open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maurice Béjart

**Maurice Béjart** (pôvodným menom **Maurice-Jean Berger**, * 1. január 1927, Marseille, Francúzsko – † 21. november 2007, Lausanne, Švajčiarsko) bol francúzsky choreograf.

Tancoval v Marseille, v Medzinárodnom balete v Londýne a vo *Švédskom kráľovskom balete*. Po choreografickom pôsobení vo Francúzsku a v Belgicku (kde založil slávny súbor *Ballet XXe Siécle*) sa presťahoval do Lausanne, kde od roku 1987 až do svojej smrti viedol Béjart Ballet Lausanne. Založil aj niekoľko baletných škôl.

Medzi jeho najvýznamnejšie diela patrí napríklad prelomové *[[Svätenie jari]]* z roku 1959, *[[Bolero]]* (1961), *[[Vták Ohnivák]]*, nová verzia baletu *[[Luskáčik (Čajkovskij)|Luskáčik]]*, *A la recherche de Don Juan* alebo* Nijinsky, Clown de Dieu*.

Bol nositeľom rady ocenení, vrátane *Ceny Nadácie mieru* od pápeža Jána Pavla II. (1995) a štátnych vyznamenaní v Belgicku, Japonsku, Spojenom kráľovstve a ďalších.

## Externé odkazy
* Oficiálna biografia  

Kategória:Francúzski choreografi
Kategória:Osobnosti z Marseille
Kategória:Laureáti Radu vychádzajúceho slnka
Kategória:Členovia Académie des beaux-arts
Klapy (prírodná rezervácia)

**Klapy** sú prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy.

Nachádza sa okolo rovnomenného vrchu v katastrálnom území obce Udiča v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Za prírodnú rezerváciu ju vyhlásili v roku 1993 na ploche , bez ochranného pásma. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: *Výrazná krajinná dominanta s členitým bralnatým hrebeňom, kde sú primárnymi anorganické hodnoty, a vegetačným krytom s teplomilnými druhmi. Výskyt vzácnych a chránených druhov fauny, pôvodný výskyt [[Borovica lesná|borovice lesnej]] v skalných biotopoch.*

Je to bralnatý hrebeň nad vodnou nádržou Nosice, budovaný vápencami a vápnitými pieskovcami s pestrou mozaikou rastlinných a živočíšnych druhov, ktorý je rozdelený na Malé a Veľké Klapy. Je súčasťou bradlového pásma. Klapské bradlo je najväčším povrchovým výskytom klapskej jednotky, bradlového pásma. Podľa niektorých názorov je celé bradlo veľký olistoli alebo olistoplaka krinoidových vápencov, ktorá sa zosunula do panvy uhrovského súvrstvia.

Klapy patria medzi najbohatšie náleziská ponikleca slovenského v okolí, najmä na južnej strane. Historici usudzujú, že názov Klapy je aspoň dvetisícročný (pôvod v germánskom označení skala *klippen*). Domácimi obyvateľmi je často prezývaný Klape alebo Klapé.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Kategória:Prírodné rezervácie v Trenčianskom kraji
Kategória:Bradlové pásmo
Kategória:Chránené územia v okrese Považská Bystrica
Kategória:Javorníky
Kategória:Udiča
Victor Company of Japan

**Victor Company of Japan, Limited** (transkripciou: *Nippon bikutá kabušiki gaiša*), bežne vystupuje pod skratkou **JVC**, je japonský výrobca audiovizuálnych elektrospotrebičov, počítačových komponentov, IT zariadení a médií pre konzumný a profesionálny trh. Spoločnosť je známa ako výrobca prvých japonských televíznych prijímačov a pre vyvinutý VHS štandard na nahrávanie analógového videosignálu na magnetické páskové médium uchovávané v kazete.

## Dejiny
thumb|JVC GR DA20
Spoločnosť JVC vznikla v roku 1927 v japonskom meste Jokohama pod názvom *The Victor Talking Machine Company of Japan, Limited* ako dcérska spoločnosť americkej fonografickej a nahrávacej spoločnosti *Victor Talking Machine*. V roku 1929 sa majoritné vlastníctvo previedlo na firmu *RCA-Victor*.

V roku 1932 začala firma so sériovou výrobou rádiových prijímačov a o sedem rokov neskôr – v roku 1939 – vyrobila prvý japonský televízor. Útlm výrobného procesu nastal počas druhej svetovej vojny. JVC, tak ako ostatné firmy, prerušila svoje obchodné vzťahy so zahraničnými partnermi a odberateľmi.

V 50. rokoch 20. storočia vyrobila spoločnosť JVC prvú japonskú dlhohrajúcu platňu (LP) a rozšírenú platňu (EP). Úspech firmy prišiel v 70. rokoch. V roku 1976 vyvinula formát VHS a vyrobila prvý VHS videorekordér. Formát VHS sa stal protikladom formátu Betamax vyvinutého v roku 1975 spoločnosťou Sony. Až do roku 1988 sa viedla tzv. "kazetová vojna" o to, ktorý z týchto systémov je lepší.

## Súčasnosť
Od roku 1982 je JVC oficiálnym partnerom Majstrovstiev sveta vo futbale a v roku 2002, na 17. majstrovstvách sveta vo futbale v Japonsku a v Kórejskej republike, bolo parterstvo medzi JVC a Medzinárodnou futbalovou federáciou (FIFA) predĺžené. Spoločnosť uzavrela partnerstvo s návštevníckym centrom Kennedyho vesmírneho strediska. V roku 2005 firma vyvinula prvý dvojvrstvový dátový nosič DVD+RW DL.

Pod značkou sa v Japonsku každoročne organizuje JVC Tokyo Video Festival a JVC Jazz Festival. V súčasnosti je JVC jedna z najväčších mediálnych korporácií na svete so sídlom v Jokohame. V Japonsku prezentuje svoje výrobky pod značkou *Victor*. Značka JVC, je už v roku 2019 majetkovo pod kontrolou Tureckého gigantu Vestel. Predmetná turecká spoločnosť je jeden z najväčších výrobcov televízorov na svete. Televizory Značky JVC sa vyrabajú momentálne na linkách v Turecku, tak isto ako Toshiba, ci niektoré modelové rady Panasonic.

## Externé odkazy
* JVC Global
* 日本ビクター株式会社

## Zdroj
* 

Kategória:Podniky v Japonsku
Kategória:Výrobcovia audiotechniky
Václav Kliment Klicpera

**Václav Kliment Klicpera** (* 23. november 1792, Chlumec nad Cidlinou, Česko – † 15. september 1859, Praha, Česko) bol český spisovateľ a dramatik; brat českého spisovateľa Františka Klicperu a otec českého spisovateľa Ivana Klicperu.

## Životopis

Od roku 1808 študoval na gymnáziu v Prahe, v roku 1813 začal študovať filozofiu, a tam sa stal aj členom *Združenia pražských vlastencov*. Cieľom tohto spolku bolo pozdvihnúť českú literatúru a hrať české hry v Prahe. V Stavovskom divadle hrali popoludňajšie hry. V roku 1819 sa stal humanitným profesorom v Hradci Králové, v tom istom roku sa tiež oženil s Annou Švamberkovou, ktorú spoznal v miestnom ochotníckom divadle, kde krátko na to začal pôsobiť ako riaditeľ. Za zásluhy o mesto bol menovaný za čestného občana Hradca Králové. V roku 1838 sa druhý raz oženil s A. Trnkovou. V roku 1846 odišiel do Prahy na akademické gymnázium. V roku 1848 bol vymenovaný za člena národného výboru a zvolený tribúnom akademickej légie, krátko po tom sa stal členom *Českej královskej spoločnosti náuk*. V roku 1850 sa stal školským radným a v roku 1852 sa stal riaditeľom akademického gymnázia, ktoré predtým bolo prehlásené za české. Čoskoro bol nútený na túto funkciu rezignovať, pretože gymnázium bolo opäť prehlásené za nemecké. Pochovaný je na Olšanských hřbitovech. 

## Tvorba
Bol prvým skutočným dramatikom českého národného obrodenia a autorom niekoľkých desiatok hier. Tieto drámy sú v najrôznejších štýloch, od historických drám vysokého štýlu a rytierskych hier cez frašky a komédie, až k hrám zo súčasnosti. Napísal celkom 57 divadelných hier. Jeho dielo malo na českú tvorbu pomerne veľký vplyv, ktorý je viditeľný napr. v dielach Josefa Kajetána Tyla.

## Dielo
### Tragédie
* *Soběslav*
* *Libušin soud*
* *Svatislav, poslední Svatoplukovec*

### Komédie a frašky
* *Bělouši*
* *Divotvorný klobouk*
* *[[Hadrián z Římsů]]*
* *Každý něco pro vlast*
* *Potopa světa*
* *Rohovín Čtverrohý*
* *Veselohra na mostě*
* *Zlý jelen*
* *Žižkův meč*
* *Dobré jitro!

=== Historické diela ===
* *Uhlířka*
* *Nizozemčanné v Praze*
* *Eliška Přemyslovna*
* *Fridrich Bojovný*
* *Jan Hus* – tuto hru spálil

=== Zbojnícke diela ===
* *Loupežníci v táborském lese*
* *Valdek*
* *Loketský zvon*
* *Loupež*

=== Rozprávky ===
* *Blaník*
* *Jan za chrta dán*
* *Česká meluzina*

=== Romány a poviedky ===
* *Pindar a Korina*
* *První mlýn v Praze*
* *Točník*
* *Příchod Karla IV. do Čech*
* *Král Jan Slepý*
* *Svatý Ivan*

== Literatúra ==
* 
* 
* 
* JUSTL, Vladimír: *Václav Kliment Klicpera''. Praha : Orbis, 1960. 348 s.

Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Českí dramatici
Formálnosť

**Formálnosť** môže byť:
*týkanie sa formy, odvodenosť od formy, pozri forma
*zachovávanie (si) ustálenej formy konania
*vyhovovanie iba forme
*vyjadrovanie alebo vyjadrenosť symbolmi, znakmi
*zameranosť na výskum formy
*prepiate lipnutie na forme, obradnosť
Zoznam hudobných článkov/Á

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **2** články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## ál
Álvaro Soler

## ár
Ária

Kategória:Zoznamy hudobných článkov
Rieky ostrova Sachalin

[náhľad|vpravo|250px|Tok rieky [Tym s prítokom Nyš. Rieka prechádza cez mesto Tymovskoje a ústi pri meste Nogliki.]]
[náhľad|vpravo|250px|Tok rieky [Poronaj. Pri ústí sa nachádza mesto Poronajsk.]]

Riečna sieť ostrova Sachalin patrí úmoriam Ochotského a Japonského mora.

Celkovo územím ostrova preteká 10 riek, najhlavnejšie z nich sú  Tym (330 km) a Poronaj (350 km). Rieka Tym je splavná ľahkými loďami 80 km od ústia. Ostatné rieky sú krátke, ale zato veľmi vodnaté.

Režim sachalinských riek je kolísavý. Množstvo vody v riekach tečúcich polostrovom závisí od topiaceho sa snehu v období jari a leta. V polovici júla bývajú v tejto oblasti veľké záplavy, ktoré sú príčinou vplyvu monzúnu.

## Zdroj
* Rieky ostrova Sachalin 

Kategória:Sachalin
Kategória:Geografia Sachalinskej oblasti
Kategória:Rieky v Rusku
Hjúga (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Hjúga
Provincia **Hjúga** () bola stará japonská provincia na východnom pobreží Kjúšú, na území ktorej sa dnes rozkladá prefektúra Mijazaki. Provincia Hjúga susedila s provinciami Bungo, Higo, Hida, Ósumi a Sacuma. 

Starodávne hlavné mesto sa nachádzalo v blízkosti Saito.

## Dejiny
V 3. mesiaci 6. roku *[[Wadó (éra)|éry Wadó]]* (713), bola oblasť Hjúga  administratívne oddelená od provincie Ósumi (大隈国).  V tom istom roku, *[[Daijō-kan]]* Cisárovnej Gemmei pokračoval v organizovaní aj ďalších   katastrálnych zmien v provinčných mapách z obdobia Nara.

V ére *Wadō* 6, bola provincia Mimasaka (美作国) odtrhnutá od provincie Bizen (備前国); a provincia Tanba (丹波国) bola oddelené od provincie Tango (丹後国).  V ére *Wadō* 5 (712), provincia Mucu (陸奥国) bola odtrhnutá od provincie Dewa (出羽国).

V období Sengoku bola oblasť často delená do severného panstva okolo hradu  Agata (okolie súčasného mesta Nobeoka) alebo južného panstva okolo hradu Obi, nachádzajúceho sa neďaleko súčasného mesta Ničinan. Južné panstvo bolo v držbe klanu Šimazu z neďalekej provincie Sacuma počas veľkej časti obdobia.

## Referencie
### Poznámky

### Pozri aj
* Titsingh, Isaac, ed. (1834). [Siyun-sai Rin-siyo, 1652], *[[Nipon o daï itsi ran]]; ou, Annales des empereurs du Japon, tr. par M. Isaac Titsingh avec l'aide de plusieurs interprètes attachés au comptoir hollandais de Nangasaki; ouvrage re., complété et cor. sur l'original japonais-chinois, accompagné de notes et précédé d'un Aperçu d'histoire mythologique du Japon, par M. J. [[Julius Klaproth|Klaproth]].*  Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland.--''Dve kópie tejto neobvyklej knihy sú dostupné online: (1) v knižnici University of Michigan, digitalizovaná 30. januára 2007; a (2) v knižnici Stanford University, digitalizovaná 23. júna 2006.'' Tu kliknite na originálny text vo francúzštine. 

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Place Stanislas

**Place Stanislas**, hovorovo **place Stan**', je obrovské pešie námestie v lotrinskom meste Nancy vo Francúzsku. Od roku 1983 je architektonický celok zahŕňajúci Place Stanislas a rozšírenie jeho osi, *Place de la Carrière* a *Place d'Alliance*, na zozname svetového dedičstva UNESCO.

## História
Námestie bolo hlavným projektom mestského plánu vytvoreného Stanisławom Leszczyńskim, lotrinským vojvodom a bývalým poľským kráľom, ako spojka medzi stredovekým starým mestom Nancy a novopostaveným mestom za vlády Karola III. v 17. storočí. Námestie môže byť tiež aj *place royale* (kráľovské námestie) na počesť jeho zaťa, Ľudovíta XV. Plán spájal dve pekné budovy, ktoré ešte existujú: *Hôtel de Ville*, teraz umiestnený na jeho vlastnom veľkom námestí, a *Hôtel du Gouvernement*. Miesto mestskej vlády a miesto vojvodskej vlády sú k sebe čelne otočené ako doplnky cez série racionálnych, symetrických, už rozdielnych mestských priestranstiev, vtedy v Európe neprekonaných.

Námestie a okolité budovy navrhol kráľovský architekt Emmanuel Héré de Corny (17051763). Výstavba začala v marci 1752 a skončila v novembri 1755. Barthélémy Guibal a Paul-Louis Cyfflé vytvorili bronzovú sochu Ľudovíta XV., ktorá stála v strede námestia až kým nebola počas Revolúcie odstránená a nahradená jednoduchou okrídlenou figúrou. Námestie bolo premenované na "Place du Peuple" (Námestie ľudu) a neskôr na "Place Napoléon". V roku 1831 bola do stredu umiestnená bronzová socha Stanisława (Stanislasa po francúzsky); odvtedy je námestie známe ako "Place Stanislas".

Námestie bolo vždy používané pre verejné zhromaždenia a slávnosti, ale podstúpilo niekoľko prestavieb v jeho histórii, dokonca slúžilo dlho ako parkovisko v rokoch 1958 a 1983. V roku 2004 a 2005 námestie prešlo masívnou rekonštrukciou inšpirovanou originálnymi plánmi z 18. storočia. Desaťmesačný projekt stál približne 9 miliónov €. Predstavenie nového Place Stanislas v máji 2005 splývalo s oslavami 250. výročia námestia.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Place Stanislas  
* Webkamera na Place Stanislas 

Kategória:Lokality Svetového dedičstva vo Francúzsku
Kategória:Historické pamiatky vo Francúzsku
Kategória:Nancy (mesto)
Nokia 3210

right|thumb|Nokia 3210

**Nokia 3210** bol veľmi populárny mobilný telefón od spoločnosti Nokia uvedený v roku 1999. Kombinácia nových funkcií, ako vstavaná anténa či T9 ho predurčili na veľký komerčný úspech hlavne v Západnej Európe a Severnej Amerike. Svojmu rozšíreniu vďačí aj reklamnej kampani, ktorá bola určená hlavne pre mladých ľudí, čo bolo prvýkrát v histórii mobilných telefónov. Telefón obsahoval 3 hry, výmenné kryty a nastaviteľné zvonenia. Veľký úspech mal medzi používateľmi od 15 do 25 rokov.

## Iné projekty
.

Kategória:Mobilné telefóny Nokia
Tokači (provincia)

**Provincia Tokači** () bola stará japonská provincia na ostrove Hokkaidó, ktorá existovala iba krátko. Jej územiu zodpovedá súčasnej podprefektúre Tokači.

Provincia Tokači bola vytvorená 15. augusta 1869 so 7 okresmi. V roku 1872 pri sčítaní ľudu mala provincia 1 464 obyvateľov. V roku 1882 boli provincie na Hokkaidó
zrušené.

## Okresy
*Hiroo (広尾郡)
*Tóbui (当縁郡) - zrušený 1. apríla 1906 keď 3 dediny boli spojené do dediny Mojori (teraz mesto Hiroo) v okrese Hiró a 2 dediny spojené s dedinou Ócu v okrese Tokači 
*Kamikawa (上川郡)
*Nakagawa (中川郡)
*Kató (河東郡)
*Kasai (河西郡)
*Tokači (十勝郡)

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Henrik Böhm

** Henrik Böhm ** (* 10. apríl 1867, Várpalota – † 23. október 1936, Budapešť) budapeštiansky architekt, predstaviteľ  monumentálneho historizmu ovplyvnený maďarskou a wagnerovskou secesiou.

## Štúdium
Strednú školu navštevoval v Stoličnom Belehrade a dokončil ju v Budapešti. V roku 1890 získal diplom stavebného inžiniera na Technickej univerzite v Budapešti. Ďalšie roky študoval na školách v Rakúsku, Holandsku, Švédsku, Dánsku a Nemecku. 

## Prax
V roku 1896 otvorili spolu s Hegedűs Ármin-om ateliér. Jeho najkrajšou navrhnutou budovou bolo Csáktornyai kasíno, ktoré bolo postavené v roku 1904. S Hegedűsom obaja prijímali zákazky aj samostatne. No vo väčšine prípadov navrhovali spolu.

## Tvorba na území Maďarska
* Mestský úrad Ujpest, 1899
* Török-bankház budova banky, doslovne „Turecká budova banky“, Budapes – nám. Szervitta, 1905
* Mestský úrad v Pestszenterzsébet, 1906
* Vágóhíd Ujpest, 1911 
*Ubytovňa v Budapesti nám. Horváth Mihály-a, prvá budova v Maďarsku z čisto oceľovej nosnej konštrukcie, 1925
* Szülőotthon (pôrodnica, domov pôrodníctva), Ujpest, 1928
* Pesti Izraelita Hitközség Alapítványi Gimnáziuma (tento projekt už bol navrhnuté, Henrik Böhm len prepracoval pôvodné návrhy Vojtecha Lajtu, Budapešť, 1931

### Mestský úrad v Pestszenterzsébet
Pri vystavení projektu Mestského úradu verejnosti sa našlo veľa kritikov. Hoci budova ešte ani nestála, mnoho ľudí sa obávalo, že budova bude o pár rokov nevhodná, príp. úzka. Iní sa zase obávali, že navrhovatelia budovy chcú prízemie prenajať podnikateľom na obchody a pod. Dokonca sa kritici obávali, že na fasáde je mnoho estetických výstrelkov, ktoré sa vplyvom počasia rýchlo zničia. A tým pádom budú nutné časté rekonštrukcie. Kritici sa však takmer vo všetkom mýlili. Budova je dostatočne široká, a čo sa týka počasia a jeho vplyvu na budovu, aj po viac ako 100 rokoch budova prijíma návštevníkov a za túto dobu nebola nutná žiadna vážnejšia rekonštrukcia. Azda jediná vec, v ktorej sa kritici nemýlili je, že prízemie je naozaj prenajaté pre rozmanité účely. 
Stavba budovy sa začala 13.5.1899. A v stavbe sa pokračovalo tak extrémnou rýchlosťou, že 28.mája toho roku sa už v denníkoch objavili prvé fotky pohľadníc s motívom tejto budovy. 
Do budovy sa mohli nasťahovať jej užívatelia už 1.8.1900.
Dnešným požiadavkám už budova nevyhovuje a preto sa po viac ako 100 rokoch postavil nový mestský úrad v Ujpesti oproti starému mestskému úradu. 

## Tvorba na území Slovenska
V Piešťanoch realizovali s architektom Árminom Hegedüsom niekoľko významných kúpeľných budov:
* Irma balneoterapia, Piešťany, Kúpeľný ostrov 4, realizácia trvala od roku 1909 do roku 1912
* Thermia Palace, Piešťany, Kúpeľný ostrov 12, realizácia projektu prebiehala v rokoch 1909 až 1912
* Kúpeľná budova Pro Patria, Piešťany, Kúpeľný ostrov 18, realizácia projektu sa začala v roku 1915 a skončila rok na to.

## Zdroje
* Dulla, Moravčíková: *Architektúra Slovenska v 20.storočí*, Slovart 2002
* regi.ujpest.hu

Kategória:Maďarskí architekti
Evanjelický kostol vo Východnej

**Evanjelický kostol vo Východnej** bol projektovaný a realizovaný v prvej polovici 20. storočia, konkrétne v rokoch 19261927. Jeho autorom je Milan Michal Harminc, popredný predstaviteľ slovenskej architektúry 20. storočia, pravdepodobne najproduktívnejši slovenský architekt.

## História
Korene kostola siahajú ku koncu 16. storočia, kedy vznikol zbor a v časoch protireformácie zanikol, ale evanjelici chodili do artikulárneho kostola v Hybiach. Po Tolerančnom patente sa zbor obnovil ako fília Hýb a osamostatnil sa v roku 1799.

## Architektúra
V architektúre sakrálnych stavieb dvadsiatych rokov sa stabilizovali formy, ktoré len málo modifikovali historicky ustálené riešenia. Harminc s obľubou používal tieto stabilizované schémy a vytvoril množstvo úspešne prijímaných a štandardne kvalitných sakrálnych stavieb.

Architekt  M. M. Harminc vyhovel žiadosti zboru a vytvoril návrh, ktorý novogotickému romanticky chápanému interiéru priradil exteriér so štítmi náznakovej priečnej lode, ktorá patrila k obvyklému priestorovému riešeniu. Romantické vyznenie dosiahol prvkami moderny – tvarmi kružieb lomených okien a jednoduchou ihlancovo ukončenou formou veže. Nízko umiestnené okná dobre presvetľovali vnútorný priestor, ktorý tak dostal prívetivejšiu podobu. Stĺpy nesú obiehajúcu murovanú emporu a vysoké rebrové klenby.

Kostol je pozoruhodnou symbiózou romantizmu a moderny.

## [[Oltár]]
Je novogotického obrysu s krídlami bez výzdoby má vsadený obraz ukrižovaného Ježiša od Karola Prúnyiho.

## Referencie

## Literatúra
*Dulla M., Moravčíková H.: *Architektúra Slovenska v 20. storočí*, SLOVART, 2002, Braislava, s. 343.
*Krivošová J., Veselý D., Rúfus M., Tesák M.: *Evanjelické kostoly na Slovensku*, TRANOSCIUS, 2001, Liptovský Mikuláš, s. 238 a 239.

Kategória:Východná (obec)
Východná
Kategória:Architektúra z 1927
Východná
Kategória:Milan Michal Harminc
Moskovská Rus

[náhľad|Rozšírenie Moskovskej Rusi na mape od Petra Schenka z roku [1730.]]
**Moskovská Rus** (rus.: Московская Русь – *Moskovskaja Rus*, Московия – *Moskovija*) alebo **Moskovský štát** je názov ruského štátu s centrom v Moskve vzťahujúci sa na obdobie od konca 15. do 17. storočia. Používal sa v listinách a v historickej literatúre 16. – 20. storočia. Do roku 1547 Moskovskej Rusi zodpovedá aj názov Moskovské veľkokniežatstvo (14. storočie - 1547) a od roku 1547 názov cárske Rusko, Rusko či Ruské cárstvo.

Kategória:Dejiny Ruska
Eliška Krásnohorská

**Eliška Krásnohorská** (vl. menom **Alžběta Pechová**) (* 18. november 1847, Praha – † 26. november 1926, Praha) bola česká poetka, libretistka, spisovateľka a prekladateľka.

## Životopis
Zaoberala sa emancipačným hnutím, bola členkou *Ženského výrobního spolku českého*, ktorý založila Karolína Světlá, a bola redaktorkou *Ženských listů*.

## Tvorba
náhľad|Praha, Karlove námestie - socha Elišky Krásnohorskej.
Prispievala do časopisu *Osvěta*, kde sa zaoberala literárnou kritikou. Jej poézia nepatrí k príliš kvalitnej - dá sa o nej povedať, že je veľmi zviazaná s dobou vzniku.

## Dielo
### Poézia
* *Ke slovanskému jihu*
* *Z máje žití*
* *Sny o divadle*
* *Bajky velkých*
* *Ze Šumavy* 
* *Letorosty*

### Romány
* *Svéhlavička*, dievčenský román
* *Célinka*, dievčenský román 
* *Z mého mládí*, pamäti
* *Co přinesla léta*, pamäti

### Libretá k operám
* Bedřich Smetana - *Hubička*  
* Bedřich Smetana - *Tajemství*
* Bedřich Smetana - *Čertova stěna*
* Bedřich Smetana - *Viola*
* Zdeněk Fibich - *Blaník*
* Karel Bendl - *Břetislav* 
* Karel Bendl - *Karel Škréta*
* Karel Bendl - *Dítě Tábora*

### Preklady
* 1882 - *[[Adam Mickiewicz]]: *Pan Tadeáš*
* [[1890]] - *George Gordon Byron: *Childe Haroldova pouť*
* 1894 - *[[Alexandr Sergejevič Puškin]]: *Výbor menších básní* 
* [[1905]] - *Alexandr Sergejevič Puškin: *Boris Godunov*
* libreto Bizetovej opery *[[Carmen (opera)|Carmen]]*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Gymnázium Elišky Krásnohorské

Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Českí básnici
Jaroslav Žák

**Jaroslav Žák** (* 28. november 1906 – † 29. august 1960) bol český profesor, spisovateľ, novinár a scenárista. 

## Životopis

V roku 1929 absolvoval Filozofickú fakultu Karlovej univerzity, kde vyštudoval latinčinu a francúzštinu. Pôsobil ako stredoškolský profesor v Prahe, v roku 1932 v Dvore Králové, potom odišiel do Liptovského Mikuláša a v rokoch 1936 - 1946 pôsobil v Jaroměři. Od roku 1945 pracoval ako lektor Československého filmu a ako novinár a od roku 1952 pracoval v zdravotníckej dokumentácii.

## Tvorba
### Literárna tvorba

Vo svojej literárnej tvorbe sa zameriaval na humoristické prózy zo študentského a trampského prostredia. V denníku Svobodné slovo publikoval na pokračovanie román *Ve stínu kaktusu* reflektujúci súdobú situáciu v Česko-Slovensku. Satira sa pochopiteľne nestretla s porozumením u vtedajšieho režimu a kritici označili Žáka za „tvorcu bez zodpovednosti, ktorý kazí mladú inteligenciu recesiou“. Čoskoro bol vylúčený zo syndikátu spisovateľov, prepustený z Barrandova a bola mu znemožnená ďalšia publikačná činnosť. Diela *Konec starých časů* a *Na úsvitě nové doby*, zosmiešňujúce prevrat vo februári 1948, napísal bez nádeje na ich publikovanie. Pred rokom 1958 publikoval pod cudzími menami.

### Filmová tvorba

Meno Jaroslava Žáka sa dnes spája predovšetkým s „filmami pre pamätníkov“. Podľa jeho populárnych kníh *[[Študáci a kantoři]]* (sfilmované pod názvom *[[Škola základ života]]*) a *[[Cesta do hlubin študákovy duše]]* Žák napísal (spolu s režisérom filmov Martinom Fričom) filmové scenáre. Tieto filmy (často reprízované televíznymi stanicami) si obľúbili generácie divákov.

## Dielo
### Próza

* *Bohatýrská trilogie*
** 1930 - *Budulínek a Matlafousek aneb Vzpoura na parníku Primátor Ditrich* 
** 1933 - *Z tajností žižkovského podsvětí* (spoluautor Vlastimil Rada)
** 1933 - *Dobrodružství šesti trampů aneb Nové pověsti české* (spoluautor Vlastimil Rada)
* 1937 - *Študáci a kantoři* (sfilmované pod názvom Škola základ života)
* 1938 - *Cesta do hlubin študákovy duše* 
* 1939 - *Vydržte až do Finiše* 
* 1939 - *Pan Posleda, přítel študáků* 
* 1940 - *Svět se mění nenápadně* 
* 1943 - *Oheň* (knižne až v roku 1990)
* 1946 - *Z palce*
* 1946 - *Bavíme se ušlechtile*
* 1946 - *Mezi nebem a zemí*
* 1946 - *Kámen mudrců* 
* 1948 - *Ve stínu kaktusu* (v novinách, knižne až v roku 1990)
* 1948 - *Konec starých časů* (knižne až v roku 1991)
* 1948 - *Na úsvitu nové doby* (knižne až v roku 1993)
* 1958 - *Kouzelné rukavice* 
* 1959 - *Dobrý borec Antonín* 
* 1968 - *Tajemství domovníka Jaroslava*, román (vydané časopisecky posmrtne)
* 1991 - *Žákovská knížka Jaroslava Žáka*, zbierka poviedok 

### Scenáre

* *Škola základ života* (podľa knihy *Študáci a kantoři*)
* *Cesta do hlubin študákovy duše* (podľa rovnomennej knihy)

## Externé odkazy

* Albert Salický: Bohatýrská trilogie, kniha všech knih – článok na portáli Neviditelný pes

Kategória:Narodenia v 1906
Kategória:Úmrtia v 1960
Kategória:Českí spisovatelia
Tango (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Tango
Provincia **Tango** () bola stará japonská provincia, na území ktorej sa dnes rozkladá severná časť prefektúry Kjóto ležiaca pri Japonskom mori. Provincia Tango hraničila s provinciami Tadžima, Tanba a Wakasa. 

V rôznych časoch boli hlavnými mestami provincie Maizuru a Mijazu.

## Dejiny
V 3. mesiaci 6. roku *[[Wadó (éra)|éry Wadó]]* (713), bola oblasť Tango administratívne oddelená od provincie Tanba (丹波国). V tom istom roku, *[[Daijō-kan]]* Cisárovnej Gemmei pokračoval v organizovaní aj ďalších katastrálnych zmien v provinčných mapách z obdobia Nara.

V ére *Wadō* 6, bola provincia Mimasaka (美作国) oddelená od provincie Bizen (備前国) a provincia Hjúga (日向国) odtrhnutá od provincie Ósumi (大隈国). V ére *Wadō* 5 (712), provincia Mucu (陸奥国) bola odtrhnutá od provincie Dewa (出羽国).

## Referencie
### Poznámky

### Pozri aj
* Titsingh, Isaac, ed. (1834). [Siyun-sai Rin-siyo, 1652], *[[Nipon o daï itsi ran]]; ou, Annales des empereurs du Japon, tr. par M. Isaac Titsingh avec l'aide de plusieurs interprètes attachés au comptoir hollandais de Nangasaki; ouvrage re., complété et cor. sur l'original japonais-chinois, accompagné de notes et précédé d'un Aperçu d'histoire mythologique du Japon, par M. J. [[Julius Klaproth|Klaproth]].*  Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland.--''Dve kópie tejto neobvyklej knihy sú dostupné online: (1) v knižnici University of Michigan, digitalizovaná 30. januára 2007; a (2) v knižnici Stanford University, digitalizovaná 23. júna 2006.'' Tu kliknite na originálny text vo francúzštine.

## Zdroje

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Wakasa (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Wakasa
Provincia **Wakasa** () bola stará japonská provincia, na území ktorej sa dnes južná časť prefektúry Fukui. Je tiež známa ako ako **Reinan** (**嶺南**). 

Starobylé hlavné mesto provincie bolo v meste Obama, ktoré sa následne stalo aj hlavným hradným mestom v období Edo.

Provincia Wakasa hraničila s provinciami Ečizen, Ómi, Tanba, Tango a Jamaširo. 

## Dejiny
Pred *[[Obdobie ricurjó|obdobím ricurjó]]* (7.-8. storočie), bola provincia Wakasa súčasťou  štátu Jamato. Veľa svätýň a kláštorov bolo založených počas tohto obdobia. 

Veľa kláštorov v oblasti Wakasa, ako Wakasahime (Obama) a Kehi (Curuga), bolo dôležitých v období Jamato. Kvôli prevahe kláštorov je Obama niekedy nazývaná aj "Nara pri mori".

Provincia Wakasa tiež poskytovala ryby a ďalšie plody mora pre štát Jamato a preto bola nazývaná aj "krajina potravy".

Od *[[Obdobie ricurjó|obdobia ricurjó]]* až do obdobia Edo, boli ryby z Wakasa, najmä makrely, dopravované do miest Nara, alebo Kjóto. V období Edo bolo mesto Curuga základňou lodí ''Kitamaebune]', ktoré spájali Osaku s Hokurikuom a Ezom na severe.

## Elektrárne
V súčasnosti je v oblasti Wakasa päť atómových elektrární a je nazývaná aj "downtown atómových elektrární".

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Sado (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Sado
**Sado** () bola stará japonská provincia až do konca 19. storočia, keď sa súčasťou prefektúry Niigata. Provincia sa nachádzala na rovnomennom ostrove Sado, pri pobreží prefektúry Niigata  (resp. provincie Ečigo).
 
Sado je jedným z najodľahlejších území Japonska a tak sa stalo často miestom exilu šľachty a aristokracie, keď sa dostala do nemilosti. Ľudia boli tu tiež posielaní do baní na striebro a zlato.  V období Kamakura bola provincia priradená klanu Honma z Honšú a jeho nadvláda nad Sado pokračovala aj do roku 1589, keď ostrov prevzal Kagekacu Uesugi z provincie Ečigo. Tokugawaský šóguni si neskoršie vytvorili zo Sado vlastné léno (po Sekigahare) a prevzali priamu vládu nad jeho baňami. 

V súčasnosti je celý ostrov mestom Sado.

## Dejiny

## Bývalé okresy
*Hamoči (羽茂郡)
*Kamo (賀茂郡)
*Sawata (雑太郡)

Kategória:Staré provincie v Japonsku
MiniSD

right|thumb|Karta miniSD a adaptér

**miniSD** karta je výmenné a prenosné pamäťové zariadenie na použitie s mobilným telefónom, digitálnym fotoaparátom, MP3 prehrávačom alebo s iným druhom prenosných prístrojov.

Prvýkrát ju uviedla spoločnosť SanDisk na výstave CeBIT 2003, čím sa stala ďalšou malou pamäťovou kartou, podobne ako Memory Stick Duo a xD-Picture Card.

Karta miniSD bola uvedená ako menšie rozšírenie štandardnej SD karty. Nové karty boli navrhnuté hlavne na použitie v mobilnom telefóne, obyčajne obsahujú v dodávke aj miniSD adaptér, ktorý zabezpečuje kompatibilitu so štandardným slotom typu SD.

Kartu vyrábajú rôzne spoločnosti pod rôznymi značkami, pričom sú navzájom kompatibilné.

Tieto karty sa často nesprávne zamieňajú za microSD, čo je iná ešte menšia obmena. Karty microSD je možné použiť v zariadeniach miniSD pomocou adaptéra, nie však naopak.

Kategória:Dátové nosiče
Suó (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Suó

Provincia **Suó** () bola bývalá japonská provincia, na ktorej území sa dnes nachádza východná časť prefektúry Jamaguči. Suó hraničila s provinciami Aki, Iwami a Nagato.

Starobylé provinčné hlavné mesto bolo v Hófu. Provincii Suó vládol po väčšinu obdobia Muromači klan Óuči, ktorý postavil hrad v Jamaguči, ale v  období Sengoku bola dobytá klanom Móri,  ktorý ju ovládal na diaľku skoro počas celého obdobia Edo.

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Širibeši (provincia)

Provincia **Širibeši** () bola bývalá japonská provincia na ostrove Hokkaidó, ktorá existovala iba krátko. Jej rozloha zodpovedala súčasnej  podprefektúre Širibeši bez okresu Abuta, no so severnou časťou podprefektúry Hijama. 

Provincia vznikla 15. augusta 1869 zo 17 okresov. V roku 1872 pri sčítaní ľudu bola populácia provincie 19 098. V roku 1882 boli provincie na Hokkaidó zrušené.

## Okresy
*Kudó (久遠郡)
*Okuširi (奥尻郡)
*Futoru (太櫓郡) zrušený 1. apríla 1955, keď sa dedina Futoru spojila s mestom Tósetana z okresu Setana do formy mesta Kitahijama
*Setana (瀬棚郡)
*Šimamake (島牧郡)
*Succu (寿都郡)
*Utasucu (歌棄郡) zrušený 15. januára 1955 keď sa dedina Utasucu včlenila do mesta Succu v okrese Succu District a dedina Neppu sa spojila dedinou Kuromacunai v okrese Succu a časť dediny Tarukiši do Sanwa (teraz mesto Kuromacunai)
*Isoja (磯屋郡, neskoršie písaný 磯谷郡)
*Iwanai (岩内郡)
*Furuu (古宇郡)
*Šakotan (積丹郡)
*Bikuni (美国郡) zrušený 30. septembra 1956 keď mesto Bikuni bolo začlenené do mesta Šakotan v okrese Šakotan.
*Furubira (古平郡)
*Joiči (余市郡)
*Ošoro (忍路郡) zrušený 1. apríla 1958 keď dedina Šioja bola začlenená do mesta Otaru
*Takašima (高島郡) zrušený 1. septembra 1940 keď mesto Takašima bolo začlenené do Otaru
*Otaru (小樽郡) zrušený 1. septembra 1940 keď dedina Asato bola začlenená do Otaru

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Tešio (provincia)

Provincia **Tešio** () bola bývalá japonská provincia na ostrove Hokkaidó, ktorá existovala iba krátko. Jej rozloha zodpovedala súčasnej podprefektúre Rumoi a severnej polovici podprefektúry Kamikawa.

Provincia vznikla 15. augusta 1869 zo 6 okresov. V roku 1872 pri sčítaní ľudu bola populácia provincie 1 576. V roku 1882 boli provincie na Hokkaidó zrušené.

## Okresy
*Mašike (増毛郡)
*Rumoi (留萌郡)
*Tomamae (苫前郡)
*Tešio (天塩郡)
*Nakagawa (中川郡)
*Kamikawa (上川郡)

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Tadžima (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Tadžima

Provincia **Tadžima** () je bývalá japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá severná časť prefektúry Hjógo. Provincia Tadžima hraničila s provinciami Harima, Inaba, Tanba a Tango.

Starobylé hlavné provinčné mesto sa nachádzalo neďaleko súčasného Hidaka, hoci dôležité hradné mesto bolo postavené v Izuši. Po väčšinu obdobia Sengoku táto oblasť bola pod vládou klanu Jaman, ktorý sa podrobil Nobunagaovi Oda.

Hoči Tadžima už nie je v súčasnosti politický útvar, veľa japoncov žijúcich v tejto oblasti je stále silne identifikovaných s jej názvom a históriou.

Najväčšia pozoruhodnosť Tadžimy je hovädzie Kóbe, miestne známe aj ako hovädzie Tadžima, z hovädzieho dobytku Tadžima. Provincia je tiež známa svojim množstvom onsen (horúcimi japonskými prameňmi), plážami a niekoľkými lyžiarskymi oblasťami. Jej hlavné priemyselné odvetvia sú lesníctvo, rybárstvo, poľnohospodárstvo a turizmus.

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Sanuki (provincia)

thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Sanuki
Provincia **Sanuki** () bola stará japonská provincia na ostrove Šikoku, na ktorej území sa dnes rozkladá prefektúra Kagawa. Provincia hraničila s provinciami Awa a Ijo. Cez úžinu Naruto hraničila tiež s provinciou Awadži. Administratívne bola začlenená do Nankaidó. Osídlená bola 7. storočí a pôvodne pozostávala zo severovýchodnej časti Šikoku a ostrovov Awaku vo Vnútornom mori.

Predpokladá sa, že starobylé hlavné mesto provincie sa nachádzalo neďaleko súčasného moderného mesta Sakaide, ale ešte nebolo objavené. Takamacu sa vyvinulo ako hlavné sídlo provincie v stredoveku. 

V období Sengoku, provincii Sanuki vládol klan Mijoši. Klan Mijoši bol napadnutý klanom Čósokabe z provincie Tosa a stratil provinciu Sanuki. Nakoniec Čósokabe prehral v bitke proti Hidejošimu Tojotomimu a Sanuki pripadla jeho mužom. 

V období Edo bola provincia Sanuki rozdelená na päť častí; tri han v Takamacu, Marugame, Tadocu, časť v priamej držbe šógunov a časť Cujama, ktorej hlavná časť bola na Honšú. Ostrovy Naošima a Šódošima boli oddelené od provincie Bizen a pripojené k provincii Sanuki.

## Pozri aj
* Sanuki udon - Udon

Kategória:Staré provincie v Japonsku
Hiát

**Hiát** môže byť:
* v jazykovede: susedstvo dvoch rovnakých samohlások na hranici dvoch slov alebo slabík, pozri hiát (lingvistika)
* v archeológii: dočasné prerušenie v osídlení určitej oblasti, pozri hiát (archeológia)
* v ekológii: medzera medzi jednotlivými časťami nesúvislého areálu výskytu taxónu, synonymum: disjunkcia, pozri hiát (ekológia)
* v anatómii: otvor alebo medzera
* v geológii: skrátene stratigrafický hiát (prerušenie sedimentácie)
David Chase

**David Chase** (vlastným menom *David DeCesare*, * 22. august 1945, Mount Vernon, New York, USA) je  americký scenárista, režisér a producent. Jeho najznámejším dielom je vysoko oceňovaný seriál z produkcie HBO, Sopranovci, za ktorý získla niekoľko cien Emmy.

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* Darstellung des Autors auf HBO.com  (englisch)
* Stanford Alumni ''David Chase'' (englisch)
* „Chasing Tony“ – Porträt David Chase

 
Kategória:Filmoví režiséri USA
Kategória:Filmoví scenáristi USA
Kategória:Filmoví producenti USA
Kategória:Osobnosti z Mount Vernonu (New York)
Jiří Žáček

**Jiří Žáček** (* 6. november 1945, Chomutov) je český spisovateľ, prekladateľ, zberateľ a tvorca aforizmov. 

## Životopis
Detstvo a školské roky prežil v Strakoniciach. Vyštudoval priemyselnú školu stavebnú (19591963) a stavebnú fakultu ČVUT v Prahe (19631970). Po trojročnej praxi na vodohospodárskej správe v Benešove u Prahy dezertoval od inžinierstva k literatúre. Do roku 1991 pracoval ako redaktor nakladateľstva Československý spisovatel, necelý polrok v nakladateľstve Carmen, v rokoch 19921994 v časopise Vlasta. Odvtedy je spisovateľom na voľnej nohe. V roku 2011 dostal v Bratislave za svoje básnické dielo Cenu Jána Smreka. Žije v Prahe, je ženatý a má dve deti.

## Tvorba
Jeho básne niekedy majú veľmi blízko k aforizmom, vyznačujú sa ľahkosťou a zmyslom pre humor a paródiu.

## Dielo
### Tvorba pre dospelých
* 1970 – *Ráno modřejší večera* 
* 1973 – *Napjatá struna* 
* 1976 – *Anonymní múza* 
* 1978 – *Mezi řečí*
* 1981 – *Okurková sezóna* 
* 1982 – *Tři roky prázdnin* 
* 1984 – *Rýmy pro kočku* 
* 1986 – *Text-apeal* 
* 1987 – *Papírové růže* 
* 1987 – *Rýmy pro kočku a pod psa* 
* 1994 – *Hurá zpátky do Evropy* 
* 1997 – *Maličkosti* 
* 1999 – *České moře* 
* 1999 – *Vy mně taky!* 
* 2001 – *Idioti mají přednost* 
* 2001 – *99 dědečků a 1 babička* 
* 2003 – *Zákony schválnosti*
* 2009 – *Třetí poločas*
* 2009 – *Papírové růže*
* 2010 – *Červené paraplíčko*

### Dráma
* 1989 – *Ptákoviny podle Aristofana* 

### Tvorba pre deti
* 1978 – *Od aprílové školy* 
* 1980 – *Ahoj moře* 
* 1981 – *Kdo si se mnou bude hrát* 
* 1981 – *Dobrý den, Praho* 
* 2001 – *Nemalujte čerta na zeď* 
* 2005 – *Kočkování*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky 

Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Českí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Českí prekladatelia
Kategória:Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Kategória:Českí básnici
Kategória:Absolventi Českého vysokého učení technického
Kategória:Osobnosti z Chomutova
Türkiye Cumhuriyeti Devlet Demiryolları

thumb|Mapa siete tureckých železníc
thumb|Elektrická lokomotíva TCDD

**Türkiye Cumhuriyeti Devlet Demiryolları** (skr. *TCDD*, doslova *Železnice Tureckej republiky*) je štátna spoločnosť prevádzkujúca železnice v Turecku.

Založená bola v roku 1927.

TCDD v súčasnosti prevádzkujú trate rozsahu vyše 10&nbsp;991 kilometrov (2008).

## Vysokorýchlostné trate a vlaky

V Turecku je budovaná vysokorýchlostná trať pre prevádzku rýchlosťou 250 km/h. Pre ich obsluhu zakúpili TCDD 12 súprav radu HT650 (založených na súpravách radu 120 RENFE) zakúpených od španielskeho výrobcu CAF. Každá súprava má 6 vozňov; v prípade potreby je možné spojením 2 súprav vytvoriť 12-vozňový vlak.

Výstavba trate Ankara - Konya (300 km) začala v r. 2006. Cestovný čas 70 minút je projektovaný pre túto trať, ktorá bude napojená na trať Ankara - Eskişehir v Polatlı. 

Trať zo Sincan, pri Ankare do Inonu, západne od Eskişehir dlhá 206 km bola sprevádzkovaná 13. marca 2009, je časťou 533 km dlhej trate Ankara - Istanbul s plánovaným sprevádzkovaním v r. 2012.

Výstavba trate Ankara - Yozgat - Sivas (466 km) začala v r. 2008.

Ďalšie projektované vysokorýchlostné trate:
*Ankara - Afyon - Uşak - İzmir (časť trate Ankara - Konya)
*Ankara - Kayseri (časť trate Ankara - Sivas)
*Istanbul - Bursa (časť trate Istanbul - Ankara)
*Ankara - Bursa (časť trate Istanbul - Ankara)
*Istanbul - Kapıkule (bulharská hranica)
*Konya - Mersin - Adana
*Eskişehir - Afyon - Antalya
*Sivas - Erzincan - Erzurum - Kars

## Referencie

## Zdroj
* 
* 
 
## Externé odkazy
* stránka TCDD  (TR, EN)
* stránka Tureckej železničnej spoločnosti (TÜVASAŞ) 
* HT650  NA CAF (EN)
* Krátka história železníc Turecka - vrátane máp
* DECEV
* Ministerstvo kutúry Turecka - Železničné múzeum v Ankare
* Ministerstvo dopravy Turecka 

Kategória:Železničné spoločnosti
Kategória:Železnica v Turecku
Kategória:Podniky v Turecku
Wisława Szymborská

**Wisława Szymborská** (; * 2. júl 1923, Prowent, Poľsko – † 1. február 2012, Krakov) bola poľská poetka, esejistka, literárna kritička a prekladateľka francúzskej literatúry, laureátka Nobelovej ceny za literatúru za rok 1996. Je spoluzakladateľkou Spolku poľských spisovateľov (1989), členka Poľskej akadémie vied a umení (1995) a nositeľka Rádu bielej orlice.

Od roku 1929 žila Wisława Szymborska v Krakove, kde v roku 1945 debutovala v denníku *Dziennik Polski* básňou *Szukam słowa*. V roku 1952 vydala vo vydavateľstve *Czytelnik* svoju prvú básnickú zbierku *Preto žijeme* a v tom istom roku sa stala členkou Zväzu poľských spisovateľov. V rokoch 1953 - 1966 viedla básnickú rubriku týždenníka *Życie Literackie* a v rokoch 1967 - 1981 vydávala rubriky *Lektury nadobowiązkowe*, ktoré písala až do roku 2002. V roku 1983 začala spolupracovať s *Tygodnikom Powszechnym*. Od roku 1988 bola členkou *PEN Clubu* a od roku 2001 čestnou členkou Americkej akadémie umenia a literatúry.

## Preklady do slovenčiny
* *Volanie na Yetiho* (preložil Vojtech Mihálik) Bratislava, Slovenský spisovateľ, 1966
* *49 básní* (preložil Vlastimil Kovalčík, Bratislava : Q 111, 1999)
* *Chvíľa*, Drewo a srd, 2003
**Neprítomnosť*, Občianske združenie Slniečkovo, 2009

## Ocenenie
V roku 2011 obdržala na Waweli z rúk poľského prezidenta Bronisława Komorowského najvyššie poľské štátne vyznamenanie Rad bielej orlice ('Order Orła Białego').

## Referencie


## Iné projekty
 

## Zdroj

Kategória:Poľskí spisovatelia
Kategória:Poľskí básnici
Kategória:Poľskí prekladatelia
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Poľskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Radu bielej orlice
Georgij Stepanovič Šonin

**Georgij Stepanovič Šonin** (; * 3. august 1935, Roveňky – † 7. apríl 1997, Hviezdne mestečko) bol sovietsky kozmonaut. 

Zúčastnil sa na misii Sojuz 6. Vo vesmíre celkovo strávil skoro 5 dní.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Šonin na Space

Kategória:Sovietski kozmonauti
Kategória:Sovietski letci
Kategória:Hrdinovia Sovietskeho zväzu
Prírodný materiál

**Prírodný materiál** je materiál získaný z prírody bez úprav, ktoré by zásadne menili jeho vlastnosti.

Príklady:
* kameň - mramor, žula, piesok, diamant ...
* voda
* drevo - stromy, kmene, dosky, hranoly
* ruda - uhlie, železa ruda, bauxit ...
* rastliny - rastlinné vlákna, listy, kvety ...
* palivá - ropa, zemný plyn
Skrútenie

**Skrútenie** (**skrúcanie**)  alebo **stočenie** (**stáčanie**) alebo **zakrútenie** (**zakrúcanie**) alebo **zatočenie** (**zatáčanie**) alebo **otočenie** (**otáčanie**) alebo **skrútnutie** alebo **zvrtnutie** (**zvŕtanie**) môže byť:
* vychýlenie z pôvodnej polohy kruhovitým pohybom
* obrátenie iným smerom

**Skrútenie** (**skrúcanie**) alebo **stočenie** (**stáčanie**) alebo **zakrútenie** (**zakrúcanie**) alebo **zatočenie** (**zatáčanie**) môže byť:
* spojenie/zhustenie krútením, zvinutie

## Pozri aj
*stočenie
*zakrútenie
*otočenie
*zvŕtanie
*krútenie
Hrúbka

::*Hrúbka môže byť aj hrubá [[chyba]] v písanom texte.*
**Hrúbka** je rozmer predmetu v smere kolmom na jeho výšku alebo dĺžku. Je to najmenší rozmer plošného predmetu, za predpokladu, že tento rozmer je výrazne menší ako ostatné rozmery. 

*Hovorovo výraz *'hrúbka*' závisí od druhu meraného predmetu:*
*hrúbka valcovitého predmetu (lano, drôt) je jeho priemer
*hrúbka steny (rúry) je polovica rozdielu jej vonkajšieho a vnútorného priemeru
*hrúbka plošného predmetu (doska, sklenená tabuľa, fólia) je jeho najmenší rozmer
*hrúbka vrstvy (vrstva prachu, uhoľný sloj, vrstva vody, hrúbka omietky) je výška materiálu na podklade
*hrúbka rezu (napr. rez pílou) je šírka vyrezanej škáry
*hrúbka zrna (brúsny papier) je šírka brúsneho zrnka
*hrúbka pera je šírka ním nakreslenej stopy na papieri
*optická hrúbka je stupeň nepriehľadnosti optickej vrstvy

Kategória:Meranie
Mastiaci tuk

náhľad|Nemecký mastiaci tuk z približne roku 1990.
**Mastiaci tuk** alebo **mazací tuk** je polotekutý materiál pastovitej konzistencie používaný na mastenie. Používa sa tam, kde nemožno použiť mastiaci olej (z dôvodu stekania). Je to zmes vyšších uhľovodíkov, obsahujúca rôzne prísady (grafit, molyka a pod.).

Úlohou mastiaceho tuku je zmenšovať trenie, a tým opotrebenie mechanických súčiastok.

Kategória:Mazivá
Stočenie

**Stočenie** alebo **stáčanie** môže byť:
* skrútenie
* preliatie hadičkou a podobne, stiahnutie z väčšej nádoby do menšej alebo do fliaš
* stiahnutie, odvedenie vody z rybníka, jazera a pod.
Zakrútenie

**Zakrútenie** alebo **zakrúcanie** môže byť:
* skrútenie
* krátke krútenie resp. začatie krútenia
* zavinutie, zabalenie
Zvŕtanie

**Zvŕtanie** môže byť:
* skrúcanie
* hrešenie, cielené privádzanie do veľkých rozpakov
* vykrúcanie v tanci
Tango

**Tango** môže byť:
*tanec, pozri tango (tanec)
*hudba, pozri tango (hudba)
*tanečná sála, pozri tango (sála)

*britský ľahký nápoj, pozri tango (nápoj) 
*francúzsky film z roku 1993, režisér Patrice Leconte, pozri Tango (film)
*japonská provincia, pozri Tango (provincia)
TCDD

Skratka TCDD môže znamenať

* 2,3,7,8-tetrachlórdibenzodioxín
* tureckú štátnu železničnú spoločnosť, pozri Türkiye Cumhuriyeti Devlet Demiryolları
Christian Vieri

**Christian Vieri** (* 12. júl 1973, Bologna, Taliansko) je bývalý taliansky futbalový útočník. 

V roku 1998 hral v Španielsku za Atlético Madrid, tu sa stal najlepším strelcom celej ligy. Neskôr dostal príležitosť na Majstrovstvách sveta vo Francúzsku, kde tvoril úspešnú dvojicu s Robertom Baggiom. Zúčastnil sa aj Majstrovstvá sveta 2002.

V lete 2009 prestúpil do klubu anglickej Premier League, do FC Blackburn Rovers.

## Referencie


Kategória:Talianski futbalisti
Kategória:Hráči Ravenna Calcio
Kategória:Hráči Juventus FC
Kategória:Hráči SS Lazio
Kategória:Hráči FC Internazionale Miláno
Kategória:Hráči Atalanta BC
Kategória:Hráči Atlético Madrid
Kategória:Hráči Blackburn Rovers FC
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1998
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2002
Kategória:Osobnosti z Bologne
Scatman John

**John Paul Larkin**, (13. marec, 1942, El Monte, Kalifornia, USA – 3. december, 1999, Los Angeles), známy skôr ako **Scatman John** bol slávny džezový hudobník, ktorý dokázal vo svojej tvorbe spojiť scatový spev a pop. 

Jeho najznámejším medzinárodným hitom je skladba „Scatman (Ski Ba Bop Ba Dop Bop)“ z roku 1994. Od detstva trpel koktaním. Neskôr rád hovorieval, že *sa mu v živote podarilo zmeniť svoj najväčší problém na svoj najväčší klad*. Počas života Scatman John získal za svoje albumy a single 14-krát zlato a 18-krát platinu.

John Paul Larkin zomrel vo svojom dome v Los Angeles v Kalifornii vo veku 57 rokov na rakovinu pľúc.

## Diskografia
**[*]** = vydané iba v Japonsku
### Hudobné albumy
* *John Larkin* (1986) - Nebol komerčne vydaný
* *[[Scatman's World]]* (1995) #2 Japonsko (40 týž.), #6 Nemecko (17 týž.), #104 UK
* *[[Everybody Jam!]]* (1996) #17 Japonsko
* *Take Your Time* (1999)
* *[[Listen to the Scatman]]* (2001)
* *The Best of Scatman John*' **[*]** (2006)
' Old time perty radio vol. 1'(2014
'Old time perty radio vol. 2'
(2014)

### Single
* „Scatman (Ski-Ba-Bop-Ba-Dop-Bop)“ (1994) #1 Škandinávia, #1 Belgicko, #2 Holandsko, #1 Švajčiarsko, #1 Rakúsko, #1 Taliansko, #1 Španielsko, #1 Turecko, #1 Francúzsko, #36 Japonsko, #2 Nemecko, #1 Írsko, #3 UK, #7 Austrália, #60 USA, #10 USA Dance, #4 Brazília, #1 Portugalsko, #1 Kanada Použitá vo filme Nie je čo stratiť(1997)
* „Scatman's World“ (1995) #10 UK, #45 Japonsko, #1 Francúzsko, #1 Nemecko, #3 Holandsko, #1 Španielsko.
* „Song of Scatland“ (1995) #46 Nemecko, #39 Francúzsko
* „Only You“ **[*]** (1995)
* „Scat Paradise“ (EP) **[*]** (1995) #45 Japonsko
* „Su Su Su Super キ・レ・イ“ **[*]** (1996) #16 Japonsko
* „Pripri Scat“ (3") **[*]** (1996) #28 Japonsko
* „Everybody Jam!“ (1996) #46 Nemecko, #44 USA Dance
* „Let It Go“ (1997)
* „Scatmambo“ (1998)
* „The Chickadee Song“ (1999)
* „Take Your Time“ (1999)
* „I Love Samba“ **[*]**(1999)
* „Ichi, Ni, San... Go!“ (1999)
* „sing now“
Greing stengh-reinbow series(2006)

## Zdroj

Kategória:Speváci USA
Kategória:Džezoví hudobníci USA
Kategória:Elektronickí hudobníci USA
Kategória:Eurodance hudobníci
Kategória:Osobnosti z Los Angeles