open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raslavická brázda

**Raslavická brázda** je geomorfologickou časťou Ondavskej vrchoviny. Leží na území okresov Bardejov a Svidník.

## Polohopis
Brázda sa nachádza v juhozápadnej časti Ondavskej vrchoviny a zaberá pás územia od Bardejova po Giraltovce. Juhovýchodným okrajom preteká rieka Topľa, kde odteká voda z tejto oblasti potokom Topoľa a Koprivnička, severozápadnú časť odvodňuje Šibská voda a jej prítoky Kľušovský a Richvaldský potok. Strednú časť odvodňuje rieka Sekčov a jej prítok Hrabovec, smerujúce do Torysy. Raslavická brázda má nepravidelný tvar, pretiahnutý v severozápado-juhovýchodnom smere. V rámci Ondavskej vrchoviny je lemovaná len vlastným územím, na západe susedí s pohorím Čergov.

Na území brázdy leží množstvo obcí, medzi nimi od severovýchodu Richvald, Hervartov, Hertník, Bartošovce, Raslavice a Koprivnica v okrese Bardejov a Kuková, Giraltovce a Kračúnovce v okrese Svidník v Prešovskom kraji. Juhovýchodnou časťou prechádza cesta I/21 z Prešova do Svidníka, strednou časťou cesta II/545 spájajúca Prešov a Bardejov. Na tieto dve dopravné tepny sa pripájajú cesty III. triedy, ktoré obsluhujú tunajšie sídla. Taktiež strednou časťou prechádza aj železničná trať Prešov – Bardejov.

## Chránené územia
Na území Raslavickej brázdy sa nenachádza žiadne osobitne chránené územie. 

## Turizmus
V tejto časti Ondavskej vrchoviny nie sú významné turistické lokality, no územím vedie Cesta hrdinov SNP a niekoľko miestnych značených turistických chodníkov. Oblasť je vhodná na nenáročnú pešiu a cykloturistiku.

## Referencie

## Pozri aj
* Ondavská vrchovina
* Zoznam brázd na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Ondavská vrchovina
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
M119

**M119** je ľahká poľná húfnica kalibru  vyvinutá pre americkú armádu. Ide o upravenú verziu britskej húfnice L119. Túto zbraň vybrala americká armáda pre výsadkové, horské a ľahké pešie jednotky. Kontrakt zahŕňal dodávku 150 húfnic zo Spojeného kráľovstva a ďalšie húfnice boli licenčne vyrábané v USA. Americká armáda získala 540 (podľa iných zdrojov až 821) týchto húfnic. Výroba sa začala v roku 1989.

M119 nahradila v americkej armáde 105 mm húfnicu M102, ktorá bola zavedená ešte počas vojny vo Vietname. Americká armáda nasadila húfnicu M119 prvýkrát počas vojny v Perzskom zálive v roku 1991. Neskôr túto húfnicu použila americká armáda aj počas vojny v Afganistane. Postupom času boli americké húfnice M119 modernizované na štandardy M119A2 a M119A3.

## Popis

Táto húfnica môže využívať akúkoľvek konvenčnú delostreleckú muníciu NATO kalibru 105 mm, vrátane raketových nábojov. Maximálna rýchlosť streľby je 8 nábojov za minútu po dobu 3 minút. Udržateľná rýchlosť streľby je 3 náboje za minútu po dobu 30 minút. Tento delostrelecký systém bežne obsluhuje 6-členná posádka, ale v prípade núdze to zvládnu aj 4 ľudia.

Húfnica M119 je zvyčajne ťahaná vozidlom M1097 alebo M1152 HMMWV. Môže byť ľahko prepravovaná aj pomocou helikoptéry Blackhawk alebo Chinook, prípadne vojenským dopravným lietadlom, z ktorého môže byť zhodená na padáku.

Podľa moderných štandardov nie je palebná sila a dosah tejto húfnice príliš pôsobivý. K jej hlavným výhodám však nesporne patrí nízka hmotnosť, mobilita a rýchla streľba.

## Varianty
[thumb|M119 prepravovaná vrtuľníkom [Sikorsky UH-60 Black Hawk|Blackhawk]]
**M119A1** je modernizovaný variant, ktorý disponuje niekoľkými drobnými vylepšeniami. Medzi ne patrí systém riadenia paľby a údržba. Na zvýšenie doletu bol pre húfnice M119A1 vyvinutý vysokovýbušný raketový náboj M913, ktorý bol zavedený začiatkom 90. rokov 20. storočia. Táto munícia môže zasiahnuť ciele až na vzdialenosť . To je viac ako 70% nárast dosahu oproti štandardnému  vysokovýbušnému náboju M1. 

**M119A2** je ďalšia vylepšená verzia vybavená novým zameriavacím systémom. Okolo roku 2011 bol pre túto húfnicu zavedený nový vysoko výbušný náboj M1130A1 s dosahom . Ten nahradil 4 rôzne typy existujúcej munície, čím sa zvýšila účinnosť v boji a zjednodušil sa logistický reťazec.

**M119A3** je najnovšia verzia s digitálnym systémom riadenia paľby a navigačným systémom vlastnej polohy. Táto húfnica bola zaradená do služby v roku 2013.

## Používatelia

*  Saudská Arábia
*  Spojené štáty americké
*  Ukrajina

## Referencie

Kategória:Delostrelectvo kalibru 105 mm
Kategória:Húfnice
Na streche

***Na streche*** je televízna relácia, ktorú vysielala TV Markíza v rokoch 2003 – 2010. Reláciu moderovala Oľga Záblacká, ktorá sa podieľala na relácii aj autorsky.

Ide o lifestylový magazín, ktorého súčasťou bola talkshow v prvej časti a reportáž v druhej. Prinášala novinky zo sveta slovenského šoubiznisu a života známych osobností, pričom bola prezentovaná ako „nebulvárna“. Témou talkshow boli novinky hostí v rámci ich profesie. Hosťami boli i také osobnosti, ktoré si súkromie úzkostlivo strážia. Dokrútky boli postavené na návštevách domácností niektorého z prominentov.

Súčasťou relácie bola rubrika Kačica týždňa, v ktorej moderátorka vyvracala výmysly novinárov o známych osobnostiach.

Je to vôbec prvá talkshow na svete, ktorá hostila svojich hostí reálne na streche budovy a nie v štúdiu. Natáčalo sa na streche v centre starej Bratislavy.

Relácia patrila dlhé roky k úspešným pôvodným formátom televízie Markíza, na ktorej obrazovkách figurovala niekoľko rokov pod taktovkou dramaturgičky Gabriely Drobovej v spolupráci s režisérom Petrom Balážom.

V sobotňajšom slote patrila medzi najstabilnejšie a najvýkonnejšie tituly s podielmi siahajúcimi často na 40 percentné hodnoty. V snahe využiť popularitu si Markíza dokonca dovolila reláciu predĺžiť, kedy sa namiesto polhodinového slotu ocitla v 50-minútovom.

Ku koncu sa televízia rozhodla reláciu presunúť na stanicu TV Doma, krátko na to však bola zrušená.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Televízne relácie TV Markíza
Kategória:Talk show
Stará fontána na ulici Angel Kănčev

**Stará fontána na ulici Angel Kănčev** (), alebo len **Stará fontána** () je kašna z polovice 19. storočia, ktorá sa nachádza v meste Triavna v Gabrovskej oblasti v severnom Bulharsku.

Stavba má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu 

## Dejiny
Fontána bola postavená v roku 1851. Fontána bola postavená z iniciatívy vplyvného trevnenského čorbadžiju (titul udeľovaný v 18. a 19. storočí najzámožnejším bulharským obrodeneckým dejateľom v obci) Nikolu Čuškova. V roku 1967 stavba získala štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu V roku 1975 a v roku 2008 prebehli na fontáne reštauračné práce.

## Charakteristika
Autorom stavby je Boňu Čuškov, brat iniciátora výstavby.

Na prednej fasáde fontány sa nachádza staviteľský nápis v znení: „*Cia češma sogradi Nikola Čuškoolu Boňu Čuškoolu v leto 1851 mcă iul 24“* (doslovne: „*Túto fontánu postavil Nikola Čuškoolu Boňu Čuškoolu v lete 1851 mesiac júl 24“*).

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu, 

Rok vyhlásenia: 1967

Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská hodnota stavby

## Galéria

OldFountainOnAngelKanchevStreet002.jpg|celkový pohľad na hlavnú fasádu fontány
OldFountainOnAngelKanchevStreet003.jpg|detailný pohľad na hlavnú fasádu
OldFountainOnAngelKanchevStreet004.jpg|detailný pohľad na staviteľský nápis
OldFountainOnAngelKanchevStreet005.jpg|detailný pohľad na nádržku fontány


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Triavne
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Fontány v Bulharsku
Kategória:Architektúra z 1851
Bodliak lopúchovitý pravý

**Bodliak lopúchovitý pravý** () je trváca vlhkomilná bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jeho prirodzený areál sa rozprestiera od Španielska cez strednú a juhovýchodnú Európu až po Ukrajinu.

## Opis
Bodliak lopúchovitý pravý je trváca vlhkomilná bylina vysoká 60 až 200 cm. Byľ je priama, hore je krátko rozkonárená, lysá alebo roztratene pavučinato chlpatá, po celej dĺžke až pod úbory mäkko ostnitá a úzko laločnato krídlatá. 

Prízemné listy sú v obryse kopijovité a zúžené do krídlatej listovej stopky. Ružicové a tiež spodné byľové listy sú perovito dielne so 4 až 6 pármi laločnatých dielov. Horné listy sú nedelené a sú nepravidelne zúbkaté s ostňami do 2 mm. Na líci sú holé, na rube sivozelené, na strednej žile s mnohobunkovými chlpmi.

Purpurové, zriedka biele kvety sú usporiadané v súkvetí, ktorým je rúrkokvetý úbor. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné, päťpočetné, dlhé 14 až 16 mm. Tyčiniek býva zvyčajne päť, s peľnicami zrastenými do rúrky okolo čnelky. Kalich je voľný, trváci, premenený na chocholec s nedelenými štetinkami, dlhý 8 až 12 mm, slúžiaci na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je hladká nažka veľká 3 až 4 mm. Zákrov tvoria škridlicovité, na hornej tretine esovito prehnuté listene, ktoré  sú dole jemne brvito pílkovité, s ostníkom do 2,5 mm. Pologuľovité sediace úbory s priemerom 15 až 35 mm sú nakopené po 2 až 3 na konci krátkych konárov.

## Rozšírenie
Bodliak lopúchovitý pravý sa prirodzene vyskytuje od Španielska cez strednú a juhovýchodnú Európu až po Ukrajinu. Na Slovensku rastie roztrúsene v hornatých oblastiach na celom území.

## Ekológia
Bodliak lopúchovitý pravý obsadzuje vhodné stanovištia v podhorskom až v subalpínskom stupni. Rastie v pobrežných krovinách, riečnych údoliach, horských nivách a vo vlhkých lesoch. Vyhovujú mu vlhké až mokré, výživné, zásadité, humózne, hlinitopiesočnaté pôdy. Kvitne od júla do septembra. 

## Galéria

Carduus personata ENBLA01.jpg | Listy v detaile.
Carduus personata Sturm11.jpg | Ilustrácia.

  
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
lopúchovitý pravý
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi 
Kategória:Rastliny s purpurovými kvetmi
Turistická značkovaná trasa číslo 8112

**Turistická značkovaná trasa číslo 8112** je žltá trasa v Myjavskej pahorkatine a Bielych Karpatoch, ktorá vedie zo Starej Turej  k Holubyho chate na Veľkej Javorine.  Dĺžka trasy je 10,8 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Myjavskej pahorkatine
* Zoznam turistických značkovaných trás v Bielych Karpatoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8112
8112
8112
Apc

**Apc** alebo **APC** môže byť: 

;Biológia
* bunka, ktorá na svojom povrchu zobrazuje antigény, pozri antigén prezentujúca bunka
* proteínový komplex riadiaci nástup anafázy počas delenia bunky, pozri anafázu podporujúci komplex
* gén podieľajúci sa na regulácii bunkového delenia, tumor-supresor, pozri adenomatosis polyposis coli
* účastník procesu zrážania krvi, aktivovaný proteín C
* endoskopická liečba krvácania z tráviaceho traktu, pozri argónová plazmatická koagulácia

; Geografia
* obec v Hevešskej župe v Maďarsku, pozri Apc (Maďarsko)

; Vedecké publikovanie
* angl. skratka pre Article Processing Charges, pozri publikačný poplatok

; Vojenstvo
* angl. skratka pre Armoured personnel carrier, pozri obrnený transportér

; Výpočtová technika
* akcelerátor jazyka PHP, pozri Alternative PHP Cache
Rypy

**Rypy** (; ) je názov vrchu v Bukovských vrchoch, krajinnom celku Polonín. Leží na slovensko-poľskej hranici nad obcou Stakčín, približne  severovýchodne od Sniny. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti Bukovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Bukovce. Južná časť masívu a hrebeňa leží v Prešovskom kraji, okrese Snina a na katastrálnom území obce Stakčín, severná zasahuje do Podkarpatského vojvodstva, powiatu Lesko a gminy Cisna. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná Runina, južne sa nachádza Topoľa, Príslop a Stakčín, juhozápadne Pčoliné, západne Parihuzovce a Osadné a severne poľská obec Cisna. Masív patrí do Národného parku Poloniny a v slovenskej časti aj do prírodnej rezervácie Šípková.

## Opis
Rypy ležia v hraničnom hrebeni na severnom okraji Bukovských vrchov, medzi vrchmi Strop () a Kruhliak (), juhozápadne od Ruského sedla. Východným smerom sa nachádza Jaslo (), Kruhliak (), Kurníkov Beskyd (), Pľaša () a Ďurkovec (), južným Saganovec (), Hajdošík (), Solište () a Borsuk (), západným Hrčasté (), Kýčerka () Skory (), Černiny (), Strop () a sedlom oddelená Šípková () a severným Matragona (), Kiczerka (), Hyrlata (, Rosocha () a Rys (). Južná časť hrebeňa patrí do povodia Laborca, kde vodu odvádza na východnom úbočí prameniaca Cirocha a jej prítoky, voda zo severných svahov odteká potokom Roztoczka do rieky Solinka v povodí Visly. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít na hrebeni je však vidieť okolité vrcholy Bukovských vrchov, no tiež Laboreckú vrchovinu, Slanské a Vihorlatské vrchy, Bieszczady v Poľsku a ukrajinské Karpaty.

## Prístup
* po  červeno značenej Východokarpatskej magistrále:
** od západu z rázc. Balnica cez Černiny a Strop
** od severovýchodu z blízkeho Ruského sedla
* po  zelenej značke z obce Runina cez Ruské sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Bukovské vrchy
* Bukovce (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Bukovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bukovských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Tisícovky v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Snina
Kategória:Stakčín
Kategória:Vrchy v Podkarpatskom vojvodstve
Chrám svätých Kozmu a Damiána (Belaštica)

**Chrám svätých Kozmu a Damiána** () je chrám Bulharskej pravoslávnej cirkvi z druhej polovice 19. storočia, ktorý sa nachádza v dedine Belaštica v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Stavba má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu. Chrámový sviatok sa slávi 1. júla.

## Lokalita
Chrám svätých Kozmu a Damiána sa nachádza v dedine Belaštica na ulici „Treti mart“ (, doslova *ulica 3. marca*) č. 19.

## Dejiny
Výstavba chrámu prebehla v roku 1881. Významným sponzorom výstavby bol francúzsky konzul v Bulharsku, ktorý sa rozhodol pomôcť po stretnutí s ľuďmi z Belaštice. Hlavnými iniciátormi výstavby boli obyvatelia dediny Kosovo, ktorí taktiež prispeli aj finančne a podieľali sa aktívne aj na samotnej výstavbe. Aktívnymi členmi správy farnosti boli v tom čase predovšetkým Georgi Todorov Georgiev (otec prvého kronikára Belaštice T. G. Todorova) a Rangel Anastasov Jankov a Krăsťu Stefanov, ktorí zakúpili pre chrám aj prvý zvon. V roku 1882 bola v chrámovom dvore postavená budova prvej školy v Belaštici. V roku 1888 bola pri chráme postavená zvonica.

V roku 1940 došlo k stavebnej úprave (zníženiu) chrámovej zvonice. V roku 1980 stavba získala štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.

Medzi rokmi 2015 a 2022 prebiehali na chráme reštauračné práce.

V súčasnosti je chrám funkčným chrámom Bulharskej pravoslávnej cirkvi, liturgie sa však slúžia len pri príležitosti veľkých kresťanských sviatkov.

## Charakteristika
### Zvonica
Autorom zvonice je staviteľský majster Lazar Dimitrov z Razložska (región okolo juhobulharského mesta Razlog). Pôvodne bola zvonica štvorposchodová, v roku 1940 však došlo k stavebnej úprave pri ktorej bola znížená na trojposchodovú. 

### Výzdoba
Chrám je vyzdobený freskami, mená autorov sa však do súčasnosti nedochovali. Chrámové ikony podarovali farnosti samotní obyvatelia Belaštice.

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu 

Rok vyhlásenia: 1980

Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská hodnota budovy

## Galéria

Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian02.jpg|pohľad na areál chrámu zo severu
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian12.jpg|východná fasáda chrámu
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian09.jpg|časť severnej fasády chrámupredsieň s vchodom
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian10.jpg|časť severnej fasády
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian13.jpg|detailný pohľad na vrchnú časť východnej fasády
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian14.jpg|detailný pohľad na apsidu
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian03.jpg|zvonica pri pohľade z chrámového dvora
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian06.jpg|detailný pohľad na zvonicu
Belashtica-2020-SvSvKozmaDamian05.jpg|chrámový dvor v severnej časti


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Stavby v Belaštici
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Kostoly zasvätené svätým Kozmovi a Damiánovi‎
Kategória:Kostoly postavené po oslobodení Bulharska
Kategória:Architektúra z 1881
Dráhové vozidlo

náhľad|Dieselový rušeň Sabah State Railway v Malajzii.

**Dráhové vozidlo** je dopravný prostriedok, ktorý sa pohybuje po dráhe. Uvedeniu dráhového vozidla do prevádzky musí predchádzať schválenie jeho typu.

## Rozdelenie
Dráhové vozidlá sa podľa typu delia na:

* koľajové vozidlá
** železničné vozidlá
** električky
** dreziny
** vozidlá špeciálnych dráh (napríklad metro)
* trolejbusy
* vozidlá lanových dráh

Koľajové vozidlá sa podľa prítomnosti pohonu delia na:
* hnacie dráhové vozidlá
* hnané dráhové vozidlá

## Vedenie dráhových vozidiel
Dráhové vozidlo s vlastným pohonom môže viesť len držiteľ preukazu na vedenie dráhového vozidla. V prípade električky, aj držiteľ vodičského oprávnenia skupiny B, v prípade trolejbusu, aj držiteľ vodičského oprávnenia skupiny D. Riadiť chod lanovej dráhy môže len držiteľ preukazu na riadenie chodu lanovej dráhy.

## Referencie
Oľga Gyárfášová

Doc. PhDr. **Oľga Gyárfášová**, PhD. (rod. Konrádová; * 1957, Bratislava) je slovenská sociologička, politologička a vysokoškolská pedagogička. Od roku 2020 pôsobila aj ako poradkyňa prezidentky SR Zuzany Čaputovej.

## Životopis
Sociológiu študovala v rokoch 1976 až 1980 na Katedre sociológie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (FiF UK). Od roku 1982 pracovala ako projektová asistentka v Novinárskom študijnom ústave. Následne v roku 1989 začala ako projektová asistentka pracovať v Sociologickom ústave SAV. Od roku 1990 do roku 1991 bola analytičkou Centra pre sociálnu analýzu Univerzity Komenského. V rokoch 1994 až 1999 bola projektovou manažérkou Centra pre sociálnu a marketingovú analýzu agentúry FOCUS. Od roku 1999 pracuje ako riaditeľka programu Verejná mienka a politická kultúra Inštitútu pre verejné otázky, ktorý spoluzakladala.

V roku 2006 získala titul PhD. z komparatívnej politológie na Katedre politilógie FiF UK. Docentúru získala tiež z politológie. Od roku 1998 je externou prednášajúcou na Katedre politológie FiF UK a na Fakulte sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského (FSEV UK). V rokoch 2015 až 2020 viedla Ústav európskych štúdií a medzinárodných vzťahov FSEV UK.

Zameriava sa na „politickú sociológiu, sociálnu inklúziu, práva menšín a situáciu ohrozených skupín“.

Od jesene 2020 pracuje ako externá poradkyňa prezidentky Zuzany Čaputovej pre sociálne témy a verejnú mienku.

S manželom, informatikom, publicistom a vysokoškolským pedagógom Františkom Gyárfášom má dve deti, jej dcéra Tina Gažovičová (* 1986) je odborníčka v oblasti vzdelávania a politička.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oľga Gyárfášová – profil na webe Fakulty sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského v Bratislave
* Zoznam diel Oľgy Gyárfášovej v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
* Spravodajstvo týkajúce sa Oľgy Gyárfášovej na portáli Teraz.sk TASR
* Spravodajstvo týkajúce sa Oľgy Gyárfášovej na portáli agentúry SITA
* Poradkyňa prezidentky Gyarfášová: Je jasné, že takto to ďalej ísť nemôže – rozhovor v *Denníku N* (2022)
* Očakávam bagatelizovanie Novembra ´89 – rozhovor ku knihe *Ako sme žili v rokoch normalizácie* (*Knižná revue*, 2024)

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí sociológovia
Kategória:Slovenskí politológovia
Kategória:Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Fakulte sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Michal Pastier

Mgr. **Michal Pastier** (* 30. júl 1984, Nová Dedina) je slovenský marketér, investor a podnikateľ. Od roku 2021 je kreatívnym riaditeľom a spoluzakladateľom spoločnosti Darwin & the Machines a od roku 2012 spoločnosti GoBigname. Obe spoločnosti sa sústreďujú na marketing a zatraktívnenie svetových značiek. V rokoch 2009 – 2021 bol kreatívnym riaditeľom spoločnosti Zaraguza, ktorej je aj naďalej spolumajiteľom. Dlhodobo pôsobil aj v spoločnosti Exponea.

## Pôsobenie
Už počas štúdia na vysokej škole pôsobil v reklamnej agentúre Istropolitana Ogilvy ako bloger. Prvý blog založil už v roku 2006. V mladosti taktiež pracoval po dobu troch mesiacov ako šéfkuchár v Londýnskej časti Holborn. Neskôr pôsobil ako copywriter a postupne sa dostal na post kreatívneho riaditeľa a spolumajiteľa dvoch reklamných agentúr – Zaraguza a prvej naming agentúry na Slovensku s názvom BigNameTheory (dnes GoBigName). 

V roku 2021 stál pri odpredaji spoločnosti Exponea z väčšinového vlastníctva Ivana Chrenka americkej firme Bloomreach. Neskôr v roku 2021 sa stal spoluzakladateľom a kreatívnym riaditeľom spoločnosti Darwin & the Machines – hybridná spoločnosť zameraná na efektívnu komunikáciu značiek. V tom istom roku bol porotcom v súťaži *[[YouTube]] Works: Grand Prix* kde posudzoval kreativitu viacerých reklamných kampaňí.

## Ocenenia
Bol zaradený do rebríčka *Top 100 európskych inovátorov* podľa spoločností Google a Financial Times. V roku 2015 a 2023 figuroval na obálke magazínu Forbes a zároveň bol v roku 2015 laureátom ocenenia rebríčka *Forbes 30 pod 30*. Získal viac ako 200 kreatívnych ocenení vrátane ocenenia *FILIP* za výnimočný prínos do slovenskej reklamy.

Patrí medzi najoceňovanejších reklamných tvorcov v regióne s prácami pre viaceré nadnárodné spoločnosti ako Accenture, ČSOB, Kofola, L'Oréal, Martinus, Muziker, GymBeam, Orange, Red Bull, Slovenská sporiteľňa, Škoda Auto, Websupport a podobne.

### Ďalšie ocenenia
* 2009 – *Cyber-Young Lions* ocenenie z najznámejšieho festivalu reklamy na svete Cannes Lions
* 2016 – *Zlatá Euro Effie* za najefektívnejšiu reklamnú kampaň v Európe – *„Psík Ftefan“*
* 2017 – *Bronzová Euro Effie* – za kampaň pre Kofolu *„Dáš si Meflón?“*
* 2020 – *Grand Prix* za najefektívnejšiu kampaň na YouTube a YouTube Works

## Kniha
V auguste 2023 vydal knihu s názvom „Žltá kniha budovania značky“, ktorá spája brandbuilding a efektívne podnikanie a v dvanástich princípoch opisuje ako efektívne budovať osobnú, produktovú alebo firemnú značku. Kniha za veľmi krátky čas dostala medzi slovenské kninžné bestselleri v oficiálnom rebríčku najpredávanejších kníh na Martinus.sk.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Články Michala pastiera na Forbes.sk

Kategória:Slovenskí podnikatelia
Kategória:Slovenskí manažéri
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Novej Dediny
Bitka pri Svätom Gottharde

**Bitka pri Svätom Gottharde** môže označovať:

* Bitku pri Svätom Gottharde z roku 1664, počas Rakúsko-tureckej vojny v rokoch 1663 až 1664
* Bitku pri Svätom Gottharde z roku 1705, počas Povstania Františka II. Rákociho

Kategória:Rozlišovacie stránky
__DISAMBIG__
Bodliak ovisnutý

**Bodliak ovisnutý** () je dvojročná bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jeho prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti Európy až po Sibír a čínsky Sin-ťiang.

## Opis
Bodliak ovisnutý je dvojročná, zriedka jednoročná ostnitá bylina. Byle sú priame, ostnato kučeravo krídlaté.

Listy sú v obryse podlhovasté až kopijovité, perovito zárezové, na líci zvyčajne holé, na rube vlnaté.

Červenofialové kvety sú usporiadané v súkvetí, ktorým je rúrkokvetý úbor. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné, päťpočetné. Tyčinky sú peľnicami zrastené do rúrky okolo čnelky. Kalich je voľný, trváci, premenený na chocholec s nedelenými štetinkami, slúžiaci na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je malá nažka. Zákrov je guľatý, mnohoradový, listene sú škridlicovité, s kopijovitými, ostnato končistými hrotmi. Úbory sú na konci konárikov zvyčajne jednotlivé, na dlhých stopkách. 

## Rozšírenie
Areál rozšírenia bodliaka ovisnutého zahŕňa mierne oblasti Európy až po Sibír a čínsky Sin-ťiang.

Zavlečený je v Kanade, Spojených Štátoch, Bolívii, Uruguaji, v Európe v Dánsku, Poľsku, Švédsku, Nórsku a v severnej oblasti európskeho Ruska a tiež v Austrálii, Tasmánii, Kórei a v ruskom Prímorí.

Na Slovensku sa vyskytuje na celom území roztrúsene.

## Ekológia
Bodliak ovisnutý rastie často na výslnných stanovištiach, popri cestách, na pasienkoch a na krasových stráňach od pahorkatín po podhorský stupeň. Obľubuje výhrevné, vysychavé, výživné, kamenisté, piesočnaté i hlinité pôdy pôdy. Kvitne od júla do septembra. 

## Poddruhy
V rámci druhu sú akceptované tieto poddruhy:
*bodliak ovisnutý pravý (*Carduus nutans subsp. nutans*) – Európa až Sibír a čínsky Sin-ťiang.
**[[Carduus nutans subsp. alpicola]]* – západná Európa až Taliansko.
**[[Carduus nutans subsp. falcatoincurvus]]* – Turecko.
**[[Carduus nutans subsp. granatensis]]* – Španielsko.
**[[Carduus nutans subsp. leiophyllus]]* – Európa až Afganistan.
**[[Carduus nutans var. litoralis]]* – Veľká Británia.
**[[Carduus nutans subsp. micropterus]]* – Taliansko až Balkánsky polostrov.
**[[Carduus nutans subsp. perspinosus]]* – Taliansko.
**[[Carduus nutans subsp. platylepis]]* – západná a južná Európa.
**[[Carduus nutans subsp. platypus]]* – Portugalsko a Španielsko.
**[[Carduus nutans subsp. siculus]]* – Sicília.
**[[Carduus nutans subsp. taygeteus]]* – juhovýchodná Európa až Turecko.
**[[Carduus nutans subsp. trojanus]]* – Turecko.

## Galéria

Illustration Carduus nutans0 white.jpg | Ilustrácia.
Carduus nutans sl1.jpg | Dospelý jedinec.
Чертополох поникающий - Carduus nutans - Musk thistle - Наведен магарешки бодил - Nickende Distel (19909143826).jpg | Zákrov vytvorený z ostitých listeňov.
Carduus nutans (3811953952).jpg | Detail úboru.

  
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
ovisnutý
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s červenými kvetmi 
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Kurníkov Beskyd

**Kurníkov Beskyd** (; ) je vrch v Bukovských vrchoch, krajinnom celku Polonín. Leží na slovensko-poľskej hranici nad obcou Stakčín, približne  severovýchodne od Sniny. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti Bukovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Bukovce. Juhozápadná slovenská časť hrebeňa leží v Prešovskom kraji, okrese Snina a na katastrálnom území obce Stakčín, severovýchodná poľská zasahuje do Podkarpatského vojvodstva, powiatu Lesko a gminy Cisna. Najbližším sídlom je južne situovaná Runina, južne sa nachádza tiež Topoľa a Príslop, juhozápadne Jalová a Stakčín, juhovýchodne Nová Sedlica a severovýchodne osady poľskej obec Cisna. Masív patrí do Národného parku Poloniny a juhovýchodná časť na Slovensku aj do národnej prírodnej rezervácie Pľaša.

## Opis
Kurníkov Beskyd leží v hraničnom hrebeni na severnom okraji Bukovských vrchov, medzi vrchmi Pľaša () a Kruhliak (), východne od Ruského sedla. Západným smerom sa nachádzajú Rypy (), Šípková (), Solište () a Borsuk (), južným Hajdošík (), Saganovec (), Veľký Bukovec (), Pľaša () a Ďurkovec (), východným Jarabá skala (), Čelo (), Jawornik () a Smerek () a severným Fereczata (), Czerenina (), Jaslo (), Rys () a Kruhliak (). Južné svahy odvodňuje Brestový potok, západné Kuzmovský potok, oba smerujúce do Cirochy v povodí Laborca, voda zo severných svahov odteká potokom Smerek do rieky Wetlina v povodí Visly. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít na hrebeni je vidieť okolité vrcholy Bukovských vrchov, no tiež Laboreckú vrchovinu, Slanské a Vihorlatské vrchy a Bieszczady v Poľsku.

## Prístup
* po  červeno značenej Východokarpatskej magistrále:
** od západu z Ruského sedla cez Kruhliak 
** od juhovýchodu zo Sedla pod Ďurkovcom cez Pľašu
* po  zelenej značke z obce Runina cez Sedlo pod Ďurkovcom

## Referencie

## Pozri aj
* Bukovské vrchy
* Bukovce (geomorfologický podcelok)
* Pľaša (národná prírodná rezervácia)
* Zoznam vrcholov v Bukovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bukovských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Tisícovky v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Snina
Kategória:Stakčín
Kategória:Vrchy v Podkarpatskom vojvodstve
Kristy Swansonová

**Kristy Swansonová** ( * 19. december 1969, Mission Viejo, Kalifornia, USA) je americká herečka, známa z filmov ako *Deadly Friend* (1986), *Kvety v podkroví* (1987), *[[Horúce strely]]* (1991), *[[Buffy, zabíjačka upírov]]* (1992), *Senzačný únos* (1994), *Fantóm* (1996), *Veľký tato* (1999), *Kámo, kde mám fáro?* (2000), *Svedkyňa na úteku* (2003), *Smrtiace čeluste* (2011),  a *A Mother's Sacrifice* (2017).

## Detstvo a mladosť

Swansonová sa narodila a vyrastala v Mission Viejo v Kalifornii a obaja jej rodičia boli stredoškolskými učiteľmi. Ako deväťročná prejavila záujem o herectvo. 

## Kariéra

Swansonová najskôr účinkovala v televíznych reklamách a neskôr mala menšie jednorazové vystúpenia v televíznych seriáloch. Jej prvá väčšia filmová úloha prišla v roku 1986, keď ju režisér Wes Craven obsadil do jeho filmu *Deadly Friend*. O rok neskôr, stvárnila dcéru Louise Fletcher vo filme *Kvety v podkroví*. 

Počas 90. rokov účinkovala najmä vo filmoch. V roku 1992 stvárnila hlavnú rolu, vo filme *[[Buffy, zabíjačka upírov]]*. V roku 1995 hrala vo filme *Higher Learning*. Hrala aj vo filmovom spracovaní komiksu *Fantóm* z roku 1996 a čiernej komédii *8 Heads in a Duffel Bag*. 

V roku 1999 si Swansonová zahrala bývalú priateľku Adama Sandlera vo filme *Veľký tato*.

V novembri 2002 pózovala nahá pre časopis Playboy. 

V rokoch 2011 až 2014 účinkovala v televíznom seriáli *Psych s.r.o* a v rokoch 2018 až 2019 v televíznom seriáli *SEAL Team*.

## Súkromný život

Od roku 2009 vydatá za Lloyda Eislerom, s ktorým má syna. Swansonová je republikánka. 

V roku 2021 bola hospitalizovaná s COVID-19 s ťažkými respiračnými komplikáciami.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Dabingové herečky USA
Kategória:Detskí herci
Kategória:Osobnosti z Kalifornie
Kategória:Kresťanské osobnosti USA
Betina O’Connellová

**Betina O’Connellová**, celým menom *María Betina O’Connellová* (* 5. apríl 1972, Buenos Aires, Argentína) je argentínska divadelná a televízna herečka. Preslávila sa účinkovaním v mládežníckej telekomédii *Montaña rusa*. V roku 2014 si zahrala v telenovele *Somos familia* v hlavnej zápornej úlohe.

Na Slovensku je známa svojim účinkovaním v telenovele *[[Žena na úteku]]* ako Mercedes „Mecha“ Green.

## Filmografia
### Televízia

### Divadlo

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Betina O’Connell na Instagrame

Kategória:Argentínske televízne herečky
Kategória:Argentínske divadelné herečky
Kategória:Osobnosti z Buenos Aires
Tu veneno (album)

**Tu veneno** je druhý album uruguajskej herečky a speváčky Natalie Oreiro z roku 2000. Celosvetovo sa predalo cez 3 000 000 kópií.

## Zoznam skladieb
Zoznam je prevzatý z Apple Music

## Referencie

Kategória:Natalia Oreirová
Kategória:Hudobné albumy z 2000
Kategória:Hudobné albumy v španielčine
Móriz Kolbenheyer

**Móric Kolbenheyer** (* 17. júl 1810, Bielsko† 4. január 1884, Šoproň) bol evanjelický farár, spisovateľ.

## Životopis
Móric Kolbenheyer sa narodil v roku 1810 v sliezskom Bielsku (vtedajšie Rakúsko). Bol potomkom nemeckej súkenníckej a kupeckej rodiny zo Spiša. Študoval na evanjelických školách v Prešove. Stredoškolské štúdium absolvoval na Evanjelickom lýceu v Kežmarku. Na viedenskej univerzite najskôr študoval matematiku a chémiu. V rokoch 1832 až 1835 teológiu na Viedenskej univerzite a čiastočne v Berlíne.

Po teologických štúdiách sa v roku 1836 vrátil do Prešova, kde celé desaťročie pôsobil ako evanjelický farár. V tom istom roku sa v Prešove oženil s Kornéliou Medgyaszay, dcérou viedenského veľkoobchodníka Štefana Medgyasszayho. Počas pôsobenia v Prešove sa zaslúžil o viaceré zmeny v zbore a opravy chrámu. V roku 1846 bol Moritz Kolbenheyer menovaný do svojej druhej pastorácie ako nástupca superintendenta Johannesa Kisa v Šoproni, kde pôsobil až do svojej smrti. Rovnako ako v Prešove, aj v Šoproni Kolbenheyer kázal po nemecky. V roku 1856 na podnet riaditeľa Šopronského lýcea Josepha Paula von Királyho podnikol dlhú cestu do Nemecka, Francúzska a Anglicka, ktorej účelom bola podpora vyššieho školstva v Šoproni. Spoluzakladateľ Šoproňskej evanjelickej učiteľskej školy v roku 1858 a tamojšieho sirotinca. Bol významným rečníkom a propagátorom vzdelanosti.

Moriz Kolbenheyer tlačou vydal 60 diel, okrem 28 kázňových textov aj príležitostné publikácie, aj poéziu a preklady. Pochovaný je na Evanjelickom cintoríne v Šoproni.

## Dielo (výber)
* Kolbenheyer, M. Wovon hängt der Segen geistlicher Wirksamkeit ab?. 1846.
* Kolbenheyer, Moritz, Antrittsrede des Wohlehrwürdigen und Hochgelehrten Herrn Moritz Kolbenheyer, zweiten ordentlichen Predigers der evangelisch-deutschen Gemeinde zu Eperies, gehalten am zweiten Pfingstfeiertage. Kaschau : Gedruckt bei Carl Werfer, k. k. priv. akad. Buchdrucker, 1836
* Kolbenheyer, Moritz, Jubelpredigt, am Gedächtnißfeste der vor zweihundert Jahren, nemlich am 1ten Mai 1642, erfolgten Grundsteinlegung der hiesigen evangelischen Kirche zur heiligen Dreifaltigkeit, gehalten zu Eperies am Sonntag Rogate, 1ten Mai 1842 / von Moritz Kolbenheyer. Leutschau: gedruckt bei Johann Werthmüller 24 s. ; 8º ; 19 x 11,5 cm
* Kolbenheyer, Moritz, Abschiedspredigt, gehalten zu Eperies, am 2ten Sonntag nach Epiphanias, 18. Januar 1846 / von Moritz Kolbenheyer. Kaschau : gedruckt bei Carl Werfer, (1846) 28 s. ; 19,5 x 12,5 cm
* Kolbenheyer, Moriz. Martin Benczur in Protestantische Jahrbücher für Österreich unter Mitwirkung mehrerer protestantischer Theologen und Schulmänner, herausgegeben von Victor Hornyánsky. Dritter Jahrgang 1856. Pest 1856. Bei Gustav Heckenast

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Kolbenheyer, Móric – Österreichisches Biographisches Lexikon

Kategória:Uhorskí evanjelickí kňazi
Kategória:Uhorskí teológovia
Kategória:Uhorskí spisovatelia
Kategória:Nemeckí evanjelickí kňazi
Kategória:Nemeckí teológovia
Kategória:Nemeckí spisovatelia
Kategória:Absolventi Viedenskej univerzity
Kategória:Osobnosti nemeckého pôvodu
Kategória:Nemci na Slovensku
Kategória:Osobnosti z Bielsko-Biała
P. Ramlee

**Teuku Zakaria bin Teuku Nyak Puteh** (neskôr **Ramlee bin Puteh**; * 22. marec 1929, George Town, Malajzia† 29. máj 1973, Kuala Lumpur, Malajzia), známy pod umeleckým menom **P. Ramlee** (**Puteh Ramlee**), bol malajzijský herec, spevák, skladateľ a režisér. Bol jedným z najvýznamnejších osobností v histórii malajzijskej kinematografie a hudby.

## Životopis

Počas svojej kariéry v 50. a 60. rokoch 20. storočia sa stal jedným z najvýznamnejších umelcov v Malajzii. Medzi jeho známe filmy patrili *Penarik Beca*, *Ibu Mertua-ku*, *Hang Tuah*, *Madu Tiga* a mnohé ďalšie. Niektoré z jeho najznámejších skladieb sú „Getaran Jiwa“, „Di Mana Kan Ku Cari Ganti“, „Azizah“, „Bunyi Gitar“ a „Dendang Perantau“.

P. Ramlee zomrel 29. mája 1973 kvôli infarktu myokardu.

## Osobný život
Jeho poslednou manželkou bola Saloma a P. Ramlee má 10 detí, o ktoré sa stará, ale iba dve z nich sú jeho biologické deti z manželstva s Junaidah.

## Spomienka

Po smrti P. Ramlee, malajzijská vláda venovala osobitnú pozornosť jeho odkazu. Usporadúvali sa rôzne podujatia a akcie na uctenie jeho pamiatky. Okrem toho boli po celej krajine pomenované ulice a miesta na jeho počesť.
## Filmografia

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Malajzijskí herci
Kategória:Úmrtia na infarkt myokardu
Rádio Okey

**Rádio Okey** bola súkromná komerčná multiregionálna stanica. Začala vysielať 1. marca 2001, kedy nahradila Rádio Koliba. Vysielanie ukončila 12. decembra 2009, kedy na jej frekvenciách začala vysielať Europa 2.

## Dejiny
Vysielanie sa začalo 1. marca 2001 ako prevzatie Rádia Koliba. Okey si od Koliby nechal hudobný formát aj moderátorov. Do 31. mája 2007 dominovala hudba 70., 80., a 90. rokov ako aj aktuálna domáca hudba. Od 1. júna 2007 vysielalo formát Hot AC, ktoré vysiela dnes aj Rádio Expres. Po roku začatia vysielania vytvorilo programovú sieť s vtedajším košickým Top Rádiom, kedy následne vzniklo Okey Top rádio. Vtedy bolo Okey niekoľko vĺn po sebe najpočúvanejšie súkromné rádio, až pokým ho v roku 2002 nepredbehlo Rádio Expres, kedy predbehlo aj verejnoprávne rádio Rock FM, ktoré dnes vysiela ako Rádio_FM. Počúvanosť rádia začala postupne klesať, až pokým sa v roku 2007 neznížila na polovicu oproti roku 2001 až 2002, kedy kúpila francúzska skupina Lagardère toto rádio. Vtedy už vedenie rozmýšľalo o rebrandingu na Europu 2, keďže vtedy v Česku Lagardère vlastnilo rádio Evropa 2. To sa nakoniec stalo a 12. decembra 2009 ukončilo Okey vysielanie a nahradilo túto stanicu rádio Europa 2.

## Počúvanosť
Rádio Okey malo v 1. vlne 2003 počúvanosť 10 %, čo predstavovalo v priemere 430 000 aktívnych poslucháčov a 9,7 % podiel na trhu. Posledné informácie o počúvanosti pred koncom vysielania hovoria o počúvanosti 5,8 %, čo predstavovalo v priemere 260 000 aktívnych poslucháčov a 5,7 % podiel na trhu.

## Vysielače
Rádio Okey sa vysielalo z 13 vysielačov po celom Slovensku:

## Referencie

Okey
Kategória:Vzniklo v 2001
Arturo Maly

**Arturo Maly**, celým menom *Arturo Francisco Maly* (* 6. september 1939, Buenos Aires, Argentína – † 25. máj 2001, Morteros, Córdoba, Argentína) bol argentínsky televízny, filmový a divadelný herec.

Od roku 1970 až do svojej smrti v roku 2001 sa objavil vo viac ako 50 filmových a televíznych úlohách, debutoval v roku 1970 v televíznom seriáli *Esta noche, como miedo*.

V roku 1981 získal ocenenie Cóndor de Plata v kategórii „Najlepší herecký objav“ za prácu vo filme *Tiempo de revancha*.

Účinkoval v uznávaných argentínskych filmoch ako *La Aventura explosiva* (1977), *Alambrado* (1991), *Corazón iluminado* (1996) a *La Fuga* v roku 2001.

Na Slovensku je známy svojim účinkovaním v telenovele *[[Divoký anjel]]* ako Federico Di Carlo.

Zomrel 25. mája 2001 na infarkt myokardu.

## Filmogafia
### Film

### Televízia

### Divadlo
* 1972: *[[El círculo de tiza caucasiano]]*
* 2000 – 2001: *[[Sinvergüenzas]]*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Argentínski divadelní herci
Kategória:Argentínski filmoví herci
Kategória:Argentínski televízni herci
Kategória:Úmrtia na infarkt myokardu
Kategória:Osobnosti z Buenos Aires
Východokaribský dolár

**Východokaribský dolár** (kód: **XCD**, symbol **EC$**) je oficiálnou menou ôsmich členských krajín Východokaribskej centrálnej banky. Tieto krajiny sa bežne označujú ako členovia Východokaribskej menovej únie (ECCU). Východokaribský dolár je od roku 1976 viazaný na americký dolár v kurze 2,70 XCD ku 1,00 USD.
## Používatelia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referencie

Kategória:Meny v Amerike
Antimykotikum

**Antimykotiká** alebo **antifungálne látky** sú látky, ktoré sa používajú na liečbu fungálnych infekcií (mykóz) spôsobených patogénnymi hubami, typicky plesňami a kvasinkami. Ich hlavným účelom je narušenie štruktúry či životného cyklu patogénnych húb s cieľom zneškodniť ho a ochrániť tak hostiteľský organizmus. 

## Fungálna infekcia

Ako fungálne infekcie sa označujú choroby spôsobené patogénnymi mikroorganizmami, medzi ktoré patria predovšetkým plesne a kvasinky. Môže ísť o pomerne bežné ochorenia kože, vlasov či nechtov, ale aj o invazívne infekcie s veľmi vysokou mortalitou.

Invazívne fungálne infekcie sú veľmi vážne ochorenia, ktoré sa v poslednej dobe vyskytujú čoraz častejšie. Tieto ochorenia napádajú najmä jedincov s oslabenou imunitou, napr. pacientov po transplantáciách, trpiacich nádorovým ochorením či ochorením AIDS. Pre takýchto pacientov predstavujú mykózy vážnu hrozbu a majú často fatálne dôsledky. Z tohto dôvodu je nutné venovať pozornosť vývoju účinných liekov s cieľom zmierniť dopad týchto infekcií na ľudský organizmus. Väčšina už známych antimykotík funguje na princípe inhibície syntézy bunkovej steny, plazmatické membrány alebo bunkového delenia pôvodcu ochorenia. Liečba systémových fungálnych infekcií je však veľmi zdĺhavá a neefektívna. Problémom je jednak všeobecný nedostatok nových skupín antifungálnych liečiv, ale aj vzrastajúca rezistencia proti týmto látkam.

## Pôsobenie antimykotík
Antifungálne liečivá sa zameriavajú na niektorý z fungálnych bunkových kompartmentov a narúšajú ich napr. inhibíciou syntézy kľúčových metabolitov. Medzi najčastejšie ciele patrí bunková stena, plazmatická membrána či bunkové jadro.
náhľad|Bunková stena húb.

### Bunková stena
Medzi známe zlúčeniny, ktoré narúšajú fungálnu bunkovú stenu, patria echinokandíny (napr. kaspofungín). Tieto antimykotiká nachádzajúce využitie v liečbe kandidóz a aspergilóz sa viažu na enzýmový komplex 1,3-β-glukánsyntázu, čím inhibujú syntézu 1,3-β-glukánu a spôsobujú lýzu bunky.
náhľad|Kaspofungín

### Cytoplazmatická membrána
náhľad|Flukonazol
náhľad|Amfotericín B
Na komponenty plazmatickej membrány cielia predovšetkým azoly (napr. ketokonazol alebo flukonazol) a polyény (napr. amfotericín B). Azolové antimykotiká inhibujú enzým zodpovedný za tvorbu hlavného sterolu fungálnej bunkovej membrány – ergosterolu. Naopak o niečo toxickejší amfotericín B sa na ergosterol priamo viaže, čím sa v membráne vytvoria póry, čo spôsobuje únik intracelulárneho obsahu do mimobunkového prostredia.

### Bunkové jadro
Za inhibíciu bunkového delenia sú potom zodpovedné napr. fungicídne látky griseofulvín a flucytozín (5-fluorocytozín). Griseofulvín svojou väzbou na tubulín obmedzuje funkciu mikrotubulov a bráni priebehu mitózy. Flucytozín je analóg pyrimidínu, ktorý po prevedení na 5-fluorouridíntrifosfát (5-FUTP, nukleotid s 5-fluorouracilom ako bázou) inhibuje syntézu proteínov a po prevedení na 5-fluorodeoxyuridínmonofosfát (5-FdUMP) inhibuje enzým tymidylátsyntázu a tým i tvorbu nukleových kyselín.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mykózy
Kategória:Antimykotiká
Bodliak ovisnutý pravý

**Bodliak ovisnutý pravý** () je dvojročná bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jeho prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti Európy až po Sibír a čínsky Sin-ťiang.

## Opis
Bodliak ovisnutý pravý je dvojročná, zriedka jednoročná ostnitá bylina, vysoká 30 až 100 (150) cm. Byľ je priama, hore chudobne rozkonárená, ostnato kučeravo krídlatá, vlnatá, krídla sú široké do 10 mm, ostne sú dlhé až 8 mm.

Listy sú v obryse podlhovasté až kopijovité, perovito zárezové, so šiestimi až desiatimi pármi dvoj až päť laločných úkrojkov, na líci sú holé, na rube najmä na žilnatine vlnaté.

Červenofialové, zriedka biele kvety sú usporiadané v súkvetí, ktorým je rúrkokvetý úbor. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné, päťpočetné, dlhé 15 až 25 mm. Tyčiniek býva zvyčajne päť, s peľnicami zrastenými do rúrky okolo čnelky s dvojzárezovou bliznou. Kalich je voľný, trváci, premenený na chocholec s nedelenými štetinkami, dlhý 15 až 20 mm, slúžiaci na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je priečne vráskavá nažka, veľká 4 až 5 mm. Zákrov je guľatý, mnohoradový, listene sú škridlicovité, vajcovité až podlhovasté, trojžilové, v polovici zúžené, s kopijovitým, ostnato končistým hrotom. Ovisnuté úbory s priemerom do 40 mm sú na konci konárikov jednotlivé na dlhých, bielo plstnatých stopkách alebo po niekoľko na konci konárikov sediace. 

## Rozšírenie
Areál rozšírenia bodliaka ovisnutého pravého zahŕňa mierne oblasti Európy až po Sibír a čínsky Sin-ťiang.

Na Slovensku sa vyskytuje na celom území roztrúsene.

## Ekológia
Bodliak ovisnutý pravý obsadzuje vhodné stanovištia od pahorkatín po podhorský stupeň. Rastie často na výslnných stanovištiach, popri cestách, v lomoch, na pasienkoch a na krasových stráňach. Obľubuje výhrevné, vysychavé, výživné, zásadité až neutrálne, kamenisté, piesočnaté i hlinité pôdy. Kvitne od júla do septembra. 

## Galéria

Carduus nutans subsp. nutans sl3.jpg | Dospelý jedinec.
Carduus nutans subsp. nutans sl6.jpg | Nažky s chocholcami, uvoľňujúcimi sa z pôvodného úboru.
Carduus nutans subsp. nutans sl8.jpg | Detail nažky s jednoduchým (nitkovitým) chocholcom.
Carduus nutans subsp. nutans sl13.jpg | Nažky v detaile.


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
ovisnutý pravý
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Kategória:Rastliny s červenými kvetmi
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Čelo (vrch v Bukovských vrchoch)

**Čelo** (; ) je vrch v Bukovských vrchoch, krajinnom celku Polonín. Leží na slovensko-poľskej hranici nad obcou Nová Sedlica, približne  severovýchodne od Sniny. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti Bukovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Bukovce. Juhozápadná slovenská časť hrebeňa leží v Prešovskom kraji, okrese Snina a na katastrálnom území obce Zboj, severovýchodná poľská zasahuje do Podkarpatského vojvodstva, powiatu Lesko a gminy Cisna. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaná Runina, južne sa nachádza Ruský Potok, juhovýchodne Zboj a Nová Sedlica a severne Wetlina a Stare Siolo, patriace do poľskej obce Cisna. Masív patrí do Národného parku Poloniny a  južná časť na Slovensku aj do prírodnej rezervácie Borsukov vrch, poľská je súčasťou Bieščadského národného parku.

## Opis
Čelo leží v hraničnom hrebeni na severnom okraji Bukovských vrchov, medzi Jarabou skalou () a Čierťažou (). Západným smerom sa nachádza Paportna (), Pľaša (), Ďurkovec () a Jarabá skala (), južným Minčol (), Veľký Bukovec () a Kýčera (), východným Príkry (), Borsukov vrch (), Čierťaž (), Hrúbky (), Mala Rawka () a Dil Szelesisty () a severným Hnatowe Berdo (), Smerek () a Jawornik (). Južné svahy tejto časti hrebeňa odvodňuje Zbojský potok do Uličky v povodí Uhu, z východných a severných voda odteká potokom Górna Solinka do rieky Wetlina v povodí Visly. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít na hrebeni je však vidieť okolité vrcholy Bukovských vrchov, no tiež Slanské a Vihorlatské vrchy, Bieszczady v Poľsku a ukrajinské Karpaty.

## Prístup
* po  červeno značenej Východokarpatskej magistrále:
** od západu zo Sedla pod Ďurkovcom cez Jarabú skalu
** od juhovýchodu z trojmedzia Kremenec cez Čierťaž
* po  zelenej značke z obce Runina cez Sedlo pod Ďurkovcom
* po  žltej značke z obce Nová Sedlica cez Jarabú skalu

## Referencie

## Pozri aj
* Bukovské vrchy
* Bukovce (geomorfologický podcelok)
* Borsukov vrch (prírodná rezervácia)
* Zoznam vrcholov v Bukovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bukovských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Tisícovky v Poľsku
Kategória:Vrchy v okrese Snina
Kategória:Zboj
Kategória:Vrchy v Podkarpatskom vojvodstve