open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stanislav Zachar (staviteľ)

**Stanislav Zachar** (* 13. október 1869, Valča, Rakúsko-Uhorsko (dnes Slovensko) – † 12. január 1937, Vrútky, Československo (dnes Slovensko) ) bol významný slovenský staviteľ, jeden zo spoluzakladateľov Matice slovenskej, od roku 1928 držiteľ pápežského vyznamenania radu svätého Silvestra.

## Životopis
Stanislav Zachar sa narodil 13. októbra 1869 v turčianskej obci Valča. Po absolvovaní ľudovej školy v Kláštore pod Znievom študoval staviteľstvo na školách v Budapešti, Viedni a Grazi. Po ukončení štúdií najprv podnikal spoločne s otcom v Kláštore pod Znievom a od roku 1905 mal vlastnú staviteľskú firmu vo Vrútkach, kde aktívne pôsobil aj v komunálnej a spoločenskej oblasti. Bol čestným predsedom rímskokatolíckej autonómnej cirkevnej obce vo Vrútkach a zakladajúcim predsedom tamojšieho Sokola, ako aj spoluzakladateľom a prvým podpredsedom Spolku katolíckeho kultúrneho domu vo Vrútkach. V roku 1863 sa stal jedným zo spoluzakladateľov Matice slovenskej v Martine.

Vo svojom pôsobisku zomrel 12. januára 1937 a je pochovaný v rodinnej hrobke na vrútockom cintoríne.

## Dielo
Medzi jeho najznámejšie diela patrí stavba druhej budovy Matice slovenskej v Martine a viacero verejných budov v meste Vrútky (obecný dom, robotnícky dom, synagóga, kolónia železničiarskych obytných domov, rímskokatolícky kostol). Bol autorom viacerých železničných objektov na trase Košicko-bohumínskej železnice a na trati Vrútky - Budapešť. Na území Slovenska postavil okolo 50 kostolov, za čo mu v roku 1928 udelil pápež Pius XI. Rad svätého Silvestra (vyznamenanie za zásluhy o Svätý stolec). 

Súbor:Martin74.JPG|Druhá budova Matice slovenskej v Martine, projekt: J. Palkovič, staviteľ: S. Zachar (1925)
Súbor:Vrútky20.JPG|Bývalá synagóga vo Vrútkach, projekt a výstavba: S. Zachar (1910)
Súbor:Vrútky07.JPG|Farský kostol sv. Jána Krstiteľa vo Vrútkach, projekt: Jozef Pfinn, staviteľ: S. Zachar (1905)
Súbor:Vrútky09.JPG|Bývalý Obecný dom, dnes Mestský úrad vo Vrútkach, staviteľ: S. Zachar (1926)


## Referencie

Kategória:Slovenskí stavitelia
Kategória:Osobnosti z Valče
Olga Havlová

**Olga Havlová**, rodená **Šplíchalová** (* 11. júl 1933, Praha – † 27. január 1996, Praha), bola prvá manželka česko-slovenského a českého prezidenta Václava Havla, prvá dáma Česko-Slovenska a Česka.

## Osobný život
Narodila sa v Prahe na Žižkove v početnej rodine. Vyučila sa v Baťovej továrni, kde neskôr pracovala. S Václavom Havlom sa spoznala v roku 1953, známosť nadviazali o tri roky neskôr. Vydala sa za neho v roku 1964. V rokoch 1961 až 1969 bola uvádzačkou v Divadle Na Zábradlí, kde v tom čase pôsobil aj Václav Havel.
thumb|left|upright|Hrob Olgy Havlovej na Vinohradskom cintoríne|link=Súbor:Havlová_Olga_-_hrob_na_Vinohradském_hřbitově.jpg
Aktívne tiež pôsobila v českom disente. V roku 1979 spoluzaložila Výbor na obranu nespravodlivo stíhaných (VONS). Od toho istého roku viedla samizdatovú edíciu *Expedícia*. Na začiatku 80. rokov 20. storočia začal jej milostný vzťah s hercom Janom Kašparom, ktorý trval do druhej polovice 80. rokov kedy ho ukončila. V tom čase mal paralelný vzťah s inou ženou aj Václav Havel.

Začiatkom roka 1990 založila *Výbor dobré vůle* (ako pokračovanie tradície VONS), 23. septembra 1992 bola zaregistrovaná *Nadace Olgy Havlové* a odvtedy používa nadácia zložený názov *Výbor dobré vůle – Nadace Olgy Havlové*. Od roku 1991 bola konateľkou spoločnosti *Lucerna – Barrandov*, ktorú vlastnila napoly so svojou švagrinou Dagmar Havlovou.

Zomrela po dlhej a ťažkej chorobe v roku 1996.

### Ocenenia
V roku 1991 jej nórska organizácia *Stiftelsen Arets Budeie* udelila za charitatívnu prácu (ako prvej žene bez nórskeho občianstvo) titul *Žena roka*. V Holandsku prevzala v roku 1995 detskú cenu *barónka zo Zeme všetkých čias*. V tom istom roku bola ocenená medailou Přemysla Pittra a stala sa *Ženou roka 1995* Českej republiky. V roku 1997 jej bol in memoriam prepožičaný Rad Tomáša Garrigua Masaryka za vynikajúce zásluhy o demokraciu a ľudské práva.

V roku 1993 bol o nej nakrútený dokument v rámci cyklu *GEN – Galerie elity národa*. V roku 2006 – k desiatemu výročiu úmrtia – dokument *Pani Olga* z cyklu Príbehy slávnych.

*Výbor dobré vůle – Nadace Olgy Havlové* udeľuje od roku 1995 *Cenu Olgy Havlové* ľuďom so zdravotným postihnutím, ktorí i napriek nemu pomáhajú ďalším ľuďom.

Od roku 1996 nesie gymnázium v Ostrave-Porube so súhlasom vtedajšieho prezidenta republiky čestný názov *Gymnázium Olgy Havlové*. V Prahe je po Olge Havlovej pomenovaná ulica a v Jánských Lázních stacionár.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Olga Havlová – oficiálne stránky Václava Havla
* Olga Havlová – Knižnica Václava Havla

## Zdroj

Kategória:Českí aktivisti
Kategória:Prvé dámy Česka
Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Pochovaní v Prahe
Kategória:Signatári Charty 77
Kategória:Nositelia Radu T. G. Masaryka
Kategória:Václav Havel
Gilbert Bécaud

**Gilbert Bécaud**, vlastným menom **François Gilbert Silly**, (* 24. október 1927, Toulon, Francúzsko – † 18. december 2001, Paríž) bol francúzsky spevák, šansoniér, hudobný skladateľ a herec, zvaný *Monsieur 100 000 Volts* (doslova *Pán 100 000 voltov*) pre jeho neobyčajne energický prejav. Jeho najväčšími hitmi sa stali piesne *Nathalie*, *L'important c'est la rose*, či *Et maintenant* a ďalšie.

## Životopis
Študoval na konzervatóriu v Nice a privyrábal si hrou na klavír v baroch. Dva roky sprevádzal na klavíri francúzskeho speváka Jacquesa Pillsa, neskoršieho manžela Édith Piaf, s ktorou ho zoznámil. Gilbert pre ňu zložil jednu pesničku a začal byť známy tiež ako skladateľ. Od roku 1963 začal spievať sám. Vytvoril hlavnú dvojrolu v legendárnom filme *Krajina, odkiaľ prichádzam* a naspieval aj titulnú pieseň. 

Niekoľkokrát navštívil bývalé Česko-Slovensko, záznamy z jeho koncertov v pražskej Lucerne vysielala aj Česko-slovenská televízia. Svojim neobyčajne energickým a neobvykle sústredeným osobným prejavom dokázal strhnúť divákov a poslucháčov. Hral v piatich filmoch a zložil asi 400 piesní.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Český rozhlas

## Zdroj

Kategória:Francúzski filmoví herci
Kategória:Francúzski šansoniéri
Kategória:Francúzski skladatelia modernej hudby
Kategória:Osobnosti pochované na Père-Lachaise
Kategória:Osobnosti z Toulonu
Termoelektrický jav

**Termoelektrický jav** je jav, keď sa teplotné rozdiely premieňajú priamo na elektrickú energiu (Seebeckov jav), alebo sa naopak premieňa elektrická energia na teplotné rozdiely (Peltierov jav). Vzniknuté napätie je rádovo niekoľko mikrovoltov na Joule.

V mikroskopickom meradle jav spočíva v difúzii nositeľov náboja z oblasti s vyššou teplotou do oblasti s nižšou teplotou.

Na rozdiel od Joulovho tepla nedochádza k priamej premene elektrickej energie na teplo (ani nedochádza k priamej premene tepla na elektrickú energiu, čo by porušovalo druhý termodynamický zákon), ide len o kontrolu vedenia tepla zvyčajne na rozmedzí dvoch materiálov.

## Matematický opis
Rovnice pre Seebeckov jav a Peltierov jav sa dajú spojiť do jednej rovnice.

Seebeckov jav generuje elektrickú silu, čo sa dá popísať nasledujúcou rovnicou:
:\mathbf J = \sigma (-\boldsymbol \nabla V - S \boldsymbol\nabla T),
kde *S* je Seebeckov koeficient, *V* je napätie, *T* je teplota, \sigma je vodivosť a *J* je prúd.

Plná termoelektrická rovnica pre akumuláciu energie je:
:\dot e = \boldsymbol \nabla \cdot (\kappa \boldsymbol \nabla T) - \boldsymbol \nabla \cdot (V + \Pi)\mathbf J + \dot q_{\rm ext},
kde \scriptstyle \kappa je tepelná vodivosť, a \scriptstyle \dot e, je akumulácia energie. Prvý člen je Fourierov zákon o tepelnej vodivosti, druhý člen popisuje energiu nesenú nosičmi a tretí člen, \scriptstyle \dot q_{\rm ext}, môže popisovať externe pridávané teplo.

V ustálenom stave platí, že \scriptstyle \dot e \;=\; 0 a že \scriptstyle \boldsymbol \nabla \,\cdot\, \mathbf J \;=\; 0. Za týchto predpokladov môžeme spojiť predošlé dve rovnice do rovnice:
:-\dot q_{\rm ext} = \boldsymbol \nabla \cdot (\kappa \boldsymbol \nabla T) + \mathbf J \cdot \left(\sigma^{-1} \mathbf J\right) - T \mathbf J \cdot\boldsymbol \nabla S
Táto rovnica spolu so Seebeckovou rovnicou :\mathbf J = \sigma (-\boldsymbol \nabla V + \mathbf E_{\rm emf}) popisuje teplotné a napäťové charakteristiky aj v zložitých systémoch.

V prípade, že stavy nie sú ustálené, je výpočet omnoho zložitejší.

## Využitie
Využitiu v elektrárňach bráni nízka účinnosť a vysoká cena. Na získavanie elektrickej energie sa používa iba v zvláštnych prípadoch napríklad ak nemôžeme použiť pohyblivé časti. Niekedy sa používajú na využitie zvyškového tepla z rôznych zdrojov. Niekedy sa používajú na využívanie tepla z rádioaktívneho rozpadu materiálov v rádioizotopových termoelektrických generátoroch napríklad vo vesmírnych sondách.

Chladiaci efekt sa dá využiť na vytvorenie chladiacich zariadení bez pohyblivých častí a cirkulujúcich tekutín. Je to menej účinné ako bežné chladničky, ale v niektorých prípadoch je to potrebné, najmä ak treba ešte nižšie teploty (ak ešte netreba tekutý dusík).

Pretože vzniknuté napätie je priamo úmerné teplotnému rozdielu, tento jav sa dá využiť aj na meranie teploty termočlánkami.

## Referencie

Kategória:Termodynamika
Bernard Kouchner

**Bernard Kouchner** (* 1. november 1939, Avignon, Francúzsko) je francúzsky lekár a politik.

Je spoluzakladateľom mimovládnej organizácie Lekári bez hraníc (*Médecins sans frontières*) a trikrát bol ministrom zdravotníctva Francúzska. Od 2. apríla 1992 do 29. marca 1993 vo vláde premiéra Pierra Bérégovoya, od 4. júna 1997 do 7. júla 1999 a potom od 6. februára 2001 do 7. mája 2002 vo vládach premiéra Lionela Jospina.

V júli 1999 ho na základe rezolúcie 1244 BR vymenoval generálny tajomník OSN Kofi Annan prvým osobitným vyslancom OSN pre Kosovo a šéfom prechodnej administratívy OSN v Kosove. Vo funkcii ho v januári 2001 nahradil dánsky politik Hans Hækkerup.

Od 18. mája 2007 do 14. novembra 2010 zastával funkciu francúzskeho ministra zahraničia.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* A Statesman Without Borders, *New York Times Magazine*
* A Surprising Choice for France 's Foreign Minister, článok Elaine Sciolino v *[[The New York Times|New York Times]]* (18. mája 2007)

## Zdroj

Kategória:Francúzski lekári
Kategória:Francúzski politici
Kategória:Ministri zdravotníctva Francúzska
Kategória:Ministri zahraničných vecí Francúzska
Kategória:Francúzski diplomati
Kategória:Francúzske osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Avignonu
Simone Veilová

**Simone Veilová**, rodená *Jacobová*, (* 13. júl 1927, Nice, Francúzsko† 30. jún 2017, Paríž) bola francúzska právnička a pravicová politička.

Pôsobila ako ministerka zdravotníctva vo vláde Valéry Giscard d’Estainga (1974 – 1979) a vo vláde Edouard Balladura (1993 – 1995), prezidentka Európskeho parlamentu (1979 – 1982) - prvá žena v čele tejto inštitúcie, členka francúzskeho Ústavného súdu (*Conseil constitutionnel*) (1998 – 2007). Bola čestnou prezidentkou Nadácie pamiatky holokaustu (*Fondation pour la Mémoire de la Shoah*).

## Ocenenia
Vo funkcii ministerky zdravotníctva v roku 1975 presadila zákon, tzv. „Loi Veil“, ktorý francúzskym ženám umožnil bez obmedzenia využívať inštitút interrupcie. Vďaka tomu je vnímaná ako významná osobnosť boja za práva žien, čo jej taktiež vynieslo pozíciu v prvej stovke rebríčka ankety Najväčší Francúz v roku 2005.

Bola prvou nositeľkou Ceny Karola Veľkého z roku 1981 a nositeľkou čestných doktorátov na dvoch desiatkach univerzít po celom svete.

V roku 2012 bola vyznamenaná veľkokrížom Radu čestnej légie.

V roku 2008 ju zvolili za členku Francúzskej akadémie. Do kresla 13, v ktorom sedel aj básnik a dramatik Jean Racine, zasadla 18. marca 2010.  Na meči, ktorý každý člen akadémie dostáva, sú ako symboly vyryté jej číslo z koncentračného tábora Osvienčim, heslo francúzskej revolúcie *Liberté, égalité, fraternité (Sloboda, rovnosť, bratstvo)* a heslo Európskej únie *Jednotná v rozmanitosti*.

## Literatúra
* Michel Sarazin: *Une femme Simone Veil*, Robert Laffont 1987.
* Maurice Szafran: *Simone Veil: Destin,* J’ai lu, 1996.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil v liste Le Parisien 

## Zdroj

Kategória:Francúzski právnici
Kategória:Francúzske političky
Kategória:Predsedovia Európskeho parlamentu
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Preživší holokaust
Kategória:Osobnosti z Nice
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Nositelia veľkokríža Radu za zásluhy (Portugalsko)
Roháč (priezvisko)

**Roháč** (o význame pozri roháč) je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Banskej Bystrici, najviac v jej mestskej časti Sásová, obci Ňagov (okres Medzilaborce) a v Leviciach. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Praha, Přerov a Louny.

## Známi nositelia
Pozri v článku Roháč.

## Pozri aj
* Roháčik (priezvisko)
* Roháček (priezvisko)

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:České priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Roháčik

**Roháčik** môže byť:
* zdrobnene: roháč (chrobák alebo rohaté zviera), pozri roháč (rod) a rohy (zvieracie)
* hádankársky útvar, ktorý má podobu rovnoramenného trojuholníka rozdeleného na štvorčeky, do ktorých sa vpisujú tie isté slová vodorovne i zvisle, pozri roháčik (hlavolam)
* slovenský detský folklórny súbor, pozri Roháčik (folklórny súbor)
* priezvisko, pozri Roháčik (priezvisko), napr.:
** Ľubomír Roháčik (* 1954), slovenský hokejista a tréner

## Pozri aj
* roháč
* Roháček

## Referencie
Roháčik (priezvisko)

**Roháčik** je slovenské priezvisko odvodené od slova roháč. Najčastejšie je v okrese Martin, najviac v Martine a Turčianskej Štiavničke.

## Známi nositelia
Pozri v článku Roháčik.

## Pozri aj
* Roháč (priezvisko)
* Roháček (priezvisko)

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Roháček (priezvisko)

**Roháček** je české a slovenské priezvisko odvodené od slova roháč. Český ženský tvar je **Roháčková**, slovenský menej často aj **Roháčeková**. 

V Česku je najrozšírenejšie v mestách Brno, Praha a Prostějov. Na Slovensku je najčastejšie v okrese Nové Mesto nad Váhom, najviac v Starej Turej a Novom Meste nad Váhom.

## Známi nositelia
Pozri v článku Roháček.

## Pozri aj
* Rohaček (priezvisko)
* Roháčik (priezvisko)
* Roháč (priezvisko)

Kategória:České priezviská
Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská v Česku
Kategória:Priezviská na Slovensku
Roháček

**Roháček** je priezvisko, pozri Roháček (priezvisko), napr.:

* Ivan Vladimír Roháček (1909 – 1977), slovenský šachista
* Jozef Roháček (1877 – 1962), slovenský protestantský kňaz, prekladateľ biblie
* Rudolf Roháček (* 1963), český hokejista a tréner
* Šimon Roháček (1873 – 1934), slovenský podnikateľ a politik, senátor NZ
* Ivana Roháčková, česká športová novinárka

## Pozri aj
* Rohaček
* Roháčik
* Roháč
Diego Costa

**Diego Costa** (* 7. október 1988, Lagarto, Brazília) je španielsky futbalový útočník brazílskeho pôvodu, v súčasnosti hrajúci za klub Gremio. Je futbalovým reprezentantom Španielska za ktoré hral i na Majstrovstvách sveta vo futbale 2014 v Brazílii.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
Profil na oficiálnej stránke Chelsea FC

Kategória:Futbaloví útočníci
Kategória:Španielski futbalisti
Kategória:Hráči Chelsea FC
Kategória:Hráči Sporting Braga
John Olsen

**John Henry Olsen**, OBE (* 21. január 1928, Newcastle, Austrália† 11. apríl 2023) bol austrálsky maliar, nositeľ Archibald Prize z roku 2005. Jeho hlavným zameraním bolo maľovanie krajiny.

## Životopis
Narodil sa v Newcastli v Novom Južnom Walese. V roku 1935 sa s rodinou presťahoval do mestskej časti Bondi Beach v Sydney, kde sa začala jeho životná fascinácia sydneyským zálivom. 

Medzi rokmi 1945 - 1953 navštevoval *Datillo Rubbo Art School*. Študoval Julian Ashton School v Sydney a Auburn School rokoch 1950 – 1956. Umelecký kritik zo Sydney vyzbieral v roku 1957 peniaze, aby mohol ísť John malovať do Anglicka. V roku 1957 študoval v Paríži tlačiarstvo, nasledované dvomi rokmi v Španielsku.

Do Austrálie sa vrátil v roku 1960. Chcel prezentovať svetu austrálsku kultúru bušu v rozdieloch všetkých ročných období. V roku 1968  založil a viedol *Bakery Art School* a v roku 1972 – 1973 namaľoval *Salute to five bells* inšpirovaný básňou Kennetha Slessora. Olsenove práce boli poznačené hlbokou väzbou na austrálsku krajinu, kde žil a cestoval. Bol členom v rade *Art Gallery of New South Wales* a v *National Art Gallery*. Jeho umelecká práca zahŕňa  série *Lake Eyre Golden Summer* a * Clarendon*. Jedna z jeho najslávnejších nástenných malieb *Salute to Five Bells* je v Sydney Opera House.
Olsen vyvracia označenie abstraktného umelca prehlásením “Nikdy v živote som nemaľoval abstraktné umenie". Opisuje svoju prácu ako "objavovanie totality krajinky". V roku 1997 vydal svoje denníky pod názvom *Drawn From Life*. Je známy maľovaním žiab vo svojich prácach. V roku 2013 bola jedna z jeho hlavných prác *King Sun* umiestnená  v Docklands v Melbourne. Obraz s rozmermi 6 x 8 metrov je poskladaný z 8 panelov. Je to zobrazenie austrálskeho slnka a troch žiab. 

V roku 1977 mu bol udelený Rad britského impéria, v roku 2001 v Deň Austrálie vyznamenanie Order of Australia a 1. januára 2001 medaila *Centenary Medal*. V roku 2005 vyhral Archibald Prize jeho vlastný portrét *Self portrait Janus Faced*.

## Osobný život
Žil neďaleko mesta Bowral v Novom Južnom Walese. Jeho syn Tim vlastní galériu v Sydney, a dcéra Louise je dizajnérka šperkov.

## Referencie

## Externé odkazy
*John Olsen v Artabase 
*National Gallery Victoria John Olsen

## Zdroj

Kategória:Austrálski maliari
Rohaček

**Rohaček** je priezvisko, pozri Rohaček (priezvisko), napr.:

* Janez Rohaček (1914 – 1986), slovinský herec

## Pozri aj
* Roháček
Rohaček (priezvisko)

**Rohaček** je slovinské priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v okrese Komárno a meste Bánovce nad Bebravou. V Česku sa vôbec nevyskytuje.

## Známi nositelia
Pozri v článku Rohaček.

## Pozri aj
* Roháček (priezvisko)

Kategória:Slovinské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Slovinsku
Groupama Arena

**Groupama Arena** je multifunkčný štadión v Budapešti, v Maďarsku. Je domovským štadiónom klubu Ferencvárosi TC. 

S kapacitou 23 698 osôb je to druhý najväčší štadión v Maďarsku po Štadióne Ferenca Puskása. Nachádza sa na mieste staršieho Štadióna Alberta Flóriána, ktorý bol zbúraný v roku 2013. Výstavba nového sa začala 27. marca 2013.

## Galéria

Súbor:Construction of the new Albert Florian Stadion 2013 01.jpg
Súbor:Groupama Aréna főbejárat.JPG
Súbor:Albert Flórián szobra I.JPG
Súbor:Construction of the new Albert Florian Stadion 2013 02.jpg


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka štadióna 

Kategória:Architektúra z 2014
Kategória:Futbalové štadióny v Maďarsku
Kategória:Šport v Budapešti
Kategória:Stavby v Budapešti
Kategória:Ferencvárosi TC
Marsik

**Marsik** (iné názvy a označenia: Marsic, Marfik, Kappa Herculis, Kappa Her, κ Her, κ Herculis, 7 Herculis, 7 Her) je dvojhviezda v súhvezdí Herkules. Jeho zložky majú magnitúdy 5,3 a 6,5 a sú vzdialené podľa rozličných zdrojov 27″-29,4″. Tieto dve hviezdy sú si podobné – sú to obry spaľujúce hélium, jeden typu G8, druhý K1. 

## Zdroj

* Článok o hviezde kappa Herculis v angličtine

Kategória:Súhvezdie Herkules
Kategória:Bayerove objekty
Kategória:Flamsteedove objekty
Kategória:Žlté obry
Kategória:Dvojhviezdy
Slovensko na Majstrovstvách Európy v atletike 2014

**Slovensko na [[Majstrovstvá Európy v atletike 2014|Majstrovstvách Európy v atletike 2014]]** reprezentovalo 28 atlétov, pričom išlo o najväčší počet slovenských atlétov na tomto podujatí v histórii samostatnej Slovenskej republiky. Slovenská výprava získala zásluhou Mateja Tótha a Martiny Hrašnovej dve strieborné medaily.

## Medailová bilancia

## Účastníci

## Výsledky
### Muži

**Bežecké disciplíny a chôdza**

**Technické disciplíny**

### Ženy

**Bežecké disciplíny a chôdza**

**Technické disciplíny**

## Referencie

Kategória:Atletické súťaže
Kategória:Atletika na Slovensku
Ján Šimor

**Ján Simor** () (* 23. august 1813, Stoličný Belehrad – † 23. január 1891, Ostrihom) bol rímskokatolícky duchovný, rábsky biskup, ostrihomský arcibiskup, uhorský knieža-prímas a kardinál.

## Životopis
Gymnaziálne štúdium absolvoval v Stoličnom Belehrade a Budíne. Filozofiu študoval od roku 1830 v Trnave a od roku 1833 teológiu na viedenskom Pázmaneu. 28. októbra 1836 bol vysvätený za kňaza. V roku 1841 získal doktorát z históre. V roku 1857 bol vymenovaný za biskupa v Rábe (Győr). Biskupskú vysviacku prijal 19. júna 1857 v Ostrihome. Po smrti ostrihomského arcibiskupa Ján Scitovského sa 20. január 1867 stal jeho nástupcom. Dokončil stavebné práce na ostrihomskej bazilike, založil v Ostrihome Kresťanské múzeum, ako aj samostatnú prímasskú knižnicu. 

V rokoch 18691870 sa zúčastnil zasadaní 1. vatikánskeho koncilu. V roku 1873 ho pápež Pius IX. vymenoval za kardinála-kňaza s pridelil mu titulárny kostol San Bartolomeo all’Isola.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Osobnosti zo Stoličného Belehradu
Kategória:Arcibiskupi Ostrihomskej arcidiecézy do roku 1918
Kostol Najsvätejšieho Spasiteľa

**Kostol Najsvätejšieho Spasiteľa** alebo aj **Kostol svätého Salvátora** môže byť:

* kostol na Slovensku
** v Bratislave, pozri Kostol Najsvätejšieho Spasiteľa (Bratislava)
** v Dolnom Smokovci, pozri Kostol Najsvätejšieho Spasiteľa (Dolný Smokovec)
** v Hronovciach, pozri Kostol Najsvätejšieho Spasiteľa (Hronovce)
* kostol v Taliansku
** Kostol San Salvador (Benátky)
* historický názov Kostola Premenenia Pána v Pezinku


Najsvätejší Spasiteľ
Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale 2002

**Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale 2002** boli v poradí 5. Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale, ktoré organizovala Ázijsko-oceánska korfbalová federácia (AOKF). Konali sa od 13. do 16. februára 2002 v Naí Dillí, v Indii, za účasti 5 tímov. India bola organizátorom ázijsko-oceánskeho šampionátu druhýkrát, predtým hostila turnaj v roku 1992, tiež v Naí Dillí. Všetky zápasy sa odohrali v Indira Gandhi Indoor Stadium. Turnaj pozostával iba z jednej skupiny bez následného play-off. Titul obhájil Taiwan, ktorý vyhral všetky doterajšie turnaje majstrovstiev.

Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2003, ktoré sa uskutočnili v Holandsku. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej korfbalovej federácie 
* Stránka Ázijsko-oceánskej korfbalovej federácie na archive.org 

## Zdroje
* Majstrovstvá 2002 na archívnej stránke IKF 
* Majstrovstvá 2002 na stránke sportstaronnet.com 

Kategória:Korfbal v 2002
Kategória:Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale
Korfbal
Kategória:2002 v Indii
Kategória:Šport v Naí Dillí
Conradin Kreutzer

**Conradin Kreutzer** (* 22. november 1780, Meßkirch, Nemecko – † 14. december 1849, Riga, Lotyšsko) bol nemecký skladateľ, dirigent a klavirista, jeden z najvýznamnejších tvorcov nemeckej romantickej opery.
 
Bol kapelníkom v Stuttgarte, Donaueschingene, Viedni a Kolíne nad Rýnom.

## Opera
* *Melusina* (Berlin 1833)
* *Nocľah v Granadě* (Wien 1834)

## Bibliographie – Diskographie
* Karl-Peter Brecht: *Conradin Kreutzer. Biographie und Werkverzeichnis*. Stadt Meßkirch, Meßkirch 1980.
* Armin Heim: *Meßkirch-Bibliographie/Conradin Kreutzer*, in: *Meßkircher Heimathefte*, Nr. 11, 2004, S. 180 – 189.

## Externé odkazy
* Constant von Wurzbach: *Kreutzer, auch Kreuzer, Conradin*, in: *Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich*, 13. Teil, Wien 1867, S. 207 – 211 (Digitalisat)
* Theophil Antonicek: ''Kreutzer Conrad(in)''. In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815 – 1950 (ÖBL). Band 4, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Vīne 1969, p. 267 f.
* Moritz Fürstenau, Kreutzer, Conradin In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 17, Duncker & Humblot, Leipzig 1883, S. 145 – 148.
* Wilhelm Zentner, Kreutzer, Conradin, in: Neue Deutsche Biographie 13 (1982), S. 27 – 28 [Onlinefassung]

## Iné projekty

 

Kategória:Nemeckí hudobní skladatelia
Kategória:Skladatelia romantizmu
Coluche

**Coluche**, vlastným menom **Michel Gérard Joseph Colucci** (* 28. október 1944, Paríž, Francúzsko – † 19. jún 1986, Opio) bol francúzsky herec, komik a humanitárny aktivista. 

Pseudonym „Coluche“ prijal v 26 rokoch, na prahu svojej hereckej kariéry. Preslávil sa najmä účinkovaním v televízii, svojim humorom prelomil rad tabu. V roku 1984 získal Césara za najlepší herecký výkon, a to nečakane v dramatickej úlohe, ktorú stvárnil vo filme *Tchao Pantin* režiséra Clauda Berriho. 

V roku 1980 kandidoval na francúzskeho prezidenta hlavne z recesie. Výskumy však začali ukazovať, že má nádej na úspech (výskum pre *Le Journal du Dimanche* mu prisúdil 16 percentnú podporu), načo z volieb odstúpil s náznakmi, že sa mu vyhrážali. 

Medzinárodne nebol taký známy ako iní francúzski komici, jeho popularita vo Francúzsku však bola úplne mimoriadna, čoho dôkazom je 5. miesto, ktoré obsadil v televíznej ankete Najväčší Francúz (v mutácii britských 100 Greatest Britons) v roku 2005. Okrem hereckých schopností k tomuto umiestneniu prispel najmä jeho humanitárny projekt *Les Restaurants du cœur*, ktorý založil v roku 1985 a ktorý zabezpečuje zadarmo jedlo chudobným a ľuďom bez domova.

Zomrel po nehode na motocykli.

## Referencie

## Pozri aj
* Coluche : L'Histoire d'un mec

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Francúzski filmoví herci
Kategória:Francúzski komici
Kategória:Držitelia Césara za najlepšieho herca v hlavnej úlohe
Kategória:Filantropi
Kategória:Osobnosti z Paríža
Bourvil

**Bourvil**, vlastným menom **André Robert Raimbourg**, (* 27. júl 1917, Prétot-Vicquemare, Francúzsko – † 23. september 1970, Paríž) bol francúzsky divadelný a filmový herec a spevák. Je známy napríklad z komediálnych filmov na ktorých spolupracoval s Louisom de Funès.

## Životopis
O otca prišiel v prvej svetovej vojne. Ako pseudonym prijal neskôr meno francúzskej obce, v ktorej vyrastal Bourville. Pôvodne sa vyučil za pekára, potom však začal vystupovať so svojimi piesňami a komickými hranými číslami. Dostal sa do rozhlasu a po druhej svetovej vojne už bežne natáčal dva i viac filmov ročne.

V roku 1956 rozvinul svoje komediálne vlohy vo filme *Naprieč Parížom*, v ktorom sa stretol so Jeanom Gabinom a de Funèsom. Druhému z nich robil v ďalších snímkach akýsi pokojný protipól voči jeho živelnosti, napríklad vo filmoch *[[Smoliar]]* (1965), alebo *[[Veľký flám]]* (1966). S Gabinom sa ešte stretol pri práci na filme *Bedári* (1958).

Zomrel v roku 1970 na Kahlerovu chorobu.

## Filmografia (výber)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
*  

## Zdroj

Kategória:Francúzski filmoví herci
Kategória:Francúzski divadelní herci
Kategória:Francúzski komici
Kategória:Francúzski speváci
Photoalbum

***Photoalbum*** je štúdiový album českého gitaristu Ivana Kráľa, vydaný krátko po vydaní soundtracku *[[Cabriolet (album)|Cabriolet]]*, v roku 2001. Na albume vedľa Kráľa hrajúceho na gitary, basgitary a klávesové nástroje, hrá iba bubeník Emil Frátrik a Vladimír Pápež hrajúci na harmoniku. Ide o jeho posledný štúdiový album až do roku 2014, kedy vyšiel album *[[Always (album)|Always]]*.

## Zoznam skladieb
# Pretty Lady
# You Take My Money
# Funny Farm
# Put'em Up!
# Telling Lies
# Smoke Out
# I'm Lazy
# Another Broken Heart
# Time
# You're No Good
# Let It Go
# Hold Me Now
# Addiction
# Dark Eyes

## Obsadenie
* Ivan Král − gitara, basgitara, klávesy, spev
* Emil Frátrik − bicie
* Vladimír Papež − harmonika

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Hudobné albumy z 2001
Břetislav Novák (matematik)

Prof. RNDr. **Břetislav Novák**, DrSc. (* 2. marec 1938, Pardubice – † 18. august 2003, Praha) bol český matematik a univerzitný pedagóg. Zaoberal sa širokým spektrom oblastí matematickej analýzy, najmä teóriou funkcií komplexnej premennej, ale centrom jeho záujmu bola analytická teória čísel.

## Životopis
Národnú školu a jedenásťročnú stredná školu vyštudoval v Chrudimi (19441956), následne v rokoch 19561961 študoval matematiku na Matematicko-fyzikálnej fakulte (MFF) Karlovej univerzity v Prahe, kde získal titul *promovaný matematik*. V roku obhájil 1966 kandidátsku prácu *Mřížové body v elipsoidech s vahami*. Školiteľom jeho diplomovej aj kandidátske práce bol Vojtěch Jarník.

Celú svoju kariéru spojil s MFF Karlovej univerzity v Prahe. V roku 1962 sa stal docentom, v roku 1972 doktorom vied a v roku 1982 profesorom.

## Poznámky


## Referencie

## Použitá literatúra
* 
* 
* 

Kategória:Osobnosti z Pardubíc
Kategória:Českí matematici
Kategória:Absolventi Matematicko-fyzikálnej fakulty Karlovej univerzity
Mária z Guelders

**Mária z Guelders** (* asi 1434, Grave, Holandsko – † 1. december 1463, Roxburgh, Škótske kráľovstvo) bola ako manželka Jakuba II. škótska kráľovná v rokoch 1449 až 1460 a v rokoch 1460 – 1463 regentka Škótska. Bola dcérou vojvodu Arnolda z Guelders a Kataríny Klévskej.

## Sobáš s Jakubom II.
Mária strávila dlhú dobu na burgundskom dvore u svojho príbuzného Filipa III. Jeho manželka Izabela Portugalská dokonca často platila jej výdavky. Burgundský vojvoda a jeho manželka tiež začali vyjednávať o Máriinom sobáši do Škótska. Filip III. prisľúbil zaplatiť veno a Izabela jej svadobnú výbavu.

Do Škótska prišla v júni 1449 a 3. júla sa v Edinburghu vydala za škótskeho kráľa Jakuba II. Mali sedem detí:
* bezmenný syn (*/ † 19. máj 1450)
* Jakub (* 10. júl 1451 – † 11. jún 1488), kráľ
* Mary (* 13. máj 1453 † máj 1488) ∞ 
# 1467 Thomas Boyd, 1. gróf z Arranu
# 1474 James Hamilton, 1. lord Hamilton
* Alexander (* asi 1454 – † 7. august 1485)
* Margaret (* asi 1455 – † ?) ∞ William Crichton, 3. lord Crichton
* David (* 1455/1456 – † 1457)
* John (* 1458/1459 – † 1479/1480)

## Regentstvo
Po manželovej smrti v roku 1460 sa Mária stala regentkou za svojho syna Jakuba. Bola zapletená do vojny ruží, ktorá v tom čase zúrila v Anglicku. Jej hlavným radcom bol biskup Kennedy a ich spojenectvo vraj fungovalo dobre, hoci biskup bol pre spojenectvo s Lancasterovcami, zatiaľ čo Mária bola skôr preto ďalej štvať znepriatelené strany proti sebe.

Kým Mária stále trúchlila, lancasterská kráľovná Margaréta z Anjou sa k nej obrátila so žiadosťou o ochranu pred Yorkovcami. Mária jej a jej synovi Eduardovi ponúkla prístrešie. Spojenectvo Márie a Margaréty sa obmedzovalo predovšetkým na pomoc zosadenej kráľovnej. Mária poskytla škótskych vojakov pre podporu lancesterskej veci a v roku 1461 bol Margarétin syn Eduard zasnúbený s princeznou Margarétou Škótskou. Za svoju podporu Mária chcela mesto Berwick na hraniciach Škótska a Anglicka, Margaréta bola pripravená sa mesta vzdať.

Vzťahy medzi oboma ženami ale postupne ochladli, pretože anglický kráľ Eduard IV. uzavrel spojenectvo s Filipom III. Burgundským. Akákoľvek Máriina pomoc Margaréte, Eduardovmu nepriateľovi, ohrozovala toto spojenectvo, ktoré Filip vytvoril proti francúzskemu kráľovi Ľudovítovi XI. Eduard IV. takisto ponúkol ovdovenej Márii nový sobáš, čo však odmietla. Filip III. ju žiadal, aby zrušila zasnúbenie svojej dcéry Margaréty s princom Eduardom, čo k Margaretinmu sklamaniu Mária urobila. V roku 1462 uzavrela s Eduardom IV. mier.

Počas troch rokov svojho regentstva mala Mária niekoľko milostných afér, jednu z nich s lordom Hailesom. Zomrela 1. decembra 1463. Bola pochovaná v Trinity College Church v Edinburghu, ktorý založila v roku 1460 na pamiatku Jakuba II. Jej rakva bola po zbúraní kostola prenesená do kláštora Holyrood v roku 1848.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kráľovské manželky Škótska
Kategória:Regentky
Kategória:Narodenia v 15. storočí
Kategória:Úmrtia 1. decembra
Kategória:Úmrtia v 1463
Kategória:Regenti Škótska
Merkurova kašna

thumb|Súsošie na Biskupskom dvore
**Merkurova kašna** alebo **kašna Čtyř živlů** bola kašna v Brne, ktorá a nachádzala na Námestí slobody v blízkosti Běhounskej a&nbsp;Kobližnej ulice. Vybudoval ju v rokoch 16931699 sochár Ignác Jan Bendl a nahradila pôvodnú renesančnú fontánu od Jiřího Gialdiho.

Stavba mala mnohouholníkový tvar s priemerom  a uprostred bolo umiestnené súsošie vysoké . Znázorňovalo dve mužské postavy, podľa jedného výkladu symboly riek Svitavy a Svratky, ktoré pretekajú Brnom, nymfu, ktorá držala roh hojnosti ako symbol bohatstva, a úplne hore sa nachádzala postava rímskeho boha Merkúra, symbola obchodu. Historik umenia Miloš Stehlík označil túto interpretáciu za nesprávnu a dielo považuje za alegorické zobrazenie štyroch živlov: Vulkán ako symbol ohňa, Neptun vody, Ceres zeme a&nbsp;Merkúr vzduchu.

Predovšetkým v zimných obdobiach bola stavba značne poškodzovaná v dôsledku mrazov a poveternostných podmienok. Opravy sa realizovali v rokoch 1766, 1835 a naposledy v roku 1850, ale už o šesť rokov neskôr bola potrebná ďalšia rekonštrukcia. Tá sa však už neuskutočnila a roku 1867 bola celá stavba zrušená. Mesto materiál z nádrže predalo a súsošie venovalo Františkovmu múzeu (dnes Moravské zemské múzeum), na ktorého nádvorí v Biskupskom dvore je v súčasnosti (2014) umiestnené.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Fontány
Kategória:Brno
Beňová

**Beňová** je ženská podoba priezvisk Beňo, Beňa alebo Beň , napr.:

* Jana Beňová (* 1974), slovenská spisovateľka
* Katarína Beňová, slovenská historička umenia
* Monika Flašíková-Beňová (* 1968), slovenská politička (SMER-SD)

## Pozri aj
* Beňo
* Beňa
* Beň
* Beňova Lehota
Cowpunk

**Cowpunk** alebo **Country punk** je subžáner punk rocku, ktorý vznikol v Spojenom kráľovstve a Kalifornii koncom 70. rokov a začiatkom 80. rokov. Spája v sebe punk rock alebo New Wave s country, folkom alebo bluesom vo zvukovej podstate, skutkovej podstate, postoji a štýle. Množstvo hudobníkov tejto scény je spájaných s alternative country alebo roots rockom.

## Významní interpreti
* Meat Puppets
* The Beat Farmers
* Colorfinger
* Cowboy Mouth
* The Crocketts
* D-A-D (začiatky)
* Dash Rip Rock
* Frank Black and the Catholics
* Gas Huffer
* Uncle Tupelo
* John Thomas Griffith
* The Gun Club
* Jason and the Scorchers
* k.d. lang (začiatky)
* Lamont
* Fred LeBlanc
* The Knitters
* Mary Prankster
* The Mekons
* Minutemen
* Nashville Pussy
* Nine Pound Hammer
* Red Shift
* Reverend Horton Heat
* Rose's Pawn Shop
* Rubber Rodeo
* Social Distortion (začiatok 80. rokov)
* The Supersuckers
* The Vandals (začiatky)
* Sonia Tetlow
* Three Day Threshold
* Hank Williams III

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Punkrockové hudobné žánre
Kategória:Country hudobné žánre
Kategória:Subkultúry
Miroslav Chlpek

**Miroslav Chlpek** (* 9. december 1956, Handlová) je bývalý slovenský futbalista.

## Mládežnícke roky
S futbalom začínal v rodnej dedine Malá Čausa. Po skončení základnej školy prestúpil do dorastu Prievidze. 

## Seniorské roky
Po roku v doraste prešiel medzi seniorov, ktorí hrali v 2. československej lige. Základnú vojenskú službu absolvoval v Banskej Bystrici, kde odohral aj niekoľko druholigových zápasov. V októbri 1977 prestúpil do Trnavy. V roku 1980 odchádza hrať do Zvolena a o dva roky neskôr do Levíc. Kariéru ukončil v nižšej rakúskej súťaži.

## Reprezentácia
V dorasteneckom veku pôsobil v reprezentačných výberoch Československa až do 18 rokov. Najväčším jeho úspechom bolo víťazstvo ČSSR 18 na turnaji Družba na Kube. Odohral aj 2 zápasy za ČSSR 21.

## Ligová bilancia

## Zdroje
* Jindřich Horák, Lubomír Král: *Encyklopedie našeho fotbalu*, Libri 1997
* Bulletín FC Spartak Trnava: *Spartakovec*, 27. október 1996
* Futbalové ročenky vydavateľstva Šport

Kategória:Osobnosti z Handlovej
Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Hráči FK Baník Prievidza
Kategória:Hráči FK Dukla Banská Bystrica
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Hráči MFK Zvolen
Kategória:Hráči FK Slovan Levice
Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale 2004

**Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale 2004** boli v poradí 6. Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale, ktoré organizovala Ázijsko-oceánska korfbalová federácia (AOKF). Konali sa 7.11. júla 2004 v Christchurch, na Novom Zélande, za účasti 3 tímov a hostiteľského tímu. Turnaj pozostával zo šiestich kôl základnej skupiny a následného play-off. Titul získala premiérovo Austrália, ktorá vo finále zvíťazila nad obhajcom titulu a päťnásobným víťazom tohoto podujatiaČínskym Tchaj-pejom. 

## Výsledky
### Základná skupina

### Play-off
#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej korfbalovej federácie 
* Stránka Ázijsko-oceánskej korfbalovej federácie na archive.org 

## Zdroje
* Majstrovstvá 2004 na archívnej stránke Medzinárodnej korfbalovej federácie 
* Majstrovstvá Ázie a Oceánie na stránke Medzinárodnej korfbalovej federácie 

Kategória:Korfbal v 2004
Kategória:Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale
Korfbal
Krokomer

náhľad|Elektronický krokomer
**Krokomer** alebo **pedometer** je prenosný, elektrický, elektromechanický alebo čisto mechanický prístroj, ktorý na základe monitorovania pohybu používateľa mechanickým senzorom odhaduje počet krokov vykonaných počas chôdze.

## Princíp fungovania
Moderné krokomery využívajú akcelerometer, gyroskop, prípadne kombináciu viacerých inerciálnych senzorov na princípe MEMS (Micro-Electro-Mechanical Systems). Softvér v prístroji na základe výstupov z uvedených senzorov zaznamenáva počet krokov, ktoré používateľ prejde. Na základe telesnej výšky používateľa mnoho krokomerov odhaduje dĺžku kroku a tým aj celkovú prejdenú vzdialenosť a energetický výdaj (v kJ, resp. kcal) počas používania krokomera.
Krokomery používateľ nosí podobne ako náramkové hodinky na zápästí, prípadne zavesené na krku alebo pripevnené k opasku či inej časti odevu.

## Použiteľnosť
Používanie krokomera je motivačným faktorom pre zvýšenie fyzickej aktivity používateľa prístroja. Stanovenie denného cieľa prejdených krokov motivuje používateľa k dosiahnutiu tejto méty. Na základe viacerých vedeckých štúdii sa odporúča, aby dospelý človek prešiel každý deň 10 000 krokov, čo by malo dopomôcť k väčšej kontrole nad hmotnosťou jedinca. Zvýšený energetický výdaj v kombinácii s monitorovaným energetickým príjmom môže viesť k zníženiu, resp. udržaniu telesnej hmotnosti. Vedecké štúdie potvrdili, že používanie krokomera vedie k zníženiu hmotnosti u obéznych pacientov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Meracie prístroje
Beňa

**Beňa** je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Bardejove, Prešove, Lenartove (okres Bardejov), Malackách a Bratislave. V Česku je najviac rozšírené v mestách Praha a Břeclav.

## Známi nositelia
* Antonín Beňa (1877 – 1948), český hudobník
* Pavol Beňa (* 1921), slovenský futbalista
* Peter Beňa (* 1957), slovenský kameraman

## Pozri aj
* Beňo
* Beň
* Beňová

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Shock rock

**Shock rock** je zastrešujúci termín pre interpretov, ktorí kombinujú rockovú alebo metalovú hudbu s divadelnými prvkami počas živých vystúpení. Vystúpenia často obsahujú kostýmy a masky. Shock rock tiež obsahuje prvky z hororov.

## Významní interpreti

*Alice Cooper
*Antis
*Arthur Brown
*Black Veil Brides
*Christian Death
*Dwarves
*Danzig
*Dir En Grey
*GG Allin
*Gwar
*Hanzel und Gretyl 
*Iggy Pop
*Impaler
*Iron Maiden
*King Diamond
*Kiss
*Korol i Shut
*Lordi
*Lizzy Borden
*Marilyn Manson
*Mentors
*Mercyful Fate

*Misfits
*Mudvayne
*Mushroomhead
*Nine Inch Nails
*Ozzy Osbourne
*Plasmatics
*Rammstein
*Samhain
*Screamin' Jay Hawkins
*Screaming Lord Sutch
*Sex Pistols
*Slipknot
*Tool
*Twisted Sister
*The Voluptuous Horror of Karen Black
*Undercover Slut
*Venom
*W.A.S.P.
*Rob Zombie
*White Zombie
*Zombie Ghost Train

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rockové hudobné žánre
Železničná stanica Kraľovany

**Železničná stanica Kraľovany** je hlavná železničná stanica v Kraľovanoch. 

Nachádza sa na severnom okraji obce, na dôležitej dvojkoľajnej trati zo Žiliny do Košíc. Prevádzka v stanici začala 8. decembra 1871, kedy bol otvorený úsek zo Žiliny do Popradu. Kraľovany sú prestupnou stanicou pre trať na Oravu, ktorá od roku 1904 viedla až do pohraničnej Suchej Hory s napojením na poľskú železničnú sieť. V období druhej svetovej vojny bolo spojenie do Poľska prerušené a význam trate a teda aj jej staníc poklesol. V súčasnosti oravská trať končí v Trstenej, kde končia aj všetky spoje z Kraľovian. 

## Trate a doprava
* Železničná trať Žilina – Košice (trať č. 180)
* Železničná trať Kraľovany – Trstená (trať č. 181)

## Zdroj
* Železničná stanica Kraľovany　

Kraľovany
Kategória:Kraľovany
Kategória:Doprava v okrese Dolný Kubín
Železničná stanica Trstená

**Železničná stanica Trstená** je hlavná železničná stanica v Trstenej. 

Nachádza sa na východnom okraji mesta, na jednokoľajnej trati z Kraľovian. Prevádzka v stanici začala 21. decembra 1899, kedy bol otvorený úsek z Tvrdošína do Suchej Hory. Prestupnou stanicou pre trať na Oravu sú Kraľovany, odkiaľ vedie údolím rieky Orava cez Dolný Kubín a Tvrdošín. 

Pôvodne trať pokračovala od roku 1904 cez Suchú Horu do poľského Nového Targu, no od druhej svetovej vojny je spojenie do Poľska prerušené, čím význam trate a teda aj jej staníc poklesol. V roku 1970 bol zrušený úsek po Suchú Horu a odvtedy trať a všetky spoje končia v Trstenej.

## Trate a doprava
* Železničná trať Kraľovany – Trstená (trať č. 181)

## Iné projekty

## Zdroj
* História trate　

Trstená
Kategória:Trstená
Kategória:Doprava v okrese Tvrdošín
Kategória:Stavby v okrese Tvrdošín
Železničná stanica Margecany

**Železničná stanica Margecany** je hlavná železničná stanica v Margecanoch. 

Nachádza sa v strednej časti obce a súčasťou rozsiahleho staničného areálu je depo. Križujú sa tu významné trate Žilina – Košice a Červená Skala – Margecany. Pôvodne sa tu križovala Košicko-bohumínska železnica a lokálna trať do Gelnice. Stanica bola otvorená 12. marca 1872, kedy bol sprevádzkovaný úsek Spišská Nová Ves – Kysak.

## Trate a doprava
* Železničná trať Červená Skala – Margecany (trať č. 173)
* Železničná trať Žilina – Košice (trať č. 180)

Na stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Košice Železníc Slovenskej republiky.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* Železničná stanica Margecany　

Margecany
Kategória:Margecany
Kategória:Doprava v okrese Gelnica
DJ Quicksilver

**Orhan Terzi** (* 28. jún 1964, Trabzon, Turecko) je nemecký DJ a producent známy najmä pod umeleckým menom **DJ Quicksilver**.

## Biografia
### 1995 – 1996: Začiatky kariéry
Začínal ako hudobný producent spoločne s Tomassom De Donatisom, kedy spoločne pracovali a vydali niekoľko skladieb pre niekoľko spevákov ako Avex Trax, Positiva, Telstar, Edel, Alphabet City, alebo Sub Terranean.

### 1997 – 1998: Prelom a úspech
V roku 1997 vydal prvý album *Quicksilver* spoločne zo skladbou „Bellissima“. Po vydaní sa skladba umiestnila v rebríčkoch hitparád v Spojenom kráľovstve na #4 pozícii na niekoľko týždňov. V Európe dosiahla vysoký predaj čím Terzi dostal zlaté ocenenie za rok 1997. Album taktiež obsahoval aj niektoré známe skladby ako „Free“ alebo „Planet Love“.

### 1999 – 2003: Ostatné úspechy
Vydal skladbu „Heart of Asia“ pod názvom „Watergate“ v roku 1999. V roku 2002 získal ECHO ocenenie *Najlepší celosvetový tanečný akt* singlom „Ameno“ z roku 2000. Celkovo vydal 3 albumy.

### Ostatná spolupráca
Terzi taktiež spolupracoval ako remixér na skladbách od Ian van Dahla, Faithlessa, alebo skupiny The Verve a ich skladby „Bittersweet Symphony“.

## Diskografia
### Albumy
* 1997 *Quicksilver* – Dos Or Die Recordings, CD, MC
* 1998 *Escape 2 Planet Love* – Dos Or Die Recordings, CD, MC
* 2003 *Clubfiles - The Album* – Zeitgeist, CD

### Single
* 1995 „Bingo Bongo“	
* 1996 „I Have A Dream“	
* 1996 „Boing!“		
* 1996 „I Have A Dream / Bellissima“		
* 1997 „Free“		
* 1997 „Bellissima“		
* 1997 „Planet Love“		
* 1998 „Escape To Paradise“			
* 1998 „Timerider“		
* 1999 „Cosmophobia“		
* 1999 „Heart Of Asia (12")“			
* 2000 „Ameno“			
* 2001 „DJ Quicksilver & Shaggy - Boombastic“		
* 2002 „New Life“		
* 2002 „DJ Quicksilver & Base Unique - Always On My Mind“			
* 2002 „DJ Quicksilver & Base Unique - Voyage Voyage (12")“			
* 2003 „Clubfiles One“			
* 2003 „Fragma & DJ Quicksilver - Positiva 10/7 (10")“		
* 2003 „Equinoxe IV (12")“		
* 2013 „I'll Be Waiting“ 	

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kluboví dídžeji
Kategória:Nemeckí elektronickí hudobníci
Železničná stanica Kysak

**Železničná stanica Kysak** je hlavná železničná stanica v Kysaku. 

Nachádza sa v strednej časti obce, na križovatke dôležitých tratí Žilina – Košice a Košice – Prešov. Stanica bola otvorená 1. septembra 1870 pri spúšťaní trate do Prešova, no jej význam výrazne stúpol po sprevádzkovaní Košicko-bohumínskej železnice v marci 1872, otvorením úseku Spišská Nová Ves – Kysak.

## Trate a doprava
* Železničná trať Žilina – Košice (trať č. 180)
* Železničná trať Košice – Muszyna (trať č. 188)

Na stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Košice Železníc Slovenskej republiky.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* Železničná stanica Kysak　

Kategória:Kysak (okres Košice-okolie)
Kysak
Kategória:Doprava v okrese Košice-okolie
David Raziel

[náhľad|Razielov hrob na [Har Herzl v Jeruzaleme]]
**David Razi'el** (: , žil 19. december 1910 – † 20. máj 1941) bol príslušník židovského podzemného hnutia počas Britského mandátu v Palestíne a jeden zo zakladateľov radikálneho židovského hnutia Irgun.

## Životopis
Narodil sa v litovskej časti cárskeho Ruska v meste Smarhon (dnes Hrodnianska oblasť, Bielorusko). Keď mal tri roky, podnikol spoločne s rodinou aliju do Palestíny, vtedy ešte pod osmanskou nadvládou, kde sa jeho otec stal učiteľom hebrejčiny na základnej škole v Tel Avive. Raziel neskôr študoval filozofiu a matematiku na Hebrejskej univerzite v Jeruzaleme a v roku 1929 v reakcii na Hebronský masaker vstúpil do židovskej podzemnej vojenskej organizácie Hagana. Keď v roku 1931 revizionistické sionistické hnutie založilo svoju vlastnú podzemnú vojenskú organizáciu s názvom Irgun, stal sa jedným z jej prvých členov.“

V organizácii sa postupne dostal do veliacich pozícií; v roku 1937 sa stal prvým veliteľom Irgunu v Jeruzalemskom dištrikte a už o rok neskôr sa stal náčelníkom štábu organizácie. Obdobie, v ktorom zastával najvyššiu funkciu, bolo charakteristické násilnosťami proti Arabom, vrátane používania bômb na arabských tržniciach.

V máji 1941 Raziel súhlasil s účasťou na tajnej misii v mene Britskej armády v Iraku. V tomto období totiž Irak sympatizoval s nacistickým Nemeckom a poskytoval aj útočisko jeruzalemskému muftimu Hadž Amínovi al-Husejní, ktorý hitlerovské Nemecko otvorene podporoval. Práve muftiho prítomnosť bola jedným s dôvodov, prečo Raziel súhlasil, pretože dúfal, že mufti padne do zajatia. 17. mája sa spoločne s tromi kolegami, vrátane Jaakova Meridora, vydal na tajnú misiu, už o tri dni však zahynul spoločne s britským dôstojníkom pri nemeckom leteckom nálete. Po jeho smrti sa Meridor vrátil do Palestíny, kde prevzal velenie Irgunu.

Razielove ostatky boli exhumované v roku 1955 a prevezené na Cyprus. V roku 1961 boli znovu exhumované, a následne ich previezli do Jeruzalema, kde boli pochované na národnom cintoríne na Herzlovej hore. Na jeho počesť sú v Izraeli pomenované mnohé ulice, ako aj mošav Ramat Raziel v jeruzalemskom dištrikte v Júdskych horách. Jeho sestra Ester Raziel-Naor sa stala po vzniku Izraela poslankyňou Knesetu za stranu Cherut, ktorú založil Menachem Begin.

## Referencie


## Literatúra
*
*
* Encyclopaedia Judaica. Zväzok 13, s. 1593-1594

## Zdroj
* 

Kategória:Členovia Irgunu
Kategória:Obete druhej svetovej vojny
Kategória:Sionisti
Kategória:Bieloruské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Židia v Britskom mandáte v Palestíne
Kategória:Pochovaní na Har Herzl
Kategória:Osobnosti na izraelských poštových známkach
Meško Piastovec

**Meško Piastovec** alebo **Meško Bytomský**, (; * cca 1300 – † po 9. auguste 1344) bol biskup nitriansky a vesprémský z rodu sliezskych Piastovcov.

Meško bol najmladším z piatich synov bytomského kniežaťa Kazimíra a jeho manželky Heleny z bližšie neznámeho rodu. Roku 1306 sa jeho sestra Mária vydala za uhorského kráľa Karola Róberta, čo zrejme uľahčilo jej bratom cestu na uhorský dvor, kam na Máriinu výzvu prišli v roku 1315. V Uhorsku sa Meško pridružil k Rádu nemeckých rytierov, kde zotrval iba tri roky. Roku 1318 na výslovný príkaz pápeža rád opustil. 

Kráľova priazeň pretrvala aj po smrti Márie Bytomskej. V rokoch 1328 – 1334 zastával Meško funkciu biskupa nitrianskeho a od roku 1334 až do svojej smrti biskupa vesprémskeho. Zároveň bol kancelárom uhorskej kráľovnej Alžbety. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 14. storočí
Kategória:Úmrtia v 14. storočí
Kategória:Piastovci
Kategória:Biskupi Nitrianskej diecézy do roku 1918
Kategória:Biskupi Vesprémskej diecézy do roku 1918