open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vombatovité

**Vombatovité** (lat. *Vombatidae*) sú čeľaď vačkovcov z radu kengury. Jej recentné rody sa po slovensky volajú **vombat**.

## Charakteristika
Príslušníci tejto čeľade sú veľkí ako jazvec. Majú krátke silné končatiny, ktoré používajú na hrabanie brlohov. Vyskytujú sa v Austrálii a Tasmánii. 

## Systematika
Do čeľade patrí niekoľko vyhynutých rodov a dva recentné rody. Spomínané dva recentné rody sú konkrétne:
* Vombatus (po slovensky vombat) - napr. druh vombat medveďovitý
* Lasiorhinus (po slovensky vombat) - napr. druh vombat dlhouchý
Pokiaľ ide o druhy, čeľaď celkovo zahŕňa okrem mnohých vyhynutých druhov len 3 recentné druhy.

## Zdroje

Kategória:Vombatovité
GPD XD

náhľad|GPD XD

**GPD XD** je androidová prenosná herná konzola od čínskej spoločnosti GamePad Digital, uvedená v roku 2015. Má podobný formát ako Nintendo 3DS XL, pričom má jeden kapacitný dotykový displej a je optimalizovaná na beh emulátorov a iných natívnych androidových aplikácií. Jeho nasledovníkom je GPD XD Plus.

Beží na ňom Android 4.4.4 s Metro spúšťačom, obsahuje emulátory hier a aplikácie. Dodaný systém jemožné nahradiť novším komunitným systémom LegacyROM, ktorý odstraňuje nepotrebné aplikácie a zvyšuje výkon niektorých emulátorov a pridáva podporu roota a pretaktovanie do 1,8 GHz.

Je založený na čipsete Rockchip RK3288, ktorý pozostáva z procesora ARM Cortex-A17 taktovaného na 1,4 GHz, spárovaného s grafickým procesorom Mali-T764, taktovaným na 600 MHz. Toto umožňuje beh natívnych 3D aplikácií pre Android a emuláciu systémov po Sega Dreamcast a Nintendo DS, hoci s premenlivou kvalitou. Systém má 2 GB DDR3 SDRAM 720p displej. 

## Zdroj
* 

Kategória:Herné konzoly
Runy (germánske písmo)

**Runy** alebo **runové písmo** je starogermánske hranaté písmo. Predpokladá sa, že vzniklo v 1. storočí odvodením od rímskeho písma (alebo gréckeho, etruského). Často sa vytesávali do kameňa (runové kamene) alebo ryli do dreva, zbraní a ozdôb. Písmo bolo vokalizované, jedna runa bola samohláska alebo spoluhláska. Rozlišujú sa dva runové rady, runové abecedy: 1. starší futhark alebo celogermánsky futhar (roky 200 až 800) mal 24 písmen a 2. mladší futhark, severský futhark (roky 800 až 1050) so 16 písmenami. Anglosaská runová abeceda z 9. storočia mala 33 znakov. Vo Švédsku vznikli aj runy s bodkami (stungnar rúnir). Od 10. storočia sa runové písmo používalo iba v Škandinávii.

Najviac runových nápisov sa našlo vo Švédsku, viac ako tritisíc. Najstaršie runy vo Švédsku pochádzajú z 3. storočia a našli sa v hrobe blízko obce Stenkyrka na ostrove Gotland. 

V minulosti aj v súčasnosti sa runám pripisuje magický význam. Runy sa našli aj na území osídlenom slovanskými kmeňmi.

## Starší futhark

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Písmo
Kategória:Abecedy
Kategória:Germánske jazyky
Slizniak fatranský

**Slizniak fatranský** (*Deroceras fatrense*) je druh slizniaka z čeľade slizniačikovité. 

Obýva horské lesy a ide o slovenský endemit.

## Referencie

Kategória:Slizniačikovité
Kategória:Endemity
Elchasaiti

**Elchasaiti** (iné názvy: **elkasaiti**, **elkesaiti**) boli židokresťanská gnostická skupina, sekta, pôsobiaca v 2.4. storočí v Mezopotámii. Za jej zakladateľa bol považovaný Elchasaios žijúci na prelome 1. a 2. storočia. Podľa elchasaitu Alkibiada z Apameie, ktorý ich náuku priniesol do Ríma sa Elchasaiovi zjavil anjel, ktorý mu odovzdal knihu so Zjavenou pravdou. Elchasaitské učenie striktne odmieta chrámový kult obiet, zápalné obety a odmieta konzumáciu mäsa. Hlavnou stravnou zložkou veriacich preto boli najmä plodiny, ktoré rozdeľovali na mužské a ženské. Povolené mali iba pojedanie mužských plodín a i to len po nutnom umytí a posvätení. Okrem toho vyznávali klasické židovské tradície ako obriezky, sabat, či pôsty. Elchasaiti boli monoteisti, od židovskej viery sa líšili uznávaním Ježiša ako proroka. Významným prvkom ich učenia boli židovské apokalyptické teórie a Harmónia evanjelií (*[[Diatessaron]]*) od Tatiána. Odmietali však učenie Pavola z Tarsu.

## Referencie

## Externé odkazy
* Elcesaites na Jewish Encyclopedia
* Elcesaites na Catholic Encyclopedia

Kategória:Herézy
Kategória:Gnosticizmus
Kategória:Sekty
Neachille

**Neachille** (Neachil, Neachile Pocerana, Neachila Pocaragua, Neakil) bola v prvej polovici 16. storočia sultánka - manželka sultána Boliefeho, v moslimskom (sunitskom) sultanáte s názvom Ternate, ktorý zahŕňal ostrovy terajšej východnej Indonézie, južných Filipín a okolia Novej Guinei.

Neachil bola dcérou Almansora (Al-Mansura I., Bayan Sirrullaha), vládcu vedľajšieho „konkurenčného“ sultanátu s názvom Tidore. Po smrti manžela sa stal sultánom nelegitímny syn Boliefeho, Hairun Jamilu, ktorý s pomocou portugalských kolonizátorov odstránil troch synov Neachil (legitímnych následníkov) a zbavil vdovu moci i majetku. Vdova konvertovala v roku 1546 z islamu na kresťanstvo. Pokrstená bola na meno Izabela jezuitom sv. Františkom Xaverským. Svojim správaním získala popularitu u obyvateľstva. Počas nasledovného prenasledovania kresťanov sultánom sa odmietla zriecť viery a bola preto popravená. V kresťanstve je symbolom pevnej viery a pokory, najmä u jezuitov. Uvádza sa obvykle v životopisoch sv. Františka Xaverského v súvislosti s jeho misijnou činnosťou. Krst sultánky - vdovy Neachil, spolu s krstom japonského kniežaťa Ótomo Sórina, predstavujú najznámejšie konverzie aristokratov počas pôsobenia sv. Františka Xaverského v Ázii.

V sakrálnej kultúre sú známe oltárne obrazy a fresky krstu Neachil od jezuitského maliara Andrea Pozza a jeho žiakov (Trenčín, Budapešť, Trident, Sansepolcro, Mondovi). Pravdepodobným modelom pre podobu Neachil bola vojvodkyňa a regentka Mária Jana Savojská.

Korán však hovorí o vzťahu ku kresťanstvu, navyše aj kresťanstvo má v spoločnosti svoju pozíciu, ktorej nedodržiavanie viedlo aj v kresťanských krajinám k problémom.

## Referencie

## Externé odkazy
* Dopis Johna Drydena kráľovnej o živote sv. Františka Xaverského
* Plný text knihy Bartoli D, Maffei JP. The Life of St. Francis Xavier
* Neachil v piaristickom kostole v Trenčíne

Kategória:Manželky vládcu
Kategória:Popravené osobnosti
Bryaxis monstrosetibialis

***Bryaxis monstrosetibialis*** alebo ***Bythinus monstrosetibialis*** je vzácny druh chrobáka.

Žije hlavne v podzemí v jaskyniach alebo v pôde, pod listami, machom a kameňmi. Jeho hlavný výskyt je v horských oblastiach slovenských Karpát. Aj keď sa považuje za slovenský endemit, jeho výskyt môže byť potvrdený aj v okolitých krajinách.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Drobčíkovité
Faustus z Mily

**Faustus z Mily** alebo **Faustus z Mileve** († okolo 392) bol manichejský biskup, učenec a rétor pôvodom zo Severnej Afriky pôsobiaci v 4. storočí.

## Životopis
Pochádzal z chudobnej pohanskej rodiny žijúcej v rímskej Numídii. Vďaka svojej vzdelanosti dosiahol isté spoločenské postavenie a v zrelom veku konvertoval k manicheizmu. Čoskoro sa stal vyvoleným (*electi*) a stal sa dokonca aj jedným zo 72 manichejských biskupov. V Kartágu sa okolo roku 383 stretol s Augustínom z Hippa, na ktorého počas jeho manichejského obdobia urobila dobrý dojem zvesť o jeho rečníctve. Augustín však čoskoro prišiel na to, že Faustus hoci skvelý rečník, nedokáže svojim skepticizmom dostatočne odpovedať na jeho otázky a vyvrátiť jeho pochybnosti vo viere. Následne Augustín odišiel do Ríma a Milána, kde pod vplyvom sv. Ambróza prijal kresťanstvo. Neskôr Faustus s Augustínom zviedol viacero polemík. Po tom, čo sa v roku 386 v severnej Afrike započalo prenasledovanie manichejcov bol Faustus vyhnaný na pustý ostrov v Stredozemnom mori. Po roku sa dočkal amnestie a smel sa vrátiť. Známe je jeho 30 kapitolové dielo „Kapitoly“ (*Capitula*), ktoré je známe z Augustínoveho diela *Contra Faustum Manichaeum* (Proti manichejcovi Faustovi).

## Referencie

Kategória:Manicheizmus
Kategória:Heretici
Kategória:Biskupi
Kategória:Narodenia v 4. storočí
Kategória:Úmrtia v 90. rokoch 4. storočia
Art McDonald (admirál)

Admirál **Arthur Gerard McDonald** (* 1967, New Waterford, Nové Škótsko)) je kanadský admirál. Je bývalý náčelník Generálneho štábu a náčelník Kráľovského kanadského námorníctva.

## Životopis
Svoj bakalársky a magisterský titul získal na Royal Military College.

V roku 2010 McDonald slúžil ako veliteľ námorného komponentu Operácie Hostia, kanadskej operácie v Haiti. Za koordináciu aktivít po katastrofe na HMCS *Halifax* a HMCS *Athabaskan* získal vyznamenanie Meritorious Service Medal. V rokoch 2007 až 2009 velil lodi HMCS *Halifax*, v decembri 2009 sa stal veliteľom Fifth Maritime Operations Group (Piatej skupiny námorných operácií).

Vo februári 2014 bol vymenovaný za generálneho riaditeľa rozvoja námorných síl. V januári 2016 sa stal veliteľom námorných síl v Pacifiku. V rokoch 2018 až 2019 bol zástupcom veliteľa Kráľovského kanadského námorníctva.

Veliteľom Kráľovského kanadského námorníctva sa stal 12. júna 2019. Stal sa 36. držiteľom tejto funkcie za 109 ročnú tradíciu námorníctva.

23. decembra 2020 bol navrhnutý za náčelníka Generálneho štábu, jeho predchodca, generál. Jonathan Vance odišiel do dôchodku po podozreniach z nepatričného vzťahu s podriadenou. McDonald svoju funkciu oficiálne prebral 14. januára 2021. McDonald dobrovoľne odstúpil už 24. februára 2021 potom ako sa sám stal predmetom vyšetrovania ohľadne nepatričných vzťahov. Jeho dočasným nástupcom je generálporučík Wayne Eyre.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kanadskí admiráli
Kategória:Absolventi Royal Military College of Canada
Kategória:Príslušníci Kráľovského kanadského námorníctva
Kategória:Náčelníci Kráľovského kanadského námorníctva
Kategória:Náčelníci Generálneho štábu Kanadských ozbrojených síl
Kategória:Osobnosti z Nového Škótska
Klub zberateľov autogramov

**KLUB SBĚRATELŮ AUTOGRAMŮ** (skratka **KSA**) je zberateľský klub v Česku a na Slovensku, ktorý združuje záujemcov o zbieranie podpisov (autogramov) a rukopisov (autografov).

## História
Klub vznikol v roku 1986 odštiepením sa od Klubu sběratelů kuriozit, v rámci ktorého pôvodne existovala sekcia pre zberateľov autogramov. Zakladateľom klubu bol Ivan Vápenka, ktorý navrhol logo s využitím signatúry Mikoláša Aleša, ktoré sa používa dodnes. Klub je zapísaným spolkom.

## Činnosť
Klub združuje v súčasnosti vyše 230 členov a organizuje dvakrát ročne stretnutie (na jar a na jeseň) na Novotného lávce v Prahe, ktorého súčasťou je autogramiáda slávnych osobností. Účasť na autogramiáde je umožnená tiež verejnosti. Na jesennom stretnutí sa koná súťaž o najkrajší autogram v zbierke, súťažnú tému vyhlasuje výbor klubu v časopise.

Klub vydáva štyrikrát ročne časopis *Autogram*, ktorý obsahuje odborné články členov klubu a osobností na témy, ktoré sa venujú zberateľstvu autogramov, správy o činnosti klubu, informácie o termínoch stretnutí a inzerciu.

## Referencie

## Externé odkazy
* autogram.info - oficiálna stránka
* Klub zberateľov - autogramov na Facebooku

Kategória:Zberateľstvo
Kozinec ľadový

**Kozinec ľadový** (*Astragalus frigidus*) je bylina z čeľade bôbovité (*Fabaceae*).

Ide o euroázijský druh, rozšírený na vápencovom podloží v alpínskom až subalpínskom pásme. Je to trváca rastlina. Stonka je vpriamená a dlhá 15 až 20 cm. Má strapcovité súkvetie so žltými kvetmi.

Na území Slovenska patrí medzi chránené rastliny.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Bôbovité
Kategória:Alpínska flóra
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Rastliny so žltými kvetmi
Kategória:Zákonom chránené rastliny na Slovensku
Plavúnik alpínsky

**Plavúnik alpínsky** (*Diphasiastrum alpinum*) je plazivá a trváca rastlina z čeľade plavúňovité (*Lycopodiaceae*).

Je rozšírený cirkumboreálne v Európe, Severnej Amerike a severnej Ázii a rastie vo vyšších polohách a tundrách. Rastie vo zväzku plazivých výhonkov dĺžky 6 až 14 cm. Lyžicovitý tvar listov je v rámci rodu unikátny. Rastie hlavne na kyslých pôdach.

Na území Slovenska patrí medzi chránené rastliny.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Plavúňovité
Kategória:Alpínska flóra
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Zákonom chránené rastliny na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Flóra v Grónsku
Prilbica tuhá moravská

**Prilbica tuhá moravská** (*Aconitum firmum* subsp. *moravicum*) je poddruh prilbice tuhej z čeľade iskerníkovité (*Ranunculaceae*).

Je to jedovatá rastlina. Rastie iba v západných Karpatoch v Česku, Poľsku a na Slovensku v cca 80 lokalitách. Je vysoká od 30 do 150 cm, má strapcovité súkvetie s modrofialovými kvetmi. Kvitne v júli a auguste.

Na území Slovenska patrí medzi chránené rastliny.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Iskerníkovité
Kategória:Subalpínska flóra
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Zákonom chránené rastliny na Slovensku
Kategória:Takmer ohrozené druhy
Kategória:Rastliny európskeho významu
Kategória:Jedovaté rastliny
Kategória:Karpatské endemity
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Plavúň obyčajný

**Plavúň obyčajný** (iné názvy pozri nižšie; lat. *Lycopodium clavatum*) je plazivá a trváca rastlina z čeľade plavúňovité (*Lycopodiaceae*). 

## Slovenské názvy
Variantný starší názov je **plavúň**.

Ľudové (resp. sčasti zároveň staršie) názvy sú: *čertov spár*, *jelení mach*, *jelení rožok*, *koltunová zelina*, *mach*, *machovina*, *medvedia tlapa*, *morčia noha*, *vlčia noha*, *netáta*, *netata* [s tvrdým alebo mäkkým n], *netátal*, *vlačuha*, *spavec*, *svätojánsky pás*, *vidlačky*, *vlčie chvosty*, *zemský mach, rváč*. 

Historické oficiálne názvy sú napr.: *netáta*, *mach zemský* a *jelení ružek*.

## Výskyt
Je široko rozšírený: v Európe, Severnej Amerike a severnej Ázii; ďalej v subtropických pohoriach Karibiku, Južnej Ameriky a Východnej Afriky. Rastie vo vyšších polohách. Z plavúňov je to najrozšírenejší druh, obľubuje kyslé pôdy.

## Opis
Stonky sa plazia do dĺžky až 120 cm a vidlicovito sa vetvia. V lete vyrastú na rastline dva výtrusnicové klasy, z ktorých rozširuje výtrusy.

## Ochrana
Na území Slovenska patrí medzi chránené rastliny.

## Využitie
Často sa používa v homeopatii. V liečiteľstve sa používa hlavne výtrusový prach. Svetložltý prach sa používa na zásyp rán, ako dermatologikum a pilulkový konspergens. Spóry tvorí z polovice tuk, ďalej obsahujú sporonín (20 %), hydroxykávovú kyselinu, malé množstvo alkaloidov a sacharózu. V ľudovom liečiteľstve sa ním liečia choroby močového mechúra a zažívacie ťažkosti. Z plazivých bylí sa plietli tkaniny na umývanie. 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Plavúňovité
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Zákonom chránené rastliny na Slovensku
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Liečivé rastliny
Kopce (Poľana)

**Kopce** () sú tretí najvyšší vrch pohoria Poľana, krajinného celku Slovenského stredohoria. Leží nad osadou Kyslinky, približne  severne od Hriňovej. Veľká časť masívu patrí do NPR Zadná Poľana, ktorá je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Poľana. 

## Poloha
Nachádza sa vo východnej polovici strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Detva, Zvolen a Brezno a zasahuje na katastrálne územia mesta Hriňová a obcí Očová a Valaská. Najbližšími sídlami je západne situovaná osada Kyslinky a na juhu ležiace mesto Hriňová. 

## Opis
Vrch leží vo východnej časti hlavného hrebeňa, ktorý vedie okrajom zvyšku kaldery, čoby pozostatku stratovulkánu. Južne leží vrch Sedlo (), juhozápadným smerom po hrebeni susedí dominantná Poľana (), západne leží Šafraníčka (), severozápadne sa v hrebení nachádza Brusniansky grúň () a východným smerom susedí Záhorská skala (). Oblasť patrí do povodia Hrona, hoci vodné toky smerujú rôznymi smermi; západné svahy hrebeňa sú pramennou oblasťou Hučavy, smerujúcej do Slatiny, severovýchodné svahy odvodňujú prítoky Kamenistého potoka do Čierneho Hrona a juhovýchod masívu odvádzajú vodu rieke Slatina. Vrcholom prechádza Rudná magistrála, na ktorú sa tu pripája chodník z Lomu nad Rimavicou.

### Výhľady
Zalesnený vrch poskytuje len veľmi obmedzený výhľad. Z vhodných miest s riedkym porastom sú viditeľné najmä okolité vrchy Poľany a Veporských vrchov. Pri priaznivých podmienkach je však pozorovateľná aj časť hrebeňa Nízkych Tatier, Kremnických vrchov a Veľkej Fatry, východným smerom dominuje Fabova hoľa, Klenovský Vepor a Čierťaž. Ojedinele sú ponad nízkotatranský hrebeň pozorovateľné aj končiare Vysokých Tatier.

## Prístup
* po  značke (Rudná magistrála):
** z juhu z Detvy cez Poľanu ()
** zo severu zo sedla pod Hrbom cez Hájny grúň () 
* po  značke:
** z Lomu nad Rimavicou cez Záhorskú skalu
** z osady Kyslinky cez sedlo Priehybina
** z rázc. Tri vody (Osrblie) cez sedlo Jasenová 

## Referencie

## Pozri aj
* Vysoká Poľana
* Zoznam vrcholov v Poľane

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Poľane
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Zvolen
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Vrchy v okrese Detva
Kategória:Valaská
Kategória:Hriňová
Kategória:Očová
Bukovina (Poľana)

**Bukovina** () je vrch v pohorí Poľana. Leží nad obcou Poniky, približne  severne od Detvy. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Poľana.

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Bystrica a v katastrálnom území obcí Poniky a Hrochoť. Najbližšími sídlami sú severne situované Strelníky a južne ležiaca osada Kyslinky, patriaca k obci Hrochoť. 

## Opis
Bukovina je výškovo výrazný a masívny vrch v hrebeni kaldery bývalého stratovulkánu. Vrch je pokrytý nesúvislým lesom, no v južnej a východnej časti vrcholu vystupuje mohutné bralo. Severným smerom susedí vrch Minca (), východne Ľubietovská Bukovina () a Brusniansky grúň (), južne Drábovka () a západne vrch Žiarec (). Oblasť patrí do povodia Hrona; severné a západné svahy masívu odvodňuje rieka Zolná, južné svahy prítoky Hučavy. Severne od vrcholu stojí chata Horalka, okolo ktorej vedie značený chodník z Ponickej Huty na rázcestie Krížne. Na samotný vrchol Bukoviny značená trasa nevedie.

### Výhľady
Vrcholová časť Bukoviny je pokrytá nesúvislým lesným porastom, ktorý tak umožňuje obmedzený výhľad. Okolité vrchy a hrebeň Poľany je veľmi dobre viditeľný z bralnatej, južne situovanej časti pod vrcholom. Zo severozápadnej, čiastočne odlesnenej časti sú pozorovateľné Štiavnické vrchy, Kremnické a Starohorské vrchy, Veľká Fatra a Nízke Tatry. Severným smerom sú ponad nízkotatranský hrebeň pozorovateľné aj končiare Vysokých Tatier.

## Prístup
Na vrchol nevedie značkovaný chodník a dostať sa naň dá lesom, odbočením z  značky. Pod vrchol Bukoviny vedú:
*  značka z Ponickej Huty a sedla Jasenová
*  značka z Hrochoťa cez Žiarec 
*  značka zo Strelník cez rázc. *Bukovina*

## Referencie

## Pozri aj
* Vysoká Poľana
* Zoznam vrcholov v Poľane

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Poľane
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Bystrica
Kategória:Poniky
Kategória:Hrochoť
Lakónikos

**Lakónikos** () bol kráľ Sparty v roku 192 pred Kr. 
 
Po víťazstve rímskeho vojska a achájskeho spolku v roku 193 pred Kr. vo vojne proti Sparte bol spartský kráľ Nabis prinútený vzdať sa trónu.  Nasledujúci rok, keď rímsky veliteľ Titus Flamininus so svojim vojskom opustil Spartu, aby sa pripravil na vojnu proti Antiochovi a aitólskemu spolku, Nabis sa za pomoci vojsk aitólskeho spolku pokúsil zmocniť vlády. Alexamenos, veliteľ aitólskeho spolku, ho však zákerne zavraždil a pobúrení Sparťania monarchiu obnovili a Alexamena i veľkú časť jeho vojska pobili. Rímsky historik Livius o tejto udalosti zaznamenal: „*Niektorí z nich vyhlásili, že je nutné Aitólov vyhnať a znovu si vydobyť slobodu, ktorá im bola násilím odňatá pod rúškom politickej slobody; iní tvrdili, že je treba vyzdvihnúť aspoň pre formu niekoho z kráľovského rodu, aby tu bola vedúca osobnosť pre ďalšie akcie. Zostal tu z toho rodu Lakónikos, ešte malý chlapec, vychovaný s tyranovými deťmi; posadili ho na koňa, chopili sa zbraní a zabíjali Aitólčanov...*" Zmätok, ktorý zavládol v Sparte využilo početné vojsko   achájskeho spolku, vedené Filopoimenom a prinútilo Spartu do achájskeho spolku vstúpiť. Aký bol ďalší osud mladého spartského kráľa, nie je známe. 

## Referencie a bibliografia

Kategória:Vládcovia Sparty
Marián Jakubócy

**Marián Jakubócy** (* 9. máj 1970, Martin) je slovenský diplomat. Od novembra 2019 je mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Nemecku. V rokoch 20132017 pôsobil ako mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Bulharsku.

## Životopis
Marián Jakubócy absolvoval Elektrotechnickú fakultu Slovenskej technickej univerzity, Ústav medzinárodných vzťahov na Univerzite Komenského v Bratislave a Európske centrum pre bezpečnostné štúdie Georgea C. Marshalla v nemeckom Garmisch-Partenkirchene.

## Diplomatické pôsobenie
Na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí začal v roku 1995 ako referent politického oddelenia E (krajiny Spoločenstva nezávislých štátov a Západného Balkánu). Následne v rokoch 1998 až 2002 pracoval ako 3. tajomník na slovenskom zastupiteľstve v Moskve. V rokoch 2002 až 2005 bol zástupcom riaditeľa a riaditeľom kancelárie štátneho tajomníka. V rokoch 2005 až 2009 bol zástupcom veľvyslanca a radcom na veľvyslanectve Slovenska v Nemecku. Následne bol v rokoch 2009 až 2013 riaditeľ odboru štátov východnej Európy, južného Kaukazu a Strednej Ázie a národný koordinátor SR v Stredoeurópskej iniciatíve.

V roku 2013 bol vymenovaný za veľvyslanca Slovenska v Bulharsku. V tejto funkcii pôsobil od apríla 2013 do augusta 2017, predchodcom bol Karol Mistrík. Nástupcom je Manuel Korček.

Po návrate bol generálnym riaditeľom politickej sekcie na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí.

20. novembra 2019 ho prezidentka Zuzana Čaputová vymenovala za veľvyslanca Slovenska v Nemecku. Jeho predchodcom bol v rokoch 2015 až 2019 Peter Lizák. Funkcie sa ujal v decembri 2019.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke veľvyslanectva 

Kategória:Osobnosti z Martina
Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Bulharsku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Nemecku
Kategória:Absolventi Elektrotechnickej fakulty Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Diskovník oranžový

**Diskovník oranžový** (*Xanthoria elegans*) je lišajník z čeľade krásnikovité.

Stielku má lupeňovitú v tvare disku s priemerom do 5 cm a s úzkymi oranžovými lalokmi. Preferuje krytý habitát, hlavne na skalách s exkrementami.

Má široké rozšírenie, dokáže prežiť v suchom prostredí ale aj sezónne pod vodou. Kolonizuje vápenaté aj kremičité horniny. Na vrchu K2 bol nájdený vo výške  V máji 2005 bol diskovník oranžový a zemepisník mapovitý (*Rhizocarpon geographicum*) súčasťou experimentov vo vesmíre. Boli vystavení 15 dní priamemu vesmírnemu vákuu a žiareniu. Následne boli dopravení na Zem a pri skúmaní sa zistilo, že neboli vážne poškodení.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Krásnikovité
Kategória:Lišajníky
Bogomil

**Bogomil** môže byť:
*(s malým b:) príslušník bogomilstva, pozri bogomilstvo
*bulharský pop (kňaz) v 10. a 11. stor., synonymum: Vasilij Bogomil, pozri Vasilij Bogomil
*ruský kňaz v 10. stor., pozri Bogomil (ruský kňaz)
*bulharská podoba mena Bohumil, pozri Bohumil
*dedina v Bulharsku, pozri Bogomil (dedina)
*zátoka v Južných Shetlandoch, pozri Bogomil Cove
Chvojka

**Chvojka** môže byť:
*malá chvoja, pozri chvoja
*zelený konár (t.j. aj listnatý), najmä väčší používaný ako ozdoba pri dokončení stavby, pri sprievode a pod., pozri pod konár
*nárečovo: 
**malý ihličnatý strom, pozri ihličnatý strom
**malá ihličnatá sadenica, pozri pod sadenica
**konár zapichnutý na okraji lúky ako znak medze podielnikov pred kosením
**palica s nastoknutým vechťom ako znak zákazu pasenia na poli
**vianočný stromček
*ako taxón (staršie alebo ľudovo):
**tuja (lat. *Thuja*)
**borovica
**borievka netatová (lat. *Juniperus sabina*)
**mliečnik chvojkový (lat. *Euphorbia cyparyssias*)

## Zdroje
* chvojka. In: 
* 
* chvojka. In: *[[Slowár Slowenskí Češko-Laťinsko-Ňemecko-Uherskí]]*.
* chvojka. In: 
* chvojka. In:
Trčníček jednolistý

**Trčníček jednolistý** (staršie [do roku 1986]: **jednolístok obyčajný**, historicky u Reussa: *boruta jednolistá*, lat. *Malaxis monophyllos*, synonymá: *Achroanthes monophyllos*, *Microstylis monophyllos*) je druh orchidey. 

Je široko rozšírená po celej Európe ale vzácna. Rastie vo vlhkých biotopoch, častejšie samostatne alebo v malej skupine ako v súvislom poraste. Kvitne od júna do augusta malými nenápadnými žltozelenými zloženými kvetmi. Tenká stonka je dlhá 7 až 40 cm s jedným listom v spodnej časti dlhým 2 až 9 cm. Kvet sa počas vývoja otočí o 360°.

Na území Slovenska patrí medzi chránené rastliny.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Vstavačovité
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Zákonom chránené rastliny na Slovensku
Kategória:Takmer ohrozené druhy
Sedmokvietok európsky

**Sedmokvietok európsky** (staršie: *sedmokvietok obecný*, *samosed*, historicky u Reussa: *samosed europejský*; lat. *Trientalis europaea*) je trvalá rastlina z čeľade prvosienkovité.

Stonka je vysoká 5 až 30 cm, na spodku šupinatá. Pôvodom zo severnej Európy. Najčastejšie rastie v ihličnatých lesov v tienistých a vlhkých biotopoch, hlavne v horách. Biele kvety majú sedem okvetných lístkov (čo je u semenných rastlín zriedkavé) a rastú jednotlivo na stonkách. Kvitne od mája do júla.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Prvosienkovité
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Kategória:Flóra v Grónsku
Kopytník

**Kopytník** môže byť:
* v zoológii: príslušník kopytníkov, pozri kopytníky
* v botanike:
** rod rastlín, lat. *Asarum*, pozri kopytník (rod)
** ľudovo:
*** kopytník európsky
*** krasovlas (lat. *Carlina*)
* nárečovo: živý, smelý chlapec

## Zdroje
Netata

**Netata** [vyslov s tvrdým alebo mäkkým n] (iné názvy: **netáta**, **netátal**) môže byť:
*borievka netatová (lat. *Juniperus sabina*) 
*plavúň obyčajný (lat. *Lycopodium clavatum*)
*vres obyčajný (lat. *Calluna vulgaris*)

## Poznámka
Tvar netata je oficiálny krátky tvar názvu borievka netatová. Ostatné vyššie uvedené tvary a použitia sú dnes už len ľudový jazyk (pričom ale napr. minimálne tvar netáta bol v minulosti oficiálny názov plavúňa obyčajného).

## Zdroje
* 
* 
* 
* 
* netata, netáta, netátal. In:
Kathleen Robertsonová

**Kathleen E. Robertsonová** (neprechýlene Kathleen E. Robertson; * 8. júl 1973, Hamilton, Ontário, Kanada) je kanadská herečka.

## Kariéra
Robertsonová začala svoju kariéru už v desiatich rokoch. Začala študovať herectvo, spev a tanec. Svoju prvú úlohu dostala v kanadskom seriáli *Maniac Mansion*. Jej herecký prielom prišiel v roku 1994 v seriály *[[Beverly Hills 90210]]* keď stvárnila jednu z vedľajších postáv po boku hercov ako Jennie Garth, Tori Spelling či Jasona Priestleyho. V seriáli hrala až do roku 1997. Neskôr sa začala orientovať na filmy.

V roku 2000 sa objavila v komédií *Beautiful* ktorý režírovala herečka Sally Field. O rok neskôr, si spoločne s jej kamarátkou Tori Spelling zahrala v komédií *[[Scary Movie 2]]*. Za stvárnenie krásnej Theo získala v Kanade nomináciu za Najkrajšiu herečku v komédií.

V roku 2007 stvárnila čarodejnicu Azkadeliu v seriály *Tin Man*. Dostala ponuku stvárniť úlohu Claire Saunders v seriály *[[Dollhouse (seriál)|Dollhouse]]*. V roku 2011 si zahrala jednu z hlavných postáv seriálu Boss, po boku herca Kelseya Grammera. V seriáli hrala počas oboch sérií a objavila sa v každom dieli.

V roku 2014 si zahrala v piatich epizódach seriálu Bates Motel. V rovnakom roku prijala úlohu Hildy Mulligan v seriály *Murder in the First*, kde hrala až do roku 2016.

Od roku 2019 hrá v kanadskom seriáli *Northern Rescue*.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Kanadské filmové herečky
Kategória:Kanadské televízne herečky
Kategória:Kanadské osobnosti írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Hamiltonu (Ontário)
Kopytník európsky

**Kopytník európsky** (ľudové názvy pozri nižšie; lat. *Asarum europaeum*) je druh kvitnúcej rastliny z čeľade vlkovcovité. Je to jediný európsky druh kopytníka.

## Ľudové názvy
Ľudovo sa nazýva: baraní jazyk, hôrny nardus, kopytník, kopydlen, lesná šípka, lesný nardus, myšie uško alebo omylník.

## Výskyt
Rastie v južnej a strednej Európe, Malej Ázii a na Sibíri.

## Charakteristika
Je to trvalá rastlina výšky 10 cm, rastúca v porastoch hojne vo vlhkých a tienistých biotopoch, hlavne v listnatých lesoch. Indikuje ílovitú pôdu s dostatkom vápnika. Má veľké kožovité a lesklé listy v tvare obličiek, ktoré sú stálozelené. Má plazivý a rozvetvený podzemok. Kvitne od marca do mája, kvety sú malé, chlpaté a červenohnedé až fialovohnedé.

Kvety sú samoopelivé alebo ich opeľuje hmyz (*[[Mycetophila]]*). Plod je chlpatá tobolka. 

## Využitie
Je mierne jedovatý. Ako liek sa používal už v antickom Grécku. Podzemky sú aromatické a pôsobia anesteticky. Významná zložka kopytníka je asarón, ktorý sa nazýva aj kopytníkový gáfor, zapácha a núti kýchať. Asarón spôsobuje dráždenie žalúdka (dávenie a hnačku) a má diuretické vlastnosti. Kopytníkový koreň obsahuje triesloviny, živicu, sliz, antibakteriálne látky a soli draslíka a kremíka. Ďalej sa používa pri liečbe pečene a zápaloch dýchacích ciest.

Používal sa do kýchacích práškov aj ako súčasť protialkoholickej liečby a pri liečbe domácich zvierat

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Vlkovcovité
Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
Kategória:Liečivé rastliny
Kategória:Jedovaté rastliny
Ʋ

náhľad|Možnosť zapísania písmena '''Ʋ'''
**Ʋ** (minuskula **ʋ**) je špeciálne písmeno latinky. Nazýva sa V s hákom, ale je sporné, či sa nejedná o variantu písmena U. Jeho minuskulná podoba sa podobá písmenu ypsilon v gréčtine. Písmeno sa používa v mnohých stredoafrických jazykoch, konkrétne v jazykoch abidji, ahanta, agni, avatime, birifor, bissa, dagaare, ewe, gen-gbe, godié, goula d'Iro, gurenne, ikposso, kabiye, kaansa, kassem, koulango, kroumen tépo, lama, lobiri, lokpa, lugbara, moré, niaboua, nkonya, nuni, pandikeri, puguli, sissala, téén, toura, wobé, yaouré a yom. Býva však niekedy zamieňané za písmeno Ʊ (upsilon, minuskula ʊ). Existujú aj iné varianty tohoto písmena: Ʋ́ʋ́, Ʋ̀ʋ̀, Ʋ̃ʋ̃, Ʋ̈ʋ̈, Ʋ̃́ʋ̃́ a Ʋ̃̀ʋ̃̀. V Unicode má majuskulný tvar kód U+01B2 a minuskulný U+028B.

## Zdroj
* 

Kategória:Písmená latinskej abecedy
Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi

**Prírodná rezervácia Prielom Bielej vody pod Krempachmi**
() je riečny
kaňon na rieke Biela voda
() nachádzajúca sa na okraji poľskej časti
Pienin na okraji historického regiónu Poľský Spiš
() pri obciach Krempachy a Nová Belá
() v Malopoľskom
vojvodstve v Poľsku. Má priznaný štatút prírodnej
rezervácie.

## Opis
Prielom Bielej vody sa nachádza v blízkosti obce Krempachy na západnom
okraji Poľského Spiša. Prielom tvorí krátky kaňon medzi dvoma osamotenými vápencovými skalami,
geomorfologicky patriacimi pod Pieniny, ktoré sa nazývajú Obłazowa (.n.m.) a Kramnica (.n.m.). Celková dĺžka prielomu je približne 100 – 150 metrov.

Výška skaly Obłazowa je približně 47 metrov a Kramnica dosahuje výšky
približně 65 metrov od zeme. Okrem Obłazowej a Kramnice sa v blízkosti nachádzajú ešte dve menšie
skaly.

Oblasť má krasový charakter. Dno rieky je tvorené prevažne žulovými úlomkami, ktoré sú na toto miesto
doplavené z oblasti Vysokých Tatier.

Prvá prírodná rezervácia bola na mieste vyhlásená už v roku 1931 na
ploche . V roku 1959 bol jej štatút potvrdený a plocha ochrany sa zvýšila na . Oblasť patrí aj do chráneného územia pod záštitou NATURA 2000 – Dolina
Białki. Dôvodom ochrany je samotný prielom rieky, ako aj obidve vápencové skaly,
ochrana miestnych skalných rastlinných spoločenstiev a reliktného
borovicového porastu.

Okrem borovíc tu zo stromov rastú aj smrky, jedle a buky, z nižších
rastlín sa tu vyskytuje viac ako 400 druhov z ktorých je približne 20
chránených.

V skale Obłazowa sa nachádza aj rovnomenná jaskyňa, v ktorej sa našli
vzácne archeologické a paleontologické nálezy vrátane bumerangu z
mamutieho klu, ktorý sa datuje až do obdobia niekoľko desiatok tísíc
rokov pred naším letopočtom. Dĺžka jaskyne je prbližne 9 metrov. Jaskyňa nie je prístupná.

## Turizmus
Pri západnej strane skaly Obłazowa prechádza územím rezervácie modrá
turistická značka. V blízkosti skaly sa nachádza aj miesto na parkovanie. Lezenie na samotné skaly je zakázané.

## Galéria
 
PrzelomBialkyFjc200-18.jpg|Pohľad cez prielom ku skale Kramnica 
PrzelomBialkyFjc200-17.jpg|Pohľad cez prielom ku skale Kramnica
PrzelomBialkyFjc200-15.jpg|Pohľad zo skaly Obłazowa k prielomu  
PrzelomBialkyFjc200-13.jpg|Skala Obłazowa
PrzelomBialkyFjc200-05.jpg|Skala Kramnica
PrzelomBialkyFjc200-08.jpg|V Prielome Bielej vody 
PrzelomBialkyFjc200-04.jpg|V Prielome Bielej vody 
PrzelomBialkyFjc200-03.jpg|V Prielome Bielej vody 
PrzelomBialkyFjc200-02.jpg|V Prielome Bielej vody 


## Referencie

Kategória:Prírodné pamiatky v Poľsku
Kategória:Malopoľské vojvodstvo
Kategória:Pieniny
Kategória:Územia európskeho významu v Poľsku
Tatra okolo sveta 2

náhľad|Marek Havlíček s modelom vozidla.
**Tatra okolo sveta 2** () je expedícia Tatry TERRN°1. Jej štart bol 22. februára 2020 v Prahe a posádku čaká 1095 dní, 69 krajín a približne 270 000 kilometrov. Ideovo nadväzuje na expedíciu Tatra okolo sveta, ktorá sa konala v rokoch 1987 – 1990, novinkou je možnosť absolvovať časť trasy záujemcom so stálou posádkou. Vedúcim expedície je Marek Havlíček.

Priebeh cesty a plány expedície výrazne ovplyvnili obmedzenia, spôsobené rozšírením pandémie ochorenia COVID-19. Uzavreté hranice expedíciu zdržali v Turecku a Iráne, odkiaľ pokračovali do Ruska, kde museli predčasne ukončiť prvú, ázijskú časť. Po presune expedícia pokračovala od 3. marca 2021 druhou etapou územím Afriky. Tretia etapa začala 22. februára 2022 v juhoamerickej Brazílii. 

Po nehode, kedy sa 5. septembra 2024 v Pamíre v Tadžikistane pod expedičným vozidlom zosunula vozovka a auto sa prevrátilo, bol projekt pozastavený a kvôli poškodeniu Tatry je jeho pokračovanie otázne. Pri nehode bolo zranených 5 z 9. členov posádky.

## Technické parametre
**Tatra TERRN°1**

* Motor: vznetový vidlicový osemvalec Tatra 10TS 140 s výkonom 320 koní
** Max. krútiaci moment: 1300 Nm pri 1200 ot./min.
* Prevodovka: Tatra 2,30 TR 1,6/2,6
* Nápravy: 2 (chrbticový rám s centrálnou nosnou rúrou, nezávislé zavesenie kolies na výkyvných polonápravách)
* Pneumatiky: 14,00 R 20 TL 
* Brodivosť: 1,2 m
* Max. rýchlosť: 110 km/h

## Navštívené krajiny
### 1. etapa
Prvá etapa viedla Európou a západnou Áziou; z plánovanej dĺžky cca 70 000 km bola absolvovaná len časť a posádka tak napokon navštívila len 13 z pôvodne plánovaných 22 krajín.

### 2. etapa
Druhá etapa viedla Afrikou, kde sa posádka presunula na jar 2021.

### 3. etapa
Na území Južnej Ameriky sa 22. 2. 2022 začala tretia etapa, ktorá pri plánovanej dĺžke cca 40 000 km vedie územím 8 krajín.

### 4. etapa
Štvrtá etapa povedie Strednou a Severnou Amerikou; pri dĺžke cca 80 000 km posádka za 8 mesiacov navštívi 10 krajín. 

## Referencie

## Pozri aj
* Expedícia Lambaréné
* Tatra okolo sveta

## Zdroj
*Oficiálne stránky expedície

Kategória:Expedície
Kategória:Tatra (podnik)
Pískovcové sloupky

**Pískovcové sloupky** sú prírodná pamiatka ev. č. 3414 v obci Česká Metuje v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. Lokalitu spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR – regionálne pracovisko Východné Čechy.

## Ochrana
### Predmet ochrany
Predmetom ochrany sú skalné stĺpiky v tvare presýpacích hodín či kolkov, vymodelované v stene umelého odhalenia v dôsledku procesu selektívneho zvetrávania, ďalej geomorfologicky pozoruhodný suťový svah so skalnými odkryvmimi, rastlinné i živočíšne spoločenstvá prírode blízkeho lesa a skál, populácia ľalie zlatohlavej. V blízkosti chránenej lokality sa nachádza pamätný strom Berkova lípa.

### Cieľ ochrany
Hlavným cieľom ochrany je zachovanie skalných stĺpikov v stene umelého odkryvu, zaujímavých z vedeckého i estetického hľadiska, a udržanie estetického vzhľadu ich bezprostredného okolia. Cieľom starostlivosti je tiež zachovanie ekosystému prírode blízkeho lesa vrátane početnej populácie ľalie zlatohlavej na suťovom svahu so skalnými odkryvmi nad lomom.

## Referencie


## Iné projekty

## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Náchod
* Zoznam pamätných stromov v okrese Náchod

## Externé odkazy
* Plán starostlivosti o pamiatku na roky 2018 – 2027

## Zdroj

Kategória:Prírodné pamiatky v Česku
Kategória:Chránené územia v okrese Náchod
Kategória:Chránená krajinná oblasť Broumovsko
Kategória:Skalné útvary v Česku
Kategória:Broumovská vrchovina
Kategória:Geologické lokality v Česku
Kategória:Česká Metuje
Kategória:Pieskovec
TV Myjava

**TV Myjava** je regionálna informačná televízna stanica mesta Myjava.

Pravidelne v týždenných premiérach a každodenných reprízach poskytuje občanom mesta aj celého kopaničiarskeho regiónu prehľad aktuálneho diania v samospráve a v spoločnosti. Spracováva spravodajské a publicistické príspevky prakticky zo všetkých oblasti života. Zaoberá sa oblasťami politiky, kultúry, športu, zdravotníctva, životného prostredia, sociálnych vecí a podobne. Pravidelne vysiela aj záznamy rokovaní Mestského zastupiteľstva v Myjave a príležitostné besedy s primátorom o aktuálnych témach.

## Dostupnosť
Vysielanie TV Myjava je šírené prostredníctvom káblových rozvodov v meste a od februára 2013 aj cez satelit. *Myjavské televízne noviny* sú po dohode s vysielateľom zaradené v programe stanice Regionální televize, kde sú vysielané vždy v piatok o 20.40 h a každé štyri hodiny sú vysielané reprízy, a TV SEN. TV Myjava je možné naladiť na satelite Astra 3B, 23,5°E, frekvencia 12 160 MHz. Okrem toho, od septembra 2010 spustila televízna stanica aj online vysielanie na portáli Respublica.

## Externé odkazy
* TV Myjava na sociálnej sieti Facebook

## Zdroj
* TV Myjava na stránke mesta

Kategória:Regionálne televízne stanice na Slovensku
Kategória:Myjava (mesto)
Berkova lípa

**Berkova lípa** je pamätný strom – lipa malolistá (*Tilia cordata*), podľa iných údajov lipa veľkolistá (*Tilia platyphyllos*), rastúca v obci Česká Metuje v stráni nad domom čp. 21. Za pamätný strom bola táto lipa veľkolistá vyhlásená 26. novembra 1981 Okresným národným výborom Náchod. Dôvod nie je vo vyhláške uvedený, podľa niektorých zdrojov bola vyhlásená pre svoj vzrast a vek. Tento pamätný strom má stanovené ochranné pásmo v zvislom priemete koruny, ktorý je rozšírený až k domu, na opačnú stranu o 10 m a na ostatné strany o 5 m. V minulosti bola táto lipa pravdepodobne zasiahnutá bleskom (cca 2003) a neskôr polámaná pri letnej búrke (2006). Následné zdravotné zásahy sa prejavujú neprirodzeným tvarom koruny stromu a množstvom rezných rán, z ktorých nie všetky sú zahojené. Koruna je spevnená väzbou. Výška tohto stromu je 22 m, obvod kmeňa bol v roku 2010 skoro 6 m a vek je odhadovaný okolo 200 rokov.

* Kód ÚSOP 101500
* Obvod kmeňa 598 cm (2010)
* Výška: 22 m (2010)

## Referencie

## Externé odkazy
* Vyhláška, ktorou bol strom vyhlásený za chránený prírodný výtvor.

## Zdroj

Kategória:Chránené stromy v Česku
Kategória:Broumovská vrchovina
Kategória:Chránená krajinná oblasť Broumovsko
Kategória:Česká Metuje
Ƣ

náhľad|Možnosť zapísania písmena '''Ƣ'''
**Ƣ** (minuskula **ƣ**) je dnes už nepoužívané písmeno latinky. Bolo zavedené v 20. rokoch 20. storočia v tzv. janalife – novej latinskej abecede slúžiacej pre zápis turkických jazykov používaných na území Sovietského zväzu. Písmeno sa prestalo používať v 30. rokoch po zastavení projektu janalifu a nútenom prechode všetkých jazykov Sovietskeho zväzu na upravenú cyriliku. V nových latinských abecedách vytvorených pre spomenuté jazyky v 90. rokoch sa už písmeno Ƣ nevyskytuje.

## Nahradenie písmena Ƣ

* ** Poznámka: Nová latinka nemá oficiálny status.*

## Unicode
* majuskula: U+01A2
* minuskula: U+01A3

## Zdroj
* 

Kategória:Písmená latinskej abecedy
Systémová biológia

[náhľad| [Operón|Operónová regulačná sieť E. Coli]]
**Systémová biológia** je vedecký smer v biológii využívajúci prístupy ďalších vied, predovšetkým bioinformatiky, biochémie, chémie, informatiky a matematiky . Zaoberá sa štúdiom biologických funkcií a mechanizmov vznikajúcich následkom komplexných interakcií v biologických systémoch. 

Základnou myšlienkou je komplexný pohľad, opak redukcionizmu (ktorý je prevládajúcou paradigmou napríklad v molekulárnej biológii), teda predpoklad, že systém je viac ako súčet jeho častí. Organizmus či jeho časť (tkanivo, bunka, organela) je chápaný ako komplexný systém. Predmetom záujmu sú potom interakcie medzi komponentami tohto systému a jeho emergentné vlastnosti, teda také, ktoré nemôžu byť vysvetlené len na základe súčtu vlastností komponent. 

Systémová biológia pracuje s veľkým množstvom biologických dát, začala sa prudko rozvíjať po roku 2000 vďaka rozvoju technológií pre získavanie genomických a proteomických dát a zvýšenia výpočtového výkonu. 

Systémová biológia často pracuje s modelmi, ktoré sú vytvárané matematickými a informatickými prístupmi na základe biologických dát, ktorých vlastnosti sú následne porovnávané s vlastnosťami živých systémov. Vyžaduje preto úzky kontakt znalostí z niekoľkých odborov. 

## Modely v systémovej biológii
Cieľom modelovania je vytvoriť taký model biologického systému, na ktorom bude možné uskutočňovať tzv. in silico experimenty. Modelujú sa rôzne pohľady na organizmus a jeho časti. Predmetom záujmu sú predovšetkým: 

* génové regulačné siete 
* transdukcia signálov 
* siete metabolických dráh 

Existuje mnoho v praxi používaných prístupov k modelovaniu a stále sú vyvíjané nové. Niektoré z nich sú: 

* booleovské siete 
* Petriho siete 
* sústavy diferenciálnych rovníc (dynamické systémy) 

## Pozri aj
* bioinformatika 
* biomatematika 
* bioštatistika 
* teória systémov 

## Zdroje

Kategória:Biomatematika
Kategória:Bioštatistika
Kategória:Bioinformatika
Kategória:Medzidisciplinárne oblasti
Ȣ

náhľad|150px|Písmeno '''Ȣ'''
**Ȣ** (minuskula **ȣ**) je ligatúra zložená z gréckych písmen ο a υ, ktorá bola pravidelne používaná v stredovekých byzantských rukopisoch. Táto ligatúra sa stále používa aj dnes na ikonách gréckych ortodoxných kostolov.

Ďalej sa používa v jazykoch algonkinčina, kde zachytáva hlásku /w/, /o/ alebo /o:/, wendatčina a západná abnakčina, kde zachytáva hlásku /ɔ̃/.

V cyrilike existuje podobné písmeno Ꙋ (minuskula ꙋ), čo je zvislý variant písmena Ѹ.

## Externé odkazy
* Rozloženie klávesov na algonkinskej klávesnici – v pdf, v html

## Zdroj
* 

Kategória:Písmená latinskej abecedy
Martin Bareš

**Martin Bareš** (* 25. november 1968, Brno) je český profesor neurológie, od septembra 2019 rektor Masarykovej univerzity, predtým od februára 2018 do septembra 2019 dekan Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity.

## Riadiace funkcie
Vo februári 2018 sa stal dekanom Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity. Funkciu prevzal po Jiřím Mayerovi, ktorý zastával pozíciu dekana v období 20102018. S nástupom na post dekana ukončil svoje pôsobenie ako prorektor univerzity, ako i zástupca prednostu I. neurologickej kliniky pre vedu a výskum.

Do funkcie rektora univerzity bol zvolený 1. apríla 2019 Akademickým senátom Masarykovej univerzity. V prvom kole tajnej voľby získal Bareš 36 hlasov z 50 prítomných senátorov. Protikandidáta, prodekana Prírodovedeckej fakulty Jaromíra Leichmana, volilo 11 senátorov. 3 odovzdané hlasy boli neplatné.

Skúsenosti s pôsobením vo vedení školy zbieral Bareš v rokoch 20112018, kedy pôsobil najskôr ako jej prorektor pre rozvoj a potom ako prorektor pre akademické záležitosti. Za svoje priority označil Bareš v dobe voľby posilňovanie role univerzity ako piliera slobody v súčasnej spoločnosti a zvýšenie kvality vzdelávania, vedy a výskumu na medzinárodnej úrovni.

Do funkcie rektora ho vymenoval 11. júna 2019 prezident Miloš Zeman s účinnosťou od 1. septembra 2019. Vo funkcii tak nahradil Mikuláša Beka, ktorému sa skončilo druhé volebné obdobie a o zvolenie sa teda už opäť uchádzať nemohol. Bareš k 1. septembru 2019 rezignoval na post dekana Lekárskej fakulty.

## Vedecká činnosť
Je prednášajúcim v odboroch všeobecné lekárstvo, zubné lekárstvo, optometria, fyzioterapia, neurofyziológia pre študentov prírodných vied Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity a školiteľ doktorandov odborovej rady neurológia a neurovedy.

Pôsobí v týchto vedeckých radách: Masarykova univerzita, Lekárska fakulta Masarykovej univerzity a CEITEC MU. Ďalej tiež Univerzita Palackého v Olomouci, Lekárska fakulta UPOL, Fakulta veterinárního lékařství VFU, ďalej je tiež členom Českej lekárskej komory, Českej neurologickej spoločnosti, Českej spoločnosti klinickej neurofyziológie, Českej lekárskej spoločnosti Jana Evangelisty Purkyně, Movement Disorders Society, Society for the Research on the Cerebellum a Society for Neuroscience. Takisto je členom redakčnej rady časopisov Clinical Neurophysiology, Behavioural Neurology, Tremor and Other Hyperkinetic Movements a Biomedical Papers.

## Osobný život
Je ženatý, má dvoch synov a dcéru.

## Referencie

## Externé odkazy
* Martin Bareš

## Zdroj

Kategória:Českí lekári
Kategória:Neurológovia
Kategória:Rektori Masarykovej univerzity
Kategória:Českí univerzitní profesori
Kategória:Dekani Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Masarykovej univerzity
Kategória:Osobnosti z Brna
Ʊ

náhľad|Možnosť zapísania upsilonu (Ʊ)
**Ʊ** (minuskula **ʊ**) je špeciálne písmeno latinky. Nazýva sa **upsilon**. Používa sa predovšetkým v západoafrických jazykoch, konkrétne v jazykoch kabiye (asi 1 200 000 hovoriacich v Togu, Ghane a Benine), agni (asi 860 000 hovoriacich na Pobreží Slonoviny a v Ghane), anii (asi 45 900 hovoriacich v Benine a Togu), foodo (asi 25 000 hovoriacich v Benine), lokpa (asi 50 000 hovoriacich v Benine a Togu), konni (asi 5000 hovoriacich v Ghane), tem (asi 307 000 hovoriacich v Benine, Ghane a Togu) a yom (asi 750 000 hovoriacich v Benine, Nigérii a Mali). Okrem afrických jazykov sa taktiež používa v ohrozenom jazyku comox, používanom asi 400 ľuďmi v Kanade. Má vlastný znak v IPA a číta sa ako takmer zatvorená takmer zadná zaokrúhlená samohláska (ʊ). Môže byť reprezentované ako *obrátená [[Omega (grécke písmeno)|omega]]* a býva často zamieňané s písmenom Ʋ (minuskula ʋ). Existujú aj iné varianty tohoto písmena: Ʊ́ʊ́, Ʊ̀ʊ̀, Ʊ̱ʊ̱, Ʊ̃ʊ̃ a Ʊ̰ʊ̰. V Unicode má majuskulný tvar kód U+01B1 a minuskulný U+028A.

## Zdroj
* 

Kategória:Písmená latinskej abecedy
Ƿ

náhľad|Veľký a malý wen
**Ƿ** (minuskula **ƿ**, nazývaný **wynn**, **wen**, prípadne **ƿynn** či **ƿen**) bol znak latinskej abecedy používaný prevažne v anglosaštine (respektíve približne do roku 1300), potom bol nahradený písmenom w.

Najprv sa síce pre hlásku /w/ začal používať digraf uu, nakoniec bol pisármi nahradený anglosaskou runou ᚹ (wen). Wen bol nahrádzaný písmenom w pod normanským vplyvom od 11. storočia.

## Zdroj
* 

Kategória:Písmená latinskej abecedy
Kategória:Angličtina
Kostol svätého Jakuba (Podbrezje)

**Kostol svätého Jakuba** (), známy aj ako **Farský kostol svätého Jakuba** () je budova stredovekého kostola zo začiatku 16. storočia nachádzajúca sa v centre dediny Podbrezje v občine Naklo v historickom tradičnom regióne Gorenjska v Slovinsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Dejiny a charakteristika
Je jedným z dvoch kostolov v dedine Podbrezje a je farským kostolom.

Presný dátum výstavby je neznámy, ale prvá zmienka o kostole pochádza z roku 1484. V minulosti patril pod Kranjskú farnosť. V
roku 1650 bola založená miestba farnosť a kostol bol povýšený na farský.

V roku 1654 bol kostol barokovo upravený, ale zachoval si svoj gotický vzhľad. V tom istom roku prebehlo aj vysvätenie kostola.

V kostole sa nachádzajú tri oltáre. Na hlavnom oltári je socha svätého Jakuba staršieho so štyrmi anjelmi a po bokoch sa nachádzajú
sochy svätého Boštjana a svätého Roka. Bočné oltáre sú zhotovené v podobnom štýle ako hlavný oltár. Severný oltár je zasvätený Panne Márii na tróne, pričom sa vedľa nej nachádzajú aj sochy jej rodičov - svätej Anny a svätého Joachima. Južný oltár je zasvätený svätému Jánovi Nepomuckému, ktorého dopĺňajú sochy svätého Jána a svätého Pavla.

## Zaujímavosť
* V kostole sa nachádzajú hodnotné barokové sochy zhotovené sochárom Petrom Žiwobskim, ktorý na mieste žil ku koncu 18. storočia.

## Galéria

Podbrezje-StJacob01.jpg|Detailný pohľad na vežu kostola
Podbrezje Slovenia - church 2.jpg|Interiér kostola - pohľad smerom k oltáru


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rímskokatolícke kostoly v Slovinsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Slovinsku
Podbrezje
Kategória:Gotické kostoly v Slovinsku
Kategória:Architektúra z 1654
Kategória:Barokové kostoly v Slovinsku