open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Akosť intervalu

[náhľad|324x324bod|Schéma alpsti intervalov. Vo vnútri trojuholníka sú [Základný interval|základné intervaly, vo vonkajšej rovine trojuholníka sú odvodené intervaly.]]
**Akosť intervalu** je súčasť názvoslovia intervalov, ktorá sa vyjadruje vo forme prvého slova, ktoré je prídavným menom, ktoré presne špecifikuje počet poltónov medzi zadanými tónmi. Rozlišujú sa tieto akosti intervalov:

* čistý interval,
* malý interval,
* zmenšený interval,
* dvojzmenšený interval,
* veľký interval,
* zväčšený interval,
* dvojzväčšený interval.

## Referencie

Kategória:Hudobná terminológia
Slovinské národné ženské futbalové družstvo

**Slovinské národné ženské futbalové družstvo** reprezentuje Slovinsko na medzinárodných ženských futbalových súťažiach.

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta

### Majstrovstvá Európy

### Liga národov

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Futbal v Slovinsku
Kategória:Slovinské národné družstvá
Cuauhtémoc

**Cuauhtémoc** (* 1502, Tenochtitlán, Aztécka ríša – † 28. február 1525, Acalan, Nové Španielsko) bol panovníkom Aztéckej ríše. Zároveň bol ten, kto viedol posledné ozbrojené boje v mene vzdoru voči španielskym dobyvateľom počas obliehania mesta Tenochtitlán.

## Cesta k panovníckej moci
Cuauhtémoc bol spočiatku hlavným účastníkom ozbrojeného povstania v meste Tenochtitlán, ktoré vypuklo dňa 10. mája roku 1520, po tom, keď sa podarilo španielskym žoldnierom zmasakrovať aztéckych šľachticov. Bolo dosť možné to, že sa ako bojovník zúčastnil na ozbrojených útokoch proti žoldnierom španielskeho dobyvateľa Hernána Cortésa presne vtedy, keď koncom júna roku 1520 utekali z preč z mesta.

Po poprave aztéckeho panovníka Moctezumu II. sa vladárskej moci zmocnil jeho synovec menom Cuitláhuac. Práve počas jeho panovania sa Cuauhtémoc zaradil k hlavným odporcom pre dohodu so španielskymi dobyvateľmi.

V období jesene roku 1520 však Cuitláhuac skonal pre nákazu kiahňami. Cuauhtémoc sa ešte skôr oženil s dcérou už zosnulého aztéckeho vládcu Moctezumu II. Následne bol z radu šľachticov zvolený za panovníka. Napriek tomu, že bol ešte stále mladý, bol korunovaný práve pre jeho odhodlanosť, akú mal proti votrelcom.

## Bojovník za obranu civilizácie
*Bližšie informácie v hlavnom článku: [[Dobytie Aztéckej ríše]]*

Cuauhtémoc vynaložil všetko vojenské úsilie pre opätovné zjednotenie síl a to tým, že by prijal na aztécku stranu späť podrobených indiánskych spojencov. To sa mu však nepodarilo. Práve indiánske kmene sa spojili proti aztéckej nadvláde so španielskymi dobyvateľmi a ich žoldniermi, s ktorými napokon úspešne obľahli mesto Tenochtitlán.

Cuauhtémocovi sa podarilo organizovať obranu mesta až do polovice augusta roku 1521, pričom práve vtedy bol už v beznádejnej situácii. Mal v pláne viesť obranu mesta aby aspoň časť tamojších domorodých obyvateľov ochránil pred popravami.

Keď už aztéckym vojenským obrancom hrozila definitívna prehra na bojovom poli, pokúsil sa Cuauhtémoc utiecť na kanoe po jazere v nádeji, že bude môcť získať nových spojencov pre protišpanielsky odpor. Španielski žoldnieri ho však zajali.

## Cesta rukojemníka a skon
V období až do roku 1524 bol španielskym rukojemníkom, čím musel uznať legitimáciu španielskej nadvlády. Zaujímavosťou bolo to, že sa podieľal na budovaní mesta Mexiko. Následne ho španielsky conquistador menom Hernán Corés zobral so sebou na vojenskú výpravu smerom do Hondurasu, stále v pozícii rukojemníka. Napokon ho dal roku 1525 obesiť, keďže sa dozvedel, že pripravuje nové povstanie proti španielskej nadvláde.

## Referencie

## Literatúra
* Dorling Kindersley Limited*.* (2023)*.* *Velikáni vojen - Ilustrované dejiny vojska od veliteľov po bojovníkov prvej línie.* Bratislava: Ikar. ISBN 978-80-551-9000-6.
* FIDLER, Jiří. (2018). *Osudové bitky dejín*. Praha: OTTOVO NAKLADATELSTVÍ, s.r.o. ISBN 978-80-7451-692-4.

## Pozri aj
* Aztécka ríša
* Moctezuma II.
* Cuitláhuac
* Dobytie Aztéckej ríše
* Hernando Cortés

## Iné projekty

## Zdroj
Koralovec

**Koralovec** môže byť:

* v biológii: slovenský názov niektorého z nasledujúcich hadích rodov z čeľade koralovcovité:
** *[[Micrurus]]*
** *[[Micruroides]]*
** *[[Leptomicrurus]]*
Margita Dobrovičová

**Margita Dobrovičová** (* 26. jún 1953, Liptovský Mikuláš† 13. apríl 1994, Bratislava) bola slovenská spisovateľka (poetka, prozaička, esejistka) a prekladateľka. Najväčší ohlas získala jej lyricko-reflexívna poézia, ktorá vyšla v posmrtne vydanej zbierke *Neprelistovaná krv* (1994).

## Život
Narodila sa v rodine úradníčky Margity Dobrovičovej, rod. Huskovej (* 1929) a technológa Cyrila Dobroviča (* 1917† 1997), ktorý zároveň vystupoval ako ochotnícky herec. V rokoch 19721976 študovala na gymnáziu pre telesne postihnutých v Bratislave. Žila a literárnej tvorbe sa venovala v rodnom Liptovskom Mikuláši. Od roku 1989 bola členkou Spolku slovenských spisovateľov a od roku 1991 tiež členkou Matice slovenskej.

## Tvorba
Od roku 1977 publikovala básne a príspevky postupne v periodikách *[[Nové slovo]]*, *[[Smena (denník)|Smena]]*, *[[Romboid (časopis)|Romboid]]*, *[[Slovenka (týždenník)|Slovenka]]*, *[[Pravda (slovenský denník)|Pravda]]*, *[[Práca (noviny)|Práca]]*, *[[Slovenské pohľady (1881)|Slovenské pohľady]]*, *[[Literárny týždenník]]* a i. Knižne debutovala zbierkou lyricko-reflexívnej a občiansky motivovanej lyrickej poézie *Modrej planéte* (1981). V nasledujúcej zbierke *V mrazoch horíme* (1986) priniesla hĺbavejšie prístupy k citovým i medziľudským problémom. V zbierke *Prenosná priepasť* (1989) sa zamýšľa nad ľudskou podstatou a smerovaním, zatiaľ čo zbierkou *Slávnosti pod ľadom* (1993) sa usilovala konfrontovať subjektívne predstavy o svete s realitou. Prispela tiež do básnických zbierok *Z tmy svieti tvoja dlaň* (1980) a *Bojoval národ* (1984).

Taktiež písala recenzie a pre rozhlas scenáristicky pripravila viacero pásiem z domácej i zahraničnej poézie, pričom sa venovala aj prekladaniu kanadskej frankofónnej, českej a ruskej poézie.

Posmrtne vyšla zbierka *Neprelistovaná krv* (1994), v ktorej boli zhrnuté *„tematicky i štylisticky vyzreté lyricko-reflexívne básne z jej vrcholného tvorivého obdobia“*. Vo výbere *Tajomstvá duše* (1995) boli publikované dovtedy nezverejnené básne, krátke prozaické útvary meditatívneho charakteru a úryvky z korešpondencie. Ďalšia posmrtne vydaná kniha, *Ten motýľ nevzlietne* (1999), predstavuje výber z celoživotného diela.

V roku 1992 získala čitateľskú cenu časopisu *Prairie Schooner* a v roku 1995 Cenu Miloslavy in memoriam.

## Dielo
* 1981 – *Modrej planéte*, básnická zbierka
* 1986 – *V mrazoch horíme*, básnická zbierka
* 1989 – *Prenosná priepasť*, básnická zbierka
* 1993 – *Slávnosti pod ľadom*, básnická zbierka
* 1994 – *Neprelistovaná krv*, básnická zbierka
* 1995 – *Tajomstvá duše*, výber
* 1999 – *Ten motýľ nevzlietne*, výber

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí esejisti
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Skalný potok (prítok Tesnej)

**Skalný potok** je potok v regióne Horehronie, v území obce Pohorelá v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Nízke Tatry. Ústi do Tesnej. Má dĺžku . Rád toku V. 
## Prameň
Vodný tok *Skalný potok* pramení v  v lesnom extraviláne v severovýchodnej časti územia obce Pohorelá, v lese *Králikovo*, severovýchodne od intravilánu obce, v okrese Brezno. 
## Opis toku
*Skalný potok* tečie od prameňa juhozápadným smerom cez lesný extravilán územím obce Pohorelá, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  ústi v lesnom extraviláne do vodného toku Tesná ako jej ľavostranný prítok. Tesná ďalej ústi do Kopanického potoka. *Skalný potok* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení, tečie a ústi do vodného toku Tesná v území obce Pohorelá. Patrí do geomorfologického celku Nízke Tatry do ich geomorfologického podcelku Kráľovohoľské Tatry. Vodný tok *Skalný potok* má jeden bezmenný prítok. Krátky úsek vodného toku pri jeho prameni leží v Národnom parku Nízke Tatry a väčšina vodného toku leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Skalný potok* má pôvod v prídavnom mene *skalný* podľa charakteru dna. Po kombinácii  so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Skalný potok*, ktoré bolo prenesené na vodný tok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Skalný potok* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Skalný potok* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku je osem vodných tokov s týmto štandardizovaným názvom (december 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Kráľovohoľských Tatrách
Kategória:Pohorelá
Kategória:Povodie Hrona
→
Tesná

**Tesná** je potok v regióne Horehronie, v území obce Pohorelá v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Nízke Tatry. Ústi do Kopanického potoka. Od sútoku zdrojníc po ústie má dĺžku . Rád toku IV. 
## Sútok zdrojníc
Vodný tok *Tesná* vzniká sútokom zdrojníc v  v lesnom extraviláne v severovýchodnej časti územia obce Pohorelá, v blízkosti lesa *Ochranná hora*, severovýchodne od intravilánu obce, v okrese Brezno. Severná zdrojnica pramení v ; má dĺžku . Severovýchodná zdrojnica pramení v ; má dĺžku . 

## Opis toku
*Tesná* tečie od sútoku zdrojníc juhozápadným smerom cez lesný extravilán územím obce Pohorelá, pravým brehom obteká les *Ochranná hora*, pravým brehom obteká les *Cigánka*, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  priberá ľavostranný prítok Skalný potok, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, ústi v extraviláne do vodného toku Kopanický potok ako jeho pravostranný prítok. Kopanický potok ďalej ústi do Hrona. *Tesná* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Vzniká, tečie a ústi do vodného toku Kopanický potok v území obce Pohorelá. Patrí do geomorfologického celku Nízke Tatry do ich geomorfologického podcelku Kráľovohoľské Tatry. Vodný tok *Tesná* má prítok Skalný potok a jeden bezmenný prítok. Krátky úsek vodného toku pri jeho oboch prameňoch zdrojníc  leží v Národnom parku Nízke Tatry a samotný vodný tok od sútoku zdrojníc po ústie vodného toku leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Tesná* má pôvod pravdepodobne v terénnom názve *Tesná*, s nejasnou lokalizáciou s významom *úzky, málo priestranný*. Jednočlenné toponymum bolo prenesené na vodný tok ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Tesná* bol štandardizovaný v roku 1987. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Tesná* je jedinečným hydronymom (december 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Nízkych Tatrách
Kategória:Vodné toky v Kráľovohoľských Tatrách
Kategória:Pohorelá
Kategória:Povodie Hrona
Zemiakové pivnice v Liptovskej Tepličke

**Zemiakové pivnice v Liptovskej Tepličke** sú skupina stoviek koreňových pivníc nachádzajúcich sa v obci Liptovská Teplička v okrese Poprad v Prešovskom kraji na Slovensku. Pivnice sú známe svojou podobnosťou s domčekmi hobbitov z filmovej trilógie Pán prsteňov. Používajú sa na skladovanie zemiakov a inej zeleniny.

Pivnice sa odovzdávajú z generácie na generáciu a ich pôvod je spojený so založením obce. Najstaršia zmienka o obci pochádza z roku 1634. V Liptovskej Tepličke existuje približne 419 pivníc.

## História
Najstaršia zdokumentovaná zmienka o výstavbe pivníc pochádza z roku 1634, pravdepodobne boli postavené spolu so samotnou dedinou. Finančné príjmy obyvateľov v horskej oblasti pochádzali z činností, ako je ťažba dreva, poľnohospodárstvo a chov hospodárskych zvierat. Dedina je známa svojimi unikátnymi pivnicami na skladovanie zemiakov, ktoré sú vykopané vertikálne do zeme a vraj sú v Európe a vo svete raritou.

## Popis
V dedine sa zemiakové pivnice vykopávajú vertikálne do zeme, dosahujúc hĺbku približne 2,5 až 3 metre a vyznačujú sa hruškovitým tvarom, ktorý sa smerom nahor zužuje. Jamu pokrýva zrubová strieška, navrchu pokrytá vrstvou hliny a machu. Strechu s miernym sklonom podopierajú malé dvierka integrované do nosných stĺpikov.

Pivnice sa nachádzajú pod vrcholom zvaným Turnička. Počas zimy je vchod do pivnice utesnený slamou. Teplota v pivniciach je stabilne v rozsahu , vďaka čomu si zemiaky alebo uskladnená zelenina udržiavajú svoju kvalitu a čerstvosť po celý rok. Do jednej pivnice sa zmestí približne 30 vriec zemiakov.

## Galéria

Liptovská Teplička - pivničky (2).JPG
Liptovská Teplička - pivničky (3).jpg
Liptovská Teplička - pivničky (4).jpg


## Referencie

Kategória:Liptovská Teplička
Ça c'est Paris

**Ça c'est Paris** môže byť:

* pieseň z roku 1927, pozri ''Ça c'est Paris'' (pieseň)
* francúzska televízna miniséria z roku 2024, pozri ''Ça c'est Paris !'' (miniséria)
* francúzska televízna relácia, pozri ''Ça c'est Paris'' (relácia)

## Referencie
Marusov potok

**Marusov potok** je krátky vodný tok v Kysuckej vrchovine a Javorníkoch na území okresu Kysucké Nové Mesto. Je ľavostranný prítok Kysuce, má dĺžku približne 2,2 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na západnom okraji Kysuckej vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Vojenné, na západných svahoch Marusovho vrchu (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v nesúvislom lesnom poraste tečie juhozápadným smerom, stekajúc do nevýrazného údolia. Onedlho opúšťa Kysuckú vrchovinu a pokračuje územím Javorníkov, podcelkom Nízke Javorníky a ich časťou Kysucká kotlina. Neďaleko miestnej krížovej cesty sa stáča na severozápad a vytvárajúc oblúk pokračuje okrajom riedkeho porastu postupne na juhozápad. Pod Latinovým vrchom () priberá svoj najvýznamnejší, pravostranný prítok z lokality Mičova jama. Okrajom farmy pokračuje do intravilánu Kysuckého Lieskovca, kde sa stáča na západ a tečie severným okrajom zástavby. Na okraji obce sa stáča na severozápad, križuje cestu I/11 a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Marusov potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Kysucký Lieskovec v okrese Kysucké Nové Mesto v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucká vrchovina, Vojenné
* Javorníky, Nízke Javorníky, Kysucká kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Kysuckej vrchovine
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Kategória:Kysucký Lieskovec
Clostridium pasteurianum

***Clostridium pasteurianum*** (predtým známe ako *Clostridium pastorianum*) je baktéria, ktorú objavil ruský mikrobiológ Sergej Vinogradskij v roku 1890. Bol to prvý objavený voľne žijúci (nesymbiotický) mikroorganizmus, ktorý bol schopný fixácie dusíka zo vzduchu.

## Význam
*Clostridium pasteurianum* je producentom karboxylových kyselín. Tento mikroorganizmus je schopný premeniť sacharidy na butyrát, acetát, oxid uhličitý a molekulárny vodík prostredníctvom kvasenia. Podobne ako *[[Clostridium acetobutylicum]]*, aj *Clostridium pasteurianum* je schopné produkovať solventy (etanol, laktát a butanol) namiesto kyselín pri niektorých rastových podmienkach. Prebehlo niekoľko pokusov o dokumentáciu týchto rastových podmienok, avšak stále nie je jasné, či podmienky, ktoré viedli k výhodnej produkcii solventov u *C. acetobutylicum*, hrajú podobnú dôležitú úlohu i v regulácii metabolizmu *C. pasteurianum*. *C. pasteurianum* i *C. acetobutylicum* spôsobujú dozrievanie konzervovaného ovocia a nerastú pri pH nižšom než 3,7.

## Taxonómia
Tento mikroorganizmu pôvodne pomenoval Vinogradskij a písanie jeho meno bolo neskôr upravené na aktuálnú podobu.

## Morfológia a fyziológia
*Clostridium pasteurianum* je veľký, grampozitívny bacil, ktorý tvorí spóry. Žije v pôde a je to obligátny anaerób. *C. pasteurianum* je mezofil.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Grampozitívne baktérie
Kategória:Clostridium
Oľga Farkasová

**Oľga Farkasová**, rod. **Táborská** (* 23. január 1875, Malacky† po roku 1945) bola slovenská prekladateľka a pedagogička, ktorá do maďarčiny prekladala z českej, slovenskej, nemeckej a francúzskej literatúry a ako spolková činovníčka sa aktívne zasadzovala o maďarsko-slovenskú kultúrnu spoluprácu.

## Život
Narodila sa v rodine Františky Táborskej, rod. Mayerovej a úradníka Ferdinanda Táborského. Absolvovala štúdium na učiteľskom ústave v Bratislave a na Alžbetínskom ústave v Budapešti. Ako učiteľka pôsobila na ľudovej škole v rodných Malackách, po roku 1918 na maďarskej meštianskej škole v Šamoríne, pričom začiatkom 40. rokov sa presťahovala do Budapešti.

Do roku 1933 publikovala odborné príspevky v pedagogickom časopise *Magyar Tanügy*, ktorého zodpovedným redaktorom bol jej manžel Július Farkas, taktiež učiteľ šamorínskej meštianskej školy. Písala kratšie prozaické útvary v maďarčine a do maďarčiny prekladala diela z českej, slovenskej, nemeckej a francúzskej literatúry. Ako členka Slovenskej ligy a funkcionárka na Slovensku pôsobiacich maďarských učiteľských spolkov Szlovenszkói magyar tanítók haladó csoportja a A Csehszlovák Köztársaság tanító szövetségének magyar csoportja aktívne propagovala maďarsko-slovenskú kultúrnu spoluprácu.

## Osobný život
Zosobášila sa s Júliusom Farkasom (* 1888† 1936), ktorý bol taktiež učiteľom.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Narodenia 23. januára
Kategória:Narodenia v 1875
Kategória:Osobnosti z Malaciek
Kategória:Uhorskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Táborský

**Táborský** (prechýlene: **Táborská**) je slovenské priezvisko.

## Známi nositelia
* Jan Táborský (iné priezvisko: Táborita; ?1596), náboženský spisovateľ a evanjelický kňaz
* Miroslav Táborský (* 1959), český herec
* Vladimír Táborský (* 1944), bývalý česko-slovenský futbalista, futbalový tréner, manažér a športový publicista
* Oľga Farkasová, rod. Táborská (1875po 1945), slovenská prekladateľka a pedagogička

## Referencie

Kategória:Priezviská na Slovensku
Táborská

**Táborská** môže byť:

* prechýlený tvar priezviska Táborský, pozri Táborský
* Táborská ulica
Karolína Mária Margaréta Kozičová

**Karolína Mária Margaréta Kozičová**, rod. **Helleová** (iný zápis priezviska: **Kozicsová**; * 21. september 1837, Prešporok† 9. apríl 1899, Prešporok) bola fotografka, ktorá po svojom manželovi Eduardovi Nepomukovi Kozičovi vlastnila a viedla významný fotografický ateliér v Prešporku (od roku 1919 nazývanom Bratislava).

## Život
Narodila sa v rodine Alžbety Helleovej, rod. Tamovej (* 1809† 1879) a Antona Helleho (* 17991849), pričom mala ôsmich bratov a tri sestry. Začínala ako pomocníčka a asistentka fotografa Eduarda Nepomuka Koziča (* 1829† 1874), majiteľa ateliéru Kozics Ede, k. u. k. Hoflieferant v Prešporku (Bratislave) od roku 1850, s ktorým sa v roku 1855 zosobášila a tiež sa naplno začala venovať fotografii. Spolu so svojím manželom sa zúčastňovala zahraničných ciest a svoje práce prezentovala na medzinárodných fotografických výstavách.

Od roku 1874, teda po manželovej smrti, bola majiteľkou ateliéru. Ovládala všetky technické a laboratórne práce, pričom dbala o rozvoj techniky a zariadenia ateliéru v súlade s potrebami doby. V roku 1893 zaviedla používanie platinotypie. Zomrela v apríli 1899, pričom ateliér prevzal jej syn, maliar, ilustrátor a fotograf František Eduard Anton Kozič (* 1864† 1900) a po ňom jej dcéra, maliarka a fotografka Eleonóra Karolína Ema Kozičová (* 1856† po roku 1926). Okrem ich dvoch mala Karolína Kozičová ešte jedného syna a jednu dcéru.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 
* 

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí fotografi
Kategória:Slovenskí portrétni fotografi
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2023

**Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale žien** **2023** je procesom, ktorý určil 30 tímov, ktoré sa spolu s Austráliou a Novým Zélandom ako usporiadateľskými krajinami kvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2023.

## Prideľovanie miest

## Kvalifikácie konfederácií

### AFC

* Kvalifikované tímy:
** Austrália
** Čína
** Japonsko
** Filipíny
** Južná Kórea
** Vietnam

Na majstrovstvá sveta sa kvalifikovali tímy, ktoré sa dostali do semifinále (Čína, Japonsko, Južná Kórea a Filipíny). Tímy, ktoré boli vyradené vo štvrťfinále hrali play-off o postup. Víťazný tím sa kvalifikoval (Vietnam) a zvyšné dva tímy postúpili do interkontinentálneho play-off. Keďže sa Austrália kvalifikovala automaticky ako usporiadateľ, play-off nehrala.

#### Vyraďovacia fáza

#### Play-off o postup na MS

Zdroj.

### CAF

* Kvalifikované tímy:
** Maroko
** Nigéria
** Juhoafrická republika
** Zambia

4 najlepšie tímy (Maroko, Nigéria, Juhoafrická republika a Zambia) Afrického pohára národov 2022 sa kvalifikovali na majstrovstvá sveta. 4 tímy, ktoré vypadli v štvrťfinále hrali o postup do interkontinentálneho play-off.

#### Vyraďovacia fáza

#### O postup do interkontinentálneho play-off

Zdroj.

### CONCACAF

* Kvalifikované tímy:
** Spojené štáty
** Jamajka
** Kanada
** Kostarika
** Haiti
** Panama

8 tímov bolo rozdelených do dvoch skupín a dva najlepšie tímy z každej skupiny (Spojené štáty, Jamajka, Kanada a Kostarika) sa kvalifikovalo na majstrovstvá sveta. Tímy na tretích miestach (Haiti a Panama) postúpili do interkontinentálneho play-off.

Zdroj.

### CONMEBOL

* Kvalifikované tímy:
** Argentína
** Brazília
** Kolumbia

Na majstrovstvá sveta sa kvalifikovali finalisti (Brazília a Kolumbia) a tím na treťom mieste (Argentína) na Majstrovstvách Južnej Ameriky 2022. Tím na štvrtom mieste (Paraguaj) a na piatom miest (Čile) postúpili do interkontinentálneho play-off.

Zdroj.

### OFC

* Kvalifikovaný tím:
** Nový Zéland

Nový Zéland sa kvalifikoval automaticky na majstrovstvá sveta ako usporiadateľ. Víťaz Majstrovstiev Oceánie 2022 postúpil do interkontinentálneho play-off.
Zdroj.

### UEFA

* Kvalifikované tímy:
** Anglicko
** Dánsko
** Francúzsko
** Nemecko
** Taliansko
** Holandsko
** Nórsko
** Portugalsko
** Írsko
** Španielsko
** Švédsko
** Švajčiarsko

* Skupinová fáza: 51 tímov bolo rozdelených do 9 skupín. V skupinách hral každý s každým a víťazný tím v každej skupine postúpil na majstrovstvá sveta. 
* Play-off: 9 tímov, ktoré skončili na druhých miestach v skupinách, hralo vyraďovaciu fázu. Z nich 3 najlepšie tímy (nerátali sa výsledky proti tímom na 6. mieste v skupine) vstúpili do play-off až v druhom kole. Dva najlepšie tímy z play-off postúpili na majstrovstvá sveta a tretí tím postúpil do interkontinentálneho play-off.

#### Skupinová fáza

#### Play-off

##### Poradie víťazných tímov play-off

Zdroj.

### Interkontinentálna play-off
**Skupina A**

**Skupina B**

**Skupina C**

Zdroj.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá sveta vo futbale žien
Mestská hromadná doprava v Kysuckom Novom Meste

**Mestská hromadná doprava v Kysuckom Novom Meste** je sieť liniek mestskej hromadnej dopravy v Kysuckom Novom Meste, ktorú prevádzkuje spoločnosť SAD Žilina. Služby MHD sú poskytované na 2 autobusových linkách s označením 102 a 103. Linky vykonávajú len niekoľko spojov ráno a popoludní iba v pracovných dňoch, prevažne len v čase školského vyučovania.

Od júla 2022 je MHD v Kysuckom Novom Meste súčasťou IDS ŽSK.

## Linky

## Referencie

Kategória:Kysucké Nové Mesto
Kysucké Nové Mesto
Kategória:Doprava v okrese Kysucké Nové Mesto
Bartolomej Kunc

JUDr. **Bartolomej Kunc** (* 4. október 1927, Ždaňa† 12. december 1996, Bratislava) bol slovenský právnik, verejný činiteľ a poslanec NR SR.

## Životopis
Absolvoval štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Zo štúdia bol v roku 1950 vylúčený pre politické dôvody. Do roku 1963 pracoval v Štátnej banke Československej. Právnické štúdium dokončil v roku 1966. Následne pracoval ako výskumný pracovník v Ústave ekonomiky a organizácie stavebníctva, kde zotrval do roku 1985. Jeho ďalším pôsobiskom bol Inštitút riadenia pri Vláde SSR v Bratislave. Jeho odborným zameraním boli riadiace a organizačné procesy a hospodárske právo.

Po roku 1989 sa zapojil do spoločenských a politických aktivít. Vo vláde Jána Čarnogurského bol vedúcim úradu vlády a poradcom podpredsedu SNR. V roku 1991 bol jedným zo signatárov Výzvy za zvrchované Slovensko, čo viedlo k jeho odvolaniu z pozície vedúceho úradu vlády. Za Slovenské kresťanskodemokratické hnutie kandidoval do SNR v parlamentných voľbách v roku 1992. Zo Slovenského kresťanskodemokratického hnutia, ktoré sa neskôr premenovalo na Kresťanskú sociálnu úniu, v roku 1994 odišlo viacero významných predstaviteľov do Slovenskej národnej strany, vrátane B. Kunca. V parlamentných voľbách v roku 1994 bol za SNS zvolený za poslanca NR SR vo Východoslovenskom volebnom kraji. V parlamente zasadal v ústavnoprávnom výbore, mandátovom a imunitnom výbore a vo výbore pre nezlúčiteľnosť funkcií štátnych funkcionárov. Zomrel náhle 12. decembra 1996. pochovaný je na Cintoríne Slávičie údolie v Bratislave. 

## Referencie

Kategória:Osobnosti zo Ždane
Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici SNS (1990)
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Drozdov potok

**Drozdov potok** je krátky vodný tok v Kysuckej vrchovine na území okresov Kysucké Nové Mesto a Čadca. Je ľavostranný prítok Kysuce, má dĺžku približne 2,4 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na severozápade Kysuckej vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Vojenné, na severných svahoch Marusovho vrchu (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v oblasti riedkeho nesúvislého lesného porastu tečie severným smerom, stekajúc nevýrazným údolím. V strednej časti priberá významný pravostranný prítok z lokality Rovne, ktorý niektoré podklady pokladajú za hlavný tok Drozdovho potoka. Stáča sa na severozápad a priberá menší ľavostranný prítok spod Kýčerky a vzápätí aj významný pravostranný potok zo svahov Hladkého vrchu (). Popod Kýčerku pokračuje na severozápad, okrajom obtekajúc osadu Nižné Vane. Údolím tečie oblasťou nesúvislého lesného porastu a okrajom osady Drozdovci smeruje k okraju pohoria. V osade Michálkovci križuje hlavnú cestu do Krásna nad Kysucou a onedlho aj cestu I/11. Na dolnom toku tečie na okraji Kysuckej vrchoviny krátko nivou rieky Kysuca, do ktorej ústí v blízkosti Dunajova, v nadmorskej výške približne  Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Drozdov potok pramení a v hornej časti preteká katastrálnym územím obce Kysucký Lieskovec v okrese Kysucké Nové Mesto, následne tvorí hranicu s obcou Klubina a pokračuje hranicou katastrov obce Dunajov a mesta Krásno nad Kysucou, všetko už v okrese Čadca v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucká vrchovina, Vojenné

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Kysuckej vrchovine
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Kysucký Lieskovec
Kategória:Dunajov
Kategória:Krásno nad Kysucou
Kategória:Klubina
Turistická značkovaná trasa číslo 5403

**Turistická značkovaná trasa číslo 5403** je zelená trasa v Strážovských vrchoch a v pohori Žiar. Vedie z Čičmian do Jasenova. Dĺžka trasy je 24,2 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

5403
5403
Srbské národné ženské futbalové družstvo

**Srbské národné ženské futbalové družstvo** reprezentuje Srbsko na medzinárodných ženských futbalových súťažiach.

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta

### Majstrovstvá Európy

### Liga národov

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Futbal v Srbsku
Kategória:Srbské národné družstvá
Pampúch

**Pampúch** alebo **pampúšik** (staršie: *pampúšok*; nárečovo: *pampúška*, *pampuška*, *pankúšok*, *pankušok*, *pankúška*) môže byť:
* šiška ako múčnik, pozri šiška (múčnik)
* fánka
* skrátene: zemiakový pampúch
* prenesene: niečo nadýchané, napuchnuté, nežiadúco zväčšené; niečo malé a tučné
* expresívne:
** bucľaté dieťa, pozri bucľatosť a dieťa
** dôverné oslovenie blízkej osoby

**Pampúch** môže byť nárečovo aj: tučný, ťažkopádny, pomalý človek, pozri napr. obezita

**Pampúšik** môže byť aj:
* zdrobnenina slova pampúch (t. j. najmä malá šiška, malá fánka alebo malý zemiakový pampúch)
* ľudovo: druh múčneho jedla so sladkou (makovou, orechovou) posýpkou, pozri pampúšik (so sladkou posýpkou)

## Zdroje
* pampúch, pampúšik. in: Krátky slovník slovenského jazyka 2020
* JÓNA, E. Šišky a pampúšky. in: Slovenská reč 2/1961. S. 120, 121
* pampúch, pampúšok. in: Slovník slovenského jazyka (Peciar)
* pampúch, pampúšik. in: Slovník súčasného slovenského jazyka
* pampúch, pampúšik. in: Slovník slovenských nárečí
Eleonóra Karolína Ema Kozičová

**Eleonóra Karolína Ema Kozičová** (iný zápis priezviska: **Kozicsová**; * 3. október 1856, Prešporok† po roku 1926) bola fotografka a maliarka. Bola dcérou Karolíny Márie Margaréty Kozičovej, rod. Helleovej a Eduarda Nepomuka Koziča a sestrou Františka Eduarda Antona Koziča (18641900), po ktorých v rokoch 19001926 vlastnila a viedla významný fotografický ateliér v Prešporku (od roku 1919 nazývanom Bratislava).

## Život
Narodila sa ako jedna z dvoch dcér, resp. štyroch súrodencov v rodine fotografky Karolíny Márie Margaréty Kozičovej, rod. Helleovej (* 1837† 1899) a jej manžela Eduarda Nepomuka Koziča (* 1829† 1874). Jedným z jej bratov bol František Eduard Anton Kozič (* 1864† 1900), ktorý obdobne pôsobil ako maliar, ilustrátor a fotograf.

Eleonóra Kozičová vyštudovala maliarstvo a fotografiu, pričom fotografickú prax získala v rodinnom ateliéri. Jeho správu po smrti jej otca v roku 1874 prevzala jej matka Karolína, následne po jej úmrtí v roku 1899 ateliér prevzal Eleonórin brat František, ktorý však zakrátko zomrel a teda v roku 1900 vlastníctvo a vedenie ateliéru prebrala Eleonóra.

Fungoval pod zavedeným názvom z roku 1850 „Kozics Ede“, ku ktorému v roku 1910 pribudlo označenie „k. u. k. Hoflieferant“ (teda ), keďže nadobudol možnosť poskytovať služby cisárskemu dvoru vo Viedni. V tomto roku Eleonóra Kozičová do firmy pribrala spoločníka (čím sa zmenil základný názov na „Kozics – Valentík“), s ktorým podnikala až do roku 1925, pričom v roku 1926 ateliér predala českej fotografickej firme „Boček & Valentík“.

Počas jej pôsobenia firma mala viacerých fotografických zamestnancov, keďže okrem tradičnej portrétnej a pohľadnicovej tvorby sa zamerala aj na reportážnu fotografiu z rôznych kultúrnych, štátnych, politických a iných podujatí v meste. Ako uvádza *[[Biografický lexikón Slovenska]]* (V. zväzok, 2013), *„*[z]*aujala novátorsky poňatými snímkami“* ako napr. snímkami interiéru a strojového zariadenia nového prešporského mlyna (1912), požiaru Židovskej ulice a Podhradia (1913) a celkovými pohľadmi na mesto z Dómu svätého Martina. Vo svojej maliarskej tvorbe sa zameriavala na portréty a sakrálne diela.

## Poznámky


## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 
* 

Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí fotografi
Kategória:Slovenskí portrétni fotografi
Kopanický potok

**Kopanický potok** môže byť:

* prítok Hlavinky, pozri Kopanický potok (prítok Hlavinky)
* prítok Hrona, pozri Kopanický potok (prítok Hrona)
* prítok Kováčovského potoka, pozri Kopanický potok (prítok Kováčovského potoka)
Clostridium acetobutylicum

[náhľad|183x183bod|[Chajim Weizmann]]

***Clostridium acetobutylicum***, ATCC 824, je komerčne cenná baktéria, ktorá sa niekedy označuje i ako „**Weizmannov organizmus**“ podľa ruského biochemika židovského pôvodu Chajima Weizmanna. Weizmann použil túto baktériu v roku 1916 ako biochemický nástroj, pomocou ktorého vtedy naraz vyrobil acetón, etanol a ''n''-butanol zo škrobu. Táto metóda, ktorá sa neskôr začala označovať ako „ABE fermentácia“ (podľa názvov vznikajúcich látok), posyktuje acetón, *n*-butanol a etanol v pomere 3:6:1. Acetón bol dôležitý počas vojny pri výrobe výbušniny korditu. Po vojne sa však dôležitejším produktom stal *n*-butanol. Vyrobené látky sa používali na výrobu paliva pre vozidlá a taktiež na výrobu syntetického kaučuku.

Na rozdiel od kvasiniek, ktoré sú schopné spracovať len niektoré cukry na etanol a oxid uhličitý, sú *C. acetobutylicum* a iné druhy *Clostridium* schopné spracovať srvátku, cukry a sacharidy (v prípade *C. acetobutylicum* pentózy, hexózy, oligosacharidy a polysacharidy, ale nie celulózu), škrob a možno i niektoré typy lignínu, vďaka čomu sú schopné produkovať ''n''-butanol, kyselinu propiónovú, dietyléter a glycerol.

## Využitie v bioinžinierstve
V roku 2008 bol jeden kmeň ''Esherichia coli'' geneticky modifikovaný tak, aby synstetizoval *n*-butanol; gény, ktoré na to boli použité, pochádzali z *Clostridium acetobutylicum*. V roku 2013 bola opísaná prvá mikrobiálna produkcia alkánov s krátkymi reťazcami, čo predstavuje významný krok k výrobe benzínu. Jeden z kľúčových enzýmov, reduktáza mastných acyl-CoA, pochádzal z *Clostridium acetobutylicum*.

## Referencie

## Ďalšia literatúra

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Pozri aj
* ABE fermentácia
* Acetón
* ''Clostridium beijerinckii''
* ''n''-butanol
* Etanol

## Zdroj

Kategória:Biopalivá
Kategória:Grampozitívne baktérie
Kategória:Clostridium
Žeriavka

**Žeriavka** je vodný tok v Javorníkoch na území okresu Kysucké Nové Mesto. Je ľavostranný prítok Súľkovho potoka v povodí Kysuce, má dĺžku približne 3,6 km a je tokom VI. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na východe Javorníkov, v geomorfologickom podcelku Nízke Javorníky a časti Ochodnická vrchovina, na južnom úbočí vrchu Tábor (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v riedkom, nesúvislom lesnom poraste tečie južným smerom. Onedlho prijíma menší pravostranný prítok spod Šajdovho vrchu () a vteká do intravilánu Kysuckého Nového Mesta. Priberá malý potok zo svahov Stránskeho vrchu () a z Ochodnickej vrchoviny prechádza do Kysuckej kotliny. Stáča sa na juhovýchod a sledujúc ulicu vedie do centra mesta, kde križuje cestu do Nesluše a pokračuje na juhozápad. Tečie priemyselnou časťou mesta, opúšťa jeho intravilán a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Súľkovho potoka v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Žeriavka pramení a preteká iba územím Kysuckého Nového Mesta v rovnomennom okrese v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucká kotlina, Ochodnická vrchovina
* Javorníky, Nízke Javorníky

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Javorníkoch
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Kategória:Kysucké Nové Mesto
Eva Slavkovská

PhDr. **Eva Slavkovská,** CSc. (* 17. júl 1942, Bratislava) je slovenská historička, pedagogička a bývalá politička SNS.

## Životopis
Absolvovala štúdium na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (odbor história – slovenský jazyk). Od roku 1964 pôsobila ako učiteľka na základnej škole a následne na učňovskej škole v Bratislave. V roku 1967 prešla na Strednú ekonomickú školu v Nitre. Od roku 1969 získala titul doktor filozofie. V roku 1979 obhájila kandidátsku prácu v Historickom ústave Slovenskej akadémie vied, kde pôsobila ako samostatná vedecká pracovníčka. Vyšlo jej viacero vedeckých štúdií, ako aj vedecko-populárnych prác. Bola vystupujúcou na viacerých domácich i zahraničných vedeckých podujatiach.

Po roku 1989 sa začala angažovať v Slovenskej národnej strane. V 90. rokoch pôsobila ako okresná predsedníčka strany Bratislava IV, členka predsedníctva strany a v rokoch 19941995 ako prvá podpredsedníčka strany.

V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 bola zvolená za poslankyňu NR SR za SNS. V III. vládnom kabinete Vladimíra Mečiara (1994 – 1998) pôsobila ako ministerka školstva. Za poslankyňu NR SR bola zvolená aj v parlamentných voľbách v roku 1998. Neskôr SNS opustila.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Kategória:Ministri školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky
Kategória:Politici SNS (1990)
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Melánia Kolláriková

Ing. **Melánia Kolláriková** (* 8. august 1943† 8. august 2020) bola slovenská technička a politička, bývalá poslankyňa NR SR.

## Životopis
Absolvovala štúdium na Chemicko-technologickej fakulte Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave. Po ukončení štúdia v roku 1966 pracovala v koncernovom podniku Tesla Rožnov pod Radhoštěm. Neskôr pracovala v Piešťanoch, kde pôsobila ako vedúca oddelenia fotolitografie na vývoji. V 90. rokoch pracovala na Obvodnom úrade Piešťany ako vedúca oddelenia.

Po roku 1989 sa zapojila do politického života. Bola členkou Slovenskej národnej strany, za ktorú bola v parlamentných voľbách v roku 1994 a následne aj v roku 1998 zvolená za poslankyňu NR SR.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Piešťan
Kategória:Slovenské političky
Kategória:Politici SNS (1990)
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Kategória:Absolventi Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Angela Štefániková

MUDr. **Angela Štefániková** (* 23. január 1954) je slovenská lekárka a bývalá poslankyňa NR SR.

## Životopis
V parlamentných voľbách v roku 1992 bola zvolená za poslankyňu NR SR za SNS. Mandát nadobudla až dodatočne, 22. septembra 1993 po zániku mandátu poslanca Petra Sokola. V tomto období pôsobila ako posudková lekárka v Regionálnej národnej poisťovni v Trnave. V parlamente zotrvala do predčasných parlamentných volieb v roku 1994.

Dlhodobo pôsobila aj v komunálnej politike. V komunálnych voľbách v roku 1990, 1998 a 2010 bola zvolená za poslankyňu mestského zastupiteľstva v Trnave.

## Referencie

Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenské političky
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Politici SNS (1990)
Kategória:Poslanci NR SR (1992 – 1994)
Mária Goldmannová

MUDr. **Mária Goldmannová**, rod. **Sidonová** (* 3. apríl 1899, Trnava† asi 10. marec 1945) bola židovská lekárka pediatrička.

Po zavŕšení štúdia absolvovala pobyty na klinikách v Paríži, Berlína a vo Viedni. V rokoch 19271940 pracovala ako pediatrička v Tatranskej Lomnici, od mája 1934 ordinujúc aj v Poprade. Zaslúžila sa o skvalitnenie zdravotnej starostlivosti o deti a mládež, pričom sa angažovala aj v spolkovej činnosti ako funkcionárka Jugendfürsorge a pokladníčka Spolku spišských lekárov a lekárnikov.

V súvislosti s rasovou perzekúciou v Slovenskej republike jej bola v roku 1940 zakázaná lekárska činnosť, no bola zapísaná na tzv. žltej legitimácii, ktorá ju od roku 1942 oprávňovala vykonávať prax. V septembri 1944 bola odvlečená z Trnavy do koncentračného tábora Gusen, kde ju nacisti zavraždili.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Trnavy
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí pediatri
Kategória:Lekári židovského pôvodu
Kategória:Obete holokaustu
Kategória:Väzni koncentračného tábora Mauthausen
Heľpiansky potok (prítok Hrona)

**Heľpiansky potok** je potok v regióne Horehronie, v území obce Heľpa v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Horehronské podolie. Ústi do Hrona. Má dĺžku . Rád toku III. 
## Prameň
Vodný tok *Heľpiansky potok* pramení v  v severovýchodnom kúte intravilánu, v centrálnej časti územia obce Heľpa, v mokradi pri ulici *Pod Pustinou*, v okrese Brezno. 
## Opis toku
*Heľpiansky potok* tečie od prameňa juhozápadným smerom cez intravilán územím obce Heľpa, v  podteká *Čaneckého ulicu*, v  podteká *Krížnu ulicu*, tečie popri *Studničnej ulici*, v  podteká *Jánošíkovu ulicu*, ľavým brehom obteká areál športového štadióna, v  podteká *Hlavnú ulicu* a zároveň susedstvo *Studničnej ulice* nahrádza *Tichou ulicou*, v  podteká *Hronskú ulicu*, v  naproti čistiarni odpadových vôd, ktorá leží na ostrove Hrona, ústi do ramena Hrona ako jeho pravostranný prítok. Hron ďalej ústi do Dunaja. *Heľpiansky potok* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení, tečie a ústi do Hrona v území obce Heľpa. Patrí do geomorfologického celku Horehronské podolie do jeho geomorfologického podcelku Heľpianske podolie. Vodný tok *Heľpiansky potok* nemá prítok. Celý vodný tok leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Heľpiansky potok* má pôvod v názve obce Heľpa, na území ktorej potok pramení, preteká a ústi. Názov obce Heľpa s vývojom 1551 *Helpe* →1808 *Helpa* → 1920 *Heľpa* má pôvod v nárečovom *helépať, heľpať* vo význame *na istý čas opúšťať svoju osadu za prácou do okolia*. Rozšírením slovného základu *Heľpa* o formant prídavného mena *-iansky* a po kombinácii  so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Heľpiansky potok* s významom *potok patriaci [[Heľpa|Heľpe]], potok tečúci v priestore obce Heľpa*, ktoré bolo prenesené na vodný tok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Heľpiansky potok* bol štandardizovaný v roku 2020. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Heľpiansky potok* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku sú dva vodné toky s týmto štandardizovaným názvom (december 2025). Nie veľmi šťastná štandardizácia názvov dvoch potokov homonymným názvom *Heľpiansky potok* ležiacich vo vzájomnej blízkosti na území obce *Heľpa* spôsobuje občas kolíziu v aplikačnej praxi.

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Horehronskom podolí
Kategória:Heľpa
Kategória:Povodie Hrona
Majstrovstvá Ázie vo futbale žien

**Majstrovstvá Ázie vo futbale** (alebo aj **Ázijský pohár**)  je futbalová súťaž ázijských národných tímov, ktorú organizuje Ázijska futbalová konfederácia. 

Väčšina ročníkov medzi rokmi 1991 až 2026 slúžili aj ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta.

Turnaj sa pôvodne konal každé 2 roky (v osemdesiatych rokov každé 3 roky) a od ročníka 2010 každé 4 roky. Od ročníka 2022 sa rozšíril z 8 na 12 finalistov.

20. augusta 2023 AFC rozhodla posunúť Majstrovstvá Ázie na nepárne roky mimo rokov kedy sa konajú Majstrovstvá sveta, takže turnaji 2026 bude ďalší turnaj v roku 2029 namiesto 2030.

13. septembra 2024 AFC oznámila, že zmení formát ženských súťaží. Majstrovstvá Ázie od roku 2031 už nebudú slúžiť ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta, ale od roku 2028 ako kvalifikácia na Olympijské hry.

## Trofej
Trofej na tento turnaj vyrába londýnska firma Thomas Lyte. Má 5,5 kg, výšku 52,5 cm a je vyrobená zo sterlingového striebra. Prvýkrát ju predstavili v roku 2018

## Formát
Všetkých 47 členov AFC môže súťažiť v kvalifikácii na turnaj. Od roku 2022 sa na finálový turnaj kvalifikuje 12 tímov spolu s usporiadateľom, 3 najlepšie tímy z predchádzajúceho ročníka a 8 tímov z kvalifikácie.

## Výsledky

## Prehľad medailistov

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Futbalové súťaže v Ázii
Kategória:Medzinárodné ženské futbalové súťaže
Taiwanské národné ženské futbalové družstvo

**Taiwanské národné ženské futbalové družstvo** reprezentuje Taiwan na medzinárodných ženských futbalových súťažiach. Vzniklo v polovici sedemdesiatych rokov. Momentálne tím patrí pod Ázijskú futbalovú konfederáciu a Východoázijskú futbalovú federáciu, no v minulosti patril niekoľko rokov pod Futbalovú konfederáciu Oceánie.

Na Majstrovstvá sveta sa kvalifikovali raz a to v roku 1991, kde vypadli vo štvrťfinále. Najbližšie k tomu mali opäť v ročníku 2023, no prehrali vo štvrťfinále Majstrovstiev Ázie 2022 po penaltách a kvalifikovali sa Filipíny.

Národný tím mal prezývku Mulan podľa historickej postavy, hrdinke, ktorej ambícia reprezentovať svoju rodinu a bojovať za to, v čo verila, ju prinútila rozbiť rodové očakávania. Po predstavení nového loga, na ktorom je vyobrazená modrá straka, im vznikla nová prezývka *Blue Magpies.*

Po rezignácii trénera Chan Hiu Minga sa dočasným hlavným trénerom stal Prasobchoke Chokemor, ktorý predtým pôsobil ako tréner brankárok.

## História

### Ázijská ženská futbalová asociácia
Taiwan bol spolu s Hongkongom, Malajziou a Singapurom zakladajúcim členom Ázijskej ženskej futbalovej asociácie v roku 1968. Debut na Majstrovstvách Ázie mali v roku 1977, ktoré vyhrali. Majsterkami sa stali aj v ďalších dvoch ročníkoch (1980 a 1981). 

V roku 1974 Čína požiadala AFC, aby Taiwanu zakázali súťažiť v medzinárodných súťažiach pod názvom Čínska republika kvôli politike jednej Číny, a tiež o to požiadali aj Ázijskú ženskú futbalovú asociáciu Na Majstrovstvách Ázie 1981 súťažili pod názvom Mulan Taipei. V osemdesiatych rokoch Ázijská ženská futbalová asociácia prešla pod Ázijskú futbalovú asociáciu.

### OFC
Niekoľko rokov bola Taiwanská futbalová asociácia súčasťou Futbalovej konfederácie Oceánie a ženský národný tím Taiwanu vyhral Majstrovstvá Oceánie 1986 a 1989.

### AFC
Do Ázijskej futbalovej asociácie boli znova prijatý v roku 1989. Do roku 1999 sa vždy umiestnili do štvrtého miesta na Majstrovstvách Ázie. V rokoch 2010 až 2018 sa na majstrovstvá ani nekvalifikovali. Až v roku 2018 sa dostali do štvrťfinále.

## Trénerský tím

### História hlavných trénerov

* Chang Teng-yun (張騰雲), (1979)
* Liu Jun-tse (劉潤澤), (1977)
* Kao Yong (高庸), (1981, 1993, 1995 - 1998)
* Chong Tsu-pin (張子濱), (1990 - 1991)
* Chen Ting-hsiung (陳定雄), (1990)
* Hsieh Chih-chun (謝志君), (1994)
* Chang Ming-hsien (張明賢), (1999 - 2002)
* Lu Kuei-hua (呂桂花), (2003 - 2005, 2008)
* Chou Tai-ying (周台英), (2005 - 2006, 2010)
* Toshiaki Imai (今井敏明), (2007)
* Yen Shih-kai (顏士凱), (2012 - 2013, 2018)
* Masayuki Nagira (柳樂雅幸), (2013 - 2017)
* ****Kazuo Echigo (越後和男), (2019 - 2022)
* Yen Shih-kai (顏士凱), (2022 - 2023)
* Chan Hiu Ming (陳曉明), (2023 - 2025)
* Prasobchoke Chokemor (ประสบโชค โชคเหมาะ), (2025 -)

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta

### Majstrovstvá Ázie

### Majstrovstiev Oceánie

### Ázijské hry

### Majstrovstvá EAFF

### Majstrovstvá ASEAN

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Taiwanské národné družstvá
Kategória:Futbal na Taiwane
Marta Herzová-Lorantová

MUDr. **Marta Herzová-Lorantová**, rod. **Radányiová** (* 16. december 1896, Liptovský Svätý Mikuláš† ?) bola židovská lekárka stomatologička, účastníčka Slovenského národného povstania.

V roku 1926 zavŕšila štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a následne v rokoch 19281933 pôsobila ako stomatologička v Trenčíne, potom v Bratislave. V októbri jej úrady vojnovej Slovenskej republiky zakázali výkon lekárskej praxe a v júli 1942 ju preradili do nemocnice v Koncentračnom stredisku a pracovnom tábore pre Židov v Seredi. Po získaní tzv. žltej legitimácie pracovala v Bratislave, kde pôsobila aj po vojne.

Zapojila sa do protifašistického odboja a po vojne bola vyznamenaná Pamätnou medailou Radu SNP.

## Referencie

Kategória:Narodenia 16. decembra
Kategória:Narodenia v 1896
Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí stomatológovia
Kategória:Lekári židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti SNP
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Ukrajinské národné ženské futbalové družstvo

**Ukrajinské národné ženské futbalové družstvo** reprezentuje Ukrajinu na medzinárodných ženských futbalových súťažiach.

Prvým zápasom národného tímu sa hral 30. júna 1992 proti Moldavsku. Pred prvými oficiálnymi zápasmi v kvalifikácii na Majstrovstvá Európy 1995 odohrali ešte 4 priateľské zápasy proti Bielorusku.

Prvým veľkým turnajom, na ktorý na národný tím kvalifikoval boli Majstrovstvá Európy 2009 vo Fínsku.

## Trénerský tím

## Individuálne štatistiky
Hráčky písané hrubým písmom sú aktívne futbalistky.

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta

### Majstrovstvá Európy

### Liga národov

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Futbal na Ukrajine
Kategória:Ukrajinské národné družstvá