open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mláďa

náhľad|Mačiatko - mláďa mačky domácej
**Mláďa** je nedospelý jedinec vyšších živočíchov. Doba, po ktorú je živočích mláďaťom, je rôzna: závisí na rýchlosti rastu a dĺžke života daného druhu. Napr. hlodavce pohlavne dospievajú už v 3 týždňoch veku, u iných druhov (napr. slon) jedinec zostáva mláďaťom aj niekoľko rokov. Na rozdiel od lariev sa mláďatá anatomicky a morfologicky podobajú na dospelé jedince, majú všetky ich orgánové sústavy, sú len menšie, majú iné proporcie a niekedy aj inú farbu, vzor alebo pokryv tela ako dospelce.

Mláďatá prichádzajú na svet niekoľkými spôsobmi:
* u vajcorodých živočíchov sa liahnu z vajec mimo matkino telo
* u vajcoživorodých sa liahnu z vajec, ktoré sú v tú dobu ešte vnútri matky, tá ich teda „porodí“
* u živorodých, teda u vačkovcov a placentárnych cicavcov, sa zárodok vyvíja v matkinej maternici, kde je vyživovaný. Keď dospeje do určitého štádia vývoja, dôjde k pôrodu.

Pri príchode na svet sú mláďatá rôzne vyvinuté a podľa toho vyžadujú určitú starostlivosť rodičov. Podľa schopnosti sa o seba postarať sa mláďatá delia na dve skupiny: *prekociálne* a *altriciálne*.

## Prekociálne mláďatá
vpravo|náhľad|Žriebä - mláďa koňa Przewalského
vpravo|náhľad|Mláďatá drozda červenkastého
Prekociálne mláďatá (v súvislosti s vtákmi tiež *nidifúgne*) sú mláďatá, ktoré prichádzajú na svet úplne vyvinuté a sú schopné prakticky okamžite nasledovať svoju matku, alebo u druhov, ktoré sa o mláďatá nestarajú, sa o seba starať samé.

Príkladom sú antilopy alebo iné kopytníky, ale napr. aj slony.

## Altriciálne mláďatá
Altriciálne mláďatá (v súvislosti s vtákmi tiež *nidikolné*) sú mláďatá, ktoré prichádzajú na svet úplne závislé na rodičovskej starostlivosti. S týmto typom mláďat sa stretávame len u vtákov a cicavcov. Sú nezarastené a slepé, s nevyvinutou schopnosťou termoregulácie a bez rodičov hynú. Hovorí sa im tiež *holíčatá* alebo *holiatka*, pretože sú holé.

Druhy, ktoré majú altriciálne mláďatá, si často stavajú hniezda, nory alebo podobné úkryty, kde môžu mláďatá udržiavať v teple a kde sú chránené pred predátormi.

## Mená mláďat rôznych druhov zvierat

## Zdroj

Kategória:Pohlavné rozmnožovanie
Kategória:Ontogenéza
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1973

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1973** boli v poradí 25. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Bogote, v Kolumbii v dňoch od 26. júla7. augusta 1973, za účasti 8 tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1955, v meste Cúcuta. Titul obhájila , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1974, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  
* Oficiálna stránka Kolumbijskej basketbalovej federácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1973 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1973 na stránke FIBA  
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1973 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1973 na stránke the-sports.org 

Kategória:Basketbal v 1973
Muži
Basketbal
Alkmaión (syn Megakla)

**Alkmaión** (*Alkmaión*) bol aténsky politik,  olympijský víťaz v tethrippe v roku 592 pred Kr.

Alkmaión bol synom Megakla, prvého známeho člena poprednej aténskej rodiny Alkmeónovcov (Alkmaiónidai). Megakles približne v roku 630 pred Kr. úspešne obliehal Kylóna na Akropole, ale bola na neho uvalená dedičná kliatba za porušenie práva azylu, ktorú tomuto rodu často pripomínali počas politických rozhovorov. Alkmaión bol prvým Aténčanom, ktorého v Olympii korunovali olivovým vencom. Svoj olympijský triumf dosiahol v tethrippe, a to na 47. hrách v roku 592 pred Kr.

Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaviedli v Olympii na 25. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto
disciplíny bol Pagóndas z Téb. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza a koní.
 
Alkmaión velil aténskemu vojsku v prvej „svätej vojne" (okolo roku 590 pred Kr.) Jeho syn Megakles sa oženil s dcérou sikyónskeho tyrana Kleisthena.

O Alkmaiónovom olympijskom víťazstve píše historik Herodotos, ktorý zaznamenal aj veselú historku o tom, ako sa stal Alkmaión veľkým boháčom. Sám autor o tom píše: „*Alkmeónovci boli už od svojich predkov slávni v Aténach; Alkmaión a až potom Megakles sa stali ešte len veľmi slávnymi. Lebo Alkmaión syn Megaklov bol nápomocný [[Lýdia (Malá Ázia)|Lýdom]], ktorí od [[Kroisos|Kroisa]] do [[Delfská veštiareň|delfskej veštiarne]] išli a ochotne ich podporoval; a Kroisos, keď sa od Lýdov, ktorí išli do veštiarne dozvedel, že mu dobro činí, pozval ho k sebe do [[Sardy|Sard]], a keď prišiel, sľúbil mu toľko zlata, koľko na svojom tele naraz vynesie. Alkmaión potom, keď sa mu takáto ponuka naskytla, zamyslel sa a učinil toto: Obliekol si veľkú sukňu, nechal si uvoľnenú látku na prsiach a obul si najvoľnejšie kothorne (vysokú loveckú obuv) aké našiel, i uberal sa do pokladnice, do ktorej ho viedli. Tu sa pred ním zjavila hromada zlatých zŕn a najprv si z nej napchal do kothorní toľko zlata, čo sa do nich zmestilo, potom si nabral zlata na prsia a nasypal si zlatých zŕn do vlasov a nastrkal si ich aj do úst; i šiel z pokladnice sťažka za sebou kohortne vlečúc a všetkému inému skôr sa podobajúc než človeku, pretože ústa mal napchaté a všetko vyduté. Keď to Kroisos uvidel, dal sa do smiechu a nielenže mu to všetko nechal, ale dal mu ešte nemenej zlata navyše. Tak zbohatol tento rod veľmi, a tak mohol Alkmaión štvorzáprah mať a vyhrať v Olympii."* V tomto príbehu, aj keby bol pravdivý, by nemohol pre chronologickú nezrovnalosť figurovať Kroisos, ale jeho otec Alyattes II.

## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v tethrippe
Kategória:Starovekí športovci z Atén
Kategória:Politici starovekého Grécka
Kŕč

thumb|Spazmus u človeka s tetanom 
**Kŕč** alebo **spazmus** (*spasmus*, *hyperkinesis*) je nefyziologický stav, keď dochádza k nadmernému či dlhodobému sťahu kostrovej alebo hladkej svaloviny.

Mechanizmus vzniku kŕčov tkvie v inervácii svalov, konkrétne vo vyššej dráždivosti nervov alebo neustálom dráždení nervových synapsií rôznymi mediátormi. Kŕč môže postihovať jeden sval alebo celé svalové skupiny. Dlhšie trvajúce spazmy hladkej svaloviny životne dôležitých orgánov (napr. bronchospazmus - kŕč svaloviny priedušiek, spazmus čreva) môžu byť fatálne.

## Typy kŕčov
* klonické
* tonické
* tonicko-klonické

## Príčiny
* nedostatočný pitný režim
* preťaženie svalov
* nedostatok niektorých minerálov, najmä horčíka
* otrava spôsobená napríklad toxínmi z húb
* poškodenie CNS

## Externé odkazy
* NIH Medical Encyclopedia
* How Stuff Works

## Zdroj

Kategória:Patofyziológia
Chán

**Chán** (turkicky: khān, mongolsky: qāān, čínsky: 可汗 - *Xan*, *Han*, *Ke-Han*) je tradičné turkické označenie pre vodcu kmeňa, neskôr panovníka štátneho útvaru označovaného ako chanát. 

Titul chán je ekvivalentom kráľa. Toto označenie používali kočovné etniká: Mongoli, Chazari, Volžskí Protobulhari, Avari, Huni, ad. Posledným chanátom na svete bol Komulský chanát (čínsky *Cha-mi*) na území dnešnej Ujgurskej autonómnej oblasti Sin-ťiang, ktorý v roku 1930 anektovali čínske vojská pod vedením guvernéra Ťin Šu-žena.

## Pozri aj
* Zoznam mongolských chánov
* Kagan
* Čingischán
* Chubilaj
* Batu
* Tímúr

## Externé odkazy
* Konec Komulského chanátu

## Zdroj

Kategória:Cháni
Diaľnica A1 (Bulharsko)

**Diaľnica Trakija** alebo **Diaľnica A1** () je najdlhšia a najvýznamnejšia diaľnica v Bulharsku. Spája hlavné mesto Sofia s prístavným mestom Burgas a vedú po nej Е80 zo Sofie do Čirpanu (s pokračovaním na Istanbul) a Е773 z Čirpanu do Burgasu. Meria 360 km a dokončená bola v roku 2013. Pomenovaná po historickej oblasti Trácia, ktorou prechádza.

## Priebeh
Diaľnica začína na sofijskom mestskom okruhu, odkiaľ vedie východným smerom ako šesťprúdová komunikácia. Po 4,4 km sa zužuje na štandardné 4 jazdné prúdy a v blízkosti cesty I/8 pokračuje k horám Sredna gora, kde pri obci Vakarel dosahuje až  a náročný terén prekonáva 740 m dlhým tunelom Trajanovi vrata a niekoľkými mostami. Klesá do údolia Marice okolo Plovdivu, za ktorým sa na km 168,5 križuje s diaľnicou Marica, smerujúcou k Istanbulu. Trakija pokračuje južne od mesta Stará Zagora a Sliven k Burgasu, kde po 360 kilometroch končí križovatkou s cestou I/6.

## História výstavby
Trakija ako strategická tepna krajiny je najstaršou diaľnicou v Bulharsku, keď jej výstavbu odsúhlasili 19. mája 1964. Spolu s diaľnicou Hemus a Černo more po ich dokončení vytvorí okruh, ktorý bude základom diaľničnej siete a dopravne obslúži veľkú časť krajiny. Samotná výstavba sa začala v roku 1973 a v roku 1984 bola dokončená po Plovdiv. Nový impulz nastal po získaní úveru od Európskej banky pre obnovu a rozvoj v roku 1995, z ktorého sa vybudovalo 33 km a s pomocou zdrojov od Európskej investičnej banky pribudlo ďalších 74 km. Postupne boli dokončené rozostavané úseky, medzi nimi aj križovatka s diaľnicou Marica s jej 5 km dlhým úsekom a v roku 2010 sa začali práce na posledných chýbajúcich úsekoch diaľnice. V roku 2013 bola uvedením týchto častí diaľnica Trakija dokončená v celej plánovanej dĺžke 360 km.

## Galéria

Súbor: Trakiya highway 02.jpg|Most ponad rieku Tărnava
Súbor:Magistrala-Trakia-pri-Vakarel.jpg|Diaľnica pri zjazde Vakarel – Panagjurište
Súbor:Trayanovi-vrata-tunnel.JPG|Tunel Trajanovi vrata


## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj
* 

Trakija
Vogue

[náhľad|[Kate Moss na obálke britského vydania z mája 2000]]
***Vogue*** je časopis so zameraním na módu, dizajn a životný štýl. Vychádza v dvadsiatich troch krajinách každý mesiac. V redakcii sa vystriedala celá rada svetoznámych módnych fotografov.

V magazíne *[[The New York Times]]* v decembri 2006 opísala *Vogue* literárna kritička Caroline Weber ako „najvplyvnejší módny časopis na svete“.

*Vogue* publikuje tiež články o umení, kultúre a politike. Má celý rad stálych modeliek z radu známych celebrít. Na druhú stranu je časopis tiež kritizovaný.

V súčasnej dobe vychádza v 23 krajinách: Argentína, Austrália, Belgicko, Brazília, Kanada, Čína, Francúzsko, Nemecko, Grécko, India, Taliansko, Japonsko, Kórea, Mexico, Peru, Poľsko, Portugalsko, Rusko, Španielsko, Švajčiarsko, Čínska republika, Turecko, Veľká Británia a USA.

## Dejiny
*Vogue* založil ako týždenník Arthur Baldwin Turnur v roku 1892. Po jeho smrti v roku 1909 ho prevzala spoločnosť *Condé Nast Montrose*. Prvá zmena, ktorú Nast urobil, že zmenil periódu výtlačkov na dva týždne namiesto jedného. V roku 1910 začal vychádzať aj v Európe, postupne bola dobytá Británia, Španielsko a Francúzsko. V šesťdesiatych rokoch začala robiť šéfredaktorku Diana Vreeland a dávala prácu takým celebritám – modelkám ako boli napríklad Suzy Parker, Twiggy, Penelope Tree a ďalšie.

Od roku 1988 je šéfredaktorkou americkej verzie Anna Wintour.

## Československá verzia Vogue
Na základe licencie amerického vydavateľa Condé Nasta časopis do Česka priviedla firma V24 Media. Vychádza v čestine na území Česka a Slovenska. Šéfredaktorkou je Andrea Běhounková. Prvé číslo československej verzie vyšlo v piatok 17. augusta 2018. Na obálke prvého čísla sa objavila Karolína Kurková, modelka, ktorá je vôbec po prvý raz v histórií otočená k fotoaparátu chrbtom a na sebe má šaty zo second-handu. Tetovanie na chrbte predstavuje kaligram zo zbierky básní Václava Havla nazvanej *Antikódy*, venovanej básnikovi a dramatikovi Jiřímu Kolářovi.

Na obálke vydania z 11. apríla 2019 sa objavila topmodelka Gigi Hadid, ktorú pre Vogue CS nafotografovala Helena Christensenová.

## Fotografi
V redakcii sa vystriedala celá rada svetoznámych módnych a reportážnych fotografov, napríklad André Kertész, Robert Doisneau, Edward Steichen, Richard Avedon či William Klein. V rokoch 1913 - 1921 bol jedným z prvých fotografov Adolf de Meyer.

## Referencie


## Pozri aj
* Novinárska fotografia

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka
*The official representative of American ''Vogue'' v Rusku, Ukrajine, Bielorusku, Kazachstane
*History of ''Vogue'' na Bookrags.com
*Voguepedia 

## Zdroj

Kategória:Fotografické časopisy
Kategória:Časopisy v USA
Kategória:Viacjazyčné časopisy
Kategória:Časopisy vo francúzskom jazyku
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1977

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1977** boli v poradí 27. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa vo Valdivii, v Čile v dňoch od 20. februára3. marca 1977, za účasti 9 tímov. Venezuela sa na turnaji predstavila po 16 rokoch, Bolívia po 14 rokoch. Čile bolo organizátorom juhoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1932, 1937, 1942 a 1958. Svoj desiaty titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1978, ktoré organizovali Filipíny. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  
* Oficiálna stránka Čilskej basketbalovej federácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1977 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1977 na stránke FIBA  
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1977 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1977 na stránke the-sports.org 

Kategória:Basketbal v 1977
Muži
Basketbal
Laguna e Karavastasë

**Laguna e Karavastasë**  je najväčšia lagúna v Albánsku a jedna z najväčších na pobreží Jadranského mora. Je oddelená od mora veľkým valom piesku, ktorý je čiastočne zalesnený. Je časť národného parku Divjake-Karavasta. Na troch miestach je spojená s morom krátkymi vodnými kanálmi s prietokom 15-30 m³/s. Salinita sa pohybuje od 5,5% do 2%.

Táto oblasť je domovom pelikána kučeravého.

## Iné projekty

## Pozri aj
* Garabogazköl Aylagy

Kategória:Lagúny
Kategória:Jazerá v Albánsku
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1979

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1979** boli v poradí 28. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v meste Bahía Blanca, v provincii Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 14.21. apríla 1979, za účasti 7 tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1934, 1941, 1960 a 1966. Svoj ôsmy titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1980, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  
* Oficiálna stránka Argentínskej basketbalovej konfederácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1979 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1979 na stránke FIBA 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1979 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1979 na stránke the-sports.org 

Kategória:Basketbal v 1979
Muži
Basketbal
Čln

náhľad|Malý čln plávajúci pri pobreží
[náhľad|Lode v [Portovenere, Taliansko]]
**Čln** je plavidlo (loď) menšie ako väčšina lodí, zvyčajne so špeciálnym určením. Niektoré člny sú tak malé, že sa bežne prepravujú loďami, na súši potom pomocou prívesov. Člnom sa však nazývajú aj napríklad malé nafukovacie plavidlá na plážovú rekreáciu. Je to ťažko definovateľná podtrieda lodí, väčšina odborníkov sa zhoduje na zásadnom rozdiele - čln nemá podpalubia, len jedinú palubu.

Čln sa skladá z jednej, alebo viacerých vztlakových štruktúr trupov a systému pohonu akým môže byť lodná skrutka, veslá, pádla, plachta, parný kolesa, alebo trysky.

Najstaršie člny, tzv. monoxyly boli vydlabané z jediného kmeňa stromu.

V širšom slova zmysle je čln malá loď, obdobne ako v angličtine pojem *boat*, alebo v nemčine *das Boot*. Má podpalubia a môže byť schopná plavby po otvorenom mori.  V civilnom sektore napríklad rybársky čln. Medzi vojnové lode sa radia člny delové, torpédové, raketové, hliadkové/strážne, vyloďovacie (tento spravidla podpalubia nemá).

V staršej literatúre je pojem *podmorský* alebo *ponorný čln* ako označenie pre ponorku.

Vo vnútrozemskej plavbe sa označenie čln oficiálne používa pre lode bez vlastného strojného pohonu (vlečný čln, tlačný čln) a všeobecne pre malé plavidlá s vlastným strojovým pohonom (otvorený čln, kajutový čln, pretekársky čln).

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Plavidlá
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1981

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1981** boli v poradí 29. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Montevideu, v Uruguaji v dňoch od 31. júla8. augusta 1981, za účasti 6 tímov. Uruguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov šiestykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1930, 1940, 1953, 1969 a 1971, zakaždým v Montevideu. Svoj deviaty titul získal domáci , ktorý sa v jedinej hranej skupine umiestnil pred  a .

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  
* Oficiálna stránka Uruguajskej basketbalovej federácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1981 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1981 na stránke FIBA  
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1981 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1981 na stránke the-sports.org 

Kategória:Basketbal v 1981
Muži
Basketbal
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1985

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1985** boli v poradí 31. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Medellíne, v Kolumbii v dňoch od 26. júla3. augusta 1985, za účasti 8 tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1955, 1973 a 1976. Titul obhájila , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a .

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  
* Oficiálna stránka Kolumbijskej basketbalovej federácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1985 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1985 na stránke FIBA  
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1985 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1985 na stránke the-sports.org 

Kategória:Basketbal v 1985
Muži
Basketbal
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1987

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1987** boli v poradí 32. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 13.21. mája 1987, za účasti 7 tímov. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1949 a 1968, zakaždým v Asuncióne. Svoj deviaty titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a . Pre striebornú Venezuela to bola historicky prvá medaila.

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1988, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  
* Oficiálna stránka Paraguajskej basketbalovej konfederácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1987 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1987 na stránke the-sports.org 

Kategória:Basketbal v 1987
Muži
Basketbal
Diaľnica A1 (Srbsko)

**Diaľnica A1** () tiež () je najdlhšia a najvýznamnejšia diaľnica v Srbsku. Prechádza od maďarskej hranice na severe centrálnou časťou, Belehradom až k macedónskej hranici na juhu v dĺžke 584 km a vedie po nej európska cesta 75.

## Priebeh
Spája Belehrad a Vojvodinu na severe a metropolu s Pomoravím na juhu. Delí sa na tri úseky; prvý (178 km) tvorí severnú časť od hraničného prechodu Horgoš po Belehrad, druhý (237 km) spája metropolu s mestom Niš a tretí (152 km) pokračuje južným smerom po macedónsku hranicu pri Preševe. 

V hlavnom meste sa na belehradskom okruhu križuje s diaľnicou A3, ktorá bola budovaná ako juhoslovanská Diaľnica bratstva a jednoty. Tá spájala Rakúsko cez zväzové republiky Slovinsko a Chorvátsko so Srbskom a v trase A1 pokračovala cez Severné Macedónsko na grécku hranicu. V Niši sa križuje s diaľnicou A4, v ktorej trase vedie E80, smerujúca cez Bulharsko do Turecka. Komunikácia tak vytvára strategický balkánsky severo-južný a juho-západný dopravný koridor.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Diaľnice v Srbsku
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2017

**Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2017** bola kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2017 I. divízie v inline hokeji mužov, ktoré sa konajú na Slovensku. Kvalifikáciu organizuje Medzinárodná hokejová federácia (IIHF) a konala sa od 21. apríla25. júna 2016 v New Plymouth, na Novom Zélande a v Steindorf am Ossiacher See, v Rakúsku, za účasti 12 tímov rozdelených do 2 geografických zón. Na finálový turnaj postúpili z oboch zón iba víťazné družstvá. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo .

Po tom, čo sa  vzdalo účasti, sa v európskej zóne kvalifikácie zmenil počet základných skupín z troch na dve. Pôvodne sa mala odohrať aj americko-africká zóna kvalifikácie, ale prihlásilo sa do nej iba družstvo , ktoré tak postúpilo priamo na MS. V ázijskej zóne sa pôvodne mali turnaja zúčastniť aj družstvá Singapuru a Malajzie.

## Účastníci

## Ázijská zóna
*  New Plymouth

## Európska zóna
*  Steindorf am Ossiacher See
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play-off
#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Stretnutie o 1. miesto

### Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej hokejovej federácie 
* Inline hokej na stránke Rakúskej hokejovej federácie 

## Zdroje
* Ázijská zóna kvalifikácie na stránke Medzinárodnej hokejovej federácie  
* Európska zóna kvalifikácie na stránke Medzinárodnej hokejovej federácie 
* Európska zóna kvalifikácie na stránke hockeydata.net /

Kategória:Inline hokej v 2016
Kategória:Majstrovstvá sveta v inline hokeji
Diogenes z Efezu

**Diogenes** alebo **Diogenés** (*Diogenes*, iný prepis: *Diogenés*) bol päťnásobný olympijský víťaz súťaže trubačov a hlásateľov v 1. stor.

Diogenes, syn Dionysia z Efezu, si na starovekých olympijských hrách vybojoval víťazstvo v dnes už nezvyčajnej disciplíne, v súťaži trubačov a hlásateľov. Diogenes v tejto disciplíne zvíťazil na piatich po sebe idúcich hrách, t. j. od 212. až do 216. hier v rokoch 69 až 85. Právo ohlasovať víťazstvá športovcov si vydobyl aj na ďalších celogréckych hrách, a to dvakrát na pythijských hrách, trikrát na isthmiských a nemejských hrách a jeho prenikavý hlas znel tiež viac ako osemdesiatkrát na miestnych hrách po celom starovekom Grécku.

Do Olympie si táto disciplína našla cestu na 96. hrách v roku 396 pred Kr. Konala sa hneď po prísahe a jej víťaz mal právo asistovať hellanodikom pri hrách a hlavne oznamovať mená pretekárov a víťazov.
   
## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier súťaže trubačov a hlásateľov
Jan Kozák

**Jan Kozák** (* 25. marec 1921, Roudnice nad Labem – † 5. máj 1995, Praha) bol český spisovateľ.

Patril k spisovateľom, ktorí boli úplne oddaní politike KSČ. Po roku 1968 podporoval líniu KSČ, teda tzv. normalizačný proces.

Roku 1940 zmaturoval, po druhej svetovej vojne sa stal úradníkom a funkcionárom prevažne v kultúrnych úlohách spojených s KSČ. V roku 1951 absolvoval Ústrednú politickú školu ÚV KSČ. Potom sa stal pracovníkom aparátu ÚV KSČ. Do roku 1972 vyučoval dejiny strany na Vysokej škole politickej ÚV KSČ, kde sa v roku 1961 habilitoval ako docent.

V rokoch 19721977 bol predsedom Zväzu českých spisovateľov, v rokoch 19771989 potom predsedom Zväzu československých spisovateľov.

## Dielo
Jeho dielo celkom kopíruje vtedajšiu líniu KSČ, čerpá zo svojich osobných skúseností z kolektivizácie dedín na Slovensku, ktorých sa zúčastnil ako politický pracovník.

### Diela politicky motivované
* *Pohledy do oken*, 1941
* *Horký dech*, 1961
* *Mariana Radvaková*, 1962
* *Mariana*, 1965
* *Silná ruka*, 1966, druhé vydanie z roku 1976 vyšlo pod názvom *Čapí hnízdo*
* *Léčka*, 1968, súbor poviedok
* *Svatý Michal*, 1971 román zobrazujúci rozkvet socialistickej dediny
* *Bílý hřebec*, 1979
* *Adam a Eva*, 1982
* *Mariana a jiné osudy*, 1985

### Lovecké diela z prostredia tajgy
Tieto knihy vychádzajú z jeho loveckých výprav v Sovietskom zväze, väčšinou zo Sibíra.
* *Podzim v kraji tygrů*
* *Lovcem v tajze*, 1972
* *Černý sobol, hnědý medvěd*, 1985

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Roudnice nad Labem
Kategória:Českí politickí spisovatelia
Kategória:Českí spisovatelia románov
Kategória:Socialistický realizmus
Kategória:Spisovatelia realizmu
Kategória:Politici KSČ
Kategória:Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Kategória:Česko-slovenskí národní umelci
Kategória:Členovia Ústredného výboru Komunistickej strany Česko-Slovenska
Kategória:Nositelia Radu Víťazného februára
Kategória:Nositelia Radu práce
Kategória:Nositelia Radu republiky
Kategória:Vyučujúci na Vysokej škole politickej ÚV KSČ
Sleď

thumb|Sleď obyčajný
**Sleď** je slovenský rodový názov druhov sleďovitých rýb z rodov *[[Clupea]]* (sleď obyčajný, lat. *[[Clupea harengus]]*), *[[Chirocentrus]]* (sleď veľký, lat. *[[Chirocentrus dorab]]*) a *[[Denticeps]]* (sleď zúbkovaný, lat. *[[Denticeps clupeoides]]*).

## Poznámky


## Referencie


Kategória:Sleďotvaré
Ľudmila Georgijevna Karačkinová

**Ľudmila Georgijevna Karačkinová** (, ; * 3. september 1948, Rostov nad Donom, Rusko) je ukrajinská astronómka.

## Životopis
Dcéra matematika, pracuje v Inštitúte pre teoretickú astronómiu Krymského observatória. od roku 1978. V roku 2004 získala Ph.D. z astronómie na univerzite v Odese.

Objavila 131 asteroidov, okrem iných asteroid (5324) Lyapunov a trójana 3063 Makhaon.
Bol po nej pomenovaný asteroid 8019 Karachkina.

Spolu s Ľudmilou Žuravľovovou, s ktorou pracuje v Krymskom observatóriu, pomenovala v roku 1982 asteroid 3067 Akhmatova po poetke Anne Achmatovovej. V tom istom roku pomenovala ďalšie vesmírne objekty po režisérovi Andrejovi Tarkovskom (3345 Tarkovskij), spisovateľovi Michailovi Bulgakovovi (3469 Bulgakov) a poetke Marine Cvetajevovej (3511 Tsvetaeva). Planéty sa snažila pomenovať po tých osobnostiach sovietskej kultúry, ktoré boli režimom zaznávané.

Má dve dcéry, klaviristku Mariju a Renatu.

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Ukrajinskí astronómovia
Kategória:Sovietski astronómovia
Kategória:Objavitelia planétok
Kategória:Ženy v astronómii
Kategória:Osobnosti z Rostova nad Donom
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2016

**Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2016** boli v poradí 39. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle mužov a žien, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 43. plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 22.26. marca 2016, za účasti 6 mužských tímov. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu vôbec prvýkrát, keď dovtedy nehostil toto podujatie ako posledná juhoamerická krajina. Všetky zápasy sa hrali v plaveckom centre *Centro Acuático Nacional*. V kategórii mužov sa stala víťazom  po finálovom víťazstve nad . Obhajca titulu z , ktorý sa na turnaji predstavil s mladým tímom pozostávajúcim väčšinou z hráčov do 20 rokov, skončil na bronzovej priečke. Hlavný tím Brazílie bol v tom čase na zápasovom turné v Európe pred nadchádzajúcimi zápasmi svetovej ligy. Ženský turnaj sa neuskutočnil pre nedostatočný počet zaregistrovaných družstiev.

Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Pohár UANA 2017. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá.

## Účastníci

## Výsledky
### Základná skupina

### Play-off
#### Stretnutie o 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej plaveckej konfederácie  //
* Oficiálna stránka Paraguajskej federácie plaveckých športov 
* 

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2016 na stránke Juhoamerickej plaveckej konfederácie  
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2016 na stránke todor66.com 

Kategória:Vodné pólo v 2016
Kategória:Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle
Vodné pólo
Diaľnica A3 (Srbsko)

**Diaľnica A3** () je významná diaľnica v Srbsku. Prechádza od chorvátskej hranice pri Batrovci k Belehradu a vedie po nej frekventovaná európska cesta 70.

## Priebeh
Diaľnica bola budovaná ako súčasť juhoslovanskej diaľnici bratstva a jednoty, ktorá mala spájať zväzové republiky Slovinsko, Chorvátsko, Srbsko a Severné Macedónsko. Stala sa tak súčasťou významného balkánskeho juho a východo-západného dopravného koridoru, prechádzajúceho Belehradom. Diaľnica vedie nížinou južnej Vojvodiny popri Sremskej Mitrovici do metropoly Srbska, kde na obchvate mesta križuje diaľnicu A1.  

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Diaľnice v Srbsku
Exteritorialita

**Exteritorialita** je pojem z medzinárodného práva. Pojem pochádza z latinského *ex* („mimo“) a *territorium* („územie“) a používa sa pre osoby, veci alebo územia, nachádzajúce sa *mimo výsosť štátu*, v ktorom sa nachádzajú. 

S exteritorialitou tesne súvisí pojem **[[Imunita (právo)|imunita]]**. Pojem exteritoriálneho územia je naopak často nesprávne zamieňaný s pojmami **[[enkláva]]** alebo **[[exkláva]]** (kde ide priamo o cudzie výsostné územie). 

## Exteritorialita osôb a vecí
Nachádzať sa mimo výsosť štátu v tomto prípade znamená, že dotyčné právne subjekty nepodliehajú miestnemu súdnemu stíhaniu a výkonu moci (čo však neznamená, že nepodliehajú miestnemu právnemu poriadku vôbec). Konkrétne to znamená, že príslušník štátu A, ktorý v štáte B spáchal trestný čin a zároveň v tomto štáte používa privilégium exteritoriality, nemôže tu byť uväznený, postavený pred súd a odsúdený.

Výsada exteritoriality je ako výnimka udeľovaná najmä veľvyslancom, vyslancom a vyššiemu diplomatickému personálu (a často aj ich rodinným príslušníkom), hlavám štátov (vrátane sprievodu) a vojenským jednotkám (vrátane lodí, lietadiel atď.), nachádzajúcim sa na cudzom území na pozvanie alebo v dôsledku medzištátnych zmlúv. Ďalej sem patria sudcovia Medzinárodného súdu, v zmluvne dohodnutých prípadoch aj účastníci medzinárodných konferencíí a organizacií (vrátane ich budov a úradníkov).

## Exteritoriálne územie
Exteritoriálne územie je zvláštnym prípadom exteritoriality. Týka sa analogicky predovšetkým pozemkov zastupiteľských úradov vrátane tu sa nachádzajúcich nehnuteľností, vecí a osôb. Exteritoriálne územie samotné však zostáva integrálne súčasťou štátneho územia hosťujúcej zeme. Ďalšie exteritoriálne územia môžu byť dohodnuté zmluvne. 

### Príklady
* Vatikánske exteritoriálne územie v Castel Gandolfo 
* pápežské baziliky a ďalšie budovy Svätej stolice v Ríme
* pozemky a budovy OSN v New Yorku, Ženeve a Viedni
* ambasády.

## Pozri aj
* Enkláva
* Exkláva
* Ríšska diaľnica Viedeň - Vroclav

## Zdroj

Kategória:Medzinárodné právo
Kategória:Diplomacia
Basilica maior

[náhľad|Erb baziliky maior: kľúče [Peter (apoštol)|sv. Petra a umbraculum]]
**Basilica maior** (*väčšia bazilika*) je čestný titul vybraných rímskokatolíckych kostolov.
Radia sa k nim najmä štyri veľké *pápežské baziliky* v Ríme a tiež dve baziliky sv. Františka v Assisi. Ostatné kostoly s titulom baziliky sa označujú ako basilica minor (menšia bazilika).

## Pápežské baziliky v Ríme
Rímske baziliky maior sa vyznačujú tzv. svätou bránou, ktorá sa otvára iba počas svätých rokov (naposledy pri jubileu roka 2000). Do roku 2008 sa nazývali patriarchálne baziliky, pretože symbolicky predstavujú jednotlivé staroveké patriarcháty: Jeruzalem, Alexandria, Antiochia, Rím, Konštantínopol (Carihrad , Istanbul). V roku 2008 zrušil 266. pápež Benedikt XVI. titul rímskeho biskupa "patriarcha Západu" a baziliky sa nazývajú pápežské.

# Bazilika sv. Jana v Lateráne je pápežov katedrálny kostol
# Bazilika svätého Petra (Vatikánska bazilika) bola do roku 1054 s titulom konštantínopolského patriarchu
# Bazilika sv. Pavla za hradbami, do roku 1964 s titulom alexandrijského patriarchu
# Bazilika Panny Márie Väčšej (Santa Maria Maggiore), do roku 2008 s titulom antiochijského patriarchu
Medzi patriarchálne baziliky sa navyše radila bazilika minor sv. Vavrinca za hradbami, do roku 2008 titulárny kostol jeruzalemského patriarchu. V Bazilike sv. Vavrinca nie je svätá brána.


San Giovanni in Laterano Front.JPG|Bazilika sv. Jána v Lateráne
Petersdom von Engelsburg gesehen.jpg|Bazilika svätého Petra
Roma San Paolo fuori le mura BW 1.JPG|Bazilika sv. Pavla za hradbami
Basilica di Santa Maria Maggiore - Roma.jpg|Bazilika Panny Márie Väčšej - Santa Maria Maggiore


## Baziliky v Assisi
Okrem rímskych kostolov získali privilégium patriarchálnej baziliky ešte dva kostoly v Assisi:
* Bazilika sv. Františka v Assisi
* Bazilika Panny Márie Anjelskej s Porciunkulou
Je v nich umiestnené pápežské sedadlo sedes a oltár na ktorom sa slúži liturgia iba so súhlasom pápeža.

## Pozri aj
* Bazilika
* Basilica minor

## Externé odkazy
* Pápežské baziliky v Ríme 
*  Wojciech Kosmowski: Pápežské baziliky  

## Zdroj


Kategória:Katolícke kostoly
Kategória:Kostoly v Taliansku
Basilica minor

náhľad|Erbovný emblém bazilík minor - umbraculum
náhľad|Adamova brána (''Adamspforte''), Bamberská katedrála. Pápežský znak poukazuje na status ''basilica minor''
**Bazilika minor** alebo **basilica minor** (*menšia bazilika*) je od 18. storočia zvláštny čestný titul, ktorý určitým významným chrámom prepožičiava rímsky pápež. Prepožičanie titulu *basilica minor* má za cieľ „posilnenie väzieb jednotlivých chrámov s rímskym biskupom a zároveň má vyzdvihnúť význam tohto chrámu pre okolie“.

Vyšší titul ako *basilica minor* je *[[basilica maior]]*, ktorý je vyhradený šiestim najvyššie postaveným rímskokatolíckym kostolom, z ktorých štyri sú v Ríme a dva v Assisi.

## Označenie
Budova a zástavy baziliky minor môžu niesť skrížené kľúče, podobne ako v pápežskom znaku. Padiglione, žltočervené pruhované kužeľovité hodvábne tienidlo, ktoré pôvodne slúžilo na ochranu kňazov a rechtorov pri procesiách (niekedy býva nazývané tiež *umbraculum*, či *basilica*), a tintinnabulum (liturgický zvonec), už nie sú povinnými insígniami bazilík minor.

Postup získania titulu *basilica minor* v súčasnosti upravuje predovšetkým *Acta Domus ecclesiae de titulo Basilicate minoris* Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí z 9. novembra 1989. So zapožičaním titulu sú spojené určité požiadavky: „personálne a stavebné vybavenie pre príkladné slúženie liturgie a častú kazateľskú a spovednú službu. Bazilika minor má sláviť liturgiu hodín, resp. časoslov a má mať spevácky zbor. Do baziliky sú donesené pápežské insígnie [...] a vzniká povinnosť vykonávať petro-pápežské slávnosti, vzdelávaciu prácu a osvetu pri šírení rímskych výnosov“.

Po celom svete bolo k 30. júnu 2011 1 639 kostolov nesúcich označenie *basilica minor*, z toho 554 len v Taliansku. Týmto titulom sú označené najmä významné pútnické kostoly. Bazailiku minor je možné rozpoznať podľa pápežského erbu úradujúceho alebo prepožičiavajúceho pápeža nad portálom alebo na inom nápadnom mieste.

## Referencie

## Literatúra
* Sergio Bianchi: *Le Basiliche Minori.* Marianum, Rím 1976.
* Andreas Heinz: *Eine Ehre, die verpflichtet. Liturgiegeschichtliche und pastoralliturgické Anmerkungen zum Titel "Basilica Minor"*, in: *Bazilika St. Kastor Koblenz*, Selbstverlag Kath. Kirchengemeinde, Koblenz 1992, str.23-37.

## Pozri aj
* Bazilika
* Basilica maior

## Externé odkazy
* Úplný zoznam všetkých svetových bazilík
*  Kongregácia pre božský kult a disciplínu sviatostí: Acta Domus ecclesiae de titulo Basilicate minoris  - normy pre zapožičanie titulu *basilica minor*

## Zdroj
*


Kategória:Kostoly
Kategória:Latinské výroky
Veronikina šatka

thumb|Obraz Hansa Memlinga, ktorý namaľoval sv. Veroniku a jej šatku
**Veronikina šatka** (, ) alebo aj **Veronikin závoj**, **Veronikin ručník** je rímskokatolícka relikvia, ktorá nesie obraz tváre Ježiša Krista. Podľa legendy a šiesteho zastavenia Krížovej cesty podala Svätá Veronika Ježišovi šatku, ktorou sa utrel a tak otlačil svoju tvár na túto pamiatku. Podľa cirkvi je to spoločne s Turínskym plátnom najvzácnejšia relikvia rímskokatolíckej cirkvi. Existuje však mnoho podobizní, no za pravú sa pokladá Šatka z Manopella.

## Legenda
V evanjeliach nenachádzame žiadnu zmienku o príbehu Veroniky a jej šatky. Tento príbeh je stáročia len tradovaný, no fakt, že podľa anglickej Katolíckej encyklopédie pochádza meno Veronika z latinských slov *„Vera“* (pravá) a *„Icon“* (podoba), čo v gréčtine znamená aj „obraz“, nám ukazuje, že sa nejedná o nejaký výmysel.

## Podobizne
thumb|120px|Šatka z Manopella
### Šatka z Manopella

V roku (1506?) doniesol do talianskeho mestečka Manopello neznámy pútnik šatku, ktorú miestni kapucíni uložili do relikviára. Šatka s rozmermi 17,5x24 cm je dodnes vystavená a pravdepodobne je to pravá Veronikina šatka, pretože okrem toho, že si ju prišiel pozrieť Benedikt XVI., táto šatka je akoby ikonou všetkých východných obrazov a podobizní Ježiša Krista.
### Svätá tvár z Janova
### Svätá tvár sv. Silvestra
Táto Kristová tvár sa nachádza v Matildskej kaplnke vo Vatikáne. Jeho počiatky siahajú do 16. storočia, kedy sa tento obraz spomína.
#### Svätá tvár z Viedne
Táto ikona je kópia Svätej tváre sv. Silvestra, pretože v jej pravom hornom rohu je podpis P. Strozziho, ktorý ako tajomník pápeža Pavla V. vytvoril v roku 1617 6 kópií a táto je jedna z nich.
### Svätá tvár z Jaénskej katedrály
### Relikvia sv. tváre z Alicante
### Vatikánska Veronika v Bazilike sv. Petra
Veronikina šatka uchovávaná v kaplnke sv. Veroniky v období 8. storočia je spomínaná v pápežskej kronike z roku 753, kedy pápež Štefan II. niesol v slávnostnej procesii Kristovu tvár nenamaľovanú ľudskou rukou. Táto relikvia sa nazývala aj *„prvá ikona“*, *„plátno z Kamuliana“* alebo *„medailón z Edessy“*. Okolo roku 1208 pápež Inocent III. vystavil šatku verejnosti a do Vatikánu začali prichádzať mnohí kresťania, aby si uctili túto relikviu. Aj roku 1300 pri príležitosti jubilejného roku si Veronikinu šatku prišli uctiť mnohí pútnici, no šatka záhadne zmizla. Iný zdroj však tvrdí, že šatka zmizla až pri rímskom vyplienení v roku 1527, keď španielske vojská vtrhli do Ríma a aj samotný pápež bol evakuovaný do Anjelského hradu. Tieto vojská vpadli aj do Vatikánu. Vatikán nikdy nepotvrdil, že ktorá šatka je tá „pravá“, no s najväčšou pravdepodobnosťou sa nachádza v mestečku Manopello, pretože je akoby vzorom priam všetkých východných ikon Ježiša Krista.

## Pozri aj
* Turínske plátno

## Referencie

Kategória:Kresťanstvo
Kategória:Relikvie
Bandrélé

**Bandrélé** môže byť:
* francúzska obec, pozri Bandrélé (obec)
* francúzsky kantón, pozri Bandrélé (kantón)
Bitka pri Adrianopole

**Bitka pri Adrianopole** môže byť:
* bitka občianskej vojny v Rímskej ríši, pozri Bitka pri Adrianopole (313)
* bitka medzi Konštantínom I. a Liciniom, pozri Bitka pri Adrianopole (324)
* bitka medzi Rimanmi a Gótmi, pozri Bitka pri Adrianopole (378)
* bitka medzi Byzantíncami a Bulharmi, pozri Bitka pri Adrianopole (718)
* bitka medzi Byzantíncami a Bulharmi, pozri Bitka pri Adrianopole (813)
* bitka medzi Byzantíncami a Bulharmi, pozri Bitka pri Adrianopole (914)
* bitka medzi Byzantíncami a Rusmi, pozri Bitka pri Adrianopole (972)
* bitka medzi Byzantíncami a Bulharmi, pozri Bitka pri Adrianopole (1003)
* bitka v občianskej vojne v Byzantskej ríši, pozri Bitka pri Adrianopole (1094)
* bitka medzi Bulharmi a vojskami štvrtej križiackej výpravy, pozri Bitka pri Adrianopole (1205)
* bitka medzi Byzantíncami a Bulharmi, pozri Bitka pri Adrianopole (1254)
* bitka medzi Byzantskou ríšou a Osmanskou ríšou, pozri Bitka pri Adrianopole (1365)
* bitka medzi Tureckom a koalíciou Bulharska a Srbska, pozri Bitka pri Adrianopole (1913)
Buzău

**Buzău** môže byť:
* župa v Rumunsku, pozri Buzău (župa)
* mesto v Rumunsku, pozri Buzău (mesto)
* rieka v Rumunsku, pozri Buzău (rieka)
Caldwell

**Caldwell** môže byť:
* Caldwell (Arkansas)
* Caldwell (Kalifornie)
* Caldwell (Idaho)
* Caldwell (Kansas)
* Caldwell (New Jersey)
* Caldwell (Ohio)
* Caldwell (Texas)
* Caldwell (Západná Virginia)
* Caldwell (Wisconsin)
Caldwell County

**Caldwell County** je okres USA:
* Caldwell County (Kentucky) 
* Caldwell County (Missouri) 
* Caldwell County (Severná Karolína)
* Caldwell County (Texas)
Calhoun County

**Calhoun County** je okres v USA:
* Calhoun County (Alabama) 
* Calhoun County (Arkansas) 
* Calhoun County (Florida) 
* Calhoun County (Georgia) 
* Calhoun County (Illinois) 
* Calhoun County (Iowa) 
* Calhoun County (Južná Karolína) 
* Calhoun County (Michigan) 
* Calhoun County (Mississippi) 
* Calhoun County (Texas) 
* Calhoun County (Západná Virgínia) 

Kategória:Rozlišovacie stránky – Miestopisný názov
Canton

**Canton** môže byť:
* Canton (Kalifornia)
* Canton (Connecticut)
* Canton (Georgia)
* Canton (Illinois)
* Canton (Iowa)
* Canton (Južná Dakota)
* Canton (Kansas)
* Canton (Maine)
* Canton (Massachusetts)
* Canton (Michigan)
* Canton (Minnesota)
* Canton (Mississippi)
* Canton (Missouri)
* Canton (New York)
* Canton (Severná Karolína)
* Canton (Ohio)
* Canton (Oklahoma)
* Canton (Pensylvánia)
* Canton (Južná Dakota)
* Canton (Texas)
* Canton (Západná Virgínia)
* Canton (Wisconsin)
Bitka pri Custoze

**Bitka pri Custoze** je názov dvoch bitiek v ktorých sa stretlo Rakúske cisárstvo so štátmi usilujúcimi o zjednotenie Talianska:
* Bitka pri Custoze (1848)
* Bitka pri Custoze (1866)
Bitka pri Poitiers

**Bitka pri Poitiers** môže byť:

* Bitka pri Tours (732) v ktorej Karol Martel zastavil arabskú inváziu do Európy
* Bitka pri Poitiers (1356) počas storočnej vojny
Danville

**Danville** sú sídla v USA:
* Danville (Alabama)
* Danville (Arkansas)
* Danville (Kalifornia)
* Danville (Georgia)
* Danville (Illinois)
* Danville (Indiana)
* Danville (Iowa)
* Danville (Kansas)
* Danville (Kentucky)
* Danville (Maryland)
* Danville (New Hampshire)
* Danville (Ohio)
* Danville (Pensylvánia)
* Danville (Vermont)
* Danville (Virgínia)
* Danville (Washington)
* Danville (Západní Virgínia)
* Danville (Wisconsin)
Dembeni

**Dembeni**  môže byť:
* francúzska obec, pozri Dembeni (obec)
* francúzsky kantón, pozri Dembeni (kantón)
Diaľnica A8

**Diaľnica A8** môže byť:
*diaľnica A8 (Belgicko)
*diaľnica A8 (Francúzsko)
*diaľnica A8 (Grécko)
*diaľnica A8 (Holandsko)
*diaľnica A8 (Chorvátsko)
*diaľnica A8  (Nemecko) 
*diaľnica A8 (Rakúsko)
*diaľnica A8 (Taliansko)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Cesty
Fanas z Pellény

**Fanas** (*Fanas*) bol trojnásobný olympijský víťaz v roku 512 pred Kr.

Fanas z achájskej Pellény si na 67. olympijských hrách v roku 512 pred Kr. vybojoval víťazstvá v troch bežeckých disciplínach, a to v behu na jedno stadion, v behu na dve stadiá a v behu ťažkoodencov a stal sa tak prvým olympionikom, ktorému sa podaril taký veľkolepý triumf. 
  
Záznam o olympijských víťazstvách Fana je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
        
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na dve stadiá
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu ťažkoodencov
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2002

**Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2002** boli v poradí 32. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 36. plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v Beléme, v štáte Pará, v Brazílii v dňoch od 13.16. marca 2002, za účasti 4 mužských tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu siedmykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1935, 1946, 1965, 1984, 1994 a 1996. V kategórii mužov obhájila titul domáca . 

Ženský turnaj sa zrušil, pretože sa do neho prihlásili iba družstvá  a .

## Výsledky

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej plaveckej konfederácie  //
* Oficiálna stránka Brazílskej federácie plaveckých športov  

## Zdroj
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2002 na stránke poloaquatico.com.br 

Kategória:Vodné pólo v 2002
Kategória:Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle
Vodné pólo
Diaľnica A4 (Srbsko)

**Diaľnica A4** () je významná diaľnica v Srbsku, ktorá tvorí prepojenie s Bulharskom. Vedie po nej frekventovaná európska cesta 80 a má dĺžku 106 km.

## Priebeh
Diaľnica vytvára dôležité prepojenie Srbska s Bulharskom údolím rieky Nišava. Začína križovatkou s diaľnicou A1 a severnou časťou obchádza centrum Niša. Pokračuje východným smerom inou trasou, než je vedená cesta I/43, a to od Proseku cez Kunovicu, čím sa vyhýba úzkemu údoliu. Vedie popri obci Crvena Reka, obchvatom mesta Bela Palanka, popri meste Pirot a Dimitrovgrad k hranici s Bulharskom, kde sa nápoja na diaľnicu A6. 

Vytvára významné cestné spojenie Belehradu a Sofie, po ktorej prechádza strategické spojenie Turecka a severo-východnej časti Grécka so strednou a západnou Európou.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Diaľnice v Srbsku
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2004

**Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2004** boli v poradí 33. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v Mar del Plata, v Argentíne v dňoch od 16.20. marca 2004, za účasti 6 mužských a 4 ženských tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu siedmykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1934, 1947, 1962, 1980, 1990 a 2000. 

V kategórii mužov tretí titul v rade získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Ženský turnaj vyhrala tiež  a získala svoj piaty juhoamerický titul.

## Výsledky
### Muži
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej plaveckej konfederácie  //
* Oficiálna stránka Argentínskej konfederácie plaveckých športov 

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2004 na stránke Brazílskej konfederácie plaveckých športov 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2004 mužov a žien na stránke todor66.com 

Kategória:Vodné pólo v 2004
Kategória:Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle
Vodné pólo
Kategória:2004 v Argentíne
Diaľnica A4 (Bulharsko)

**Diaľnica Marica** alebo **Diaľnica A4** () je významná diaľnica v Bulharsku. Vytvára prepojenie diaľnice Trakija s tureckou hranicou a koridorom Е80 na Istanbul. Meria 117 km a dokončená bola v roku 2015. Pomenovaná po rovnomennej rieke, ktorej údolím prechádza a je súčasťou paneurópskeho dopravného koridoru 4.

## Priebeh
"Marica" začína neďaleko mesta Čirpan na križovatke s diaľnicou Trakija a pokračuje údolím rieky Marica juhovýchodným smerom k Dimitrovgradu. Pri Harmanli prekonáva rieku a po jej ľavom brehu prechádza východným okrajom Svilengradu k hraničnému priechodu Kapitan Andreevo v blízkosti bulharsko-turecko-gréckeho trojmedzia.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Marica
Hermagoras

**Hermagoras** (*Hermagoras*) môže byť:
* grécky filozof v 3. stor. pred Kr., pozri  Hermagoras z Amfipolidy
* grécky rétor v 1. stor. pred Kr., pozri Hermagoras z Temnu
* olympijský víťaz v roku 137, pozri Hermagoras z Magnézie
* olympijský víťaz v roku 177, pozri Markos Aurélios Hermagoras
* biskup, mučeník v 3. stor., pozri  Hermagoras z Aquileie