open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slovenské národné hokejové mužstvo v kvalifikácii na ZOH 2026

náhľad|Dresy slovenského národného hokejového mužstva v kvalifikácii na ZOH 2026.

Toto je zostava **[[Slovenské národné hokejové mužstvo|slovenského národného hokejového mužstva]]** ktoré sa kvalifikovalo '''Zimné olympijské hry 2026''', ktoré sa budú konať v talianskom Miláne a v Cortine d'Ampezzo. Tím viedol ako hlavný tréner Craig Ramsay spoločne s asistentmi Peter Frühauf a Róbert Petrovický.

Tentokrát na kvalifikáciu pricestovali aj hráči hrajúci v ruskej KHL.

Zo zámoria (NHL, AHL) prišlo Slovensko posilniť 9 hráčov: Tomáš Tatar, Šimon Nemec, Martin Pospíšil, Adam Sýkora, Miloš Kelemen, Patrik Koch, Pavol Regenda, Samuel Hlavaj a Samuel Kňažko.

V nominácií naopak neuvidíme mená ako Juraj Slafkovský, Peter Cehlárik, Erik Černák či Martin Fehérváry, ktorého na poslednú chvíľu vyradilo zranenie.

## Realizačný tím
* **Generálny manažér** – Miroslav Šatan
* **Tím manažér** – Zuzana Chrenková
* **Hlavný tréner** – Craig Ramsay
* **Asistent trénera** – Peter Frühauf
* **Asistent trénera** – Róbert Petrovický
* **Tréner brankárov** – Ján Lašák
* **Kondiční tréneri** – Róbert Bereš / Ján Kovačič
* **Videoanalytik** – Igor Andrejkovič
* **Fyzioterapeut** – Vladimír Čavojec
* **Lekár** – MUDr.Roman Hunák
* **Výstrojový manažér/Masér** – Juraj Stopka
* **Výstrojový manažér/Masér** – Marek Jenčík
* **Média** – Peter Jánošík, Andrej Galica

## Súpiska

### Brankári

### Obrancovia

### Útočníci

## Kvalifikácia

### Tabuľka

|}

### Zápasy

## Zostava

### Zápas proti Rakúsku

### Zápas proti Maďarsku
Zostava bez zmeny.

### Zápas proti Kazachstanu
V zostave je jediná zmena. Šimona Nemca ktorého vyradilo zranenie nahradil Samuel Kňažko. Siedmym obrancom bol premiérovo František Gajdoš.

## Referencie

Kategória:Slovenské národné hokejové mužstvo
Rozumnyk Tymofijovyč Honorskyj

**Rozumnyk Tymofijovyč Honorskyj** (* 1791, Tula, Ruská ríša, dnes Rusko – † 1819, Charkov, Ruská ríša, dnes Ukrajina) bol spisovateľ a vedec.

## Životopis
Rozumnyk Tymofijovyč Honorskyj sа narodil v roku 1791 v chudobnej rodine kňaza. Od roku 1799 sa učil v Tulskom duchovnom seminári, potom od roku 1810 pokračoval na Demidovskom lýceu v Jaroslavli a na Petrohradskom pedagogickom inštitúte.

Po absolvovaní štúdia bol poslaný vo Nového Oskolu na pozíciu učiteľa v ľudovej škole. V roku 1814 prišiel na Charkovskú univerzitu. Keď získal stupeň kandidáta univerzity, prednášal na charkovskom  *Instytute šľachetnych divčat* (po slovensky *Inštitúte šľachetných dievčat*) a na univerzite.

Bol veľmi vzdelaným človekom – organizoval literárne večery a čítania v Charkove, patril do petrohradského *[[Voľnoje obščestvo ľubitelej rossijskoj slovesnosti|Voľného obščestva ľubitelej rossijskoj slovesnosti]]* (po slovensky *Nezávislej spoločnosti nadšencov ruskej slovesnosti*). Spolu s Hryhorijom Kvitkom-Osnovianenkom redigoval časopis *[[Ukrajinskyj visnyk (1816—1819)|Ukrajinskij Visnyk]]* (po slovensky *Ukrajinský vestník*). Vydal 2-zväzkovú učebnicu francúzštiny, vlastnú umeleckú zbierku a rozsiahlu prácu s názvom *Pro nasliduvaľnu harmoniju slova* (po slovensky *O napodobňovanej harmónii slova*).

Napísal viaceré teoretické práce, medzi ktoré patrí napríklad publikácia *Deščo pro našu chudožňu prozu i rosijsku slovesnisť vzahali* (po slovensky *Čosi o našej umeleckej próze i ruskej slovesnosti obecne*), rad článkov na tému ruského veršovania, biografické eseje, vlastné básne a prozaické diela. Prekladal diela antických autorov (Vergílius, Horatius, Gaius Valerius Catullus, Publius Ovidius Naso, Sextus Aurelius Propertius, Albius Tibullus).

V roku 1818 vyšla publikácia s názvom *Opyty v proze: Razumnika Gonorskogo s prisovokuplenijem dvuch sonetov, dvuch romansov i odnoj fantazii* (po slovensky *Prvotiny v próze: Razumnika Honorského s priložením dvoch sonetov, dvoch romancí a jednej fantastiky*). Jeho práci sa venoval Vasyľ Viktorovyč Drozdovskyj.

Zomrel v roku 1819 v Charkove na následky týfusu.

## Referencie

## Zdroje

* .
* .
* .

Kategória:Narodenia v 1791
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia v 1891
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Spisovatelia
Kategória:Filológovia
Kategória:Novinári
Ostré (vrch v Malej Fatre)

**Ostré** () je vrch v južnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Bystrička, približne  juhozápadne od Martina.

## Poloha
Nachádza sa v južnej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Trebostovo a Bystrička. Najbližšími sídlami sú východne situovaná Bystrička, Turčiansky Peter a Trebostovo, juhovýchodne sa nachádza Trnovo a Valča, južne Kláštor pod Znievom a severovýchodne mesto Martin.
 
## Opis
Ostré leží v rázsoche, ktorá vybieha juhovýchodným smerom z Hornej lúky () v hlavnom hrebeni Lúčanskej Fatry na Končiar (). Severné svahy hrebeňa klesajú do Veľkej Bystrickej doliny, ktorou vodu z tejto časti odvádza potok Bystrička do rieky Turiec. Juhozápadne hrebeň lemuje Trebostovská dolina, ktorou voda odteká Trebostovským potokom. Na vrchol vedie značená turistická trasa.

Východne sa nachádza Končiar (), Dubový diel () a Hrádok (), severne ležia Martinské hole s vrcholmi Kalužná (), Krížava (), Veľká lúka (), Humience (), Veterné () a Horná lúka (), západne sa vypína Kopa (), Usypaná skala (), Zvadlivá () a Hnilická Kýčera () a južným Javorina (), Zniev () a Rovienky ().

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Turčiansku kotlinu, Vtáčnik, Žiar, Kremnické vrchy a Veľkú Fatru, ojedinele i Západné Tatry.

## Prístup
* po  zeleno značenom chodníku:
** od východu z Bystričky cez Turatínske sedlo
** od severozápadu z Hornej lúky () v hlavnom hrebeni
* po  žltej značke z Trebostova cez Končiar () a Turatínske sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Lúčanská Fatra
* Lúčanské Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v Lúčanskej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Trebostovo
Ivan-Marian Ivanovyč Kreveckyj

**Ivan-Marian Ivanovyč Kreveckyj** (* 27. október 1883, Ivanivci, Hаlíčske a Vladimírske kráľovstvo, Rakúsko-Uhorsko, dnes Ukrajina – † 27. jún 1940, Rozdil, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz, dnes Ukrajina) bol ukrajinský historik, bibliograf, občiansky činiteľ a novinár. Patril medzi historikov školy Mychajla Serhijovyča Hruševského, viedol knižnicu Naukového tovarystva imeni Ševčenka (po slovensky *Vedeckého tovarišstva Ševčenka*). Bol hlavným archivárom Ukrajinskej halíčskej armády. Ako novinár pôsobil vo vládnych novinách Západoukrajinskej ľudovej republiky a v časopisoch *Naša škola* (190912), *Stara Ukrajina* (192425, po slovensky *Stará Ukrajina*).

## Životopis
Ivаn-Marian Ivanovyč Kreveckyj sa narodil 27. októbra 1883 v rodine dedinského učiteľa v obci Ivanivci na území vtedajšieho Rakúsko-Uhorska (v súčasnosti Žydačivského rajónu Ľvovskej oblasti). Po ukončení Akademického gymnázia v rokoch 1903 – 07 absolvoval štúdium na filozofickej fakulte Ľvovskej univerzity, kde študoval históriu Ukrajiny pod vedením Mychajla Serhijovyča Hruševského.

V roku 1907 sa stal členom Naukového tovarystva imeni Ševčenka (po slovensky *Vedeckého tovarišstva Ševčenka*) a od roku 1909 bol sekretárom jeho historicko-filozofickej sekcie. Po odchode Mychajla Ivanovyča Pavlyka z knižnice Naukového tovarystva imeni Ševčenka (po slovensky *Vedeckého tovarišstva Ševčenka*) Mychajlo Serhijovyč Hruševskyj ponúkol pozíciu vedúceho knižnice Kreveckému, ktorý ju viedol 25 rokov – v rokoch 1905 až 1914 a 1921 až 1937. Pred druhou svetovou vojnou knižnica Naukového tovarystva imeni Ševčenka (po slovensky *Vedeckého tovarišstva Ševčenka*) pod vedením Ivana-Mariana Kreveckého bola najväčšou zbierkou ukrajinských kníh, časopisov a rukopisov na svete – obsahovala približne 300 tisíc kníh a rukopisov. V období Západoukrajinskej ľudovej republiky vstúpil do radov Ukrajinskej halíčskej armády, kde sa stal redaktorom hlavného tlačového orgánu *Respublika* (po slovensky *Republika*). V armáde absolvoval skúšku národno-oslobodzovacích bojov a po prekonaní týfusu sa v roku 1921 vrátil do Ľvova. Medzi rokmi 1921 až 1925 viedol vedecký seminár z ukrajinskej vojnovej histórie na *Tajemnom ukrajinskom universytete* (po slovensky *Tajnej ukrajinskej univerzite*).

Ivаn-Marian Ivanovyč Kreveckyj sa venoval histórii Halíče v období konca 18. a prvej polovice 19. storočia. Stali sa preňho charakteristickými dôsledne napísané práce o udalostiach počas obdobia jari národov. Pripravoval dizertáciu o dejinách Rakúska – následkom zhoršenia jeho vzťahu s Mychajlom Serhijovyčom Hruševským a vojnových udalostí prácu nedokončil. Ivаn-Marian Kreveckyj ako prvý interpretoval tzv. „štátny pohľad“ na jar národov na Halíči.

## Vybrané práce

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Zdroje

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Ukrajinskí historici
Kategória:Ukrajinskí novinári
Kategória:Bibliografi
Zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom II.

[náhľad|Znázornenie pápeža [Mikuláš II. (pápež)|Mikuláša II. v diele *Nuova Cronica des Giovanni Villani*. (14. storočie)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom II.**

## Menovacia politika
Pápež Mikuláš II. vymenoval počas svojho pontifikátu (10581061) 13 kardinálov.

Hlava Cirkvi vymenovala minimálne 5 kardinálov talianskeho pôvodu; pôvod zvyšných 8 nie je úplne zrejmý. Medzi vymenovanými prelátmi sa nachádzali aj dvaja budúci pápeži. Benediktín Ildebrando sa neskôr stal pápežom Gregorom VII. Od roku 1584 bol uctievaný ako blahoslavený a od 1728 je svätým. Druhým nástupcom apoštola Petra sa stal kardinál Desiderio, ktorý si zvolil meno Viktor III. Od roku 1887 je uctievaný ako blahoslavený.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Mikuláš II., bol Giovanni kardinál Minuzzo. Skonal pravdepodobne v roku 1090, teda približne 29 rokov po pontifikovej smrti.

## Menovania v 1059
[náhľad|Znázornenie pápeža [Gregor VII. (pápež)|Gregora VII. (Paul von Bernried, *Vita Gregorii VII.*, 1. polovica 12. storočia)]]
# Kardinál Gilberto (?1062?)
#  bl. kardinál Desiderio, OSB (1026/10271087), neskôr pápež Viktor III.
#  sv. kardinál Ildebrando, OSB (1025/11301085), neskôr pápež Gregor VII.
# Kardinál Oderisio, OSB (?1105)

## Menovania v 1060
# Kardinál Bruno (?1065)
# Kardinál Gregorio (??)
# Kardinál Bonifazio (?1061)
# Kardinál Landolfo (?1071)
# Kardinál Giovanni (?1080)
# Kardinál Guido (?1073?)
# Kardinál Bernardo (?1081)

## Menovania v 1061
# Kardinál Gaudenzio (?1064)
# Giovanni kardinál Minuzzo (?1090?)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom IX. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Alexandrom II. (nástupcom)

## Zdroj

Mikuláš 02
Zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom IX.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Štefan IX.|Štefana IX. (mozaika, Bazilika svätého Pavla za hradbami, Rím)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom IX.**

## Menovacia politika
Pápež Štefan IX. vymenoval počas svojho 7-mesačného pontifikátu (10571058) 13 kardinálov v 1 konzistóriu.

Hlava Cirkvi vymenovala minimálne 4 kardinálov talianskeho pôvodu a 1 nemeckého; pôvod ďalších 8 nie je úplne zrejmý. Spomedzi nových hodnostárov sa kardinál Bruno pred rokom 1088 vzdal svojho titulu. Posledným doloženým žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Štefan IX., bol benediktín Pietro kardinál Alberini. Skonal v roku 1100, teda približne 42 rokov po pontifikovej smrti.

Pápež Lev XII. udelil 1. októbra 1828 ekvipolentne uctievanému svätcovi Petrovi kardinálovi Damianimu titul Učiteľ Cirkvi.

## Konzistórium v 1058
[náhľad|[Svätec|Svätý Peter Damiani sa stal kardinálom v roku 1058. (Andrea Barbiani, olej na plátno, 18. storočie, Bibloteca comunale Classense)]]
# sv. Peter kardinál Damiani, OSB (10071072)
# Uberto kardinál Poggi (?1058)
# Kardinál Bruno (?1092?), kardinálskej hodnosti sa vzdal pred rokom 1088
# Kardinál Bonifazio (?1062)
# Pietro kardinál Alberini, OSB (?1100)
# Kardinál Benedetto (??)
# Kardinál Giovanni (?1058?)
# Kardinál Giovanni (??)
# Ugobaldo kardinál degli Obizi (?1088/1099)
# Kardinál Pietro (??)
# Kardinál Riccardo (??)
# Alberico kardinál di Montecassino, OSB (1030?1088)
# Kardinál Giovanni (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Viktorom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom II. (nástupcom)

## Zdroj

Štefan 09
Lake Palace

**Lake Palace** alebo **Lake Palace Hotel** (predtým nazývaný **Jag Niwas** podľa názvu ostrova, na ktorom je postavený) je luxusný hotel s 83 izbami a apartmánmi s bielymi mramorovými stenami, ktorý sa nachádza na malom ostrove jazera Pichola v Udaipur v Indii. Objekt sa nachádza necelých dvesto metrov od pevniny a jeho plocha je okolo 7500 m².

## História
Palác bol postavený pre Jagata Singh II v rokoch 1743 až 1746. Existujú rôzne neoverené príbehy o tom, prečo bol palác postavený na jazere Pichola. Jeden príbeh hovorí, že otec Jagat Singh II, zakázal svojmu synovi žiť v inom neďalekom ostrovnom paláci so ženami, s ktorými sa v tom čase zabával, a tak jeho syn namiesto toho postavil nový jazerný palác. Iná verzia uvádza, že Jagat Singh II jednoducho cítil, že hlavný mestský palác Udaipur je príliš verejným miestom, takže palác pri jazere bol postavený ako odľahlejšie útočisko.

Počas 20. storočia palác postupne chátral a v 60. rokoch sa Bhagwat Singh rozhodol objekt premeniť na luxusný hotel. V roku 1971 prevzala hotel skupina Taj Hotels.

Počas svojho pôsobenia ako kráľovský palác budova hostila rôznych známych hostí, vrátane Jacqueline Kennedyovej, Lorda Curzona, kráľovnej Alžbety či britskej herečky Vivien Leigh.

## Chobotnička
V areáli sa natáčal aj film o Jamesovi Bondovi *[[James Bond: Chobotnička|Chobotnička]]* (1983), kde slúžil ako domov postavy Chobotničky (Maud Adams).

## Galéria

Súbor:Lily Pond at the Lake Palace, Udaipur.jpg|Pohľad na vnútornú záhradu.
Súbor:Lake-palace-udaipur-rajasthan.jpg
Súbor:Lake palace 05a.jpg
Súbor:Hotel in Palace in City Lake, Udaipur.JPG|Pohľad z vrchu.
Súbor:IN Udaipur 0906 (167) (16636104683).jpg|Hotel počas odlivu.
Súbor:Courtyard in the Lake Palace, Udaipur.jpg|Jedna z terás nachádzajúca sa v stavbe.
Súbor:A dusk view of Lake Palace Udaipur Rajasthan India.jpg|Lake Palace v noci.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web

Kategória:Hotely v Udaipur
Kategória:Architektúra z 1743
Kategória:Paláce v Indii
Kategória:Lokality z filmov o Jamesovi Bondovi
Zoznam kardinálov vymenovaných Viktorom II.

[náhľad|Zobrazenie pápeža [Viktor II.|Viktora II.]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Viktorom II.**

## Menovacia politika
Pápež Viktor II. vymenoval počas svojho pontifikátu (10551057) 5 kardinálov v 2 konzistóriách.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Viktor II., bol kardinál Bennone. Skonal pravdepodobne v roku 1098, teda 41 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 1055
# Kardinál Pietro (?1062)
# Kardinál Giovanni (?1065)

## Konzistórium v 1057
# Kardinál Benedetto (?1060)
# Kardinál Bennone (?1098/1099)
# Kardinál Aribone (?1061?)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom IX. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom IX. (nástupcom)

## Zdroj

Viktor 02
Kleitias

[náhľad|Atický [čiernofigúrová keramika|čiernofigúrový volútový kratér (Françoisova váza), cca 570 pred Kr. Museo archeologico nazionale di Firenze, n. inv. 4209]]
náhľad|Čiernofigúrový keramický stojan signovaný maliarom Kleitiom, cca 570 pred Kr., Metropolitan Museum of Art, New York
**Kleitias** alebo aj **Klitias** () bol atický maliar čiernofigúrových váz, činný približne v rokoch 570 až 560 pred Kr.
 
Kleitias, aténsky majster ranej čiernofigúrovej maľby, spolupracoval s hrnčiarom Ergotimom. Ich signatúry sa nachádzajú na štyroch vázach a na jednom keramickom stojane. Na základe štýlu je mu pripísaných aj viacero iných nesignovaných malieb na menších nádobách alebo na keramických fragmentoch. Jeho maliarske diela sú aj napriek istým archaickým črtám (hranaté kontúry, oči spredu na tvári z profilu) dôkazom veľkej grafickej istoty. Kleitias a hrnčiar Ergotimos boli zrejme významnou tvorivou dvojicou, ktorých výrobky sa vyvážali až do Etrúrie.

Jeho najprepracovanejším dielom (s jeho signatúrou *ΚΛΙΤΙΑΣ ΕΓΡΑΦΣΕΝ* – Klitias to namaľoval) je rozmerný čiernofigúrový volútový kráter zvaný „Françoisova váza“ (datovaná do roku 570 pred Kr., je to najstarší aténsky volútový kratér) pomenovaná podľa jej nálezcu Alessandra Françoisa, ktorý ju v roku 1844 objavil v etruskej hrobke neďaleko Chiusi (v Toskánsku). Tento šesťdesiatšesť centimetrov vysoký kratér (ktorý je pýchou Florentského múzea, Museo archeologico nazionale di Firenze, 4209) vo svojom najväčšom obvode meria asi dva metre a jeho výzdoba usporiadaná do pásov (do 7 horizontálnych pásov) zachycuje až dvesto postáv, ktoré sa dajú identifikovať vďaka nápisom. Príbehy vykreslené na váze predstavujú niečo ako „encyklopédiu gréckej mytológie“, je tu zobrazený lov na *kalydónskeho diviaka*, skutky Thésea, epizódy z trójskej vojny, a to preteky vozov na pohrebných hrách za mŕtveho Patrokla, Achilles útočiaci na Tróila pred bránami Tróje a Aias nesúci mŕtveho Achilla, je tu tiež zobrazený boj Lapitov a Kentaurov, sprievod bohov na svadbe Pélea a Thetis, Héfaistos vracajúci sa na Olymp, bitka Pygmejov a žeriavov, ako aj Sfingu, gryfy alebo Gorgony.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Zoznam kardinálov vymenovaných Levom IX.

[náhľad|Zobrazenie pápeža [Lev IX.|Leva IX. v rukopise talianskeho kláštora z 13. storočia.]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Levom IX.**

## Menovacia politika
Pápež Lev IX. vymenoval počas svojho pontifikátu (10491054) 26 kardinálov v 4 konzistóriách, ktoré sa konali zhruba každý rok. Najviac vymenovaných (16) bolo v prvom roku jeho pontifikátu.

Hlava Cirkvi vymenovala minimálne 6 kardinálov francúzskeho pôvodu a 6 talianskeho; pôvod zvyšných 14 nie je úplne zrejmý. Hugo kardinál Candidus bol v roku 1075 exkomunikovaný. Medzi vymenovanými prelátmi sa nachádzal aj benediktín Frédéric de Lorraine, ktorý sa neskôr stal pápežom Štefanom IX.

Posledný zdokumentovaný žijúci kardinál, ktorého vymenoval pápež Lev IX., bol pravdepodobne kardinál Leone. Skonal v roku 1099, teda 45 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 1049
# Kardinál Giovanni (?1061/1062)
# Kardinál Crescenzio (?1051)
# Kardinál Bonifazio (?1072?)
# Kardinál Bonizzo (?1050?)
# Kardinál Giovanni (?1071?)
# Kardinál Leone (?1088/1099)
# Kardinál Giovanni (?1059)
# Kardinál Leone (?1072?)
# Kardinál Guido (?1061?)
# Hugo kardinál Candidus, OSB (10201099?), exkomunikovaný v roku 1075
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Raynier (?1071)
# Kardinál Mainardo, OSB (?1074)
# Kardinál Stefano (?1072)
# Kardinál Étienne, OSB (?1069)
# Frédéric kardinál de Lorraine, OSB (?1058), neskôr pápež Štefana IX.

## Konzistórium v 1050
[náhľad|[Humbert de Silva Candida sa stal kardinálom v roku 1051. (maľba, 11. storočie)]]
# Kardinál Giovanni (?1058)
# Kardinál Pietro (?1058)
# Giovanni kardinál Mincius (?1073/1074), neskôr protipápež Benedikt X.
# Kardinál Pietro (?1059)
# Kardinál Amando (??)
# Kardinál Gregorio (??)
# Kardinál Crescenzio (??)
# Odon kardinál de Toul (??)

## Konzistórium v 1051
# Humbert kardinál de Silva Candida, OSB (1000?1061)

## Konzistórium okolo roku 1054
# Kardinál Giovanni (?1062)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Damazom II. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Viktorom II. (nástupcom)

## Zdroj

Lev 09
Mickey Renaud

**Mickey Renaud** (* 5. október 1988, Caroline, Alberta, Kanada – † 18. február 2008, Windsor, Ontário, Kanada) bol kanadský hokejový útočník. V roku 2007 bol draftovaný do NHL klubom Calgary Flames, ale už o pár mesiacov neskôr nečakane zomrel na vzácnu chorobu srdca. Na jeho počesť bolo pomenované individuálne ocenenie Mickey Renaud Captain’s Trophy, ktoré sa každoročne udeľuje tomu hráčovi OHL, ktorý najlepšie stelesňuje obetavosť pre tím.

## Životopis
Narodil sa v mestečku Caroline v Alberte, jeho otec bol bývalý hokejista NHL Mark Renaud. Vyrastal v Ontáriu, v meste Windsor, odkiaľ jeho otec pochádzal. V roku 2005 začal nastupovať za tím Windsor Spitfires v lige OHL, jednej z najprestížnejších juniorských hokejových líg na svete. V roku 2007 bol draftovaný do NHL klubom Calgary Flames v piatom kole. Bol považovaný za všestranného útočníka, vedel strieľať góly, ale vďaka mohutnej postave a obratnosti bol platný aj v obrane.

Pred štartom hokejovej sezóny 2007/08, po úspechu na drafte, bol menovaný kapitánom Windsoru Spitfires. Počas tohto ročníka jeho rodina prichýlila k sebe Taylora Halla, ktorý posilnil tím ako vychádzajúca mladá hviezda. Renaud v tej sezóne stihol odohrať 56 zápasov, ale vo februári 2008 náhle umrel. Pri raňajkách s rodinou skolaboval a už sa nikdy neprebral. Príčinou smrti bola choroba srdca, presnejšie hypertrofická kardiomyopatia.

## Pamiatka
Tím Windsor Spitfires vyvesil pod strop Renaudov dres s číslom 18, čím ho uviedol do klubovej siene slávy.

V sezóne 2008/09 liga OHL predstavila individuálne ocenenie Mickey Renaud Captain’s Trophy, ktorá sa udeľuje hráčovi, ktorý najlepšie stelesňuje tímového ducha.

Bývalý hokejista NHL a spoluhráč Ranauda Ryan Ellis po zvyšok svojej hokejovej kariéry nosil retiazku s číslom 18 na jeho počesť.

Spoluhráč Adam Henrique si zase nechal vytetovať obrázok odkazujúci na Renauda.

## Referencie

## Pozri aj

* George Pelawa

Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Kanadskí hokejoví útočníci
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Calgary Flames
Kategória:Úmrtia na infarkt myokardu
Kategória:Osobnosti z Alberty
Hašima

**Hašima** môže byť:

* ostrov v Japonsku, pozri Hašima (ostrov)
* mesto v Japonsku, pozri Hašima (mesto)
* okres v Japonsku, pozri Hašima (okres)
Zoznam kardinálov vymenovaných Damazom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Damazus II.|Damaza II. (mozaika, Bazilika svätého Pavla za hradbami, Rím)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Damazom II.**

## Menovacia politika
Pápež Damazus II. vymenoval počas svojho 23-dňového pontifikátu (1048) jedného kardinála. Altwin skonal v roku 1097, teda 49 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 1048
# Kardinál Altwin (?1097)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom VI. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom IX. (nástupcom)

## Zdroj

Damazus 02
Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom VI.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Gregor VI. (pápež)|Gregora VI. (mozaika, Bazilika svätého Pavla za hradbami, Rím)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom VI.**

## Menovacia politika
Pápež Gregor VI. vymenoval počas svojho 19-mesačného pontifikátu (10451046) štyroch kardinálov v dvoch konzistóriách. Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenovala táto hlava Cirkvi, bol kardinál Giovanni. Skonal pravdepodobne v roku 1055, teda asi 9 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 1045
# Kardinál Giovanni (?1055?), synovec pápeža Benedikta IX.
# Kardinál Pietro (?1047)

## Konzistórium v 1046
# Kardinál Giorgio (?1049?)
# Kardinál Pietro (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom IX. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Damazom II. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Gregor 06
Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom IX.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Benedikt IX.|Benedikta IX. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom IX.**

## Menovacia politika
Pápež Benedikt IX. vymenoval počas svojho trojfázového pontifikátu (10321044; 1045; 10471048) 39 kardinálov v 7 konzistóriách, ktoré sa konali v nepravidelných intervaloch. Hlava Cirkvi vymenovala najviac kardinálov (17) v roku 1044. Medzi týmito novými hodnostármi sa nachádzal aj kardinál Giovanni, ktorý sa neskôr stal pápežom Silvestrom III.

Posledným zdokumentovaným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Benedikt IX., bol kardinál Giovanni (kreovaný v roku 1033). Skonal pravdepodobne v roku 1087, teda asi 39 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 1033
# Kardinál Stefano (?1043)
# Kardinál Pietro (?1044?)
# Kardinál Giovanni (?1087?)
# Kardinál Giovanni (?1049?)
# Kardinál Pietro (?1049?)
# Kardinál Giovanni (?1087?)
# Kardinál Martino (?1058?)
# Kardinál Giovanni (?1062?)
# Kardinál Franco (??)
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Leone (??)
# Giovanni kardinál Rampoaldo (??)
# Kardinál Reginerio (??)

## Konzistórium v 1035
# Kardinál Benedetto (?1040)
# Orso kardinál Orsini (??)

## Konzistórium v 1036
[náhľad|Stvárnenie arcibiskupa [Hermann (kardinál)|Hermanna, ktorý sa stal kardinálom v roku 1036. (procesiový kríž z 11. storočia)]]
# Kardinál Leone (?1044)
# Kardinál Hermann (995?1056)

## Konzistórium v 1037
# Kardinál Gregorio, OSB (?1044)
# Kardinál Pietro (?1060?)
# Kardinál Benedetto (?1044?)

## Konzistórium v 1040
# Kardinál Pietro (?1051?)

## Konzistórium v 1043
# Kardinál Giovanni (?1058)

## Konzistórium v 1044
# Kardinál Benedetto (?1050?)
# Kardinál Amato (?1050?)
# Kardinál Giovanni (1000?1063), neskôr pápež Silvester III.
# Kardinál Giovanni (?1055?)
# Kardinál Giovanni (?1061?)
# Kardinál Giovanni (?1058)
# Kardinál Pietro (?1054?)
# Kardinál Giovanni (?1059?)
# Kardinál Teodaldo (??)
# Kardinál Onesto (??)
# Kardinál Benedetto (??)
# Kardinál Crescenzio (??)
# Kardinál Ugo (??)
# Kardinál Leone (??)
# Pietro kardinál Mancio (??)
# Kardinál Romano (??)
# Kardinál Romano (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIX. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom VI. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Benedikt 09
10foot

náhľad|Glass-etchingový tag 10 Foota
**10foot**, niekedy tiež písané ako **10 Foot**, je pseudonym britského tvorca graffiti, ktorý bol denníkom Financial Times označený za najznámejšieho londýnskeho graffitipisca, zároveň je jeho produkciu možné vidieť po celom Spojenom kráľovstve a v mnohých svetových metropolách aj na odľahlých miestach. Finančná škoda za odstránenie graffiti, ktorú spôsobil v Spojenom kráľovstve, je k roku 2023 odhadovaná vo výške jedného milióna libier. 10foot okrem iného šíri cez svoje graffiti aj politické názory, ako napríklad „free Palestine“, kedy vyslovuje podporu hnutia za nezávislosť Palestíny.

## Identita a život
Za prezývkou 10foot, podľa denníka Daily Mail, stojí Sam Moore pôvodom z malého ostrova Wight, kde vyrastal so svojou matkou a nevlastným otcom a tiež navštevoval miestnu strednú školu. S graffiti začal po svojom presťahovaní sa do Londýna vo veku dvadsiatich rokov, kde sa zoznámil s ďalšími autormi. V roku 2010 bol za tvorbu ilegálneho graffiti odsúdený na odňatie slobody, z dôvodu spáchania dvadsiatich piatich trestných činov, ku ktorým sa priznal. Roku 2023 sa 10foot spojil s odevnou značkou Palace v rámci jesennej kolekcie, kedy na tričkách a mikinách bola fotografia policajného vozidla, ktoré bolo potagované 10footovým podpisom. Ako reklamné video na spoluprácu bol použitý záznam z daného skutku.

## Väzenie
Dvadsaťštyriročný Sam Moore bol 6. júna 2010 zadržaný po tom, čo bol spojený s ilegálnou tvorbou neďaleko mosta Hungerford Bridge v Londýne. Po Samovom zadržaní došlo zo strany polície k vyfotografovaniu jeho tagu, prepojeniu s ich databázou a následnému porovnaniu s ostatnými miestami, kde sa nachádzali. Policajti potom previedli viacero domových prehliadok a zabavili dôkazný materiál v podobe vecí súvisiacich s graffiti vrátane cédečiek s fotografiami jeho diel, sprejov, fixiek a fotografií, na ktorých je vyfotený s ďalšími známymi autormi graffiti. Po analýze jeho rukopisu bol súdom uznaný vinným, keď ním spôsobená škoda bola odhadnutá na 113 000 libier, a odsúdený na dva roky odňatia slobody.

## Štýl
10foot pre písanie svojej prezývky využíva všetky tri základné druhy graffiti v niekoľkých podobách, ako napríklad ľahko čitateľné tagy a piecy „10foot“ či dvojznakový throw up „10“, kedy je nula vizuálne znázornená ako obrys chodidla (*anglicky* foot).

## Referencie

Kategória:Autori graffiti
Kalužná

**Kalužná** () je vrch v južnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad mestom Martin, približne  západne od jeho centra.

## Poloha
Nachádza sa v južnej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a na katastrálnom území mesta Martin. Najbližšími sídlami sú východne situované mestá Vrútky a Martin, severozápadne sa nachádza Višňové a Turie a južne Valča, Trebostovo a Bystrička.
 
## Opis
Kalužná leží v rázsoche, ktorá vybieha východným smerom z Krížavy (). Severné svahy sa zvažujú do Lopušnej doliny, ktorou voda z lokality odteká potokom Zázrivá do rieky Turiec. Južne sa nachádza Malá dolina, ktorou preteká Malý potok. Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no úbočím vedie cesta i chodník do blízkeho strediska Martinské hole.

Severne sa nachádza Diaľna (), Ráztoky (), Krivá (), Minčol () a Dlhá lúka (), západne dominujú Martinské hole s vrcholmi Zázrivá (), plytkým sedlom je oddelená Krížava (), Veľká lúka (), Vidlica () a Veterné (), južne sa nachádzajú Humience (), Ostré (), Končiar (), Dubový diel () a Hrádok () a východne sa masív pozvoľne zvažuje do Turčianskej kotliny.

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Turčiansku kotlinu, Západné Tatry, Veľkú Fatru, Kremnické vrchy a Žiar.

## Prístup
* po  žlto značenom chodníku (traverzom južným úbočím):
** od východu z rázcestia Martina-Stráne
** od západu z rázc. Krížava () cez stredisko Martinské hole
* neznačeným chodníkom po hrebeni z neďalekej dolnej stanice lanovky lyžiarskeho strediska

## Referencie

## Pozri aj
* Lúčanská Fatra
* Lúčanské Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v Lúčanskej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Martin (mesto na Slovensku)
Vittorio Francesco Viola

Mons. **Vittorio Francesco Viola**, OFM (* 4. október 1965, Biella, Taliansko) je taliansky rímskokatolícky kňaz, arcibiskup, súčasný sekretár Dikastéria pre Boží kult a disciplínu sviatostí. Člen Rádu menších bratov.

## Skóre roky
Narodil sa 4. októbra 1965 v Taliansku. Na strednej škole sa sústredil na vedu a zapísal sa na univerzitu, plánoval študovať medicínu, no po účasti na františkánskych programoch pre mládež vstúpil do Rádu menších bratov. Študoval na Teologickom inštitúte v Assisi a na Pápežskom inštitúte posvätnej liturgie v Ríme, kde získal licenciát z liturgie. Na tej istej univerzite v roku 2000 získal doktorát zo sakrálnej liturgie.

14. septembra 1991 zložil večné sľuby v Ráde menších bratov v bazilike Santa Maria degli Angeli. Za diakona ho vysvätil 4. júla 1992 a za kňaza 3. júla 1993 Mons. Luca Brandolini, rímsky pomocný biskup.

## Biskup
Pápež František ho 15. októbra 2014 vymenoval za biskupa v Tortone. Dňa 7. decembra 2014 prijal biskupskú vysviacku v Bazilike Santa Maria degli Angeli v Assisi od Domenica Sorrentina, arcibiskupa z Assisi s kardinálom Gualtierom Bassettim, arcibiskupom z Perugie, a biskupom Martinom Canessom, jeho predchodcom v diecéze Tortona. Ako biskupské heslo si zvolil slová od svätého Ambróza: *In tuis te invenio sacramentis* („Objavujem ťa v tvojich sviatostiach“). 14. decembra bol uvedený do úradu.

## Kuriálna služba
Dňa 14. januára 2021 mal súkromnú audienciu u pápeža Františka. Dňa 27. mája 2021 ho pápež František vymenoval za sekretára Dikastéria pre Boží kult a disciplínu sviatostí, povýšil ho na arcibiskupa a udelil mu titul emeritný arcibiskup z Tortony. Stal sa apoštolským administrátorom Tortony.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Osobnosti z Piemontu
Kategória:Talianski františkáni
Villa del Balbianello

**Villa del Balbianello** je renesančný palác z 18. <abbr>storočia</abbr> v meste Lenno na brehu Comského jazera na severe Talianska. Vila bola postavená pre kardinála Angela Maria Duriniho na konci 18. storočia a ponúka výhľad na jazero Como, takmer oproti Bellagio.

## História
Táto vila sa nachádza na konci výbežku Lavedo. Bola postavená v roku 1787 pre kardinála Angela Maria Duriniho, ktorý sa rozhodol vytvoriť najkrajšiu záhradu na riviére v obci Tremezzo. V 19. storočí sa stal letným domovom Costanzy Arconati Viscontiho. V roku 1976 nehnuteľnosť kúpil známy bádateľ gróf Guido Monzino, ktorý venoval veľa úsilia obnove domu a jeho pozemku. Vila teraz patrí FAI, talianskej obdobe National Trust (fondu na ochranu životného prostredia), ktorý ju udržiava v plnej kráse. Objekt je častým a obľúbeným miestom filmárov.

## Casino Royale
Vila sa objavila aj v bondove *[[James Bond: Casino Royale|Casino Royale]]* (2006), kde slúžila ako miestom, kde Bond (Daniel Craig) a Vesper (Eva Green) prevedú peniaze pomocou švajčiarskeho bankára. V deji sa vila objavila až koncom filmu.

## Galéria

Súbor:Villa del Balbianello Lago di Como featured in Casino Royale and in Star Wars (20063743160).jpg|Pohľad na vilu z leteckej perspektívy.
Súbor:07VillaBalbianello.jpg|Časť areálu budovy.
Súbor:22VillaBalbianello.jpg|Časť záhrady vily Balbianello.
Súbor:The Villa del Balbianello in Italy.jpg


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Fondoambiente
* Wonderlakecomo

Kategória:Vily v Taliansku
Kategória:Architektúra z 1787
Kategória:Paláce v Taliansku
Kategória:Stavby v Lombardsku
Kategória:Lokality z filmov o Jamesovi Bondovi
IKAR

**IKAR, a. s.** je najväčšie slovenské vydavateľstvo knižných titulov. Zastrešuje viaceré knižné značky ako IKAR, Príroda, YOLI, Stonožka alebo Odeon.

Vydavateľstvo bolo založené v roku 1990. Od počiatku svojej existencie predalo viac ako 34 miliónov výtlačkov. Do jeho portfólia patrí viacero bestsellerových slovenských autorov a autoriek rozličných žánrov, napríklad Táňa Keleová-Vasilková, Arpád Soltész, Jozef Karika, Jozef Banáš alebo Kristína Tormová.

IKAR je držiteľom viacerých odborných aj čitateľských ocenení, napríklad Vydavateľ roka, Najkrajšia kniha roka, Najkrajšia kniha Slovenska či ocenenia za umelecké preklady.

## História
Vydavateľstvo, ktoré bolo založené začiatkom 90. rokov, sa preslávilo úspechom knižnej série *Kvety v podkroví* od Virginie Andrews, no mimoriadny úspech zaznamenala aj čiernobiela zošitová publikácia *Zdravie z Božej lekárne* od Márie Trebenovej. Predalo sa takmer 400-tisíc výtlačkov.

Od apríla 2024 je edičnou značkou IKARu aj Slovenský spisovateľ.

## Referencie

Kategória:Vydavateľstvá na Slovensku
FC Noah

**Football Club Noah** (arm. Ֆուտբոլային Ակումբ Նոա) bežne známy ako **Noah** je arménsky profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste Armavir. Tím pôsobí v najvyššej arménskej klubovej súťaži Bardsragujn chumb. Klub bol založený v roku 2017 pod názvom **FC Artsakh**. Svoje domáce zápasy hráva na štadióne Armavir Stadium s kapacitou 3 300 miest.

## História klubu
Klub bol založený v roku 2017 pod názvom FC Artsakh. Klub začal svoj pôsobenie v druhej arménskej lige a v prvej sezóne klubu skončili na druhom mieste a postúpili do najvyššej arménskej klubovej súťaže Bardsragujn chumb.

Po sezóne 2018/19 sa bývalý majiteľ klubu rozhodol predať klub a zároveň sa klub premenoval na FC Noah.

Ich najväčší úspech prišiel v sezóne 2019/20 keď Noah vyhral arménsky pohár.

## Úspechy klubu
* **[[Bardsragujn chumb]]**
** Druhé miesto: 2019/20, 2020/21, 2023/24
* **Arménsky pohár**
** **Víťaz**: 2019/20

## Noah v európskych súťažiach

## Súpiska klubu
**Súčasná zostava:**

## Externé odkazy
* FC Noah – premierleague.ffa.am

## Zdroj

Kategória:Arménske futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 2017
Polícia Hvar

***Polícia Hvar*** je česko-slovenský kriminálny seriál TV Nova. Seriál sa vysielal od 8. júla 2024 aj na TV Markíza. Hlavné postavy stvárnili Jakub Štafek a Alžbeta Ferencová.

## Obsadenie

## Série

## Časti

### 1. séria (2024)

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenské televízne komediálne seriály
Kategória:Slovenské kriminálne televízne seriály
Kategória:České kriminálne televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2024
Valverde (Cesenatico)

**Valverde** alebo **Valverde di Cesenatico** je časť (*frazione*) a turistické centrum obce (*comune*) Cesenatico nachádzajúce sa juhovýchodne od verejného parku Parco di Levante.

Spolu so susednou časťou Cesenatica, Villamarina, je plné ubytovacích zariadení, obchodov, barov, reštaurácií a vybavených pláží najmä pre rodiny s deťmi.

## Galéria

Súbor:Hotel Prestigio (28).jpg|*Viale Giosuè Carducci* smerom do Villamarina
Súbor:Hotel Prestigio (33).jpg|Večerná pláž s hotelmi na *[[Piazzale Michelangelo (Cesenatico)|Piazzale Michelangelo]]* v pozadí
Súbor:Hotel Prestigio (14).jpg|*Viale Andrea Mantegna*
Súbor:Hotel Prestigio (16).jpg|Pohľad na *Viale Andrea Mantegna* a *Via Brunelleschi* z Hotela Prestigio


## Referencie

náhľad|center|Pohľad na hotely a Piazzale Michelangelo

Kategória:Cesenatico
Lysiades

**Lysiades**  () môže byť:
* starogrécky hrnčiar, pozri Lysiades (hrnčiar)
* starogrécky filozof, pozri Lysiades (filozof)
  
## Referencie
Lysiades (hrnčiar)

[náhľad|Atický [Kóthón (nádoba)|kothón, signovaný hrnčiarom Lysiadom, cca 530 pred Kr.,  Lyon, Musée des Beaux-Arts E 387 ]]
**Lysiades** () bol grécky hrnčiar, činný v poslednej štvrtine 6. storočia pred Kr.

Známy je len vďaka signatúre na exaleiptrone (zvanom tiež kóthón) uloženom v mestskom múzeu Lyone (Musée des Beaux-Arts E 387) Exaleiptron podpísaný Lysiadom ponúka ukážkový príklad zručnosti aténskych hrnčiarov. Váza, ktorá má veľmi zdržanlivú dekoráciu (napr. malé jemné bodky na pásiku po obvode), širokú čiernu nôžku, je datovaná približne do roku 530 pred Kr. Podpis len podčiarkuje schopnosti hrnčiara:

:- text v starogréčtine
 
Britský historik umenia John Beazley mu pripisoval aj bostonský exaleiptron (Museum of Fine Arts 99.531, Boston). Určité chyby, ktoré sa v priebehu rokov do Beazleyho spisov „vkradli“, boli po novších výskumoch opravené.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Hrnčiari starovekého Grécka
Krivá (vrch v Malej Fatre)

**Krivá** () je vrch v južnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad mestom Vrútky, približne  severozápadne od mesta Martin.

## Poloha
Nachádza sa v južnej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a na katastrálnom území mesta Martin. Najbližšími sídlami sú východne situované mesto Vrútky a obec Lipovec, juhovýchodne sa nachádza Martin a Bystrička, severozápadne Višňové a Turie, severne Stráňavy a Strečno.
 
## Opis
Krivá leží v rázsoche, ktorá vybieha z Dlhej lúky () východným smerom na Ráztoky (). Južné svahy klesajú do Lopušnej doliny, ktorou vodu z priľahlých svahov odvádza potok Zázrivá do rieky Turiec. Severné a východné časti sa zvažujú do Javornej doliny, z ktorej voda odteká Javorinou. Vrcholom prechádza značená turistická trasa z Vrútok.

Východne sa nachádzajú Ráztoky () a Diaľna (), severne Grúň (), Úplaz (), Malý Minčol () a Minčol (), západne Skalnatá (), plytkým sedlom oddelená Dlhá lúka () a Zázrivá () a južne Krížava (), Veľká lúka (), Vidlica (), Veterné (), Prostredný grúň () a Kalužná ().

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných odlesnených častí je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Turčiansku kotlinu, Západné Tatry, Veľkú Fatru a Kremnické vrchy.

## Prístup
* po  žlto značenom chodníku:
** od východu z rázcestia ATC Turiec vo Vrútkach cez Sedlo za Hradišťom
** od západu zo sedla Prašivé v hlavnom hrebeni Lúčanskej Fatry

## Referencie

## Pozri aj
* Lúčanská Fatra
* Lúčanské Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v Lúčanskej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Martin (mesto na Slovensku)
Pane di Monte Sant'Angelo

**Pane di Monte Sant'Angelo** (, vo foggianskom nárečí *li panet*) je tradičný pekárenský výrobok mesta Monte Sant'Angelo v talianskej provincii Foggia.

## História
Pane Monte Sant'Angelo je veľmi špecifický chlieb s jemnou a chrumkavou kôrkou a mäkkým a kompaktným vnútrom. V dávnych dobách sa bochníky zaháčkovali a vešali mimo obchodov: hovoríme o veľmi veľkých bochníkoch, ktoré vážia 5 alebo 6 kilogramov a majú priemer 70 – 80 centimetrov.

V roku 2006 bol chlieb Monte Sant'Angelo zaradený do zoznamu tradičných apúlskych agropotravinárskych výrobkov.

## Výroba
Suroviny na jeho prípravu sú mäkká pšeničná múka typu „0“, voda, soľ a prírodné droždie (v miestnom dialekte *lu crescente*). Múka sa zmieša s prírodným droždím a potom sa zriedi vo vode s pridanou soľou. Takto získané cesto sa nechá vykysnúť a potom sa tvaruje na bochník chleba. Keď je cesto vytvarované, nechá sa pred vložením do rúry odpočinúť v drevených škatuliach a nasledne sa pečie pri teplote 200 °C aspoň 2 hodiny. (tradičná metóda prípravy vyžaduje, aby sa chlieb piekol v peciach na drevo).

Ďalší variant chleba zahŕňa pridanie varených zemiakov do cesta, aby bol chlieb mäkší.

## Difúzia
Dnes sa spomínaný chlieb vyváža aj mimo miesta svojho pôvodu.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Chlieb a pečivo
Kategória:Talianska kuchyňa
Kategória:Apúlia
Château d’Anet

**Château d’Anet** je zámok v renesančnom štýle nachádzajúci sa v Eure-et-Loir, ktorý dal postaviť francúzsky kráľ Henrich II. v 16. storočí pre Diane de Poitiers. Château d’Anet sa nachádza v Anet, asi 78 km od Paríža a asi 16 km od Dreux.

## História a vzhľad
V roku 1546 Diane de Poitiers, vdova po Louisovi de Brézé, začala stavať skromný dom v dedine Anet. Objekt prešiel značným a veľkolepým rozšírením, keď sa jej milenec Henrich II. stal francúzskym kráľom a dal jej k dispozícii architekta Philiberta de L'Orme a prakticky neobmedzené zdroje. Château d’Anet je postavený na vodnej priekope okolo troch nádvorí so záhradami na severnej strane. Vo východnej časti ležali hospodárske budovy, zatiaľ čo na západe bol Cour de la Fontaine a za ním tenisový kurt, stajne a pohrebná kaplnka Diane de Poitiers. Z tohto komplexu, ktorý bol z veľkej časti zbúraný po Francúzskej revolúcii, zostali len niektoré časti.

## Vstupná brána
Vstupnou bránou je dórsky víťazný oblúk veľmi neklasického typu, odvodený od západného portálu románskeho opátstva Saint-Gilles-du-Gard v Provence. Nad prekladom oblúka, ktorý nesie latinský nápis odkazujúci na Henricha II. a Dianu de Poitiers, bol bronzový reliéf od Benvenuta Celliniho zobrazujúci nymfu z Fontainebleau, ktorý je teraz nahradený sadrovou kópiou. Na vrchu brány stoja bronzové sochy; jeleň obklopený štyrmi poľovníckymi psami, predtým uvádzaný do pohybu hodinovým mechanizmom, v narážke na poľovníčku Dianu.

## Thunderball
Objekt bol použitý ako aj miesto natáčania pre film s Jamesom Bondom *[[James Bond: Thunderball|Thunderball]]* (1965), ktorý sa objavil hneď v úvodnej sekvencii.

## Galéria

Súbor:Château Anet wiki.jpg|Vstupná brána cez priekopu.
Súbor:Château d'Anet 1.jpg
Súbor:Château d'Anet 7.jpg
Súbor:ChateaudAnetPortique.jpg


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* Chartres-tourisme

Kategória:Hrady a zámky vo Francúzsku
Kategória:Architektúra z 1548
Kategória:Lokality z filmov o Jamesovi Bondovi
Kategória:Renesančné zámky vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Eure-et-Loir
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIX.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Ján XIX.|Jána XIX. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIX.**

## Menovacia politika
Pápež Ján XIX. vymenoval počas svojho pontifikátu (10241032) 12 kardinálov v 4 konzistóriách v nepravidelných intervaloch. Najviac kardinálov menovala hlava Cirkvi v prvých rokoch pontifikátu.

Posledným doloženým žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Ján XIX., bol kardinál Pietro. Skonal v roku 1049, teda asi 17 rokov po ponitfikovej smrti.

## Konzistórium v 1025
# Giovanni kardinál Ponzio (?1033)
# Kardinál Pietro (?1049)
# Kardinál Giovanni (?1033?)
# Kardinál Giovanni (?1049?)
# Kardinál Giovanni (1001?1039)

## Konzistórium v 1026
# Kardinál Pietro (?1036?)
# Kardinál Dodone (?1031)
# Kardinál Rodolfo (??)
# Kardinál Ranierio (??)
# Kardinál Gregorio (??)

## Konzistórium v 1029
# Kardinál Benedetto (?1049?)

## Konzistórium v 1032
# Kardinál Giovanni (?1046)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznamy kardinálov vymenovaných Benediktom VIII. (predchodcom)
* Zoznamy kardinálov vymenovaných Benediktom IX. (nástupcom)

## Zdroj

Ján 19
Zoznam kardinálov vymenovaných Silvestrom II.

[náhľad| Umelecká predstava pápeža [Silvester II.|Silvestra II. (mozaika, 1832, Bazilika svätého Pavla za hradbami, Rím)]]
Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Silvestrom II.**

## Menovacia politika
Pápež Silvester II. vymenoval počas svojho pontifikátu (9991003) troch kardinálov v dvoch konzistóriách. Dvaja kardináli boli talianskeho pôvodu, jeden nemeckého. 

Spomedzi vymenovaných sa neskôr stali pápežmi dvaja z nich: kardinál Fasano si zvolil meno Ján XVIII. a kardinál Teofilatto sa stal pápežom Benediktom VIII. Druhý menovaný bol zároveň poslednou žijúcou osobou, ktorú pápež Silvester II. vymenoval za kardinála. Skonal 9. apríla 1024, teda skoro 21 rokov po Silvestrovej smrti.

## Konzistórium v 1000
# Kardinál Fasano (?1009), neskôr pápež Ján XVIII.

## Konzistórium v 1001
# Kardinál Teofilatto (980?1024), neskôr pápež Benedikt VIII.
# Fridrich Saský (?1004)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom V. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XVII. (nástupcom)

## Zdroj

Silvester 02
Zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom IV.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Sergius IV.|Sergia IV. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom IV.**

## Menovacia politika
Pápež Sergius IV. vymenval počas svojho pontifikátu (10091012) 10 kardinálov v dvoch konzistóriách, ktoré sa konali s dvojročným odstupom.

## Konzistórium v 1010
# Kardinál Benedetto (?1012?)
# Kardinál Gregorio (??)

## Konzistórium v 1012
# Kardinál Benedetto (?1024?)
# Kardinál Stefano (?1033?)
# Kardinál Giovanni (?1033?)
# Kardinál Giovanni (?1033?)
# Kardinál Pietro (?1027?)
# Kardinál Pietro (?1033?)
# Kardinál Sebastiano (?1021?)
# Kardinál Vernerio, OSB (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XVIII. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom VIII. (nástupcom)

## Zdroj

Sergius 04