open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bystruška

**Bystruška** (*Carabus*) je rod z čeľade bystruškovité (*Carabidae*).

## Bystrušky na Slovensku
* bystruška medená (Carabus cancellatus)
* bystruška fialová (Carabus violaceus)
* bystruška potočná (Carabus variolosus)
* bystruška kožovitá (Carabus coriaceus)
* bystruška nosatá (Cychrus caraboides)
* bystruška vráskavá (Carabus intricatus)
* bystruška zlatá (Carabus auronitens)
* bystruška zrnitá (Carabus granulatus)
* bystruška menivá (Carabus scheidleri) 
* bystruška hájová (Carabus nemoralis)
* bystruška južná (Carabus hungaricus)
* bystruška záhradná (Carabus hortensis)
* bystruška Zawadského (Carabus zawadzkii)

## Iné projekty

## Zdroje
* 
* 
* 

Kategória:Bystruškovité
Los Toldos

**Los Toldos** je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží v severnej časti provincie Buenos Aires, východnej časti krajiny a východne od federálneho hlavného mesta Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 14 496 obyvateľov. Mesto bolo formálne založené druhej polovici 19. storočia Electom Urquizom, no už pred tým celú oblasť obývali pôvodní obyvatelia z kmeňa Mapuče. Od začiatku 20. storočia sa bežne stávalo, že Los Toldos bolo nesprávne pomenované *General Viamonte* podľa názvu správneho celku (partido), kde sa nachádza. Súčasný názov preto musel byť legislatívne potvrdený, čo sa stalo v roku 1985.

Mesto sa uvádza ako jedno z možných rodísk bývalej prvej dámy Argentíny Evy Perónovej.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o meste

Kategória:Mestá v provincii Buenos Aires
Čajka orlia

**Čajka orlia** alebo **čajka rybia** (lat. *Ichthyaetus ichthyaetus* syn. *Larus ichthyaetus*) je veľmi veľký druh čajky z čeľade čajkovité. Žije v strednej Ázii, hniezdi od Krymu, v okolí Kaspického mora až po západné Mongolsko. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov čajka orlia patrí medzi najmenej ohrozené druhy, populácia stúpa, v Európe stavy kolíšu.

Na Slovensku bola pozorovaná a doložená fotodokumentáciou v novembri v roku 2016 na lokalite Kamenný mlyn pri Trnave určená ako juvenil v prvom zimnom šate.. Existuje aj skoršie pozorovanie dvoch dospelých jedincov z apríla v roku 1996 na Domaši pri obci Bžany, no nebolo dostatočne dokumentované ani podané na schválenie faunistickou komisiou.

## Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 €  (Vyhláška MŽP č. 170/2021).

## Galéria

Súbor:Pallas's Gull Assuming breeding plumage.jpg|
Súbor:Larus ichthyaetus MHNT.ZOO.2010.11.127.7.jpg|Vajce
Súbor:Larus ichtyaetus 3.png|Dospelý jedinec s mláďaťom
Súbor:Pallas's gull (Larus ichthyaetus) adult with juvenile Danube delta.jpg|Nedospelá a dospelá čajka orlia v Delte Dunaja
Súbor:Larus ichthyaetus.jpg|Nedospelý jedinec
Súbor:Pallas's Gull first wintering.jpg|Zimný šat v prvom roku života


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
 

Kategória:Čajkovité
Kategória:Vtáky na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kalypso (maliarka)

**Kalypso** alebo **Kalypsó** (*Kalypsó*, ) bola grécka maliarka na prelome 3. a 2. storočia pred Kr.   
 
Grécka maliarka Kalypso tvorila okolo roku 200 pred Kr. Rímsky spisovateľ Plínius, ktorý sa vo svojich spisoch zmienil o niekoľkých gréckych maliarkach, uvádza, že medzi jej najznámejšie umelecké diela patrili portrétne obrazy *Starca*, artistu (alebo gladiátora) *Theodóra* a slávneho tanečníka *Alkisthéna*.
 
Niektorí odborníci o existecii starogréckej maliarky Kalypso pochybujú. Argumentujú tým, že  táto postava vznikla po chybnej interpretácii Plíniovho latinského textu (Naturalis Historia, 35,147), v ktorom je Kalypso uvedená ako jedno z diel maliarky Eurény.

## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Bieloškvrnáč púpavcový

**Bieloškvrnáč púpavcový** (*Amata phegea*) je motýľ z čeľade chlpatkovité (Erebidae).
## Húsenica
Húsenica bieloškvrnáča púpavcového je polyfágna. Predovšetkým sa ale živí rastlinnou potravou. Dosahuje veľkosť 20 – 35 mm. Vo veľmi priaznivých podmienkach môže dorastať až do dĺžky 5 cm.
Jej hlava je tmavočervenej farby. Hlava je v pomere k telu veľmi malá. Húsenica je pokrytá sivohnedými chĺpkami, ktoré odrádzajú možných predátorov. 
Pre nevhodné prostredie si pred zakuklením môžu húsenice vytvárať siete z jemného vlákna, ktoré poslúžia ako vhodné upevnenie na dané miesto. Svoje hnedosivé ochlpenie pred zakuklením zhodia. Kukla má veľkosť 10 – 25 mm a je hnedej farby. Jej veľkosť sa počas vývinu mierne zväčšuje. Samičky ju majú mierne objemnejšiu ako samčekovia, aby v dospelosti mohli nosiť vajíčka.

## Výskyt a spôsob života
Bieloškvrnáč púpavcový sa vyskytuje hlavne v južnej Európe, ale môžeme ho zazrieť aj v severnom Nemecku.  Lieta od mája do septembra, a to cez deň počas najhorúcejších hodín. Uprednostňuje suchšie oblasti, otvorené plochy s kríkmi a stromami, ako aj otvorené lesy a teplé, slnečné svahy. Môžeme ho ale vidieť lietať aj pri slabšom daždi. Často ho vidieť na  poliach obklopených listnatými lesmi bohatými na kvetenstvo, kde sa zhromažďuje vo veľkom počte. Uprednostňuje nízke nadmorské výšky, ale ľahko ho nájdeme aj na hornatých svahoch vystavených slnku, až do výšky 2000 m.

Samička na jeseň kladie vajíčka na rôzne druhy rastlín. V apríli sa začínajú objavovať prvé húsenice a hľadajú si vhodné miesto na zakuklenie. Zakuklia sa približne na 2 týždne.   

## Motýľ
Dospelý motýľ dosahuje rozpätie krídiel 30 – 40 mm. Samičky sú mohutnejšie ako samčekovia. Modro-čierne krídla so zeleným leskom sú zdobené bielymi škvrnami. Počet a veľkosť škvŕn sú pomerne variabilné. Má vznášajúci, ale pomalý let a nerád cestuje na dlhé vzdialenosti. Letí pravidelne a nepretržite z kvetu na kvet.
Často dlho sedí na kvete a saje nektár.
V letnom období je vidieť, že tento druh motýľa je hojne rozšírený po celom Slovensku, a to preto, že nemá takmer žiadnych prirodzených predátorov. Jeho ochranu mu zabezpečila jeho toxicita. Jeho príbuzný, *[[Zygaena ephialtes]]*, od ktorého sa odlišuje bielym koncom tykadiel, je tiež jedovatý. Obidva druhy ťažia zo svojej jedovatosti a podobnosti.

## Etymológia slova

Názov *Amata* pochádza z lat. „*amatus*“ = milovaný, veľmi obľúbený. Zatiaľ čo špecifikácia „*phegea*“ pochádza z mena Phegea, ktoré pomenúvalo dcéru kráľa Fegea, ktorý vládol mestu Psofos v Arkádii, Fegeu. Pomenovanie „*syntomis*“ pochádza z gréckeho slova „*suntomus*“ čo znamená skrátená, odseknutá. Tým sa poukazuje na malé zadné krídla.

## Iné projekty

## Zdroje
*   
*

Kategória:Chlpatkovité
FC Slovan Hlohovec

**FC Slovan Hlohovec** je slovenský futbalový klub, ktorý sídli v meste Hlohovec. Založený bol v roku 1914. Od sezóny 2022/2023 pôsobí v 5. lige Západoslovenského futbalového zväzu, skupina Severozápad.

Svoje domáce zápasy hráva na štadióne FC Slovan Hlohovec.

## Historické názvy
* 1914 – založenie
* **TJ Slovan Hlohovec** (*Telovýchovná jednota Slovan Hlohovec*)
* **TJ Slovan Slovakofarma Hlohovec** (*Telovýchovná jednota Slovan Slovakofarma Hlohovec*)
* 199? – **FC Slovan Hlohovec** (*Futbalový club Slovan Hlohovec*)

## Umiestnenie v jednotlivých sezónach

;Stručný prehľad

* 19631965: I.A trieda  - sk. Juh
* 19651972: Krajský prebor - sk. západ
* 19721974: Divízia E
* 19741977: 1. SNFL
* 19771978: Divízia E
* 19781980: 1. SNFL 
* 19801983: Divízia sk. západ
* 19831984: Divízia sk. západ / severozápad
* 19871993: Divízia sk. západ
* 19931994: 4. liga ZsFZ
* 19942001: 3. liga - sk. západ
* 20132016: 5. liga ZsFZ - sk. západ
* 20162022: 4. liga  - sk. Severozápad
* 2022: 5. liga ZsFZ - sk. Severozápad

;Jednotlivé ročníky

**Legenda:** Z - zápasy, V - výhry, R - remízy, P - porážky, VG - strelené góly, OG - inkasované góly, +/- - rozdiel skóre, B - body, červené podfarbenie - zostup, zelené podfarbenie - postup, fialové podfarbenie - reorganizácia, zmena skupiny alebo súťaže

## Známi hráči
* Miroslav Karhan
* Ladislav Kuna
* Tomáš Došek

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky 
* Profil klubu na futbalnet.sk 

## Zdroj
* 

Kategória:Slovenské futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 1914
Kategória:Šport v Hlohovci
Nearchos

**Nearchos** (*Nearchos*) môže byť:
 
* aténsky hrnčiar a maliar váz v 6. stor. pred Kr., pozri Nearchos (hrnčiar)
* tyran v meste Elea v 5. stor. pred Kr., pozri Nearchos z Eley
* nauarchos (veliteľ loďstva) Alexandra Veľkého, pozri Nearchos z Kréty
* vládca Orchomenu v 3. stor. pred Kr., pozri Nearchos z Orchomenu
* starogrécky maliar, pozri Nearchos (maliar)
Shallow

„**Shallow**“ je pieseň, ktorú nahrali americká speváčka Lady Gaga a americký herec a filmár Bradley Cooper. Bola vydaná prostredníctvom vydavateľstva Interscope Records 27. septembra 2018 ako hlavný singel zo soundtracku k romantickej dráme z roku 2018 s názvom *[[Zrodila sa hviezda]]*. Skladbu „Shallow“ napísala Gaga spolu s Markom Ronsonom, Anthonym Rossomandom a Andrewom Wyattom a produkovala ju Gaga s Benjaminom Riceom. Pieseň zaznie vo filme trikrát, najvýraznejšie počas sekvencie, keď Cooperova postava Jackson Maine pozýva Gaginu postavu Ally, aby ju s ním zahrala na pódiu. Scéna bola natočená pred živým publikom v divadle Greek Theatre v Los Angeles.

## Zdroj

Kategória:Piesne Lady Gaga
Kategória:Piesne ocenené Academy Award za najlepšiu originálnu pieseň
Kategória:Single Interscope Records
Kategória:Piesne z 2018
Kategória:Single z 2018
Karger

**Karger** môže byť:

* priezvisko:
** Fred Karger (* 1950), americký gay aktivista židovského pôvodu a politický konzultant
** Ulrich Karger (* 1957), nemecký spisovateľ
Aristareté

**Aristareté** alebo **Aristareta** (*Aristareté*) bola starogrécka maliarka.  
 
Rodisko maliarky Aristarety a ani doba jej tvorby nie je známa. Zo starovekých autorov sa o nej zmienil len rímsky spisovateľ Plínius, ktorý uvádza, že bola dcérou a žiačkou gréckeho maliara Nearcha a že najznámejším jej dielom bol obraz *Asklépia* (zrejme boha Asklépia). 
 
## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Asklépios (rozlišovacia stránka)

**Asklépios** (*Asklépios*, ) môže byť:

* v gréckej mytológii boh lekárstva, pozri Asklépios
* grécky filozof v 6. stor. pred Kr., pozri Asklépios z Trallu

## Pozri aj
* 4581 Asclepius, planétka
Cesta do hlubin študákovy duše

***Cesta do hlubin študákovy duše*** je česká filmová komédia režiséra Martina Friča z roku 1939, natočená v prostredí českého gymnázia. 

Zobrazuje komické príhody vyplývajúce z rôznorodosti pováh študentov (Ladislav Pešek, Rudolf Hrušínský, František Filipovský, Richard Strejka, Vladimír Salač), ich záujmov a rozmarov na jednej strane, a ich pedagógov (Jaroslav Marvan, Jindřich Plachta, Miloš Nedbal, František Kreuzmann, František Vnouček) a ich záujmov, zásad i rozmarov na strane druhej.

## Základné údaje
* Námet: Jaroslav Žák
* Scenár: Martin Frič, Jaroslav Žák, Jan Kaplan
* Hudba: Roman Blahník
* Kamera: Ferdinand Pečenka
* Réžia: Martin Frič
* Hrajú: Ladislav Pešek, Rudolf Hrušínský, Jaroslav Marvan, Jindřich Plachta, František Filipovský, Vladimír Salač, Richard Strejka, Zbyšek Olšovský, Miloš Nedbal, Jaroslav Průcha, František Kreuzmann, Ferenc Futurista, František Vnouček, Antonín Novotný
* Ďalšie údaje: čiernobiely, 88 min, komédia
* Výroba: Elekta, 1939

## Pozri aj
* *[[Škola základ života]]* – podobný film z roku 1938

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Česko-slovenské filmové komédie
Kategória:Filmy z 1939
Kategória:Česko-slovenské filmy
Kategória:Filmy režírované Martinom Fričom
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Čiernobiele filmy
Škola základ života

***Škola základ života*** je česká filmová komédia režiséra Martina Friča z roku 1938.

Vznikla na motív rovnomennej hudobnej komédie Jaroslava Žáka a zobrazuje život študentov českého gymnázia. Film zobrazuje, ako spolu vychádzajú študenti a ich pedagógovia, čo zábavného sa dá zažiť na hodinách, ak sú v triede správni recesisti. Profesorský zbor má vo svojich radách prísnych pedantov, ktorí v žiakoch vidia nespratníkov, ktorí len narušujú ich autoritu, ale tiež rozumných učiteľov s pochopením pre mladosť a nevybúrenosť žiakov.

## Herecké obsadenie
* Theodor Pištěk ako riaditeľ gymnázia
* František Smolík ako prof. Gábrlík, (prírodopis)
* František Kreuzmann ako prof. Lejsal, (nemčina, latinčina, triedny VII. triedy)
* Jaroslav Marvan ako prof. Kolísko, (čeština)
* Ladislav Boháč ako prof. Bartoš, (francúzština)
* Václav Trégl ako prof. Koďousek, (matematika)
* Karel Postranecký ako prof. Mykiska, (dejepis)
* Čeněk Šlégl ako prof. Lusk, (telocvik)
* Marie Burešová ako Božena Lachoutová, supl. profesorka
* Lola Skrbková ako profesorka Suchánková, (biológia)
* Gustav Hilmar ako Mleziva, školník
* Jaroslav Průcha ako nezamestnaný robotník, otec Jindry
* Antonín Novotný ako Jindra Benetka, syn Jindřicha
* Richard Strejka ako Antonín Holous, septimán
* Ladislav Pešek ako Áda Čuřil, septimán
* František Filipovský ako Ludvík Krhounek, septimán
* Věra Gabrielová ako Máňa Hájková, septimánka
* Zorka Janů ako Jiřina Nováková, septimánka

## Základné údaje
* Námet: Jaroslav Žák
* Scenár: Václav Wassermann
* Hudba: Julius Kalaš
* Kamera: Ferdinand Pečenka
* Réžia: Martin Frič
* Ďalšie údaje: čiernobiely, 94 min, komédia
* Výroba: AB Barrandov, 1939

## Pozri aj
* *[[Cesta do hlubin študákovy duše]]* – podobný film z roku 1939

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 
* Divadelná hra ''Škola základ života'' podľa scenára Jaroslava Žáka - hrá Městské divadlo Brno

## Zdroj
* 

Kategória:Česko-slovenské filmové komédie
Kategória:Filmy z 1938
Kategória:Česko-slovenské filmy
Kategória:Filmy režírované Martinom Fričom
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Čiernobiele filmy
Vozovňa Šarišské Lúky

**Vozovňa Šarišské Lúky** je vozovňa Dopravného podniku mesta Prešov, a. s., ktorá sa nachádza na Bardejovskej 7 v obci Ľubotice. V tejto vozovni je aj sídlo spoločnosti. Dopravný podnik tam skladuje a udržiava všetky svoje autobusy a trolejbusy. Už každoročne začiatkom júna sa v nej koná deň otvorených dverí. 

Do užívania bola uvedená v roku 1958.

## Referencie

Kategória:Doprava v Prešove
Kategória:Stavby v Prešove
Kategória:Vozovne na Slovensku
Kategória:Ľubotice
Kategória:Trolejbusové vozovne
Junín (Buenos Aires)

**Junín** je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží v severnej časti provincie Buenos Aires, východnej časti krajiny a východne od federálneho hlavného mesta Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 87 509 obyvateľov. 

Miesto pôvodne obývali pôvodní obyvatelia z kmeňa Charruov. Už na konci 18. storočia tu preto bola vybudovaná menšia pevnosť menom *El Potroso*, aby sa zabránilo v útokoch zo strany indiánov. K oficiálnemu založeniu mesta došlo 27. decembra 1827 Bernardinom Escribanom, pričom mesto dostalo názov *Fuerte de la Federación*. Za krátko však bolo mesto premenované na *Junín* na počesť bitky pri Juníne (súčasné Peru) z augusta 1824, kde bojovníci za nezávislosť aj z Argentíny porazili Španielov.

Mesto sa uvádza ako jedno z možných rodísk bývalej prvej dámy Argentíny Evy Perónovej, dokázateľne tu však vyrastala, žila tu aj jej matka.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta

Kategória:Mestá v provincii Buenos Aires
Most Hongkong – Ču-chaj – Macao

**Most Hongkong – Ču-chaj – Macao** (Hong Kong – Zhuhai – Macao Bridge, ) je 55 kilometrov dlhý systém mostov a tunelov, spájajúci mestá Hongkong, Macao a Ču-chaj, ležiace v ústí Perlovej rieky na pobreží Juhočínskeho mora. Most je celosvetovo najdlhšou súvislou infraštruktúrnou konštrukciou cez more. Výstavba mosta začala v roku 2009 a po dvojročnom meškaní oproti pôvodnému plánu ho 23. októbra 2018 inauguroval čínsky prezident Si Ťin-pching.

## Konštrukcia
Stavbu mosta schválil hongkonský parlament v roku 2008 s cieľom uľahčiť dopravu medzi blízkymi mestami a prehĺbiť integráciu ekonomík v oblasti delty Perlovej rieky. Most skracuje automobilové spojenie medzi Hongkongom a Macaom zo 4,5 hodiny na približne jednu hodinu. Pôvodný návrh predpokladal so spustením do prevádzky v roku 2016 a s rozpočtom 7,5 miliardy USD. Most bol napokon otvorený pre verejnosť 24. októbra 2018 a celkové náklady dosiahli takmer 20 miliárd dolárov.

Most sa skladá z hlavnej mostnej konštrukcie, podmorského tunelu, ktorý umožňuje priechod veľkým lodiam, a privádzačov do Hongkongu a Macaa. Súčasťou projektu bolo aj vybudovanie prepojenia na hongkonské letisko Chek Lap Kok a premostenia do štvrte Tuen Mun. Doprava je vedená na ľavej strane v hongkonskom a macajskom úseku a na pravej strane v čínskej časti mosta. Na každom z troch koncov mosta sú umiestnené hraničné prechody.

## Kritika
Výstavba mosta bola výrazne kritizovaná prevažne v Hongkongu, kde aktivisti a opoziční poslanci poukazovali najmä na niekoľkonásobné prekročenie pôvodného rozpočtu a na neekonomickosť projektu, v dôsledku čoho ho označili za projekt "bieleho slona". Jazda na moste si vyžaduje špeciálne povolenie, ktorých je obmedzený počet a ktoré môžu získať len rezidenti troch miest, ktoré most spája. Vláda taktiež znížila odhad intenzity premávky po moste, pretože sa v rovnakej dobe staval paralelný most o 30 kilometrov severnejšie.

Výstavbu mosta sprevádzali bezpečnostné škandály. Pri výstavbe zomrelo len na hongkonskej strane minimálne desať ľudí. Zároveň sa zistili stavebné nedostatky a falšovanie výkazov zo stavby, za čo boli odsúdení dvaja inžinieri. Environmentalisti taktiež poukazovali na negatívny vplyv výstavby na biotop kriticky ohrozeného ružového delfína, ktorý žije len v tejto časti sveta. 

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Mosty v Číne
Kategória:Mosty v Hongkongu
Kategória:Mosty v Macau
John Barry

**John Barry Prendergast** (* 3. november 1933, York, Spojené kráľovstvo† 30. január 2011, Oyster Bay, New York, USA) bol anglický hudobný skladateľ a dirigent. 

Zložil hudbu k jedenástim filmom s Jamesom Bondom, vrátane známeho úvodného motívu. Získal päť Oscarov - za pieseň a hudbu vo filme *Volanie divočiny* (1966) a za hudbu k filmom *Lev v zime* (1968), *Spomienky na Afriku* (1985) a *Tanec s vlkmi* (1990). Získal tiež Zlatý glóbus za najlepšiu hudbu k filmu *Spomienky na Afriku a* štyri ceny Grammy, okrem iného za hudbu k filmom *Polnočný kovboj* a *The Cotton Club*.

V roku 1998 bol uvedený do Songwriters Hall of Fame*.*

Zomrel na infarkt 30. januára roku 2011.

## Hudba k filmom
* *[[James Bond: Dr. No|Dr. No]]*, 1962
* *[[James Bond: Srdečné pozdravy z Ruska|Srdečné pozdravy z Ruska]]*, 1963
* *[[James Bond: Goldfinger|Goldfinger]]*, 1964
* *[[Thunderball]]*, 1965
* *[[Žiješ len dvakrát]]*, 1967
* *[[Lev v zime]]*, 1968
* *[[Polnočný kovboj]]*, 1969
* *[[V tajnej službe Jej veličenstva]]*, 1969
* *[[Diamanty sú večné]]*, 1971
* *[[Muž so zlatou zbraňou]]*, 1974
* *[[King Kong (film, 1976)|King Kong]]*, 1976
* *[[Moonraker]]*, 1979
* *[[James Bond: Chobotnička|Chobotnička]]*, 1983
* *[[Vyhliadka na vraždu]]*, 1985
* *[[Spomienky na Afriku]]*, 1985
* *[[Dych života]]*, 1987
* *[[Tanec s vlkmi]]*, 1990

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Oficiálna stránka
* Appearance on Desert Island Discs 13 June 1999

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Yorku
Kategória:Anglickí hudobní skladatelia
Kategória:Britskí skladatelia filmovej hudby
Kategória:Držitelia Oscara za najlepšiu hudbu
Kategória:Držitelia ceny BAFTA
Kategória:Držitelia ceny Grammy
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus
Kategória:Narodenia 3. novembra
Kategória:Hudobní skladatelia k Jamesovi Bondovi
Eubios

**Eubios** (*Eubios*) môže byť:

* grécky sochár v 4. stor. pred Kr., pozri Eubios z Téb
* starogrécky filozof (stoik), pozri Eubios (filozof)
Rozdeľovač

**Rozdeľovač** môže byť:
*všeobecne v technike zariadenie na rozdeľovanie, napr.:
**časť potrubia slúžiaca na rozdelenie, pozri rozdeľovač (potrubie)
*v spaľovacích motoroch:
**zariadenie slúžiace na rozdeľovanie zapaľovania medzi valce, pozri rozdeľovač (zapaľovanie)
**zariadenie slúžiace na rozdeľovanie vstrekovacej dávky paliva medzi vstrekovače, pozri rozdeľovač (vstrekovanie)
Chivilcoy

**Chivilcoy** je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží v severnej časti provincie Buenos Aires, východnej časti krajiny a východne od federálneho hlavného mesta Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 58 152 obyvateľov. Už v roku 1845 bolo Chivilcoy odčlenené zo správy mesta Luján, čo veľmi pomohlo ukončeniu jeho izolácie, ktorá existovala z dôvodu pomerne veľkej vzdialenosti od Buenos Aires a súčasne podriadenosti od mesta Luján. K oficiálnemu založeniu mesta došlo až 22. októbra 1854. Mesto je známe predovšetkým pre divadelnú tvorbu, hovorí sa mu dokonca ″provinčné hlavné mesto divadla″. Každoročne sa tu vo februári koná karneval, ktorý trvá tri dni od piatka do nedele.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta

Kategória:Mestá v provincii Buenos Aires
Sarawak

**Sarawak** je jedným ze štátov Malajzie, najväčším malajzijským štátom, ktorý zahŕňa takmer celú západnú Malajziu. Nachádza sa na severovýchode ostrova Borneo (Kalimantan). Susedí s malajzijským štátom Sabah na východe, Brunejom na severe a indonézskym Kalimantanom na juhu. Najväčšie mesto Sarawaku a zároveň hlavné mesto je Kuching, hospodárske centrum štátu a sídlo vlády. Medzi ďalšie mestá v Sarawaku patria napríklad Miri, Sibu a Bintulu. V roku 2015 v Sarawaku žilo 2 636 000 ľudí. V Sarawaku panuje tropické rovníkové podnebie, štát pokrývajú tropické dažďové lesy s bohatou kvetenou a faunou, vrátane ohrozených orangutanov. Štátom preteká najväčšia rieka Malajzie Rajang, na jednom z jej prítokov bola postavená Bakunská priehrada, jedna z najväčších priehrad v juhovýchodnej Ázii. Najvyššia hora je Mount Murud.

Najstaršie pozostatky prvých ľudí pochádzajú z čias pred 40 000 rokmi z územia národného parku Niah. V 16. storočí bol Sarawak súčasťou brunejskej ríše. V roku 1839 prišiel do Sarawaku britský prieskumník James Brooke (prvý „biely radža“) a on a jeho potomkovia vládli štátu medzi rokmi 18411946. Počas druhej svetovej vojny bol Sarawak tri roky okupovaný japonským vojskom. Po vojne posledný biely radža Charles Vyner Brooke prenechal oblasť Veľkej Británii a v roku 1946 sa stala britskou kolóniou. Dňa 22. júla 1963 bola Sarawaku udelená samospráva a následne sa stal jedným zo zakladajúcich členov štátu Malajzie (zal. 16. septembra 1963). To však odsúdila Indonézia, čo viedlo k trojročnému konfliktu medzi rokmi 19631966. Vytvorenie štátu tiež viedlo ku komunistickému povstaniu, ktoré trvalo do roku 1990.

Hlava štátu je guvernér (Yang di-Pertua Negeri), hlava vlády hlavný minister. Sarawak je rozdelený na administratívne divízie a okresy, riadené systémom, ktorý je založený na Westminsterskom systéme. Vďaka svojim prírodným zdrojom sa Sarawak špecializuje na vývoz ropy, zemného plynu, dreva a plodov palmy olejnej (*Elaeis guineensis*), ale má aj silné odvetvie výroby, energetiky a cestovného ruchu. Je to etnicky, kultúrne a jazykovo rozmanitý štát, hlavnými etnikami sú Ibanovia, Malajčania, Číňania, Melanauovia, Bidayuhovia a Orang Ulu. Oficiálnymi jazykmi sú angličtina a malajčina; neexistuje oficiálne náboženstvo.
## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Malajzia
Strnádka malá

**Strnádka malá** (iné názvy: **strnádka maličká**, **strnádka hrdzavosluchá**; lat. *Emberiza pusilla*) je druh spevavca z čeľade strnádkovité. Obýva tundru a tajgu Palearktídy a zimuje v južnej Ázii. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov strnádka malá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná.

Na Slovensku bola prvýkrát dokumentovaná 24. septembra 2016. Jeden mladý jedinec bol odchytený, premeraný a okrúžkovaný na močiari pri osade Béter v Lučenci. Výskyt bol potvrdený Faunistickou komisiou Slovenskej ornitologickej spoločnosti/BirdLife Slovensko..

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
 
* 

Kategória:Strnádkovité
Kategória:Vtáky na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Hedviga Dánska

**Hedviga Dánska** (* 5. august 1581, Frederiksborg, Hillerød, Dánsko† 26. november 1641, Prettin) bola rodom dánska princezná a sobášom saská kurfirstka.

## Mladosť a manželstvo
Narodila sa v paláci Frederiksborg ako siedme dieťa a štvrtá dcéra dánskeho kráľa Frederika II. a Žofie Meklenburskej. Jedna z jej troch sestier, Anna, sa neskôr stala anglickou kráľovnou a jej brat, Kristián IV., dánskym kráľom. Rovnako ako jej súrodenci strávila detstvo mimo Dánsko, u príbuznými jej matky v Meklenbursku.

V septembri 1602 sa v Drážďanoch vydala za svojho bratanca Kristiána II., saského kurfirsta. Deväťročné manželstvo bolo bezdetné. Kristián zomrel v septembri roku 1611.

## Vdovstvo
Keď jej manžel v roku 1611 zomrel, Hedviga sa stala ovdovenou vládnúcou kurfirstkou. Zdieľala vládu spoločne s novým kurfirstom, avšak poddaní ju vnímali ako svoju panovníčku. Správala sa veľmi nezávisle, udeľovala písomne voľné prechody a všetko čo bolo výsadami kurfirsta. Stavala kostoly a pomáhala chudobným, chorým a invalidom. 

Ako sestra dánskeho kráľa Kristiána IV. a švagriná anglického kráľa Jakuba I. Stuarta bola vďaka týmto väzbám pre svojho švagra veľmi dôležitá. Zorganizovala sobáše pre päť z jeho siedmich detí. Kvôli jej pozícii a moci bolo jej územie veľmi ťažko zasiahnuté tridsaťročnou vojnou.

Ako vdova žila v Lichtenburgu; v roku 1631 prišla do Dánska na pohreb svojej matky a v roku 1634 na svadbu svojho synovca Kristiána. 

Zomrela v novembri 1641 na zámku Lichtenburg.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Mara R. Wade: ''Widowhood as a space for patronage - Hedevig, Princess of Denmark and Electress of Saxony (1581-1641)''  

## Zdroj

 

Kategória:Dánske princezné
Kategória:Nórske princezné
Kategória:Saské kurfirstky
Charakteristická energia C3

**Charakteristická energia C<sub>3</sub>** v astro-dynamike je mierou nadmernej špecifickej energie, ktorá je potrebná na to, aby sonda unikla od centrálneho telesa.

Jednotkou je  meter2 / sekunda2, teda rýchlosť na druhú alebo dvojnásobok energie na jednotku hmotnosti J / kg. 

Inak povedané charakteristická energia C3 je hodnota dvojnásobku kinetickej energie na jednotku hmotnosti, ktorú má sonda po opustený sféry vplyvu telesa, vztiahnuté k tomuto telesu.

Niekde je nazývaná aj ako energia štartu C3 a je definovaná ako štvorec hyperbolickej rýchlosti  sondy v nekonečne (v∞)  vzhľadom na teleso, z ktorého sa štartuje, C3=v∞2.

V systéme dvoch telies, kde hmotnosť M centrálneho telesa  je ďaleko väčšia ako hmotnosť m obiehajúceho telesa, má každý objekt konštantnú špecifickú energiu ε rovnajúcu sa súčtu jeho kinetickej a potenciálnej energie na jednotku hmotnosti:

ε=1/2*v2−μ/r=konštante=1/2*C3

* μ=G*M - gravitačný parameter
* G - gravitačná konštanta
* M- hmotnosť centrálneho telesa
* r - vzdialenosť od centra
* v- rýchlosť telesa m oproti telesu M 

C3=v2−vesc2.

## Obežná dráha
náhľad
Sonda s nedostatočnou energiou na únik zostane na eliptickej obežnej dráhe, 

C3=-μ/a3=0

## Hyperbolická dráha
Sonda, ktorá opúšťa centrálne teleso po hyperbolickej trajektórii, má viac ako dostatok energie na únik,

C3=μ/abs(a)>0

a - hlavná polos odletovej hyperboly

C3=v∞2

v∞ - asymptotická rýchlosť v nekonečnej vzdialenosti. Rýchlosť sondy sa približuje v∞ , pretože je ďaleko od gravitácie centrálneho telesa.

## Príklady
náhľad|Charakteristická energia C3 a deltaV pre let k planétamMAVEN, sonda k Marsu, bola vypustená na trajektóriu s charakteristickou energiou 12,2 km2/s2 s ohľadom na Zem. Pri zjednodušení na problém s dvoma telesami by to znamenalo, že MAVEN unikol Zemi na hyperbolickej trajektórii a gravitácia Zeme pomaly znižovala jej rýchlosť smerom k sqrt (12,2 km2/s2)= 3,5 km/s. Gravitačné pole Slnka je oveľa silnejšie ako Zem, tak riešenie s dvoma telesami je nedostatočné. Charakteristická energia vo vzťahu k Slnku je negatívna a MAVEN - namiesto toho, aby smerovala do nekonečna - vstúpila na eliptickú obežnú dráhu okolo Slnka. Maximálna rýchlosť na novej obežnej dráhe je približne 33,5 km/s tým, že k rýchlosti 3,5 km/s  sa pripočíta obežná rýchlosť Zeme 30 km/s.
Misia InSight k Marsu začala s maximálnou hodnotou C3 14,3 km2/s2.  Sonda Parker Solar Probe má C3 152 km2/s2.
Potrebná charakteristická energia C3 v km2/s2 zo Zeme, aby sa sonda dostala k rôznym planétam: Mars 12, Jupiter 80, Saturn alebo Urán 147,  Pluto (s orbitálnym sklonom) potrebuje približne 160-164 km2/s2.

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Kozmonautika
Kategória:Nebeská mechanika
Kategória:Astrodynamika
Kategória:Obežné dráhy
Kategória:Energia
Antonio Giovinazzi

**Antonio Giovinazzi** (* 14. december 1993, Martina Franca, Taliansko) je taliansky automobilový pretekár tímu Alfa Romeo Racing, pilot F1. 

V roku 2015 skončil na druhom mieste v šampionáte európskej F3 a o rok neskôr takisto na druhom mieste v šampionáte GP2. V F1 debutoval na Veľkej cene Austrálie v roku 2017, kedy nahradil Pascala Wehrleina, ktorý sa zo zdravotných dôvodov nemohol zúčastniť pretekov. Odjazdil aj nasledujúcu Veľkú cenu v Číne.

V sezóne 2019 jazdí pre tím Alfa Romeo Racing.

## Pretekárske výsledky
### Prehľad

 Sezóna prebieha

### European Le Mans Series

### FIA World Endurance Championship

### Formula 1

### 24 hodín Le Mans

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Štatistika 

## Zdroj

Kategória:Talianski piloti F1
Kategória:Talianski automobiloví pretekári
Ciudad Evita

**Ciudad Evita** je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží v severnej časti provincie Buenos Aires a východnej časti krajiny. Je predmestím hlavného mesta Argentíny Buenos Aires a tvorí tak súčasť tzv. Metropolitnej oblasti Buenos Aires (Gran Buenos Aires). Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 68 368 obyvateľov. Mesto bolo založené v roku 1947 ako výsledok činnosti Nadácie Evy Perónovej, ktorá postavila prvotné osídlenie. Ciudad Evita založil zákonom vtedajší prezident Juan Perón a bolo pomenované podľa jeho manželky a prvej dámy Evy Perónovej, ktorú volali Evita. Po vojenskom prevrate v septembri 1955, kedy bol prezident Perón zvrhnutý armádou bolo mesto premenované na *Ciudad General Belgrano*. V roku 1973, kedy sa k moci vrátil Juan Perón a jeho stúpenci sa mesto vrátilo k svojmu pôvodnému názvu. Po ďalšom vojenskom prevrate z roku 1976 bolo mesto opätovne premenované, tento raz na *Ciudad General Martín Miguel de Güemes*. K pôvodnému názvu sa vrátilo po páde vojenskej diktatúry v roku 1983 a v roku 1997 bolo Ciudad Evita vyhlásené za národnú historickú pamiatku.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka samosprávy

Kategória:Mestá v provincii Buenos Aires
Joritomo Minamoto

**Minamoto no Joritomo** (, * 9. máj 1147 – † 9. február 1199) bol zakladateľ a prvý šógun Kamakurského šógunátu. Vládol v rokoch 1192 – 1199. Jeho budhistické meno bolo **Ógošo Acuši Dai Zenmon** (武皇嘯厚大禅門).

Joritomo pochádzal z rodu Minamoto, ktorý bojoval dlhý konflikt s rivalským rodom Taira. Po porážke jeho otca Jošitoma bol Joritomo zajatý a vyrastal na dvore Taira. Postupne si však získaval vplyv u vazalov rodu Taira a po ďalšej vojne, Gempei, si vybudoval armádu rytierov, tzv. samurajov a nastolil hegemóniu rodu Minamoto. Neskôr sa však nepohodol s nevlastným bratom Jošituneom pre jeho nadštandardné vzťahy s cisárom a sám na cisára zanevrel. Jošituneho nakoniec dohnal ku samovražde a zlé vzťahy mal so všetkými rodinnými príslušníkmi.

Po svojom definitívnom víťazstve Joritomo začal požadovať, aby ho oslovovali *Sei I tai šógun*, "čiže najvyšší generál, ktorý porazil barbarov". Za šóguna bol vyhlásený 21. augusta 1192. Za svoje hlavné mesto si zvolil Kamakuru (čo dalo názov celému obdobiu japonských dejín) ako kontrast ku Heian-kjó, dnešnému Kjótu, kde sídlil cisár. Joritomo nastolil nový systém vlády, *[[bakufu]]*, teda "vláda z vojenského stanu". Bakufu fungovala ako druhá vláda štátu, ovládajúca skutočnú moc vrátane armády a polície. Cisár síce ostal oficiálnou božskou hlavou Japonska, skutočnú moc mal v rukách šógun. Tento titul sa stal populárny a preto ho používali aj následníci Joritoma, šógunát ako systém pretrval až do reforiem Meidži z 19.storočia.

## Referencie


Kategória:Japonskí politici
Kategória:Šóguni
Olympias (maliarka)

**Olympias** (*Olympias*) bola starogrécka maliarka.     
 
Rodisko gréckej maliarky Olympiady a ani doba jej tvorby nie je známa. Správu o nej nám poskytuje iba staroveké encyklopedické dielo *Naturalis Historia* od rímskeho spisovateľa Plínia, kde sa stroho uvádza, že bola učiteľkou gréckeho maliara Autobula.  
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Zapaľovacia cievka

thumb|Zapaľovacia cievka Bosch (klasická)
thumb|Zapaľovacia lišta so štyrmi cievkami pre štvorvalcový motor Opel
**Zapaľovacia cievka** je súčasť systému zapaľovania zážihových motorov. Jej úlohou je naakumulovať zapaľovaciu energiu a odovzdať ju vo forme vysokonapäťového impulzu zapaľovacej sviečke. Zapaľovacia cievka môže byť:
* jedna pre celý motor – klasické riešenie pre staršie systémy s rozdeľovačom
* samostatná pre každý valec – pre elektronicky riadené systémy
** tieto bývajú združené do spoločnej zapaľovacej lišty pre jednu radu valcov
* vo viaciskrovom prevedení – určená pre viac valcov naraz.

## Konštrukcia zapaľovacej cievky (klasickej)
Na železnom jadre je navinuté sekundárne vinutie. Na sekundárnom vinutí je primárne vinutie. Pomer počtu závitov môže byť v rozsahu 1:50 – 1:100 (väčší počet má vinutie sekundárne). Táto časť je zaliata v izolačnej hmote resp. uložená na izolačnej podložke v kovovom puzdre cievky. Vnútri puzdra cievky sa ešte nachádza plášť z plechov. Vrch cievky je tiež zakončený izolačným vekom z ktorého vystupujú tri svorky: 
*svorka, ktorá sa pripája k prerušovaču, 
*svorka, pripojená na napätie akumulátora,
*vysokonapäťová svorka, ktorá vedie k zapaľovacím sviečkam (podľa potreby cez rozdeľovač).
Cievka je pripevnená relatívne širokou kovovou objímkou (vidieť ju na obrázku) o karosériu vozidla. Táto slúži okrem uchytenia cievky aj ako prostriedok pre odvádzanie tepla vznikajúceho v cievke.

## Samostatné cievky
Modernejšie riešenie so samostatnou cievkou, ktorá sa montuje bližšie resp. na zapaľovaciu sviečku () má cievku zapustenú v puzdre s transformátorovým olejom. Jednotlivé cievky sa zvyknú spájať do zapaľovacej lišty (), spoločnej pre celý rad valcov. V prípade poruchy niektorej cievky v lište je potrebné vymeniť celú lištu.

## Viaciskrové cievky
Pre viacvalcové motory s párnym počtom valcov je výhodné použiť dvojiskrové, alebo štvoriskrové cievky. Jedna dvojiskrová cievka vygeneruje naraz dve iskry do dvoch sviečok a obslúži dva valce, ktoré pracujú s fázovým posunutím jednej otáčky kľukového hriadeľa. Iskra vo valci, ktorý je v hornej úvrati na konci kompresného zdvihu zapáli zmes je teda funkčná. Iskra vo valci, ktorý je na konci expanzného zdvihu vyjde naprázdno, pretože vo valci sú už len spaliny. Preto sa tento systém v angličtine nazýva aj *wasted-spark*. Tieto typy cievok bývajú v plastových puzdrách s vytiahnutými železnými jadrami, ktoré zabezpečujú chladenie.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Príslušenstvo piestových spaľovacích motorov
Kategória:Systémy zapaľovania spaľovacích motorov
Kategória:Elektrická sústava automobilu
Kategória:Transformátory
Sabína Šimonovičová

**Sabína Šimonovičová**, rod. **Oroszová** (* 5. jún 1993, Bratislava) je slovenská profesionálna basketbalistka, hrajúca na pozícii power forward. V súčasnosti hrá za tím Slávia Banská Bystrica v slovenskej extralige a za slovenskú reprezentáciu.

## Kariéra
Oroszová začala sa basketbalom v Šamoríne, kde hrávala za miestny ŠBK Šamorín. Následne študovala v USA, kde absolvovala v roku 2015 Eastern Illinois University. Za Eastern Illinois hrávala aktívne 4 sezóny v severoamerickej univerzitnej súťaži, od sezóny 2012/13 nastupovala v základnej päťke.  V roku 2013 získala titul šampiónov OVC Regular Season West Division. 

Od sezóny 2015/2016 sa vrátila do Európy a pôsobí v profesionálnom basketbale. Najprv medzi rokmi 20152017 strávila dve sezóny v slovenskej extralige v tíme Piešťanské Čajky, kde sa vypracovala na stabilnú oporu tímu. V sezóne 2015/2016 bola vyhlásená na najlepšiu striedajúcu hráčku ligy a taktiež bola zvolená do druhého All-stars tímu ligy.
Následne v sezóne 2017/2018 hrávala v talianskej sérii A1 za klub San Martino Di Lupa, kde v 24 odohraných zápasoch mala priemer 11,1 bodu na zápas. V sezóne 2018/2019 pôsobila najprv v poľskej Wisle Krakow v Basket Lige Kobiet. Pre malú zápasovú vyťaženosť včas v decembri 2018 počas sezóny prestúpila do českej extraligy do tímu KP Brno. Za KP Brno dohrala sezónu, mala v priemere 8,6 bodu a 6,8 doskoku na zápas.

V júni 2019 sa Oroszová vrátila do talianskej Serie A1, keď prestúpila do klubu Allianz GEAS Basket v Sesto San Giovanni.
Za San Giovanni odohrala dve sezóny, 2019/20 aj 2020/21.

V roku 2021 Oroszová prestúpila do maďarského klubu SERCO UNI Győr, kde odohrala dve sezóny. V sezóne 2021/22 obsadila s Győrom piate miesto a tiež účinkovala v Eurocupe. Nastupovala ako hráčka základnej zostavy, v lige odohrala 28 stretnutí a dosiahla priemer 8,5 bodu, 5,2 doskoku a 1,4 asistencie na zápas. V sezóne 2022/23 mala v základnej časti priemer 4,7 bodu a 3,6 doskoku na zápas a v play-off 7,7 bodu, 5,8 doskoku a 3,3 asistencie na zápas.

### Medzinárodné súťaže a reprezentácia
Za Piešťanské Čajky nastupovala Oroszová aj v európskych súťažiach. V sezóne 2015/2016 nastúpila v Eurocupe na 6 zápasov s bilanciou 4,5 bodu na zápas, o rok neskôr na 2 zápasy s priemerom 9,0 bodu na zápas. V sezóne 2016/2017 na Čajky tiež hrala v CEWL, kedy v 6 zápasoch mala priemer 8,0 bodu na zápas. V Eurocupe účinkovala aj s Győrom v sezónach 2021/22 a 2022/23.

Oroszová je stabilnou súčasťou slovenskej reprezentácie. Reprezentovala Slovensko tiež na troch ME v basketbale žien. Na Majstrovstvách Európy 2017 zaznamenala v siedmich zápasoch 31 bodov s priemerom 4,4 bodu na zápas. Na ME 2021 v troch zápasoch zaznamenala priemer 5 bodov, 6 doskokov a 1,7 asistencií na zápas. Na ďalšom šampionáte v Slovinsku v roku 2023 zaznamenala v štyroch zápasoch priemer 5 bodov, 5,5 doskoku a 2 asistencie na zápas.

## Osobný život
Šimonovičová žije v Šamoríne. V júli 2023 sa vydala za Jána Šimonoviča, odvtedy používa aj ako hráčka priezvisko Šimonovičová.

### Klubová štatistika
Aktualizované ku koncu sezóny 2017/2018.

## Referencie

Kategória:Slovenské basketbalistky
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Eubios z Téb

**Eubios** (*Eubios*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.   
 
Eubios, sochár z boiótskych Téb, pôsobil zrejme v prvej polovici 4. storočia pred Kr. Podľa Pausania, gréckeho cestovateľa z druhého storočia, bol spolu so svojim rodákom Xenokritom autorom kultovej sochy Hérakla pri Tébach. Pausanias o tom do svojej sprievodcovskej príručky zaznamenal: „*Tu sú tiež reliéfne obrazy žien, dnes už chatrne viditeľné; Tébania ich nazývajú „Nesúce jedovaté šťavy“ (Farmakides). Poslala ich vraj [[Héra (bohyňa)|Héra]], aby bránili [[Alkméné (mytológia)|Alkméne]] pri pôrodných bolestiach. Skutočne jej bránili, takže nemohla porodiť. Ale [[Teiresias|Teiresiova]] dcéra Historis si na ne vymyslela lesť: Vykríkla tak, aby ju počuli, že Alkméné porodila; tak sa dali oklamať a odišli. Alkméné potom naozaj pôrod dokončila. Na tom mieste stojí Héraklova svätyňa. Jedna socha z bieleho mramoru má meno Predný bojovník (Promachos), je to dielo Tébanov Xenokrita a Eubia. *“ Promachos bol prívlastok čiže epiteton mýtického hrdinu Hérakla v Tébach.  

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Šinano (rieka)

**Šinano** (), na svojom hornom toku známa aj ako **Čikuma** (), je najdlhšia a najširšia japonská rieka. Rozlohou svojho povodia je tretia najväčšia (po riekach Tone a Išikari). Nachádza sa v severovýchodnej časti najväčšieho japonského ostrova Honšú. Šinano pramení v Japonských Alpách a odtiaľ tečie všeobecne na severovýchod cez prefektúry Nagano a Niigata, aby následne ústila do Japonského mora.

## Referencie


Kategória:Rieky v Japonsku
Kategória:Geografia prefektúry Nagano
Kategória:Geografia prefektúry Niigata
Xenokritos

**Xenokritos** (*Xenokritos*) môže byť:

* starogrécky epigramatik, pozri Xenokritos z Rodosu
* grécky hudobník, chorég v 7. stor. pred Kr., pozri Xenokritos z Lokridy
* spoluzakladateľ kolónie Thúrie v 5. stor. pred Kr., pozri Xenokritos z Atén
* grécky sochár v 4. stor. pred Kr., pozri Xenokritos z Téb
* grécky gramatik v 3. stor. pred Kr., pozri Xenokritos z Kosu
Autoboulos

**Autoboulos** alebo **Autobulos** () môže byť:

* starogrécky maliar, pozri Autoboulos (maliar)
* grécky filozof (platonik) v 2. stor., pozri Lucios Mestrios Autobulos
* grécky filozof (platonik) v 3. stor., pozri Sextos Klaudios Autobulos
Demokratická strana Japonska

náhľad|Hlavné sídlo strany
**Demokratická strana Japonska** (民主党, Minshutō) bola politická strana v Japonsku založená v roku 1998 zlúčením viacerých opozičných strán. Ideologicky bola DPJ strana liberálna a stredová a po voľbách v roku 2009 bola v rokoch 2009-2012 vládnucou stranou. V roku 2016, bola zlúčená s Japonskou stranou inovácie (JIP) a spoločne vytvorili Demokratickú strana Japonska (2016) (Minshintō).

Predseda DPJ, Jukio Hatojama, bol od roku 2009 predseda vlády Japonska, ale v júni 2010 odstúpil potom, čo verejná mienka kritizovala jeho súhlas s dohodou so Spojenými štátmi americkými ohľadom základne Futenma na Okinawe. Vo funkcii predsedu strany aj vlády ho nahradil Naoto Kan. Kan avšak taktiež vo funkcii vydržal len 1 rok, keď odstúpil v septembri 2011 po kritike za prístup k následkom zemetrasenia a následnej vlny cunami v Tóhoku 2011. Nahradil ho posledný premiér DPJ, Jošihiko Noda. V roku 2012 DPJ prehrala voľby a dostala sa opäť do opozície.

Vo februári 2016 došlo ku zlúčeniu so stranou JIP. Lídri oboch strán - Kacuja Okada z DPJ a Jorihisa Macuno z JIP sa na spolupráci dohodli pre strach, že bez kooperácie by ich hlasy vo voľbách do hornej komory parlamentu prepadli.

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálne stránky (japonsky)

Kategória:Politické strany v Japonsku
Kategória:Sociálnodemokratické strany
Horacio Tomás Liendo

**Horacio Tomás Liendo** (* 17. december 1924, Córdoba – † 24. august 2007, Buenos Aires) bol argentínsky politik a vojak. 21. novembra 1981 sa stal dočasným (de facto) prezidentom Argentínskej republiky potom, čo vládnuca vojenská chunta oznámila, že prezident Roberto Eduardo Viola nie je zo zdravotných dôvodov schopný vykonávať svoju funkciu. Viola síce zostal formálne prezidentom až do 11. decembra 1981, no do tohto dňa vykonával jeho právomoci práve generál Horacio Tomás Liendo, čím sa stal dočasným prezidentom. Nezložil ale prezidentskú prísahu a neradí sa tak do oficiálneho zoznamu prezidentov krajiny. Pred tým pôsobil tiež ako minister práce a minister vnútra. Pôsobil v argentínskej armáde, dosiahol hodnosť divízneho generála.

## Životopis
Narodil sa v meste Córdoba v rovnomennej provincii. V roku 1947 úspešne absolvoval štúdium na Národnej vojenskej akadémii a získal hodnosť druhého poručíka. Postupne bol povyšovaný, až sa v roku 1954 stal kapitánom a následne začal študovať na Vysokej vojenskej škole. O šesť rokov neskôr bol povýšený na majora a vyslaný do USA na absolvovanie špeciálneho kurzu. Už v roku 1965 bol povýšený na podplukovníka a postupne sa prepracoval do širšieho velenia pozemných síl. V roku 1970 bol povýšený na plukovníka a stal sa riaditeľom Školy komunikácie. O päť rokov neskôr bol povýšený do generálskej hodnoti, keď sa stal brigádnym generálom.

V roku 1976 armáda zosadila prezidentku Maríu Estelu Martínezovú Perónovú a nový vojenský prezident Jorge Rafael Videla vymenoval Liendu za nového ministra práce. V roku 1979 bol povýšený na divízneho generála, no súčasne skončil vo funkcii ministra a stal sa súčasťou generálneho štábu ozbrojených sil. Ďalší vojenský prezident Roberto Eduardo Viola ho vymenoval v marci 1981 za ministra vnútra, Liendo sa postupne prepracoval medzi najvplyvnejších predstaviteľov vojenskej chunty. 21. novembra 1981 vojenská chunta náhle vyhlásila, že prezident Viola nie je schopný zo zdravotných dôvodov vykonávať funkciu prezidenta. Právomoci prezidenta od tohto dátumu prevzal práve minister vnútra Horacio Tomás Liendo, ktorý sa stal dočasným prezidentom a to napriek tomu, že Viola bol stále oficiálne prezidentom. Prevahu v ozbrojených silách postupne získavali zástancovia tvrdej línie, chunta následne 11. decembra 1981 aj oficiálne ukončila vládu prezidenta Violu, čím súčasne skončilo aj pôsobenie Lienda vo funkcii dočasného prezidenta. O niekoľko dní neskôr odišiel Liendo do dôchodku a stiahol sa aj z politického života. Zomrel v ústraní v auguste 2007 v Buenos Aires, kde je aj pochovaný.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Córdoby
Kategória:Argentínske vojenské osobnosti
Kategória:Argentínski politici
Kategória:Prezidenti Argentíny
Naftali Bon

**Naftali Bon** (* 9. október 1945  †2. november 2018) bol kenský bežec, ktorý súťažil hlavne v disciplíne 400 metrov. Narodil sa v Kapsabet, provincii Rift Valley.

Na Letnej paralympiáde 1968 konanej v Mexiku získal bronzovú medailu v štafete 4x400m. Jeho spolubežcami boli Daniel Rudisha, Munyoro Nyamau a Charles Asati. Dostal sa na cover septembrového vydania magazínu *[[Track and Field News]]* (spolu s ním tiež Kip Keino). Zomrel 2. novembra 2018 v Kapsabet County Hospital.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kenskí bežci
Kategória:Kenskí olympionici
Kategória:Kenskí strieborní olympijskí medailisti
Púšťanie lodičky do prúdu Dunaja

***Púšťanie lodičky do prúdu Dunaja*** bol fotograficky zdokumentovaný happening Vladimíra Popoviča uskutočnený v roku 1965 v Bratislave, ktorý spočíval vo vypustení papierových lodičiek na Dunaj. Išlo o jeden z prvých happeningov na Slovensku, pričom, rovnako ako iné formy slovenského akčného umenia danej doby, mal neverejný charakter a počet zúčastnených sa obmedzoval na okruh najbližších priateľov a známych. Popovič happening uskutočnil ešte ako študent Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave a v jeho vtedajšom ponímaní lodičky symbolizovali pocit slobody, voľnosti a hry, no ich papierová forma je zároveň *„[[Symbol|symbolom]] krehkosti, zraniteľnosti civilizácie a pominuteľnosti“*. Motív papierových lodičiek sa objavil aj v neskoršej Popovičovej tvorbe.

## Referencie

Kategória:Akčné umenie
Autoboulos (maliar)

**Autoboulos** alebo **Autobulos** () bol starogrécky maliar.     
 
Jedinú zmienku o maliarovi Autobulovi nám poskytuje staroveké encyklopedické dielo *Naturalis Historia* od rímskeho spisovateľa Plínia, kde sa uvádza, že bol žiakom gréckej maliarky Olympiady. Rodisko tohto umelca a ani doba jeho tvorby nie je známa.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Maliari starovekého Grécka
Transylvania

**Transylvania** môže byť:
* po anglicky Sedmohradsko
* planétka objavená G. Strommerom, pozri 1537 Transylvania
* skladba hudobnej skupiny Iron Maiden, pozri Transylvania (Iron Maiden)
* bývalá značka japonských radiomagnetofónov, pozri Transylvania (značka)
Špecifická obežná energia

náhľad|Dĺžka veľkej polosi a, vzdialenosť telies r, rýchlosť v

V gravitačnom systéme dvoch telies je **špecifická obežná (orbitálna) energia** dvoch obiehajúcich telies konštantná, suma ich vzájomnej potenciálnej energie εp a ich celkovej kinetickej energie εk delená redukovanou hmotnosťou je konštantná.

Keď hmotnosť M centrálneho telesa je ďaleko väčšia ako hmotnosť m menšieho telesa platí:

:ε=εk +  εp

:εk=1/2*v2

:εp=-μ/r

:ε=1/2*v2−μ/r=-μ/(2*a)

kde 
* v - relatívna rýchlosť telesa m oproti telesu M
* μ=G*M - gravitačný parameter
* G - gravitačná konštanta
* M - hmotnosť centrálneho telesa
* r - vzdialenosť telies
* a - dĺžka veľkej polosi

Špecifická obežná energia je vyjadrená v jednotkách J/kg = m2s−2 alebo MJ/kg = km2s−2.

Zo vzťahu ε=-μ/(2*a) vyplýva, že pre danú veľkú polos, špecifická obežná energia je nezávislá od excentricity.

## Zdroje

Kategória:Obežné dráhy
Kategória:Nebeská mechanika
Kategória:Astrodynamika
Kategória:Program Voyager