou je, že Veľký znak patril medzi štátne symboly Československa až do roku 1960, aj keď Podkarpatská Rus nebola súčasťou ČSR už od roku 1945. 

## Opis
Veľký štátny znak Česko-Slovenska pozostával z predného, zadného štíta, dvoch štítonosov a nápisu *Pravda vítězí* (na Slovensku *Pravda víťazí* ).

* Štítonosi sú dva dvojchvosté levy.
* Pod štítonosmi sa nachádza nápis *Pravda vítězí* (na Slovensku *Pravda víťazí*).
* **Predný štít** symbolizuje Čechy – na červenom pozadí sa nachádza dvojchvostý lev so zlatou korunou (alebo čelenkou) na hlave.
* **Zadný štít** pozostáva zo siedmich znakov.
** Znak v ľavom hornom rohu znázorňuje slovenskú zem – tri modré hory poukazujúce na Tatru, Matru a Fatru, biely dvojkríž a červené pozadie.
** Znak v pravom hornom rohu je i dodnes znakom Podkarpatskej Rusi, respektíve Zakarpatskej oblasti. Táto oblasť patrila za Prvej československej republiky k Československu.
** Znak v pravom strednom rohu znázorňuje České Sliezsko.
** Znak v ľavom strednom rohu odkazuje na Moravu.
** Znak v ľavom dolnom rohu odkazuje na Tešínsko. Českotešínsko bolo v roku 1920 pripojené k Česko-Slovensku.
** Znak v pravom dolnom rohu odkazuje na Ratiborsko. Hlučínsko (južné Ratiborsko) bolo v roku 1920 pripojené k Česko-Slovensku.
** Znak v strednom dolnom rohu odkazuje na Opavsko.

Opis znaku bol podľa *Zákona č. 252/1920 Sb.* (*§6)* nasledovný:

## Referencie

## Pozri aj
* Štátny znak Československa
* Malý znak Československa
* Stredný znak Československa

## Iné projekty

Kategória:Štátne symboly Česko-Slovenska
Zoznam slovenských filmov (2010 – 2019)

**Zoznam slovenských filmov (20102019)** obsahuje slovenské hrané, animované či dlhometrážne dokumentárne, filmy a koprodukčné filmy s účasťou Slovenska, ktoré mali premiéru v dekáde rokov 2010 až 2019. Filmy sú zoradené chronologicky podľa dátumu ich premiéry.

Významná časť slovenskej kinematografie z 10. rokov 21. storočia pochádza z koprodukcie s inými krajinami, pričom najväčší podiel zaberajú koprodukcie s Českom, či už vo forme majoritných alebo minoritných slovenských koprodukcií.

## Referencie


## Externé odkazy

* Slovenská filmová databáza 

Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Kinematografia na Slovensku
Kategória:Filmové zoznamy
Malăk Vihren

**Malăk Vihren** (), do roku 1989 **Muratov vrăh** () je vrch v pohorí Pirin v Blagoevgradskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.

## Opis
Malăk Vihren leží v Severnom Pirine, najväčšom a najvyššom z troch podcelkov pohoria Pirin. Dosahuje výšku  a je súčasťou hlavného hrebeňa. Nachádza sa v severnej časti Severného Pirinu, ktorá je z väčšej časti tvorená granitom. Samotný vrch Malăk Vihren je tvorený mramorom. Severne od vrchu leží Hvojnati vrăh (), od ktorého je oddelený vysokohorským priesmykom Vlahinski preval, južným smerom leží horský chrbát Dončovi karauli (). Východným smerom od vrchu sa rozprestiera skupina jazier Hvojnati ezera (). Malăk Vihren je pyramídového tvaru, so stenami smerujúcimi na sever, juh, západ a východ. V zimnom období sa na vrchu často vyskytujú lavíny. Vrch bol pomenovaný názvom Malăk Vihren, pretože tvarovo pripomína najvyšší vrch pohoria Pirin - Vichren.

## Turizmus
Na Malăk Vihren sa dá vystúpiť po hrebeni pohoria; zo severu z vrchu Hvojnati vrăh cez priesmyk Vlahinski preval,, rovnako tak po hrebeni z južného smeru.

## Galéria

Pirin-2014-MalakVihren02.jpg|Celkový pohľad na Malăk Vihren od jazera Ribnoto ezero
Zabeshkoto ezero pirin IMG 7410.jpg|Pohľad na Malăk Vihren od jazera Žabeško ezero


## Referencie

Kategória:Dvojtisícovky v Bulharsku
Kategória:Vrchy v Bulharsku
Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Vrchy v Pirine
Roháčske sedlo

**Roháčske sedlo** () je sedlo v hlavnom hrebeni Súľovských vrchov. Leží západne od obce Podhorie. Nachádza sa v ChKO Strážovské vrchy. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Súľovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Bytča. Východná časť hrebeňa zasahuje na katastrálne územie obce Podhorie, západná do katastra obce Súľov-Hradná. 

Severne leží vrch Roháč (), južným smerom vrch Kečka (). Východnú časť hrebeňa a sedla odvodňujú prítoky Lietavského potoka do Rajčanky, západné svahy odvodňuje riečka Hradnianka do Váhu. 

## Opis
Z východnej strany je od lokality *Pod Dubovcom* do sedla vybudovaná krížová cesta. V sedle je vybudovaný prístrešok a z blízkeho okolia sú možné výhľady na časť Súľovských vrchov a obec Súľov.

## Prístup
Sedlom vedie hlavný hrebeň a ním vedúca Medzinárodná diaľková turistická trasa E3 v trase  zeleno značeného turistického chodníka.

* po  zelenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3):
** z južného smeru hlavným hrebeňom cez vrch Kečka ()
** zo severu z rázcestia *Pod Roháčom* (napojenie na )
* po  modrej značke:
** z juhozápadného smeru z obce Súľov-Hradná
** z východného smeru z obce Podhorie cez rázc. *Pod Dubovcom*
* po  žltej značke z Lietavskej Závadky cez rázc. *Pod Dubovcom* (napojenie na )

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské skaly
* Súľovské vrchy

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Súľovských vrchoch
Die Woody’s

**Die Woody’s** alebo **Die Woodys** bolo šlágrové duo s krátkou životnosťou, ktoré pôsobilo 80. rokoch 20. storočia. Preslávili sa v 10. rokoch 21. storočia prostredníctvom televízneho vystúpenia so skladbou „Fichtl’s Lied“ uverejneného na internete.

## História
Skupina pozostávala z Pascala Marshalla, syna Tonyho Marshalla, a jeho kamaráta Thomasa Maiera. Lyrický koncept Die Woody’s sa točil okolo lesného čarodejníka „Fichtla“, ktorý mal varovať ľudí pred odumieraním lesa a bol k dispozícii aj ako merchandisová figúrka. Album produkovaný Tonym Marshallom s názvom *Die Welt der Woody’s* vydalo v roku 1984 vydavateľstvo Teldec.

Nahrávka z relácie *[[Die Superhitparade der Volksmusik]]*, v ktorej Die Woody’s predstavili svoj singel „Fichtl’s Lied“, sa stala slávnou v roku 2010, keď bola zverejnená na YouTube. V roku 2017 vyšla nová verzia skladby „Fichtl’s Lied“.

## Diskografia
### Single
* 1984: „Fichtl’s Lied“

### Albumy
* 1984: *Die Welt der Woody’s*

## Referencie

*

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka

Kategória:Dvojice v hudbe
Kategória:Nemecké hudobné skupiny
Štátny znak Československej socialistickej republiky

náhľad|Štátny znak Československej socialistickej republiky
**Štátny znak [[Československá socialistická republika|Československej socialistickej republiky]]** bol štátnym znakom ČSR medzi rokmi 1960 až 1990.

## Dejiny znaku
V 50. rokoch 20. storočia sa v Česko-Slovensku začalo uvažovať o doplnení nových štátnych znakov. 16. októbra 1955 bol na vojenských plavidlách nahradený Malý štátny znak päťcípou červenou komunistickou hviezdou s levom z Malého štátneho znaku.

S premenovaním Česko-Slovenska 1960 (na Československú socialistickú republiku) sa určil len jeden štátny znak, a to *Štátny znak Československej socialistickej republiky*. Znak bol používaný až do 23. apríla 1990.

## Opis
[náhľad|[Štátny znak Slovenskej socialistickej republiky]]
[náhľad|Mestský národný v [Teplice|Tepliciach, pečiatka na oficiálne dokumenty]]
Štátny znak mal tvar pavézskeho štítu. Znak ozdobovalo červené pozadie, na ktorom bol biely dvojchvostý lev. Na jeho hrudi sa nachádzal novozavedený štátny znak Slovenskej socialistickej republiky. Modrý vrch znázorňoval Kriváň a žltá horiaca vatra Slovenské národné povstanie. Nad levom sa nachádzala červená komunistická hviezda so žltým rámom. Autorom znaku bol Milan Hegar.

Úradný opis štátneho znaku bol podľa Ústavy Československej socialistickej republiky nasledovný:

## Zaujímavosti
* Keď sa štátny znak Česko-Slovenska v roku 1960 zmenil, zlatú korunu nahradila červená komunistická hviezda.

* Taktiež pozmenili štátny znak Slovenska. Trojvršie nahradila silueta vrchu Kriváň a dvojramenný kríž naopak horiaca vatra, ktorá znázorňovala Slovenské národné povstanie.

* Leva na štátnom znaku pozbavili väčšej časti jeho ochlpenia. Odobrali mu korunu a nad hlavu mu umiestnili hviezdu, čím sa z neho stala levica. Je to paradox, keďže levica ostala i naďalej dvojchvostá, a dva chvosty znázorňovali podľa heraladiky samca.

## Referencie

## Pozri aj
* Štátny znak Česko-Slovenska

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Mať štát znamená mať aj symboly

Československo
Kategória:Štátne symboly Česko-Slovenska
Lemmy

**Lemmy** môže byť:

* anglický spevák a basgitarista, pozri Lemmy Kilmister
* biografický film z roku 2010, pozri Lemmy (film)
* koktail pomenovaný na počesť Lemmyho Kilmistera, pozri Jack and Coke
Trollface

**Trollface** () je kresba, ktorú v roku 2008 vytvoril Carlos Ramirez v grafickom editore Microsoft Skicár. Prvýkrát ju uverejnil na DeviantArte pod prezývkou *Whynne* ako súčasť komiksu. Trollface sa stal onedlho internetovým mémom a symbolom trollingu.

Carlos Ramirez vďaka tejto kresbe zarobil 100 000 dolárov.

## Referencie

Kategória:Internetové mémy
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krškany

Toto je **zoznam kultúrnych pamiatok v obci [[Krškany (okres Levice)|Krškany]]** v okrese Levice.

Kategória:Krškany (okres Levice)
Krškany
Vetra/ČKD

**Vetra/ČKD** je označenie trolejbusu, ktorý vznikol inštaláciou česko-slovenskej elektrickej výzbroje spoločnosti ČKD do francúzskej karosérie vyrobenej spoločnosťou Vetra.

## Konštrukcia
Po druhej svetovej vojne nastal nedostatok nových trolejbusov. Jedným z dôvodov bolo aj zbombardovanie automobilky Praga, ktorá tak nemohla realizovať svoj nový typ trolejbusu (Praga TB 2). Preto sa pristúpilo k dovozu trolejbusových karosérii Vetra z Francúzska. V Česko-Slovensku do nich bola nainštalovaná elektrická výzbroj ČKD, pôvodne určená práve pre nerealizovaný trolejbus Praga.

Vetra/ČKD je dvojnápravový trolejbus so samonosnou karosériou. Tá bola umiestnená na ráme, kde sa nachádzala aj väčšina elektrickej výzbroje. Kostra vozidla, zvnútra i zvonka oplechovaná, bola zvarená zo špeciálnych oceľových profilov. Interiér bol navyše obložený nalakovanou preglejkou. V pravej bočnici vozidla sa nachádzali troje skladacie dvere (zadné štvorkrídlové, ostatné dvojkrídlové). Sedačky v interiéri boli umiestnené pozdĺžne.

## Dodávky trolejbusov
V rokoch 1948 až 1950 bolo vyrobených celkom 35 vozidiel. 

## Referencie

* 

Kategória:Trolejbusy Vetra
Podenka nížinná

**Podenka nížinná** () je druh hmyzu z radu podenky. Na Slovensku patrí medzi ohrozené druhy. Je označená za druh národného významu, jej spoločenská hodnota predstavuje 50 eur.

## Opis
[náhľad|Subimága – vývinové štádiá predchádzajúce [imágo|imágu – podenky nížinnej]]

Telo je dlhé 16 mm, predné krídlo samčeka 12 mm, samičky 15 mm. Lieta v auguste a začiatkom septembra, často vo veľkom množstve na brehoch väčších nížinných riek.

## Výskyt
Podenka nížinná sa vyskytuje v teplejších pomaly tečúcich riekach. Žije zahrabaná v sedimente, kde je vystavená 
vplyvu znečisťujúcich látok, preto jej výskyt indikuje určitý stupeň narušenia nížinných riek.

Larvy žijú v dolných a stredných tokoch väčších riek, kde si v bahnitom či piesočnom dne vyhrabávajú vodorovné chodbičky. 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Podenky
Vlahinski preval

**Vlahinski preval** () je horské sedlo v pohorí Pirin v Blagoevgradskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.

## Opis
Vlahinski preval sa nachádza v nadmorskej výške   medzi vrchmi Hvojnati vrăh () na severe a Malăk Vihren () na juhu  v hlavnom hrebeni Severného Pirinu, najväčšieho a najvyššieho z troch podcelkov pohoria Pirin. Sedlo je dlhé niekoľko stoviek metrov s nevýraznou deniveláciou. Hrebeň je v tejto časti veľmi členitý, na niektorých miestach strmý s množstvom kamenných blokád, husto zarastený kosodrevinou a jalovcom. Tvorí hranicu medzi niekoľkými karmi, ktorými sú Vlachinski cirkus () a Georgijski cirkus () na západ a Bănderiški cirkus () na východ od sedla.

## Turizmus
Vlahinski preval je východiskovým bodom pre výstupy na vrchy *Hvojnati vrăh* a *Malăk Vihren*, ako aj pre zostupy do ľadovcových kotlov *Vlachinski cirkus*, *Georgijski cirkus* a *Bănderiški cirkus*. Najľahšie je Vlahinski preval dostupný po trase od horskej chaty Vichren. Sedlo je z dôvodu členitosti terénu, hustoty porastu a skalistého rázu pomerne obtiažne schodné.

## Galéria

Pirin-2014-VlahinskiPreval02.jpg|Pohľad na centrálnu časť sedla *Vlahinski preval* 
Pirin-2014-MalakVihrenVlahinskiPreval01.jpg|Pohľad na *Malăk Vihren* (napravo) *Vlahinski preval* (naľavo)


## Referencie

Kategória:Priesmyky a sedlá v Bulharsku
Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Priesmyky a sedlá v Pirine