open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Calliope

**Calliope** môže byť:
* jedna z múz, pozri Kalliopa
* hrubý orgán, v ktorom para prechádza cez píšťalu, pozri calliope (hudobný nástroj)
* rod vtákov, po slovensky slávik, pozri Calliope (rod)
* "shire" v Austrálii, pozri Calliope (Queensland)
* rieka v Austrálii, pozri Calliope (rieka)
* iný názov pre Origins Award
* pieseň od Tom Waitsa
* pieseň od The Veils
* meno 5 lodí Kráľovského námorníctva, pozri HMS Calliope
* TV relácia pre deti vysielaná na „USA Network“ v 80. rokoch 20. storočia, pozri Calliope (relácia)
* cigaretová loď v románoch Cliva Clussera
* hlavná postava v románe Middlesex (román) od autora menom Jeffrey Eugenides

**Kalliope** môže byť:
* jedna z múz, pozri Kalliopa
* planétka, pozri 22 Kalliope
Bioindikátor

**Bioindikátor** môže byť:
*v biológii: organizmus indikujúci prítomnosť škodlivín na danom mieste, pozri bioindikátor (ekológia)
*v parapsychológii a podobne: osoba citlivá na porušenie homogenity poľa okole nej, najmä prútikár
Bioindikátor (ekológia)

**Bioindikátor** je organizmus alebo spoločenstvo organizmov, ktorý citlivo reaguje na faktory lokality, stres alebo škodliviny a svojimi reakciami (najmä správaním) či zmenami fungovania/počtu/stavu umožňuje kvalitatívne (čiastočne aj kvantitatívne) zachytiť pôsobenie škodlivín.

Rozlišujeme:
*reaktívny bioindikátor (organizmus reagujúci na prísun škodlivín vo svojom životnom priestore) 
*akumulatívny bioindikátor (organizmus, najmä rastlina, ktorý ukladá škodliviny, napríklad ťažké kovy)

Z metodologického hľadiska rozlišujeme:
*aktívne metódy – bioindikátory sa exponujú do iného prostredia a tam sa pozorujú (alebo neskôr odtiaľ odoberú za úcelom analýzy)
*pasívne metódy – bioindikátory sa pozorujú vo svojom prirodzenom prostredí (alebo odtiaľ odoberú za účelom analýzy)

Kategória:Ekológia
Nažka

**Nažka** (iné názvy: **achénium**, **spermidium**; ) je jednoplodolistový s blanitým alebo kožovitým oplodím, napr. plod duba – žaluď. Nažka patrí medzi suché, nepukavé plody, je to druh rastlinného semena, obsahuje len 1 semeno a vzniká buď z jedného, alebo z viacerých plodolistov. Nažky sú opatrené zariadeniami uľahčujúcimi ich šírenie, ako sú napr. háčiky, rozšírené oplodie alebo páperie. Nažka sa vyskytuje v krytosemenných rastlinách, napr. v hviezdicovitých (slnečnica, georgíny atď.). Nažky môžeme prirovnať k ovociu, ktoré nesie semená. Oplodie nažky je blanité alebo kožovité a tesne prilieha k semenu. Zvláštnym typom nažky je krídlatá nažka čiže samara. Názov je odvodený od významu „nahý plod“.

Dvojplodolistový plod sa nazýva dvojnažka.

## Galéria

Pissenlit Fruit.jpg|Púpava a jej nažka s páperím
Quercus petraea 02.jpg|dub zimný a jeho žalude
Almefrø1.jpg|Nažka brestu horského


## Referencie

## Pozri aj
* jednoduchý plod

Kategória:Suché jednosemenné plody
Trpasličia nova

**Trpasličia nova** je typ kataklyzmickej premennej hviezdy zloženej z tesnej dvojhviezdy, v ktorej jednou zložkou je biely trpaslík, ktorý akreuje hmotu svojho spoločníka. Trpaslíčie novy sú podobné klasickým novám, v ktorých sa biely trpaslík podieľa na periodických výbuchoch, ale mechanizmus je odlišný. Klasické novy sú výsledkom fúzie a detonácie akreovaného vodíka, zatiaľ čo podľa súčasnej teórie trpaslíčie novy vznikajú z nestability akréčneho disku, keď plyn v disku dosiahne kritickú hustotu, ktorá spôsobí kolaps na bieleho trpaslíka a uvoľní veľké množstvo gravitačnej potenciálnej energie.

Od klasických nov sa líšia vo viacerých veciach. Ich svietivosť je nižšia a sú typicky rekurentné v škálach od dní až po desaťročia. Svietivosť výbuchov sa zvyšuje s rekurenčným intervalom, ako aj s orbitálnou periódou. Posledné výskumy z HST ukazujú, že trpaslíčie novy by sa mohli neskôr používať ako štandardné sviečky pri meraní vzdialeností kozmických objektov.

Kategória:Premenné hviezdy
Štandardná sviečka

**Štandardná sviečka** je astronomický objekt so známou svietivosťou. Niekoľko dôležitých metód odvodzovania vzdialeností v extragalaktickej astronómii a fyzickej kozmológii je založených na štandardných sviečkach. 

Porovnaním ich známej svietivosti (alebo jej odvodenej logaritmickej kvantity, absolútnej hviezdnej veľkosti) a pozorovanej svietivosti (zdanlivej hviezdnej veľkosti) je možné vypočítať vzdialenosť objektu nasledovne:

:5 \log_{10}  \frac{D}{kpc} = m -M -5,

kde D je vzdialenostť, *kpc* je kiloparsek (103 parsekov), 
m je *zdanlivá magnitúda* a *M* *absolútna magnitúda*.

Mezdi štandardné sviečky patria:
* Premenné hviezdy typu RR Lyrae — červené obry typicky používané na meranie vzdialeností v rámci Mliečnej cesty a blízkych guľových hviezdokôp.
* Cefeidy — uprednostňovaná možnosť v extragalaktickej astronómii do vzdialenosti okolo 20&nbsp;Mpc.
* Supernovy typu Ia — majú veľmi dobre vypočítateľné maximum ako funkciu tvaru ich svetelnej krivky a sú dôležité v meraní vzdialeností v medzigalaktickej škále.

Kategória:Astrofyzika
Premenná hviezda typu RR Lyrae

**Premenné hviezdy typu RR Lyrae** (krátkoperiodické cefeidy) sú pulzujúce premenné hviezdy často používané ako štandardná sviečka. Sú to pulzujúce biele alebo bieložlté obry spektrálneho typu A (niekedy aj typu F), s periódami v rozsahu 0,05&nbsp;–&nbsp;1,2&nbsp;d. Amplitúdy zmien jasnosti sú 0,5&nbsp;–&nbsp;1,5m. Sú pomenované podľa prototypu, hviezdy RR Lyrae. 

Niektoré premenné hviezdy tohto typu majú dlhoperiodické variácie tvaru a amplitúdy svetelnej krivky (Blažkov efekt). Podľa tvaru svetelnej krivky sa delia na tri podtypy (*Baileyho typy*). 

* Podtyp RRa má veľkú amplitúdu a periódu okolo 0,5&nbsp;d; asymetrická svetelná krivka rýchle vzrastá po maximum, ktoré je často veľmi ostré, a pomaly klesá na minimum; minimum je ploché a trvá skoro polovicu periódy. 
* Podtyp RRb je veľmi podobný predchádzajúce­mu podtypu, ale amplitúda je trochu menšia a vzrast na maximum je pomalší; minimum trvá iba zlomok perió­dy. 
* Podtyp RRc má najmenšiu amplitúdu, vzrast a po­kles sú približne rovnaké (svetelná krivka je takmer symetrická). 

Stredná absolútna hviezdna veľkosť všetkých hviezd typu RR&nbsp;Lyrae je približne +0,8m; všetky majú približne rovnaký vek, hmotnosť a obsah hélia. Sú indikátorom vzdialenosti do 200&nbsp;kpc. Patria k halovej populácii II a nachádzajú sa zväčša v guľových hviezdo­kopách. Všetky sú v pokročilom štádiu horenia hélia. V katalógu GCVS je zaradený medzi premenné hviezdy typu RR&nbsp;Lyrae samostatný podtyp RRs (trpasličie cefeidy); na Hertzsprungo­vom-Russellovom diagrame ležia v pásme nestability cefeíd, celkom dolu pod hviezdami typu RR&nbsp;Lyrae. Niekedy sa nazývajú podľa prototypu hviezdy typu AI&nbsp;Velorum. Sú menšie a menej jasné ako cefeidy. Majú periódy 0,05&nbsp;–&nbsp;0,21&nbsp;d a amplitúdy zmien jasnosti 0,3&nbsp;–&nbsp;0,7m; amplitúda býva premenná.


Kategória:Štandardné sviečky
Kategória:Premenné hviezdy
56 Andromedae

**56 Andromedae** je dvojhviezda v súhvezdí Andromeda. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 5,69 a je zložená z dvoch žltých obrov a nachádza sa v blízkosti otvorenej hviezdokopy NGC 752.

Kategória:Dvojhviezdy
Kategória:Žlté obry
Kategória:Súhvezdie Androméda
0557
Clio

**Clio** môže byť:
*jedna z múz, pozri Kleio
*ženské krstné meno, pozri Clio (krstné meno), Cleo, Klio 
*značka Renaultu, pozri Renault Clio
*sídlo v USA:
** Clio (Kalifornia)
** Clio (Michigan)
** Clio (Alabama)
** Clio (Južná Karolína)
*oficiálny názov Cambridge University History Society

**CLIO** je meno informačného servera, ktorý používal Gopher protocol na poskytnutie prístupu k informáciám v National Archives and Records Administration.

## Pozri aj
*Klio (meno alebo planétka)
*Clio Award (cena za najlepšiu TV reklamu)
*Ettison Clio (michiganskár rocková skupina)
*Clio Street (ulica v New Orleans)
Euterpe

**Euterpe** môže byť:
* jedna z múz, pozri Euterpé
* planétka, pozri 27 Euterpe
* starší názov lode Star of India
* vedecký názov rodu brazílskych pálm, po slovenky euterpa, pozri euterpa (rod)
* rocková skupina, spin-off skupiny Gong, pozri Euterpe (hudobná skupina)
Erato

**Erato** môže byť:
* jedna z múz, pozri Erato (múza)
* v gréckej mytológii nymfa, matka Azana, pozri Erato (manželka Arkada)
* v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa, pozri Erato (dcéra Danaa)
* staroarménska kráľovná, pozri Erato (Arménsko)
* planétka, pozri 62 Erato
* latinský rod rastliny, pozri Erato (rod)
* R&B duo, pozri Erato (duo)

## Pozri aj
* Erato Records, nahrávacia značka
* Erato Street, ulica v New Orleans
Vonkajšie ucho

**Vonkajšie ucho** () je vonkajšia časť ucha.

Časti u človeka:
* **[[Ušnica]]**: Je tvorená chrupavkou (iba lalôčik ušnice nemá chrupkovitú kostru) a smeruje akustické vlny do zvukovodu. Veľkosť a tvar ušnice ale nemá vplyv na sluch.
* **[[Vonkajší zvukovod]]** () alebo **[[sluchový kanálik]]**: Je to trubica, ktorá má časť chrupavkovitú a kostenú. Na konci vonkajšieho zvukovodu sa nachádza bubienok, hranica medzi vonkajším a stredným uchom. Zvuková vlna, ktorá prejde vonkajším zvukovodom, naráža do bubienka a putuje ďalej dovnútra ucha. Dĺžka vonkajšieho zvukovodu dospelého človeka je asi . Výstelka zvukovodu obsahuje mazové žľazy, ktoré produkujú ušný maz. Zvukovod má samočistiacu schopnosť – nečistoty sa z neho vypudzujú smerom von.
* **[[Bubienok]]**: Je to väzivová blanka na konci zvukovodu, hrubá asi . Zvuková vlna ho rozochveje, bubienok ju zosilní a odovzdá do stredného ucha. Zdravý bubienok je lesklý a má sivastú farbu.

Kategória:Ucho
Stredné ucho

**Stredné ucho** () je časť ucha. Je to systém vzduchom vyplnených dutín, vystlaných sliznicou. 

Časti u človeka:
* bubienková dutina (*cavum tympani*): Dutina vyplnená vzduchom, ohraničená lebkou. Vyklenuje sa dozadu do *antrum mastoideum* a tu komunikuje s dutinkami v hlávkovom výbežku (*processus mastoideus*) - s hlávkovými dutinkami (*cellulae mastoideae*)
* sluchové kostičky (=kostičky stredného ucha): Sú to tri kostičky - kladivko (*malleus*), nákovka (*incus*) a strmienok (*stapes*) - napojené na bubienok a uložené v bubienkovej dutine. Reťaz týchto kostičiek prenáša zvuk od bubienka do vnútorného ucha – platnička strmienka sa dotýka oválneho okienka vo vnútornom uchu.
* Eustachova trubica (sluchová trubica; *tuba auditiva*): Spája bubienkovú dutinu s nosohltanom. Vyrovnáva tlak v strednom uchu s tlakom v okolitom prostredí. Pomáha aj čistiť stredoušnú dutinu.
* svaly stredného ucha:
** napínač bubienka (*musculus tensor tympani*): pripojený na kladivo, napína bubienok
** strmienkový sval (*musculus stapedius*): pripojený na strmienok, upevňuje strmienovú platničku v oválnom okienku

Kategória:Ucho
Baničné

náhľad|Sídlisko Baničné
**Baničné** je sídlisko nachádzajúce sa na juhozápadnom konci Ružomberka. Názov sídliska demoštruje banícku činnosť v jeho okolí v minulosti. Je zarezané do masívu jedného z hrebeňov Veľkej Fatry (Sidorovo – Veľká Skala). Tento fakt najlepšie vidieť na kaskádovitom usporiadaní ulíc, medzi ktorými je značné prevýšenie. Priemerné prevýšenie medzi jednotlivými kaskádami je cca 20 – .
náhľad|Kostol sv. Petra a Pavla

Sídlisko sa začalo budovať v 60. rokoch 20. storočia na lúke medzi riekou  Revúca a Dielcom. Sídlisko sa budovalo za účelom výstavby bytov pre zamestnancov ružomberskej celulózky SCP, n.p. a iných podnikov. Spočiatku išlo o rodinné domy a nízkoposchodové bytovky. V 70. rokoch sa sídlisko začalo rozširovať do svahu, čím vzniklo spomínané kaskádovité usporiadanie ulíc. Na kaskádach sa začalo so stavbou výškových panelových bytových domov. V súčasnosti prebiehajú snahy o revitalizáciu sídliska, v podobe kultivácie prostredia a budovania kultúrnych inštitúcií.

V Baničnom sa nachádza rímskokatolícky Kostol Sv. Petra a Pavla postavený v modernistickom štýle, v ktorom bola odslúžená prvá bohoslužba na Vianoce v roku 1996. Zo vzdelávacích inštitúcií tu funguje Základná škola na Sládkovičovej ulici a Združená stredná škola v Ružomberku. Priestor pre oddych ponúka viacúčelové ihrisko na Ul. I. Houdeka a množstvo menších pohostinstiev roztrúsených po celom sídlisku.

Doprava je riešená linkovými autobusmi Mestskej autobusovej dopravy. V minulosti sa neďaleko sídliska nachádzala železničná stanica Malé nádražie, ktorá bola súčasťou dnes už zaniknutej železnice Ružomberok-Korytnica.

V jeho okolí sa nachádzajú početné záhradkárske osady, lúky a polia. Z turistického hľadiska Baničné slúži ako východisko do okolitých pohorí Veľká Fatra a Nízke Tatry.

Kategória:Sídliská na Slovensku
Kategória:Ružomberok
Kategória:Ružomberské sídliská
Vnútorné ucho

**Vnútorné ucho** () je vnútorná časť ucha stavovcov. Je v ňom vlastný senzorický orgán ucha. Pojem je takmer identický s pojmom labyrint (bludisko).

## Človek
*slimák: Je to skrútená trubička čiastočne naplnená tekutinou. Vibrácie zo slimáka cestujú po membráne. Tieto vibrácie objavujú vlasové bunky (receptory sluchu). Každá bunka vysiela signály do mozgu po sluchovom nerve. Signály sú vnímané ako zvuk. 
*podstatná časť orgánu rovnováhy (vestibulárneho systému, vestibulárneho ústrojenstva):
**predsieň  s vačkom (*utriculus*) a vrecúškom (*sacculus*) 
**polkruhové kanáliky (*ductus semicirculares*) a polkruhové kanály (*canales semicirculares ossei*)

## Pozri aj
*labyrint (ucho)

Kategória:Ucho
Vulkánska erupcia

[thumb|right|200px|Schéma erupcie vulkánskeho typu. <br /> Popis: '''1.''' plynovo-popolový mrak, '''2.''' [lapili, **3.** lávová fontána, **4.** spád vulkanickéh popola, **5.** vulkanická bomba, **6.** lávový prúd, **7.** vrstvy lávy a popola, **8.** stratum, **9.** sill, **10.** prívod magmy, **11.** magmatický kozub, **12.** dajka.]]
**Vulkánska erupcia** (odvodené z názvu sopky Vulcano) označuje sopečnú erupciu explozívneho typu, ktorej prejavy popísal taliansky vulkanológ Giuseppe Mercalli, prítomný pri erupciách Vulcana v rokoch 1888-1890: *„..ako delostrelecká paľba s dlhými intervalmi...“*

Vulkánsky typ erupcie prebieha nasledovne: viskózna magma (prevažne bazaltovo-andezitového zloženia) s vyšším obsahom rozpustených plynov (často aj väčšieho množstva vodných pár pochádzajúcich z odparenej spodnej vody) je vyvrhovaná z krátera v dlhších, pravidelne sa opakujúcich intervaloch. Jej vyvrženiny sú často pevné a sú sprevádzané mrakom tvaru karfiolu, tvoreného plynmi a popolom. Tefra a pyroklasty bývajú často uložené v širokom okolí sopky.

## Pozri aj
* Typy sopečných erupcií

Kategória:Typy sopečných erupcií
Veľký kaňon

náhľad|vpravo|Grand Canyon, jún 2016

**Veľký kaňon** () je najznámejšia a najväčšia úžina (kaňon) tvorená riekou Colorado v severnej Arizone v Spojených štátoch. Leží v Coloradskej plošine. Patrí medzi najznámejšie prírodné útvary na svete.

Je dlhý 446&nbsp;km, široký 29&nbsp;km, hlboký max. 1&nbsp;800&nbsp;m a rozľahlý . Jeho steny sú tvorené viacfarebnými mocnými vrstvami pieskovcov a vápencov. Tvorí podstatnú časť Národného parku Veľký kaňon. 

Jeho formovanie je z pohľadu geológie relatívne nedávna udalosť. Krajina je tvorená vrstvami hornín rôznych vlastností a farieb.

## Referencie

## Iné projekty
.

Kategória:Geografia USA
Kategória:Kaňony
Strombolská erupcia

[thumb|right|200px|Schéma erupcie strombolského typu. <br> Popis: '''1.''' prachovo-popolový mrak, '''2.''' [lapili, **3.** Spád vulkanického popola, **4.** lávová fontána, **5.** vulkanická bomba, **6.** lávový prúd, **7.** vrstvy lávy a popola, **8.** stratum, **9.** dajka, **10.** prívod magmy, **11.** magmatický kozub, **12.** sill.]]
**Strombolská erupcia** (pomenovaná podľa sopky Stromboli) je relatívne pokojný typ sopečnej erupcie. Je charakterictická pravidelným vyvrhovaním žeravých úlomkov a sopečných bômb menšej veľkosti do blízkeho okolia, pričom tieto vyvrženiny spravidla stihnú vychladnúť (resp. nie celkom vychladnúť, ale prejsť z rozžeraveného stavu, keď svietia oranžovým jasom do chladnejších stavov, keď majú tmavú farbu), kým dopadnú na zem. Ich dráha letu je pomerne krátka, väčšinou sa vŕšia v okolí krátera a vytvárajú tzv. **[[troskový kužeľ]]**. Celkový objem vyvrženín býva malý. láva vyprodukovaná erupciou strombolského typu je dosť viskózna a často býva „spenená“ v dôsledku úniku rozpustených plynov a pár.

Strombolské erupcie majú spravidla pravidelne sa opakujúce vyvrhovania materiálu z krátera a doba ich trvania môže byť aj niekoľko rokov. Napr. erupcia sopky Paricutín trvala takmer nepretržite po dobu deviatich rokov (1943 – 1952).

## Pozri aj
* Typy sopečných erupcií

Kategória:Typy sopečných erupcií
Pélejská erupcia

[thumb|right|200px|Schéma erupcie pélejského typu. <br> Popis: '''1.''' plynovo-prachový mrak, '''2.''' spád vulkanického popola a prachu, '''3.''' [Láva|lávový dóm, **4.** vulkanická bomba, **5.** pyroklastický prúd, **6.** vrstvy lávy a popola, **7.** stratum, **8.** prívod magmy, **9.** magmatický kozub, **10.** dajka.]]
**Pélejská erupcia** (podľa karibskej sopky Pelée) je názov sopečnej erupcie explozívneho typu. Jej najcharakteristickejším znakom je produkcia žeravých lavín vulkanického popola a plynov, nazývaná pyroklastický prúd. Taktiež je s erupciou tohto typu spojený rast vulkanického dómu v prívodnom magmatickom kanáli. Jeho kolaps spúšťa pyrkolastické prúdy. Láva tohto typu erupcie je silne viskózna, ryolitovo-andezitového zloženia.

## Pozri aj
* Typy sopečných erupcií

Kategória:Typy sopečných erupcií
Plínijská erupcia

[thumb|Schéma erupcie plínijského typu. <br> Popis: '''1.''' plynovo-popolový mrak, '''2.''' prívod [Magma|magmy, **3.** popolový spád, **4.** vrstvy lávy a popola, **5.** stratum, **6.** magmatický kozub.]]
**Plínijská erupcia** alebo **plíniovská erupcia** je najničivejší typ sopečnej erupcie. Prvýkrát ju opísal Plínius Mladší v liste v roku 79, počas erupcie sopky Vezuv, počas ktorej zahynul jeho strýko Plínius Starší (ako astmatik sa zadusil sírnymi výparmi počas záchranných prác v okolí Vezuvu). Erupcie tohto typu sa vyskytujú zriedka, za prototyp sa považuje erupcia Vezuvu v roku 79, erupcie Saint Helens v roku 1980 a Santorini v roku 1500 pred Kr. boli tiež rovnakého typu.

Je charakteristická vysokým stĺpom dymu (siahajúcim až do stratosféry), veľkým množstvom vyvrhnutého materiálu (najmä pemzy a popola) a niekedy aj výskytom pyroklastických prúdov. Objem vyvrhnutého materiálu často prevyšuje kapacitu krátera, preto pri týchto erupciách nastáva jeho deštrukcia a vytvorenie kaldery. Lávy pilínijskej erupcie sú značne viskózne: dacity až ryolity.

## Pozri aj
* Typy sopečných erupcií

## Iné projekty

Kategória:Typy sopečných erupcií
Africká platňa

thumb|upright=1.5|

**Africká platňa** je tektonická platňa, pokrývajúca kontinent Afrika a časť Atlantiku. Je tvorená niekoľkými kratogénmi (konžský, kalaharský, západoafrický, saharský a zimbabwiansky kratogén), ktoré sa spojili počas vývoja Gondwany, približne pred 550&nbsp;mil.&nbsp;rokmi.

Na západnej strane je ohraničená Stredoatlantickým chrbátom, ktorý ju oddeľuje od severamerickej a juhoamerickej platne. Na severe ju od veľkej euázijskej platne a dvoch menších (egéjskej a anatólskej platne) oddeľuje sústava menších hlbokomorských priekop v Stredozemnom mori. Z východnej a juhovýchodnej strany je od arabskej a somálskej platne oddelená Východoafrickým riftovým systémom. Južný okraj hraničí s antarktickou platňou.

Až na severný okraj sú hranice africkej platne tvorené aktívnymi okrajmi tektonických platní, čo má za následok vznik rozsiahlych riftových systémov. Dôležitá je Afarská depresia vo východnej Afrike, miesto stretu troch platní a pravdepodobného výsytu horúcej škvrny.

Severná, konvergentná hranica má za následok vyvrásnenie mladých európskych pohorí (Alpy, Karpaty) - alpínske vrásnenie. Stredozemné more predstavuje posledné zvyšky druhohorného a treťohorného mora Tethys, pomalý posun eurázijskej a anatólskej platne južným a africkej platne severným smerom ho postupne uzatvára.

## Pozri aj
* Zoznam tektonických platní

## Iné projekty

Kategória:Tektonické platne
Kategória:Geografia Afriky
Organizmus

**Organizmus** môže byť:
* usporiadaný celok
* v biológii:
** súbor orgánov (celého) tela, ústrojenstvo, pozri orgán (anatómia)
** živá bytosť, živý jedinec v biologickom zmysle, zastarano ústrojenec, pozri živá bytosť
* vo filozofii: pozri organizmus (filozofia)
* v architektúre: súčasný architektonický smer, pozri organizmus (architektúra)
Organizmus (filozofia)

**Organizmus** je:
*a) biologické indivíduum, ucelený živý systém usporiadaný v čase a priestore, schopný samostatnej existencie vďaka prispôsobovaniu sa prostrediu
*b) každý systém, ktorého organizácia je podobná živému organizmu

Pojem (biologického) organizmu sa profiluje v kritike mechanistických teórií 17. storočia a
18. stor., ktoré opisovali živé telesá podľa modelu fungovania stroja. Proti
tomu vystúpil vitalizmus.

V prípade človeka je z pohľadu informatiky organizmus jeho riadená časť; organizmus tu je teda sústava riadená psychikou.

Podľa Kanta organizmus je celostnosť, ktorej účelovo zamerané správanie vyplýva z toho, že časti organizmu sú vo vzájomných vzťahoch príčiny a účinku. V protiklade k stroju má
organizmus svoje pôsobiace, činné príčiny ako prírodné účely sám v sebe. Tieto prírodné účely nie sú však fakticky dané, lež vystupujú pred nami ako regulatívna idea zmysluplne riadiaca naše poznanie.

Kategória:Filozofický slovník
Biopotravina

**Biopotravina** je potravina vyrábaná bez použitia chemických prostriedkov. Konzumácia biopotravín znižuje chemickú záťaž organizmu. Biopotraviny sú väčšinou drahšie, kvôli vyšším výrobným nákladom na jednotku. 

Biopotraviny sa pestujú na ekofarmách. So škodcami sa bojuje ich prirodzenými biologickými nepriateľmi. 

## Iné projekty

Kategória:Poľnohospodárstvo
Kategória:Potraviny
Veľký kaňon (rozlišovacia stránka)

**Veľký kaňon** môže byť:
*kaňon v Arizone, pozri Veľký kaňon
*národný park okolo tohto kaňonu, pozri Národný park Veľký kaňon
*povrchová dobývka v Slánskych vrchoch, pozri Veľký kaňon (Slánske vrchy)
*časť Gombaseckej jaskyne, pozri Veľký kaňon (Gombasecká jaskyňa)\
*časť Krásnohorskej jaskyne, pozri Veľký kaňon (Krásnohorská jaskyňa)
*Kaňon Verdonu (Gorges de Verdon)
*útvar na Marse, pozri Valles Marineris
*chránené územie na Kryme v Ukrajine, pozri Veľký kaňon (Krym)

## Pozri aj
*Grand Canyon
Grand Canyon

**Grand Canyon** môže byť:
* kaňon:
** Veľký kaňon
** na rieke Fraser v Kanade,  Grand Canyon (Fraser) 
** na rieke Stikine v Kanade,  Grand Canyon (Stikine) 
** na rieke Liard v Kanade,  Grand Canyon (Liard)
** na rieke Tuolomne v USA,  Grand Canyon (Tuolumne) 
** na rieke Yellowstone v USA,  Grand Canyon (Yellowstone)
** v Pensylvánii v USA,  Grand Canyon (Pensylvánia)
** neoficiálne: Snake River Canyon v USA
* Národný park Veľký kaňon (USA)
* film:
** z roku 1949, pozri Grand Canyon (film z roku 1949) 
** z roku 1958, pozri Grand Canyon (film z roku 1958)
** z roku 1991, pozri Grand Canyon (film z roku 1991)
* pieseň od The Magnetic Fields

## Pozri aj
* Veľký kaňon (rozlišovacia stránka)
Relácia

**Relácia** môže byť:
*všeobecne:
**vzťah, pomer objektov, javov, pojmov a podobne
**hlásenie, oznámenie; podanie; podoba správy
*v médiách: vysielanie vôbec alebo základná jednotka programu vysielaného v rozhlase alebo v televízii, pozri relácia (vysielanie)
*v jazykovede: vzťah medzi jazykovými jednotkami, pozri relácia (jazykoveda)
*v logike a filozofii: pozri relácia (filozofia)
*v matematike: 
**podmnožina karteziánskeho súčinu množín, pozri relácia (matematika)
**skrátane binárna relácia
**vo formálnej logike: dvojmiestny alebo viacmiestny predikát, synonymum vzťah, pozri relácia (formálna logika)
*v informatike: 
**v relačnom modeli dvojrozmerná tabuľka na uloženie hodnôt atribútov množiny entít, pozri relačný model
**v interaktívnych a transakčných systémoch jedna elementárna akcia používateľa systému spočívajúca v zadaní požiadavky a prevzatí výsledku, po anglicky session, pozri relácia (session)
**znaková relácia
*v železničnej doprave: dopravný spoj medzi dvoma stanicami, kombinácia dvoch staníc
Emperor (Nórsko)

**Emperor** je nórska black metalová hudobná skupina, ktorá patrí medzi legendy tohoto žánru. Bola založená v roku 1991, rozpustená v roku 2001 a znovu obnovená v rokoch 2006 a 2007 pre niekoľko festivalových vystúpení a krátke turné po USA.

## História
Skupinu založili v roku 1991 Ihsahn (gitara, spev a klávesy) a Samoth (bicie) v Notoddene. Pôvodným basgitaristom bol Mortiis. Po nahratí dema Wrath of the Tyrant sa ku skupine pridáva bubeník Faust a Samoth prechádza na gitaru. Emperor nahrá ešte dve nahrávky, po ktorých odchádza Mortiis, aby sa venoval vlastným projektom. Jeho nástupcom sa stáva Tchort. V lete 1993 nahrá skupina debutový album In the Nightside Eclipse, ktorý vychádza začiatkom nasledujúceho roka. V tom istom roku (1994) sa však traja členovia skupiny dostanú do väzenia: Samoth za vypaľovanie kostolov, Tchort za zneucťovanie hrobov, lúpež a ohrozovanie a Faust za vraždu homosexuála. Zostal iba Ihsahn.

V roku 1996 sa Samoth vracia do Emperoru, spolu s ním prichádzajú aj noví členovia, basgitarista Alver a bubeník Trym. V tejto zostave nahráva skupina druhý album Anthems to the Welkin at Dusk. V roku 1997 sa točí klip k piesni The Loss and the Curse of Reverence. Album Anthems to the Welkin at Dusk sa stáva úspešným, vyhrá niekoľko metalových rebríčkov. Alver odchádza, z Ihsahna sa stane tiež štúdiový basgitarista.

Tretí album Ix Equilibrium vychádza v roku 1999. Samoth a Trym smerovali k death metalu, zatiaľ čo Ihsahn sa chcel venovať progresívnemu extrémnemu metalu. V roku 2000 zakladá Ihsahn svoj bočný projekt, Peccatum. Posledný album Prometheus: The Discipline of Fire & Demise je skladateľsky výhradne Ihsahnovo dielo a vychádza v roku 2001. Po tomto albume sa Emperor rozpadá. Trym a Samoth následne zakladajú death metalovú skupinu Zyklon.

V rokoch 2006 a 2007 odohrala skupina niekoľko koncertov.

## Členovia
* Ihsahn (Vegard Sverre Tveitan) – spev, gitara, basgitara, klávesy (1991 – 2001, 2005)
* Samoth (Tomas Haugen)  gitara – (1991 – 2001, 2005)
* Trym Torson (Kai Mosaker) bicie – (1995 – 2001, 2005)

## Diskografia
### Štúdiové albumy
* *[[In the Nightside Eclipse]]* – (1994)
* *[[Anthems to the Welkin at Dusk]]* – (1997)
* *[[IX Equilibrium]]* – (1999)
* ** – (2001)

### Demá a EP platne
* *[[Wrath of the Tyrant]]* – (1992)
* *[[Emperor (album)|Emperor]]* – 12" EP (1993)
* *[[As the Shadows Rise]]* – 7" EP (1994)
* *[[Reverence]]* – EP (1996)

### Split albumy
* *[[Emperor/Hordanes Land]]* – (1993)
* *[[Thorns vs. Emperor]]* – (1999)
* *[[True Kings of Norway]]* – (2000) – split s Dimmu Borgir, Ancient a Immortal

### Iné
* *[[Emperor / Wrath of the Tyrant]]* – (1998) – kompilácia
* *[[Emperial Live Ceremony]]* – (2000) – VHS
* *[[Scattered Ashes: A Decade Of Emperial Wrath]]* – (2003) – kompilácia

## Externé odkazy

Kategória:Nórske blackmetalové hudobné skupiny
Emperor

**Emperor** môže byť:
* v hudbe:
** nórska blackmetalová skupina, pozri Emperor (Nórsko)
** japonská heavymetalová skupina, pozri Emperor (japonská hudobná skupina)
* parná lokomotíva:
** Emperor (1847 - 1873)
** Emperor (1872 - 1889)
** Emperor (1880 - 1892)

## Pozri aj
*  (počítačová hra)
*  (počítačová hra)
* Emperor Entertainment Group
Racionalizácia

**Racionalizácia** môže byť:
*všeobecne: 
**štruktúrovanie určitej činnosti/niečoho podľa (viac) rozumových kritérií
**rozumová činnosť a rozumné usporiadanie vecí
**rozumové zdôvodnenie
*v psychológii: 
**typ obranného mechanizmu, pozri racionalizácia (psychológia)
**zvýšenie efektivity pracovného postupu na základe zavedenia rozumovo zdôvodnených racionálnych (racionalizačných) opatrení v čiastkových krokoch danej činnosti, pozri racionalizácia práce
*vo výrobe: racionalizácia výroby
Vitae

**Vitae** (-po latinsky) môže byť:
*v biológii: živé bytosti (ako taxón), pozri živá bytosť
*Moravsko-panónske legendy
Osamelí bežci

[thumb|Osamelí bežci v roku [2004: zľava Peter Repka, Ivan Laučík a Ivan Štrpka]]
**Osamelí bežci** bola básnická skupina, ktorú tvorili traja autori slovenskej modernej poézie a prózy – Ivan Laučík, Peter Repka a Ivan Štrpka.

Skupina vznikla v roku 1963 pokusom publikovať v časopise Mladá tvorba svoj manifest. Uverejnili v ňom napokon manifesty dva – prvý pod názvom *[[Návrat anjelov]]* spolu so svojimi básňami v čísle 1/1964 a druhý v čísle 5/1964 pod názvom *[[Prednosti trojnohých slávikov]]*. Ich manifesty boli na tú dobu veľmi provokatívne, keďže odmietali oficiálne hodnoty. Vojnu a komunizmus považovali za abstraktné pojmy pre svoju generáciu, ale taktiež odmietali tvorbu niektorých etablovaných autorov (napr. Andreja Plávku). Odmietali tiež zasahovanie ideológie do literárnej tvorby a protestovali proti vtedajšiemu spoločenskému systému.

Všetci traja autori debutovali v rokoch 1968 – 1969 a svojou originálnou tvorbou sa odlišovali nielen od súdobej slovenskej lyriky, ale dokázali sa odlíšiť i jeden od druhého. Rozvíjali vlastnú básnickú viacvýznamovosť a básne pre nich znamenali možnosť neobmedzeného sebavyjadrenia. Okrem Štrpku sa v období normalizácie odmlčali a znovu začali pôsobiť až koncom 80. rokov (Laučík), resp. začiatkom 90. rokov (Repka).

Kategória:Slovenské literárne kluby
Kategória:Literatúra na Slovensku
Kategória:Slovenský literárny disent
Ján Bocatius

náhľad|Prvá strana textu Bocatiovho diela Hungaridos libri poematum V

**Ján Bocatius** (iné mená: **Ján Bock**, **Ján Bogac**, **Ján Bogas**, **Ján Bogáthy**, **Jan Bok**; * 25. december 1569, Wetschau, Svätá rímska ríša nemeckého národa – † 31. október 1621, Uherský Brod) bol uhorský humanistický básnik nemeckého (resp. lužickosrbského) pôvodu, pedagóg, historik a knihovník, pôsobiaci na území dnešného Slovenska.

## Životopis
Pochádzal z protestantskej obchodníckej rodiny a vzdelanie získaval v Sasku a Drážďanoch, kde sa zoznámil so slovenskými študentmi, a neskôr pokračoval v štúdiu na univerzite vo Wittenbergu. Po ukončení štúdia odišiel na územie dnešného Slovenska, kde pôsobil ako pedagóg, verejný činiteľ a básnik. Ako pedagóg pracoval v Banskej Bystrici, na Spiši a v Prešove. V roku 1599 sa stal rektorom a v roku 1603 richtárom v Košiciach. V roku 1605 sa zapojil do Bočkajovho protihabsburského povstania, počas ktorého podnikal diplomatické cesty a napokon bol zajatý v Nemecku a následne väznený v Prahe. Po oslobodení sa vrátil k svojmu učiteľskému povolaniu a v roku 1619 vstúpil do služieb Gabriela Bethlena, u ktorého pôsobil ako historiograf a knihovník. Zomrel počas jednej zo svojich diplomatických ciest.

Svojou pedagogickou činnosťou nielen pozdvihol kultúrny život v dnešnom východoslovenskom regióne, ale vďaka pokrokovým učebným metódam podľa zásad humanistickej výchovy pre praktický život si získal veľké uznanie najmä v protestantskom školstve. Ako básnik si získal uznanie nielen doma (od panovníka Rudolfa II. dostal titul *poeta laureatus caesareus*), ale i v zahraničí, kde udržiaval čulé písomné styky s českými a nemeckými humanistickými spisovateľmi.

## Tvorba
Okrem svojej knihy uhorských básní písal tiež oslavné, gratulačné a ľúbostné básne, chválospevy, epigramy, lamenty, epitafy, rozlúčkové a smútočné básne - elégie. Písal tiež epické diela, v ktorých sa venoval historickým udalostiam (vojna s Turkami a pod.) alebo oslave miest a osobností. Svoje diela písal v latinčine a nemčine a uverejňoval ich najmä v zbierkach iných autorov. Pod menom svojho nedospelého syna tiež vydal *Otčenáš* v preklade do 25 jazykov.

## Dielo
* 1599 – *Päť kníh uhorských básní (Hungaridos libri poematum)*, prvá kompozične ucelená kniha básní v Uhorsku
* 1605 – *Hungaroteutomachia vel colloquium de bello nunc inter Caesareos et Hungaros excitato.* (Edited in 2014. Bilingual edition.)
* 1611 – *Štvorročie väzenia (Olympias carceraria, andächtige schöne geistliche Lieder in Gefängnis…)*, zbierka nemeckých básní, ktorá bola do polovice 19. storočia takmer neznáma
* 1614 – *Oratio Dominica polyglotta*, vydanie Otčenáša v preklade do 25 jazykov (vyšlo pod menom jeho syna)

## Pocty
* Verejná knižnica Jána Bocatia v Košiciach – premenovaná v roku 1991

## Referencie


Kategória:Uhorskí spisovatelia
Kategória:Uhorskí básnici
Kategória:Uhorskí diplomati
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí diplomati
Ján Filický

**Ján Filický** (Filiczky de Filefalva) (* okolo 1585, Vlková – † 1622, Sárospatak, Maďarsko) bol slovenský humanistický básnik a pedagóg.  

## Životopis

Pochádzal zo schudobnenej zemianskej rodiny Filiczky de Filefalva a vzdelanie získaval v Levoči a Kežmarku. Neskôr študoval na viacerých univerzitách v Nemecku a v Prahe, kde tiež pôsobil ako vychovávateľ detí z bohatých šľachtických rodín. V roku 1617 odišiel ako profesor na kalvínske učilište do Sárospataku, kde o niekoľko rokov neskôr podľahol moru.

## Tvorba
náhľad|300x300bod|Pamatna tabula Jana Filickeho vo Vlkovej. Odhalili Historicky odbor Matice slovenskej a obec Vlkova.
Svoje básne venuje vo väčšine prípadov rôznym osobám (svojim chovancom, básnikom, učiteľom, rektorom nemeckých univerzít a pod.), no mnohé tiež obsahujú anekdoty a zvieracie bájky, ostrú satiru až karikatúru, zobrazujúcu kritiku ľudských nerozumností od hlúposti cez opilstvo až po národnostnú intoleranciu. Počas niekoľkoročného pobytu v zahraničí bol okolím oceňovaný práve pre svoju básnickú tvorbu. Už jeho súčasníci ho nazývali uhorský Ovídius po slávnom rímskom poetovi a taktiež mu udelili prestížny titul *poeta laureatus*. 

## Báseň ''Ad Sphettium''
Veľkú pozornosť púta Filického báseň *Ad Sphettium* (Posmeškárovi). V tejto latinskej básni Filický bránil slovenský národ pred urážkami poukázaním na vojenské hrdinstvá a odvahu Slovákov. Filický oslávil nielen dávnu slávu, ale aj dobové činy a porovnával Slovákov s okolitými národmi. V dobovej slovenskej literatúre išlo o výnimočný jav. Báseň je hodnotená ako jeden z prvých prejavov slovenskej národnej identity a taktiež ako jedna z najstarších básnických obrán Slovákov.

## Dielo
*1604 – *Xenia natalitia*
*1609 – *Primitiae poeticae*
*1612 – *Domino Johanni, comiti palatino Rheni*
*1614 – *Dve knihy básní (Carminum libri duo)*

## Referencie

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Úmrtia v 1622
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Osobnosti z Vlkovej
Peter Repka

**Peter Repka** (* 14. január 1944, Bratislava) je slovenský básnik, prozaik, dramatik, publicista a člen skupiny Osamelí bežci.

## Životopis
Vzdelanie získal na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave. V roku 1970 emigroval do Nemecka, kde dodnes žije a pracuje v Offenbachu nad Mohanom v oblasti obchodu.

## Tvorba
Prvé diela publikoval v roku 1962 v časopise Mladá tvorba, o rok neskôr debutoval v almanachu mladých autorov *[[Dúfam, že nevyrušujem, Eva…]]*, no samostatne knižne debutoval až v roku 1969 básnickou zbierkou *[[Sliepka v katedrále]]*. Vyjadrovala autorove pocity straty a dezilúzie pri prechode z detstva do dospelosti a pocity životných strát.

## Bibliografia
### Poézia
**Pôvodné zbierky:**
* *Sliepka v katedrále* (1969)
* *Že-lez-ni-ce* (1992)
* *Priateľka púšť* (1996)
* *Karneval v kláštore* (2002)
* *Relikvie anjelov* (2006)
* *Slabičné* (2014)
* *Spev* (2019)
**Súborné zbierky:**
* *Básne* (2005)
**Preložené zbierky:**
* *Ei-sen-bah-nen* (1993)
* *Die dreibeinige Nachtigall: Eine Auswahl von Gedichten der Einsamen Läufer* (1994) – s Ivanom Štrpkom a Ivanom Laučíkom

### Próza
* *Vstaň a choď* (1970)
* *Pohybliví v pohyblivom* (2007) – s Ivanom Štrpkom a Ivanom Laučíkom
* *Pohybliví nehoria* (2009) – s Ivanom Štrpkom a Ivanom Laučíkom
* *Chvála zápisníku* (2011)
* *Spätné zrkadlo* (2012)
* *Poker s kockami ľadu* (2014) – s Ivanom Štrpkom a Ivanom Laučíkom

### Dráma
* *Will Shakespeare* (1972)
* *Edko Letko* (1972)

Kategória:Narodenia v 1944
Kategória:Absolventi Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí dramatici
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Biota

**Biota** môže byť:
*v ekológii: súbor všetkých živých organizmov v určitom priestore/určitej oblasti, pozri biota (ekológia)
*v taxonómii: úplne prvý taxón (spravidla „naddoména“), taxonomické označenie pre všetky živé organizmy, pozri živá bytosť a systém živej prírody
*tuja východná (druh okrasného stromu)
*obec v Španielsku v provincii Zaragoza, pozri Biota (Zaragoza)

## Pozri aj
*Biota Holdings, austrálska biotechnologická firma
Augustín Doležal

**Augustín Doležal** (* 27. marec 1737, Skalica – † 21. marec 1802, Sučany) bol slovenský básnik, evanjelický kňaz a učiteľ.

## Rodina
* otec: Ján Doležal
* matka: Alžbeta rod. Mandelíková

## Životopis
Narodil sa v meštiansko-remeselníckej rodine ( 27. marca 1737 ) a vzdelanie získaval v Necpaloch, Kremnici, Poprade, Banskej Bystrici, Modre, Bratislave a niekoľko rokov študoval tiež na nemeckej univerzite v Altdorfe (od roku 1760). V roku 1762 pôsobil ako rektor v Necpaloch, v roku 1767 bol evanjelickým kazateľom v Hybiach a v roku 1783 v Sučanoch.

## Tvorba
Literárne začal  pôsobiť v Altdorfe, pod vplyvom osvietenských racionalistických prúdov.
Venoval sa písaniu príležitostných latinských básní, rozlúčkových veršov a slávnostných rečí, ale taktiež publikoval články v časopise *[[Staré noviny literního umění]]*. Jeho diela majú často náboženský charakter a venuje sa v nich pálčivým témam súvekej teológie (dobro a zlo vo svete, viera a nevera, božia láskavosť a trest za hriech, nerovnosť muža a ženy a iné). Jeho tvorba mala dať ľuďom niečo náročnejšie na uvažovanie, než len náboženské piesne a modlitby. Svojim dielom však najmä vyzdvihol osobnú slobodu i tvorivé úsilie o zlepšovanie podmienok ľudského života a tiež vyzdvihol mnohé problémy osvietenského človeka.

## Dielo
* 1781 – *Veselost rolí boží hybské pod rakouským skřivánkem*, oslavná báseň pri príležitosti vydania Tolerančného patentu
* 1791 – *Pamětná celému světu tragoedia*, veršovaná náboženská rozprava o Adamovi a Eve a ich synovi; vo svojej dobe bolo najväčšou tlačou vydanou veršovanou skladbou

## Literatúra
* Slovenský biografický slovník

## Externé odkazy
* 
* Záznam o narodení a krste v matrike - farnosť Skalica

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Osobnosti zo Skalice
Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Samo Vozár

náhľad|Pamätná tabuľa slovenského básnika Sama Vozára v Rimavskej Sobote
**Samo Vozár** (podľa matričných záznamov **Vozárik**, písal sa tiež **Vozáry**) (* 3. apríl 1823, Hrachovo – † 5. december 1850, Hrachovo) bol slovenský básnik, publicista a prekladateľ.

## Životopis

Narodil sa v rodine farbiara a vzdelanie získaval v Hrachove, Rožňave, na lýceu v Levoči a od roku 1841 na lýceu v Bratislave, kde sa stal tiež členom a funkcionárom Ústavu reči a literatúry československej. V roku 1843 sa vrátil domov, no už nasledujúci rok sa vrátil do Bratislavy, aby mohol pomáhať Ľudovítovi Štúrovi. V roku 1848 bol počas revolúcie krátko uväznený (spolu s Jánom Franciscim-Rimavským, Štefanom Markom Daxnerom a inými) a po revolúcii začal pracovať ako slúžny, neskôr bol stoličným prísažným v Rimavskej Sobote. Zomrel pravdepodobne násilnou smrťou za dosiaľ nevyjasnených okolností (predpokladá sa, že ho ako *[[Panslavizmus|pansláva]]* prepadli a zbili maďarskí nacionalisti).

## Tvorba

Prvé básne začal písať počas štúdií na bratislavskom lýceu. Písal najprv v češtine, po zavedení štúrovskej slovenčiny (1843) sa stal jej prvým používateľom. Jeho tvorba bola poznačená subjektivizmom, lyrickosťou a metaforickosťou, čím sa odlišovala od súvekej štúrovskej tvorby, ale sú pre ňu tiež typické motívy melanchólie, pesimizmu a nihilizmu, pričom napr. samovraždu považuje za slobodnú voľbu človeka. Písal básnické cykly, lyricko-epické útvary a veršované drámy, v ktorých sa venoval opisom hlbín ľudského vnútra, no taktiež sa utápal v osobných žiaľoch a bôľoch. Vo svojej tvorbe používal v tej dobe nezvyčajné žánrové útvary, ako napr. sonet, ktorý sa v tom období takmer nepoužíval. Okrem poézie sa venoval tiež publicistike, kde obhajoval a bránil štúrovskú slovenčinu, rozvíjal slovanskú myšlienku, ale tiež kriticky komentoval domáce spoločenské pomery. Okrem vlastnej tvorby sa venoval tiež prekladom z anglickej (William Shakespeare), nemeckej (Johann Wolfgang Goethe), ruskej (Alexander Sergejevič Puškin) a poľskej (Adam Mickiewicz) literatúry. Celá jeho tvorba zostala okrem brožúry len v rukopisnej podobe, tlačou vyšla až v rokoch 1966 – 1967.

## Dielo

*1843 / 1944 – *Akžeby srdce*, cyklus 18 sonetov
*1845 – *Ukojenie tôní*, cyklická báseň zložená zo 64 sonetov, inšpirovaná smrťou matky
*1851 – *Hlas od Taťjer*, polemický spis (tlačou vyšlo ako brožúra až posmrtne)
**Zomrela Zenda, mladá nevesta*, báseň
**Slamený domček, biela izbička*, báseň

## Literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* Texty diel Sama Vozára na webe Zlatý fond denníka SME

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Osobnosti z Hrachova
Ján Ondruš

**Ján Ondruš**, vlastným menom *Ján Ondrus*, iný pseudonym *Ján Bábik* (* 11. marec 1932, Nová Vieska – † 7. november 2000, Stupava) bol slovenský básnik a prekladateľ.

## Životopis
Narodil sa v rodine úradníka ako Ján Ondrus a vzdelanie získaval v Novej Vieske, Nových Zámkoch a v Nitre, kde v rokoch 19481951 študoval na Pedagogickom gymnáziu. Neskôr pokračoval v štúdiu na Vysokej škole politických a hospodárskych vied (zo zdravotných dôvodov nedokončil). Pracoval ako účtovník v Uhoľných baniach v Novákoch, neskôr vo viacerých knižniciach (Trnava, Modrý Kameň a inde), od 1958 organizačný pracovník v Divadla Jozefa Gregora Tajovského v Banskej Bystrici. Po vážnom zhoršení zdravotného stavu bol od roku 1961 v invalidnom dôchodku. Neskôr žil v domove dôchodcov v Stupave, kde v roku 2000 aj zomrel.
[vpravo|thumb|Hrob Jána Ondruša na [Cintorín Slávičie údolie|Slávičom údolí]]
Je jedným z najvýraznejších reprezentantov modernej slovenskej poézie, ktorého básnická imaginácie dosahuje vrcholy metafyzickej symboliky, zaradil sa k básnikov – konkretistom z okruhu tzv. trnavskej skupiny, ktorá programovo uprednostňovala dominantnosť konkrétnej metafory pri poetickom zobrazovaní reality. V rukopise zanechal zbierku básní *Dobré ráno každé ráno* a verše pre deti ' Kreslím koňo koňaté*. Autor prekladu pézie Vaska Popu *Večne neviditeľná* ([[1966]]).


== Tvorba ==

Prvé diela publikoval v roku [[1956]] v časopise [[Mladá tvorba]], knižne debutoval až v roku [[1965]] zbierkou básní *Šialený mesiac*. Jeho poézia je založená na analýze vnútorných stavov a rozporov a nadväzuje na tradície [[surrealizmus|surrealizmu]]. Vo svojich dielach píše o vnútorných pocitoch, o protichodných stavoch bytia (život a smrť), o vzťahoch človeka ku skutočnosti, ale tiež sa zameriava na písanie satirickej poézie a pokúšal sa i o písanie knihy pre deti, ktorá vyšla až v roku 2020.

== Dielo ==
=== Básnické zbierky ===

* [[1965]] – *Šialený mesiac*
* [[1968]] – *Posunok s kvetom*
* [[1968]] – *V stave žlče*
* [[1970]] – *Kľak*
* [[1972]] – *Mužské korenie*
* [[1984]] – *Vajíčko*, „zrekonštruovaný“ debut (pôvodne mu ho vydavateľstvo [[Mladé letá (vydavateľstvo)|Mladé letá]] vrátilo)
* [[1996]] – *Prehĺtanie vlasu*
* [[1997]] – *Ovca vo vlčej koži
* 2020 – *Kreslím koňo koňaté*

### Výbery
* 1982 – *Pamäť* (zostavovateľ Štefan Strážay)

## Externé odkazy
* Plné texty diel J. Ondruša

Kategória:Osobnosti z Novej Viesky
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Laureáti Ceny Ivana Kraska
CAQ

**CAQ** môže byť:
*Computer-aided quality
*Québec acceptance certificate
*Computer aided qualificatons
Freistadt

**Freistadt** môže byť:
* nemecký názov mesta na slovensku, pozri Hlohovec
* rakúske mesto, pozri Freistadt (Rakúsko)
* okres v rakúsku, pozri Freistadt (okres)
Rabulistika

**Rabulistika** (z lat. rabire - vyčíňať) je „umenie“ "mať pravdu" pri veci, ktorá je obsahovo nečestná a nemožno ju obhájiť, čiže prekrucovanie slova/pravdy. Osoba, ktorá takto pravdu prekrucuje, sa nazýva rabulista. Slovo sa používa najmä v politike a práve.

V širšom zmysle sa ako rabulistika označujú prázdne reči, frázy, mnohovravnosť.

Kategória:Rétorika
Belo Kapolka

**Belo Kapolka**, vlastným menom *Vojtech Kapolka* (* 22. apríl 1935, Hostie – † 18. apríl 1994, Vysoké Tatry) bol slovenský spisovateľ, chatár, nosič a horolezec pôsobiaci vo Vysokých Tatrách.

## Životopis
Pochádzal z učiteľskej rodiny a vzdelanie získaval v Brne na Vojenskej akadémii. Detstvo prežil v Podolínci. Vystriedal mnoho zamestnaní. Bol záhradnícky pomocník, drevorubač, tesár, plavčík, továrenský robotník. V roku 1958 prišiel do Vysokých Tatier. Začal ako nosič na Téryho chate, potom chatárčil v Chate pod Rysmi, na Zbojníckej chate a napokon na Téryho chate, ktorú rekonštruoval v rokoch 19831984. Od mlada sa zaujímal o literatúru, pokúšal sa literárne spracovať svoje predstavy a zážitky. Najprv do krátkych reportáží v periodickej tlači, neskôr ako autor noviel a knižiek. V nich predovšetkým písal o živote v horách, o ľudských osudoch tragédiách i víťazstvách človeka nad prírodou. Tragicky zahynul na Hrebienku, keď sa nešťastnou náhodou cestou z Hrebienka postrelil do nohy a vykrvácal.

## Tvorba
Prvé literárne diela začal uverejňovať už na začiatku 60. rokov 20. storočia, knižne  v roku 1967 zbierkou poviedok *Kanadské smreky*. Venoval sa písaniu najmä krátkych prozaických útvarov (beletrizované reportáže, úvahové črty, poviedky), pričom čerpal z prostredia Vysokých Tatier, v ktorých roky žil. Okrem opisov tatranskej prírody sa zaoberal i stvárnením života ľudí, ktorí sa v horách pohybovali, zdôrazňuje potrebu domova a rodinnej harmónie. Jeho diela majú pútavé dejové zápletky i rozuzlenia a nechýba v nich dramatickosť, snaží sa o zbúranie mýtov o horských nosičoch, ale tiež sa vyjadruje k problematike turistiky, zimných športov a problémom tatranského regiónu. Nevyhýba sa ani vzťahom a konfliktom medzi rodičmi a deťmi, zobrazovaniu sveta detí a mladých ľudí, ich problémom a špecifikám, ktoré na nich kladie život v horskom prostredí.

## Dielo
### Diela pre dospelých

*1968 – *Strecha*, vyd. Smena, Bratislava
*1974 - *Chodníky bez značiek*, vyd. Smena, Bratislava
*1978 – *Sivá hmla kryje sýteho sysľa*, vyd. Smena, Bratislava
*1967 – *Kanadské smreky*, vyd. Smena, Bratislava 
*1994 - *Človečina v Tatrách*, vyd. Matica slovenská, Martin
*1995 – *Kapolkov chodník*, súbor nepublikovaných esejí a úvah (vyšlo posmrtne, zostavili Drahoslav Machala a Dušan Mikolaj) vyd. Spolok slovenských spisovateľov, Bratislava 
### Diela pre deti a mládež
*1984 – *Mesiac nad Prostredným hrotom* (sfilmované ako 6-dielny televízny seriál "Chlapec a pes" (1989, režisér Ľubomír Fifik)), vyd. Mladé letá, Bratislava

## Referencie


Kategória:Osobnosti z Hostia
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí horolezci
Kategória:Osobnosti Vysokých Tatier
Kategória:Laureáti Ceny Ivana Kraska