Nagisa Óšima

**Nagisa Óšima** (; * 31. marec 1932, Kjóto – † 15. január 2013, Fudžisawa) bol japonský režisér a scenárista. Bol jedným z predstaviteľov japonskej novej vlny 60. rokov 20. storočia s filmami ako *Seišun zankoku monogatari* (1959) o nepokojnom období dospievania, *Etsuraku* (1965) alebo *Kôshikei* (1968), ktoré sa dôrazne venovali téme trestu smrti. V 70. rokoch 20. storočia sa vyznamenal filmom *Gishiki* (1971) a najmä škandalóznou a vznešenou snímkou *Korida lásky* (1976), ktorý bol uvedený na festivale Directors' Fortnight, a po ňom nasledoval *Ai no bórei* (1978), ktorý získal cenu za najlepšiu réžiu na filmovom festivale v Cannes. Následne režíroval film *Veselé Vianoce, pán Lawrence* (1983), anglo-japonskú koprodukciu s Davidom Bowiem a Rjúičim Sakamotom v hlavných úlohách. Režíroval aj Charlotte Rampling vo francúzskom filme *Max, má láska* (1986) a v roku 1999 natočil svoj posledný film *Tabou* (1999). Za svoju kariéru režíroval okolo 30 filmov rôznych žánrov.

Óšima zomrel 15. januára vo veku 80 kokov na zápal pľúc v nemocnici neďaleko Tokia.

## Životopis
Filmár debutoval v roku 1959 filmom *Ai to kibó no mači*, po ktorom nasledoval *Seišun zankoku monogatari*. Zásadnú scénu dosiahol v roku 1960 dielom *Nihon no joru to kiri*, filmom búrlivej a dramatickej politickej debaty v rámci ľavice. V roku 1965 režíroval filmy *Yunbogi's Diary* a v nasledujúcich rokoch *Hakuchû no tôrima* a *Nihon shunka-kô*, no v Európe sa presadil až v roku 1968 filmom *Kôshikei.* V roku 1969 bol film *Shônen* uvedený na filmovom festivale v Benátkach. Oveľa drsnejší bol predchádzajúci počin *Shinjuku dorobô nikki* (1968) a následné *Tokyo senso sengo hiwa* (1970) a *Ceremónia* (1971), akési zhrnutie jeho činnosti. neskôr v roku 1976 nasledoval „škandalózny“ film *V ríši zmyslov*. Oshimova úloha v japonskej kinematografii je analogická s Godardovou úlohou vo francúzskej kinematografii. Filmárove kritické (a sebakritické) skúmanie začína neustálym popieraním seba samého a spoločnosti, v ktorej žije a ktorej je dedičom. Medzi jeho ďalšie filmy patria *Furyō* (1983), uvedený v Cannes, dokument *Kyoto, My Mother's Place* (1990) a *Taboo - Gohatto* (2000).

## Ocenenia

### [[Festival de Cannes|Cannes Film Festival]]
* 2000*Gohatto* (1999) [Zlatá palmahlavná súťaž]
* 1986*Max, má láska* (1986) [Zlatá palmahlavná súťaž]
* 1983*Veselé Vianoce, pán Lawrence* (1983) [Zlatá palmahlavná súťaž]
* 1978*Ai no bórei* (1978) [Zlatá palmahlavná súťaž]
* 1978*Ai no bórei* (1978) [najlepšia réžia]

## Filmografia

### Režisér
* 1959: *Ai to kibó no mači*
* 1960: *Taijó no hakaba*
* 1960: *Noc a mlha v Japonsku*
* 1960: *Krutý příběh mládí*
* 1961: *Šiiku*
* 1962: *Amakusa Širó Tokisada*
* 1965: *Watashi wa Bellett*
* 1965: *Chiisana boken ryoko*
* 1965: *Ecuraku*
* 1966: *Hakučú no torima*
* 1967: *Ninja Bugeicho*
* 1967: *Nihon šunkakó*
* 1967: *Muri šindžú: Nihon no nacu*
* 1968: *Kôshikei*
* 1968: *Kaettekita jopparai*
* 1969: *Shônen*
* 1969: *Shinjuku dorobô nikki*
* 1970: *Tokyo senso sengo hiwa*
* 1971: *Gishiki*
* 1972: *Nacu no imóto*
* 1976: *Korida lásky*
* 1978: *Ai no bórei*
* 1983: *Veselé Vianoce, pán Lawrence*
* 1986: *Max, má láska*
* 1999: *Gohatto*

## Referencie

## Literatúra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oshima
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Japonskí filmoví režiséri
Kategória:Japonskí filmoví scenáristi
Kategória:Osobnosti z Kjóta