Gesto

::*Slovo gesto znamená aj veľkodušný prejav priazne.*
[náhľad|[Monica Bellucci]]
[náhľad|[Billy Graham]]
[náhľad|[Huey P. Long]]
[náhľad|[George W. Bush|George Bush]]
**Gesto** alebo **posunok** je pohyb niektorou časťou tela (najčastejšie rukou) na vyjadrenie niečoho či na zdôraznenie reči. 

Gesto je nástroj medziľudskej neverbálnej komunikácie používaný najmä vo vypätých emocionálnych situáciách, napr. v situácii strachu, radosti,
bolesti a pod..

Ide o pohyby rúk, čiastočne aj nôh, ktoré sa využívajú niekedy mimovoľne, inokedy zámerne. Gesto skracuje verbálny text, dopĺňa význam slov a výpovedi dáva nové významy. Duplikácia gest nám pomáha pri komunikácii v hlučnom prostredí alebo pri komunikácii s rečovými chybami. Gestá sa členia na *autosémantické* (plnovýznamové) a na *synsémantické* (neplnovýznamové). 

## Autosémantické gestá
Autosémantické gestá si rečník uvedomuje a využíva ich namiesto reči. Sú schopné nahradiť reč. Patria k nim napr.: 
* **deiktické gestá** (ukazovacie, názorné) – sú to obyčajne ukazovacie zámená alebo príslovky typu /ten, tá, to, tí a pod./vyjadrujú sa hlavou; rukou a inými predmetmi. Často sa používajú vtedy keď rečník nevie danú vec pomenovať. 
* **ikonické** (zobrazovanie) – zobrazujú, imitujú vec alebo vlastnosť. Niekedy sa používajú spolu so slovom, inokedy namiesto slova. Sú nápadné a expresívne. 
* **symbolické** (naznačujúce) – sú abstraktné, vyjadrujú istý obsah, ktorý môže byť vzdialený od podoby gesta. Majú všeobecnú platnosť. Odlišujú sa u rozličných národov. Najtypickejšie sú tie, ktoré vyjadrujú (ne)súhlas, pozvanie k sebe, príkaz mlčať a pod. používajú sa pri pozdravoch, rozlúčkach a stretnutí. 
* **kontaktové** (stimulujúce a dynamizujúce prejav) – členia prejav, zdôrazňujú a dynamizujú ho. Vyjadrujú odpor k spomínanej veci alebo silný osobný vzťah, vyjadrujú otázku, podčiarkujú výpoveď a pod. 

## Synsémantické gestá
Synsémantické gestá sú mimovoľné, zautomatizované, rečník si ich neuvedomuje. Sú to prázdne gestá, ktoré nemajú v reči žiadnu funkciu. Nedajú sa odstrániť. Výrazne sa prejavujú u pedagógov, hercov, ľudí pracujúcich v hluku a ľudí pracujúcich s písaným jazykom. Nemajú sa potláčať. Neinformujú, iba ilustrujú. Môžu byť *nocionálne* (sprevádzajú vecný význam slova), *expresívno–emocionálne* (sprevádzajú citové výrazy). Gesto sprevádza, resp. významovo dopĺňa a spresňuje, výpoveď rečníka. Malo by pôsobiť decentne a úsporne. 

Osobitnú skupinu tvoria zvuky, ktoré v prejave napodobňujú alebo nahrádzajú pravé zvuky. Vyjadrujú aj silné citové kontakty. Nemusia sa realizovať len jazykovou podobou.

## Zlozvyky
Tieto zlozvyky sú viditeľnejšie, vyskytujú sa častejšie a majú širší rozsah. Najčastejšie sú to tieto :

* rýchle zmeny pohľadu
* časté dvíhanie ukazováka
* búchanie do stola
* mechanické otáčanie dlane smerom hore a dole
* poklepkávanie prstami o stôl
* nápadné pohyby prstami
* otáčanie prsteňa
* hladenie fúzov, brady, krku
* nervózne škrabanie hlavy
* rozopínania a zapínanie saka
* úprava vlasov, kravaty
* hranie sa s retiazkou na krku
* ruky vo vreckách
* listovanie v papieroch
* podvihovanie sa na prstoch nôh
* pričastý pohľad na hodinky
* pohyb na mieste
* kmitanie nohou

Zasahujú aj do oblasti kineziky, preto sa často označujú ako gestikulačno–kinezické zlozvyky.

## Iné projekty

## Zdroje
* Mistrík, J.: Rétorika. Bratislava 1980.
*