open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kărdžalijské pyramídy

**Kărdžalijské pyramídy** () sú prírodná pamiatka nachádzajúca sa v južnom Bulharsku niekoľko kilometrov východne od mesta Kărdžali pri dedine Zimzelen.

## Opis
Kărdžalijské pyramídy sú skalné pyramídy vo Východných Rodopách. Sformované boli približne pred 40 miliónmi rokov v období, keď Východné Rodopy ešte tvorili časť morského dna.

## Zoskupenie Kamenná svadba
Esteticky najzaujímavejšou časťou je skalné zoskupenie Kamenná svadba (). Toto zoskupenie sa nachádza v tesnej blízkosti dediny Zimzelen a tvoria ho skalné pyramídy vysoké do 10 metrov pripomínajúce ženícha, nevestu a zvyšok svadobného sprievodu.

## Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 5 hektárov od roku 1974.

## Galéria

Каменна сватба (Скални гъби) - Зимзелен - Природна забележителност - PZ132 No9.jpg|Skalné zoskupenie Kamenná svadba
Каменна сватба (Скални гъби) - Зимзелен - Природна забележителност - PZ132 No3.jpg|Skalné zoskupenie Kamenná svadba


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Prírodné pamiatky v Bulharsku
Kategória:Skalné útvary v Bulharsku
Kategória:Východné Rodopy
Kategória:Rodopy
Kamenné huby (Beli plast)

**Kamenné huby** () sú prírodná pamiatka nachádzajúca sa v južnom Bulharsku 1 kilometer severne od dediny Beli plast v tesnej blízkosti cesty vedúcej z Chaskova do Kărdžali.

## Opis
Kamenné huby sú zoskupenie skalných útvarov vo Východných Rodopách pripomínajúce svojim tvarom huby. Vysoké sú do troch metrov. Miestni poznajú tento skalný fenomén aj pod menom Mantarkaja ().

## Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 3 hektáre od roku 1974.

## Galéria

СКАЛНИ ОБРАЗУВАНИЯ КАМЕННИ ГЪБИ - Природна забележителност – PZ131 - с. Бели пласт - No2.jpg|Kamenné huby
СКАЛНИ ОБРАЗУВАНИЯ КАМЕННИ ГЪБИ - Природна забележителност – PZ131 - с. Бели пласт - No4.jpg|Kamenné huby
СКАЛНИ ОБРАЗУВАНИЯ КАМЕННИ ГЪБИ - Природна забележителност – PZ131 - с. Бели пласт - No5.jpg|Kamenné huby


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Prírodné pamiatky v Bulharsku
Kategória:Skalné útvary v Bulharsku
Kategória:Východné Rodopy
Kategória:Rodopy
Kategória:Skalné mestá
Bănderica (rieka)

**Bănderica** () je rieka v južnom Bulharsku v Blagoevgradskej oblasti, povodie má  a dĺžka rieky je .

## Opis toku
Rieka pramení v pohorí Pirin v západnej časti Horného Bănderického jazera, v nadmorskej výške  Tečie severovýchodným smerom vo vysokých častiach pohoria Pirin a po 13 km toku sa spája s riekou Demjanica 400 m juhozápadne od mesta Bansko v nadmorskej výške  Po spojení s riekou Demjanicou sa názov mení a ako Glazne rieka pokračuje ďalej do svojho sútoku s riekou Mesta. Na svojom toku vytvára niekoľko vodopádov.

## Galéria

Национален парк Пирин - NP01 - локация Бандеришки езера-река Глазне No13.jpg|Rieka Bănderica pri Ribnoto ezero v pohorí Pirin
Национален парк Пирин - NP01 - локация Бандеришки езера-река Глазне No6.jpg|Rieka Bănderica v pohorí Pirin


## Zdroj

Kategória:Rieky v Bulharsku
Kategória:Rieky v Pirine
Kavád II.

**Kavád II.** (* 590  † 6. september 628), zvaný *Šéróé* (v pahlavskom písme:30x30bod; perzsky قباد), bol perzský veľkokráľ z rodu Sásánovcov panujúci krátko roku 628, pravdepodobne šesť až sedem mesiacov, od februára do septembra. Jeho vládou začala v sásánovskej Perzii epocha úpadku, dovŕšená pádom ríše aj dynastie v tridsiatych a štyridsiatych rokoch 7. storočia.

## Pôvod
Kavád bol synom kráľa Husrava II. a jeho kresťanskej manželky Márie, ktorú niektoré pramene označujú za dcéru byzantského cisára Maurikia. Hoci bol najstarším Husravovým synom, nemal vládu zďaleka istú, lebo kráľ favorizoval svojho mladšieho syna Mardánšáha z manželstva so Širin, ktorá bola takisto kresťankou. Kaváda to priviedlo do radov sprisahancov proti otcovi, oslabenému porážkami vo vojne s Byzanciou, a vo februári 628 nakoniec na perzský trón.

## Vláda
Po prevzatí moci dal Kavád v prvom rade zavraždiť svojho otca i bratov a ihneď začal rokovania o mieri s byzantským cisárom Heracleom. Situácia sásánovskej ríše bola v dôsledku vojenského debakla katastrofálna, počas Kavádovej vlády sa však podarilo uzavrieť len predbežný mier - definitívny dohodol vojvodca Šahrvaráz až v júli 629. Vnútri kráľovskej rodiny panoval od Husravovej násilnej smrti nesúlad a napätie, čo neskôr dalo podnet k špekuláciám, že kráľovná Širin Kaváda otrávila.

V lete roku 628 odcestoval Kavád II. do médskeho Holvánu, kde králi v horúcom období prebývali, na miesto už ale živý nedorazil. Zomrel pravdepodobne v Dastagerde (pravdepodobne na mor), a pred smrťou ešte stihol určiť cisára Herakleia za poručníka svojho maloletého syna Ardašíra. Ten potom nastúpil na perzský trón.

## Referencie

* 

## Literatúra
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kavádove mince
* Richard Frye, Dejiny starovekého Iránu 

Kategória:Sásánovci
Kategória:Vládcovia Perzie
Kategória:Úmrtia v 628
Kategória:Úmrtia 6. septembra
Kategória:Narodenia v 590
Kategória:Úmrtia na mor
Johannes Weiß

**Johannes Weiß** (* 13. december 1863, Kiel, Nemecko† 24. august 1914, Heidelberg) bol nemecký protestantský teológ. Zaslúžil sa o rozvoj historicko-kritickej exegetickej metódy a jej aplikáciu v štúdiu novozákonných spisov. Je považovaný za priekopníka v oblasti výskumu *[[história foriem|histórie foriem]]*.

## Životopis
Johannes Weiß bol synom protestantského teológa Bernharda Weißa (18271918). Študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Marburgu, Berlíne, Göttingene a Vroclave.

Od roku 1890 prednášal v Göttingene, následne sa v roku 1895 presunul do Marburgu. Od roku 1908 pôsobil na univerzite v Heidelbergu.

Weiß bol predstaviteľom tzv. *Religionsgeschichtliche Schule* (Nábožensko-dejinná škola), v Ježišovom hlásaní videl neustále prítomný charakteristický eschatologický prvok.

K jeho žiakom patrili o. i. aj český teológ Josef Hromádka a nemecký teológ Rudolf Bultmann, ktorý aktívne ďalej rozvíjal jeho tézy v oblasti dejín foriem.

Weiß zaviedol označenie „Q“ pre tzv. zbierku lógií, ktorá bola podľa teórie dvoch prameňov jedným z podkladov Matúšovho a Lukášovho evanjelia.

Od roku 1910 bol Johannes Weiß mimoriadnym členom *Heidelberskej akadémie vied*.

Johannes Weiß zomrel 24. augusta 1914 v Heidelbergu, pochovaný bol v rodinnej hrobke na miestnom cintoríne.

## Výber z diela
* *Die Predigt Jesu vom Reiche Gottes.* [Ježišovo kázanie o Božom kráľovstve] 1892.
* *Die Offenbarung des Johannes. Ein Beitrag zur Literatur- und Religionsgeschichte.* [Zjavenie apoštola Jána. Príspevok k literárnym a náboženským dejinám] 1904.
* *Paulus und Jesus.* [Pavol a Ježiš] 1909.
* *Jesus von Nazareth, Mythus oder Geschichte?* [Ježiš Nazaretský, mýtus alebo dejiny?] 1910.
* *Das Urchristentum.* [Rané kresťanstvo] (skompletizoval Rudolf Knopf) 1917.

## Literatúra
* ITTEL, G. W. *Urchristentum und Fremdreligionen im Urteil der religionsgeschichtlichen Schule*. (Inaugural-Dissertation) Erlangen: 1956. S. 39 – 41.
* WESSELING, Klaus-Gunther. *WEISS, Johannes.* In: *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon*. Band 13. Herzberg: Bautz, 1998. ISBN 3-88309-072-7. S. 659 – 666.

## Referencie


## Externé odkazy
* https://www.deutsche-biographie.de
* https://portal.dnb.de
* https://www.britannica.com

## Zdroj

Kategória:Nemeckí teológovia
Kategória:Protestantskí teológovia
Kategória:Nemeckí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Kielu
Dunaj (rozlišovacia stránka)

**Dunaj** môže byť:
* druhá najväčšia európska rieka, pozri Dunaj
* modrá muštová odroda viniča, pozri Dunaj (odroda viniča)
* bratislavská komunálna strana, pozri Dunaj (politická strana)
* obchodný dom v Bratislave, pozri obchodný dom Dunaj
* krycí názov vpádu vojsk Varšavskej zmluvy do Československa, pozri operácia Dunaj
* slovinský názov mesta Viedeň
* poľské sídlo, pozri Dunaj (Poľsko)
* slovenský folklórny súbor, pozri Dunaj (folklórny súbor)
* česká rocková kapela, pozri Dunaj (hudobná skupina)
* priezvisko:
** Jozef Dunaj, slovenský generál
* územie európskeho významu na Slovensku, pozri Dunaj (územie európskeho významu)

## Pozri aj
* Malý Dunaj – nížinná rieka a riečne rameno Dunaja
* Mošonský Dunaj – nížinná rieka a riečne rameno Dunaja
* *[[Dunaj, k vašim službám]]* – dobový seriál TV Markíza

## Referencie
Skakaloto

**Vodopád Skakaloto** () je prírodná pamiatka nachádzajúca sa v južnom Bulharsku v Smoľanskej oblasti 2 kilometre južne od dediny Orechovo.

## Opis
Skakaloto je malý vodopád v západnej časti pohoria Rodopy. Výška pádu vody zo skalného previsu je približne 10 m. Vodopád nie je veľmi mohutný a preteká ním pomerne málo vody, najväčší prietok má v apríli a v máji, najmä po dažďoch.

## Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 0,3 hektára od roku 1965.

## Galéria

СКАКАЛОТО - Природна забележителност - с. Орехово – PZ085 No3.jpg|vodopád Skakaloto - celkový pohľad


## Iné projekty

## Zdroj
* NIKOLOV, Ivo. Българските водопади. Sofia : Бико България. 248 s. ISBN 9786199004814. S. 181. (bulharsky)
* http://eea.government.bg/zpo/bg/area.jsp?NEM_Partition=1&categoryID=3&areaID=85

Kategória:Prírodné pamiatky v Bulharsku
Kategória:Vodopády v Bulharsku
Kategória:Západné Rodopy
Kategória:Rodopy
Bănderica

**Bănderica** () môže byť:

* rieka v Bulharsku, pozri Bănderica (rieka)
* horská chata v Bulharsku, pozri Bănderica (chata)
Ardašír III.

**Ardašír III.** (* 621 - † 27. apríl 630 Ktésifón) bol perzský veľkokráľ z rodu Sásánovcov panujúci v rokoch 628-630. Jeho vláda bola iba nominálna, skutočné opraty moci držal v rukách najvyšší dvorní krájač Meh-Ádhar-Gušnasp, schopný civilný hodnostár.

Ardašír bol synom kráľa Kavád II. a podľa kronikára Tabarího nemal v čase otcovej smrti viac ako sedem rokov. Sásánovská ríša sa za jeho formálnej vlády potýkala s hlbokým politickým rozvratom, spôsobeným porážkou vo vojne s Byzanciou a rozkolom vnútri kráľovskej dynastie. Problematickým faktorom bol aj popredný vojvodca Šahrvaráz, ambiciózny muž, ktorý v roku 629 uzavrel s cisárom Heracleom definitívny mier (hranica medzi Byzanciou a Perziou mala podľa dohody stáť na Eufrate). Šahrvaráz sa v roku 630 otvorene postavil proti kráľovskej autorite, pritiahol s vojskom k hlavnému mestu Ktésifón a Ardašíra III. zvrhol a dal zavraždiť. Sám sa prehlásil jeho nástupcom.

## Literatúra
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ardašírova biografia 
* Ardašírove mince

Kategória:Sásánovci
Kategória:Vládcovia Perzie
Kategória:Narodenia v 621
Kategória:Úmrtia v 630
Kategória:Úmrtia 27. apríla
Torfeno branište

**Torfeno branište** () je rezervácia nachádzajúca sa v západnom Bulharsku v pohorí Vitoša južne od Sofie.

## Opis
Rezervácia bola založená v roku 1935 za účelom ochrany rašelinísk vo vyšších polohách pohoria Vitoša. Vrstva rašeliny tu dosahuje hĺbky od 60 centimetrov do 2 metrov a vek rašeliny je 10001500 rokov. Takmer celá rezervácia sa nachádza v bezlesnatej časti pohoria. Na území rezervácie tiež vyviera niekoľko riek.

## Ochranný štatút
Rezervácia s výmerou 785,44 hektára od roku 1935. Celá rezervácia sa zároveň nachádza v hraniciach chráneného územia Prírodný park Vitoša.

## Galéria

Резерват ТОРФЕНО БРАНИЩЕ - Витоша – R05 – No2.jpg|Rezervácia Torfeno branište
Резерват ТОРФЕНО БРАНИЩЕ - Витоша – R05 – No4.jpg|Rezervácia Torfeno branište
Резерват ТОРФЕНО БРАНИЩЕ - Витоша – R05 – No6.jpg|Rezervácia Torfeno branište
Резерват ТОРФЕНО БРАНИЩЕ - Витоша – R05 – No7.jpg|Rezervácia Torfeno branište
Резерват ТОРФЕНО БРАНИЩЕ - Витоша – R05 – No9.jpg|Rezervácia Torfeno branište


## Iné projekty

## Zdroj
* CVETANOV, Momčil. Българските планини. Stara Zagora : DOMINO. 296 s. ISBN 9789546512499. S. 200. (bulharsky)
* http://eea.government.bg/zpo/bg/area.jsp?NEM_Partition=1&categoryID=1&areaID=5

Kategória:Prírodné rezervácie v Bulharsku
Kategória:Vitoša
Iskărská roklina

náhľad|Pohľad do Iskărskej rokliny
**Iskărská roklina** () je roklina/kaňon na rieke Iskăr v západnom Bulharsku.

## Prírodné podmienky
Roklina sa nachádza v západnej Starej planine v Sofijskej a Vračianskej oblasti. Pretína pohorie a spája Sofijskú kotlinu na juhu s Dunajskou rovinou na severe. Svojou dĺžkou 84 kilometrov a strmými skalnými úbočiami po stranách je najimpozantnejšou a najdlhšou bulharskou riečnou roklinou. Priemerná nadmorská výška rokliny je 

## Galéria

Искърски пролом - Ржана- ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1042 – до с. Лакатник - No2.jpg|Iskărská roklina pri Lakatnických skalách
Искърски пролом - Ржана- ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1042 – до с. Лакатник - No6.jpg|Pohľad do Iskărskej rokliny z vrcholu Lakatnických skalách
Искърски пролом - Ржана- ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1042 – до с. Оплетня - No1.jpg|Iskărská roklina pri dedine Opletňa
Искърски пролом - Ржана- ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1042 – до с. Бов - No1.jpg|Iskărská roklina pri dedine Gara Bov


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kaňony v Bulharsku
Kategória:Stará planina
Kategória:Vračanský Balkán
Temnata dupka (Milanovo)

**Temnata dupka** (, doslova *Tmavá diera*) je jaskyňa v západnom Bulharsku v pohorí Stará planina.

## Opis
Vstup do jaskyne Temnata dupka sa nachádza severozápadne od dediny Gara Lakatnik v Iskărskej rokline v stene Lakatnických skál na ľavom brehu rieky Iskăr približne 27 metrov nad jej hladinou. Je vápencového pôvodu. Dĺžka chodieb dosahuje až 5600 metrov.

## Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 1 hektár od roku 1962. Predmetom ochrany je krasová výzdoba, bohatá fauna a vodopád na podzemnej rieke. Je taktiež súčasťou Prírodného parku Vračanský Balkán.

## Galéria

ПЕЩЕРАТА ТЕМНАТА ДУПКА - Природна забележителност – PZ024 – с. Миланово - No3.jpg|Jaskyňa Temnata dupka
Temnata dupka 2010.jpg|Vstup do jaskyne


## Iné projekty

## Zdroje
* http://eea.government.bg/zpo/bg/area.jsp?NEM_Partition=1&categoryID=3&areaID=24
* 

Kategória:Jaskyne v Bulharsku
Kategória:Stará planina
Kategória:Prírodné pamiatky v Bulharsku
Kategória:Vračanský Balkán
Temnata dupka

**Temnata dupka** (, doslova *Tmavá diera*) je názov niekoľkých jaskýň v Bulharsku:

* Temnata dupka (Milanovo)najznámejšia z nich pri dedine Gara Lakatnik s dĺžkou okolo 5600 metrov
* Temnata dupka (Karlukovo)
* Temnata dupka (Dragoman)
* Temnata dupka (Dve mogili)
* Temnata dupka (Čuprene)
Jozef Dunaj

Generálmajor Ing. **Jozef Dunaj** (* 19. máj 1954, Nižná Šuňava) je slovenský generál, bývalý veliteľ Vzdušných síl SR.

## Vojenské pôsobenie
[náhľad|[Stíhacie lietadlo MiG-29 pilotované Jozefom Dunajom]]

Jozef Dunaj je absolventom Vysokej vojenskej leteckej školy Slovenského národného povstania (dnes Letecká fakulta Technickej univerzity v Košiciach), ktorú absolvoval v roku 1977. Po absolvovaní školy pôsobil ako pilot 8. stíhacieho pluku v Mošnove pri Ostrave, potom v 11. stíhacom pluku v Žatci.

Veliteľom Vzdušných síl SR bol od 1. januára 2000 do októbra 2005. Od 31. októbra 2005 bol vojenským pridelencom v Spojenom kráľovstve.

## Referencie

Kategória:Osobnosti zo Šuňavy
Kategória:Slovenskí generáli
Kategória:Velitelia Vzdušných síl Slovenskej republiky
Kategória:Príslušníci Ozbrojených síl Slovenskej republiky
Kategória:Absolventi Vysokej vojenskej leteckej školy Košice
Kategória:Slovenskí vojenskí diplomati
Sušica (rieka)

**Sušica** () je rieka v južnom Bulharsku v Plovdivskej oblasti. Je pravým prítokom Jugovskej rieky, povodie má  a dĺžka rieky je .

## Opis toku
Rieka pramení v pohorí Západné Rodopy, v podloží vrchu Sini vrăch, v nadmorskej výške  Tečie hlbokou krasovou dolinou západným až severozápadným smerom a po 24 kilometroch toku sa vlieva do Jugovskej rieky  juhovýchodne od dediny Jugovo.

## Ďalšie zaujímavosti
Rieka má najväčší prietok v máji a najmenší v auguste.

Preteká v blízkosti dedín Mostovo a Sini vrăch.

Väčšia časť toku je v hraniciach Prírodnej rezervácie Červená stena a rybolov v rieke je zakázaný.

## Galéria

Родопи – Средни - ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1031 – долината на река Сушица до с. Мостово - No3.jpg|V doline rieky Sušica


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rieky v Bulharsku
Kategória:Rodopy
Kategória:Západné Rodopy
Kategória:Rieky v Rodopoch
Zoznam pohorí v Bulharsku

Geografické delenie pohorí v Bulharsku.

## [[Trácko-macedónsky masív|Macedónsko-rodopský masív]]
### [[Rilsko-rodopský masív]]
* Rila
* Pirin
* Slavjanka
* Stărgač
* Bozdag
* Rodopy

### [[Macedónsko-srbský masív (Osogovsko-belasická skupina)]]
* Osogovska planina
* Vlachina planina
* Maleševska planina
* Ogražden
* Belasica

## [[Kraištensko-srednogorská oblasť]]
### [[Kraište]]
* Erulska planina
* Rudini
* Eloviška planina
* Penkjovska planina
* Kărvav kamăk
* Milevska planina
* Kobilska planina
* Zemenska planina
* Koňavska planina
* Čudinska planina
* Lisec

### [[Verilo-rujský horský reťazec]]
* Verila
* Golo bărdo
* Černa gora
* Ljubaš
* Paramunska planina
* Ezdimirska planina
* Ruj

### [[Plansko-zavalský horský reťazec]]
* Plana
* Vitoša
* Ljulin
* Viskjar
* Zavalska planina
* Greben

; Sredna gora 
; Sakar 
; Strandža 

## [[Staroplaninská oblasť]]
### [[Stará planina|Stará planina a Predbalkán]]

## Zdroj
* CVETANOV, Momčil. Българските планини. Stara Zagora : DOMINO. 296 s. ISBN 9789546512499. S. 7. (bulharsky)

Kategória:Pohoria v Bulharsku
Kategória:Bulharské zoznamy
Dospat (priehrada)

**Dospat** () je vodná nádrž v Západných Rodopách v južnom Bulharsku.

## Geografia
Vodná nádrž sa nachádza v pohorí Západné Rodopy na rieke Dospat. Najbližšie obývané miesta sú mesto Sărnica pri severozápadnom výbežku priehrady a mesto Dospat pri jej juhovýchodnom výbežku.

## Technické parametre
* Nadmorská výška: 
* Dĺžka priehrady: 
* Šírka priehrady: 
* Plocha: 18,3 km²
* Objem: 449 220 000 m³
* Vybudované: 1969
* Výška priehradnej steny: 60,5 m
* Dĺžka priehradnej steny: 230 m

## Výstavba
Výstavba prebiehala v roku 1969 v doline, ktorá sa predtým využívala predovšetkým na pestovanie žitných kultúr. Kvôli výstavbe museli byť evakuované dediny Orlino (Božalan) a Bărduče na západnej a Arnudli na východnej strane rieky.

## Využitie
Výroba elektrickej energie - spolu s ďalšími nádržami vytvára tzv. vodno-elektrickú kaskádu "Dospat - Văča", ktorá je najväčším hydroenergetickým komplexom v Bulharsku.

## Rybolov
Priehrada sa využíva na rybolov. Lovené ryby sú predovšetkým kapor, pstruh, karas, červenica a ostriež.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Vodné diela v Bulharsku
Kategória:Rodopy
Kategória:Západné Rodopy
Zlato pole

**Zlato pole** () je chránená lokalita nachádzajúca sa v južnom Bulharsku pri dedine Zlatopole.

## Opis
Chránená lokalita sa rozprestiera v Hornotráckej nížine na ľavom brehu rieky Marica. Tvorí ju časť starého koryta rieky Marica s vodojemami a priľahlé okolie. Predmetom ochrany je vlhká zóna okolia rieky a jej flóra a fauna.

## Ochranný štatút
Chránená lokalita s výmerou 84,8 hektára od roku 2001.

## Iné projekty

## Zdroj
* http://eea.government.bg/zpo/bg/area.jsp?NEM_Partition=1&categoryID=6&areaID=152

Kategória:Chránené lokality v Bulharsku
Kategória:Hornotrácka nížina
Prírodný park Vračanský Balkán

**Prírodný park Vračanský Balkán** () je chránené územie so štatútom prírodného parku v pohorí Stará planina v západnom až severozápadnom Bulharsku.

## Opis
Prírodný park Vračanský Balkán bol založený v roku 1989, nachádza sa na západe pohoria Stará planina, v časti nazývanej Vračanská planina, pričom zaberá väčšinu jej plochy. Pri zakladaní nebol uvedený špecifický dôvod ochrany.

## Ochranný štatút
Prírodný park s výmerou 30129.9 hektára od roku 1989.

## Chránené celky v rámci prírodného parku
V hraniciach Prírodného parku Vračanský Balkán sa nachádza niekoľko ďalších, rozlohou menších chránených celkov. Sú to:

Chránené lokality:
*  Lakatnické skaly
*  Borov kamăk
*  Veždata
*  Vola

Prírodné pamiatky:
*  Vratcata
*  Ledenika - jaskyňa
*  Novata peštera  
*  Temnata dupka
*  Ritlite
 
## Galéria

Искърски пролом - Ржана- ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1042 – до с. Лакатник - No5.jpg|Iskărská roklina v Prírodnom parku Vračanský Balkán
Искърски пролом - Ржана- ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1042 – до с. Оплетня - No2.jpg|Vračanský Balkán pri dedine Opletňa
Природен парк Врачански Балкан – PP06 – до с. Миланово - No6.jpg|Vračanský Balkán pri dedine Milanovo
Природен парк Врачански Балкан – PP06 – до с. Миланово - No7.jpg|Vračanský Balkán pri dedine Milanovo


## Iné projekty

## Zdroj
* http://eea.government.bg/zpo/bg/area.jsp?NEM_Partition=1&categoryID=5&areaID=6

Kategória:Prírodné parky v Bulharsku
Kategória:Stará planina
Kategória:Vračanský Balkán
Dospat

**Dospat** () môže byť:

* mesto v južnom Bulharsku, blízko hraníc s Gréckom, pozri Dospat (mesto)
* rieka v pohorí Rodopy, ktorá preteká Bulharskom a Gréckom, pozri Dospat (rieka)
** priehrada na tejto rieke, pozri Dospat (priehrada)

## Pozri aj
* Dospat Peakvrch v Antarktíde
Strongylión

**Strongylión** () bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
 
Rodisko sochára Strongylióna je neznáme (pochádzal možno z Atén). Činný bol približne na konci 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. Podľa starovekého autora Plínia ho preslávila socha takzvanej *Krásnonohej [[Amazonky (mytológia)|Amazonky]]*. Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že v starom megarskom chráme videl Strongyliónovu bronzovú sochu bohyne Artemidy, zvanej *Sóteira*. Aj v boiótskom háji Múz (v údolí seveného výbežku vrchu Helikón) ho zaujali jeho sochy: „*Prvé sochy všetkých Múz sú diela [[Kéfisodotos Starší|Kéfisodota]]. Ak však návštevník ide o trochu ďalej, nájde opäť tri podoby týchto bohýň od toho istého umelca, ďalšie pochádzajú od Strongylióna, umelca, ktorý vedel najlepšie zhotovovať býkov a kone, ostatné vytvoril [[Olympiosthenes]].*“

Pôsobenie tohto umelca potvrdzuje i nápis (Raubitschek, DAA 176) na podstavci (s jeho signatúrou), datovaný do rokov 425 až 400 pred Kr., objavený pri pozostatkoch chrámu *Artemidy Braurónskej* (Braurónion) v juhozápadnej časti aténskej Akropole. Na tomto podstavci pravdepobne kedysi stála bronzová socha koňa.

## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Prochodna

**Prohodna** (, doslova *Priechodná*), ľudovo nazývaná *Božie oči*, je jaskyňa v severnom Bulharsku v pohorí Stará planina.

## Opis
Jaskyňa Prochodna sa nachádza blízko pri ceste vedúcej z dediny Karlukovo do mesta Lukovit v rozsiahlom krasovom území približne 2 km od dediny Karlukovo. Nachádza sa v nadmorskej výške  Jaskyňa má dva vstupy a svojou dĺžkou 365 metrov je najdlhším jaskynným tunelom v Bulharsku. Vplyvom erózie vznikli v strope jaskyne dve takmer rovnako veľké diery pripomínajúce oči. Z tohto dôvodu je jaskyňa v Bulharsku známa aj pod názvom **Očite na Boga** (, doslova *Božie oči*). Jaskyňa bola sformovaná v období neskorej kriedy pred 6668 miliónmi rokov a je prevažne vápencového pôvodu.

## Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 1,5 hektára od roku 1962 pod oficiálnym názvom Karlukovský krasový komplex - jaskyňa Prochodna (). Predmetom ochrany je jaskyňa samotná.

## Galéria

КАРЛУКОВСКИ КАРСТОВ КОМПЛЕКС ПЕЩЕРА ПРОХОДНА - Природна забележителност – PZ028 – с. Карлуково - No1.jpg|Jeden zo vstupov do jaskyne Prochodna
КАРЛУКОВСКИ КАРСТОВ КОМПЛЕКС ПЕЩЕРА ПРОХОДНА - Природна забележителност – PZ028 – с. Карлуково - No7.jpg|Jeden zo vstupov do jaskyne Prochodna
КАРЛУКОВСКИ КАРСТОВ КОМПЛЕКС ПЕЩЕРА ПРОХОДНА - Природна забележителност – PZ028 – с. Карлуково - No2.jpg|Jaskyňa Prochodna
КАРЛУКОВСКИ КАРСТОВ КОМПЛЕКС ПЕЩЕРА ПРОХОДНА - Природна забележителност – PZ028 – с. Карлуково - No6.jpg|Jaskyňa Prochodna
КАРЛУКОВСКИ КАРСТОВ КОМПЛЕКС ПЕЩЕРА ПРОХОДНА - Природна забележителност – PZ028 – с. Карлуково - No4.jpg|Jaskyňa Prochodna - skalný výtvor Božie oči
КАРЛУКОВСКИ КАРСТОВ КОМПЛЕКС ПЕЩЕРА ПРОХОДНА - Природна забележителност – PZ028 – с. Карлуково - No10.jpg|Jaskyňa Prochodna - skalný výtvor Božie oči


## Iné projekty

## Zdroje
* http://eea.government.bg/zpo/bg/area.jsp?NEM_Partition=1&categoryID=3&areaID=28
* 

Kategória:Jaskyne v Bulharsku
Kategória:Stará planina
Kategória:Prírodné pamiatky v Bulharsku
Kategória:Skalné mestá
Sušica

**Sušica** môže byť:

*v Bulharsku:
** rieka v oblasti Plovdiv, pozri Sušica (rieka)
** názov viacerých dedín

*v Macedónsku: 
** názov viacerých dedín
Bov (Bulharsko)

**Bov** () je malá dedina v západnej časti pohoria Stará planina približne 57 km severne od Sofie v západnom Bulharsku.

## Charakteristika
Dedina sa nachádza vysoko v kopcovitom krasovom teréne v pohorí Stará planina vo vysokej nadmorskej výške (priemer je ) medzi vrchmi Garvan, Javorec a Kolibišta v južnom podloží vrchu Izdrimec. Na severe susedí s katastrom dediny Lakatnik, na juhu s katastrom dediny Leskovdol a na západ sú dediny Gara Bov a Gabrovnica.

## Dejiny
Prvá písomná zmienka o dedine je zo 14. storočia. Keďže sa dedina nachádza v pomerne ťažko dostupnom teréne, po vybudovaní železničnej trate v doline rieky Iskăr sa obyvateľstvo začalo presúvať do neďalekej dediny Gara Bov, pričom odsun bol najväčší v rokoch 19561957, kedy z pôvodných 1557 obyvateľov ostalo v obci 553.

## Galéria

Западна Стара Планина и Предбалкан - ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1040 – Екопътека Под Камико, с. Бов - No14.jpg|V dedine Bov
Западна Стара Планина и Предбалкан - ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1040 – Екопътека Под Камико, с. Бов - No4.jpg|V dedine Bov
Западна Стара Планина и Предбалкан - ЗЗ по директивата за местообитанията – ZZ1040 – с. Бов от екопътека Под Камико - No1.jpg|Dedina Bov - pohľad z okolitých kopcov
 

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dediny v Bulharsku
Kategória:Sofijská oblasť
Kategória:Stará planina
Breste

**Breste** () je dedina v Plevenskej oblasti v severnom Bulharsku.

## Charakteristika
Dedina sa nachádza v najseverovýchodnejšom bode západného Predbalkánu a zároveň v najjuhozápadnejšom bode Plevenskej oblasti v nadmorskej výške (priemer je ) približne 2,6 km juhovýchodne od vrchu Čepkovica. Do dediny vedie cesta z neďalekej obce Reselec a kúsok za dedinou končí. Žiadna iná cesta, ktorá by spojila Breste s inými sídlami neexistuje - aj keď bola pôvodne výstavba medzimestskej cesty, ktorá by cez dedinu prechádzala, naplánovaná, z dôvodu 2. svetovej vojny sa neuskutočnila.

Klíma je mierne kontinentálna.

## Zdroj

Kategória:Dediny v Bulharsku
Kategória:Pleven (oblasť)
Bov

**Bov** može byť:

* bývalá obec v Dánsku, pozri Bov (Dánsko)
* dedina v Bulharsku, pozri Bov (Bulharsko)

**BOV** môže byť:
* ventil vo väčšine turbodúchadlom prepĺňaných motorov, pozri Blow-off ventil
* juhoslovanské bojové vozidlo, pozri BOV (bojové vozidlo)
Gabare

**Gabare** () je dedina vo Vračanskej oblasti v severozápadnom Bulharsku.

## Charakteristika
Dedina sa nachádza v kopcovitom teréne medzi piatimi pahorkami a pretekajú cez ňu 3 rieky. V blízkosti dediny sa nachádzajú 2 vodné nádrže. Zem v okolí je veľmi úrodná.

Flóra je v okolí veľmi rozmanitá, vyskytuje sa viac druhov byliniek a ihličnatých stromov. Fauna je tiež druhovo bohatá, vyskytuje sa veľa druhov hmyzu, hadov a jašteríc. Z cicavcov sa dá často stretnúť líška a šakal.

V súčasnosti väčšiu časť obyvateľstva tvoria Rómovia, zvyšok sú prevažne Bulhari. Väčšina obyvateľstva je pravoslávneho vyznania.

Nachádza sa tu základná a stredná škola (spojené), škôlka a verejná knižnica s veľkou bibliotékou.

## Pamiatky
* Pevnosti – v obci sa nachádzajú zvyšky ruín dvoch pevností. Jedna je na začiatku a druhá na konci obce.
* Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky

## Galéria

Gabare - Bulgaria 1.jpg|vjazd do dediny Gabare
Gabare - Bulgaria 5.jpg|typická krajina v okolí Gabare


## Iné projekty

## Zdroj
* TODOROVA, Kalina; PAVLOVA, Silvia. Свети места-Църквите и манастирите във Врачанския край. Vraca : Ral-Kolobăr. 241 s. ISBN 9789549400762. S. 68. (bulharsky)
* 

Kategória:Dediny v Bulharsku
Kategória:Vraca (oblasť)
Kategória:Gabare
Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky (Gabare)

**Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky** () je pravoslávny chrám v dedine Gabare vo Vračanskej oblasti v severozápadnom Bulharsku.

## Charakteristika
Chrám je celokamenný, krížového tvaru s jednou kupolou a so zvonicou nachádzajúcou sa nad vchodom. Chrámový sviatok - Zosnutie presvätej Bohorodičky - sa slávi 15. augusta (28. augusta podľa juliánskeho kalendára).

## História
Chrám je druhá verejná budova postavená v dedine Gabare po oslobodení od Osmanskej ríše. Prvou bola škola v ktorej bola jedna miestnosť upravená ako kaplnka pre bohoslužby kvôli neexistencii chrámu (škola bola zbúraná v 40-tych rokoch 20. storočia). Výstavba kostola začala v auguste roku 1885 a dokončená bola v roku 1887. Na stavbe sa podieľali dvaja architekti (bratia) Genčo a Neďalko Gančovi. Vyzdobený zvnútra maľbami bol chrám v rokoch 18931895. 

## Galéria

Gabare - Bulgaria 4.jpg|Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky - Gabare
Gabare - Bulgaria 6.jpg|Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky - Gabare
Gabare - Bulgaria.jpg|Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky - Gabare


## Zdroj
* TODOROVA, Kalina; PAVLOVA, Silvia. Свети места-Църквите и манастирите във Врачанския край. Vraca : Ral-Kolobăr. 241 s. ISBN 9789549400762. S. 68 - 70. (bulharsky)

Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Vraca (oblasť)
Kategória:Kostoly postavené po oslobodení Bulharska
Kategória:Chrámy zasvätené Zosnutiu presvätej Bohorodičky
Kategória:Architektúra z 1887
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Gabare
Ajazmo

[náhľad|Ajazmo s kaplnkou v blízkosti [Arapovský monastier|Arapovského monastieru v Bulharsku]]
**Ajazmo** () je špecifický bulharský výraz pre vodný prameň, ktorého voda bola považovaná za svätú a tak sa blízko neho postavila nejaká cirkevná stavba - monastier, chrám - v prípade monastiera sa prameň niekedy nachádza aj vnútri kláštorného komplexu. Prameň býva nejakým spôsobom upravený - býva ohradený, na jeho mieste je postavená stavba, ktorá ho zastrešuje, môže byť upravený aj ako fontánka, alebo nádržka.

Voda z prameňa je považovaná za zázračnú a liečivú a po posvätení sa používa pri cirkevných rituáloch.

Ajazmo sa nachádza pri mnohých bulharských monastieroch.

## Zdroj
* 

Kategória:Pramene
Kategória:Voda a kresťanstvo
Kategória:Stavby v Bulharsku
Olympiosthenes

**Olympiosthenes** alebo **Olympiosthenés**  () bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
 
Olympiosthenes, sochár neznámeho rodiska, bol činný v prvej polovici 4. storočia pred Kr.  Správu o ňom nám zanechal jedine Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku, kde uvádza, že v boiótskom háji Múz videl jeho sochy: „*Prvé sochy všetkých Múz sú diela [[Kéfisodotos Starší|Kéfisodota]]. Ak však návštevník ide o trochu ďalej, nájde opäť tri podoby týchto bohýň od toho istého umelca, ďalšie pochádzajú od [[Strongylión]]a, umelca, ktorý vedel najlepšie zhotovovať býkov a kone, ostatné vytvoril Olympiosthenes.*“ 

Háj Múz sa nachádzal v údolí severného výbežku vrchu Helikón asi tri a pol kilometra od obce *Paleo-Panagia*. Zachovali sa tu zvyšky malého iónskeho chrámu, stĺporadia a divadla.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Helikón

**Helikón**, **Helikon** alebo **Helicon** () môže byť:
 
* grécky matematik a astronóm v 4. stor. pred Kr., pozri Helikón z Kyzikosu
* vrch v gréckej Boiótii, pozri Helikón (geografia)
* hudobná divadelná sála v Moskve, pozri Helikon (opera) 
* kráter na Mesiaci, pozri Helicon (kráter)
* izraelské hudobné vydavateľstvo, pozri Helicon Records
Chrám svätej Nedele (Arapovský monastier)

**Chrám svätej Nedele** () je pravoslávny chrám v areáli Arapovského monastiera pri dedine Zlatovrăch v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Charakteristika
Budova je z väčšej časti kamenná, trojloďová s kupolou a predsieňou. Chrámový sviatok sa slávi 7. júla.

## História
Chrám bol postavený ako hlavný monastiersky chrám Arapovského monastieru v roku 1859 pričom chrámové ikonostasy sú dielom známeho majstra Stojana Uzunova. Maľbami bol chrám vyzdobený v roku 1864. V roku 1928 postihlo oblasť silné zemetrasenie a chrám bol poškodený, obnovený bol v roku 1930.

## Galéria

SvNedelyaMonastery012.jpg|Chrám svätej Nedele - vchod s predsieňou
ArapovskiManastir013.jpg|Chrám svätej Nedele - celkový pohľad
SvNedelyaMonastery002.jpg|Chrám svätej Nedele - vchod s predsieňou - detail
SvNedelyaMonastery014.jpg|Chrám svätej Nedele


## Zdroje
* http://www.bulgariamonasteries.com/arapovski_manastir.html
* 

Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Plovdiv (oblasť)
Kategória:Kostoly z obdobia bulharského národného obrodenia
Kategória:Architektúra z 1859
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Kostoly zasvätené svätej Nedeli
Arapovský monastier

**Arapovský monastier** () je pravoslávny kláštor nachádzajúci sa 6 km východne od Asenovgradu neďaleko dediny Zlatovrăch (v minulosti Arapovo) v južnom Bulharsku. Zasvätený je svätej Nedeli.

## História
Arapovský monastier bol postavený v polovici 19. storočia blízko starodávneho ajazma. Výstavba začala v roku 1856 a na výstavbu boli povolaní rodopskí majstri z dediny Jugovo.

V roku 1859 bola v areáli monastiera založená škola pre stovku žiakov a v roku 1868 tu bola založená aj špeciálna škola určená na výuku kňazov.

V čase Aprílového povstania sa v kláštore ukrývala matka bulharského spisovateľa a národného buditeľa Ivana Vazova s deťmi. V období Rusko-tureckej osloboditeľskej vojny bol monastier vypálený tureckými vojskami, ale neskôr bol obnovený.

## Areál kláštora
Celý monastier je ohradený a v jeho areáli sa nachádza niekoľko budov:

* Chrám svätej Nedele
* Ajazmo (svätý prameň) - nachádza sa mimo monastierskeho komplexu, niekoľko metrov od jeho severnej brány. Okolo prameňa bola v roku 1870 vystavaná kaplnka.
* Veža - najoriginálnejšia stavba vnútri v južnej časti monastierskeho komplexu. Bola postavená na základe iniciatívy „Angela vojvodu“ - jedného z najznámejších hajdúchov v kraji. Budova je pravoúhla, trojposchodová z väčšej časti kamenná a pôvodne slúžila na ubytovanie vojakov. Dnes je z prvých dvoch poschodí múzeum a na treťom poschodí sa nachádzajú 4 izby, ktoré poskytujú ubytovanie návštevníkom.
* Steny - ohradzujú monastiersky komplex. V západnej stene sú postavené budovy, ktoré slúžia ako administratívna budova a miesto bývania pre mníchov. Svojmu účelu slúžia tieto budovy dodnes.

## Galéria

ArapovskiManastir005.jpg|Ajazmo s kaplnkou
ArapovskiManastir007.jpg|Západná stena monastiera zvonku
ArapovskiMonastery-vito007.jpg|Veža
SvNedelyaMonastery007.jpg|Chrám svätej Nedele
SvNedelyaMonastery008.jpg|Budovy v západnej stene
SvNedelyaMonastery011.jpg|Západná stena monastiera zvonku


## Iné projekty

## Zdroje
* http://www.bulgariamonasteries.com/arapovski_manastir.html
* 

Kategória:Pravoslávne kláštory v Bulharsku
Kategória:Plovdiv (oblasť)
Chrám svätej Nedele

**Chrám svätej Nedele** () môže byť:

* pravoslávny chrám v Bulharsku:
** v Bataku, pozri Chrám-kostnica svätej Nedele (Batak)
** v Plovdive, pozri Chrám svätej Nedele (Plovdiv)
** v Sofii, pozri Katedrála svätej Nedele
** v areáli Arapovského monastiera v Plovdivskej oblasti, pozri Chrám svätej Nedele (Arapovský monastier)

## Pozri aj
* Sveta Nedelja
Bórán

**Bórán** (* ?† 631) bola perzská kráľovná z rodu Sásánovcov panujúca v rokoch 630631. Na trón nastúpila ako vôbec prvá žena v perzských dejinách, v čase vážnej vnútropolitickej krízy, spôsobenej zabitím jej otca Husrava II. vo vojne s Byzanciou (603628).

## Vláda
Riadenie krajiny Bórán prevzala za chaotických pomerov po smrti kráľa Šahrvaráza a zrejme súčasne s ňou bol na východe vyhlásený panovníkom jej bratranec Husrav III. (presná chronológia neznáma). Podľa prameňov sa snažila zo všetkých síl konsolidovať kráľovskú moc, avšak s neveľkým výsledkom. Je o nej známe, že sa zasadila (zrejme ešte ako princezná) o vrátenie vzácnej relikvie, sv. Kríža, byzantskému cisárovi Herakleovi. Zomrela násilne (zaškrtením) a vládu po nej prevzala jej sestra Ázarméducht.

Otakar Klíma sa domnieva, že manželom Bórán pred jej nástupom na trón bol kráľ Šahrvaráz, podľa názoru Marie Louise Chaumontovej ním bol kráľ Kavád II., jej vlastný brat.

## Referencie

*

## Literatúra
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Bóránina biografia 
* Bóránine mince

Kategória:Sásánovci
Kategória:Vládcovia Perzie
Kategória:Úmrtia v 631
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Cheirisofos

**Cheirisofos** () môže byť:

* starogrécky sochár, pozri Cheirisofos z Kréty 
* spartský veliteľ vojska v 5. stor. pred Kr., pozri Cheirisofos zo Sparty
* starogrécky kovotepec, pozri Cheirisofos (kovotepec)

## Referencie
Vyvieračka

[thumb|Vyvieračka [Punkva|Punkvy]]

**Vyvieračka** môže byť:
*krasový (menej často aj nekrasový) prameň v podobe miesta, kde podzemný tok (v užšom zmysle len plným prierezom) vyteká na povrch z podzemných priestorov (spravidla jaskýň, a to najmä vápencových)
*akýkoľvek (vyvierajúci) krasový prameň

## Vyvieračka v krase (podľa prvej definície)
Vyvieračka sa vyskytuje na rozhraní nepriepustného podkladu s vápencami alebo tam, kde pretína topografický povrch hladinu podzemných krasových vôd. Niektoré vyvieračky vyvierajú ako dosť veľké, výdatné toky (celé rieky). Na Slovensku sa vyvieračky vyskytujú vo všetkých krasových územiach.

Špecifické formy vyvieračky sú napr. vauclusský prameň a estavella.

Podľa vzniku sa rozlišujú autochtónne vyvieračky (vznikajú zo zrážok presakujúcich do vápencov, kde sa spájajú do jednotného podzemného toku) a alochtónne vyvieračky (vznikajú z ponorných tokov pritekajúcich z nekrasového územia).

## Referencie

## Pozri aj
*ponor

Kategória:Pramene
Tatiana Čorejová

Dr.h.c. prof. Ing. **Tatiana Čorejová**, Ph.D. (* 12. február 1959, Trenčín) je slovenská výskumníčka, vysokoškolská pedagógička a v minulosti dve volebné obdobia rektorka Žilinskej univerzity v Žiline.

## Vzdelanie a kariéra
Na Vysokej škole dopravy a spojov študovala v rokoch 1978 až 1982 a získala titul Ing. Po skončení na škole pracovala ako asistentka. V rokoch 1984 až 1986 pracovala vo Výskumnom ústave spojov Praha. Od roku 1986 do roku 1989 bola interná ašpirantka, titul kandidátka ekonomických vied (CSc.) získala v roku 1990. V rokoch 1989 a 1990 pracovala v Ústave rozvoja komunikácií ako výskumná pracovníčka. V rokoch 1993 až 1996 pôsobila ako prodekanka pre pedagogickú činnosť na Fakulte prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov. Od roku 1999 do roku 2002 bola vedúcou Katedry spojov. V roku 1994 dosiahla habilitáciu a v roku 1998 bola vymenovaná za profesorku. Pred zvolením za rektorku bola od roku 2002 do roku 2010 dekankou Fakulty prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov.

Podľa svojho curriculum vitae je Čorejovej profesionálne zameranie takéto: „*ekonomika sietí, sledovanie a definovanie vývojových tendencií, modelovanie dopytu v závislosti na charakteristikách ponuky, trhovej štruktúry a štruktúry hospodárstva, diagnostikovanie podnikateľského prostredia vrátane diagnostiky technologických postupov, výskum odvetvových zoskupení firiem a sieťových procesov, regionálne dimenzie poznatkovej ekonomiky.*“

### Rektorka Žilinskej univerzity v Žiline
Za rektorku bola prvýkrát vymenovaná Ivanom Gašparovičom 28. júna 2010. Počas roku 2011 sa dostala na prvé miesto platového rebríčka rektorov vysokých škôl na Slovensku. K základnému mesačnému platu 5000 eur dostala odmeny 43 000. V roku 2014 opäť kandidovala do funkcie rektorky. V druhom kole získala 23 hlasov akademického senátu, na druhom mieste sa umiestnil Ján Mikolaj so 14 hlasmi. Za rektorku bola vymenovaná opäť Ivanom Gašparovičom 26. mája 2014.. 1. júla 2018 ju vo funkcii nahradil prof. Ing. Jozef Jandačka, PhD.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Trenčína
Kategória:Absolventi Žilinskej univerzity v Žiline
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Vyučujúci na Fakulte prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov Žilinskej univerzity v Žiline
Kategória:Dekani Fakulty prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov Žilinskej univerzity v Žiline
Kategória:Rektori Žilinskej univerzity v Žiline
Zoznam letov Falconu 9 a Falconu Heavy

Toto je **zoznam letov rakiet spoločnosti [[SpaceX]]**, uskutočnených aj najbližšie plánovaných. V zozname sú uvedené lety rakiet **[[Falcon 9]]** (verzií Falcon 9 v1.0, Falcon 9 v1.1, Falcon 9 Full Thrust (v1.2) Block 1, 2, 3, Block 4 a Block 5) a **[[Falcon Heavy]]**. 

## Poznámky


## Referencie

Kategória:SpaceX
Cheirisofos z Kréty

**Cheirisofos** () bol starogrécky sochár.
 
Cheirisofos, málo známy sochár z Kréty, tvoril v staršej dobe, podľa niektorých odborníkov pravdepobne už v 7. storočí pred Kr.  Z antických autorov nám správu o ňom zanechal len Pausanias, ktorý na svojich cestách po gréckom svete, počas návštevy arkádskej Tegey, videl jeho dielo: „*Neďaleko odtiaľ sú dve svätyne [[Dionýzos|Dionýza]], oltár [[Koré|Korin]] a chrám [[Apolón]]ov s pozlátenou sochou. Vytvoril ju Cheirisofos, rodom Kréťan, nepoznáme však jeho vek a učiteľa. [[Daidalos|Daidalov]] pobyt u [[Minós|Minoa]] v [[Knóssos|Knóse]] umožnil Kréťanom na dlhú dobu slávu v spracovaní drevených sôch. Vedľa Apolóna stojí Cheirisofos vytvorený z mramoru.*“ 

Antickí Gréci si dobrých sochárov vážili a celkovo sa vysoko hodnotila každá vynikajúca práca i umenie a i v tom najmenej známom obore mohol najlepší pracovník dosiahnúť zvečnenie svojho mena. Preto nebolo nič neobvyklé, že Cheirisofos, tvorca Apolóna v Tegey, stál stvárnený z mramoru vedľa svojho diela.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Administratívne členenie Bulharska

náhľad|Bulharské oblasti

**Administratívne členenie Bulharska** je z hľadiska územnej správy dvojstupňové. Základnou jednotkou štátnej správy sú v Bulharsku okresy (). Okresy spadajú pod oblasti, ktoré sú vyššími správnymi celkami. Pritom hlavné mesto Sofia je oblasťou s jediným okresom, ktorý je s touto oblasťou totožný. Názov oblasti sa zhoduje s názvom správneho strediska.

## Sídla
Okresy sa delia na sídla (), ktoré môžu mať vlastnú samosprávu.

## Okresy
Okresov je v Bulharsku 265, a to vrátane hlavného mesta Sofie. Okresy majú vždy vlastnú samosprávu.

## Oblasti
V Bulharsku je 28 oblastí. Na štatistické účely sú totožné s NUTS 3.

## NUTS
náhľad|Územné celky pre štatistické účely
Územné celky pre štatistické účely vyšších kategórií (NUTS 2 a NUTS 1) nie sú územne správnymi jednotkami.

### NUTS 2
Táto úroveň územných celkov pre štatistické účely sa v Bulharsku nazýva *plánovacie rajóny* () a je ich definovaných šesť:
* Severozápadný plánovací rajón (Северозападен район за планиране - СЗРП); kód BG31
* Severný centrálny plánovací rajón (Северен централен район за планиране - СЦРП); kód BG32
* Severovýchodný plánovací rajón (Североизточен район за планиране - СИРП); kód BG33
* Juhovýchodný plánovací rajón (Югоизточен район за планиране - ЮИРП); kód BG34
* Juhozápadný plánovací rajón (Югозападен район за планиране - ЮЗРП); kód BG41
* Južný centrálny plánovací rajón (Южен централен район за планиране - ЮЦРП); kód BG42

### NUTS 1
V Bulharsku sa táto úroveň územných celkov na štatistické účel nazýva *rajóny* () a sú tu dva:
* Severné a juhovýchodne Bulharsko (Северна и Югоизточна България); kód BG3
* Juhozápadne a južné centrálne Bulharsko (Югозападна и Южна централна България); kód BG4

## Tabuľka
V nasledujúcej tabuľke figurujú všetky okresy s uvedením príslušných oblastí a vyšších štatistických celkov.

## Poznámky


## Referencie


## Zdroj
* 

## Literatúra
* 
* Bulharsko na Openstreetmap.org - http://www.openstreetmap.org/relation/186382#map=7/43.672/25.510
Blagoevgrad

**Blagoevgrad** () môže byť:

* mesto v Bulharsku, pozri Blagoevgrad (mesto)
* oblasť v Bulharsku, pozri Blagoevgrad (oblasť)
* okres v Bulharsku, pozri Blagoevgrad (okres)
Dolná ulica (Bratislava)

**Dolná ulica** v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa dolnej polohy na úpätí Machnáča.

## Ulice v okolí
*Búdková ulica
*Lesná ulica
*Majakovského ulica
*Na stráni

## Referencie

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Hroboňova ulica

**Hroboňova ulica** v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Sama Bohdana Hroboňa (1820 - 1894).

## Ulice v okolí
*Bohúňova ulica
*Brnianska ulica
*Búdková ulica
*Úprkova ulica

## Referencie

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Chorvátska ulica

**Chorvátska ulica** v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Chorvátska.

## Ulice v okolí
*Justičná ulica
*Karadžičova ulica
*Lužická ulica
*Strážnická ulica
*Šoltésovej ulica
*Záhradnícka ulica

## Referencie

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Koreničova ulica

**Koreničova ulica** v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Karola Koreniča (1889 - 1959).

## Ulice v okolí
*Dankovského ulica
*Krakovská ulica
*Palisády
*Tvarožkova ulica

## Referencie

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Ľadová ulica

**Ľadová ulica** v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa historického priľahlého záhonu Eisgrubl (doslova: Ľadová jama)

## Ulice v okolí
*Beskydská ulica
*Mikovíniho ulica
*Smrečianska ulica
*Šancová ulica

## Referencie

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Ústav pre výskum srdca Slovenskej akadémie vied

**Ústav pre výskum srdca Slovenskej akadémie vied** je jeden z ústavov Slovenskej akadémie vied, jeho hlavnou úlohou je „*základný medicínsky výskum v oblasti ochorení kardiovaskulárneho systému*“. Riaditeľom ústavu je RNDr. Miroslav Barančík, DrSc.

## Dejiny
Ústav pre výskum srdca vznikol v januári 1955 ako Laboratórium experimentálnej chirurgie v rámci Ústavu experimentálnej medicíny. To bolo v roku 1964 transformované na Ústav experimentálnej chirurgie SAV. Ústav sa venoval primárne kardiológii. Zaviedol sa tu prvý prístroj na mimotelový krvný obeh na Slovensku alebo prvý krát použila elektrónová mikroskopia na výskum srdca. Svoje súčasné meno nesie ústav od roku 1990. V roku 1991 bola pri ústave založená Slovenská liga pre prevenciu a liečbu kardiovaskulárnych ochorení – Srdce Srdcu, ktorá „*prispieva k popularizácii výsledkov pracoviska a k prevencii kardiovaskulárnych ochorení na Slovensku.*“ V roku 1993 bola tiež založená Slovenská histochemická spoločnosť, ktorá „*pravidelne organizuje a spoluorganizuje medzinárodné konferencie v oblasti morfológie a histochémie*“.

## Činnosť
Ústav má tri oddelenia:
* Oddelenie srdcovej fyziológie a patofyziológie
* Oddelenie biochémie
* Oddelenie histochémie a elektrónovej mikroskopie

Ústav sa zúčastňuje medzinárodných výskumných projektov. Ponúka tiež PhD štúdium v spolupráci s Katedrou živočíšnej fyziológie a etiológie Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.

## Referencie

## Externé odkazy
* Ústav pre výskum srdca SAV

Kategória:Kardiológia na Slovensku
Výskum srdca
Kategória:Organizácie založené v 1964
Oblasť (Bulharsko)

náhľad|Oblasti a ich zoskupenia pre štatistické účely

**Bulharské oblasti** predstavujú v administratívnom členení Bulharska vyššie správne jednotky. V Bulharsku je 28 oblastí a tie sa ďalej delia na okresy ().

## Postavenie
Podľa bulharskej ústavy z roku 1991 je oblasť () územnosprávnou jednotkou, ktorá uskutočňuje regionálnu politiku a riadenie štátu na miestnej úrovni a zabezpečuje súlad medzi miestnymi a celoštátnymi záujmami. Oblasti sú jednotkami najvyššej úrovne a je ich 28. Oblasti nesú názov svojho správneho strediska.

Oblasti sú totožné s územnými celkami na štatistické účely kategória 3 (NUTS-3).

## Tabuľka
V nasledujúcej tabuľke figurujú všetky oblasti s uvedením počtu príslušných okresov (), rozlohy, počtu obyvateľov a kódu štatistického celku.

## História
Oblasti boli v Bulharsku prvýkrát definované ako správne jednotky pri druhej územnosprávnej reforme v roku 1901. Počas rokov ich počet kolísal medzi siedmimi a štrnástimi a v roku 1947 boli oblasti nahradené okruhmi. Oblasti boli znovu definované v roku 1987. Deviatim oblastiam bolo podriadených vtedajších 28 okruhov. Súčasný (2017) stav platí od roku 1999.

## Referencie


## Zdroj
*

## Literatúra
* 

## Iné projekty


Oblasť
Bulharsko