Šoltýska

**Šoltýska** je obec na Slovensku v okrese Poltár, horná časť sa nazýva Ľubienka.

## Polohopis
Šoltýska sa nachádza v západnej časti Stolických vrchov vo výške 650 až  Rozprestiera sa  v trojuholníku tvoreného troma vrchmi Perešom (), Homračkou () a Turčiankou (, vo vrcholovej časti Slovenského Rudohoria. Jej kataster sa rozkladá na ploche 439 ha. Obec leží v údolí kde pramení potok, ktorý sa asi po 2 km vlieva do potoka Kokavka.

## Dejiny
Šoltýsku založil gróf Anton Forgáč v roku 1796. Na jeho počesť bola osada v čase založenia nazvaná Antalfalva (Antonova Dedina). Neskoršie došlo k zmene názvu dediny z Antalfalva na Šoltýska. Časť forgačovských majetkov sa nachádzala v tom čase (koncom osemnásteho storočia) v kokavskom katastri. Podľa dostupných údajov vlastnili Forgáčovci až polovicu Kokavy od roku 1595. Založenie Šoltýsky súviselo s rozvojom priemyselnej výroby, najmä skla, v okolitých dedinách a usadlostiach. Forgáčovci si uvedomili, že hlavným zdrojom ich príjmov v budúcnosti môžu byť zisky z manufaktúr a preto sa zamerali na ich zakladanie.

V roku 1750 založili prvú manufaktúru na výrobu papiera v údolí Rimavice, 2 km severne od obce Kokava. V roku 1803 založili sklársku hutu na výrobu tabuľového skla v lokalite Dolina v údolí Rimavice cca 18 km severne od Kokavy. Ako kurivo pre roztavenie sklárskej suroviny (kremeňa) sa v sklárskych hutách v tom čase používalo suché bukové drevo. Využitie inej energie v tých časoch ešte nebolo v týchto lokalitách známe. K tomu bolo potrebné mnoho drevorubačov a povozníkov so záprahmi. Forgáčovci preto využili, možnosť, ktorú im ponúkol patent cisára Jozefa II. z roku 1785 o zrušení nevoľníctva a v roku 1796 najali verbovačov, ktorí im pomohli naverbovať a presídliť na ich majetky do severnej a severozápadnej časti kokavského katastra 134 rodín. Presídlenci, boli to drevorubači, ktorí prišli klčovať okolité bukové lesy, založili osady z ktorých neskoršie vznikli samostatné obce Šoltýska, Lom nad Rimavicou a Ďubákovo. Ďalší presídlenci vytvorili laznícke usadlosti Čremoš a Pereš.  Presídlenci najmä do Šoltýsky, boli z viacerých stolíc. Väčšina bola zo zvolenskej stolice, ale boli medzi nimi aj prisťahovalci z oravskej (veľká časť z nich bola goralského pôvodu), abovskej, trenčianskej stolice a dokonca aj z moravského Hrozenkova. Celkom bolo do Šoltýsky presídlených 53 rodín. V čase svojho vzniku patrila Šoltýska do Malohontského dištriktu, ktorý bol súčasťou Hontianskej stolice.
Niekoľko vĺn kolonistov z obce Šoltýska, Ďubákovo a Lom nad Rimavicou sa v roku 1795 vybralo do regiónu Bihar (územie na západe dnešného Rumunska), aby pracovali ako drevorubači. Častokrát išlo o prvogeneračných kolonistov pôvodom z Oravy. Po príchode postupne vytvorili vlastné obce, ako Bodonoš či Nová Huta. 

Koncom 19.storočia dosídlili goralskí vrchári aj lazy okolitých obcí- Hradište a Krná. Veľká časť vrchárov pochádzala z Detvy, no sekundárne aj z obcí Šoltýska, Drábsko či Ďubákovo. Ich prítomnosť sa dá vystopovať zo zvyšujúceho sa podielu rímskokatolíckeho obyvateľstva týchto, pôvodne evanjelických obcí. Kontakt medzi obyvateľmi obce a ich lazov boli veľmi zriedkavé.

Od roku 1803 patrila Šoltýska do novo vzniknutej Gemersko-Malohontskej stolice. V roku 1809 vznikla samostatná rímskokatolícka farnosť. V roku 1834 ukončenie výstavby a vysvätenie kostola (Rožňavské biskupstvo).  Aj v tomto období fungovala vnútroštátna migrácia, predovšetkým goralského obyvateľstva. Práve v roku 1921 sa obyvatelia obce Šoltýska spolupodieľali na vytvorení kolónie Bukovinka popri maďarských hraniciach. V roku 1923 sa spolu s vrchármi z obce Lom nad Rimavicou zúčastnili na vytvorení kolónie Kružno v južnom Malohonte. Vrchárske kroje sa tu nosili aspoň do 40. rokov.

Elektrický prúd bol do obce zavedený v roku 1957.Počas reorganizácie štátnej správy v roku 1961 bola k Šoltýske pripojená aj miestna osada Ľubienka, ktorá dovtedy patrila pod obecný úrad Ipeľský potok. V roku 1967 bola do Šoltýsky vybudovaná miestna cestná prípojka (3 km) od štátnej cesty Kokava - Kriváň (táto bola daná do prevádzky v októbri 1938). Vodovod si občania svojpomocne vybudovali v roku 1973. V minulosti bol v obci v prevádzke vodný mlyn a píla.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Rímskokatolícky kostol Povýšenia sv. Kríža, jednoloďová klasicistická stavba s pravouhlým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z rokov 1828-1834. Obnovou prešiel v roku 1893 a 1923. Interiér je zaklenutý pruskými klenbami. V interiéri sa nachádza výmaľba od Jozefa Hanulu z 20. rokov 20. storočia. Fasády kostola sú členené širokými polkruhovo ukončenými oknami so šambránami. Veža vyrastá zo štítového priečelia vo forme rizalitu s termálnym oknom. Je členená pilastrami a ukončená korunnou rímsou s terčíkom a zvonovitou helmicou.
  

Súbor:Šoltýska - Kostol Povýšenia svätého Kríža -1.jpg|Kostol Povýšenia svätého Kríža
Súbor:Šoltýska - Kostol Povýšenia svätého Kríža - interiér -1.jpg|Interiér kostola Povýšenia svätého Kríža


## Referencie

## Iné projekty

## Literatúra
* 
* Ing. Emil Rončák a kol.: Lom nad Rimavicou a okolie. Vydal Obecný úrad Lom nad Rim. v r. 2008.
* ŠA B. Bystrica. Fond Zbierka cirkevných matrík, Šoltýska, krabica 318.
* ŠA  B. Bystrica, pobočka Lučenec, Notárske zápisy z NÚ Kokava nad Rim.
* Žilák, Kafka, Repčok - Sklárne v Malohonte - vydané Divadelným združením GUnaGU v Bratislave r.2001.
* Kolektív autorov: Monografia obce Málinec. Vydal Obecný úrad Málinec  r. 2009
* *[[Slovenský biografický slovník]]* III. zväzok K-L. 
* *Slovenský biografický slovník* V. zväzok R-T.
* Úradné noviny župy XVIII (Pohronskej) č. 13 z 15.júna 1925.
* 

## Externé odkazy
* 
* Najkrajší kraj- turistické atrakcie v obci


Kategória:Obce okresu Poltár
Kategória:Goralské obce na Slovensku