Nečakali

**Nečakali** (rus. *Не ждали*) je názov obrazu ruského maliara I. J. Repina.

Obdobie konca 19. storočia je v Rusku charakterizované nástupom revolučných nálad obyvateľstva, ktoré sa priamo dotýkali aj kultúrneho diania, výtvarné umenie nevynímajúc. Toto revolučné vrenie našlo pochopiteľne odraz i v Repinovej tvorbe. Jej výsledkom je séria prác vznikajúcich v druhej polovici 19. storočia a venovaných revolučnej téme.

Medzi najvýznamnejšie práce viažúce sa k tejto tematike patria *Zatknutie agitátora* (1880 - 1892), *Odmietnutie spovede* (1885), *Revolucionárka pred popravou*, no najmä hlboko psychologicky podfarbené dielo *Nečakali*.

## Námet a kompozícia diela

Po dlhej neprítomnosti sa vracia do rodného domu z nútených prác politický väzeň, ktorého „nečakali“ - taký je námet obrazu. Zrazu stojí v izbe a jeho matka, manželka a deti v akomsi tichom napätí čakajú na prvé slovo, ktoré vypovie jeden z nich, ktoré zrazu uvoľní vnútorné nápätia panujúce v miestnosti a vypukne celkom prostá ľudská radosť zo stretnutia. No zatiaľ všetci čakajú na to prvé slovo a každý hľadá v očiach druhého odpoveď na svoje pocity a myšlienky.

Obraz obsahuje priamy sociálny odkaz zmyslu života a hlbokú psychologickú sondu do duše človeka. Repin sa tu prejavil ako majster psychologicko ladených scén. Je obdivuhodné ako sa mu podarilo vyriešiť úlohu nájsť pre každú z postáv na scéne, od matky až po slúžku a kuchárku, prirodzený pohyb a výraz. Rovnako skvele vyriešil priestor izby, kde každý detail poukazuje na typické prostredie pokrokovej inteligencie - napr. mapa Ruska na stene vpravo. Súčasne je obraz Repinovou víziou príchodu lepších čias symbolizovaných nielen príchodom hlavy rodiny ale aj použitím svetla a sviežich harmonických farieb, ktorými sú vymaľované steny miestnosti. 

## Vznik diela

Než toto dielo vzniklo nebolo jasné prečo si Repin vybral práve námet návratu väzňa domov. Zrejme zachytenie pocitu šťastia z návratu milovanej osoby, symbolizujúceho návrat všetkých tých, ktorí trpeli pod jarmom cárizmu, bolo umelcovým impulzom k namaľovaniu tohto diela. Pôvodne Repin zamýšľal vytvoriť obraz s námetom návratu mladej ženy, ktorá utiekla z vyhnanstva. Jej matka a súrodenci sú z jej príchodu prekvapení. Tento obraz zachovaný vo forme olejovej štúdie, však Repin kompozične rozpracovával ďalej. Predovšetkým sa zameral na hlavnú postavu diela, kde ženu nahradila mužská postava - otca rodiny. Repin dlho hľadal správny spôsob podania jeho výrazu, keď sa nečakane zjavil v izbe, rovnako ako zachytenie prekvapených pohľadov členov rodiny. Dlhá odlúčenosť ho zmenila, matka a manželka ho spoznali hneď, starší syn si naň matne spomína, zatiaľčo mladšia dcéra bola ešte malým dievčatkom keď otca zatkli.

Dielo vzniklo krátko pred dokončením obrazu *[[Ivan Hrozný a jeho syn Ivan]]*. Po dokončení bol obraz vystavený na XII. putovnej výstave Združenia peredvižnikov, kde zožal obrovský úspech. Obe spomenuté diela majú okrem času vzniku spoločné to, že veľmi citlivo odrážali spoločenské napätie, panujúce v krajine po zavraždení cára Alexandra II. Obe vyvolali vášnivú debatu a obe v sebe skrývali priamu politickú symboliku.

Historik V. V. Stasov po zhliadnutí diela napísal:

## Iné projekty

## Referencie

## Zdroje

* Vl. Fiala, *Ilja Jefimovič Repin*, Orbis, Praha, 1952
* G. J. Sternin, *Repin*, Pallas, Bratislava, 1976
* Vl. Fiala, *Ruské maliarstvo XIX. storočia*, Tvar - výtvarné nakladateľstvo, Bratislava, 1952

Kategória:Ilia Jefimovič Repin
Kategória:Štátna Tretiakovská galéria