open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Machon ha-mikdaš

**Machon ha-mikdaš** (, dosl. Chrámový inštitút) je múzeum, výskumný ústav a vzdelávacie centrum v jeruzalemskom Starom meste. Bol založený v roku 1987. Ústav sa venuje chrámu v Jeruzaleme.

## Galéria

The Golden Menorah on the way to the Western Wall in the Jewish Quarter, Jerusalem.jpg|
רחבת המנורה - 1.jpg|námestie


## Iné projekty

## Externé odkazy
*  The Temple Institute

Kategória:Jeruzalem
Kategória:Múzeá v Izraeli
LG V20

náhľad|LG V20

**LG V20** je androidový smartfón, ktorý vyrába spoločnosť LG Electronics. Uvedený bol 6. septembra 2016 a je to nasledovník modelu LG V10 z roku 2015. Podobne ako V10, aj V20 má sekundárny displej pri hornej hrane zariadenia, ktorý sa používa na zobrazenie dodatočných správ a prvkov. Zariadenie obsahuje aj quad DAC pre zvuk.

Dizajn obsahuje prvky z LG G5, vrátane čiastočne kovového tela (vrch a spodok sú zo silikónu), konektor USB-C a zadný vypínač s integrovanou čítačkou odtlačkov prstov. Je dostupný v striebornej, titánovej a ružovej farbe. Má 5,7 palcový 1440p IPS LCD displej potiahnutý Gorilla Glass 4. Podobne ako V10, druhý dodatočný displej je na vrchu zariadenia vpravo od kamery. Obrazovka je väčšia a jasnejšia ako v modeli V10. Má 4 ESS Sabre ES9218 DAC prevodníky na rozšírenie zvukového výstupu a dodáva sa so slúchadlami Bang & Olufsen H3. Používa systém na čipe Qualcomm Snapdragon 820 so 4 GB RAM. Obsahuje 64 GB vnútorného úložiska rozšíriteľného microSD kartou.

Dodáva sa s Androidom 7.0 Nougat a softvérom LG UX 5+. Je to prvé androidové zariadenie, ktoré sa dodáva s Nougatom.

## Zdroj

Kategória:Mobilné telefóny LG
Červená hora (Nízky Jeseník)

**Červená hora** je plochý geologický útvar v Nízkom Jeseníku v Česku. So svojou výškou  je najvyšším útvarom Domašovskej vrchoviny (ktorá je súčasťou pohoria Nízky Jeseník) a súčasne najvyšším útvarom opavského okresu. Na jej vrchole je umiestnená meteorologická stanica Českého hydrometeorologického ústavu, slúžiaca tiež ako stanica Európskej bolidovej siete.

## Pozri aj
* Prelet dotyčnicového meteoroidu nad Česko-Slovenskom a Poľskom 13. októbra 1990

## Referencie

Kategória:Vrchy v Nízkom Jeseníku
Kategória:Vrchy v okrese Opava
Kategória:Sopky Česka
Červená hora

**Červená hora** môže byť:

* vrch v Česku:
** v pohorí Hrubý Jeseník, pozri Červená hora (Hrubý Jeseník)
** v pohorí Nízky Jeseník, pozri Červená hora (Nízky Jeseník)
** v pohorí Javoří hory, pozri Červená hora (Javoří hory)
** vo Svitavskej pahorkatine, pozri Červená hora (Svitavská pahorkatina)
** v Žihelskej pahorkatine, pozri Červená hora (Žihelská pahorkatina)

**Červená Hora** môže byť:
* obec v Česku, pozri Červená Hora (okres Náchod)
* hrad pri tejto obci pozri Hrad Červená Hora

## Pozri aj
* Červený kopec
* Červený vrch

Kategória:Rozlišovacie stránky – Miestopisný názov
Majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v hádzanej mužov 2002

**Majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v hádzanej mužov 2002** bol v poradí 10. turnaj majstrovstiev Strednej Ameriky a Karibiku v hádzanej mužov, ktoré organizovala Stredoamerická a karibská hádzanárska konfederácia (CCCB). Konal sa v Méride, v štáte Yucatán, v Mexiku v dňoch od 11.15. marca 2002, za účasti 6 tímov. Pôvodne sa mali zúčastniť aj družstvá Panamy a Salvádoru. Titul obhájila , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia stredoamerických a karibských družstiev na Panamerické majstrovstvá 2002, ktoré organizovala Argentína. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

## Konečné poradie

Pozn: Kuba a Dominikánska republika sa napokon kontinentálneho šampionátu nezúčastnili.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Mexickej hádzanárskej federácie *archive.org* 

## Zdroje
* Majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku 2002 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku 2002 na stránke balonmano.tripod.com 

Kategória:Hádzaná v 2002
Kategória:Majstrovstvá Strednej Ameriky a karibiku v hádzanej
Hádzaná
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej 1983

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej 1983** bol v poradí 1. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej mužov a žien, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa), vtedy ešte pod názvom *Comité Sudamericano de Handball* (COSDHA). Konal sa v Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 9.13. novembra 1983, za účasti 5 mužských a 5 ženských tímov. Dejiskom zápasov bola aréna Gimnasio de Parque Sarmiento. Titul v mužskej kategórii získala domáca , u žien zvíťazila .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické majstrovstvá 1983, ktoré organizovali Spojené štáty. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá mužskej kategórie.

## Výsledky

### Muži
}
|-
|style="text-align:left"|  
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
| 
| 
|-
|style="text-align:left"|  
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
| 
|}

} || ||**6**
|- 
|3. ||align=left| 
|4|| |||| ||  || ||
|- 
|4. ||align=left|
|4|| |||| ||  || ||
|- 
|5. ||align=left|
|4|| |||| ||  || ||
|}

### Ženy
}
| 
|-
|style="text-align:left"|  
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
| 
|}

} || ||
|- 
|4. ||align=left|
|4|| |||| ||  || ||
|- 
|5. ||align=left|
|4|| |||| ||  || ||
|}

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej hádzanárskej konfederácie *archive.org* 
* Oficiálna stránka Argentínskej hádzanárskej konfederácie 

## Zdroje
* Mužský a ženský turnaj Majstrovstiev Južnej Ameriky 1983 na stránke todor66.com 
* Prehľad zápasov mužskej repezentácie Argentíny 

Kategória:Hádzaná v 1983
Kategória:Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej
Hádzaná
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 1998

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 1998** bol v poradí 3. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej mužov, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 8.12. apríla 1998, za účasti 5 tímov. Svoj druhý titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na dvojicu podujatí: na Panamerické majstrovstvá 1998, ktoré organizovala Kuba a na Panamerické hry 1999, ktoré hostil Winnipeg. Na obe podujatia sa kvalifikovali 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky

}
| 
| 
|-
|style="text-align:left"|  
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
| 
| 
|-
|style="text-align:left"|  
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
|bgcolor=#CCCCCC|&nbsp;
| 
|}

} || ||**6**
|- 
|3. ||align=left| 
|4|| |||| ||  || ||
|- 
| - ||align=left|
|4|| |||| ||  || ||
|- 
| - ||align=left|
|4|| |||| ||  || ||
|}

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej hádzanárskej konfederácie *archive.org* 
* Oficiálna stránka Argentínskej hádzanárskej konfederácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 1998 na stránke todor66.com 
* Prehľad zápasov mužskej repezentácie Argentíny 

Kategória:Hádzaná v 1998
Kategória:Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej
Hádzaná
Nikolaj Ivanovič Pirogov

**Nikolaj Ivanovič Pirogov** (* 25. november 1810, Moskva, Rusko† 5. december 1881, Vinnycia, Ukrajina) bol ruský lekár, vedec a pedagóg.

Je považovaný za jedného zo zakladateľov chirurgie, bol jedným z prvých európskych chirurgov, ktorý používal éter ako anestetikum. V roku 1847 použil ako prvý chirurg na svete éter pri operácii v poľných podmienkach. Vynašiel tiež vlastnú techniku ​​použitia sadry pri liečení zlomenín.

Po smrti bolo jeho telo balzamované technikou, ktorú sám vyvinul, a uložené v kostole vo Vinnycii na Ukrajine. Telo zostalo dodnes vo vynikajúcom stave.

Patrí k ruským národným hrdinom, čoho dôkazom je aj to, že v roku 2008 bol zvolený do päťdesiatky najväčších Rusov histórie.

## Externé odkazy
* Heslo v Columbia Electronic Encyclopedia

## Zdroj

Kategória:Ruskí lekári
Kategória:Chirurgovia
Kategória:Ruskí vedci
Kategória:Členovia Nemeckej akadémie prírodných vied Leopoldina
Kategória:Osobnosti na ruských poštových známkach
Kategória:Absolventi Tartuskej univerzity
Kategória:Absolventi Moskovskej štátnej univerzity M. V. Lomonosova
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Držitelia Radu svätej Anny
Lochkovský profil

náhľad|Svahy nad Radotínskym potokom
náhľad|Lochkovský profil pri Radotínskej cementárni
**Národná prírodná pamiatka Lochkovský profil** sa nachádza v katastri Lochkov a Radotín. Zaberá ľavý svah údolia nad Radotínským potokom a pravý svah Lochkovského potoka. Nachádza sa tesne na sever od Radotínskej cementárne.

## Dôvod ochrany
Dôvodom vyhlásenia prírodnej pamiatky boli medzinárodne významné paleontologické nálezisko a geologické profil devónskych usadených hornín (hranica medzi chotečským a srbským súvrstvím). Na lokalite sú zachované spoločenstvá skalnej stepi. Prírodná pamiatka je tiež významným krajinotvornými prvkom.

### Paleontologické nálezisko
Územie bolo významným paleontologickým náleziskom Joachima Barranda.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v Prahe

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška, ktorou sa určujú chránené prírodné výtvory v Prahe 
* BioLib.cz 
* Lochkovský profil  
* Lochkovský profil na webe Pražská príroda 

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné pamiatky v Prahe
Kategória:Chránené územia v Prahe
Kategória:Pražská plošina
Kategória:Skalné útvary v Prahe
Kategória:Paleontologické lokality v Česku
Kategória:Lochkov
Kategória:Radotín
Kategória:Prírodný park Radotínsko - Chuchelský háj
Kategória:Územia európskeho významu v Česku
Prírodný park Prokopské a Dalejské údolí

**Prírodný park Prokopské a Dalejské údolí** je chránené územie nachádzajúce sa na území hlavného mesta Prahy v Česku. Nachádzajú sa v ňom prírodné pamiatky Ctirad, Opatřilka - Červený Lom; prírodná rezervácia Prokopské údolí; národná prírodná pamiatka U Nového mlýna, Dalejský profil a Požáry. Prírodný park sa tiahne Prokopským a Dalejským údolím od Řeporyj po Hlubočepy.

## Zdroj


Prokopské a Dalejské údolí
Kategória:Pražská plošina
Preßburger Tagblatt

**Preßburger Tagblatt** (nepresne: *Pressburger Tagblatt*) môže byť:
*denník v nemčine vychádzajúci v Bratislave z rokov 1870-1873, pozri Preßburger Tagblatt (1870 - 1873)
*denník v nemčine vychádzajúci v Bratislave v rokoch 1896 – 1923, pozri Preßburger Tagblatt (1896 - 1923)

## Zdroj
* Pressburger Tagblatt. In: *[[Encyklopédia Slovenska|Encyklopédia Slovenska IV NQ]]*. 1. vyd. Bratislava: Veda, 1981. s. 524.

Noviny
U Nového mlýna

**[[Národná prírodná pamiatka]] U Nového mlýna** o rozlohe 12,6962 ha sa nachádza na pravom brehu Dalejského potoka nad železničnou traťou z Prahy do Rudnej v blízkosti zastávky *Holyně*. Zahŕňa bývalý lom *Prastav* a jeho najbližšie okolie na katastrálnom území Hlubočepy a Holyně na území hlavného mesta Prahy v nadmorskej výške 260 až 310 metrov.

## Geologická charakteristika
Na lokalite sa nachádzajú geologické profily v spodnom a strednom devóne, nálezisko skamenelín a spoločenstvá teplomilnej trávnatej a skalnej stepi. Dajú sa tu nájsť početné skameneliny ramenonožcov, lastúrnikov, trilobitov a tentakulitov. Skaly sú tu vápencové - jedná sa tu o sivé jemnozrnné vápence devónskeho pražského súvrstvia. Miestami sú tiež vidieť pruhy pevných, tenko vrstevnatých, šedozelených dalejských bridlíc.

## Predmet ochrany
vľavo|náhľad|224x224bod|Západná a severná stena lomu ''Prastav''
V opustenom lome *Prastav* je chránený medzinárodný parastratotyp, pomocný štandard súboru vrstiev, tvoriacich hranicu medzi spodným a stredným devónom (vek približne 397,5 milióna rokov). Táto hranica je definovaná prvým výskytom konodonta *Polygnathus costatus partitus*.

## Flóra a fauna
Fauna aj flóra je takmer totožná s Prokopským údolím. Veľká časť územia je umelo zalesnená borovicou čiernou a agátom. Na bývalých poliach je výsadba lipy, duba a borovice lesnej. Pri okrajoch skalnej stepi hniezdi jarabica poľná.

V súčasnej dobe dochádza k sekundárnej sukcesii územia.

## Fotogaléria

File:Informační tabule u vstupu do NPP U Nového mlýna.jpg|Informačná tabuľa pri vstupe do lomu
File:Na hraně lomu Prastav.jpg|Na hrane lomu Prastav
File:Zkamenělina prvohorního goniatitu, velikost cca 10 cm.jpg|Skamenelina prvohorného goniatitu, veľkosť cca 10 cm
File:Krystaly kalcitu na výchozech vápence.jpg|Kryštály kalcitu na odkryvoch vápenca v lome Prastav



## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v Prahe
* Požáry
* Opatřilka - Červený lom

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška o chránených prírodných výtvoroch v Prahe 
* BioLib.cz 
* NPP U Nového mlýna  
* Plán starostlivosti NPP U Nového mlýna.pdf  
* NPP U Nového mlýna na webe Pražská príroda 
* http://lokality.geology.cz/223 

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v Prahe
Kategória:Pražská plošina
Kategória:Národné prírodné pamiatky v Prahe
Kategória:Lomy v Česku
Kategória:Paleontologické lokality v Česku
Kategória:Hlubočepy
Kategória:Holyně
Kategória:Prírodný park Prokopské a Dalejské údolí
Kategória:Geologické lokality na území Prahy
Viennský koncil

**Viennský koncil** bol 15. všeobecný koncil, ktorý sa konal od 16. októbra 1311 do 6. mája 1312 vo francúzskom meste Vienne. Zvolal ho pápež Klement V.

Koncil vyhlásil, že sa nepodarilo dokázať, že by sa, už od roku 1307 neustále upodozrievaný, Rád templárov dopustil herézy a blasfémie. Napriek tomu sa však koncil rozhodol Rád templárov zrušiť kvôli jeho už aj tak zlej povesti, v snahe zabrániť ďalším škodám na mene cirkvi. Pápež Klement V. následne bulou *Ad providam* preniesol majetok templárov na Rád johanitov.

Na žiadosť rýnskych prelátov koncil vo všeobecnosti zakázal ďalšiu činnosť potulným členom laického náboženského hnutia bekýň a beghardov (porov. aj bula *Cum de quibusdam*). Zároveň bolo ostatným (usadlým) členom hnutia bekýň a beghardov odňaté právo kázať a spovedať; tiež už viac nesmeli vyvíjať akúkoľvek pastoračnú činnosť zameranú na ženy. V bule *Ad nostrum quia* koncil odsúdil tzv. antinomickú a autoteistickú herézu, sčasti na základe toho, ako ju identifikoval v diele bekyne Margaréty Porete *Spiegel der einfachen Seele* (Zrkadlo jednoduchej duše). Pre celé 14. storočie sa táto bula stala podnetom k prenasledovaniu hnutia *Bratov a sestier slobodného ducha*.

Viennský koncil znovu potvrdil bulu pápeža Bonifáca VIII. *Super cathedram,* v ktorej sa o. i. hovorí, že žobravé rády musia štvrtinu zo svojich príjmov (aj z dedičstva) odovzdať cirkvi. Schválilo sa i nariadenie, že na univerzitách v Oxforde, Paríži, Bologni a Salamanke sa majú zriadiť katedry hebrejského, arabského a aramejského jazyka.

## Literatúra
* BARBER, Malcolm Charles. Art. *Vienne, Konzil von*. In: *Theologische Realenzyklopädie 35*. 2003. S. 7679.
* BALLWEG, Jan. *Konziliare oder päpstliche Ordensreform. Benedikt XII. und die Reformdiskussion im frühen 14. Jahrhundert*. Spätmittelalter und Reformation N.R. 17. Tübingen: Mohr Siebeck, 2001. ISBN 3-16-147413-9.
* MÜLLER, Ewald. *Das Konzil von Vienne 13111312. Seine Quellen und seine Geschichte*. *Vorreformationsgeschichtliche Forschungen 12.* Aschendorff, Münster i. W., 1934.

## Externé odkazy
* Dokumente
* Artikel in Der Welt über die angebliche Verurteilung der Templer

## Zdroj

Kategória:1311
Kategória:1312
Kategória:Koncily
Kategória:Rád templárov
Referendum v Taliansku v roku 2016

250px|náhľad|vpravo|Mapa talianskych provincií podľa víťazného návrhu a podielu hlasov preň
**Ústavné referendum sa konalo v [[Taliansko|Taliansku]] [[4. december|4. decembra]] [[2016]]**. Voliči v ňom rozhodovali o schválení ústavného zákona, ktorý menil taliansku ústavu v oblasti zloženia a právomocí národného parlamentu, ako aj rozloženia moci medzi štátom, regiónmi a administratívnymi jednotkami. 

Ústavný zákon predložil taliansky premiér Matteo Renzi a jeho stredoľavá Demokratická strana do senátu ešte 8. apríla 2014. Po viacerých pozmeňovacích návrhoch prešiel senátom a aj dolnou komorou talianskeho parlamentu. V súlade s ústavným článkom č. 138 bolo zvolané referendum, pretože zákon neschválili požadované 2 tretiny oboch komôr parlamentu. 

V referende zákon zamietlo 59,11 % voličov a ústavná reforma tak bola zablokovaná. Vzápätí taliansky premiér, ktorý hlasovanie spojil so svojou funkciou, oznámil svoju rezignáciu.

## Výsledky

### Výsledky v regiónoch

### Zahraničné hlasy

700px|náhľad|stred

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Referendá v Taliansku
Kategória:2016 v Taliansku
Kategória:Referendá v roku 2016
Sandhya – svetlo môjho života

***Sandhyasvetlo môjho života*** () je indický seriál z rokov 20112016, ktorý vysielala televízia Star Plus. Hlavné úlohy stvárnili herci Anas Rashid a Deepika Singh. Na Slovensku ho vysielala TV Doma od 2. januára 2017.

## Obsah
Tento seriál je o mladom dievčati (Sandhya), ktoré sa chce stať policajtkou, no neskôr sa stane manželkou cukrára, ktorý keď odhaľuje jej sen, tak robí všetko preto, aby jej ho splnil. Je to romantický seriál (telenovela), ktorý sa vysielal na TV Doma. Seriál má 1487 častí, pričom jedna epizóda má len 21 minút.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Oficiálna slovenská Facebooková stránka

Kategória:Indické televízne seriály
AeroMobil

**AeroMobil** môže byť:
*lietajúci automobil, produkt slovenskej spoločnosti, pozri AeroMobil (lietajúci automobil)
*slovenská spoločnosť, ktorá vyvíja AeroMobil, pozri AeroMobil (spoločnosť)
AeroMobil (spoločnosť)

náhľad|Sídlo na Prípojnej 5 v Bratislave

**AeroMobil s.r.o.** je slovenská firma, vyvíjajúca lietajúci automobil AeroMobil.

Spoločnosť založil v roku 2010 konštruktér Štefan Klein, ktorý sa vývoju lietajúceho automobilu venuje od roku 1990. Podľa informácií spoločnosti (december 2016) má byť výrobok čoskoro komerčne dostupný.

V roku 2020 Kein založil novú firmu Klein Vision a začal vyvíjať nový model AirCar.

Spoločnosť Aeromobil skrachovala začiatkom roku 2023.

## Referencie

## Pozri aj
* AeroMobil (lietajúci automobil)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* aeromobil.com – oficiálna stránka

Kategória:Výrobcovia lietadiel zo Slovenska
Kategória:Organizácie založené v 2010
Giovanni Battista Viotti

**Giovanni Battista Viotti** (* 12. máj 1755, Fontanetto Po, Taliansko† 3. marec 1824, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol taliansky huslista a hudobný skladateľ.

## Život
Základy jeho hudobného vzdelania položil jeho otec, kováč a amatérsky hudobník. Neskôr sa Viotti učil u huslistu Gaetano Pugnaniho, s ktorým potom cestoval po Nemecku, Rusku a Anglicku. Už ako mladý budil obdiv, zvlášť nadšene bol prijatý roku 1782 v Paríži a stal sa tu sprievodcom kráľovnej Márie Antoinetty. Od roku 1788 v Paríži riadil taliansku operu. Úspešný podnik však zmietla francúzska revolúcia, pred ktorou Viotti musel utiecť do Londýna, kde sa živil opäť predovšetkým ako huslista. Ani Londýn pre neho však nebol úplne bezpečným prístavom, pretože francúzski emigranti v Londýne ho pokladali za revolučného vyzvedača, a tak sa načas uchýlil do Hamburgu. Do Londýna sa vrátil roku 1795. Investoval do obchodu s vínom, čo ho finančne zabezpečilo. V roku 1818 sa vrátil do Paríža, kde prevzal vedenie Veľkej Opery, ale nedarilo sa mu, a tak roku 1822 na svoj post rezignoval a znovu odišiel do Londýna. Napísal viac ako 20 sláčikových kvartetov, niekoľko sonát a 29 husľových koncertov. Jeho najvýznamnejším žiakom bol Pierre Rode.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Heslo na stránke Britannica

## Zdroj

Kategória:Talianski hudobní skladatelia
Kategória:Talianski huslisti
Sameumys z Alexandrie

**Sameumys** () bol dvojnásobný olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí.

Dionysios Sameumys z Alexandrie si v Olympii na 226. a na 227. hrách v rokoch 125 a 129 vybojoval víťazstvá v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol najstarším a hlavným olympijským pretekom, menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. V starovekom Grécku zostavili zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. 
   
Olympijské víťazstvá Sameumya sú uvedené v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
    
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Klingerka

**Klingerka** môže byť:
* bratislavská štvrť, pozri Klingerova kolónia
* polyfunkčný projekt v Bratislave, pozri Klingerka (projekt)
Pierre Savorgnan de Brazza

**Pierre Paul François Camille Savorgnan de Brazza** (* 26. január 1852, Castel Gandolfo - 14. september 1905, Dakar) bol taliansko-francúzsky cestovateľ. Zakladateľ miest Brazzaville a Masuka.

## Životopis
Narodil sa v Taliansku, ale vyrastal vo Francúzsku. Vyštudoval námorné učilište v Breste a stal sa námorníkom. V roku 1875 navštívil Gabon, kde ho zaujala najväčšia z gabonských riek, Ogooué. Chcel ju preskúmať a navrhol francúzskemu štátu, že výpravu využije ku kolonizácii, ak mu bude cestu financovať. To sa však nestalo. Platil si teda cestu sám. Na Ogooué vyplával v októbri 1875, spolu s botanikom Alfredom Marchom. Výprava trvala tri roky. Doplávali až k vysočine Batéké. Na hornom toku Ogooué založil Brazza Franceville (mesto dnes nazývané Masuka). Potom sa výprava vydala údolím rieky Léfini k rieke Alima. Na jej brehu 3. októbra 1880 založil dnešný Brazzaville. Po dolnom Kongu potom doplával do Atlantiku a pozdĺž pobrežia späť do Libreville, kde výprava začínala.

Ďalšiu expedíciu zorganizoval v rokoch 18811882, kedy plával po rieke Niari. V rokoch 18911892 podnikol ďalšiu objaviteľskú výpravu, do medziriečia Sanghi a Ubangi.

V roku 1883 sa stal komisárom Francúzskej rovníkovej Afriky. V kolonizačných vojnách porazil a ovládol radu černošských kmeňov strednej Afriky.
 
## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Heslo v slovníku Larousse
* Encyklopedické zdroje na Encyclopedia.com
 
## Zdroj

Kategória:Francúzski objavitelia
Kategória:Talianski objavitelia
Zverina (raper)

**Daniel Pitoňák**, známy najmä pod umeleckým menom **Zverina** (alias Fikus M.U.C.) je slovenský reper. Predtým ako nahral svoje prvé CD sa živil freestylom, battle súbojmi v improvizovanom repovaní textu.

## Diskografia
* *Svetlo v tme* (2005)
* *Zvierací inštinkt* (2009)
* *Umelecké delo* (2013)
* *Ženy, víno, rap*  (2015)
* *Mali ste sa lepšie učiť* (2018)

## Externé odkazy
* Článok na sme.sk

Kategória:Slovenskí reperi
Apoštolský vikariát Severnej Arábie

**Apoštolský vikariát Severnej Arábie** (alebo aj *Apoštolský vikariát severnej Arábie* (s malým písmenom „s“),
,
,
skratka **AVONA**)
je apoštolský vikariát rímskokatolíckej cirkvi, ktorý sa nachádza v Kuvajte.

## Územie
Apoštolský vikariát rozširuje svoju jurisdikciu nad katolíckymi veriacimi na Arabskom polostrove: v Kuvajte, Saudskej Arábii, Katare a Bahrajne.

Sídlom vikariátu je mesto Kuvajt, kde sa nachádza hlavný chrám vikariátu *Katedrála Svätej rodiny*.

Rozdeľuje sa do 7 farností: štyri v Kuvajte, dve v Bahrajne a jedna v Katare. V roku 2010 mal 300 000 veriacich, 6 diecéznych kňazov, 11 rehoľných kňazov, 1 stáleho diakona, 11 rehoľníkov a 12 rehoľníčok. Podľa apoštolského vikára Camilla Ballina na území celého vikariátu (všetkých štátov, ktorých územie patrí do jeho správ) žilo v roku 2015 približne 2 500 000 kresťanov. Takmer všetci sú prisťahovalcami z Bangladéša, Srí Lanky či iných arabských krajín s kresťanskou menšinou.

## História
Dňa 29. júna 1953 bola bulou *Quemadmodum dispensator* pápeža Pia XII. vytvorená apoštolská prefektúra Kuvajt, a to získaním časti územia Apoštolského vikariátu Arábia.

Dňa 2. decembra 1954 bola prefektúra bulou *Quandoquidem Christi* pápeža Pia XII. povýšená na apoštolský vikariát.

Dňa 27. januára 1957 bol položený základný kameň katedrály a vysvätená bola 16. marca 1961.

Roku 1973 bola založená farnosť v byzantskom obrade.

Dňa 31. mája 2011 bola vikariátu rozšírená jurisdikcia nad Saudskou Arábiou, Katarom a Bahrajnom, ktorá bola predmetom vikariátu Arábie a dekrétom *Bonum animarum* Kongregácie pre evanjelizáciu národov bol premenovaný na Apoštolský vikariát Severnej Arábie.

## Zoznam biskupov
* Teofano Ubaldo Stella, O.C.D. (19531966)
** Victor León Esteban San Miguel y Erce, O.C.D. (19661976) (apoštolský administrátor)
* Victor León Esteban San Miguel y Erce, O.C.D. (19761981)
* Francis George Adeodatus Micallef, O.C.D. (19812005)
* Camillo Ballin, M.C.C.J. (od 2005)

## Erb
Erb prijal Apoštolský vikariát na jar roku 2016. Autorom erbu je slovenský heraldik Marek Sobola. Blazón erbu: strieborným priebežným kapitálovým písmenom "M" delený štít na päť farebných poli: od horného okraja zelené, červené a zelené, od dolného okraja fialové a čierne. Nad štítom zlatá mitra so zlatými, červeno podšitými fanónmi, za štítom zlaté insígnie – vpravo procesiový kríž, vľavo berla. Vysvetlenie erbu: farebnosťou erb vychádza z vlajok štátov, ktorých územie vikariát spravuje. Bahrajn symbolizuje červená, Kuvajt čierna, Katar fialová a Saudskú Arábiu zelená. Písmeno "M" je hovoriaci symbol Panny Márie, pretože Panna Mária Arabská (*Our Lady of Arabia*) je patrónkou celého vikariátu a bude jej zasvätená aj nová katedrála, ktorá sa bude stavať v obci Avali, v Bahrajne a bude najväčšou katedrálou vikariátu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* GCatholic 
* Catholic hierarchy 
* Oficiálny web vikariátu 
* Quemadmodum dispensator 
* Quandoquidem Christi 
* Bonum animarum  

## Zdroje

Severná Arábia
Severná Arábia
Severná Arábia
Severná Arábia
Kategória:Apoštolské vikariáty
Lev berberský

náhľad|Lev berberský na fotografii z roku 1893
**Lev berberský** (lat. *Panthera leo leo*) je poddruh leva púšťového. V užšom, staršom zmysle ide o jeden z okolo deviatich recentných poddruhov leva púšťového; tento poddruh už v prírode vyhynul (prežíva ešte niekoľko kusov v zajatí). V širšom, novšom zmysle ide o jeden z dvoch recentných poddruhov leva púšťového; tento poddruh zahŕňa všetky bývalé poddruhy leva púšťového okrem tých, ktoré žijú vo východnej a južnej Afrike. 

## Lev púšťový v užšom zmysle

### Základné údaje
* Výška v kohútiku: 90 - 100 cm, samice sú o niečo menšie ako samce.
* Celková dĺžka: samica: 230 - 250 cm, samec: 260 - 280 cm
* Hmotnosť: samica: 110 - 160 kg, samec: 170 - 190 kg
* Dĺžka chvosta: cca 90 cm
* Výskyt: v minulosti v horách Maroka, Alžírska a Tuniska
* Dĺžka gravidity: 110 - 113 dní
* Počet mláďat: 2 - 4

### Vzhľad
Levy berberské sú mohutné a veľké zvieratá. Majú žltohnedú srsť, samce majú navyše dlhú a mohutnú hrivu, ktorá u niektorých jedincov rastie cez brucho až do slabín. Na konci chvosta má lev chumáč chlpov hnedej farby. Lev berberský bol dlho považovaný za najväčší poddruh leva, tieto tvrdenia však neboli ničím podložené. Naopak, z dostupných údajov možno povedať že levy berberské neprekračovali veľkosť ostatných levov.

### Chov
Všetky berberské levy, ktoré sú dnes chované v zajatí, sú potomkami levov zo súkromnej menažérie marockého kráľa. Sú to však už len krížence s inými jedincami.

## Na Slovensku
Na Slovensku je možné vidieť leva berberského v Oáze Sibírskeho tigra v obci Kostolná pri Dunaji a v Zoo Bojnice. V Oáze Sibírskeho tigra je celkovo 21 tigrov džungľových a 3 levy berberské. Majú samcov Sultana a Diega a jednu samicu Lekyshu. V Zoo Bojnice majú troch jedincov. Jedného samca Aslana a dve samice Ginu a Bussetu. Kvôli ochoreniu - rakovina kostí, bol lev Aslan eutanazovaný v júli 2024.

## Referencie

Kategória:Mačkovité
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2000

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2000** bol v poradí 4. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej mužov, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v Montecarle, v provincii Misiones, v Argentíne v dňoch od 20.22. apríla 2000, za účasti 4 tímov. Svoj druhý titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred domácou .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické majstrovstvá 2000, ktoré organizovala Brazília. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej hádzanárskej konfederácie *archive.org* 
* Oficiálna stránka Argentínskej hádzanárskej konfederácie 

## Zdroj
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2000 na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 2000
Kategória:Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej
Hádzaná
Kategória:2000 v Argentíne
Klingerova kolónia

náhľad|Klingerova kolónia v roku 2017

**Klingerova kolónia** je bývalá obytná štvrť v Bratislave v mestskej časti Ružinov v priestore ulíc Valchárska, Plátennícka a Súkennícka. Tvorili ju tri trojpodlažné bytové domy a súbor rodinných domčekov.

Neďaleko bola textilná továreň na spracovanie juty, nazývaná „Klingerka“, ktorá sa nachádzala na pozemku lemovanom dnešnými ulicami Továrenská, Karadžičova, Čulenova a Bottova. Založil ju v rokoch 1888-9 Henrich Klinger. Vyrábali sa v nej tapety, koženka, voskové plátno, vrecia a podobne. Fabrika zamestnávala až 1000 robotníkov a stála na území dnešného Starého Mesta.

## Literatúra a pramene
* Flekr, M.: *Vznik a rozvoj a perspektívy textilného priemyslu v Bratislave* (In. Technické pamiatky Bratislavy, Zborník MSPSOP 8, 1985)
* Obuchová, V.: *Priemyselná Bratislava* (BA 2009)
* *Mapa Bratislavy z r. 1940* – original AMB Bratislava (kópia - archív MÚOP)

## Referencie

## Zdroj
* Evidenčný list pamätihodnosti mesta RUZ-2-6 

Kategória:Ružinov
Kategória:Staré Mesto (Bratislava)
Malá Litvorová veža

**Malá Litvorová veža** (, , ) je výrazná veža v severnej časti severného hrebeňa Zadného Gerlachovského štítu, medzi Zadnou Gerlachovskou lávkou a Lučivianskou lávkou.

## Názov
Názov vyplýva z polohy nad Litvorovou dolinou. Litvor je ľudový názov vzácneho glaciálneho reliktu - archangeliky lekárskej (*Archangelica officinalis* Hoffm.). Rastie v kosodrevinovom pásme Vysokých Tatier. Kedysi bohaté tatranské náleziská archangeliky poškodili korienkári, ktorí z nich pripravovali liečivé výťažky proti "deviatim chorobám". Poľské pomenovanie *Niżnia Wysoka Gerlachowska* je odvodené od starého názvu Bradavice: Vysoká.

## Prvé výstupy
* Karol Englisch, Antonina Englischová a Ján Hunsdorfer, 24. júla 1903 – v lete
* Maximilian Bröske a Ján Hunsdorfer, máj 1904 – v zime

## Turistika
Veža je prístupná len v sprievode horského vodcu.

## Referencie

## Externé odkazy
*Poloha na turistickej mape
*Nové merania nadmorskej výšky

## Zdroj

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Volksstimme (ČSR)

náhľad|Titulný list denníka Volksstimme, ktorý vychádzal v Bratislave po prvej svetovej vojne.
**Volksstimme** bol denník, ktorý vychádzal na Slovensku po prvej svetovej vojne.

Bol to orgán Sociálnodemokratickej, neskôr Komunistickej strany Československa. Pred rokom 1919 vychádzal pod názvom Westungarische Volksstimme. Denník vychádzal v Bratislave, v Liberci a znovu v Bratislave, vždy o 6.00 ráno okrem pondelka. Od 30. júna 1923 vychádzal každú nedeľu. Jeho majiteľom bola Sozialdemokratische Partei, od 1921 Kommunistische Partei.

## Redaktori
Hlavným redaktorom bol S. Mayer.

Zodpovední redaktori boli Fr. Heintz, H. Hoffmann, Richard Reiter, Karol Hledik, Jozef Herrmann, Alphons Heinsch, Adalbert Hampel, Rudolf Appelt.

## Volksstimme a jeho podnázvy
* Organ für die Interessen des Werktätigen Volks
* od 15. augusta 1920 Deutsches Zentralorgan der Sozialdemokratie in der Slowakei
* od 19. mája 1921 Landesorgan Kommunistischen Partei in der Tesche-choslowakischen Republik für die Slowakei und für Südmären
* od 6. augusta 1921 Tagblatt für die Slowadei. Organ der Kommunistischen Partei der Tschechoslowakei (Sektion der Kommunistischen Internationale)
* od 30. júna 1923 Wochenblatt für die Slowakei. Organ der Kommunistischen Partei der Tschechoslowakei (Sektion der Kommunistischen Internationale)

## Periodicita
* 1919 - roč. XVI. - 185 čísel - po 4-8 strán
* 1920 - roč. XVII. - 280 čísel - po 4-8 strán
* 1921 - roč. XVIII. - 288 čísel - po 4-8 strán
* 1922 - roč. XIX. - 299 čísel - po 4-8 strán
* 1923 - roč. XX. - 143 čísel - po 4-8 strán

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Volksstimme'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroj
* VOLKSSTIMME. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Denníky na Slovensku
Kategória:Slovenské periodiká v nemeckom jazyku
Volkswille

**Volkswille** (slov. *Vôľa ľudu*) bol nemeckojazyčný týždenník, ktorý vychádzal v Bratislave každú nedeľu v rokoch 19201921. 

Vychádzal s podtitulom *Deutsches Zentralorgan der Christlichsozialen Partei* - nemecký ústredný orgán kresťanskosociálnej strany. Zodpovedný redaktor bol poslanec Johann Tobler. Hlavný spolupracovník bol Anton Bresina. Noviny vydával Krajinský zväz Kresťanskosociálnej strany (*Landesverband der Christlichsozialen Partei*) a tlačil ich Carl Angermayer.

Vydávanie týždenníka Volkswille bolo zastavené v júli 1921 na príkaz Ministerstva s plnou mocou pre správu Slovenska, pretože podľa Ministerstva „plánovane a tendenčne podrýval autoritu československého štátu a spojeneckých mocností".

## Periodicita
Vychádzal od 1. augusta 1920 do 3. júla 1921

* 1920 - roč. I. - 22 čísiel - po 4-8 strán
* 1921 - roč. II. - 27 čísiel - po 6-10 s.

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Wolkswille'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Referencie

## Zdroj
* VOLKSWILLE. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Týždenníky na Slovensku
Kategória:Slovenské periodiká v nemeckom jazyku
Volksstimme

**Volksstimme** (dosl. Hlas ľudu) môže byť:
* komunistické noviny vychádzajúce v ČSR, pozri Volksstimme (ČSR)
* bývalý tlačový orgán Komunistickej strany Rakúska, pozri Volksstimme (Rakúsko)
* denník vychádzajúci v Nemecku, v Sasku-Anhaltsku, pozri Volksstimme (Sasko-Anhaltsko)
Slovenská pravda (orgán HSĽS)

**Slovenská Pravda**  bol týždenník pre Východné Slovensko, ktorý vychádzal od r. 1920 do r. 1936.

Noviny vychádzali v Prešove, v Košiciach, v Bratislave každý piatok, neskôr každú nedeľu, neskôr opäť piatok. Noviny vydávalo Vydavateľstvo Slovenskej Pravdy v Prešove.

Týždenník bol Orgánom HSĽS. Vyšiel 26. novembra 1920, zanikol 23. februára 1936. Po roku 1936 vychádzal s novým vročením (číslovanie ročníkov) ako denník.

## Slovenská Pravda a jeho podnázvy
* Politický, spoločenský a hospodársky týždenník pre východné Slovensko
* od 1929 Časopis slov. ľud. strany Hlinkovej na Východnom Slovensku
* od 1930 Spoločenský, hospodársky a politický týždenník východného Slovenska

## Redaktori
* hlavný zodp. redaktor bol Karol Sidor; zodpovedný redaktor denníka (1943) bol Jozef Zavarský 
* redaktormi boli : Alexander Duchoň, Štefan Sopko, Belo Jančary, Jožo Joštiak, Matej Martinko, Vojtech Hudec, František Šubík, Jozef Buček, Karol Murgaš, Karol Sidor

## Periodicita
* 1920 - roč. I. - 5 čísiel - po 8-12 strán
* 1921 - roč. II. - 49 čísiel - po 4-6 strán
* 1922 - roč. III. - 52 čísiel - po 4-6 strán
* 1923 - roč. IV. - 52 čísiel - po 4 strany
* 1924 - roč. V. - 48 čísiel - po 4-8 strán
* 1925 - roč. VI. - 52 čísiel - po 4-8 strán
* 1926 - roč. VII. - 52 čísiel - po 4-8 strán
* 1927 - roč. VIII. - 52 čísiel - po 4-12 strán
* 1928 - roč. IX. - 52 čísiel - po 4-8 strán
* 1929 - roč. X. - 51 čísiel - po 2-8 strán
* 1930 - roč. XI. - 44 čísiel - po 4-6 strán
* 1931 - roč. XII. - 52 čísiel - po 4-12 strán
* 1932 - roč. XIII. - 52 čísiel - po 6-12 strán
* 1933 - roč. XIV. - 43 čísiel - po 8-10 strán
* 1934 - roč. XV. - 36 čísiel - po 6-10 strán
* 1935 - roč. XVI. - 51 čísiel - po 8-12 strán
* 1936 - roč. XVII. - 8 čísiel - po 8 strán

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Slovenská pravda'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroj
* SLOVENSKÁ PRAVDA. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Týždenníky na Slovensku
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2001

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2001** bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej mužov, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v meste Maringá, v štáte Paraná, v Brazílii v dňoch od 4.8. júla 2001, za účasti 5 tímov. Družstvo Brazílie tvorili juniorskí hráči. Zápasy sa odohrali v aréne Ginásio do Clube Olímpico de Maringá. Svoj tretí titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred domácou .

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické majstrovstvá 2002, ktoré organizovala Argentína. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej hádzanárskej konfederácie *archive.org* 
* Oficiálna stránka Brazílskej hádzanárskej konfederácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2001 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá Južnej Ameriky 2001 na stránke Brazílskej hádzanárskej konfederácie  

Kategória:Hádzaná v 2001
Kategória:Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej
Hádzaná
Český hydrometeorologický ústav

thumb|Logo
náhľad|Budova ČHMÚ v Prahe-Komořanoch
náhľad|Pracovisko predpovednej a výstražnej služby ČHMÚ
**Český hydrometeorologický ústav** (ČHMÚ) je organizácia zaoberajúca sa najmä predpoveďami počasia a poskytujúca výstražnú službu a ďalšie služby v oboroch meteorológie, klimatológie alebo hydrológie. Okrem iného varuje napríklad pred silným vetrom alebo pred povodňami (vydávaním stupňov povodňovej aktivity). Vykonáva tiež výskum a modelovanie atmosféry a klímy. Sídli na adrese Na Šabatce 17, Praha 4 Komořany.

## Status a účel
Český hydrometeorologický ústav je príspevkovou organizáciou zriaďovanou Ministerstvom životného prostredia Českej republiky. Jeho účelom je poskytovanie odborných služieb v oboroch čistota ovzdušia, hydrológia, kvalita vody, klimatológia a meteorológia, a to prednostne pre štátnu správu.

## História
Základ dnešného ústavu vznikol na rozhraní rokov 1919 a 1920, kedy bol založený Československý štátny ústav meteorologický v Prahe. Vládnym nariadením Československej republiky č. 96/1953 Zb. s účinnosťou od 1. januára 1954 došlo k zlúčeniu tohto ústavu s hydrológiou. Roku 1967 bol do ústavu začlenený tretí obor – ochrana čistoty ovzdušia, a to v reakcii na vzrastajúci význam ochrany životného prostredia.

## Pobočky
ČHMÚ má v Česku celkom 7 regionálnych pobočiek v nasledujúcich mestách:
* Praha
* Brno
* Ostrava
* Plzeň
* Ústí nad Labem
* Hradec Králové
* České Budějovice

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky ústavu
* Stránky odboru leteckej meteorológie  prevádzkovanej ČHMÚ

## Zdroj

Kategória:Meteorologické organizácie
Kategória:Komořany (Praha)
Kategória:Ministerstvo životného prostredia Českej republiky
Kategória:Vládne a štátne ústavy
Slovenská krajina (noviny)

**Slovenská krajina** bol denník, ktorý vychádzal na Slovensku v 30. rokoch 20. storočia.

Denník bol Orgánom Čs. strany soc., regionálneho charakteru. Vychádzal v Žiline denne okrem pondelka. Mal nedeľňajšiu literárnu prílohu *Nedeľa* a prílohu pre deti *Nedeľa deťom*.

Zodpovední redaktori boli Ján Grünwald a Bohumír Šimek. Majiteľom a vydavateľom bol Ján Grünwald, neskôr Vydavateľstvo Slovenskej krajiny. Denník sa tlačil v Žiline a v Košiciach.

## Periodicita
* 1929 - roč. I. - 281 čísiel - po 4-12 strán
* 1930 - roč. II. - 297 čísiel - po 4-16 strán
* 1931 - roč. III. - 298 čísiel - po 4-16 strán
* 1932 - roč. IV. - 301 čísiel - po 4-16 strán
* 1933 - roč. V. - 129 čísiel - po 4-12 strán

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Slovenská krajina'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroj
* SLOVENSKÁ KRAJINA. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Denníky na Slovensku
Slovenská vlasť

***Slovenská vlasť*** bol týždenník, ktorý vychádzal na Slovensku po prvej svetovej vojne. 

Týždenník vychádzal v Prahe a Bratislave každý piatok, neskôr každú nedeľu od 18. apríla 1919 do 23. decembra 1938. Uverejňoval aj romány na pokračovanie. Vydávalo ho Družstvo Slovenská vlasť, potom Vydavateľstvo Slovenská vlasť. Tlačili ho rôzne tlačiarne v Prahe a Bratislave (napr. K. Angermayer)

## Slovenská vlasť a jeho podnázvy
* Hospodársko-politický týždenník pre slovenský ľud
* od 1919 : Hospodársko-politický týždenník pre slovenský ľud. Orgán Slovenskej Roľníckej jednoty
* od jan. 1920 : Časopis Slovenskej Roľníckej Jednoty. Hospodársko-politický týždenník pre roľnícky ľud
* od feb. 1920 : Ústredný časopis Slovenskej Roľníckej Jednoty. Hospodársko-politický týždenník pre roľnícky ľud

## Redaktori
* hlavný redaktor od r. 1937 bol Štefan Mikláš
* zodpovedný redaktor Ján Halla, Drahotín Štefánek, Karol Rypáček, Štefan Mikláš
* redaktor bol Ján Halla, Igor Hrušovský
* hlavný spoupracovník Milan Hodža

## Uverejnené romány na pokračovanie
* Brodský, Bohdan : Jej hriech
* Finžgar, A. S. : Slúžka Anička. Román zo života slovinského ľudu
* Finžgar, A. S. : Strýcovia
* Garberg, Arne : Zapredaný čertovi
* Bazin, René : Zomierajúca zem

## Periodicita
* 1919 - roč. I. - 37 čísiel - po 4-8 strán
* 1920 - roč. II. - 51 č. - po 5-16 s.
* 1921 - roč. III. - 52 č. - po 4-12 s.
* ...
* 1925 - roč. VII. - 52 č. - po 6-12 s.
* ...
* 1930 - roč. XII. - 52 č. - po 8 s.
* ...
* 1935 - roč. XVII. - 52 č. - po 6-10 s.
* 1936 - roč. XVIII. - 52 č. - po 6-8 s.
* 1937 - roč. XIX. - 52 č. - po 4-12 s.
* 1938 - roč. XX. - 52 č. - po 6-16 s.

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Slovenská vlasť'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroj
* SLOVENSKÁ VLASŤ. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Týždenníky na Slovensku
Slovenský hlas

**Slovenský hlas** bol denník, ktorý vychádzal na Slovensku v období 2. svetovej vojny.

Slovenský hlas bol nezávislý, politický, kultúrny a hospodársky denník (neskôr len Nezávislý denník), ktorý vychádzal v Prahe, Bratislave, Košiciach, Žiline denne okrem pondelka. Mal prílohu Detský hlas a Rozhlas "Slovenského hlasu". Hoci v podnázve uvádzal, že ide o nezávislý denník, venoval sa politike, hospodárstvu- národnému hospodárstvu, kultúre, umeniu (literatúre), dejinám, starostlivosti o zdravie, problémom žien, verejnej správe. Mal aj rubriku Šachy. 

## Redaktor a vydavateľ
* Zodpovedný redaktor : Milan Hanko, Fedor Jesenský
* majiteľ a vydavateľ : Knihospol Bratislava. 
Denník sa tlačil v Kníhtlačiarni Knihospol v Žiline.

## Periodicita
Denník vyšiel 1. januára 1938.
* 1938 - roč. I. - 298 čísiel - po 12-24 strán
* 1939 - roč. II. - 6 č. - po 8-12 s. - vychádzal do 8. 1. 1939

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Slovenský hlas'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroj
* SLOVENSKÝ HLAS. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.
* SLOVENSKÝ HLAS. In *Bibliografia periodík na Slovensku v rokoch 1939 - 1944*. Zost. Michal Fedor. Martin : Matica slovenská, 1969. 550 s.

Kategória:Denníky na Slovensku
Lateránsky koncil

**Lateránsky koncil** môže byť:
* Prvý lateránsky koncil (1123)
* Druhý lateránsky koncil (1139)
* Tretí lateránsky koncil (1179)
* Štvrtý lateránsky koncil (1215)
* Piaty lateránsky koncil (15121517)
Slovenský národ (denník)

**Slovenský národ** bol denník, ktorý vychádzal v Bratislave v 20-tych rokoch 20. storočia.

Bol to *Neodvislý časopis smeru Slovenskej ľudovej strany*, neskôr *Neodvislý autonomistický denník*. Vychádzal v Bratislave denne okrem pondelka. Hlavným redaktorom a majiteľom bol Jur Koza Matejov. Zodpovedný redaktor bol Jozef Ferenčík a Augustín Načín. Denník sa tlačil v tlačiarni Karola Angermayera, neskôr ho tlačila Slovenská Grafia.

## Periodicita
* 1925 - roč. I. - 195 čísiel - po 4-24 strán
* 1926 - roč. II. - 292 čísiel - po 8-24 s.

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Slovenský národ'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroj
* SLOVENSKÝ NÁROD. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Denníky na Slovensku
Slovenský národ (týždenník)

**Slovenský národ** bol týždenník, ktorý vychádzal na Slovensku v roku 1919 a 1920. Vychádzal v Trnave každý piatok.

Bol vydávaný aj ako *Politický a spoločenský časopis*, neskôr *Nestranný politický a spoločenský týždenník*.

Hlavným redaktorom bol Ferko Urbánek, ktorý bol zároveň aj zodpovedným redaktorom, nakladateľom a tlačiarom.

## Periodicita
* 1919 - I. roč. -
* 1920 - II. roč. - 45 čísiel - po 4-6 s.

## Zdroj
* SLOVENSKÝ NÁROD. In: *Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938*. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Týždenníky na Slovensku
Sup bielohlavý

**Sup bielohlavý** alebo **sup belohlavý (šedivý)** (*Gyps fulvus*) je druh z čeľade jastrabovité. Obýva juhozápadnú Palearktídu, orientálnu oblasť a južnú etiópsku oblasť.  Hniezdi v južnej Európe, najmä na Pyrenejskom polostrove. Do konca roku 1999 bolo zo Slovenska známych 20 pozorovaní. Ako posledný sa uvádza údaj 4 jedincov dňa 15. apríla 1997 pri kadáveroch jeleníc neďaleko Levoče. Počas prvých 12tich rokov 21. storočia bol pozorovaný 16 krát. Najviac pozorovaní (5) pochádza z roku 2006. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov sup bielohlavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia stúpa, európska populácia stúpa, vo Francúzsku bol úpešne reintrodukovaný. V  strednej Ázii sú jeho stavy stabilné. V severnej Afrike a v Turecku jeho populácia klesá kvôli prenasledovaniu, odstrelom, otravám a strate potravinovej základne zmenou charakteru poľnohospodárstva na farmách.

## Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 3220 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).

## Galéria

Gyps fulvus 02.jpg
Gyps fulvus 1 Luc Viatour.jpg|Za letu
Griffon Vulture, Gyps fulvus, in flight.jpg
Gyps fulvus (1).JPG|Skalné hniezdo
Vautour moine MHNT.jpg|Vajce
Gyps fulvus -DierenPark Amersfoort -adult and chick-8a.jpg|Dospelý s mláďaťom


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
 
* 

Kategória:Jastrabovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Vtáky na Slovensku
Démosthenes z Milétu

**Démosthenes** alebo **Démosthenés** () bol trojnásobný olympijský víťaz súťaže trubačov a hlásateľov v 1. stor. pred Kr.  
 
Démosthenes z Milétu si pravdepodobne na 189., 190. a 191. olympijských hrách v rokoch 24, 20 a 16 pred Kr. vybojoval víťazstvá v súťaži trubačov a hlásateľov. Súťaž trubačov a hlásateľov zaviedli na 96. olympijských hrách v roku 396 pred Kr. Konala sa hneď po prísahe a jej víťaz mal právo asistovať hellanodikom pri hrách a hlavne oznamovať mená pretekárov a víťazov.
   
Démosthenove olympijské víťazstvá oslávil jeho súčasník epigramatik Krinagoras z Mytilény (autor 51 epigramov v gréckej antológii) epigramom: „*Tyrhénska poľnica, ktorá vylúdila svoj ostrý prenikavý tón nad pláňou v Pise, naposledy zaznela dvojnásobnému víťazovi. Ale pretože si ty, Démoshenes z Milétu, získal tri víťazstvá, nezaznel ani bronzový zvon plnším tónom než zvuk z tvojej poľnice."*
 
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier súťaže trubačov a hlásateľov
Lavínová veža

**Lavínová veža** () je najnižší, posledný vrcholček severného hrebeňa Zadného Gerlachovského štítu.

## Názov
Názov je odvodený od mena susedného Lavínového štítu, ktorý tak pomenovali horolezci na začiatku 20. storočia. Svahy, ktoré sú obrátené k Velickej doline, sú miestom častých lavín.

## Prvé výstupy
* Janusz Chmielowski, Klemens Bachleda a Stanisław Stopka, 26. júla 1904 - v lete
* Pavel Krupinský a Matthias Nitsch, 22. marca 1936 - v zime
Prvá správa o výstupe na Lavínovú vežu je o vojakoch, ktorí pravdepodobne s horskými vodcami v júli alebo v auguste roku 1895 vystúpili   na vežu, aby na vrchole umiestnili meracie prístroje.

## Turistika
Veža je prístupná len v sprievode horského vodcu.

## Referencie

## Externé odkazy
*Poloha na turistickej mape

## Zdroj

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Poprad