Focke-Wulf Ta 183

náhľad|Model Focke-Wulf Ta 183 Design II

**Focke-Wulf Ta 183 ''Huckebein*** bol projekt [[nacistické Nemecko|nemeckej]] [[prúdový motor|prúdovej]] [[stíhačka|stíhačky]] z obdobia [[druhá svetová vojna|druhej svetovej vojny]]. Mal sa stať nasledovníkom stíhačky [[Messerschmitt Me 262|Me 262]] a iných prúdových lietadiel. Vývoj sa do konca vojny nedostal ďalej, ako k testom vo [[aerodynamický tunel|aerodynamických tuneloch]], ale po vojne bol na základe tohto návrhu postavený stroj [[FMA Pulqui II]]. 

== Vznik a vývoj ==
=== Pozadie návrhu ===
Začiatkom roku 1945 sa [[RLM]] ([[Reichsluftfahrtministerium]] – Ríšske ministerstvo letectva) dostalo do kontaktu so spojeneckými návrhmi prúdových lietadiel. Museli čeliť strojom [[Gloster Meteor]] a tak (konečne) zastavili vývoj [[bombardovacie lietadlo|bombardérov]] a stíhacích bombardérov a pokračovalo sa len v návrhoch prúdových stíhačiek, ktoré by nahradili [[Messerschmitt Me 262|Me 262]] a [[He 162]].

Výsledkom bola séria návrhov pokročilých lietadiel so šípovitými krídlami pre lepšie vlastnosti pri nadzvukovom lete, niektorí inžinieri navrhli bezchvostové nadzvukové lietadlá (ale nevedeli, že bezchvostové lietadlá mali pri [[rýchlosť zvuku|nadzvukovej]] rýchlosti veľké problémy – to sa ukázalo pri stroji [[X-4 Bantam]]), iní navrhli dokonca lietajúce krídla či [[ornitoptéra|ornitoptéry]]. Najväčšiu šancu z nich mal návrh profesora [[Kurt Tank|Kurta Tanka]] pod označením „Huckebein“ (posmievačik, komik, ktorý robí druhým zle), taktiež bol známy ako *Projekt V* (niektoré pramene uvádzajú Projekt VI), vo firme [[Focke-Wulf]] bol označovaný ako Návrh II.

== Vývoj prototypu ==
Vývoj stroja Fw Ta 183 sa začal začiatkom roku 1942 ako projekt V/ VI, keď inžinier [[Hans Multhopp]] zhromaždil tím a začal navrhovať novú stíhačku založenú na štúdiách prúdových stíhačiek firmy [[Focke-Wulf]]. Multhopp pochopil, že tieto stroje nemali šancu uspieť preto, lebo neboli schopné prekonať zvukovú bariéru. Plánovalo sa použiť vylepšené prúdové motory Heinkel HeS 011, hoci prvé [[prototyp]]y mali byť poháňané ešte iba motormi [[Junkers Jumo 004|Junkers Jumo 004B]]. Uvažovalo sa tiež o použití pomocných štartovacích [[raketový motor|raketových motorov]] umiestnených pod krídlami s časom horenia 200 sekúnd. Krídla mali mať šípovitosť 40° a mali byť namontované v strede trupu, dosť ďaleko oproti iným návrhom.

Pôvodný návrh počítal s použitím chvosta tvaru T s hlavným vertikálnym stabilizátorom a zdanlivo poddimenzovaným horizontálnym stabilizátorom. Vertikálny chvost mal šípovitosť 60° a horizontálne plochy mali tvar písmena V. Projekt však sprevádzali mnohé problémy, najmä so stabilitou. Z tohto dôvodu sa začala práca sústreďovať na iné projekty. Hoci RLM projekt zastavilo, neskôr v ňom nariadila pokračovať. 

Ta 183 mal krátky trup, otvor, ktorým prúdil vzduch do motora, bol v nose lietadla a prechádzal popod kokpit do motora. Kokpit bol pretlakový a mal tvar sklenenej bubliny, čo dávalo [[pilot]]ovi výborný rozhľad. Hlavnú výzbroj mali tvoriť 4 kanóny [[MK 108]] kalibru  umiestnené okolo nasávacieho otvora v nose. Stroj mohol taktiež niesť  [[letecká bomba|bômb]].

Multhoppov tím predstavil druhú verziu, Návrh III a upravený Návrh II. Upravený Návrh II mal trochu iný tvar krídel a upravený podvozok, takže rozdiely neboli veľké. Návrh III mal šípovitosť krídel 32° a kokpit s krídlami boli posunuté viac dozadu. Došlo taktiež k úpravám chvosta. Táto verzia vyzerala „konvenčnejšie“, ale vyzerala tučne, pretože bola krátka.

Druhý z týchto návrhov bol oficiálne objednaný pre ďalšie skúšky velením [[Luftwaffe]] koncom roku 1944. 28. februára 1945 nakoniec vybrali z viacerých projektov prepadových stíhačiek stroj [[Junkers EF128]], tím firmy Focke-Wulf skončil v súťaži druhý. Nakoniec však v priebehu posledných dvoch týždňov vojny komisia v [[Bad Eilsen]] zmenila názor a potvrdila, že *Huckebein'' bol predsa len lepšou konštrukciou. Tankovi okamžite prikázali aby pripravil výrobu. Plánované výkony stroja boli /h rýchlosť v 7 000 metroch. Predpokladaná výroba mala byť 300 lietadiel mesačne, pričom na každé lietadlo by bolo potrebných 2 500 hodín práce.

Bolo postavených 16 prototypov, skúšali sa rôzne tvary chvostov. Z testovacích strojov mali byť V1 až V3 poháňané motorom Jumo 004B, až kým by neprišla zásielka motorov HeS 011. Ta 183 V4 až V14 boli prototypy nultej série a V15 a V16 boli používané pre statické testy. Prvý let sa mal konať v máji roku 1945, ale 8. apríla obsadili továreň Briti. Viac-menej, do konca vojny sa nezačalo so stavbou ani jedného prototypu.

## Vplyv
Niektoré zdroje uvádzajú, že známy sovietsky stroj, MiG-15 bol minimálne inšpirovaná Ta 183, pretože sovieti sa zmocnili plánov prototypu Ta 183. MiG-15 má len povrchové podobnosti s Ta 183, má rozdielnu stavbu, detaily a rozmery. Podobné majú chvostové plochy, kokpit, otvor v nose a zbrane okolo neho, ale to bolo v tej dobe bežné (podobne vyzerali aj americké F-84, francúzske Dassault Ouragan a Mystère alebo švédsky SAAB Tunnan). Detailný popis vývoja stíhačky MiG-15 bol publikovaná ruským historikom Jefimom Gordonom, ktorý vyvracia akékoľvek spojenia s Ta 183 a ukazuje, že Ta MiG-15 bol úplne iný návrh. MiG-15 mal šípovité krídla preto, lebo sovietski konštruktéri sa chceli odlíšiť od západných návrhov. Tieto návrhy vychádzali z „viac domáceho“ vývoja stíhačky MiG I-270 (ktorá bola vyrobená podľa plánov stíhačky Me 263).

Po vojne Kurt Tank, ktorý bol v exile v Argentíne, pokračoval v projekte Ta 183 pod názvom Iae Pulqui II. Táto verzia mala z neznámych dôvodov krídla namontované viac hore, čo viedlo k problémom pri lete v strmom uhle. Tieto problémy boli riešiteľné a tak sa plánovala upravená verzia, ktorá mala problémy vyriešiť. Viac-menej, finančná kríza v roku 1953 a pád Juana Peróna v roku 1955 znamenali definitívny koniec.

Po konci vojny bol Multhopp v rámci operácie Paperclip prevezený do USA, kde pokračoval vo vývoji lietadiel. Výsledkom jeho snahy boli stroje F-86 a F-84, oba so šípovitými krídlami. Ďalšie lietadlo ovplyvnené stojom Ta 183 bol SAAB Tunnan. Inžinieri zo SAABu dostali nemeckú dokumentáciu o šípovitých krídlach vďaka Švajčiarom. To znamenalo začiatok vývoja vynikajúceho švédskeho lietadla Tunnan, ktoré slúžilo až do 70. rokov.

## Špecifikácia (pôvodný návrh Ta 183)

### Technické údaje
* Posádka: 1
* Dĺžka: 
* Rozpätie: 
* Nosná plocha: 
* Prázdna hmotnosť: 
* Pohotovostná hmotnosť: 
* Pohonná jednotka: 1× prúdový motor Heinkel HeS 011, 15,6 kN

### Výkony
* Maximálna rýchlosť: /h
* Dostup: 
* Stúpavosť: /s
* Plošné zaťaženie: /m2
* Pomer výkon/hmotnosť: 0,37

### Výzbroj
* 4×  kanón MK 108
*  bômb

## Iné projekty

## Zdroj

Ta 183
Kategória:Nemecké experimentálne lietadlá
Kategória:Nemecké stíhacie lietadlá
Kategória:Prototypy nemeckých lietadiel