open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ján Korch

RNDr. **Ján Korch** (* 21. júl 1919, Bardejov – † 30. apríl 1995, Bratislava) bol slovenský pedagóg a matematik.

Narodil sa 21. júla 1919 v Bardejove. V rokoch 1934– 1938 bol zamestnaný ako robotník. V rokoch 1938– 1942 absolvoval učiteľskú akadémiu v Michalovciach. Po jej skončení pôsobil v rokoch 1942– 1944 ako učiteľ na ľudových školách v Ťahyni a Slavkovciach. V rokoch 1947– 1949 bol učiteľom na meštianskej škole v Michalovciach. Od roku 1949 do r. 1960 pôsobil ako profesor stredných škôl v Sobranciach a Michalovciach. Medzitým v rokoch 1951– 1956 absolvoval diaľkové štúdium na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a získal aprobáciu v odbore učiteľstvo matematiky a deskriptívnej geometrie pre stredné všeobecnovzdelávacie a odborné školy. Od r. 1960 vyučoval na Strednej priemyselnej škole stavebnej v Bratislave, kde zotrval až do svojho odchodu do dôchodku r. 1983. V r. 1984 na Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave získal titul RNDr. RNDr. Ján Korch bol rozhľadený a uznávaný stredoškolský profesor, ktorý sa počas svojho pôsobenia na Strednej priemyselnej škole stavebnej venoval hlavne deskriptívnej geometrii a technickému kresleniu. Bol dlhoročným fakultným učiteľom Prírodovedeckej a Matematicko-fyzikálnej fakulty UK a niekoľko rokov pôsobil na týchto fakultách aj ako externý učiteľ. V uvedených predmetoch bol činný aj publikačne: je spoluautorom učebnice Deskriptívna geometrie pre I. ročník stredných priemyselných škôl stavebných, spoluautorom zbierky Riešené úlohy z matematiky a geometrie pre SVŠ a SOŠ a autorom zbierky Predlohy pre deskriptívnu geometriu. Svoje metodické skúsenosti po mnoho rokov využíval ako člen redakčnej rady časopisu Matematika a fyzika v škole. V jednote slovenských matematikov a fyzikov bol členom výboru pobočky v Bratislave a od r. 1969 členom ústredného výboru. Zomrel 30. apríla 1995 v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Narodenia v 1919
Kategória:Úmrtia v 1995
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Absolventi Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave
Karel Koutský

Prof. Dr. **Karel Koutský** (* 21. október 1897, Louny† 2. júl 1964, Brno) bol český matematik.

## Život
Patril ku skupine českých stredoškolských učiteľov, ktorí v medzivojnovom období pôsobili na Slovensku a pomáhali zmierniť nedostatok odborníkov v tejto oblasti. Od roku 1921 vyučoval na štátnom reálnom gymnáziu v Trnave, v rokoch 19221928 na gymnáziu v Zlatých Moravciach. Neskôr sa stal profesorom a pôsobil na univerzite v Brne. Vedecky začal pracovať už ako stredoškolský profesor na Slovensku a mal bohatú publikačnú činnosť (vyše 200 rôznych príspevkov, z toho 25 pôvodných matematických vedeckých prác). Zaoberal sa geometriou, teóriou čísiel, didaktikou a dejinami matematiky, neskôr aj topológiou. Patril k priekopníkom výskumu dejín matematiky na Slovensku. S jeho menom sa spája prvý pokus o súborné spracovanie tejto problematiky ako samostatného celku vyňatého z celouhorského komplexu. Bohužiaľ v tejto oblasti sa mu podarilo uverejniť len jednu štúdiu, ináč zostal jeho projekt v štádiu prípravných prác (excerpovania, zbierania materiálu) nedokončený. Zomrel 2. júla 1964 v Brne.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Českí matematici
Kategória:Stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Českí univerzitní profesori
Kategória:Osobnosti z Loun
Jozef Krajčovič (matematik)

**Jozef Krajčovič** (* 14. marec 1919, Modra – † 16. marec 1993, Trnava) bol slovenský pedagóg a matematik.

## Životopis
Narodil sa v Modre. Tu v roku 1939 maturoval na Štátnom učiteľskom ústave. V roku 1944 získal spôsobilosť odborného učiteľa a v roku 1959 na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave nadobudol kvalifikáciu pre vyučovanie matematiky a fyziky na stredných školách. 

Vyučoval na Obecnej ľudovej škole v Záhorskej Bystrici, na meštianskej škole v Smoleniciach a bol riaditeľom ZDŠ v Šúrovciach. V školskom roku 1959/1960 bol riaditeľom JSŠ v Trnave. Od roku 1960 pôsobil na Pedagogickej fakulte UK v Trnave. V roku 1982 odišiel do dôchodku. Vedecky sústreďoval záujem na vzdelávacie a výchovné ciele vyučovania matematiky na ZŠ. V roku 1964 spolupracoval na knihe Hruša–Vyšín: Vybrané kapitoly z metodiky vyučování matematiky na ZDŠ. 

Zomrel 16. marca 1993 v Trnave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Osobnosti z Modry
Gabriel Kováts-Martiny

**Gabriel Kováts-Martiny** (* 8. marec 1782, Turie Pole – † 19. júl 1845, Bratislava) bol slovenský pedagóg a autor učebníc.

## Život
Univerzitné štúdiá so zameraním na prírodné vedy absolvoval vo Viedni (1803 – 1805) a Göttingene (1805 – 1807), potom pôsobil ako profesor, začas aj ako riaditeľ gymnázia v Modre (1807 – 1817), napokon od r. 1817 až do svojej smrti ako profesor na evanjelickom lýceu v Bratislave. Vyučoval celú škálu prírodovedných predmetov, bol učiteľom viacerých významných dejateľov slovenského národného a kultúrneho života, medzi nimi Ľ. Štúra, J. M. Hurbana, M. M. Hodžu, J. Francisciho, S. Chalúpku, V. Paulíny-Tótha a iných. Viacerí z nich na neho kladne spomínajú v svojich pamätiach. Mal široké, najmä prírodovedné záujmy i vedecké ambície, robil meteorologické, zemepisné, astronomické i prírodovedné merania a pozorovania. Jeho učebnice matematiky a fyziky vyšli v niekoľkých prepracovaných a doplnených vydaniach, bol autorom aj učebnice poľnohospodárstva a rozsiahla je aj jeho rukopisná pozostalosť. Vysokú úroveň mala najmä jeho učebnica fyziky.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1782
Kategória:Úmrtia v 1845
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí autori náučnej literatúry
Jaroslav Krbiľa

RNDr. **Jaroslav Krbiľa**, CSc. (* 11. január 1933, Valaská – † 27. január 1981, Žilina) bol slovenský matematik.

## Životopis
Narodil sa vo Valaskej (okres Brezno). Štúdium na PF UK absolvoval v rokoch 1952– 1957. 

V rokoch 1957 – 1961 pôsobil na VŠLD vo Zvolene, odkiaľ nastúpil v r. 1962 na VŠDS v Žiline. Vedeckú hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied získal za prácu Základy teórie hyperbolických fáz diferenciálnej rovnice y' = qy. V ďalších vyše 20 vedeckých prácach publikovaných doma i v zahraničí sa zaoberal problematikou teórie transformácie lineárnych diferenciálnych rovníc a jej využitím v teórii kvadratických funkcionálov. Z politických príčin (pre svoje niektoré postoje v r. 1968) nedostal možnosť obhajovať svoju habilitačnú prácu dokončenú v r. 1974. 

Zomrel 27. januára 1981 v Žiline.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Osobnosti z Valaskej
Žigmund Križan

Prof. MUDr. **Žigmund Križan** (* 6. jún 1907, Trenčín – † 4. apríl 1964, Bratislava) bol slovenský röntgenológ a lekár.

## Životopis
Narodil sa v Trenčíne. Roku 1932 získal titul MUDr. v odbore všeobecné lekárstvo, následne odišiel na ročný študijný pobyt na Ústav lekárskej fyziky v Montpellier. V roku 1933–1934 pracoval v epidemickej nemocnici v Bratislave a neskôr v Masarykovom rádioliečebnom ústave v Brne (1934–1936). Ďalší študijný pobyt absolvoval na Ústrednom ústave pre nádory na univerzite v Bruseli (1936–37). Od roku 1937 nastúpil ako asistent prof. Teisslera na Ústave lekárskej fyziky LF UK. Tu v roku 1946 sa síce habilitoval, ale docentom bol menovaný až v roku 1951 a hoci ústav viedol od roku 1946, za prednostu bol menovaný až v roku 1953. V tom istom roku sa stal vedúcim Katedry lekárskej fyziky. Za mimoriadneho profesora bol menovaný až roku 1956. Vo vedeckej práci sa zo začiatku zaoberal elektroosmózou, elektroforézou a polarografiou vo vzťahu k medicíne. Neskôr sa jeho záujem sústredil hlavne na röntgenológiu, rádiológiu a využitie rádiového žiarenia pri liečbe malígnych nádorov. Napísal učebnicu Röntgenové lekárske prístroje – konštrukcia, údržba, obsluha (1962). Bol spoluautorom kníh Ultrazvuk v medicíne (1955), Úvod do fyzikálnych základov lekárskej röntgenológie (1955), Vybrané kapitoly z fyziky (1955), Technika, manipulácia, oprava a údržba lekárskych röntgenových prístrojov (1961). Uverejnil desiatky odborných prác a štúdií v domácich a zahraničných časopisoch. 

Zomrel 4. apríla 1964 v Bratislave.

## Referencie

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Osobnosti z Trenčína
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Josef Křížek (matematik)

**Josef Křížek** (* 13. december 1887, Hlínov – † 31. marec 1976, Praha) bol český matematik a pedagóg. Vysokoškolské štúdium v oblasti matematiky a deskriptívnej geometrie absolvoval na Karlovej univerzite v Prahe. Hneď po vzniku Československej republiky prišiel na Slovensko, kde až do roku 1938 pôsobil na matematickom gymnáziu v Bratislave, kedy odišiel do Prahy. 

Josef Křížek bol uznávaný stredoškolský profesor na vysokej odbornej úrovni, všeobecne vzdelaný, ovládal deväť jazykov, pritom skromný a morálne vysoko založený. Keď sa v roku 1929 zásluhou prof. Teisslera ustanovil v Bratislave Krúžok matematicko-fyzikálny JSMF, bol jeho jednateľom. 

Zomrel 31. marca 1976 v Prahe.

## Zdroj
* 

Kategória:Českí matematici
Július Krmešský

Doc. RNDr. **Július Krmešský** (* 10. apríl 1900, Ploštín, dnes časť Liptovského Mikuláša – † 20. september 1984, Bratislava) bol slovenský fyzik.

## Život
Narodil v Ploštíne. Po maturite na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši (1918) sa pôvodne zapísal na Lekársku fakultu v Budapešti (1918). Po vzniku Česko‑Slovenska však odišiel na Elektrotechnickú fakultu ČVUT do Prahy ( 1919). Tu sa prihlásil za člena JČMF, kde dostal za úlohu prekladať české učebnice fyziky do slovenčiny. Touto prácou podstatne prispel k tvorbe slovenskej fyzikálnej terminológie. Fyzika ho natoľko zaujala, že štúdium dokončil na Prírodovedeckej fakulte KU, kde získal titul RNDr. V r. 1923– 1929 učil na Gymnáziu v Prešove fyziku a matematiku, ale pre nedostatok učiteľov aj slovenčinu. Z jeho iniciatívy tu vzniklo Nakladateľstvo slovenských profesorov, pre ktoré napísal čítanku pre prvú triedu stredných škôl a Malý pravopisný slovník. Po príchode do Bratislavy ( 1929) pôsobil ako profesor na rôznych gymnáziách. V r. 1942 sa stal riaditeľom Ústavu pre školský a osvetový film. V tejto funkcii založil a rozvinul tvorbu školských filmov na Slovensku. V päťdesiatych rokoch dr. Krmešský pracoval v Štátnom pedagogickom ústave (od r. 1950), na Vysokej škole pedagogickej (od r. 1953), ako vedúci Katedry fyziky na Vyššej pedagogickej fakulte, Pedagogickom inštitúte a napokon na Pedagogickej fakulte UK v Trnave. Tu sa v r. 1961 stal docentom. Ešte ako študent preložil niekoľko českých učebníc do slovenčiny. V 30. rokoch upravoval české učebnice pre potreby slovenských stredných škôl. V tomto období redigoval zošitovú edíciu *Abeceda všeobecného vzdelania*. V r. 1940 napísal Čítanku pre 2. triedu gymnázií. Napokon v r. 1958 bol hlavným autorom pokusnej učebnice fyziky pre 10. ročník JSŠ. Podieľal sa tiež na vzniku Fyziky pre pedagogické fakulty (1971), na tvorbe 18 školských filmov a publikácie Film a diafilm vo vyučovaní fyziky. Osobitnú zmienku si zaslúži skutočnosť, že už v r. 1959 sa začal venovať novej oblasti – výskumu fyzikálnych polí a žiarenia organizmov. Dosiahol pozoruhodné výsledky, ktoré si získali ocenenie doma i v zahraničí. Prihlásil si tiež patent na objav Kvazimagnetické vektorové pole (1980). Zomrel v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Vyučujúci na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Ladislav Ambróš

RNDr. **Ladislav Ambróš** (* 13. jún 1956) bol poslanec Národnej rady Slovenskej republiky zvolený za Slovenskú demokratickú koalíciu vo volebnom období 19982002.

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici SDK
Kategória:Poslanci NR SR (1998 – 2002)
František Krňan

Prof. RNDr. **František Krňan** (* 17. november 1909, České Brezovo – † 15. jún 1987, Bratislava) bol slovenský matematik.

## Životopis
Narodil sa v Českom Brezove v rodine chudobného dedinského obuvníka Pavla Krňana a jeho manželky Gizely rod. Zemanovej, otec po zranení v I. svetovej vojne zomrel. Stredoškolské štúdium ukončil s vyznamenaním na gymnáziu v Lučenci v roku 1928. Odbor matematiku a fyziku študoval v rokoch 1929 až 1933 na Karlovej univerzite v Prahe. Titul doktor prírodných vied (RNDr.) získal v roku 1936. V rokoch 1934–1936 pôsobil na gymnáziu v Lučenci, v rokoch 1938– 1953 v Bratislave na rôznych druhoch stredných škôl. V školskom roku 1947/1948 ako štipendista Ministerstva školstva študoval v Dánsku u prof. B. Jessena hlavne teóriu reálnych funkcií. 

Od roku 1953 pôsobil ako odborný asistent na Katedre matematiky SVŠT, v novembri 1961 obhájil habilitačnú prácu a v júni 1962 bol menovaný a ustanovený docentom. 1. septembra 1967 bol menovaný mimoriadnym profesorom pre odbor matematika. Od 1. júna 1969 pôsobil ako mimoriadny profesor na Katedre matematiky Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre, od 15. októbra 1970 bol vedúcim tejto katedry. Počas pedagogickej činnosti na stredných školách i na vysokej škole sa intenzívne zaoberal metodickými problémami vyučovania matematiky, publikoval viacero článkov v rôznych metodicko-odborných časopisoch. V roku 1951 bol menovaný za člena komisie pre vypracovanie učebných osnov a učebníc pre všeobecnovzdelávacie školy. 

Ako člen autorských kolektívov sa podieľal na tvorbe celoštátnych učebníc matematiky, najprv pre JSŠ, potom pre SVŠ a aj pre vyššie priemyselné školy. Učebnice ním napísané vychádzali v mnohých vydaniach. Taktiež sa podieľal na tvorbe Metodických sprievodcov k učebniciam, urobil recenzie učebníc a taktiež je autorom odborných príručiek pre stredné technické kádre. Ťažiskom jeho vedeckej práce bola teória pologrúp. Veľmi aktívne pracoval v Jednote československých matematikov a fyzikov, bol predsedom Pobočky JSMF v Nitre. Za prácu v JČSMF pri príležitosti 100. výročia založenia JČMF bolo mu udelené Čestné uznanie, jeho prácu ocenil aj Celoštátny zjazd JČSMF v roku 1972, kedy mu bol udelený čestný titul Zaslúžilý člen. Na VŠP v Nitre sa venoval hlavne pedagogickej práci, vedeckej výchove členov katedry, práci vo vedeckých radách a v rôznych komisiách. Venoval veľa pozornosti aj tvorbe učebných textov pre potreby VŠP, rôznym recenziám a oponentúram. Zomrel 15. júna 1987 v Bratislave.

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike - pokrstený ako Ferencz Pál Krnyan
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Českého Brezova
Kategória:Absolventi Matematicko-fyzikálnej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Vyučujúci na Slovenskej poľnohospodárskej univerzite v Nitre
Ľubor Kresák

Prof. RNDr. **Ľubor Kresák**, DrSc. (* 23. august 1927, Topoľčany – † 20. január 1994, Bratislava) bol slovenský astronóm.

## Životopis
Narodil sa v Topoľčanoch.
Po absolvovaní Prírodovedeckej fakulty UK v Prahe, kde získal aj titul doktora prírodných vied (1951), pracoval do r. 1955 v Astronomickom observatóriu na Skalnatom Plese. Tu úzko spolupracoval s doc. V. Guthom, ktorý mal naňho veľký vplyv. V tomto čase prednášal astronómiu na VŠP v Prešove (1952 – 1955). V roku 1955 sa stal vedúcim oddelenia medziplanetárnej hmoty Astronomického ústavu SAV v Bratislave a začal prednášať astronómiu na Prírodovedeckej fakulte UK. Titul kandidáta vied získal v r. 1957, o štyri roky neskôr sa habilitoval, doktorom vied sa stal v r. 1967, rok na to ho zvolili za člena korešpondenta SAV a v roku 1988 za člena korešpondenta ČSAV. V roku 1993 sa stal prvým slovenským profesorom astronómie. V Astronomickom ústave SAV zastával funkciu zástupcu riaditeľa. 

Venoval sa pozorovaniu komét, asteroidov a meteorov. Zaoberal sa ich priestorovým rozložením a pohybom, skúmal ich pôvod a vývoj. Objavil dve kométy: 1951 Tuttle–Giacobini–Kresák a 1954 Kresák–Peltier. Je autorom teoretických prác o evolučných vzťahoch medzi kométami, asteroidmi a meteoroidmi. Medzi jeho najvýznamnejšie výsledky patrí objasnenie procesu starnutia, dĺžky existencie a spôsobu zániku komét, objav a vysvetlenie rezonančných medzier v sústave komét, určenie hmotnosti sústavy asteroidov, objasnenie pôvodu Tunguzského meteoritu atď. Jeho zásluhou sa Astronomický ústav zaradil medzi popredné svetové pracoviská vo výskume medziplanetárnej hmoty. Prof. Kresák založil vedeckú školu v oblasti vzájomných súvislostí medzi jednotlivými populáciami medziplanetárnych telies, ktorá si získala uznanie v astronomickom svete. Počet odvolávok na jeho vedecké práce dávno prekročil číslo 1500 a v posledných rokoch sa pohyboval okolo 100 citácií za rok. Vedecké úspechy Ľubora Kresáka ocenila aj medzinárodná astronomická komunita. Jeho meno nesie planétka č. 1849 Kresák. V roku 1961 sa stal úradujúcim predsedom komisie pre meteory a meteority Medzinárodnej astronomickej únie a v rokoch 1973 – 1976 bol prezidentom komisie pre polohy a pohyb malých planét, komét a satelitov MAÚ. V roku 1975 sa stal členom riadiaceho výboru Medzinárodného programu pre výskum slnečnej sústavy. V roku 1979 ho zvolili za viceprezidenta MAÚ. Od roku 1958 bol členom a od roku 1971 podpredsedom československého národného komitétu astronomického. Bol zakladajúcim členom Slovenskej astronomickej spoločnosti pri SAV a dlhoročným členom jeho hlavného výboru. Ocenením Kresákovej vedeckej práce doma bolo udelenie Štátnej ceny v roku 1970.
Zomrel 20. januára 1994 v Bratislave.

## Ocenenia
* V roku 1997 mu prezident Michal Kováč prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy, in memoriam.
* Je po ňom pomenovaná planétka (1849) Kresák.

## Externé odkazy

* 

Kategória:Slovenskí astronómovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Osobnosti z Topoľčian
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra I. triedy
Kornélia Kropiláková

**Kornélia Kropiláková** (* 12. január 1914, Slovenská Ľupča  † 24. január 1992, Bratislava) bola slovenská pedagogička a matematička.

## Rodina
* manžel: Miroslav Kropilák

## Životopis
Narodila sa 12. januára 1914 v Slovenskej Ľupči. Po skončení univerzitných štúdií vyučovala matematiku na gymnáziách v Dolnom Kubíne, v Ružomberku a v Banskej Bystrici. Od roku 1951 učila v Bratislave na JSŠ Jilemnického a od roku 1960 až do dôchodku v roku 1982 na SVŠ Novohradská (z ktorej v roku 1969 vzniklo Gymnázium Jura Hronca). 

V rokoch 1973 – 1975 zastávala funkciu podpredsedu Pobočky JSMF Bratislava 1 a v rokoch 1975 – 1979 podpredsedu Matematickej sekcie JSMF. 

Nositeľka viacerých uznaní, pedagogických vyznamenaní JČSMF, čestných uznaní za dlhodobé vynikajúce výsledky v Matematickej olympiáde, Čestného členstva v JSMF aj titulu Zaslúžilá učiteľka.

## Literatúra
* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 12552000

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti zo Slovenskej Ľupče
Andrej Kubina

**Andrej Kubina** (* 27. november 1845, Moravský Svätý Ján – † 30. marec 1900, Trnava) bol slovenský prekladateľ učebníc.

## Životopis
Narodil sa v Moravskom Svätom Jáne. Štyri roky pôsobil v Ostrihome vo funkcii administrátora vodnomestského. V Ostrihome bol členom Cirkevno-literárnej školy slovenskej. Navštevoval ústredný seminár v Budapešti, no pre chorobu štúdiá prerušil. Arcibiskup Ján Šimor ho 3. januára 1871 vysvätil za kňaza a poslal na slovenskú kaplánku do Voderád, kde pôsobil 5 rokov. Nejaký čas administroval aj faru v Pustých Úľanoch. Vo Voderadoch zorganizoval slovenskú knižnicu, čítací spolok, pomocnú pokladnicu a spolok miernosti. Bol členom výboru Spolku sv. Vojtecha v Trnave. Napísal desiatky článkov z ktorých si možno utvoriť mienku o jeho aktivitách, snahách a postavení vo Voderadoch. Od roku 1881 bol farárom v Dolnej Krupej. Patrí medzi významné osobnosti Slovenska v pomatičnom období. Preložil učebnicu *Ivan Györffy: Silozpyt s počiatkami lučby*. Učebnica má 55 strán a 25 kvalitných obrázkov. Silozpyt má 10 oddielov a Lučba 1 oddiel. Učebnica vyšla v 5 vydaniach. Používala sa aj v roku 1920. V samotnej učebnici nenachádzame zmienku, že jej prekladateľom z maďarčiny bol Andrej Kubina. Svedčí to o jeho skromnosti. Že okrem tejto preložil ešte aj ďalšie 3 Györffyho učebnice, to sa dozvedáme z Riznerovej *Bibliografie*. Györffyho učebnice v maďarskej, nemeckej a slovenskej reči v takmer milióne exemplárov kolovali medzi obyvateľmi celej vlasti.

Zomrel 30. marca 1900 v Trnave.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Andrej Kubina na stránke Voderady Info

Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Osobnosti z Moravského Svätého Jána
Ján Kuzera

**Ján Kuzera** (* ?, Glogów, Poľsko – † asi 1648, Ružomberok) bol slovenský učiteľ poľského pôvodu.

Študoval na univerzite vo Wittenbergu, od r. 1640 bol rektorom gymnázia v Ružomberku, od 1647 farárom tamtiež.
Mal povesť významného a nebojácneho vzdelanca a polemika. Vydal viaceré svoje dišputácie, filozofické a teologické spisy, v niektorých sa dotýka aj prírodovedných otázok. Jeho spis z r. 1642 o kalendárových výpočtoch (computus) patril na Slovensku k prvým tlačiam s matematickým obsahom. 

Zomrel asi v r. 1648 v Ružomberku.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Úmrtia v 1648
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Poľskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí autori náučnej literatúry
Kategória:Poľskí autori náučnej literatúry
Jozef Lánik

RNDr. **Jozef Lánik**, DrSc. (* 19. marec 1941, Čáry – † 30. apríl 1995, Bratislava) bol slovenský fyzik.

## Životopis
Základné vzdelanie dostal v rodnej obci a neskôr v Šaštíne, zatiaľ čo strednú školu vychodil v Senici. Na Prírodovedeckej fakulte UK absolvoval štúdium fyziky ako jeden z prvých diplomantov dr. Milana Petráša, CSc., zakladateľa teórie elementárnych častíc na Slovensku. Po celý svoj krátky život pracoval vo Fyzikálnom ústave Slovenskej akadémie vied. V roku 1971 získal doktorát prírodných vied a obhájil kandidátsku dizertáciu s názvom *K teórii dynamických grúp*. O dve desaťročia neskôr získal titul DrSc. (1991) za prácu *Nízkoenergetické teorémy QCD a vlastnosti skalárneho gluónia*. V rokoch 19921994 bol riaditeľom Fyzikálneho ústavu SAV.

Vo vedeckej práci sa Jozef Lánik spočiatku zaoberal rôznymi aplikáciami teórie grúp vo fyzike elementárnych častíc. V 80. rokoch sa počas dlhodobého pobytu v SÚJV (Spojený ústav jadrových výskumov) v ruskom meste Dubna venoval problematike gluónií, predovšetkým skalárneho gluónia. Jeho samostatné práce i článok napísaný s renomovaným svetovým teoretikom J. Ellisom boli uverejnené v špičkových časopisoch. Na jeho vyše 60 prác zaznamenali takmer 200 citácií. Za svoje výsledky, ktorými si získal uznanie aj v cudzine, bol ocenený čestnou plaketou SAV Dionýza Ilkoviča. Bol tiež členom skupiny, ktorá získala cenu SAV.

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Osobnosti z Čár
Kategória:Riaditelia ústavov Slovenskej akadémie vied
Štefan Luscoň

RNDr. **Štefan Luscoň** (* 18. apríl 1912, Sihelné, okr. Námestovo – † 28. február 1977, Spišský Štiavnik, okr. Poprad) bol slovenský fyzik a rímskokatolícky kňaz.

## Zo života
Narodil sa 18. apríla 1912 v Sihelnom, okres Námestovo. Pochádzal z chudobnej rodiny, a tak vzdelanie získal v duchovnom seminári. Po vysvätení za kňaza začal v roku 1937 študovať matematiku a fyziku na Prírodovedeckej fakulte KU v Prahe. Po uzavretí českých vysokých škôl sa vrátil na Slovensko. V štúdiu pokračoval najprv na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity a od roku 1940 na novozaloženej Prírodovedeckej fakulte SU, kde aj v roku 1942 získal absolutórium. Po vzniku Ústavu atómovej fyziky ako oddelenia Ústavu technickej fyziky SVŠT pre potreby poslucháčov PFSU sa stal prvým asistentom fyziky na svojej alma mater ( 1942). V tejto funkcii však pôsobil iba rok, lebo v roku 1943 ho biskup Ján Vojtaššák povolal znova do služieb cirkvi. Ďalšie dva roky učil ako stredoškolský profesor na gymnáziu v Levoči. Po oslobodení opäť pracoval ako asistent na Prírodovedeckej fakulte SU. V tomto čase získal vôbec prvý doktorát z experimentálnej fyziky na PFSU za prácu Štúdium fotocely s vrstvou iodidu meďného, ktorú vypracoval pod vedením nestora slovenskej fyziky prof. Dionýza Ilkoviča. V čase prenasledovania veriacich na prelome štyridsiatych a päťdesiatych rokov musel začiatkom roku 1950 odísť z fakulty. Istý čas pracoval vo Výskumnom ústave potravinárskom v Bratislave. Od roku 1957 pôsobil opäť ako duchovný najprv v Tvrdošíne, neskôr v Hruštíne a naposledy od roku 1965 do roku 1975 v Spišskom Štiavniku. Zomrel 28. februára 1977 v Spišskom Štiavniku.

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Narodenia v 1912
Kategória:Osobnosti zo Sihelného
Kategória:Úmrtia v 1977
Kategória:Absolventi Karlovej univerzity
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Ján Maďar

Doc. RNDr. **Ján Maďar**, CSc. (* 21. marec 1926, Parchovany – † 24. jún 1995, Bratislava) bol slovenský fyzik.

## Životopis
Narodil sa v Parchovanoch. Po maturite na gymnáziu v Levoči ( 1945) študoval odbor matematika-fyzika na Prírodovedeckej fakulte SU. 

Hneď po absolutóriu ( 1951) nastúpil ako asistent na svojej alma mater, ktorej zostal verný až do odchodu na zaslúžený odpočinok ( 1991). Titul RNDr. získal v r. 1968, o rok nato obhájil kandidátsku dizertáciu a r. 1980 sa habilitoval. 

Právom ho možno pokladať za zakladateľa tradície v oblasti röntgenových difrakčných metód na Slovensku. Najväčšie uznanie si získal za svoj podiel na vývoji precesnej röntgenovej difrakčnej komôrky, ktorá mala veľký úspech a patent na toto zariadenie sa predal do cudziny. J. Maďar sa po celé svoje pôsobenie na fakulte usiloval o inováciu prístrojovej techniky. Keď do fyziky a výuky vstúpili počítače, patril medzi ich prvých propagátorov. Ku skvalitneniu prípravy nových fyzikov a učiteľov fyziky prispel 4 učebnými textami a tiež ako spoluautor vysokoškolskej učebnice Všeobecná fyzika (1. zv. Mechanika). Ján Maďar patril medzi neúnavných organizátorov života a činnosti fyzikálnej komunity: pracoval v JSMF, kde venoval veľa času a úsilia príprave rôznych materiálov, medziiným aj stanov Jednoty. V rokoch 1971– 1975 bol predsedom Fyzikálnej vedeckej sekcie JSMF a od r. 1975 podpredsedom Ústredného výboru JSMF. 

Zomrel 24. júna 1995 v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Osobnosti z Parchovian
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Juraj Lessák

**Juraj Lessák** alebo **Juraj Lešák** (žil v 18. stor.) bol slovenský pedagóg. 

Autor prvej slovenskej matematickej príručky. Pôsobil ako učiteľ vo Svätom Juri, ďalšie životopisné údaje nie sú o ňom známe. Svoje dielo napísal pre široké vrstvy obyvateľstva v češtine-bibličtine, ale jednoznačne pre Slovákov, ako to vyplýva z dlhého, no výstižného titulu: *„Uměnj počtu, to gest: Tak snadny spůsob, že gedenkaždý, který čjtati a máličko pjsati wj, zde z wyswětlených regul a přjkladůw w krátkém čase arithmetiku, nebožto kumsst počtowánj se navčiti může, skrze ... w slowensky gazyk a w neylepssj pořádek uweděný ...“* (260-stránkové dielo vyšlo v Bratislave v tlačiarni Františka Augustína Patzka v roku 1775.)

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Michal Lipsicz

**Michal Lipsicz** (* 19. september 1703, Mosonmagyaróvár, Uhorsko – † 23. august 1766, Győr) bol uhorský filozof a matematik.

## Životopis
Narodil sa v Mosonmagyaróvári. Do jezuitskej rehole vstúpil v roku 1720, vysokoškolské štúdiá absolvoval vo Viedni a Grazi, získal doktorát filozofie i teológie. Spočiatku vyučoval na gymnáziách v Győri a Kluži, potom bol profesorom na univerzite v Košiciach (1737 – 1741), resp. v Trnave ( 1742– 1745, 1748– 1749), prednášal matematiku, fyziku, filozofiu a teológiu. Neskôr sa venoval najmä výuke teológie na rôznych jezuitských školách (Eger, Budín, Záhreb, Šopron, Győr) a bol kazateľom v Šoproni. Zomrel ako prefekt a riaditeľ konviktu v Győri. 

Publikačne najplodnejšie bolo jeho pôsobenie v Košiciach, vtedy vydal svoju algebru – prvú učebnicu tohto predmetu na Slovensku aj v Uhorsku (Košice 1738), filozoficko-fyzikálnu rozpravu Statica… a ďalšiu astronomicko-kozmologickú prácu. Bol prvým autorom na Slovensku, ktorý sa na pôde neoscholastiky venoval aj Descartovmu a Newtonovmu učeniu. Kým v otázkach kinematiky, zväčša aj dynamiky, sa prikláňal k Newtonovi, gravitáciu vysvetľoval v súlade s Descartom ako tlak čiastočiek éteru. Vo svojej astronomickej práci už jednoznačne zamietal Ptolemaiov systém, Kopernikov však prijíma len ako hypotézu a prikláňa sa ku „kompromisu“ Tycha Braheho.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Maďarskí matematici
Kategória:Maďarskí filozofi
Kategória:Osobnosti z Győru
Ján Matej Matsko

**Ján Matej Matsko** (* 3. december 1720, Báhoň – † 19. november 1796, Kassel, Nemecko) bol slovensko-nemecký matematik, fyzik a astronóm.

## Rodina
* Otec: Juraj Matsko
* Matka: Alžbeta

## Životopis
Po gymnaziálnych štúdiách v Bratislave od r. 1741 študoval na univerzitách v Jene a od r. 1743 v Göttingene, kde bol poslucháčom J. A. Segnera, ktorý mal na jeho neskoršie dielo zjavný vplyv. Pôsobil najmä ako profesor matematiky na vyšších školách od r. 1745 v Toruni, od 1761 v Rintelne a od 1767 v Kasseli.

Z jeho diela poznáme práce z hydrodynamiky, mechaniky, matematiky a astronómie – sú to prevažne štúdie, rozpravy, ale podľa svedectva niektorých bibliografií napísal aj rozsiahlejšie práce. Pri výbere tém sa riadil „segnerovskými“ otázkami, robil výpočty výtokovej rýchlosti vody, účinnosti vodného kolesa, výpočty dráh vrhnutých telies a vôbec problémy súvisiace s technickými aplikáciami. Vo svojich výpočtoch aplikoval aj vyššiu matematiku a vydal aj spis o základoch diferenciálneho počtu, v ktorom sa venuje najmä prioritnému sporu Newtona a Leibniza. Uverejnil aj opisy viacerých astronomických pozorovaní a časopisecké články s prírodovedným, resp. matematickým obsahom.
Zomrel 19. novembra 1796 v Kasseli.

## Externé odkazy

*Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Báhoň; pokrstený ako Thomas Matsko
*

Kategória:Slovenskí astronómovia
Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Nemeckí astronómovia
Kategória:Nemeckí fyzici
Kategória:Nemeckí matematici
Kategória:Osobnosti z Báhoňa
Daniel Mihálik

**Daniel Mihálik** (* 10. október 1767, Hybe – † 18. november 1840, Kežmarok) bol slovenský polyhistor a pedagóg.

## Životopis
Narodil sa v Hybiach. Na univerzite v Jene študoval teológiu, filozofiu, prírodné vedy a matematiku (1796–1798), medzi iným počúval prednášky filozofa Johanna Gottlieba Fichteho.

Neskôr bol súkromným vychovávateľom u rodiny Szirmayovcov v Prešove a súčasne profesorom diplomacie a teológie na kolégiu v Sárospataku (1800–1801). Po zvyšok života pôsobil ako profesor na kežmarskom lýceu (1801–1840). Daniel Mihálik patril medzi najerudovanejších pedagógov prvej polovice 19. storočia, „nahradzoval celý pedagogický zbor“. Propagoval nové myšlienky v prírodných vedách i v poľnohospodárstve. Ako pedagóg viedol študentov k samostatnému mysleniu, odmietal mechanické memorovanie. Od dvadsiatych rokov 19. storočia viedol cvičenia v rodnom jazyku. Najväčším Mihálikovým dielom je rozsiahly spis *Institutio physicorum prolegomena* (1826). Má asi 400 strán a predstavuje dobré a zaujímavé kompendium pokrývajúce celú fyziku. Ako vzdelaný filozof sa autor zaujíma tiež o históriu a metodológiu fyziky. Fyzika podľa neho môže byť teoreticko-experimentálna (javy), matematická (sily), chemická a metafyzická (metódou je dedukcia a fenomenológia). V Mihálikovom výklade je teleso niečo určité a podstatné, pričom má náhodné vlastnosti. Na ich zistenie slúži pozorovanie a experiment. Zákony pohybu telies určuje matematika. S tým súvisí aj otázka kauzality vládnucej v prírode. 

Zomrel 18. novembra 1840 v Kežmarku.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí polyhistori
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Uhorskí polyhistori
Kategória:Uhorskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Hýb
Pavel Michalko

**Pavel Michalko** (* okolo 1752, pravdepodobne Važec, Slovensko – † 23. február 1825, Irša, Maďarsko) bol slovenský učiteľ a osvetový spisovateľ.

Pôsobil ako učiteľ vo Važci, Nemeckej Ľupči, neskôr v Maďarsku (Tápiószentmárton 1796 – 1800, Piliš 1800 – 1820), od roku 1821 bol kazateľom v meste Irša. Spolu so Samuelom Tešedíkom, Jurajom Fándlym a Jozefom Ignácom Bajzom patril ku skupine ľudovýchovných osvietencov literárne činných najmä v prvej fáze slovenského národného obrodenia. Písal v slovakizovanej češtine–bibličtine a v tomto jazyku uverejnil aj svoje dielo *Fizyka, aneb Učenj o Přirozenj (Nature)...* Táto kniha vydaná v Budíne v roku 1819 bola prvou príručkou–učebnicou fyziky napísanou vo vtedajšom kultúrnom jazyku Slovákov. Istý prírodovedný obsah má aj jeho najznámejšie ľudovýchovné dielo *Rozmlouvání učitele s několika sedláky o škodlivosti pověry…*

## Externé odkazy
* 
* Plné texty diel P. Michalka

Kategória:Narodenia v 1752
Kategória:Úmrtia v 1825
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Anton Mišík

**Anton Mišík** (* 15. marec 1882, Ilava – † 15. september 1947, Bratislava) bol slovenský pedagóg, matematik a fyzik.

## Rodina
* otec: Štefan Mišík
* matka: Mária rod. Baginová
* manželka: Štefánia Melišová

## Životopis
Narodil sa v Ilave. Vysokoškolské štúdium absolvoval v Budapešti, pričom financovanie si zabezpečoval zväčša vlastnými silami. 

Po skončení štúdia pôsobil ako profesor matematiky a fyziky na stredných školách v Novom Meste, u piaristov v Podolínci a nakoniec na reálke v Žiline. Po prvej svetovej vojne bol jedným z prvých stredoškolských profesorov, ktorí sa zapojili do národného prebúdzania Slovenska. Bol ustanovený za riaditeľa slovenskej reálky v Žiline a vyučoval matematiku a fyziku s plnou kvalifikáciou. Bol spoluzakladateľom a dlhoročným predsedom Spolku profesorov Slovákov. V roku 1938 po utvorení slovenského ministerstva školstva sa stal odborovým prednostom na tomto ministerstve. Aj po roku 1939 zostal pracovať na Ministerstve školstva a národnej osvety ako najvyšší odborný pracovník. Po auguste 1944 sa činnosti na ministerstve vzdal. Výnosom Povereníctva školstva SNR bol dňom 31. augusta 1945 prepustený bez nárokov na dôchodok. Zomrel 15. septembra 1947 v Bratislave.

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 25 - farnosť Ilava
* 

Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí fyzici
Kategória:Osobnosti z Ilavy
Pavol Makó

**Pavol Makó** (* 9. júl 1724, Jászapáti, Maďarsko† 18. august 1793, Pešť, Maďarsko) bol maďarský matematik, fyzik a filozof. Patril k najlepším profesorom matematiky na jezuitských školách v celej habsburskej monarchii a hoci nemal pôvodné matematické výsledky, jeho rozsiahla učebnicová tvorba výrazne ovplyvnila výuku matematicko-fyzikálnych disciplín v celej krajine. Bol autorom kvalitných stredoškolských i vysokoškolských učebníc matematiky, medzi nimi aj prvej učebnice diferenciálneho a integrálneho počtu v monarchii ( 1768). Jeho učebnicu algebry vysoko hodnotil aj M. Cantor. Vo svojich učebniciach fyziky a iných fyzikálnych dielach sa prejavuje ako stúpenec boškovičovskej fyziky. Jeho učebnice logiky a metafyziky, podobne aj matematiky vychádzali v celom rade vydaní, dokonca aj po autorovej smrti.

## Život
Noviciát po vstupe do jezuitského rádu ( 1741) strávil v Trenčíne, neskôr bol repetítorom v Győri. Filozofický kurz absolvoval v rokoch 1744– 1747 na trnavskej univerzite, potom pôsobil na stredných školách v Užhorode a v Trnave, dva roky ako repetítor matematiky na viedenskej univerzite. Svoje univerzitné štúdiá dokončil teológiou na univerzite v Grazi ( 1752– 1756).

Začal prednášať matematiku na viedenskom Tereziáne ( 1756/57), krátko pobudol v Banskej Bystrici a napokon sa stal profesorom na trnavskej univerzite, kde v školskom  roku 1758/59 prednášal matematiku, v ďalších dvoch logiku a metafyziku. V svojej profesorskej dráhe pokračoval na viedenskej univerzite a na odporúčanie Gerharda van Swietena, dvorného radcu Márie Terézie, ho panovníčka v roku 1762 menovala za profesora matematických vied vo viedenskom Tereziáne.

Po zrušení jezuitského rádu (1773) získal titul opáta a kráľovského radcu a intenzívne sa podieľal na príprave významnej celouhorskej školskej reformy Ratio educationis (1777). Po presťahovaní univerzity z Trnavy do Budína (1777) ho panovníčka menovala za dekana filozofickej fakulty, zároveň za profesora matematiky. V Budíne (neskôr v Pešti) pôsobil až do svojej smrti.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Maďarskí matematici
Kategória:Maďarskí fyzici
Kategória:Maďarskí filozofi
František Močnik

**František Močnik** tiež uvádzaný ako **Franz Močnik** alebo **Franc Močnik** (* 1. október 1814, Cerkno, Slovinsko – † 30. november 1892, Graz, Rakúsko) bol slovinský matematik a pedagóg.

## Životopis
Narodil sa v Cerkne v Slovinsku. Študoval teológiu v Gorici, neskôr matematiku na univerzite v Grazi, kde získal v roku 1840 aj doktorát filozofie. Ako profesor matematiky pôsobil v roku 1846–1849 na technickej akadémii v Ľvove, od roku 1849 na univerzite v Olomouci. V roku 1851 s titulom školný radca sa stal inšpektorom ľudových škôl v Laibachu, od roku 1860 pôsobil v podobnej funkcii pre ľudové školy a reálky v Grazi. Od roku 1869 do svojho odchodu na dôchodok v roku 1871 bol hlavným školským inšpektorom Štajerska s pôsobiskom v Grazi. 

Tento pôvodom slovinský matematik mal mimoriadne veľký vplyv na výuku matematiky na ľudových i stredných školách v celej rakúsko-uhorskej monarchii v druhej polovici 19. storočia. Bol autorom desiatok mimoriadne populárnych učebníc matematiky pre ľudové i stredné školy, zároveň zostavovateľom tabuliek k nim. Boli to moderné učebnice zostavené pôvodne v duchu celoríšskej, tzv. Bonitz–Exnerovej školskej reformy, v priebehu rokov viackrát doplňované a prepracované v súlade s novými požiadavkami. Vynikali jasnosťou výkladu, exaktnosťou spracovania a prepojenosťou na praktický život. Boli vydávané až do začiatku 20. storočia, okrem pôvodnej nemčiny aj v prekladoch do národných jazykov a boli najrozšírenejšími učebnicami matematiky v monarchii. V mnohých prípadoch sa stali východiskom a vzorom spracovania nových diel, okrem iného aj predlohou známej *Počtovedy* Martina Čulena. 

Zomrel 30. novembra 1892 v Grazi.

## Externé odkazy
* Stránky venované Františkvi Močnikovi 
* Franc Močnik

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Slovinskí matematici
Kategória:Slovinskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Univerzity v Graze
Lukáš Moesch

**Lukáš Moesch** (* 4. september 1651, Mohuč, Nemecko – † 24. marec 1701, Mikulov) bol slovenský pedagóg a autor učebníc.

Narodil sa 4. septembra 1651 v Mohuči. Spočiatku pôsobil ako vychovávateľ v poľských šľachtických rodinách, roku 1686 sa ako vojenský inžinier zúčastnil obliehania Budína. Bol učiteľom na piaristickom gymnáziu v Prievidzi (pravdepodobne od roku 1687), vyučoval aj matematiku. Príslušníkom piaristickej rehole bol od roku 1668, v roku 1682 ho dokonca menovali zástupcom predstaveného rehole v Uhorsku. Ako pedagóg a hodnostár rádu sa zaslúžil o reformu školského systému piaristov, bol autorom ich celokrajinského školského poriadku (1695). Od roku 1700 žil v Mikulove. V rámci širšej literárnej činnosti napísal aj učebnicu matematiky (*Arithmeticus practicus…* Trnava 1697), ktorá mala v uhorských pomeroch prekvapivo vysokú úroveň, okrem iných v nej sa stretávame prvý raz v učebnicovej literatúre na Slovensku s logaritmami. Matematické práce sa nachádzajú aj v jeho rukopisnej pozostalosti. Zomrel 24. marca 1701 v Mikulove.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Mainzu
Ladislav Moravský

doc. RNDr. **Ladislav Moravský** (* 30. jún 1932, Pusté Čemerné – † 15. január 1996, Košice) bol matematik a pedagóg.

## Životopis
Po absolvovaní gymnázia v Michalovciach študoval na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave – odbor matematika a deskriptívna geometria. 

Po päťročnom pôsobení na strednej škole v Michalovciach nastúpil 1. septembra 1961 na Katedru matematiky SjF VŠT v Košiciach. Podieľal sa na budovaní katedier matematiky takmer na všetkých fakultách VŠT. V rokoch 1988 až 1991 bol vedúcim Katedry matematiky na Fakulte elektrotechniky a informatiky. Jeho tvorivý vklad ostáva aj v ďalších generáciách učiteľov katedry, ktorí nadväzujú na jeho pedagogické majstrovstvo. Bol spoluautorom dvoch vysokoškolských učebníc, 17 vysokoškolských skrípt ako aj ďalších učebných textov. V odbornej práci sa zameral na štúdium kvalitatívnych vlastností riešení diferenciálnych rovníc. Z tejto oblasti publikoval práce v odborných matematických časopisoch.

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Vyučujúci na Strojníckej fakulte Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Pustého Čemerného
Štefan Múčka

**Štefan Múčka** (* 15. január 1939, Bratislava – † 2. október 1978, tamtiež) bol slovenský pedagóg a fyzik.

Narodil sa 15. januára 1939 v Bratislave.

Po skončení štúdia fyziky a chémie na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave a skončení základnej vojenskej služby začal vyučovať fyziku na SVŠ Bratislava, Vazovova 4.
V roku 1968 prešiel na SVŠ, ul. I. Horvátha 14. Tu vykonával súvislú pedagogickú prax poslucháčov PvF UK. Po niekoľko rokov viedol inštruktáže učiteľov k riešeniu úloh FO. Od r. 1975 vykonával funkciu zástupcu riaditeľa školy. V tejto funkcii sa na Gymnáziu, ul. I. Horvátha, veľmi zaslúžil o vybudovanie odbornej učebne fyziky. Gymnázium disponovalo najlepším vybavením učebnými pomôckami spomedzi všetkých bratislavských gymnázií.

Zomrel 2. októbra 1978 v Bratislave.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Ján Ninčák

Doc. RNDr. **Ján Ninčák**, CSc. (* 11. december 1935, Šmigovec – † 22. máj 1996, Košice) bol slovenský matematik a pedagóg.

## Životopis
Narodil sa v Šmigovci v okrese Humenné. Po absolvovaní gymnázia v Humennom študoval na Fakulte prírodných vied Vysokej školy pedagogickej v Bratislave odbor matematika a fyzika. 

Po štvorročnom pôsobení na gymnáziu v Košiciach nastúpil na Katedru matematiky SjF VŠT v Košiciach 1. júla 1962. Počas svojho pôsobenia na VŠT a TU v Košiciach prednášal na rôznych fakultách. V odbornej práci sa zameral na štúdium kombinatorických metód a na teóriu grafov. Internú vedeckú ašpirantúru ukončil obhajobou kandidátskej dizertačnej práce v Matematickom ústave Akadémie vied BSSR v Minsku. Je autorom početných vedeckých publikácií uverejnených v odborných matematických časopisoch. Niekoľko rokov viedol na katedre seminár z teórie grafov a kombinatorickej analýzy. V rokoch 19861988 bol zástupcom katedry pre vedecko-výskumnú činnosť a zahraničné styky na Katedre matematiky VŠT a istý čas vykonával funkciu vedúceho oddelenia Katedry matematiky pre EF. 

Zomrel 22. mája 1996 v Košiciach.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti zo Šmigovca
Štefan Novoveský

Doc. PhDr. **Štefan Novoveský**, CSc. (* 1. júl 1917, Hnilčík – † 24. marec 1984, Nitra) bol slovenský matematik a pedagóg.

## Životopis
Narodil sa v Hnilčíku. Roku 1937 absolvoval učiteľský ústav v Spišskej Novej Vsi. Kvalifikáciu pre meštianske školy nadobudol vykonaním skúšok roku 1942 v Bratislave. 

V rokoch 1948– 1951 študoval popri zamestnaní učiteľstvo matematiky a fyziky na Pedagogickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave (dnes Univerzita Komenského), v rokoch 1952– 1956 učiteľstvo matematiky a fyziky pre stredné všeobecnovzdelávacie a odborné školy na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Roku 1966 sa na Karlovej univerzite v Prahe habilitoval v odbore teória vyučovania matematiky. Titul PhDr. získal roku 1977, vedeckú hodnosť kandidáta pedagogických vied r. 1978. Absolvoval sedem krátkodobých študijných a prednáškových pobytov prevažne v stredoeurópskych krajinách. Pôsobil na všetkých stupňoch školskej sústavy. Na ľudových a meštianskych školách vyučoval v rokoch 1937– 1950: v Prešove ( 1937– 1938), Beluši ( 1938), Spišskom Podhradí ( 1938/39), Varíne ( 1939/40), Maríkej-Kátline ( 1940/41), Brvništi ( 1941– 1946), Šuranoch ( 1946– 1950). V rokoch 1950– 1952 bol stredoškolským profesorom na II. gymnáziu v Nitre, v rokoch 1952– 1959 profesorom a zástupcom riaditeľa na pedagogickej škole v Nitre. Od roku 1959 pôsobil na pedagogickom inštitúte, neskôr pedagogickej fakulte v Nitre ako odborný asistent, zástupca docenta a od roku 1966 ako docent. V rokoch 1959– 1960 bol vedúcim katedry prírodných vied, 1960– 1963 vedúcim katedry matematiky, fyziky a zemepisu, 1963– 1977 vedúcim katedry matematiky. V rokoch 1964– 1972 bol prodekanom fakulty.

Bol popredným slovenským odborníkom v teórii vyučovania matematiky na základných školách. Zaoberal sa problematikou obsahu vyučovania matematiky, modernizácie a efektivizácie metód vyučovania a objektivizácie hodnotenia. Osobitne sa venoval otázkam výchovného pôsobenia vo vyučovaní matematiky. Bol autorom a spoluautorom 4 knižných publikácií, 8 vysokoškolských učebných textov z matematiky a teórie vyučovania matematiky a rysovania, uverejnil 10 rozsiahlych štúdií a článkov. bol zodpovedným riešiteľom niekoľkých vedeckovýskumných úloh a školiteľom vedeckých ašpirantov. Bol členom Jednoty československých matematikov a fyzikov, od r. 1969 Jednoty slovenských matematikov a fyzikov a jej dlhoročným popredným funkcionárom (osem rokov predseda odbočky v Nitre, päť rokov člen SÚV, veľmi aktívne pracoval v Socialistickej akadémii a krajskom výbore Matematickej olympiády). 

Zomrel v Nitre 24. marca 1984.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Osobnosti z Hnilčíka
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Vyučujúci na Pedagogickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Ján Onadi

**Ján Onadi** (* ? † ?) bol učiteľ.

O jeho živote je známe len to, že bol rektorom evanjelického kolégia v Košiciach. Jeho dielo *Practici Algorithmi…* (Košice. 1693) patrilo k prvým aritmetickým príručkám vydaným na Slovensku.

## Externé odkazy

Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia