open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kruhová dráha

[náhľad|250x250bod| Kruhová dráha je vľavo hore. [Gravity well|Gravitačná studňa centrálneho telesa ukazuje potenciálnu energiu je vykreslená čiernou farbou a kinetická energia orbitálnej rýchlosti je zobrazená červenou farbou.  Veľkosť kinetickej energie zostáva konštantná. ]]
**Kruhová dráha** je obežná dráha s pevnou vzdialenosťou okolo barycentra, teda má tvar kružnice.   

V tomto prípade je nielen vzdialenosť, ale aj rýchlosť, uhlová rýchlosť, potenciálna a kinetická energia konštantná.  Neexistuje žiadny periapsis alebo apoapis.  


## Rýchlosť
Relatívna rýchlosť je konštantná: 

:  v = \sqrt{ GM\! \over{r}} = \sqrt{\mu\over{r}} 

kde: 

* *G* je gravitačná konštanta 
* *M* je hmotnosť obidvoch obežných telies (M1 + M2), hoci v bežnej praxi, ak je väčšia hmotnosť podstatne väčšia, menšia hmotnosť je často zanedbávaná s minimálnou zmenou vo výsledku. 
* \scriptstyle \mu = GM\, je štandardný gravitačný parameter .

## Uhlová rýchlosť a obežná doba

: \omega^2 r^3=\mu

Z toho vyplýva, že obežnú dobu (  T\,\! ) možno vypočítať ako: 

: T=2\pi\sqrt{r^3\over{\mu}}

## Energia
Špecifická orbitálna energia (  \epsilon\, ) je negatívna a 

: \epsilon=-{v^2\over{2}}
: \epsilon=-{\mu\over{2r}}

Preto vis-viva veta platí aj bez časového priemeru: 

* kinetická energia systému sa rovná absolútnej hodnote celkovej energie 
* potenciálna energia systému sa rovná dvojnásobku celkovej energie 

Úniková rýchlosť z ľubovoľnej vzdialenosti je √ 2- násobok rýchlosti v obežnej dráhe v tejto vzdialenosti: kinetická energia je dvojnásobná, takže celková energia je nula.   

## Pozri aj

* Keplerova dráha

* Obežná dráha
* Eliptická dráha
* Parabolická dráha
* Hyperbolická dráha

Kategória:Obežné dráhy
Kategória:Nebeská mechanika
Kategória:Astrodynamika
Kategória:Kozmonautika
Železničná stanica Šenkvice

**Železničná stanica Šenkvice** je železničná stanica v obci Šenkvice.

Železničná stanica Šenkvice leží na hlavnej železničnej trati Bratislava - Žilina, medzi železničnou stanicou Bratislava a železničnou stanicou Trnava. Stanica leží na trati elektrifikovanej striedavou trakciou 25kV 50Hz. V bezprostrednom susedstve stanice sa nachádza estakáda. Pri modernizácii V. železničného koridoru bola stanica v r. 2007 kompletne zrekonštruovaná.

V dopravni zaúsťuje do koľaje č. 5 výhybkou č. 6XA vlečka Biopalm, a.s. Hranica medzi železničnou dráhou a vlečkou je v km 25,858.

## Trať a doprava
* Železničná trať Bratislava – Žilina (trať č. 120)

## Zdroj
* Železničná stanica Šenkvice na vlaky.net

Šenkvice
Kategória:Šenkvice
Kategória:Doprava v okrese Pezinok
Železničná stanica Bánovce nad Bebravou

**Železničná stanica Bánovce nad Bebravou** je hlavná železničná stanica v meste Bánovce nad Bebravou.

Železničná stanica Bánovce nad Bebravou leží na jednokoľajnej neelektrifikovanej železničnej trati Trenčín – Chynorany.
Poloha budovy je vľavo, v smere od Trenčína.

V železničnej stanici zaúsťuje do koľaje č.1 výhybkou č. 16 vlečka KORD Slovakia, a.s. Hranica medzi železničnou dráhou a vlečkou je určená výmenovým stykom výhybky č. 16 v km 16,283.

## Trať a doprava
* Železničná trať Trenčín – Chynorany (trať č. 143)

## Zdroj
* Železničná stanica Bánovce nad Bebravou | VLAKY.NET

Bánovce nad Bebravou
Kategória:Stavby v Bánovciach nad Bebravou
Kategória:Doprava v okrese Bánovce nad Bebravou
Adrianus Johannes Simonis

**Adrianus Johannes Simonis** (* 26. november 1931, Lisse, Holandsko – † 2. september 2020, Voorhout) bol holandský kardinál, emeritný utrechtský arcibiskup.

## Životopis
Narodil sa v Lisse v južnom Holandsku. Po štúdiách teológie bol 15. júna 1957 vysvätený za kňaza a inkardinovaný do diecézy Rotterdam. Po vysvätení pracoval ako pastoračný kňaz, neskôr v rokoch 1959 – 1966 pokračoval v štúdiách biblickej exegézy na pápežských vzdelávacích inštitúciách v Ríme. Po návrate do vlasti opäť pracoval v pastorácii. V roku 1969 bol menovaný za kanonika katedrálnej kapituly v Rotterdame.

### Biskup a kardinál
V roku 1970 ho pápež Pavol VI. vymenoval za rotterdamského biskupa. Biskupské svätenie mu udelil utrechtský arcibiskup Bernardus Johannes Alfrink 20. marca 1971. 27. júna 1983 bol menovaný za utrechtského arcibiskupa koadjútora. Svojho predchodcu v úrade nahradil o pol roka neskôr. Od roku 1983 až do roku 2008 bol predsedom holandskej biskupskej konferencie. Pápež Ján Pavol II. ho 25. mája 1985 vymenoval za kardinála s titulárnym kostolom San Clemente. Kardinál Simonis sa zúčastnil role voliča konkláve, ktoré vybralo Benedikta XVI. V novembri 2006 kardinál Simonis požiadal pápeža o uvoľnenie z funkcie, čomu pápež vyhovel 14. apríla 2007.

V roku 2011 sa kardinál Simonis ako vôbec prvý vysoko postavený prelát v holandských dejinách postavil pred súd, aby svedčil vo veci sexuálneho zneužívania mladistvých. Bol tiež obvinený zo zamlčovania prípadov sexuálneho zneužívania a tiež z toho, že kňaza obvineného z takýchto činov iba preložil namiesto uvoľnenia z pastoračnej služby.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil v biografickom slovníku kardinálov Salvadora Mirandu 
* Biografia na catholic-hierarchy.org

Kategória:Holandskí kardináli
Kategória:Holandskí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Holandskí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Holandskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Arcibiskupi Utrechtskej arcidiecézy
Grinava

**Grinava** (maď. *Grinád*, nem. *Grünau*; od roku 1948 do roku 1990 **Myslenice**) je historická obec na Slovensku, od 1. júla 1975 historická mestská časť Pezinka.

V parčíku historickej mestskej časti Grinava sa nachádzajú dva pamätníky venované obetiam padlým v prvej a druhej svetovej vojne.

Nachádzajú sa tu historické pamiatky, ako napríklad Kostol svätého Žigmunda zo 14. storočia pôvodne postavený saskými kolonistami, Evanjelický kostol augsburského vyznania, Hodossyovská kúria, ktorá je v súčasnosti v súkromnom vlastníctve a je využívaná len ako obydlie a Strapákov mlyn z druhej polovice 18. storočia, ktorý je v súčasnosti v súkromnom vlastníctve. Jednou z dominánt mestskej časti je aj Smylovsko-pálfiovská kúria, v ktorej sa v roku 1945 odohralo mučenie Dominika Virgoviča, a ktorá bola spolu s areálom bývalého JRD, v ktorom sa nachádza, do roku 2022 opustená a hrozilo jej zbúranie. 

Počas 2. svetovej vojny sa v obci nachádzal väzenský tábor pre amerických vojnových väzňov. Smerom ku koncu 2. svetovej vojny bola v a okolo Grinavy bitka medzi nemeckými a sovietskými vojskami.

## Názov
Od začiatku ľudovodemokratickej Československej republiky (1948) až do konca Československej socialistickej republiky (1990) bola Grinava premenovaná na Myslenice. Od začiatku Česko-slovenskej federatívnej republiky sa názov vrátil na pôvodný. Dodnes sa však neoficiálne používa aj názov Myslenice a je podľa neho pomenovaná aj hlavná ulica historickej mestskej časti.

## Šport
V mestskej časti sa nachádza futbalové ihrisko, kde pôsobil futbalový klub GFC 1923.

## Osobnosti
* Anton Filkorn (* 1873 – † 1934), organizátor duchovného a spolkového života Slovákov v USA
* MUDr. Ján Fröhlich (* 1892 – † ?), bývalý diakon vo vojenských nemocniciach, poľný kurát na Piave v čase 1. svetovej vojny a kaplán v Spišskej Novej Vsi v roku 1919
* Dominik Virgovič (* 1912 – † 1945), občan Grinavy, údajný partizán, obeť mučenia a neskôr aj obesenia
* Prof. ThDr. h. c. Ján Michalko (* 1912 – † 1990),  evanjelický kňaz, generálny biskup Evanjelickej cirkvi na Slovensku, teológ, homiletik, kresťanský filozof a etik, náboženský publicista.
* Jozef Franko (* 1951), sochár a keramik

## Referencie

## Externé odkazy
* oficiálna stránka historickej mestskej časti Grinava

## Zdroj


Kategória:Mestské časti Pezinka
Faidimos (sochár)

náhľad|Rampinov jazdec, cca 550 pred Kr., Múzeum Akropoly v Aténach
náhľad|Predná časť vápencového bloku zo základne pohrebnej sochy signovaná Faidimom, štýl záznamu je bustrofédon, 6. stor. pred Kr. 
**Faidimos** (*Faidimos*) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
 
Faidimos, grécky sochár neznámeho pôvodu, tvoril v 2. polovici 6. storočia pred Kr. Známe sú jeho signatúry z dvoch podstavcov zo sôch uložené v Národnom archeologickom múzeu v Aténach a v Metropolitnom múzeu v New Yorku. Na oboch podstavcoch stáli kedysi pohrebné sochy. Aténsky podstavec, ktorý pochádza z Vourvy (Erchia (?) - Vourva, Atika), bol základňou ženskej sochy, z ktorej sa  zachovali len dolné končatiny. Jeho nápis, datovaný približne do roku 550 pred Kr., hlása, že bola darom otca svojej zosnulej dcére. Podľa nápisu na podstavci z New Yorku, sochu venoval istý Anfichares k pamiatke svojho mŕtveho syna Chairedema. 
 
Tieto nápisy sú zaznamenané ešte v štýle zápisu *bustrofédon* („ako sa otáča vôl“, označuje vola, ktorý ťahá pluh v riadkoch). Písmená sú otočené tak, aby smerovali patričným smerom (prvý riadok sa teda číta sprava doľava, následný opačne). Štýl písania bustrefédon, typický pre 7. a 6. stor. pred Kr., pretrval do 5. stor. pred Kr. 

Znalci antického umenia mu pripisujú aj autorstvo *loveckého psa* (Múzeum Akropoly v Aténach), ktorý je vo svojom takmer živom postoji pripravený zaútočiť na nejaké zviera, sochu *Koré Peploforé*, nazvanú tak preto, lebo má na sebe odetý dórsky peplos a *Rampinovho jazdca*, pomenovanom podľa francúzskeho diplomata, ktorý daroval jeho hlavu Louvru, kde je s odliatkom tela, kým originál tela je v aténskom Múzeu Akropoly spolu s odliatkom hlavy. Socha zhotovená okolo roku 550 pred Kr. zobrazuje víťaza pýtických hier. Mierne naklonená hlava prestáva uplatňovať archaický princíp frontálnosti. Tvár a postava sú už pekne stvárnené, kým úsmev a dekoratívna pravidelnosť účesu sú ešte typicky archaické.
     
## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Cajla

náhľad|Vinohrady s Cajlou v pozadí

**Cajla** (, ) je historická obec, dnes už historická mestská časť mesta Pezinok v Bratislavskom kraji. Do 1. januára 1948 bola samostatnou obcou a od tohto dátumu je súčasťou mesta Pezinok a je jej filiálnou farnosťou.

Názov vznikol v 15. storočí, keď dedinu tvorilo 26 usadlostí usporiadaných do jedného radu (). V Cajli sa nachádza Kostol Povýšenia svätého Kríža, ktorý bol postavený v roku 1740. Nahradil pôvodný stredoveký Kostol svätého Jozefa, ktorý bol postavený v roku 1659 na mieste pôvodného Kostola svätého Mikuláša v osade Zumberg, a ktorý sa nachádzal neďaleko dnešnej Psychiatrickej nemocnice Philippa Pinela. Tento kostol už pripomína len socha Krista Kráľa, lebo jeho ruiny boli neskôr zaliaté novou cestou. Pri psychiatrickej nemocnici sa nachádza cajlanská Kalvária, ktorá je tiež neďaleko Kučišdorfskej doliny. Za obcou sa nachádzala prvá továreň na výrobu kyseliny sírovej, ktorú po roku 1882 nahradili administratívne budovy riaditeľstva antimónových baní. Pri bývalých budovách antimónových baní, neskôr budovy psychiatrickej nemocnice, sa nachádzala, dnes už neexistujúca, Pálfiovská papiereň, ktorej hlavná budova bola po ukončení činnosti prestavaná na mlyn na obilie, ktorý v lete 1934 vyhorel. Odvtedy stojí na mieste starého mlyna Fabianov mlyn.

Od 30. apríla 2024 je cajlanským richtárom Jozef Kanka.

## Doložené historické názvy
Doložené sú tieto historické názvy:
* 1343: *Ujfalu* ()
* 1425: *Czayel*
* 1783: *Zajla*
* 1733, 1773, 1839, 1915: *Czajla*

## Richtári
Toto je zoznam doložených richtárov pôvodnej obce a súčasnej historickej mestskej časti Cajla:
* Ján Strezenický
* Jozef Poláček
* Jozef Šilhár
* Ernest Aulitis
* Vladimír Miškovský (1945 – 1948)
* Zdeno Čech (2008 – 2009)
* Emanuel Penák (2009 – 2010)
* Pavel Fraňo (2011 – 2012)
* Jozef Miškovský (2012 – 2013)
* Zdeno Čech (2018 – 2019)
* Zdeno Čech (2021 – 2022)
* Roman Mács (2022 – 2023)
* Peter Kolenčík (2023 – 2024)
* Jozef Kanka (2024 – súčasnosť)

## Šport
V mestskej časti sa nachádza futbalové ihrisko (známe aj ako štadión Baník), kde pôsobí futbalový klub CFK Pezinok-Cajla.

## Referencie

## Externé odkazy
* oficiálna stránka mestskej časti Cajla

Kategória:Mestské časti Pezinka
Železničná stanica Cífer

**Železničná stanica Cífer** je železničná stanica v obci Cífer.

Železničná stanica Cífer leží na železničnej trati Bratislava – Žilina. V roku 2007, počas modernizácie V. železničného koridoru, bola stanica prebudovaná. Poloha budovy je vpravo, v smere od stanice Bratislava hlavná stanica.

## Trať a doprava
* Železničná trať Bratislava – Žilina (trať č. 120)

## Zdroj
* Železničná stanica Cífer na vlaky.net

Kategória:Cífer
Cífer
Július Gabos

**Július Gabos** alebo **Julius Gabos** (* 1838† 15. január 1901, Malá Studená dolina) bol uhorský lekár imunológ.

Štúdium medicíny absolvoval na Lekárskej fakulte Semmelweisovej univerzity v Budapešti. 14 rokov pôsobil ako riaditeľ klimatických kúpeľov v Starom Smokovci. Ako funkcionár Uhorského karpatského spolku sa pričinil o propagáciu a rozvoj cestovného ruchu vo Vysokých Tatrách. Zomrel 15. januára 1901 pri poľovačke na následky vykrvácania v dôsledku strelného poranenia. Bol pochovaný 18. januára vo Veľkej.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1838
Kategória:Úmrtia 15. januára
Kategória:Úmrtia v 1901
Kategória:Uhorskí lekári
Kategória:Osobnosti Vysokých Tatier
Denis Jacko

**Denis Jacko** (* 22. augusta 1993, Trebišov) je slovenský básnik.

Vo veku 19 rokov sa začal aktívne venovať tvorbe básní, ktoré najskôr zverejňoval na sociálnej sieti Facebook a na svojom blogu. V literárnej súťaži *Ruže mojej duše* získal v roku 2015 3. miesto a v roku 2016 1. miesto v štvrtej (vekovo najstaršej) kategórií, poézia. V roku 2016 debutoval básnickou zbierkou *Triezvy život*. Jeho tvorba je ovplyvnená hlavne Charlesom Bukowskim, bítnikmi a slovenským básnikom Jánom Martonom, ktorého pokladá za „Bukowskeho spod Tatier“.

Jeho básne zazneli aj v rádiu Devín v relácii East Coast Poetry. Spoluangažuje sa aj na swape kníh, ktorý organizuje K13 v Košiciach. Má tam vlastnú sekciu s názvom ODPOÚČANE.

## Čajovňa Čavango (2018 – 2020)
Vďaka veľkej náhode sa v dnes už neexistujúcej kaviarni v Košiciach, kde bol už známym inventárom, dostal k svojmu prvému básnickému vystúpeniu, ktoré spoluorganizoval v čajovni Čavango na Hlavnej ulici. Podporiť ho vtedy prišiel aj jeho veľký vzor, Ján Marton, s ktorým zdieľal pódium a prečítal zopár básní. V ten deň sa uňho začala formovať organizačná stránka a pokračoval v tradícii usporadúvania básnických večerov.

## Básnici bez pera (2019)
Začiatkom roku 2019 bol spoluzakladateľom platformy *Básnici bez pera*. Organizoval verejné autorské čítania, na ktoré si pozýval rôznych autorov instagramovej poézie.

Za zmienku stojí jeho vystúpenie v električke na podujatí *USE THE CITY* pod záštitou K13 v Košiciach, kde naživo recitoval básne pred náhodnými cestujúcimi a zviditeľnil poéziu medzi bežnými ľuďmi. Kuriózne sa priznal, že počas celého vystúpenia mal teplotu 38 °C, no poézia mu stála za to viac než akákoľvek hodnota na teplomeri.

Ďalšie vystúpenia organizoval vo Výmenníku na Štítovej ulici v Košiciach. Konali sa raz do mesiaca, vždy s inými účinkujúcimi.

## *POEČER (2019 – súčasnosť)
Koncom roka 2019 vytvára nový projekt s názvom *POEČER, ktorého hravý názov vymyslel narýchlo (ide o prešmyčku slov poézia a večer s hviezdičkou, ktorá symbolizuje visiacu otázku na čokoľvek). Nechcel byť už iba spoluzakladateľom, ale vytvoriť projekt, nad ktorým bude mať plnú kontrolu. Tento projekt mal okrem literárneho presahu aj demografický rozmer.

Literárny festival Ozveny v Starom Smokovci v roku 2022 pod záštitou poprad­skej poetky Mirizmy Kirkov. Ďalšie vystúpenia v Poprade v kaviarni Malý Princ v roku 2022.

## Prienik
Bol aj spoluorganizátorom Košického festivalu *Prienik*, ktorý prepája mestské prostredie s prírodou a astronómiou. V auguste 2022 mal vystúpenie v rámci projektu *POEČER, takisto aj *POET|PAINT RING*, kde spoločne s košickým maliarom Melkorom (Pavol Červeniak) písal báseň na podnety slov z publika. V roku 2024 spoluorganizoval festival na Hrešnej, kde vystúpil s formátom *POEČER*.

## Referencie

Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Osobnosti z Trebišova
Ochrana dravcov na Slovensku

**Ochrana dravcov na Slovensku** (skrátene aj **RPS** z anglického názvu Raptor Protection of Slovakia) je občianske združenie, venujúce sa výskumu a ochrane dravých vtákov a sov vo voľnej prírode na území Slovenska.

Pôvodný názov, používaný do roku 2004 bol *Skupina pre výskum a ochranu dravcov na Slovensku* (SVODAS). Pri jej vzniku stál jeden z najvýznamnejších ornitológov na Slovensku, Mgr. Štefan Danko.

## História
* 1975: založenie Skupiny pre výskum a ochranu dravcov na Slovensku (SVODAS)
* 1993: po rozdelení Československa rozdelenie SVODAS na českú a slovenskú
* 1999: organizácia bola registrovaná ako občianske združenie v registri občianskych združení Ministerstva vnútra Slovenskej republiky
* 2004: zmena na jednoduchší názov Ochrana dravcov na Slovensku (RPS)

## Aktivity
* ochrana a výskum dravcov a sov – napríklad monitoring stavu populácií dravcov a sov a ich biotopov, vytváranie náhradných hniezdnych príležitostí – výroba a inštalácia hniezd a búdok, stráženie hniezd;
* kontrola a riešenie najzávažnejších problémov ohrozujúcich dravé vtáky a sovy – napríklad spolupráca s energetickými spoločnosťami pri riešení problematiky úmrtí vtákov v dôsledku zásahu elektrickým prúdom alebo nárazu do elektrického vedenia, prevencia a riešenie prípadov vtáčej kriminality; 
* vzdelávanie verejnosti – organizovanie exkurzií a odborných prednášok, spolupráca s médiami a popularizácia ochrany vtáctva; 
* vydávanie časopisov: odborný časopis Slovak Raptor Journal  a vedecko-populárny Dravce a sovy .

## Externé odkazy
* Ochrana vtáctva na lifeenergia.sk 
* Problematika vtáčej kriminality

## Zdroj
* Ochrana dravcov na Slovensku

Kategória:Občianske združenia na Slovensku 
Kategória:Ornitológia
Friedrich Wetter

**Friedrich Wetter** (* 20. február 1928, Landau in der Pfalz) je nemecký kardinál, emeritný mníchovský arcibiskup.

## Životopis
Narodil sa v Landau in der Pfalz. Študoval teológiu vo Frankfurte nad Mohanom a na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme. Počas pobytu v Ríme ho 10. októbra 1953 vysvätil za kňaza kuriálny kardinál Clemente Micara. V roku 1956 bol promovaný na doktora teológie. Po štúdiách v Ríme sa vrátil do speyerskej diecézy, kde pôsobil najprv v pastorácii a neskôr v akademickej oblasti ako profesor fundamentálnej a dogmatickej teológie na univerzitách v Eichstätte a Mainzi.

### Biskup a kardinál
V roku 1968 ho pápež Pavol VI. vymenoval za speyerského biskupa. Biskupské svätenie mu udelil jeho predchodca, speyerský biskup Isidor Markus Emanuel 29. júna 1968. Po tom, ako bol mníchovský kardinál Joseph Ratzinger menovaný za prefekta Kongregácie pre náuku viery, menoval pápež Ján Pavol II. za jeho nástupcu biskupa Wettera. Úradu sa ujal 12. decembra 1982. Pápež ho 25. mája 1985 vymenoval za kardinála s titulárnym kostolom Santo Stefano al Monte Celio. Kardinál Wetter sa zúčastnil v role voliča konkláve, ktoré vybralo Benedikta XVI. V roku 2003 požiadal pápeža o uvoľnenie z funkcie, čomu však pápež vyhovel až 2. februára 2007.

## Zaujímavosti
*Staršia sestra kardinála Wettera Hedwig vstúpila do rehole Sestier Mary Wardovej (dnes Congregatio Jesu) a v rokoch 1976 – 1984 bola generálnou predstavenou tohto ženského rádu.

## Referencie

Kategória:Nemeckí kardináli
Kategória:Biskupi Speyerskej diecézy
Kategória:Arcibiskupi Mníchovskej arcidiecézy
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Kategória:Nemeckí vysokoškolskí pedagógovia
Cena Meeting Point Europe

**Cena Meeting Point Europe** je hlavnou cenou udeľovanou na Medzinárodnom filmovom festivale Cinematik v Piešťanoch. Je určená pre najlepší európsky film za uplynulý rok a o jej udelení rozhoduje porota zložená z 15 európskych filmových kritikov z 15 rôznych krajín. Prvýkrát bola udelená v roku 2006.

[náhľad|Nemecký režisér [Michael Haneke, dvojnásobný držiteľ ceny Meeting Point Europe za filmy *[[Ukrytý]]* a *[[Biela stuha]]*.]]

## Držitelia ceny Meeting Point Europe
* 2006: *[[Ukrytý]]*  (réžia: Michael Haneke)
* 2007: *[[Taxidermia]]*  (réžia: György Pálfi)
* 2008: *[[4 mesiace, 3 týždne a 2 dni]]*  (réžia: Cristian Mungiu)
* 2009: *[[Medzi stenami]]*  (réžia: Laurent Cantet)
* 2010: *[[Biela stuha]]*  (réžia: Michael Haneke)
* 2011: *[[Ďalší rok]]*  (réžia: Mike Leigh)
* 2012: *[[Umelec (film)|Umelec]]*  (réžia: Michel Hazanavicius)
* 2013: *[[Hon (film z roku 2012)|Hon]]*  (réžia: Thomas Vinterberg)
* 2014: *[[Veľká nádhera]]*  (réžia: Paolo Sorrentino)
* 2015: *[[Motýle (film)|Motýle]]*  (réžia: Peter Strickland)
* 2016: *[[Saulov syn]]*  (réžia: László Nemes)
* 2017: *[[Raw (film)|Raw]]*   (réžia: Julia Ducournau)
* 2018: *[[Studená vojna (film)|Studená vojna]]*  (réžia: Pawel Pawlikowski)
* 2019: *[[Favoritka]]*    (réžia: Yorgos Lanthimos)
* 2020: *[[Dlhaňa]]*  (réžia: Kantemir Balagov)
* 2021: *[[Drahí súdruhovia]]*   (réžia: Andrej Končalovskij)
* 2022: *[[Trojuholník smútku]]*     (réžia: Ruben Östlund)
* 2023: *[[Karaoke Blues]]*   (réžia: Aki Kaurismäki)
* 2024: *[[Substancia (film)|Substancia]]*    (réžia: Coralie Fargeat)
* 2025: *[[Pohľad do slnka]]*   (réžia: Mascha Schilinski)

### Viacnásobní držitelia
* Michael Haneke (2006, 2010)

## Referencie

Kategória:Medzinárodný filmový festival Cinematik
Kategória:Filmové ocenenia na Slovensku
Natália Milanová

Mgr. **Natália Milanová**, rod. **Gálisová** (* 12. jún 1982, Bratislava) je slovenská pedagogička a politička, v rokoch 20202023 ministerka kultúry SR vo vláde Igora Matoviča a Eduarda Hegera.

## Životopis
V rokoch 19962000 študovala na gymnáziu Ladislava Novomeského.

V roku 2005 absolvovala štúdium na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v odbore učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov: slovenský jazyk a literatúra – dejepis.

V rokoch 20062009 pracovala ako učiteľka slovenského jazyka a dejepisu na súkromnej škole ESPRIT v Bratislave, neskôr v roku 2009 pracovala v reklamnej agentúre Effectivity s.r.o. v Bratislave. V rokoch 20102013 pracovala ako projektová manažérka

Má rada jazdu na koni. Venovala sa koňom, trénovala mladých jazdcov, organizovala a moderovala dostihy a viedla hipoterapiu. Od roku 1998 spolupracovala s kaskadérskou skupinou Borseus a kaskadérskou skupinou Martin Uhrovčík, ktorí sa podieľali na tvorbe slovenských a zahraničných filmov vrátane Poslednej légie. V roku 2011 bolo vytvorené interaktívne jazdecké divadlo. Od roku 2012 je prezidentom divadla Equiteatro, multi-zmyslového divadla pre školákov.

Niekoľko rokov pôsobila v detskom časopise Fifík.

Vydala publikáciu *Dejiny statočného národa slovenského* pre deti vo veku 8 až 12 rokov, ktoré formou krátkych príbehov oboznamuje s históriou Slovenska od praveku po súčasnosť.

## Politická činnosť
V roku 2010 kandidovala v komunálnych voľbách v Dúbravke za stranu SDĽ, kde skončila ako 11. náhradnik.

Od roku 2014 pracovala pre hnutie OĽANO. Vo voľbách v roku 2016 kandidovala na kandidátnej listine OĽANO z dvanásteho miesta. Ziskom 1 737 hlasov (0,6 %) nebola zvolená za poslankyňu, no z 22. miesta získala postavenie náhradníčky. Poslanecký sľub zložila 30. januára 2018. Bola náhradníčkou za poslanca Jozefa Viskupiča (OĽANO), ktorý sa po zvolení za predsedu Trnavského samosprávneho kraja vzdal poslaneckého mandátu. V Národnej rade SR bola podpredsedníčka Výboru NR SR pre kultúru a médiá, venovala sa témam ochrany kultúrnych pamiatok, financovania kultúry a umenia a podpory dojčenia.

V nasledujúcich voľbách v roku 2020 kandidovala za OĽANO zo 146. miesta a so ziskom 10 317 hlasov (1,43 %) nebola zvolená za poslankyňu. Pri zostavovaní vlády však bola hnutím OĽANO nominovaná na post ministerky kultúry SR, za ktorú bola 21. marca 2020 vymenovaná.

## Publikačná činnosť
* 

## Referencie

## Externé odkazy
* Osobný web a blog 
* Vysledky volieb z roku 2010 v dubravke
* Tlacova sprava SDL z roku 2011 https://tlacovespravy.wordpress.com/2011/09/13/sdl-podporuje-poziadavky-nasich-ucitelov/
* Natália Milanová na webe Národnej rady SR
* Články týkajúce sa Natálie Milanovej na portáli teraz.sk TASR

Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenské političky
Kategória:Politici OĽaNO
Kategória:Ministri kultúry Slovenskej republiky
Kategória:Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Kategória:Ministerky
Kategória:Absolventi Pedagogickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
José Freire Falcão

**José Freire Falcão** (* 23. október 1925, Ererê – 26. september 2021) bol brazílsky kardinál, emeritný arcibiskup Brazílie.

## Životopis
Narodil sa v Ererê. Študoval teológiu v seminári v Prainhe. Za kňaza pre diecézu Limoeiro do Norte bol vysvätený 19. júna 1949. Po vysviacke pracoval ako pastoračný kňaz, neskôr tiež pôsobil v kňazskom seminári a ako duchovný Katolíckej akcie.

V roku 1967 ho pápež Pavol VI. vymenoval za titulárneho biskupa Vardimissy a koadjútora diecézy Limoeiro do Norte. Za biskupa ho vysvätil arcibiskup Fortalezy José de Medeiros Delgado 17. júna 1967. Jeho predchodca v úrade zomrel 19. augusta toho istého roku a José Freire Falcão sa stal sídelným biskupom. O štyri roky neskôr, 25. novembra 1971 bol menovaný za arcibiskupa Teresiny. Pápež Ján Pavol II. ho menoval 15. februára 1984 za arcibiskupa Brazílie a 28. júna 1988 sa stal členom kardinálskeho kolégia ako kardinál-kňaz s titulárnym kostolom San Luca a Via Prenestina.

V roku 2000 požiadal o uvoľnenie z funkcie, čomu však pápež vyhovel až 28. januára 2004.

V úlohe voliča sa zúčastnil konkláve, ktoré vybralo Benedikta XVI. Bol v tom čase jedným z najstarších kardinálov-voličov, keďže veku 80 rokov, po dosiahnutí ktorého kardináli nemajú právo voliť pápeža, sa dožil 6 mesiacov po konkláve.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil v biografickom slovníku kardinálov  Salvadora Mirandu 
* Biografia na catholic-hierarchy.org

Kategória:Brazílske kresťanské osobnosti
Kategória:Brazílski kardináli
Kategória:Brazílski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Brazílski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Brazílski rímskokatolícki kňazi
TV Pezinok

**TV Pezinok** je regionálna televízna stanica mesta Pezinok.

TV Pezinok vysiela od októbra 1998. Od začiatku svojej činnosti sa stala významným prvkom na lokálnom mediálnom trhu. TV Pezinok významnou mierou prispieva k vyššej informovanosti obyvateľov k rozvoju mesta a regiónu. Dlhoročným riaditeľom televíznej stanice bol Peter Bittner. Dňa 26. februára 2026 bola na zasadnutí Mestského zastupiteľstva v Pezinku schválená likvidácia obchodnej spoločnosti **TV PEZINOK, s.r.o.**

## Relácie
* *Týždeň* so športovou, kultúrnou a bezkomentárovou rubrikou
* *Týždeň pred rokmi*
* *PKNET* (profily osobností mesta, *Okénko [[Pezinčina|pezinčiny]] ze [[Lajo Slimák|strýcem Lajem]]*)
* *Radi poradíme*
* *TELEnoviny*
* *Zasadnutie mestského zastupiteľstva v Pezinku*

## Vysielanie
TV Pezinok vysiela prostredníctvom digitálneho terestriálneho vysielania DVB-T na kanáli 41 v mestách a obciach Pezinok, Modra, Slovenský Grob, Chorvátsky Grob, Šenkvice, Viničné, Limbach a ďalších oblastiach v okolí Pezinka (cca 40 tisíc potenciálnych divákov), v káblových rozvodoch spoločnosti UPC v Pezinku, prostredníctvom káblového operátora SWAN a prebiehajú rokovania o ďalších možnostiach pokrytia v Pezinku a okolí. Je dostupná aj prostredníctvom live streamingového vysielania na stránke.

## Referencie

## Externé odkazy
* Webstránka TV Pezinok
* Archív TV Pezinok

Kategória:Televízne stanice na Slovensku
Kategória:Kultúra v Pezinku
Nahrávacie štúdio

náhľad|Interiér nahrávacieho štúdia
**Nahrávacie štúdio** je priestor pre nahrávanie zvuku. Malo by byť zložené z najmenej dvoch miestností, ktoré sú od seba oddelené zvukotesnou stenou. Prvá miestnosť slúži pre samotné nahrávanie, inštrumentalisti či speváci tu vykonávajú svoje party. V druhej miestnosti sa nachádza zvukový inžinier, prípadne hudobný producent, a zvuk tu upravuje na mixážnych pultoch. V 21. storočí vznikla možnosť nahrávky obstarávať a upravovať na domácich počítačoch. Štúdio by malo byť koncipované tak, aby bolo možné dosiahnuť optimálne akustických vlastností. Nahrávacie štúdiá sú určené nielen pre nahrávanie hudby, ale tiež napríklad pre dabing.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* History of the sound recording technology - Shodhganga (po anglicky)
* V nahrávacím studiu - Jak vzniká hudba, abicko.cz (po česky)
* Něco málo z historie záznamu zvuku - sekcia článku: Nahrávací studio do kapsy - technologie a užití dvoustopého záznamu

## Zdroj


Kategória:Hudobná technika
Batak (priehrada)

**Batak** () je vodná nádrž v Západných Rodopách v južnom Bulharsku.

## Geografia a opis
Vodná nádrž sa nachádza v pohorí Západné Rodopy na rieke Mătnica v Pazardžickej oblasti. Najbližšie obývané miesto je mesto Batak, ktorého centrum sa nachádza približne 4 kilometre od nádrže. Ďalšie blízke obývané miesta sú približne 7 km vzdialené mesto Rakitovo a 12 km vzdialené mesto Velingrad. Nádrž leží v nadmorskej výške takmer 1108 m.n.m. a využíva sa na výrobu elektrickej energie v rámci Batašskej kaskády. Priehrada Batak je šieste najväčšia vodná nádrž v Bulharsku. Najhlbšie miesto nádrže sa nachádza pri priehradnej stene, kde hĺbka dosahuje až 34 metrov. Teplota vody v nádrži v rámci roka kolísa približne medzi 5°C a 21°C. V južnej časti priehrady sa nachádza rekreačný rezort Cigov čark (). V priehrade (v jej južnej časti) sa nachádza jeden ostrov s rozmermi približne 300x150 metrov. Ostrov nesie meno Golaka (). Blízko východneho brehu priehrady vedie cesta, ktorá vedie z Pazardžiku cez mestá Peštera a Batak do mesta Dospat. Pri južnom pobreží zase vedie cesta, ktorá spája Batak s Velingradom.

## Technické parametre
* Nadmorská výška: 
* Dĺžka priehrady: 
* Plocha: 22 km²
* Objem: 310 000 000 m³
* Vybudované: 1959
* Výška priehradnej steny: 35 m
* Dĺžka priehradnej steny: 273 m

## Výstavba
Vodná nádrž bola postavená v roku 1959 na mieste bývaleho Batašského močiara. 

## Využitie
Výroba elektrickej energie - spolu s ďalšími nádržami vytvára tzv. vodno-elektrickú kaskádu "Batak". Nádrž sa využíva aj rekreačne, pri jej južnom pobrežín sa nachádza rekreačný rezort Cigov čark () a pri jej severnom pobreží menší rezort Dănoto (). Nádrž sa využíva aj na rybolov.

## Rybolov
Priehrada sa využíva na rybolov, ktorý je v nádrži povolený celoročne. Lovené ryby sú predovšetkým červenica, ostriež, karas, kapor a vyskytujú sa aj iné predovšetkým drobnejšie druhy rýb.   

## Galéria

Ektar100-jazovirBatak01.jpg|Pohľad na priehradu Batak z východného brehu
JazovirBatak-KdkGold01.jpg|Pohľad na priehradu Batak z východného brehu
JazovirBatak-KdkGold06.jpg|Pohľad na priehradu Batak z východného brehu


## Referencie

Kategória:Vodné diela v Bulharsku
Kategória:Západné Rodopy
Kategória:Batak
Obchodná akadémia (Pezinok, Myslenická 1)

**Obchodná akadémia Pezinok** je obchodná akadémia v meste Pezinok. V súčasnosti v jej budove sídli aj Stredná odborná škola, ktorá bola premiestnená z Komenského ulice.

Obchodná akadémia je strednou odbornou školou, ktorá sa špecializuje na všetky ekonomické predmety vrátane informatiky.

## História
Dňa 1. septembra 1991 vznikla Dievčenská odborná škola, ktorá začínala v priestoroch Stredného odborného učilišťa na Komenského ulici. Od 1. septembra 1993 začala svoju pôsobnosť Obchodná akadémia, ktorá nahradila Dievčenskú odbornú školu. Prvé roky bola v budove Stredného odborného učilišťa, v roku 1995 jej boli poskytnuté priestory bývalej Materskej školy na Komenského ulici. Od 2. december 1996 škola sídli na Myslenickej ulici v budove bývalého Okresného stavebného podniku š. p.

## Externé odkazy
* oficiálna stránka školy
* EduPage Obchodnej akadémie

Kategória:Školy v okrese Pezinok
Kategória:Stavby v Pezinku
Kategória:Obchodné akadémie na Slovensku
Exponent (štúdio)

**Exponent** je názov nahrávacieho štúdia, ktoré sa nachádza v západoslovenskom meste Hlohovec, v časti Šulekovo. V štúdiu nahrali svoje albumy viacerí známi interpreti a kapely. Štúdio Exponent sa okrem nahrávania albumov venuje aj nahrávaniu videoklipov. O zvuk sa starajú producenti a zvukári Roman Slávik a Tomáš Kmeť.

## Interpreti a skupiny

## O štúdiu
Štúdio bolo založené v roku 1989. Založil ho skladateľ spevák a kapelník hudobnej skupiny Exponent Tomáš Kmeť.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky
* Oficiálne stránky na Facebook-u
* Profil na Discogs.com

Kategória:Nahrávacie štúdiá
Kategória:Hlohovec
Železničná zastávka Paprad

**Železničná zastávka Paprad** je železničná zastávka v mestskej časti Papraď mesta Stará Turá.

Železničná zastávka s výhybňou Paprad leží na železničnej trati Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce, v medzistaničnom úseku Stará Turá – Poriadie.
Poloha budovy je vpravo, v smere od Nového Mesta nad Váhom.

Hoci sa miestna časť volá Papraď, zastávka nesie názov Paprad.

## Trať a doprava
* Železničná trať Nové Mesto nad Váhom – Vrbovce (trať č. 121)

## Referencie

## Zdroj
Železničná zastávka a vyhýbňa Paprad na vlaky.net

Papraď
Kategória:Stará Turá
Papraď
Železničná zastávka Svätý Jur

**Železničná zastávka Svätý Jur** (pôvodne *železničná stanica Svätý Jur*) je železničná zastávka v meste Svätý Jur 

Železničná zastávka Svätý Jur leží na hlavnej železničnej trati Bratislava – Žilina, medzi železničnou stanicou Bratislava-Rača a železničnou stanicou Pezinok. Stanica leží na trati elektrifikovanej striedavou trakciou 25 kV 50 Hz a do GVD 1994/95 bola uvádzaná pod názvom Jur pri Bratislave. Záhlavie sa nachádza v oblúku, od staničnej budovy je v priamke. Tesne za stanicou začína stúpanie do Pezinka. V susedstve dnešnej staničnej budovy stojí historická budova jednej z prvých železničných staníc na území Slovenska. 

Počas výstavby V. koridoru bola v roku 2007 železničná stanica zrušená a zmenená na zastávku.

V roku 2019 tu bolo vybudované záchytné parkovisko za cieľom zlepšenia dopravnej infraštruktúry.

## Galéria

Súbor:Zeleznicna zastavka Svaty Jur.jpg|Pôvodná budova železničnej stanice (pohľad od trate)
Súbor:Svaty Jur zeleznicna stanica povodna.jpg|Pôvodná budova železničnej stanice (pohľad od trate)
Súbor:Svaty Jur zeleznica.jpg|Pôvodná budova železničnej stanice (pohľad z ulice)
Súbor:Svätý Jur stanica konskej železnice (cropped).jpg|Pôvodná budova stanice konskej železnice (pohľad od trate)
Súbor:Svaty Jur stanica konskej zeleznice.jpg|Pôvodná budova stanice konskej železnice (pohľad z ulice)


## Trať a doprava
* Železničná trať Bratislava – Žilina (trať č. 120)

## Referencie

## Zdroj
* Železničná zastávka Svätý Jur na vlaky.net

Svätý Jur
Kategória:Svätý Jur
Kategória:Doprava v okrese Pezinok
Kategória:Turistická značkovaná trasa číslo 8103
Marian Kotleba (basketbalista)

**Marian Kotleba** (* 2. január 1952, Bratislava – † 10. december 2025) bol slovenský basketbalista a česko-slovenský reprezentant, účastník majstrovstiev sveta 1978.

V česko-slovenskej basketbalovej lige hral v rokoch 19721983 za kluby Inter Bratislava, Dukla Olomouc a BC Prievidza, celkom odohral 11 sezón. Bol dvakrát majstrom Česko-Slovenska (1979, 1980), vicemajstrom (1981) a na treťom mieste v roku 1977. Bol na 50. mieste tabuľky strelcov československej ligy s celkovým počtom 3 684 bodov.

Hral v 5 ročníkoch európskych klubových pohárov v basketbale. S tímom Dukla Olomouc v Pohári európskych majstrov 1973/74 s účasťou v osemfinále. S tímom Bratislava hral štyri ročníky, v Pohári európskych majstrov dvakrát s účasťou vo štvrťfinálovej skupine (1979/80, 1980/81) a dva ročníky *Koračovho pohára* (1977/78, 1978/79) takisto s účasťou vo štvrťfinálovej skupine.

Za reprezentačné družstvo Česko-Slovenska v rokoch 19731979 odohral 96 zápasov. Hral na Majstrovstvá sveta v Manile, Filipíny (9. miesto) v roku 1978 i na Akademických majstrovstvách v roku 1973 (Sofia, Bulharsko).

V roku 1972 bol ocenený ako najlepší basketbalista Slovenska.

## Športové kariéra

### Hráč klubov
* Slovan Bratislava – majster Česko-Slovenska v doraste (1970)
* 19711973 Inter Bratislava – 8. miesto (1973), víťaz slovenskej ligy (1972)
* 19731974 Dukla Olomouc – 3. miesto (1974)
* 19751981 Inter Bratislava – 2x majster Česko-Slovenska (1979, 1980), vicemajster (1981), 3. miesto (1977), 2x 4. miesto (1976, 1978)
* 19811983 BC Prievidza – 7. miesto (1982), 10. miesto (1983)
* V česko-slovenskej basketbalovej lige celkom 11 sezón (19721983), 3 684 bodov (50. miesto) a 4 medailové umiestnenia.
** 2x majster Česko-Slovenska (1979, 1980), 1x vicemajster (1981), 3. miesto (1974)
* 19831985, 19871990 Matador Bratislava
* 19851987 TG Hanau, Nemecko (2. Bundesliga Juh)

### Európske poháre klubov
* Dukla Olomouc
** Pohár európskych majstrov – 1973/74 (osemfinále)
* Inter Bratislava
** Pohár európskych majstrov – 2 ročníky (štvrťfinálová skupina) 1979/80, 1980/81
** *Koračov pohár FIBA* – 2 ročníky (štvrťfinálová skupina) 1977/78, 1978/79
* Celkom 5 ročníkov FIBA ​​Európskych pohárov klubov, 4x účasť vo štvrťfinálovej skupine a 1x v osemfinále.

### Československo
* Za reprezentačné družstvo Česko-Slovenska v rokoch 19731979 hral celkom 96 zápasov
* Majstrovstvá sveta 1978, Manila, Filipíny (45 bodov / 5 zápasov) 9. miesto

## Referencie

## Externé odkazy
* Marian Kotleba
* Kropiláka tam otec pôvodne nechcel pustiť 
* O klube Ask Inter Bratislava  
* 2. Bundesliga Süd 
* Marian Kotleba (CZE) participated in 1 FIBA ​​/ FIBA ​​Zones events 
* Slovakia - Dukla Olomouc, Slovakia, Inter Bratislava 

## Zdroj

Kategória:Slovenskí basketbalisti
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Vojenský kúpeľný ústav

**Vojenský kúpeľný ústav** je komplex kúpeľných objektov v centre mesta Piešťany na Teplickej ulici, predstavujúci druhé najstaršie piešťanské kúpele po Napoleonských kúpeľoch a v súčasnosti hlavné kúpeľnícke zariadenie v meste na pravom brehu Váhu.

## Dejiny
Vojenský kúpeľný ústav bol vybudovaný na podnet vtedajšieho nájomcu kúpeľov a kúpeľného lekára Františka Ernesta Scherera v roku 1863 podľa anonymného projektu. Zariadenie už od počiatku slúžilo ubytovaniu a stravovaniu kúpeľných pacientov z radov príslušníkov rakúsko-uhorskej armády. Pôvodnú, v slohovom výraze historizujúcu budovu postavili uprostred rozmerného pozemku, čo dovoľovalo rozširovať kapacitu zariadenia dostavbami v okolí hlavnej budovy. Budova bola vystavaná v roku 1853 a dnes je situovaná v parkovej výsadbe. V rokoch 1908-1909 vybudovali solitérnu *vilu Izabela*, ktorá je dnes prepojená s hlavným objektom a na prelome 20. a 21. storočia bol doplnený rozsah poskytovaných služieb o balneoterapeutickú prevádzku vrátane bazénov, čo urobilo Vojenský kúpeľný ústav nezávislým na službách balneoterapeutických zariadení na Kúpeľnom ostrove.

## Súčasnosť
V súčasnosti funguje ústav pod názvom *Hotel Granit Piešťany - kúpeľný ústav*, patriaci do siete hotelovej spoločnosti HOREZZA, a.s., ktorá združuje vojenské rekreačné zariadenia na Slovensku. Hotel poskytuje liečbu typickú pre piešťanské kúpele, teda zameranú na choroby pohybového ústrojenstva. Kúpeľné pramene Ústavu sú zabezpečované vďaka termálnemu vrtu vody vyvierajúcej z hĺbky 2000 metrov.

## Referencie


## Externé odkazy
* granitpiestany.sk  Oficiálna stránka hotela Granit.

Kategória:Hotely na Slovensku
Kategória:Piešťany
Kategória:Stavby v Piešťanoch
Kategória:Kúpele na Slovensku
Železničná zastávka Malé Tŕnie

**Železničná zastávka Malé Tŕnie** bola železničná zastávka a zároveň železničné hradlo medzi Pezinkom a Šenkvicami pri obci Vinosady. Budova bývalej železničnej zastávky sa nachádza na Trlinskej ulici 88 v katastrálnom území obce Šenkvice.

Zastávka Malé Tŕnie, postavená v roku 1938, sa nachádzala na železničnej trati Bratislava – Žilina v 23,508 kilometri. Počas druhej svetovej vojny až do roku 1948 niesla zastávka názov **Trlínok**. Zastávka slúžila súčasne aj ako hradlo Hr. Malé Tŕnie bolo vybavené mechanickými návestidlami a predzvästami v oboch smeroch jazdy. Hradlo Malé Trnie bolo po zrušení zastávky, niekedy v šesťdesiatych rokoch, samostatne stojace. Hradlo bolo zrušené počas výstavby V. koridoru, kedy sa vybudovala preložka trate, ktorá sa nazýva Šenkvická estakáda a hradlo tak stratilo význam. Od roku 2009 ho na novej preložke trate nahrádza AH Vinosady. AH nesie názov po blízkej obci, ktorá vznikla práve zlúčením obcí Malé Tŕnie a Veľké Tŕnie.

## Referencie

## Zdroje
* Železničná zastávka Malé Tŕnie na vlaky.net
* Fotografia Malého Tŕnia z obdobia Slovenského štátu
* fotografia na webu mapy.cz https://mapy.cz/s/noraramuhu

Malé Tŕnie
Kategória:Vinosady
Kategória:Doprava v okrese Pezinok
Kóblanos z Afrodisie

náhľad|Mramorová socha Boxera zo Sorrenta,  Národné archeologické múzeum v Neapole (inv. č. 119917)
**Kóblanos** (*Kóblanos*) bol grécky sochár v 1. storočí.                                       
 
Kóblanos, grécky sochár z maloázijského mesta Afrodisias (gréckeho mesta v Kárii), bol činný v 1. storočí. Tento umelec, ktorý sa aktívne venoval reprodukcii gréckych diel na rímskom trhu, je autorom sochy boxera objavenej v talianskom meste Sorrento. Na podstavci tejto sochy je jeho signatúra:  

- text v starogréčtine

Socha predstavuje víťazného boxera, čo dokazuje olivová koruna (olivovou ratolesťou korunovali víťazov aj na olympijských hrách) na jeho hlave. Kóblanos ju zhotovil v prvom storočí, možno v období Flaviovcov. Umelec sa pri tvorbe tejto sochy inšpiroval vkusom minulosti, lebo jej postava je akousi zmesou rôznych sochárskych štýlov klasických gréckych sôch z 5. a 4. storočia pred Kr. Hlave však čiastočne chýba realizmus portrétov boxerov z týchto storočí. Malý Hermes v podobe Herakla, ktorý stojí pri soche, je symbolom gymnasia, miesta, kde športovci trénovali.
   
## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Ján Ilavský (geológ)

**Ján Ilavský** (* 30. apríl 1922 Važec - † 8. júl 1996 Bratislava) bol slovenský ložiskový geológ, odborník v oblasti rudných ložísk.

## Život

V roku 1941 absolvoval stredoškolské štúdium v Liptovskom Mikuláši. Následne nastúpil na štúdium na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej Univerzity (dnešná Univerzita Komenského v Bratislave). Počas druhej svetovej vojny sa aktívne zapojil do Slovenského národného povstania, neskôr bojoval ako príslušník prvého československého armádneho zboru. Po vojne demobilizovaný. Následne pokračoval v štúdiu geológie. V roku 1946 ukončil štúdium na Prírodovedeckej fakulte. V roku 1948 získal po obhajobe rigoróznej práce titul RNDr. V roku 1959 sa stal kandidátom geologicko-mineralogických vied (CSc.) na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a v roku 1974 obhájil titul doktor vied (DrSc.) na Vysokej škole technickej v Košiciach.

Pôsobil ako asistent Geologicko-paleontologického ústavu Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, ako hlavný geológ Východoslovenského rudného prieskumu, n.p. a od roku 1957 pôsobil na Geologickom ústave Dionýza Štúra. V rokoch 1959 - 1962 tu pôsobil ako vedúci oddelenia paleozoika. V rokoch 1962 - 1964 pôsobil ako námestník vtedajšieho riaditeľa M. Kuthana. V rokoch 1969 - 1970 pracoval v Togu ako vedúci projektu OSN na vyhľadávanie farebných kovov. V 80. rokoch prednášal na Univerzite v Annabe (Alžírsko). Okrem dlhodobých pobytov v zahraničí sa zúčastnil aj viacerých krátkodobých akcií v Turecku, Guineji, Mali, Afganistane atď. Bol členom v komisii UNESCO pre zostavenie metalogenetickej mapy Európy a taktiež pracoval v skupine špecialistov RVHP pre tektonické a metalogenetické mapy karpatsko-balkánskych zón. V roku 1985 odišiel do dôchodku.

Geologické výskumy Dr. Jána Ilavského sa vzťahujú na rudné ložiská a geológiu neogénnych, paleogénnych, mezozoických útvarov, kryštalinika a paleozoika Západných Karpát. Zostavil množstvo geologických, banských a metalogenetických máp.

V roku 1972 bol ocenený Radom červenej hviezdy práce.

## Referencie

Kategória:Slovenskí geológovia
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Vyučujúci na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Važca
Kategória:Pracovníci Štátneho geologického ústavu Dionýza Štúra
Dvojriadkové elementy dráhy

**Dvojriadkové elementy dráhy** alebo **súbor** **elementov v dvoch riadkoch** (, skratka **TLE**) je dátový formát, ktorý kóduje zoznam orbitálnych elementov objektu obiehajúceho okolo Zeme pre daný časový bod – epochu. Pomocou vhodnej predikčnej formulácie môže byť stav (poloha a rýchlosť) v ktoromkoľvek bode minulosti alebo budúcnosti vypočítaný s určitou presnosťou. Zobrazenie údajov TLE je špecifické pre zjednodušené modely perturbácií (SGP, SGP4, SDP4, SGP8 a SDP8), takže akýkoľvek algoritmus, ktorý používa TLE ako zdroj údajov, musí mať implementovaný jeden z modelov SGP na správny výpočet polohy a rýchlosti. TLE popisujú len trajektórie objektov obiehajúcich okolo Zeme.

Formát bol pôvodne určený pre dierne štítky, súbor elementov sa kódoval na dva štandardné štítky s 80 stĺpcami. Tento formát bol nakoniec nahradený textovými súbormi s každou sadou elementov zapísaných do dvoch 70-stĺpcových riadkov ASCII.

Letectvo USA sleduje všetky detekčné objekty na obežnej dráhe Zeme, vytvára zodpovedajúce TLE pre každý objekt a sprístupňuje TLE pre neklasifikované objekty na webovej stránke Space Track. Formát TLE je *de facto* štandardom pre distribúciu orbitálnych elementov objektov obiehajúcich Zem.

Súbor TLE môže obsahovať riadok nadpisu pred údajmi o prvkoch, takže každý záznam môže v súbore mať až tri riadky. Názov sa nevyžaduje, pretože každý dátový riadok obsahuje jedinečný kód identifikátora objektu.

## Format
Príklad TLE pre Medzinárodnú vesmírnu stanicu :
 ISS (ZARYA)
 1 25544U 98067A   08264.51782528 -.00002182  00000-0 -11606-4 0  2927
 2 25544  51.6416 247.4627 0006703 130.5360 325.0288 15.72125391563537
Význam týchto údajov je nasledujúci: 
vľavo|TLE title

;

vľavo|TLE first row

vľavo|TLE second row

Presnosť, ktorú možno dosiahnuť modelom SGP4 pre teleso s nízkou obežnou dráhou je 1 km v priebehu niekoľkých dní od vydania (epochy) TLE. Historicky algoritmus SGP definuje nízku obežnú dráhu ako obežnú dráhu s dobou obehu kratšou ako 225 minút.

## Referencie

Kategória:Súborové formáty
Kategória:Obežné dráhy
Kategória:Astrodynamika
Ribnoto ezero (Pirin)

**Ribnoto ezero** (, doslova *Rybné jazero*) je vysokohorské jazero v pohorí Pirin v južnom Bulharsku, jedno z Bănderických jazier.

## Geografia a opis
Ribnoto ezero, známe tiež ako **Ribnoto Bănderiško ezero** (, doslova *Rybné Bănderické jazero*), **Goľamo Bănderiško ezero** (, doslova *Veľké Bănderické jazero*), alebo **Dolno Bănderiško ezero** (, doslova *Dolné Bănderické jazero*) je jedným zo 16 Bănderických jazier (skupina vysokohorských jazier v severnom Pirine, v ktorých pramení rieka Bănderica) a jedným z 5, ktoré sú pomenované.

Je svojou dĺžkou 384 a šírkou až 230 metrov najväčším zo všetkých Bănderických jazier. Dosahuje hĺbky až 12,2 metra a leží v nadmorskej výške  Jazero je vzdialené približne hodinu chôdze od horskej chaty Vichren, pričom cestou sa ide okolo menšieho jazera Okoto. V jazere žije pomerne veľké množstvo rýb a na základe tohto faktu jazero aj získalo svoje oficiálne a najpoužívanejšie meno.

Nad jazerom sa nachádzajú Žabeškoto ezero (, doslova *Žabie jazero*) a Dălgoto ezero (, doslova *Dlhé jazero*).

## Galéria

D70-RibnotoEzero01.jpg|Na brehu jazera
D70-RibnotoEzero03.jpg|Pohľad na Ribnoto ezero
D70-RibnotoEzero04.jpg|Rieka Bănderica v mieste jej vyústenia z Ribnoto ezero


## Referencie

Kategória:Jazerá v Bulharsku
Kategória:Bănderické jazerá
Kategória:Blagoevgrad (oblasť)
Kategória:Horské jazerá v Bulharsku
Kategória:Jazerá v Pirine
Katalógové číslo satelitu USSPACECOM

**Satelitné katalógové číslo** (známe tiež ako **katalógové číslo** **NORAD**, **NORAD ID**, **katalógové číslo NASA, číslo objektu USSPACECOM** alebo jednoduché **katalógové číslo** a podobné varianty) je sekvenčné 5 miestne číslo pridelené USSPACECOM (US Space Command) satelitu v poradí identifikácie. Pred USSPACECOM bol katalóg spravovaný veliteľstvom NORAD. Prvý katalógový objekt, katalógové číslo 00001, je raketa Sputniku 1, ktorý má priradené číslo 00002.  

V januári 2019 bolo v hlavnom katalógu National Space Science Data Center uvedených viac ako 44 000 sledovaných objektov vrátane viac ako 8 410 satelitov, ktoré boli vypustené na obežnú dráhu od roku 1957. 

## Príklad

## Referencie

## Pozri aj
* International Designator

Kategória:Umelé družice
Kategória:Kozmonautika