open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ráztoky (prítok Laborca)

**Ráztoky** sú potok v regióne Horný Zemplín v Prešovskom kraji v okrese Medzilaborce na území mesta Medzilaborce. Sú ľavostranným prítokom Laborca. Nachádzajú sa v geomorfologickom celku Laborecká vrchovina. Majú dĺžku .
## Sútok zdrojníc
Vodný tok sa začína sútokom zdrojníc v nadmorskej výške  na katastrálnej hranici medzi mestskou časťou Medzilaborce a mestskou časťou Borov v meste Medzilaborce v severnej časti katastrálneho územia Medzilaborce na západnom svahu lesa Veľké lúky v okrese Medzilaborce v Prešovskom kraji. Východná zdrojnica pramení v  a priteká z lesa Nad vodou. Severná zdrojnica pramení v 

## Opis toku
Od sútoku zdrojníc tečie južným smerom zmiešaným lesným a poľnohospodárskym extravilánom v mestskej časti Medzilaborce v katastrálnom území Medzilaborce, obmýva úpätie lesa a lúky Veľké lúky ležiace na západnom svahu vrchu a lesa Ráztoky s , v  priberá bezmenný ľavostranný prítok pritekajúci z lúky a poľa Vyšná Kýčera, ľavým brehom obmýva pole Šepelov, pravým brehom obmýva pole Za dielom, ľavým brehom obmýva pole Kýčerka, obteká okraj intravilánu, v  podteká cestu z centra Michaloviec do mestskej časti Borov, preteká cez chránené územie vodárenskej spoločnosti, v  ústi do Laborca ako jeho ľavostranný prítok v povodí Latorice. Začína sa, preteká a ústi na území mesta Medzilaborce jeho mestskej časti Medzilaborce. Nemá dôležitejšie prítoky. 

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v názve vrchu a lesa Ráztoky, úpätím ktorého potok v svojej hornej časti toku preteká. Názov vrchu a lesa Ráztoky bol bez zmeny prenesený na potok čím bolo utvorené jednočlenné hydronymum Ráztoky ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Ráztoky bolo štandardizované v roku 1990. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Ráztoky nie je jedinečným názvom (december 2023).
## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v okrese Medzilaborce
Kategória:Vodné toky v Laboreckej vrchovine
Kategória:Medzilaborce
Rak bahenný

**Rak bahenný** (*Pontastacus leptodactylus*) je druh kôrovca z čeľade rakovité (*Astacidae*).

Rozšírený je po celej Európe (okrem Španielska, Portugalska, Nórska, Švédska), vo východnom Rusku a na Strednom východe.

Je menej náročný na čistotu vody. Žije v teplejších riekach. Má 10 cm dlhé a úzke klepetá. Dorastá do 25 až 30 cm. 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rakovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Cárska kaplnka (Triavna)

**Cárska kaplnka** (), v súčasnosti známa ako **Múzeum Trevnenská ikonopisná škola** (), prípadne **Múzeum ikon** () je budova bývalej kaplnky z prvej polovice 20. storočia, dnes slúžiaca ako múzeum, ktorá sa nachádza v meste Triavna v Gabrovskej oblasti v severnom Bulharsku. 

Budova je jedným z desiatich objektov trevnenského Špecializovaného múzea rezbárskeho a zografského umenia. Je jediným múzeom svojho druhu na území Bulharska.

## Lokalita
Cárska kaplnka sa nachádza v kopcoch nad mestom Triavna na ulici „Breza“ () č. 1. Miesto pre výstavbu bolo vybrané priamo panovníckym párom (cárom Borisom III. a cárovnou Janou) 14. júna 1938, pri príležitosti ich návštevy mesta.

## Kaplnka
Autorom stavby je architekt Jordan Sevov.

Kaplnka bola postavená na základe iniciatívy bulharskej cárovnej Jany, manželky bulharského cára Borisa III., ktorá výstavbu aj financovala. Okrem samotnej kaplnky sú súčasťou komplexu stavby priestory, ktoré boli postavené ako detské sanatórium. Cárovná Jana na túto stavbu celkom darovala sumu vo výške 5 000 000 levov.

Výstavba budovy prebiehala v rokoch 19431944. Hlavné stavebné práce na budove boli ukončené na jeseň 1943 a v priebehu roku 1944 bolo sanatórium s kaplnkou dokončené a otvorené.

## Múzeum Trevnenská ikonopisná škola
Je jediným múzeom svojho druhu na území Bulharska. Múzeum bolo otvorené v priebehu roku 1984.

### Múzejná zbierka
Múzejná zbierka predstavvuje časť veľkolepého ikonopiseckého dedičstva trevnenských zografov.

V rámci zbierky je vystavených viac ako 160 ikon napísaných trevnenskými ikonopiscami v priebehu 18. a 19. storočia. Ikony predstavujú dielo tzv. trevnenskej ikonopiseckej školynajstaršej obrodeneckej ikonopiseckej školy na území Bulharska. Ikony sú v rámci zbierky zoradené tematicky a chronologicky.

Okrem samotných ikon sú v rámci zbierky vystavené aj rôzne kresby, náčrty a ikonopisecké nástroje a inštrumenty. Ďalšou súčasťou expozície je kópia obrodeneckej ikonopiseckej dielne s inštrumentáriom. Zobrazené sú taktiež jednotlivé etapy prípravy a maľovania ikon.

## Galéria

TsarChapel-Tryavna001.jpg|celkový pohľad na areál bývalej kaplnky so sanatóriom
TsarChapel-Tryavna011.jpg|pohľad na kaplnku z juhu
TsarChapel-Tryavna007.jpg|pohľad na kaplnku z juhovýchodu
TsarChapel-Tryavna009.jpg|pohľad na zvonicu a západnú fasádu kaplnky
TsarChapel-Tryavna006.jpg|pohľad na východnú fasádu kaplnky
TsarChapel-Tryavna004.jpg|pohľad na časť južnej fasády
TsarChapel-Tryavna010.jpg|detailný pohľad na zvonicu
TsarChapel-Tryavna005.jpg|pohľad na bývalú liečebnú budovu sanatória pri kaplnke
Triavna view 1.jpg|z expozície múzea
Triavna view 2.jpg|z expozície múzea


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Triavne
Kategória:Architektúra z 1944
Kategória:Kostoly postavené po oslobodení Bulharska‎
Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Múzeá v Bulharsku
Krivý javor

**Krivý javor** () je názov vrchu v Slanských vrchoch, krajinnom celku Matransko-slanskej oblasti. Leží nad obcou Podhradík, približne  východne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Šimonka. Vrch leží v Prešovskom kraji, okrese Prešov a na katastrálnom území obce Podhradík. Najbližším sídlom je západne situovaný Podhradík, severne sa nachádza Okružná, severovýchodne Pavlovce, východne Petrovce, južným smerom Zlatá Baňa a západne aj Teriakovce a Ruská Nová Ves. 

## Opis
Krivý javor leží v severnej časti podcelku Šimonka, v rázsoche vedúcej západným smerom z Troch chotárov () na Hájovú horu (). Severne sa nachádza Dubová hora () a Mohylky (), východne Tri chotáre (), Lysá () a Čierna hora (), južne Dubník (), Chabzdová (), Bodoň () a Kráľova hora () a západne Tri oltáre (), Nad Remetovou (), Malkovská hôrka () a Stráž (). Východné a severné svahy odvodňuje potok Šebastovka do Sekčova, z južných a západných jeho prítok Šebastovík. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a južným smerom stojí chata Frička. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných častí s redšou vegetáciou je však ojedinele možné vidieť okolité vrcholy Slanských vrchov, Volovské vrchy, Branisko, Bachureň, Čergov a Ondavskú vrchovinu, ojedinele aj Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no juhovýchodne v blízkom sedle Javornícka poľana je križovatka značených trás:

*  červenej turistickej značky, vedúcej:
** od západu z Prešova cez Ruskú Novú Ves a cez rázc. Chata Frička
** od východu z Hanušovského sedla cez Tri chotáre
*  zelenej značky z Podhradíka 

## Referencie

## Pozri aj
* Slanské vrchy
* Šimonka (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Slanských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Slanských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Podhradík
FK Sutjeska Nikšić

**FK Sutjeska Nikšić** (celým názvom **Fudbalski klub Sutjeska Nikšić**) je futbalový klub z Čiernej Hory, z mesta Nikšić. Založený bol v roku 1920, rok založenia je aj v znaku klubu.

Raz vyhral najvyššiu súťaž Čiernej Hory (v sezóne 2012/13), potom vstúpil do Ligy majstrov 2013/14, kde v 2. predkole vypadol s moldavským celkom FC Šerif Tiraspoľ po remíze 1:1 vonku a prehre 0:5 doma.

Klubové farby sú modrá a biela.

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka klubu 

Kategória:Futbalové kluby založené v 1927
Kategória:Čiernohorské futbalové kluby
Zoznam vesmírnych teleskopov

Tento zoznam je zoradený chronologicky podľa dátumu štartov teleskopov a observatórií vo vesmíre.

###### Vysvetlivky
🟢 - Funkčný

🟠 - V hibernácii, ale funkčný

🔴 - Nefunkčný, neaktívny

## Referencie

Kategória:Astronomické zoznamy
Kategória:Kozmické observatóriá
Sociológia zdravia a choroby

**Sociológia zdravia a choroby** je vedecká disciplína sociológie, ktorá zisťuje, ako sociálne okolnosti vplývajú na zdravie, na vznik a priebeh choroby, zároveň skúma možnosti a hranice medicínskych výkonov a ich dôsledkov na jedinca a celú spoločnosť. Býva spájaná s inými disciplínami ako sociológia medicíny, sociológia zdravotníctva, medicínska sociológia, lekárska sociológia a pod., pričom sa s mnohými z nich ideovo prekrýva.

## Determinanty zdravia v oblasti sociológie zdravia a choroby
Determinácia zdravia závisí od prostredia, v ktorom človek či komunita žije. Zdravie jedincov či veľkých komunít totiž závisí od mnohých faktorov, ktoré súvisia so všetkým, s čím sa človek každodenne stretáva. Faktory, ktoré spomínané zdravie zhoršujú alebo zlepšujú sú nasledovné:
* Vzdelanie – nízke vzdelanie má úzku spojitosť s nízkym zdravím (napríklad stres, úzkosti, neschopnosť zaplatiť si adekvátnu zdravotnú starostlivosť). 
* Fyzické prostredie – prostredie, kde človek býva a žije, je jedným z hlavných faktorov ovplyvňujúcich zdravie. Možno sem zahrnúť napríklad prístup k čistej vode, čistý vzduch alebo priaznivé pracovné podmienky. 
* Príjem a sociálny status – vyššia reálna mzda a sociálny status sú spojené s lepším zdravím. 
* Podpora sociálneho prostredia – podpora komunity, rodiny alebo blízkych priateľov – kultúra, v ktorej jedinec žije (tradície, zvyky).
*Pohlavie – muži a ženy trpia rozdielnymi chorobami. 
*Genetika – jeden z najdôležitejších faktorov, malá šanca na ovplyvnenie vzniku dedičnej choroby. 
*Zdravotnické služby – prístup k službám, ktoré môžu zlepšiť celkový zdravotný stav.

## Sociológia medicíny

Táto subdisciplína sa zaoberá efektívnosťou a realizáciou zdravotnej starostlivosti, ktorú určitý systém poskytuje svojím občanom. V nej sú otázky kladené sociologicky a sociologickými metódami, ktoré sa zaoberajú sociologickou prácou v zdravotníctve, konkrétne inštitúciami, v ktorých táto práca prebieha, pracovnými rolami a sociálne psychologickou stranou práce.

Ako prvý sa touto témou zaoberal sociológ Talcott Parsons, a to vzťahom medzi lekárom a pacientom. Parsons zohral dôležitú úlohu pri rozvoji sociológie medicíny. Jeho teória zdôrazňuje práve vzťahy medzi lekármi a pacientmi. Podľa Parsonsa má každá sociálna rola špecifickú funkciu. V medicíne lekár zohráva úlohu autority s odbornými znalosťami, zatiaľ čo pacient je v pozícii človeka, ktorý potrebuje pomoc. Parsonsova teória považuje chorobu za odchýlku od normy, ktorá narúša výkon sociálnej role. Od pacienta sa očakáva, že vyhľadá a podstúpi liečbu, aby došlo k napraveniu tohto stavu.

## Fázy choroby
Priebeh choroby možno opísať piatimi fázami:
* objavenie príznakov a uvedomenie si zmeny
* hľadanie pomoci od inej osoby alebo pomoc bez požiadania
* akceptovanie choroby
* nevydávanie sa za zdravého
* prijatie roly pacienta

## Referencie

Kategória:Sociológia
Kategória:Zdravie
Húšťava (potok)

**Húšťava** je potok v regióne Horný Zemplín v Prešovskom kraji v okrese Humenné na území obcí Veľopolie a Ľubiša. Je pravostranným prítokom Ľubišky. Nachádza sa v geomorfologickom celku Laborecká vrchovina. Má dĺžku .
## Prameň
Pramení v nadmorskej výške  v južnej časti územia obce Veľopolie v lesnom extraviláne na juhozápadnom svahu lesa Húšťavec v okrese Humenné v Prešovskom kraji. 

## Opis toku
Od prameňa tečie severným smerom zmiešaným lesným a poľnohospodárskym extravilánom na území obce Veľopolie, obmýva úpätie lesa a poľa Húšťavec. V  priberá ľavostranný prítok Tieňový potok a zároveň priteká na hranicu medzi obcou Veľopolie a obcou Ľubiša, tečie po tejto obecnej hranici, ľavým brehom obmýva úpätie vrchu Tieň s . Pravým brehom obmýva úpätie lesa Železná, v  opúšťa obecnú hranicu a vteká na územie obce Ľubiša, ľavým brehom obmýva úpätie poľa Pod Tieňom, pravým brehom obmýva úpätie poľa Pod Železnou. Skrúca sa na východ, v  ústi do Ľubišky ako jej pravostranný prítok v povodí Laborca. Pramení a preteká horným tokom na území obce Veľopolie a preteká dolným tokom a ústi na území obce Ľubiša. Má prítok Tieňový potok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v slovnom základe názvu lesa Húšťavec, úpätím ktorého potok v svojej hornej časti toku preteká. Pôvodný význam názvu lesa bolo miesto hustého mladého porastu, húštiny. Názov lesa Húšťavec bol po redukcii o formant -ec prenesený na potok čím bolo utvorené jednočlenné hydronymum Húšťava ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Húšťava bolo štandardizované v roku 1990. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Húšťava je jedinečným názvom (december 2023).
## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v okrese Humenné
Kategória:Vodné toky v Laboreckej vrchovine
Kategória:Veľopolie 
Kategória:Ľubiša
Extraliga hádzanárov 1993/94

**Extraliga hádzanárov** v sezóne **1993/94** bol 1. ročník najvyššej hádzanárskej ligy mužov, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Súťaž niesla dobový názov *I. liga* a zúčastnilo sa jej 10 družstiev. Prvým majstrom Slovenska sa stalo družstvo TJ Lokomotíva ŽOS Trnava.

## Systém súťaže
Súťaž sa skladala z dvoch častízákladnej a nadstavbovej. Základná časť pozostávala z 18 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá rozdelili do dvoch skupín, do skupiny o 1. až 6. miesto a do skupiny o 7. až 10. miesto. V nich odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a raz vonku, pričom sa im započítavali aj výsledky zo základnej časti. Víťaz skupiny o prvú šestku sa stal majstrom Slovenska. Posledné družstvo v skupine o 7. až 10. miesto zostúpilo do nižšej súťaže. 
 
## Účastníci
Súťaž priamo nadviazala na posledný ročník spoločnej česko-slovenskej ligy. Tú tvorilo 12 tímov, z toho 7 slovenských. Zvyšné 3 tímy boli doplnené zo Slovenskej národnej ligy.

Poznámka: Slovenská národná liga (SNL) bola najvyššia celoslovenská hádzanárska liga v Česko-Slovensku a spolu s Českou národnou ligou (ČNL) druhá najvyššia česko-slovenská hádzanárska liga.

## Výsledky
### Základná časť
;Zápasy

;Tabuľka

### Nadstavbová časť
#### Skupina o 1.6. miesto
;Zápasy

;Tabuľka

#### Skupina o 7.10. miesto
;Zápasy

;Tabuľka

## Najlepší strelci

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Extraliga hádzanárok 1993/94
* 1. liga hádzanárov 1993/94

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Slovenského zväzu hádzanej

## Zdroje
*  
* Denník Šport 1993, 1994

Kategória:Hádzaná v 1993
Kategória:Hádzaná v 1994
Kategória:Šport na Slovensku v 1993
Kategória:Šport na Slovensku v 1994
Kategória:Extraliga hádzanárov
Tri chotáre (vrch v Slanských vrchoch)

**Tri chotáre** () je názov vrchu v Slanských vrchoch, krajinnom celku Matransko-slanskej oblasti. Leží nad obcou Podhradík, približne  východne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Šimonka. Vrch leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Prešov a Vranov nad Topľou a zasahuje na katastrálne územia obcí Podhradík, Ruská Nová Ves, Zlatá Baňa a Pavlovce. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Podhradík a Ruská Nová Ves, severne sa nachádza Okružná a Pavlovce, východne Petrovce a južne Zlatá Baňa. 

## Opis
Tri chotáre ležia v severnej časti podcelku Šimonka, v hrebeni, vedúcom z Čiernej hory () na Krivý javor (). Severne sa nachádza Haľagoš () a Mohylky (), východne Michalova hora (), Oblík () a Lysá (), južne Šimonka (), Čierna hora (), Chabzdová (), Bodoň () a Kráľova hora () a západne Tri oltáre (), Nad Remetovou () a Krivý javor (). Severozápadné svahy odvodňuje potok Šebastovka do Sekčova, južné Malá Delňa, oba v povodí Torysy, voda z východných častí odteká Hanušovským potokom do Tople. Vrcholom prechádza značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných častí s redšou vegetáciou je však možné vidieť okolité vrcholy Slanských vrchov, Volovské vrchy, Čiernu horu, Branisko, Bachureň, Čergov a Ondavskú vrchovinu, ojedinele aj Tatry.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke:
** od západu z Prešova cez Ruskú Novú Ves a cez rázc. Chata Frička
** od juhovýchodu z Čiernej hory cez Hanušovské sedlo
* po  modrej značke z Pavloviec cez Hanušovské sedlo
* po  zelenej značke z obce Podhradík a Javornícku poľanu 

## Referencie

## Pozri aj
* Slanské vrchy
* Šimonka (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Slanských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Slanských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Vrchy v okrese Vranov nad Topľou
Kategória:Podhradík
Kategória:Ruská Nová Ves
Kategória:Pavlovce (okres Vranov nad Topľou)
Kategória:Zlatá Baňa
Tieňový potok

**Tieňový potok** je potok v regióne Horný Zemplín v Prešovskom kraji v okrese Humenné na území obcí Ľubiša a Veľopolie. Je ľavostranným prítokom Húšťavy. Nachádza sa v geomorfologickom celku Laborecká vrchovina. Má dĺžku .
## Prameň
Pramení v nadmorskej výške  v juhozápadnej časti územia obce Ľubiša v lesnom extraviláne severovýchodne od vrchu Nad Černovou s  a západne od vrchu Tieň s  v okrese Humenné v Prešovskom kraji. 

## Opis toku
Od prameňa tečie severovýchodoseverným smerom lesným extravilánom na území obce Ľubiša, oblúkom sa skrúca na juhovýchod, v  vteká na hranicu medzi obcou Ľubiša a obcou Veľopolie. Tečie po obecnej hranici a ľavým brehom obmýva úpätie vrchu Tieň s , na severovýchodnom úpätí lesa Húšťavec v  ústi na obecnej hranici do potoka Húšťava ako jeho ľavostranný prítok. Húšťava je prítokom vodného toku Ľubiška v povodí Laborca. Pramení a preteká horným tokom na území obce Ľubiša a väčšinu svojho toku preteká a ústi na obecnej hranici medzi Ľubišou a Veľopolím. Nemá prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v názve vrchu Tieň, úpätím ktorého potok preteká. Z toponyma Tieň rozšírením o formant -ový a po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Tieňový potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Tieňový potok bolo štandardizované v roku 1993. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Tieňový potok je jedinečným názvom (december 2023).
## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v okrese Humenné
Kategória:Vodné toky v Laboreckej vrchovine
Kategória:Ľubiša
Kategória:Veľopolie
FK Zoria Luhansk

**FK Zoria Luhansk** () je ukrajinský futbalový klub, ktorý sídli v meste Luhansk. Avšak kvôli rusko-ukrajinskej vojne hrá Zoria svoje zápasy na Slavutych-Arena v Záporoží. Klub bol založený v roku 1923 pod názvom **FK Metallist Lugansk**.

## História klubu
Moderný profesionálny tím Zoria Luhansk vznikla počas sovietskeho obdobia v roku 1964 po zlúčení továrenského klubu a tímu *Trudovi Rezervy*. Pred rokom 1964 hralo továrenské družstvo prevažne v nižších ukrajinských súťaží. Najväčší úspech klub zaznamenal v roku 1972 keď sa Zoria stala šampiónom sovietskej ligy. 

### Názvy klubu
**Predchodcovia**

* 1923-1935: FC Metallist Lugansk (*mesto bolo v roku 1935 premenované na Vorošilovgrad*)
* 1936-1940: FC Dzeržinets Vorošilovgrad *(rozpustený v dôsledku [[2. svetová vojna|vojny]])*
* 1948-1953: FC Dzeržinets Vorošilovgrad (*tím pod športovou spoločnosťou Avanhard*)

1953-1959: FC Avangard Voroshilovgrad (*reorganizované, v roku 1959 bolo mesto premenované na Lugansk*)

**Trudovi Rezervy**

* 1949-1951: Trudovye Rezervy Vorošilovgrad *(tím zlikvidovaný, trestné konanie)*
* 1957-1964: Trudovye Rezervy Lugansk *(nový tím; tím sa zlúčil do SC Zorya)*

**Zoria**

* 1960-1964: SC Zarja Lugansk (*oživený ako továrenské družstvo*)
* 1964-1970: FC Zaria Lugansk (*zlúčený s Trudovi Rezervy*)
* 1970-1990: FC Zaria Vorošilovgrad *(mesto bolo v roku 1970 premenované na Vorošilovgrad)*
* 1990-1991: FC Zaria Lugansk *(mesto bolo v roku 1990 premenované späť na Lugansk)*
* 1992-1996: FC Zorya-MALS Luhansk (*premenovaný s pridaním mena sponzora)*
* od roku 1996: FC Zorya Luhansk 

## Úspechy klubu
**Sovietsky zväz**

* **[[Soviet Top League]] (1x)**
** **Víťaz**: 1972
* '''Sovietsky pohár'''
** Druhé miesto: 1974, 1975

**Ukrajina**

* '''Ukrajinský pohár'''
** Druhé miesto: 2015-16, 2020-21

## Zoria Luhansk v európskych súťaží

## Káder mužstva
**Súčasná zostava:**

 

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Ukrajinské futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 1923
Komparz

náhľad|Komparzisti pri natáčaní historického filmu.

**Komparz** je súbor účinkujúcich, **komparzistov**, vo filme, televízii, videách, reklame a iných audiovizuálnych produkciách, ktorý sa objavuje v často nehovoriacej, malej a nejasnej role, zvyčajne v pozadí (napríklad v publiku, dave, reštauráciách alebo na pouličných scénach).

Akčné, vojnové a historické filmy často zamestnávajú komparzistov vo veľkom počte: niektoré filmy obsahovali stovky alebo dokonca až tisícky komparzistov v pozadí ako členov hereckého obsadenia.

Na rozdiel od cameo roly sa v komparze vyskytujú amatérski herci, ktorí nie sú významní pre samotný dej filmu, inak povedané sú hocikým nahraditeľní.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Comparsa

Kategória:Kinematografia
Kategória:Filmová terminológia
Slopnianskovci

**Slopnianskovci** alebo **Vršateckovci** (príp. *páni zo Slopnej*, dobovo v základnom tvare: *Szlopnay, Versetezky, Oroszlánkeöy, Oroszlánkevy*) boli šľachtický rod pôsobiaci v Trenčianskej stolici.

## Dejiny rodu
Predkovia rodu Slopnianskych boli známi od druhej polovice 13. storočia. Ide možno o domáci rod s pôvodom v Trenčianskej župe. Obec Slopná, od ktorej si odvodzovali svoj predikát, im patrila od roku 1339. Postupne získali viaceré majetky v okolí Slopnej a počas panovania kráľa Mateja Korvína dosiahli status magnátov. V roku 1470 získali hradné panstvo Vršatec (), od ktorého si začali odvodzovať svoj predikát *Vršatecký/Versetezky*, príp. *Oroszlánkeöy/Oroszlánkevy*. V 15. a začiatkom 16. storočia boli Slopnianski najväčšími pozemkovými vlastníkmi v Trenčianskej stolici. Rod vymrel okolo roku 1550.

## Erb rodu
Erbovú listinu dostali Slopnianskovci od kráľa Žigmunda Luxemburského dňa 18. októbra 1432. Erb tvorí doľava naklonený červený štít, v ktorého dolnej časti je biely hradobný múr. Spoza múru od pása vyrastá dolu pozerajúci obrnený rytier s prilbicou. Rytier drží v pravej ruke nad svojou hlavou meč. Nad štítom je kolčia helma s červeno-modrou točenicou. Klenot tvorí deväť pštrosích pier, zoradených do dvoch radov. Dolný rad tvorí päť pier. Sprava prvé, tretie a piate pero je biele, druhé je červené a štvrté modré. Horný rad tvoria štyri perá. Sprava prvé je biele, druhé a tretie je modré a štvrté je červené. Prikrývadlá sú červeno-strieborné a modro-strieborné.

## Referencie

Kategória:Šľachtické rody na Slovensku
Kategória:Šľachtické rody v Uhorsku
Delfinia (sviatok)

[náhľad|Apolón s kitharou, maľba od [Berlínsky maliar|Berlínskeho maliara, tondo atického kylixu s maliarskou technikou na bielom podklade, asi 460 pred Kr. Z hrobky v Delfách.]]
náhľad|Tetradrachma s vyobrazením labute a hlavy boha Apolóna, cca 375 - 360 pred Kr., Altes Museum, Berlín
**Delfinia** () bola staroveká aténska slávnosť na počesť boha Apolóna Delfinia, oslavovaná každoročne zrejme 6. (alebo 7.) dňa atického mesiaca mounichión.
 
Delfinia, sviatok na počesť Apolóna Delfinia, ochrancu námorníkov, znamenal zrejme oficiálny začiatok námornej dopravy, lebo práve v tomto ročnom období sa po zimných búrkach počasie umúdrilo. Podľa Plutarcha sa tento sviatok začal oslavovať po Théseovej ceste na Krétu: „*Keď sa losovalo, Théseus vzal tých, na ktorých padol los v prytaneiu, a odišiel do Delfinionu, kde venoval Apolónovi v ich mene prosebnú obetu. Bola to ratolesť z posvätného olivovníka, ovinutá bielou vlnou. Po zavŕšení obety a modlitbách, zišiel k moru na šiesty deň mesiaca Munichión, v deň, ktorý ešte aj dnes Aténčania posielajú svoje panny do chrámu Delfinion, aby si boha uzmierili..*” 
 
Ako to uvádza Plutarchos, počas tohto sviatku sprievod slobodných aténskych dievčat išiel do *Delfinionu*, svätyne na brehu rieky *Ilissos* neďaleko *Olympieionu*, kde boli uctievané božstvá Apolón a Artemis.  Dievčatá niesli symboly prosby, vetvičky z posvätnej aténskej olivy zviazané bielou vlnou (išlo o obetu za bezpečné cestovanie po mori počas celého leta). Plutarchos spája tento sviatok s Théseom, ktorý pred odchodom na ostrov Krétu (kde mal byť spolu so šiestimi mladými mužmi a siedmimi dievčatami odvedený do labyrintu ako ľudská obeť pre Minotaura), obetoval Apolónovi olivovú ratolesť.

Sviatkom Delfinia si zrejme Aténčania pripomínali túto Théseovu obetu. Verilo sa tomu, že Apolón ako boh Slnka na svojej každoročnej púti trávi zimu na severe medzi mýtickými ľuďmi zvanými Hyperborejci, v krajine večného svetla. Keď sa zima blížila, básnici mu spievali na rozlúčku. Pri jeho narodení mu Zeus dal mitru (čiapku), lýru a voz ťahaný labuťami, ktorý ho odviezol do svetlej krajiny Hyperborejcov (Gréci si mysleli, že títo ľudia žijú vo večnom slnečnom svite a Apolón s nimi trávi tri zimné mesiace ). Keď prišlo leto, kňazi v Delfách oslavovali jeho návrat slávnostnými piesňami.
 
## Referencie

 
Kategória:Starogrécke sviatky
Vincentius

**Vincentius** (okolo * 1130† 1167), tiež *Vincencius*, bol český kronikár, notár, kaplán a kanonik Chrámu svätého Víta na Pražskom hrade, jeden z pokračovateľov Kosmových.

## Život
Vincentiov pôvod nie je známy, ale podľa zápiskov v jeho kronike možno usudzovať, že bol českého pôvodu. Často bol vysielaný na cesty s biskupom Danielom do Talianska, aby tam nakupoval rôzne písomnosti. Vďaka týmto cestám precestoval jej veľkú časť. V roku 1158 sa zúčastnil s kniežaťom Vladislavom II. vojenského ťaženia do severného Talianska, kde knieža podporil cisára Fridricha Barbarossu. Po skončení vojenského ťaženia zostal s biskupom Danielom na dvore cisára a vykonával rôzne diplomatické úlohy a cesty. Roku 1160 sa zdržiaval aj v Uhorsku, kam bol vyslaný cisárom.

## Dielo
Vincentius je autorom kroniky *Letopis Vincenciov*, ktorá zahŕňa obdobie rokov 11401167. Letopis začína smrťou Soběslava I. a pokračuje II. krížovou výpravou, ktorej sa zúčastnil aj Vladislav II. Zmieňuje sa aj o olomouckom biskupovi Henrichovi Zdíkovi a jeho činoch. Opisuje korunováciu kniežaťa Vladislava 11. januára 1158 na ríšskom sneme v Regensburgu (Vladislav bol ako druhý český panovník korunovaný za kráľa, pričom korunu získal iba pre svoju osobu, bez dedičnosti). Nasleduje opis výprav kráľa Vladislava do Talianska na podporu cisára Fridricha Barbarossu proti talianskym mestám.

### Vincentiov letopis a Uhorsko
Letopis zachytáva aj intervenciu českých vojsk v Uhorsku v roku 1162 v dynastickom spore Arpádovcov medzi kráľom Štefanom III. na jednej strane a jeho strýkom protikráľom Štefanom IV., ktorý sa opieral o svojho švagra byzantského cisára Manuela Komnéna, na strane druhej.

Letopis je dopísaný roku 1167 a končí uprostred vety. Jeho pokračovateľom sa stal kronikár Jarloch, ktorý nadviazal na jeho dielo presne tam, kde Vincencius skončil, teda rokom 1167.

## Rukopis a české preklady
Rukopis sa zachoval v rámci tzv. *Milevského letopisu* v knižnici kapituly Sv. Víta v Prahe, kde bol ale tento foliant už roku 1763 vedený ako chýbajúci. Rukopis Milevského letopisu našiel následne miestny kaplán Josef Dietrich v Postoloprtoch u miestneho holiča, odkúpil ho, a cez Josefa Dobrovského sa letopis v roku 1828 ocitol v strahovskej knižnici.

Letopis vyšiel v nasledovných českých prekladoch:
* 
* 
* 

## Poznámky


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Českí kronikári
Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 12. storočí
Stará fontána vo dvore školy P. R. Slavejkova

**Stará fontána vo dvore školy P. R. Slavejkova** () alebo **Fontána pri hlavnom vchode Strednej školy Petka R. Slavejkova** (), je kašna zo začiatku 20. storočia, ktorá sa nachádza v meste Triavna v Gabrovskej oblasti v severnom Bulharsku.

Stavba má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu 

## Lokalita
Fontána sa nachádza v historickej časti mesta Triavna v ohradení dvora Strednej školy Petka R. Slavejkova.

## Dejiny
Fontána bola postavená v roku 1903 na základe iniciatívy obchodníka Nikolu Rajkova, otca prvého bulharského profesora chémie Penča Rajkova, ktorý výstavbu fontány aj financoval. Autorom fontány je majster Neďalko Gančev.

V roku 1967 stavba získala štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu V roku 1975 a v roku 2008 prebehli na fontáne reštauračné práce.

## Charakteristika
Na prednej fasáde fontány sa nachádza mramorová doska so staviteľským nápisom. Nápis na doske je:

„*Taja češma napravich za spomen, az Nikola Rajkov, roden v 1807 g. Triavna 1903 g.“* (doslovne: „*Túto fontánu som zhotovil na spomienku, ja Nikola Rajkov, narodený roku 1807. Triavna roku 1903.“*)

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu, 

Rok vyhlásenia: 1967

Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská hodnota stavby

Oficiálny názov na zozname kultúrnych pamiatok: *Starinna češma v dvora na učilište P. R. Slavejkov* (, doslovne: Stará fontána vo dvore školy P. R. Slavejkova)

## Galéria

OldFountainInTheCourtyardOfThePRSlaveykovSchool-Tryavna004.jpg|celkový pohľad na fontánu a okolie
OldFountainInTheCourtyardOfThePRSlaveykovSchool-Tryavna005.jpg|pohľad na prednú a bočnú stenu fontány
OldFountainInTheCourtyardOfThePRSlaveykovSchool-Tryavna003.jpg|detailný pohľad na vrchnú časť fontány s ozdobným reliéfom
OldFountainInTheCourtyardOfThePRSlaveykovSchool-Tryavna002.jpg|detailný pohľad na dosku so staviteľským nápisom


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Triavne
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Fontány v Bulharsku
Kategória:Architektúra z 1903
Metylpropionát

**Metylpropionát**, tiež známy ako **metylpropanoát**, je organická zlúčenina s molekulovým vzorcom . Je to bezfarebná kvapalina s ovocnou vôňou podobnej rumu.

## Príprava
Metylpropionát možno pripraviť esterifikáciou kyseliny propiónovej metanolom. Priemyselne sa pripravuje karboalkoxyláciou, tj. reakciou etylénu s oxidom uhoľnatým a metanolom v prítomnosti katalyzátora:

: C2H4 + 3CO + 3CH3OH -> 2C2H5COOCH3

Reakcia je katalyzovaná komplexmi karbonylu niklu a paládia.

## Použitie
Kondenzáciou metylpropionátu s formaldehydom a následnou dehydratáciou sa získa metylmetakrylát:

: C2H5COOCH3 + CH2O ->C2H4(CH2OH)COOCH3
: C2H4(CH2OH)COOCH3 -> C2H3(CH2)COOCH3 + H2O

Metylpropionát sa používa ako rozpúšťadlo pre nitrát a laky celulózy a ako surovina na výrobu farieb, lakov a iných chemikálií, ako je metylmetakrylát.

Pre svoju ovocnú vôňu a chuť sa používa aj vo vôňach a dochucovadlách.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Estery kyseliny propiónovej
Kategória:Metylestery
Kategória:Propionáty
Lysá (vrch v Slanských vrchoch)

**Lysá** () je vrch v Slanských vrchoch, krajinnom celku Matransko-slanskej oblasti. Leží nad obcou Petrovce, približne  východne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Šimonka. Vrch leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Prešov a Vranov nad Topľou a zasahuje na katastrálne územia obcí Zlatá Baňa a Petrovce. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Zlatá Baňa, severne ležiace Pavlovce a severovýchodne Petrovce, východne sa nachádzajú Hermanovce nad Topľou a západne Ruská Nová Ves, Teriakovce a Podhradík. 

## Opis
Lysá leží v severnej, najvyššej časti podcelku Šimonka, v hrebeni, vedúcom z Čiernej hory () na Tri chotáre (). Severne sa nachádza vrch Tri chotáre (), Mohylky () a Veľká hora (), východne Michalova hora (), Hrb (), Oblík () a Ivanov vrch (), južne Praporec (), Šimonka (), Čierna hora (), Chabzdová (), Bodoň () a Kráľova hora () a západne Tri oltáre (), Nad Remetovou () a Krivý javor (). Západnú časť hrebeňa odvodňuje potok Malá Delňa do Torysy, voda zo severných a východných častí odteká Hanušovským potokom do Tople. Vrcholom prechádza značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných častí s redšou vegetáciou je však možné vidieť okolité vrcholy Slanských vrchov, ojedinele tiež Ondavskú vrchovinu, Vihorlatské vrchy, Volovské vrchy a Čiernu horu.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke:
** od západu z Prešova cez Ruskú Novú Ves, rázc. Chata Frička a Hanušovské sedlo
** od juhu zo Šimonky cez Čiernu horu
* po  modrej značke od severu z Pavloviec cez Hanušovské sedlo
* po  žltej značke zo Sigordu cez Čiernu horu 

## Referencie

## Pozri aj
* Slanské vrchy
* Šimonka (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Slanských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Slanských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Vrchy v okrese Vranov nad Topľou
Kategória:Zlatá Baňa
Kategória:Petrovce (okres Vranov nad Topľou)
Húšťava

**Húšťava** môže byť:

* húština, húštie, mladý hustý porast stromov alebo kríkov
* potok na Zemplíne, pozri Húšťava (potok)
* návršie () na Východoslovenskej rovine nad obcou Oborín
Plants of the World Online

**Plants of the World Online** je voľne prístupná online databáza, ktorej cieľom je pokryť  všetky známe semenné rastliny z celého sveta. Prevádzkovaná je Kráľovskou botanickou záhradou, Kew a do prevádzky bola uvedená v roku 2017.

Databáza používa rovnaký taxonomický zdroj ako International Plant Names Index (IPNI) a v súčasnosti obsahuje takmer jeden a pol milióna názvov rastlín, cez 200 tisíc podrobných popisov a stovky tisíc obrázkov. Od roku 2018 využíva databázy POWO občiansko-vedecká platforma iNaturalist, ako primárnu taxonomickú referenciu pre cievnaté rastliny.  

## Geografická distribúcia
Súčasťou údajov, ktoré poskytuje databáza, je aj geografická distribúcia taxónov. V rámci nej sa u druhov uvádza, či ide o prirodzené rozšírenie (vyskytovali sa už pred poslednou dobou ľadovou) alebo boli introdukované (zanesené náhodne alebo úmyselne ľuďmi). 

## Referencie

Kategória:Botanická nomenklatúra
Kategória:Biologické databázy
Kategória:Webové stránky
Kategória:Royal Botanic Gardens, Kew
Willa Fitzgeraldová

**Willa Fitzgeraldová** (* 17. január 1991, Nashville, Tennessee, USA) je americká herečka známa z televízneho seriálu *[[Scream (seriál)|Scream]]* (20152016) a *[[The Fall of the House of Usher (seriál)|The Fall of the House of Usher]]* (2023). 

## Detstvo

Willa Fitzgeraldová sa narodila v januári 1991, v meste Nashville v štáte Tennessee. Tri roky študovala psychológiu, potom získala bakalársky titul v odbore divadlo na Yale University. 

## Kariéra

Od roku 2013 do roku 2014 hrala v televíznom seriáli *Alpha House*. V rokoch 2015 až 2016 hrala hlavnú úlohu v televíznom seriáli *[[Scream (seriál)|Scream]]*.

V roku 2017 si po boku Mayi Hawke a Emily Watson zahrala v televíznom spracovaní *Malé ženy*, ktoré malo tri epizódy. 

V roku 2018 hosťovala v televíznom seriáli ''House of Cards''. O rok neskôr, účinkovala po boku Nicole Kidman a Ansela Elgorta vo filme *Stehlík*. 

V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Reacher*. 

V roku 2023 stvárnila mladšiu verziu Madeline Usher v televíznom seriáli *[[The Fall of the House of Usher (seriál)|The Fall of the House of Usher]]*. Herecký výkon Fitzgeraldovej získal pozitívne ohlasy. 

## Zdroj

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Divadelné herečky USA
Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Absolventi Yale University
Kategória:Osobnosti z Nashvillu (Tennessee)
Institut national de l'audiovisuel

náhľad|Hlavný vstup do komplexu.

**Institut national de l'audiovisuel** (**INA**) () je francúzska verejná inštitúcia, ktorej hlavným poslaním je archivovať audiovizuálne produkcie. Taktiež produkuje, upravuje, publikuje, uvádza na trh a distribuje audiovizuálny a multimediálny obsah pre všetkých divákov aj pre všetky záznamy alebo vysielacie platformy. Súčasťou INA je aj školiace a výskumné centrum zamerané na rozvoj a odovzdávanie poznatkov a odborných znalostí v oblasti audiovizuálnej, mediálnej a digitálnej techniky. Sídlo má v Bry-sur-Marne, hneď vedľa filmového komplexu Studios de Bry. Svoje fungovanie začala 6. januára 1975.

## Odvetvia
* INA Officiel (hlavná)
* INA Actu (zameraná na aktuálne dianie)
* INA Politique (zameraná na politiku)
* INA Stars (zameraná na významné osobnosti z oblasti filmu, hudby či umenia)
* INA Chansons (zameraná na hudbu)
* INA Société (zameraná na spoločnosť)
* INA Culture (zameraná na kultúru)
* INA Sport (zameraná na šport)
* INA Humor (zameraná na komikov ((humor))
* INA French Style (zameraná na Francúzsko)
* INA Paris Vintage (zameraná na Paríž)
* INA Institut (zameraná na samotnú inštitúciu INA)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* INA.fr na oficiálnom webe 

Kategória:Masmédiá vo Francúzsku
Kategória:Televízia vo Francúzsku
Kategória:Filmové podniky
Kategória:IFPI
Kategória:Organizácie založené v 1975
Štítovec jarný

**Štítovec jarný** () je kôrovec. Svojim tvarom pripomína trilobity a považuje sa za žijúcu fosíliu.

Objavuje sa počas jari, po snehových a periodických povodňových mlákach. Na území Slovenska sa vyskytuje v Podunajskej a Východoslovenskej rovine.

Jeho celková dĺžka môže byť až 9 cm. Má plochý štít, v strede ktorého je v prednej časti pár zložených očí. Štít uzatvára dve tretiny bruška. Na pohyb používa listovité končatiny. Posledný článok v brušnej časti tvorí lalôčik. Telo ukončujú dve štetiny (cerkusy).

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Štítovky
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Kategória:Žijúce fosílie
Vivendi

náhľad|Hlavný vstup do spoločnosti.

**Vivendi** je francúzska skupina špecializujúca sa na média a marketing. Spoločnosť pôsobí v celom mediálnom hodnotovom reťazci, od objavovania firiem až po vytváranie, produkciu a distribúciu obsahu. Po Disney+ je druhou najväčšou mediálnou filmovou spoločnosťou na svete. Skupina má pod sebou zahrnuté aj iné spoločnosti ako Dailymotion, StudioCanal alebo Canal+. Spoločnosť je známa svojím podielom v Universal Music Group, ktorú čiastočne odčlenila v roku 2021.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Vivendi na oficiálnom webe 

Kategória:Filmové podniky
Kategória:Streamovacie služby
Dailymotion

[náhľad|Pracovisko ([Kancelária|kancelárie) v Paríži.]]

**Dailymotion** je francúzska technologická platforma na zdieľanie videí, ktorú vlastní Vivendi, ide o akúsi alternatívu YouTubu. Partneri uvedenia na trh v Severnej Amerike sú Vice Media, Bloomberg a digitálne médiá Hearst. Patrí medzi prvé známe platformy s podporou HD. Dailymotion je celosvetovo dostupné v 183 jazykoch a 43 lokalizované verzie s miestnymi domovskými stránkami a miestnym obsahom.

Bola založená 15. marca 2005, čiže v tom čase čo aj YouTube.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Dailymotion na oficiálnom webe 

Kategória:Filmové podniky
Kategória:Webové stránky
Kategória:Vzniklo v 2005
Štefan Brenčič

**Štefan Brenčič** (* 14. júl 1920† 11. december 1998) bol slovenský politik, po druhej svetovej vojne poslanec Národného zhromaždenia Československej republiky a Slovenskej národnej rady.

V rokoch 1967 až 1968 bol povereníkom Slovenskej národnej rady pre kultúru a informácie. 

Patril k reformnému krídlu Komunistickej strany Slovenska.

## Životopis
Docent Štefan Brenčič, CSc. pochádzal z veľmi chudobnej rodiny v BratislaveDúbravke. V Dúbravke vyrastal s dvomi sestrami. Jeho manželka Mária (neskôr docentka pedagogiky na Univerzite Komenského) tiež pochádzala z Dúbravky, v ktorej vyrastala s ďalšími tromi sestrami. Spolu mali troch synovVladimíra, Alexeja a Štefana.

Po voľbách v roku 1954 bol Štefan Brenčič zvolený do Národného zhromaždenia za Komunistickú stranu Slovenska vo volebnom obvode Bratislava-Okolie-Pezinok. Do funkcie nastúpil ako náhradník v októbri 1957. V parlamente zotrval do konca svojho mandátu, t. j. do volieb v roku 1960.

Vo voľbách v roku 1960 bol zvolený za poslanca Slovenskej národnej rady. Začiatkom roka 1968 bol zvolený za člena Štátno-právnej komisie Slovenskej národnej rady, ktorá sa zaoberala zmenou postavenia slovenských inštitúcií.

Napomohol právnemu obnoveniu činnosti grécko-katolíckej Cirkvi na Slovensku.

Keďže verejne odsúdil okupáciu Československa po auguste 1968 vojskami Varšavskej zmluvy, bol vylúčený z KSS a odstavený z verejného života. Ústredný výbor Komunistickej strany Československa ho registroval ako exponenta pravice.

Slovenská národná rada vo februári 1990 „*schválila spoločenskú rehabilitáciu poslancov SNR, ktorí na základe nepravdivých a neopodstatnených obvinení a podľa kritérií, tzv. normalizačného procesu, v rozpore s reálnou pravdou a skutočnosťou, boli pozbavení poslaneckej funkcie, alebo sa tejto pod nátlakom vzdali*“ vrátane docenta Štefana Brenčiča, ktorý „požiadal o uvoľnenie 22. 12. 1969“.

Podporoval slovenských umelcov či hudobný festival Bratislavská lýra. Napríklad dňa 11. decembra 1967 odovzdal titul národného umelca dramatikovi MUDr. Ivanovi Stodolovi.

## Referencie

## Externé odkazy
* Štefan Brenčič v PSP

## Zdroj

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Česko-slovenskí politici
Kategória:Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Kategória:Poslanci SNR
Kategória:Členovia Zboru povereníkov
Kategória:Politici KSČ
Dolinský potok (prítok Sukovského potoka)

**Dolinský potok** je potok v Laboreckej vrchovine, v regióne Horný Zemplín v Prešovskom kraji. Pramení a preteká územím obce Roškovce a Sukov v okrese Medzilaborce a je pravostranným prítokom Sukovského potoka. Od sútoku zdrojníc po ústie má dĺžku , od prameňa dlhšej zdrojnice po ústie má dĺžku .

## Sútok zdrojníc
Vzniká sútokom zdrojníc v zmiešanom lesnom extraviláne a poľnohospodárskom extraviláne v juhozápadnej časti územia obce Sukov, v nadmorskej výške  Západná (dlhšia) zdrojnica pramení v  na východnom svahu vrchu Vyše dolín () na území obce Roškovce a v  vteká na územie Sukova. Východná zdrojnica pramení v  na území obce Sukov.

## Opis toku
Od sútoku zdrojníc tečie východným smerom cez extravilán územím obce Sukov, ľavým brehom obmýva úpätie pasienka Staviská, v  priberá pravostranný bezmenný prítok pritekajúci z lesa Homoľa a z lesa Ihličiny, ľavým brehom obmýva úpätie pasienka Dielnička. Pravým brehom obmýva úpätie pasienka Hora, v  vteká do intravilánu na jeho dolnom konci, v  podteká cestu v Sukove. Na okraji intravilánu v  ústi do Sukovského potoka ako jeho pravostranný prítok. Sukovský potok je prítokom Laborca. Začína sa, preteká a ústi na území obce Sukov a jeho východná zdrojnica pramení na území Roškoviec. Má jeden dôležitejší bezmenný pravostranný prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v slovnom základe druhej zložky dvojslovného názvu vrchu Vyše dolín, na úpätí ktorého západná zdrojnica potoka pramení. Z toponyma doliny rozšírením o formant -ský a po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Dolinský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Dolinský potok (prítok Sukovského potoka) bolo štandardizované v roku 1990. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Dolinský potok nie je jedinečným názvom (december 2023).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v okrese Medzilaborce
Kategória:Vodné toky v Laboreckej vrchovine
Kategória:Sukov
Kategória:Roškovce
Čierna hora (vrch v Slanských vrchoch)

**Čierna hora** () je druhý najvyšší vrch v Slanských vrchoch, krajinnom celku Matransko-slanskej oblasti. Leží nad obcou Zlatá Baňa, približne  východne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Šimonka. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Zlatá Baňa. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situovaná Zlatá Baňa, východne sa nachádzajú Hermanovce nad Topľou, severovýchodne Petrovce, severne Pavlovce a Okružná a západne Ruská Nová Ves, Podhradík a Kokošovce. 

## Opis
Čierna hora leží v strednej, najvyššej časti podcelku Šimonka, v hlavnom hrebeni, vedúcom zo Šimonky () na Tri chotáre (). Západne sa nachádza vrch Nad Remetovou () a Tri oltáre (), severne Krivý javor (), Tri chotáre (), Mohylky () a Lysá (), východne Hrb (), Oblík (), Ivanov vrch () a Praporec () a južne Šimonka (), Tancoška (), Chabzdová (), Bodoň () a Kráľova hora (). Západné svahy masívu odvodňuje potok Malá Delňa, južné Zlatobanský potok, oba do Delne v povodí Torysy, voda z východne sa zvažujúcich častí odteká Hanušovským potokom do Tople. Vrcholovou časťou prechádza značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných častí s redšou vegetáciou je však možné vidieť okolité vrcholy Slanských vrchov, no tiež Volovské vrchy, Čiernu horu, Branisko, Ondavskú vrchovinu a Vihorlatské vrchy.

## Prístup
* po  žltej značke zo Sigordu
* po  červenej turistickej značke:
** od západu z Prešova cez Ruskú Novú Ves, rázc. Chata Frička a Hanušovské sedlo
** od juhu zo Šimonky cez sedlo Červená mláka
* po  modrej značke:
** od severu z Pavloviec cez Hanušovské sedlo
** od východu z Hermanoviec nad Topľou cez sedlo Červená mláka

## Referencie

## Pozri aj
* Slanské vrchy
* Šimonka (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Slanských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Slanských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Zlatá Baňa
CGI

**CGI** môže byť skratka pre:

* *computer-generated imagery* – počítačové grafické efekty vo filmoch, televíznych programoch a iných vizuálnych médiách, pozri computer-generated imagery
* *common gateway interface* – protokol na prepojenie externých aplikácií s webovým serverom, pozri spoločné rozhranie sieťového priechodu

## Iné projekty
Veronika roľná

**Veronika roľná** () je jednoročná bylina z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Jej prirodzený areál sa rozprestiera od severozápadnej Afriky, cez Európu až po juhozápadnú Sibír a západné Himaláje.

## Opis
Veronika roľná je jednoročná bylina s jednoduchou vzpriamenou alebo vystúpavou, 5 až 25 cm vysokou stonkou, ktorá je od bázy občas rozkonárená. Byľ je krátko chlpatá, v hornej časti žliazkatá a na uzloch poliehavej časti príležitostne zakoreňuje.

Protistojné listy sú v dolnej časti krátko stopkaté, horne sediace. V obryse sú vajcovité, na báze rovné až plytko srdcovité, vrúbkovane pílkovité, tupé a na oboch stranách čepele roztrúsene chlpaté. Vrcholové listy sú kopijovité až čiarkovité.  

Štvorpočetné kvety sú nakopené v priamych riedkych strapcoch, vyrastajúcich v pazuchách horných listov. Svetlomodrá koruna je tanierovitá, s priemerom do 4 mm. Kvetné stopky sú oveľa kratšie ako listene a kalich. Listene sú vajcovité až kopijovité. Dve tyčinky sú pripojené v strede korunnej rúrky. Čnelka je dlhá do 1 mm a je kratšia alebo len nepatrne prevyšuje výkroj tobolky. Štyri kališné zuby sú kopijovité, nerovnako dlhé, roztrúsene chlpato žliazkaté.

Tobolky sú obrátene srdcovité, stlačené, na vrchole široko vykrojené a na obvode brvité. Semená sú elipsovité, zlatožlté a takmer hladké.

## Rozšírenie
Prirodzený areál rozšírenia veroniky roľnej je od severozápadnej Afriky, cez Európu až po juhozápadnú Sibír a západné Himaláje. Zavlečená je v Severnej a Južnej Amerike, na Islande, v Grónsku, na Madagaskare, v juhovýchodnej Číne, Japonsku, Kórei, na Novom Zélande a Sachaline. 

## Výskyt
Veronika roľná je nenáročný a prispôsobivý druh, ktorý obsadzuje stanovištia na lúkach a pasienkoch, úhoroch, rumoviskách, ako burina na poliach, na okrajoch ciest a lesov od nížinného po podhorský stupeň. Obľubuje vlhkejšie, výživné, neutrálne, hlinité i piesočnaté alebo kamenité pôdy. Na Slovensku je hojná a jej najvyšší výskyt bol zaznamenaný vo výške 1 300 m n. m. (Štrbské pleso). Kvitne od apríla do júna, je to hmyzoopelivý i samoopelivý druh a počas miernych zím môže prezimovať aj vo forme rastliny.

## Galéria

Veronica_arvensis_15-p.bot-vero.arven-03.jpg | Protistojné listy.
Veronica_arvensis_15-p.bot-vero.arven-12.jpg | Chlpaté stonky.


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
roľná
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Kategória:Buriny
Kategória:Flóra v Grónsku