open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Baktria

náhľad|Staroveké mestá a oblasť Baktrie
**Baktria** (perzsky *Báchtar*, grécky *Baktriana*) je historické územie a jeden z prvých štátnych útvarov na území, ktoré dnes patrí Afganistanu, Turkmenistanu a Tadžikistanu, a ktoré tu začali vznikať už v 1. tisícročí pred Kr. Rozkladala sa v oblasti povodia rieky Amudarja, s hlavným mestom Baktra (dnešné afgánske mesto Balch).

Celkovo sa o tejto ríši nevie veľa. Baktria bola už v 7. storočí pred Kr. vyspelým štátom s mestskými sídlami, rozvinutým zavlažovaním a poľnohospodárstvom. Čulo obchodovala s okolím a mala i vlastné mince. Niektorí historici sa domnievajú, že ju mohol založiť jej vládca Guštásp (Vištásp), ktorý bol súčasníkom Zarathuštru.

Zmienky o Baktrii sa nachádzajú v Aveste (1. tisícročie pred Kr.), spomína ju Pompeius Trogus v *Historiae Philippicae* (1. storočie pred Kr.), v spisoch historika a geografa Abú Rajhána Bírúního (okolo 1. tisícročia) a v *[[Šáhnáme|Šáhnáme (Knihe kráľov)]]* Abú-I-Kásima Firdausího. 

Baktria ako historická oblasť sa neskôr stala súčasťou viacerých ríš: Seleukovskej, Kušánskej, Abbásovskej a ďalších. 

## Zdroje

* Marek, Jan: *Afghánistán* (Stručná historie států). Libri, Praha 2003. ISBN 80-7277-128-0.
* Vogelsang, Willem: *Dějiny Afghánistánu.* Grada, 2010. ISBN 80-2473-077-4.

Kategória:Historické územia
Kategória:Staroveké ríše
Justicialistická strana

**Justicialistická strana** () je argentínska peronistická politická strana. Patrí medzi tradičné a najvýznamnejšie politické strany v Argentíne, založená bola 21. novembra 1946 pod názvom **Peronistická strana** () vtedajším prezidentom Juanom Perónom. Pôvodná strana vznikla zlúčením troch politických subjektov a to Strany práce, Radikálnej občianskej únie pre obnovu a Nezávislej strany. Svoj súčasný názov nesie od roku 1964, kedy sa podľa želania Juana Peróna mala stať jediným politickým subjektom reprezentujúcim Peronizmus.

Historicky najvýznamnejšími predstaviteľmi strany sú bývalý prezident Juan Perón a jeho druhá manželka Eva Perónová, ktorí sú tiež považovaní za zakladateľov politickej filozofie Peronizmus. Počas svojej existencie vzišlo z tejto strany viacero argentínskych prezidentov (resp. politikov disponujúcimi právomocami prezidenta). Okrem Juana Peróna to boli aj Héctor José Cámpora, Raúl Alberto Lastiri, María Estela Martínezová Perónová, Ítalo Luder, Carlos Menem, Ramón Puerta, Adolfo Rodríguez Saá, Eduardo Camaño, Eduardo Duhalde, Néstor Kirchner a Cristina Fernándezová Kirchnerová.

V strane sa postupne vyprofilovali dve krídla, ľavicové a pravicové. Po smrti Juana Peróna v roku 1974 začalo v rámci strany postupne vznikať viacero frakcií a politických smerov. Najvýznamnejší z nich je Kirchnerizmus, ktorý založili manželia Kirchnerovci, obaja bývalí prezidenti Argentíny.

## Referencie

## Pozri aj
* Peronizmus
* Juan Perón
* Eva Perónová

## Externé odkazy
* oficiálna stránka strany 

Kategória:Politické strany v Argentíne
Charinos

**Charinos** (*Charinos*) môže byť:

* starogrécky olympijský víťaz, pozri Charinos z Élidy
* grécky hrnčiar v 6. stor. pred Kr., pozri Charinos (hrnčiar)
* aténsky archón v roku 308 pred Kr., pozri Charinos (archón)
* grécky sochár v 1. stor., pozri Charinos (sochár)
Mário Vittorio Derduľ

**Mário Vittorio Derduľ** (* 1. január 1923, Petrohrad, Rusko – † 18. august 2013 Bratislava, Slovensko) bol ruský kameraman, spisovateľ.

## Rodina
* otec Alexander Drevil
* matka Bianna Montanno
* mal brata dvojča Raymonda
* manželka Marta, rod. Guothová
* mal syna a dcéru

## Životopis
Matka ho porodila vo vlaku na úteku z Ruska počas revolúcie. Po návrate do Talianska bol ako trojmesačný adoptovaný. Vyrastal v rodine adoptívnych rodičov a od šiesteho roku života v kláštore Rádu sv. Františka. V rokoch 1935 – 1938 študoval v teologickom seminári v Brindisi. Počas druhej svetovej vojny bojoval po boku Sovietskej armády a vinou nepredvídaných okolností sa ocitá v sovietskom gulagu na Sibíri. Po vojne sa usadil v Sovietskom zväze. V rokoch 1953 – 1955 študoval kinematografiu na Gerasimovovej všeruskej štátnej univerzite kinematografie v Moskve. 1955 – 1980 kameraman Lenfilm Leningrad. Oženil sa so Slovenkou Martou Guothovou a presťahoval do Bratislavy. 1980 – 1989 kameraman Slovenskej televízie. Od roku 1989 až do svojej smrti žil na dôchodku v Bratislave. Svoje bohaté a dramatické zážitky zo života spracoval vo viacerých dielach (*Tajomstvo hrobára*, *Spoveď hrobára*).

## Dielo
* *Spoveď hrobára - Chuť potkana* (1993) ISBN 80-85226-03-0
* *Spoveď hrobára - Blíženci* (1991) ISBN 80-85226-04-9
* *Tajomstvo hrobára, skutočný príbeh* ISBN 978-80-970306-2-9
* *Žltý renault* (1985) ISBN 73-059-85
* *Tajomstvo jaskyne netopierov* (1994) ISBN 8096732900, ISBN 9788096732906
* *Mário, trestanec číslo 3317* (1997) ISBN 80-85939-02-9
* *Spojka chobotnice* (1996-1997) ISBN 80-85417-08-1
* *Ária smrti* (1998) ISBN 80-967467-4-X
* *Svedkyňa vraždy Rasputina* (2005) ISBN 80-969126-2-3
* *Parochňa z Hongkongu* (1995)
* *Kňaz* (2003) ISBN 80-968951-3-3

## Referencie


Kategória:Kameramani
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Petrohradu
Radikálna občianska únia

**Radikálna občianska únia** alebo **Radikálny občiansky zväz** () je argentínska centristická až stredoľavá politická strana. Patrí medzi tradičné a najvýznamnejšie politické strany v Argentíne, založená bola 26. júna 1891 a je tak najstaršou stále aktívnou politickou stranou v krajine. Strana vznikla odštiepením časti členov strany Občianska únia na čele s Leandrom Alemom.

Historicky najvýznamnejšími predstaviteľmi strany sú jej zakladateľ Leandro Alem, neskôr hlavne bývalí prezidenti Hipólito Yrigoyen (prvý demokraticky zvolený prezident v dejinách krajiny) a Marcelo Torcuato de Alvear. Strana sa neskôr pod vplyvom udalostí v krajine delila na rôzne frakcie, neskôr sa dokonca rozdelila na viacero menších strán, pričom aj z týchto následne v Argentíne vládlo niekoľko prezidentov ako Arturo Frondizi, José María Guido a Arturo Umberto Illia. Z posledného obdobia patria medzi najvýznamnejších predstaviteľov Ricardo Balbín (dlhoročný líder strany a opozície z druhej polovice 20. storočia), pochádzal z nej aj prvý demokraticky zvolený prezident po páde poslednej vojenskej chunty v roku 1983 Raúl Alfonsín. Posledným členom strany na čele Argentíny bol Fernando de la Rúa.

Strana mala veľký podiel na uzákonení všeobecného volebného práva pre všetkých občanov Argentíny v roku 1912, vďaka čomu sa mohli v krajine konať skutočne demokratické a slobodné voľby. V čase vlády Juana Peróna patrila medzi hlavných predstaviteľov opozície. V súčasnosti je súčasťou širšej koalície strán Zmeňme to, teda Cambiemos, ktorú vedie prezident Argentíny Mauricio Macri.

## Referencie

## Pozri aj
* Radikalizmus
* Hipólito Yrigoyen

## Externé odkazy
* oficiálna stránka strany

Kategória:Politické strany v Argentíne
Kategória:Sociálnodemokratické strany
Skarabeusovité

**Skarabeusovité** (staršie: **lístkotykadlové**, **chrobákovité**; lat. Scarabaeidae) je čeľaď z nadčeľade skarabeusotvaré z radu chrobáky. 

Táto čeľaď pôvodne zahŕňala všetky skarabeusotvaré okrem roháčovitých, neskôr sa jej rozsah postupne zmenšoval (porovnaj v článku skarabeusotvaré), napríklad z nej bola okrem iného odčlenená časť taxónov do samostatnej čeľade lajniakovité (*Geotrupidae*). Následujúci článok je o skarabeusovitých definovaných tak, že nezahŕňajú (okrem iného) lajniakovité. Treba ale poznamenať, že slovenské názvy niektorých rodov, ktoré nepatria do čeľade lajniakovité a teda zostali v čeľadi skarabeusovité (napr. rody *Sisyphus*, *Ontophagus*, *Copris*), znejú lajniak, pretože toto meno dostali v minulosti a nebolo im zmenené; čiže rody po slovensky nazývané lajniak dnes nájdeme sčasti v čeľadi lajniakovité a sčasti v čeľadi skarabeusovité.

## Charakteristika
Táto čeľaď zahŕňa druhy s veľkosťou iba 2-3 mm, ale aj druhy veľké 190 mm (napr. herkules antilský *(Dynastes hercules)*). Často ich telá zdobia veľké nosové rohy, ktoré dotvárajú ich pohlavný dimorfizmus, (napr. slovenský druh nosorožtek obyčajný *(Oryctes nasicornis)* alebo exotický druh herkules antilský *(Dynastes hercules)*).

## Výskyt
Žijú v lesoch, na lúkach (napr. chrústy), poliach (veľmi častý je chrústik letný alebo menej častý hnojník obyčajný), v ovocných sadoch (často vídavať rôzne druhy zlatoňov alebo chrústov), v záhradách (napr. chrústy alebo nosorožtek obyčajný), na stepiach od nížin až do hôr. Niektoré chrobáky sú aktívne počas dňa (napr. zlatone, chlpáčiky alebo chrústik letný), za šera (napr. chrústy - chrúst obyčajný), iné sú aktívne zas v noci (napr. nosorožtek obyčajný - v záhradách alebo sadoch ho často vidieť alebo počuť lietať, či na ulici ho možno zazrieť, ako lieta okolo pouličnej lampy).

## Potrava
Chrobáky čeľade skarabeusovité majú veľmi pestrú stravu. Niektoré druhy (napr. chrústy) sa živia zhnitým ovocím alebo sladkým nektárom kvetov, niektoré olizujú živicu zo stromov a iné sa zas živia exkrementami rôznych živočíchov alebo sa zdržujú na mŕtvolách. Pre mnohých zástupcov tejto čeľade platí, že samičky vyhrabú pre svoje potomstvo podzemné chodbičky, do ktorých vložia trus rôznych stavovcov. Vyliahnuté larvy sa potom živia trusom.

## Rody

## Druhy
Najznámejšie druhy skarabeusovitých žijúcich na Slovensku:

## Zdroje

* Z. Laštůfka: Roztoči, malé řády hmyzu, motýli. In: Příroda České republiky: průvodce faunou, 2007 ISBN 978-80-200-1569-3
* L. Korbel: Hmyz. In: Veľká kniha živočíchov, 1993 Bratislava ISBN 80-07-00862-4
* J. Zahradník: VRUBOUNOVITÍ/SCARABaEIDAE In: TELO JE CHRÁNĚNO PEVNÝM KRUNÝRĚM. BROUCI In: ŠESTINOŽCI (HEXAPODA), 2011 ISBN 978-80-7442-017-7
* J. Zahradník: VRUBOUNOVITÍ/SCARABaEIDAE In: Brouci, 2008 ISBN 978-80-86858-43-2
* I. Okáli - J. Švec: NAŠE CHROBÁKY, 1993
Sylabotonický veršový systém

**Sylabotonický veršový systém** alebo **sylabotonický prozodický systém** je veršový systém založený na ustálenom počte slabík a ustálenom umiestnení prízvukov vo veršoch. Stopy v ňom tvoria prízvučné (—) a neprízvučné slabiky (∪), z ktorých prízvučné musia byť v každom verši na rovnakom mieste. V slovenskom sylabotonickom veršovom systéme bývajú používané tieto stopy: jamb (∪ —), trochej, (— ∪), daktyl (— ∪ ∪). Na základe použitia stôp rozlišujeme jambické, trochejské, daktylské, poprípade daktylo-trochejské verše. Pre sylabotonický veršový systém je charakteristický veršový presah (porovnaj so sylabickým veršovým systémom), pri ktorom sa nezhoduje veršové a vetné členenie.

## Referencie

Kategória:Literárne pojmy
Kategória:Veršové systémy
Charinos (sochár)

**Charinos** (*Charinos*) bol grécky sochár v 1. storočí pred Kr.
 
Sochár Charinos pochádzal z maloázijskej Laodikeie (Laodikeia nad riekou *Lykos*, Frýgia). Tvoril na ostrove Rodos v 2. polovici 1. stor. pred Kr. Svedectvom niekdajšej tvorby tohto umelca je niekoľko jeho menom signovaných mramorových podstavcov zo sôch, ktoré sa našli v archeologických lokalitách miest Lindos,Kameiros a Rodos Krátko po roku 70 pred Kr. mu bola udelená *epidamia* (privilegované právo na pobyt, ktoré na ostrove Rodos dostávali najmä zahraniční umelci):

:- text v starogréčtine- *Hranaté zátvorky znamenajú doplnenie medzier (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené.*

V meste Lindos sa našiel aj podstavec zo sochy, ktorú podľa nápisu zhotovil s rodoským sochárom Ménodotom. 
     
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Ménodotos

**Ménodotos** (*Ménodotos*) môže byť:

* grécky sochár v 2. stor. pred Kr., pozri Ménodotos (syn Artemidóra)
* grécky sochár v 1. stor. pred Kr., pozri Ménodotos z Rodosu
* grécky lekár a filozof v 2. stor., pozri Ménodotos z Nikomédeie
Kuchyňa (slovenský seriál)

***Kuchyňa*** je slovenský komediálny seriál vysielaný na TV Markíza. Ide o adaptáciu ruského seriálu *Кухня (Kuchňa)* z roku 2012 vysielaného v televízii CTC. Prvá séria sa vysielala od 5. marca 2018 v pondelok vo večernom slote o cca 21:10. Druhá potom od 4. marca 2019 tak isto v pondelok v čase o cca 21:20. Markíza plánuje natočiť 3. sériu seriálu Kuchyňa.

## Dej

Keď nádejný kuchár Michal svojím predvádzaním spôsobí trapas počas cateringu na jednej akcii, jeho kariéra tak naberá celkom iný smer. Michal sa dostáva do Čekyho reštaurácie Koliba, kde sa začína jeho dlhá náročná cesta ku kuchárskemu remeslu. Nič však nie je také, ako sa zdalo, predovšetkým však šéfkuchár Zdeněk Nedbal, ktorý sa okrem vedenia kuchyne musí vysporiadať s problémom s pitím a s ex-manželkou. Ani Zdeněk ale nieje jediný, kto má svojich problémov viac ako dosť.

## Obsadenie
* Martin Dejdar – Zdeněk Nedbal (*šéfkuchár v Čekyho reštaurácii Koliba*)
* Samuel Spišák – Michal Neubauer (*začínajúci kuchár*)
* Juraj Kemka – Dalino (*kuchár*)
* Lukáš Latinák – Bohuš (*kuchár*)
* Gabriela Marcinková – Lucia (*PR manažérka reštaurácie Koliba*)
* Jakub Gogál – Janko (*barman*)
* Silvia Holečková – Anička (*servírka*)
* Alena Pajtinková – Barborka (*kuchárka*)
* Marián Čekovský – Marián Čekovský (*majitel Koliby*)
* Monika Hilmerová – Veronika Palovičová (*šéfkuchárka Kočanderovej reštaurácie*)
* Richard Stanke – Feďo Kočander (*majitel nového podniku*)
* Božidara Turzonovová – Ema (*Bohušova starká*)
* Diana Mórová – Sandra (*Zdeňkova bývalá žena a Luciina sestra*)
* Michaela Procházková – Adelka (*Zdeňkova dcéra*)
* Miroslav Kasprzyk – (*bača*)
* Kristína Svarinská – Saška (*čašníčka*) (od 2. série)
* Anna Jakab Rakovská – Nikola (*Čekyho manželka*) (od 2. série)
* Marián Mitaš – Boris (*čašník a bývalý Saškin frajer*) (od 2. série)

## Série

## Časti
### 1. séria (2018)

### 2. séria (2019)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Televízne seriály TV Markíza
Kategória:Slovenské televízne komediálne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2018
Národná autonomistická strana

**Národná autonomistická strana** () bola argentínska pravicová politická strana. Založená bola 15. marca 1874 spojením Národnej strany na čele s Nicolásom Avellanedom (neskorším prezidentom Argentíny) a Autonomistickej strany na čele s Adolfom Alsinom. Strana sa postupne stala najvýznamnejšou a prakticky jedinou určujúcou stranou v Argentíne na ďalších 40 rokov od svojho založenia, keď z nej pochádzali všetci prezidenti z tohto obdobia. Členovia strany vytvorili oligarchický režim, ktorý v skutočnosti vládol v krajine, pričom voľby (ktoré neboli úplne všeobecné a slobodné) sa de facto konali iba formálne. Súčasne však prišlo počas vlády tejto strany ku konsolidácii Argentíny a jej inštitúcii. Po uzákonení všeobecných a slobodných volieb v roku 1912 však vplyv strany začal výrazne klesať, následne sa dokonca začala štiepiť. V tomto roku sa tiež strana premenovala na **Konzervatívnu stranu** (). Postupne sa stala predstaviteľom konzervativizmu a snahy po udržaní tradícii. Po voľbách v roku 1916 ale strana zanikla, no na regionálnej úrovni zostali funkčné jej miestne organizácie, z ktorých sa sformovali viaceré nové politické strany.

Historicky najvýznamnejšími predstaviteľmi strany sú Nicolás Avellaneda a hlavne Julio Argentino Roca, ktorý bol prezidentom Argentíny dvakrát, no veľký vplyv si udržal aj počas vlády iných prezidentov z tejto strany. K ďalším významným členom strany patrili aj Miguel Juárez Celman, Carlos Pellegrini, Luis Sáenz Peña, José Evaristo Uriburu, Manuel Quintana, José Figueroa Alcorta, Roque Sáenz Peña, Victorino de la Plaza.

## Referencie

Kategória:Politické strany v Argentíne
Kategória:Zaniknuté politické strany v Argentíne
Trolejbusová doprava v Tychách

[náhľad|Trolejbus typu [Solaris Trollino 12MB doplnený pomocným batériovým pohonom]]
**[[Tychy]]** sú jedným z troch poľských miest, kde je v prevádzke sieť **[[trolejbus|trolejbusovej dopravy]]**.

## História
Prvá trolejbusová trať v Tychách bola sprevádzkovaná 1. októbra 1982.
Merala štyri kilometre a viedla od autobusovej (a odvtedy už aj trolejbusovej) vozovne ulicami Piłsudského a Dmowského do ulice Jána Pavla II. V lete roku 1983 bola otvorená ďalšia trať. Tentoraz bola dlhá 3 km a viedla od vozovne na opačnú stranu do priemyselnej oblasti, kde vytvorila veľké blokové obratisko. Na konci toho istého roku už trolejbusy mohli jazdiť po ďalšej trase. Nová trať, ktorá bola vedená ulicami Piłsudského, Jaśkowickou a Harcerskou, bola opäť zakončená blokovým obratiskom. V roku 1984 bola otvorená trať okolo nemocnice, v roku 1985 bola sprevádzkovaná trať z Paprocan cez stred mesta do ulice *Edukacji*,
kde končila napojením na trať postavenú predchádzajúci rok. Tým bola výstavba tratí v Tychách ukončená, aj keď na rok 1986 sa plánovala stavba ďalšieho úseku.

## Vozový park

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
*

Tychy
Kategória:Tychy
Republikánsky návrh

**Republikánsky návrh** () je argentínska stredopravá politická strana. Založená bola 5. augusta 2005, nepatrí tak medzi tradičné argentínske politické subjekty. Pôvodne sa jednalo o koalíciu strán Záväzok na zmenu a Obnova pre rast, ktorá vznikla pred voľbami do časti kongresu v roku 2005. Na jednotný politický subjekt sa oficiálne strana zmenila 3. júna 2010. V roku 2015 sa stala súčasťou volebnej koalície Cambiemos, teda Zmeňme to, ktorá podporovala prezidentskú kandidatúru Mauricia Macriho. Ten prezidentské voľby vyhral a stal sa prvým prezidentom z tejto strany. Republikánsky návrh je najsilnejšou stranou koalície Cambiemos, ktorá je súčasne najpočetnejším politickým subjektom v poslaneckej snemovni. K významným členom strany patrí tiež viceprezidentka Gabriela Michettiová.

## Referencie

## Pozri aj
* Mauricio Macri

## Externé odkazy
* oficiálna stránka strany 

Kategória:Politické strany v Argentíne
Kategória:Liberálne strany
Kategória:Konzervatívne strany
Miguel Díaz-Canel

**Miguel Díaz-Canel Bermúdez** (* 20. apríl 1960, Placetas, Kuba) je kubánsky politik, súčasný prezident Kuby a prvý tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Kuby. Pôvodným povolaním elektroinžinier. 

Od roku 2003 je členom politbyra ÚV Komunistickej strany Kuby, v rokoch 20092012 bol ministrom školstva, potom podpredsedom vlády. V roku 2018 bol zvolený za kubánskeho prezidenta, čím sa skončila éra bratov Castrovcov, prezidentov Fidela Castra a Raúla Castra, ktorá trvala nepretržite od roku 1959. V roku 2021 sa stal aj prvým tajomníkom ÚV Komunistickej strany Kuby.

## Životopis
Narodil sa v meste Placetas v provincii Villa Clara. Na Univerzite v Las Villas vyštudoval elektrické inžinierstvo a do roku 1986 pracoval v kubánskych ozbrojených silách, v ktorých dosiahol hodnosť podplukovníka. Neskôr pôsobil v najvyšších politických štruktúrach regiónu Villa Clara, kde získal povesť usilovne pracujúceho a svedomitého úradníka.

V roku 2003 sa stal členom najvyššieho vedenia Komunistickej strany Kuby. V rokoch 20092012 bol ministrom pre vyššie vzdelávanie, potom sa stal podpredsedom kubánskej vlády. Dňa 24. februára 2013 bol zvolený prvým viceprezidentom Štátnej rady a stal sa tak pravdepodobným nástupcom kubánskeho prezidenta Raúla Castra. Jeho nástupníctvo bolo v roku 2013 potvrdené aj samotným Castrom v súvislosti s jeho ohláseným odchodom z funkcie prezidenta v roku 2018. Ako viceprezident reprezentoval Kubu na zahraničných cestách. Dňa 19. apríla 2018 bol zvolený novým kubánskym prezidentom, čím sa stal prvým vodcom, ktorý sa priamo nezúčastnil kubánskej revolúcie v roku 1959.

Díaz-Canel býva zvyčajne radený ku konzervatívnym predstaviteľom kubánskeho režimu (obrana režimu a kubánskej revolúcie, sľub uzatvorenia niektorých nezávislých médií, nedôvera k niektorým európskym ambasádam), ale v jeho myslení možno postrehnúť aj niektoré liberálne názory (napríklad obhajoba akademických slobôd alebo blogerov kritických k režimu).

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''Miguel Díaz Canel'' 
* Miguel Mario Díaz-Canel Bermúdez 
* Marco Wermann: *[http://www.pri.org/stories/2013-02-25/cubas-next-president-waiting Cuba’s Next President-In-Waiting]* 

## Zdroj

Kategória:Kubánski politici
Kategória:Prezidenti Kuby
Rallye Dakar 2019

**Rallye Dakar 2019** bol 41. ročník prestížneho podujatia, ktoré sa konalo v Južnej Amerike.

Vytrvalostné preteky začali prezentáciou 6. januára v peruánskom meste Lima a po 10. etapách a cca 5600 kilometroch sa 17. januára vrátila opäť do Limy. Trať viedla len územím Peru a na štart sa už tradične postavili jazdci motocyklov, štvorkoliek, automobilov, špeciálov a kamiónov. Slovensko zastupovali Štefan Svitko a Ivan Jakeš na motocykloch a Lukáš Kalanka ako mechanik v posádke LIAZu Martina Macíka.

## Dĺžka trate
Pre účastníkov bolo pripravených desať etáp, s celkovým maximom 5 603 kilometrov a 2 961 kilometrov rýchlostných skúšok vo variante pre automobily. Kamióny absolvovali totožné etapy, len skrátené o 2 km, motocyklisti a štvorkolkári prešli 5 541 kilometrov, z toho 2 880 bolo meraných. Prvá ostrá etapa sa išla v pondelok 7. januára, predchádzala jej prezentácia a štart z rampy deň predtým.

## Etapy

## Slovenskí účastníci
Slovensko v tomto ročníku reprezentovali Štefan Svitko ml. a Ivan Jakeš v kategórii motocyklov. Štefan Svitko sa postupne prepracoval na priebežné 8. miesto, no po poruche motocykla v 8. etape musel odstúpiť. Do 8. etapy nenastúpil ani Ivan Jakeš, ktorý bol po pádoch v predchádzajúcich dňoch rovnako nútený odstúpiť. V posádke Martina Macíka na LIAZe bol mechanikom Lukáš Kalanka. Po dodatočnej diskvalifikácii bolo posádke umožnené pokračovať v špeciálnej kategórii, vytvorenej z odstúpených posádok. V nej sa po výborných výkonoch umiestnili na 2. mieste.

## Poznámky


## Referencie

## Pozri aj
* Rallye Dakar

## Externé odkazy
* Info o Dakare a Štefanovi Svitkovi

## Zdroj
* Oficiálna stránka súťaže

Kategória:Rallye Dakar
Kategória:Šport v 2019
Jurkovičove domy vo Zvolene

náhľad|Jurkovičove domy vo Zvolene
náhľad|Jurkovičove domy vo Zvolene - pohľad z dvora
**Jurkovičove domy** vo Zvolene sú nájomné obytné domy postavené pre štátnych zamestnancov a úradníkov Župy XVIII. (Pohronskej). Autorom je podľa zachovaného výkresu Dušan Jurkovič. Podľa popisu na archívnych fotografiách projekt vytvorili architekti D. Jurkovič a Jan Pacl. Stavba bola dokončená v roku 1926. Domy sa nachádzajú medzi ulicami J. Matušku a Moyzesova. Sú súčasťou vtedajšej novej zástavby, juhozápadne od centra mesta, vo vtedajšej tzv. úradníckej štvrti.

Majú 3 nadzemné a jedno podzemné podlažie. Kryté sú sedlovými strechami s vikiermi a s vežičkami nad schodišťovou časťou, vežičky sú viditeľné z nádvoria. Centrálny dvor vytvára oddychovú zónu oddelenú od ruchu mesta, od ulice je bytový komplex oddelený oplotením s predzáhradkami. 

Fasády sú vodorovne delené soklom, vystupujúcimi parapetnými pásmi a zdobené medzi oknami trojuholníkovým vzorom v rôznych obmenách. Motív zdobenia je prevzatý z renesančnej výzdoby Zvolenského zámku.

K momentu odovzdania stavby bolo v komplexe domov spolu 55 bytov. Okrem reprezentatívneho 5-izbového bytu pre župana s rozlohou 246 m2 to boli štyri 4-izbové (143 m2 ), štrnásť 3-izbových (133 a 107 m2 ) a dvadsaťosem dvojizbových (87 a 80 m2) bytov. Z ôsmich pivničných bytov boli dokončené iba jeden dvojizbový a jeden jednoizbový. Ku každému bytu patrila oddelená priestranná povala a pivnica. V pivničných priestoroch bola pre každý dom vybavená spoločná práčovňa.

V roku 2018 boli domy vyhlásené za Národnú kultúrnu pamiatku.

## Referencie

Kategória:Dušan Jurkovič
Kategória:Stavby vo Zvolene
Xenosmilus

***Xenosmilus*** je rod vyhynutej mačkovitej šelmy z podčeľade Machairodontinae s jediným druhom ***Xenosmilus hodsonae***.

Jeho fosílie boli prvýkrát náhodne objavené pracovníkmi lomu na Floride začiatkom 80. rokov 20. storočia a pôvodne boli považované za zástupcu rodu *[[Homotherium]]*. Až na konci 90. rokov boli medzi kosťami oboch zvierat nájdené odlišnosti a v roku 2000 bol vedecky opísaný nový rod *Xenosmilus*. Z Floridy sú známe iba jediné dve takmer kompletné kostry xenosmila, kosti podobné ostatkom xenosmila boli nájdené tiež v Uruguaji, ale keďže sa jednalo len o fragmentárne pozostatky, nemohlo dôjsť k spoľahlivej identifikácii. Kvôli malému množstvu kostrových pozostatkov je ťažké tiež spoľahlivo vymedziť presný časový rozptyl, kedy toto zviera žilo. Vyskytovalo sa pravdepodobne počas obdobia pleistocén pred 1,8 až 0,3 miliónmi rokov.

*Xenosmilus* mal čiastočné anatomické vlastnosti oboch tribov v podčeľadi Machairodontinae, a preto bola jeho systematika ťažšia. Mal podobne zavalité a svalnaté telo a kratšie nohy ako zástupcovia tribu Smilodontini a zuby boli podobné zástupcom tribu Homotherini. Podľa analýzy z roku 2007 bola táto šelma najbližšie spriaznená s druhom *[[Homotherium]] serum*, patrila teda do tribu Homotherini.

Očné zuby boli ploché a zúbkované, rezáky veľké a vyčnievajúce z tlamy. Medzi hornými očnými zubami došlo k redukcii zubnej medzery. Trháky boli mohutné a ostré. Čelo mal *Xenosmilus* úzke, lebka sa výrazne zužovala za očnicami, čím sa odlišovala od lebky homotheria. Hmotnosť xenosmila sa odhaduje na 230400 kg, čo je podobná hmotnosť, akú dosahoval *[[Smilodon]]*; *Xenosmilus* bol menší ako *Smilodon*, ale mohutnejší. Vďaka svojej hmotnosti mohol *Xenosmilus* strhnúť k zemi takmer akýkoľvek druh koristi. Preferovanou korisťou bola pekari, ich pozostatky boli objavené v blízkosti pozostatkov xenosmila. Počas pleistocénu sa v Severnej Amerike vyskytovali aj iné druhy predátorov, ako vlci *[[Canis dirus]]* a *[[Canis armbrusteri]]* a iné druhy machairodontov, s ktorými mohol byť *Xenosmilus* v kompetičnom vzťahu.

## Poznámky


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Machairodontinae
Asópodóros

**Asópodóros** (*Asópodóros*) môže byť:

* grécky sochár v 5. stor. pred Kr., pozri Asópodóros z Argu
* grécky sochár v 5. stor. pred Kr., pozri Asópodóros (sochár)
* grécky atlét v 5. stor. pred Kr., pozri Asópodóros (atlét)
* boiótsky veliteľ v 4 stor. pred Kr., pozri Asópodóros (veliteľ)
Theudóros (sochár)

**Theudóros** (*Theudóros*) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr. 
 
Theudóros, sochár z ostrova Paros, tvoril hlavne na ostrove Rodos v 2. polovici 3. stor. pred Kr. Z jeho sochárskej tvorby sa nič nezachovalo, ale našlo sa niekoľko jeho menom signovaných mramorových podstavcov zo sôch v archeologických lokalitách miest Lindos a Rodos (kde sa pri vykopávkach v rokoch 1955 až 1957 našiel podstavec zo sochy *Timarcha Antagoru*, ktorú podľa nápisu, datovaného do rokov 245 až 230 pred Kr., venovalo (zasvätilo) bohom desať ľudí z Rodosu).
 
V kárskom meste Knidos, podľa nápisu, zhotovil spolu so sochárom Timocharom z krétskej Eleutherny skupinu sôch *Hermofanta* a jeho detí.
     
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kyselina disírová

**Kyselina disírová**, taktiež nazývaná aj **kyselina pyrosírová **alebo **kyselina dvojsírová,** je kyslíkatá kyselina síry. Jej vzorec možno zapísať ako H2O·(SO3)2, z čoho je možné odvodiť sumárny vzorec H2S2O7. V chemickom laboratóriu sa s ňou väčšinou možno stretnúť najmä ako zložkou zmesi nazývanej óleum (dymivá kyselina sírová), okrem toho sa však v drobných množstvách vyskytuje aj v bezvodej kyseline sírovej kvôli nasledujúcim rovnovážnym reakciám:

:H2SO4H2O + SO3
:SO3 + H2SO4 H2S2O7

Keďže kyselina disírová má viac atómov kyslíka, na ktoré nie je viazaný vodík, než má kyselina sírová, je to silnejšia kyselina. Atómy kyslíka, ktoré nie sú viazané na vodík, ale len na sírový atóm, totiž odčerpávajú elektrónovú hustotu z atómov síry, čím sa oslabuje H-O väzba, čo vedie k ľahšej disociácii protónu.

## Príprava
Priemyselne sa pripravuje rozpúšťaním oxidu sírového v kyseline sírovej v potrebných stechiometrických pomeroch:

:H2SO4 + SO3 -> H2S2O7

Okrem kyseliny disírovej exisujú aj iné kyseliny so vzorcom H2O·(SO3)x, ktoré tiež vznikajú rozpúšťaním oxidu sírového v kyseline sírovej a sú zložkou ólea. Tie sa však nepodarilo izolovať.

## Soli
Kyselinu disírovú možno vnímať i ako anhydrid kyseliny sírovej. Jej soli sa nazývajú dísírany, pyrosírany či dvojsírany a dajú sa pripraviť tepelnou premenou hydrogénsíranov:

2 NaHSO4   Na2S2O7 + H2O

:2 NaHSO4 → Na2S2O7 + H2O

Medzi bežne dostupné soli patrí napríklad disíran draselný.

## Použitie
Kyselina disírová sa používa na výrobu výbušnín, farbív, v petrochemickom priemysle, ako sulfonačné činidlo a na prenos kyseliny sírovej.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kyseliny síry
Kategória:Anorganické kyseliny
Theudóros

**Theudóros** (*Theudóros*) môže byť:

* grécky sochár v 3. stor. pred Kr., pozri Theudóros (sochár)
* proxenos Magnésie nad Maiandrom v 3. stor. pred Kr. , pozri Theudóros (proxenos)
Terminológia vo farmaceutickej a medicínskej chémii

Slovenská **terminológia vo farmaceutickej a medicínskej chémii** vychádza z medzinárodne prijatej terminológie sekcie medicínskej chémie IUPAC. Glosár vypracovala pracovná skupina odbornej skupiny „medicínska chémia“ Slovenskej chemickej spoločnosti. Základná terminológia zahrňuje stručné, ale dostatočne vysvetľujúce definície používaných termínov vo farmaceutickej a medicínskej chémii, ktoré by mali byť zaujímavé aj pre širšiu odbornú verejnosť. V pôvodnej podobe bola publikovaná v roku 2016 vo *Farmaceutickom obzore*.

## Referencie

Kategória:Chémia
Kategória:Farmácia
Farmaceutická chémia

**Farmaceutická chémia** je odbor farmácie, ktorý kladie aj dôraz na pacientovo-orientovanú farmaceutickú starostlivosť a farmaceuta ako liečebného konzultanta.

Farmaceutická chémia:
* je interdisciplinárna veda, ktorá spája chemické disciplíny s farmakológiou, molekulovou a humánnou biológiou.
* študuje vzťahy medzi chemickou štruktúrou liečiv a ich účinkom a osudom v organizme. Pomáha nachádzať nové látky využiteľné ako liečivá.
* zaoberá sa aj analýzou a kontrolou chemických liečiv a liečivých prípravkov. 
* zameriava sa na kvalitatívny rozmer liekov a snaží sa zaistiť účelnosť lekárskych produktov.
* sa svojim obsahom aj predmetom výskumu do veľkej miery prekrýva s chemickým odborom medicínska chémia.

## Referencie


Kategória:Farmácia
Kategória:Chémia
Eumnéstos

**Eumnéstos** (*Eumnéstos*) bol grécky sochár v 1. storočí pred Kr.
 
Eumnéstos, syn Sósikratida z atického dému *Paiania*, tvoril na konci 1. storočia pred Kr. Jeho menom je signovaný mramorový podstavec zo sochy rímskeho konzula P. Fabia Maxima (konzulom bol v roku 11 pred Kr.), ktorý v roku 1885 objavili pri chráme Erechteion na aténskej Akropole:

:- text v starogréčtine
 
Zaujímavosťou je, že sa podľa nájdených nápisov mal tento podstavec použiť pre sochu tráckeho kráľa Kotysa (trácky kráľ kmeňa *Sapaioi* vládol v rokoch 42 – 31 pred Kr.) Autorské podpisy sochára Antignóta sú na dvoch protiľahlých stranách podstavca, čo je veľmi zriedkavé. Keďže tieto nápisy boli nesprávne vytesané, podstavec neskôr obrátili a použili ho pre sochu rímskeho konzula Maxima. 
      
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kotys

**Kotys** (, ) môže byť:

* v gréckej mytológii:
** pôvodne trácka bohyňa, pozri Kotys (bohyňa)
** syn Manea, kráľa Maionie (Lýdie), pozri Kotys (syn Manea)
** Dolion zabitý Argonautami, pozri Kotys (Dolion)
* kráľ tráckych Odrysov:
** v rokoch cca 363 – 360 pred Kr., pozri Kotys I.
** v rokoch cca 185 – 165 pred Kr., pozri Kotys II.
** v rokoch cca 100 – 87 pred Kr., pozri Kotys III.
** v rokoch 57 – 50 pred Kr., pozri Kotys IV.
** v rokoch 31 – 23 pred Kr., pozri Kotys V.
* kráľ tráckeho kmeňa Sapaioi:
** v rokoch 55 – 48 pred Kr., pozri Kotys I. (Sapaioi)
** v rokoch 42 – 31 pred Kr., pozri Kotys II. (Sapaioi)
** v rokoch 12 – 17, pozri Kotys III. (Sapaioi)
** v rokoch 19 – 38, pozri Kotys IV. (Sapaioi)
* vládca v Bosporskom kráľovstve:
** v rokoch 45 – 68, pozri Tiberios Ioulios Kotys I.
** v rokoch 124 – 132, pozri Tiberios Ioulios Kotys II.
** v rokoch 227 – 234, pozri Tiberios Ioulios Kotys III.
Albánska strana práce

**Albánska strana práce** () bola krajne ľavicová politická strana v Albánsku, ktorá vládla od konca druhej svetovej vojny do roku 1991. Jej vedenie sa sformovalo z komunistických partizánov, ktorí ovládli krajinu po skončení druhej svetovej vojny.

Strana potláčala základné ľudské práva. Na jej rozkaz bolo zavraždených niekoľko tisíc Albáncov. Jej predsedom bol Enver Hodža.

Jej hlavný spojenec bola spočiatku Komunistická strana Sovietskeho zväzu neskôr sa Enver Hodža orientoval na komunistickú Čínu.

Po roku 1991 sa strana pretransformovala na Socialistickú stranu Albánska.

Kategória:Politika v Albánsku
William Hyde Wollaston

**William Hyde Wollaston** (* 6. august 1766, East Dereham, Spojené kráľovstvo† 22. december 1828, Chislehurst) bol anglický astronóm, chemik a fyzik, známy svojím objavom prvkov paládium a ródium. Rozvinul tiež postup získavania platiny z rudy. Pri skúmaní slnečného spektra objavil tmavé Fraunhoferove čiary. Je autorom zariadenie nazvaného camera lucida, ktoré umožňuje presné kreslenie tvarov predmetov.

1784 až 1788 študoval medicínu na University of Cambridge, v roku 1793 tam získal titul lekára. V roku 1797 ukončil lekársku prax, aby sa venoval výlučne vede.

Bol po ňom pomenovaný kremičitý minerál wollastonit, mesačný kráter Wollaston a jazero Wollaston v Saskatchewane.

*Geological Society of London* udeľuje vedcom za mimoriadny prínos vo všetkých odboroch geológie *Wollastonovu medailu*.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Britskí chemici
Kategória:Britskí fyzici
Kategória:Britskí astronómovia
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Prezidenti Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Objavitelia chemických prvkov
Antonín Rükl

Ing. **Antonín Rükl** (* 22. september 1932, Čáslav† 12. júl 2016, Praha) bol český kartograf - selenograf a popularizátor astronómie. Bol známy najmä vďaka svojim kvalitne spracovaným atlasom astronómie. Ilustroval väčšinu svojich kníh, vrátane vysoko hodnoteného atlasu Mesiaca. Pre svoje ilustrácie využíval fotografie z kozmických sond.

Astronómii sa venoval od svojich 17 rokov. Od februára 1960 pracoval v Planetáriu Praha, neskôr sa stal jeho riaditeľom. Vo funkcii pôsobil až do roku 1999. Bol známym popularizátorom astronómie a autorom niekoľkých relácií. Je po ňom pomenovaná planétka *15395 Rükl*.

## Dielo
* *Obrazy z hlubin vesmíru*, 1988, obrazový atlas
* *Atlas Měsíce* – Aventinum, 1991, ISBN 80-85277-10-7 (druhé české vydanie: Aventinum, 2012, ISBN 978-80-7151-269-1)
* *Minimum o hvězdách* – Olympia, 1997, ISBN 80-7033-477-0
* *Souhvězdí* – Aventinum, 2002, ISBN 80-7151-200-1
* *Pohledy do vesmíru* – Aventinum, 2003, ISBN 80-903284-1-5
* *Měsíc dalekohledem* – Aventinum, 2006, ISBN 80-86858-17-0

## Ocenenia
* 2004 - *Cena Littera Astronomica*
* 2004 - Cena Bruno H. Bürgela - ocenenie udeľované nemeckou astronomickú spoločnosťou *Astronomische Gesellschaft* za popularizáciu astronómie v nemeckom jazyku. Ing. Rüklovi bola udelená za diela preložená do nemeckého jazyka, stal sa zároveň prvým nositeľom tejto ceny, ktorý bol "nenemeckým" autorom.
* 2012 - *Nušlova cena* - najvyššie ocenenie Českej astronomickej spoločnosti

## Referencie


## Externé odkazy
* Antonín Rükl, Databázy kníh
* Kovář, Ivan: Spomienka: Antonín Rükl - Mať zadok zo železa (životopis, 2016)

## Zdroj

Kategória:Českí kartografi
Kategória:Selenografi
Kategória:Osobnosti z Čáslavi
Kategória:Českí popularizátori vedy
Elif

***Elif*** je turecký dramatický televízny seriál, ktorý sa od roku 2014 vysielal na stanici Kanal 7.

## Postavy
### Hlavné postavy
* Isabella Damla Güvenilir ako Elif 
* Çağla Şimşek ako Reyhan
* Selin Sezgin ako Melek 
* Altuğ Seçkiner ako Kenan Emiroğlu
* Volkan Çolpan ako Kenan Emiroğlu 
* Aysun Güven ako Aliye Emiroğlu
* Hasan Ballıktaş ako Veysel Şimşek
* Ozanay Alpkan ako Ayse Doğan

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Turecké televízne seriály
Kategória:Turecké telenovely
Kategória:Televízne seriály z roku 2014
Štefan Rakovský

**Štefan Rakovský** (staršie: *Rakovszky*) môže byť:

* historik, veľkostatkár (18321891), pozri Štefan Rakovský (historik)
* verejný činiteľ, právnik (18471910), pozri Štefan Rakovský (verejný činiteľ)
* politik, právnik (18581931), pozri Štefan Rakovský (politik)

## Zdroj
* 

Rakovský, Štefan
Trolejbusová doprava v Lubline

[náhľad|Dvojčlánkový nízkopodlažný trolejbus [Solaris Trollino 18M]]
**[[Lublin]]** je jedným z troch poľských miest, kde je v súčasnosti prevádzkovaná **[[trolejbus|trolejbusová doprava]]**. Dopravcom je Miejskie Przedsiębiorstwo Komunikacyjne sp. z o.o. V prevádzke je 11 liniek.
Trolejbusy spájajú centrum mesta predovšetkým s mestskými časťami Abramowice, Majdanek, Węglin, LSM a ulicou Chodźki. Linky majú čísla od 150 vyššie.

## História
Stavba lublinskej trolejbusovej siete začala roku 1952, prvé úseky boli dané do prevádzky 21. júla 1953. 
V roku 1964 mala sieť už 10 liniek, o päť rokov neskôr už 15. Útlm nastal po prestavbe ulice Krakowskie Przedmieście na pešiu zónu v roku 1994. 17. decembra 2007 bola otvorená nová trolejbusová trať v uliciach *Orkana, Armii Krajowej, Bohaterów Monte Cassino, Wileńska* a *Głęboka*.

## Vozový park
Spočiatku boli používané vozidlá česko-slovenské (Škoda 9Tr) a sovietske (JaTB-2, ZiU-9); v súčasnosti (január 2019) vlastní dopravný podnik 123 trolejbusov Solaris, Ursus, MAZ a Jelcz. V decembri 2007 boli sprevádzkované prvé tri nízkopodlažné trolejbusy Solaris Trollino 12.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
*

Lublin
Kategória:Doprava v Lubline
Stredoľavica

**Stredoľavica** alebo **ľavý stred**, niekedy aj demokratická ľavica, je pozícia politického spektra, ktorá sa nachádza medzi stredom a ľavicou. Vo všeobecnosti sem patria strany, ktoré kladú dôraz na slobodu, rovnosť, solidaritu, sociálnu spravodlivosť, ochranu sociálne slabších, najrôznejších menšín a životného prostredia. V ekonomickej oblasti zastávajú myšlienku zmiešanej ekonomiky a silného sociálneho štátu založeného na uplatňovaní keynesiánskych mechanizmov. Sociálne nerovnosti sa usilujú zmenšovať prostredníctvom progresívneho zdaňovania a redistribúciou bohatstva. Za stredoľavé sa označujú najmä sociálno-demokratické, demokraticko-socialistické ale čiastočne aj sociálno-liberálne, progresívne a zelené strany. Niektoré sociálno-demokratické strany od polovice 90. rokov zaznamenali výrazný posun doprava, zjemnili zásahy štátu do ekonomiky a prijali koncept politiky tzv. tretej cesty, ktorý ovplyvnil značnú časť západoeurópskej ľavice. Túto ideologickú zmenu ľavého stredu stelesňovali bývalý britský premiér Tony Blair, bývalý nemecký kancelár Gerhard Schröder či bývalý americký prezident Bill Clinton. 

## Programové ciele stredoľavých strán

Na celom svete stredoľavé politické subjekty generálne podporujú:

* Zmiešanú, sociálne-trhovú ekonomiku, poskytujúcu z verejných alebo subvencovaných (dotovaných) programov univerzálne vzdelanie, zdravotnú starostlivosť a sociálnu podporu pre všetkých občanov,
* Systém sociálneho zabezpečenia s uvedeným cieľom bojovať proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu,
* Sociálne poistenia napr. pre prípad straty alebo zníženia príjmu po chorobe, strate zamestnania alebo odchodu do dôchodku,
* Opatrenia uprednostňujúce záujmy nižších a stredných vrstiev obyvateľstva, záujmy pracujúcich pred záujmami vlastníkov, priaznivé mzdové, pracovné a sociálne podmienky pracujúcich, 
* Ochrana spotrebiteľov pred nekalými obchodnými praktikami, silné odborové organizácie, spoluúčasť zamestnancov pri rozhodovaní,
* Progresívne zdaňovanie, uplatňovanie daňových a sociálnych úľav pre nízkopríjmových občanov,
* Daň z majetku a / alebo daň z pridanej hodnoty na financovanie vládnych výdavkov,
* Vládne investície, napr. rozvoj dopravnej infraštruktúry a keynesovská ekonomika,

## Stredoľavé strany
### Slovensko
Podľa názoru politológa Cirnera sa snaží ako stredoľavá strana profilovať strana Smer-sociálna demokracia.

### Svet
* Labouristická strana (Spojené kráľovstvo) 
* Demokratická strana (USA)
* Česká strana sociálnodemokratická
* Zväz 90/Zelení (Nemecko) 
* Sociálnodemokratická strana Nemecka
* Maďarská socialistická strana
* Sociálnodemokratická strana Rakúska
* Socialistická strana (Francúzsko)
* Spravodlivé Rusko 
* Talianska socialistická strana
* Izraelská strana práce 
* Švédska sociálnodemokratická robotnícka strana 

## Pozri aj
* Stredopravica
* Neomarxizmus
* Nová ľavica
* Krajná ľavica

## Externé odkazy

* Socialistická internacionála (SI)
* Oficiálna stránka Skupiny progresívnej aliancie socialistov a demokratov

## Referencie

## Zdroj
* 
* 

Kategória:Politická filozofia
Henrich Burgundský

**Henrich Burgundský** (* 1066 - † 12. máj 1112) bol v rokoch 10931112 portugalským grófom z Burgundskej dynastie, zakladateľ portugalskej línie tohto rodu. Bol otcom prvého portugalského kráľa Alfonza I.

## Život
Henrich Burgundský sa narodil v Dijone ako syn Henricha Burgundského, ktorý bol zasa synom burgundského vojvodu Roberta I. a pochádzal tak z vedľajšej vetvy Kapetovcov. Odišiel na Pyrenejský polostrov, kde Alfonz VI., kráľ Kastílie a Leónu vlastnil rozsiahle územia a tie boli rozdelená na kraje spravované jednotlivými grófmi. Ustavičné vojnové napätie s moslimami vyžadovalo stálu vládu a nových osídlencov. Kráľ teda potreboval *Gaskoňcov, Bretóncov, Angličanov, Nemcov, Burgunďanov, Normanov, Toulousanov, Provensálcov, Lombarďanov* a svoje dve dcéry vydal za burgundských šľachticov. Henrich Burgundský sa tak roku 1093 oženil s Alfonzovou ľavobočnou dcérou Terezou a o dva roky neskôr mu bola svokrom zverená vláda v oblasti medzi Douro a Minh zvaná *Portucale*. Roku 1103 sa Henrich vydal na krížovú výpravu do Svätej zeme. Po návrate roku 1105 sídlil v Guimarães, Brage a Coimbre.

Spoločne so švagrom Raimundom, ktorému bol povinný vazalstvom, usiloval o získanie väčšej samostatnosti. Obaja muži uzavreli tajnú dohodu, v ktorej sa hovorilo, že po svokrovej smrti sa zmocní územia koruny bez ohľadu na nástupnícke práva princa Sancha. Henrich by tak získal okolie Toleda a tretinu kráľovského pokladu. Dohoda zanikla roku 1107 Raimundovou smrťou a čoskoro potom v bitke pri Uclés zomrel aj Sancho. Svokor, s ktorým Henrich stále udržiaval dobré vzťahy, zomrel roku 1109 a vládu v Leóne a Kastílii prevzala Raimundova vdova Uracca, Terezina nevlastná sestra. Urraca sa vydala za Alfonza Aragónskeho a Henrich sa snažil využiť vzájomnú nevraživosť medzi manželmi na posilnenie svojho vlastného postavenia a rozšírenie svojich statkov. Pokúšal sa získať vojakov vo svojej pôvodnej vlasti a spriadal politické intrigy. Umrel 12. mája 1112, keď podľahol zraneniam pri obliehaní mesta Astorga. Bol pochovaný v katedrále Panny Márie v Brage.

Regentkou portugalského grófstva sa na najbližších štrnásť rokov stala vdova Tereza Kastílska. Syn Alfonz roku 1128 vyhlásil nezávislosť Portugalska a po víťaznej bitke pri Ourique bol vojakmi vyhlásený za kráľa Portugalska.

Portugalská línia Kapetovcov potom vládla v Portugalsku až do roku 1383, kedy nastúpila jej vedľajšia línia dynastie Aviz.

## Referencie


## Iné projekty

## Pozri aj
* Zoznam portugalských panovníkov

## Externé odkazy
*  Genealógia (po nemecky)

## Zdroj

Kategória:Burgundovci
Kategória:Vládcovia Portugalska
Kategória:Katolícki panovníci
Kategória:Osobnosti z Dijonu
Newtonov zákon

**Newtonov zákon** môže byť:
* niektorý z troch Newtonových pohybových zákonov, pozri Newtonove pohybové zákony
* Newtonov gravitačný zákon
* Newtonov zákon viskozity
* skrátene:
** Newtonov zákon podobnosti
** Newtonov zákon ochladzovania
** Newtonov zákon odporu (Newtonov vzťah pre odporovú silu)

## Pozri aj
*Newtonova rovnica

## Zdroje
Arp 7

**Arp 7** je špirálová galaxia s priečkou (SB(rs)bc) v súhvezdí Hydra. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie s rozdvojeným špirálovým ramenom. Merania jej vzdialenosti nezávislé na červenom posune sa veľmi líšia, od 9,9 do 83,7 Mpc.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.

## Referencie

Kategória:Súhvezdie Hydra
007
028
Kategória:MCG objekty
480066
0024836
Antignótos

**Antignótos** (*Antignótos*) môže byť:

* grécky sochár z prelomu 1. stor. pred Kr. a 1. stor., pozri Antignótos (sochár)
* grécky sochár v 4. stor. pred Kr., pozri Antignótos (sochár, 4. stor. pred Kr.)
Delenie nulou

**Delenie nulou** je také delenie, pri ktorom je deliteľ nula. Môže byť zapísané  \frac{a}{0}. Nula je jediné reálne číslo, ktorým sa nedá deliť.

## Dôvody, prečo sa nedá deliť nulou
Delenie je operácia, pri ktorej odčítame deliteľ od delenca, kým nedostaneme číslo 0 a číslo, ktoré je rovné počtu, koľko krát sme ho odčítali, sa nazýva podiel (\frac{8}{2}je  8-2-2-2-2) máme 4  2, preto je podiel 4. 

Takže pri \frac{n}{0} to je n-0-0-0-0.... Týmto spôsobom sa ale nikdy nedostaneme k nule. Preto Bháskara II. povedal, že \frac{a}{0}= \infty. Pri tejto definícii môže dôjsť k paradoxom.

Napr. \frac{1}{0} = \frac{2}{0}, čo by po odstránení zlomkov bolo 1=2. To je nezmysel.

## Referencie

## Pozri aj
* L’Hospitalovo pravidlo

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Delenie nulou 

Kategória:Aritmetika
Aktívna teplota

**Aktívna teplota** je v poľnohospodárskej meteorológii teplota vzduchu, ktorá je vyššia ako tzv. biologické minimum (biologická nula), teda ako teplota vzduchu, pri ktorej končí perióda vegetácie (obdobie rastu a vývoja) danej poľnohospodárskej kultúry (resp. druhu plodiny). Aktívna teplota zmenšená o hodnotu biologického minima sa označuje ako efektívna teplota, pričom „ako kritérium na hodnotenie vplyvu teploty vzduchu na rast a vývoj rastlín sa používa spravidla suma efektívnych teplôt odlišných pre rôzne plodiny“.

## Referencie

Kategória:Meteorológia
Kategória:Teplota
Rhaskuporis

**Rhaskuporis** alebo **Rhéskouporis** (iné názvy: *Rhaskyporis, Rha(i,é)skouporis, Rhaskoupolis*; , ) môže byť:

* trácky kráľ:
** Odryskov v rokoch cca 240 – 215 pred Kr., pozri Rhaskuporis I. (Odryské kráľovstvo)
** kmeňa Sapaioi v rokoch 48 – 42 pred Kr., pozri Rhaskuporis I. (Sapaioi)
** odrysko-astejskej dynastie v rokoch 18 – 13 pred Kr., pozri Rhaskuporis II.
** Odryskov v rokoch 12 – 18, pozri Rhaskuporis III.
* vládca Bosporskej ríše:
** v rokoch 68 – 90, pozri Tiberios Ioulios Rhéskouporis I.
** v rokoch 210 – 227, pozri Tiberios Ioulios Rhéskouporis II.
** syn Rhéskouporisa II., v rokoch 210 – 227, pozri Tiberios Ioulios Rhéskouporis III.
** v rokoch 233 – 235, pozri Tiberios Ioulios Rhéskouporis IV. 
** v rokoch 240 – 276, pozri Tiberios Ioulios Rhéskouporis V.
** v rokoch 303 – 342, pozri Tiberios Ioulios Rhéskouporis VI.
Bořivoj Zeman

**Bořivoj Zeman** (* 6. marec 1912, Praha† 23. december 1991, Praha) bol český režisér a scenárista. Jeho manželkou bola spisovateľka pre deti a mládež Alena Santarová (rodená Vančurová).

## Životopis
Pôvodným povolaním bol úradníkom, ktorý si pre seba písal scenáre krátkych filmov. Filmovú prácu začal v hostivařských a tiež v zlínskych ateliéroch, kde krátko spolupracoval s Karlom Zemanom. 

Známe sú jeho dve komédie *Dovolená s Andělem* a *Anděl na horách* s postavou Gustava Anděla, revízora pražských dopravných podnikov, ktorého stvárnil Jaroslav Marvan. Okrem filmov pre dospelých sa tiež preslávil svojou tvorbou pre deti. Vo vtedajšom Československu nakrútil prvú filmovú rozprávku *[[Pyšná princezna]]* s Vladimírom Rážom a Alenou Vránovou v hlavných úlohách. Ďalším jeho dielom bola filmová rozprávka *Byl jednou jeden král…* natočená na motívy rozprávky Boženy Němcovej *[[Sůl nad zlato|Soľ nad zlato]]* s Janom Werichom, Vlastom Burianom a Milenou Dvorskú v hlavných úlohách. V roku 1968 natočil ďalšie filmovú rozprávku *Šíleně smutná princezna*, kde hlavné úlohy hrali populárni speváci Helena Vondráčková a Václav Neckář. Natočil aj filmovú paródiu *Fantom Morrisvillu*, kde hlavnú dvojrolu hral Oldřich Nový spolu so spevákom Waldemarom Matuškom. 

## Filmografia (výber)
* *Dovolená s Andělem* (1952)
* *[[Pyšná princezna]]* (1952)
* *Byl jednou jeden král…* (1954)
* *Anděl na horách* (1955)
* *Páté kolo u vozu* (1958)
* *Fantom Morrisvillu* (1966)
* *Šíleně smutná princezna* (1968)
* *Ženy v ofsajdu* (1971)
* *Honza málem králem* (1976)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 
* Legendy dětského filmu 3 - Bořivoj Zeman

## Zdroj

Kategória:Českí režiséri
Kategória:Českí scenáristi
Kategória:Osobnosti z Prahy