Jozef Podhradský

**Jozef Podhradský** (pseudonymy: *Pankleiov*, *Pravoslav*, *Prieplavän*, *Vrahobor Hrajnoha*; * 19. apríl 1823, Skalica – † 13. november 1915, Svetozarevo) bol slovenský evanjelický kňaz, pedagóg a spisovateľ.

## Životopis
Narodil sa v rodine súkenníka Jozefa Podhradského a jeho ženy Evy rod. Novákovej. Základnú školu navštevoval vo Vrbovciach, ako 12-ročný odišiel najskôr s cieľom naučiť sa po maďarsky do Šamorína a v roku 1836 na nižšie gymnázium do Komárna, ktoré ukončil roku 1839. V rokoch 18391848 absolvoval evanjelické lýceum a teológiu v Bratislave, kde sa stal členom Štúrovej družiny. V roku 1848 zložil na peštianskej univerzite profesorskú skúšku z filozofie, klasických jazykov, nemeckej a maďarskej literatúry. V tom istom roku ho pozval farár slovenskej evanjelickej cirkvi v Pešti Ján Kollár za pomocného farára a učiteľa. Nakoniec po odchode Jána Kollára stal sa v Pešti v rokoch 18501862 jeho nástupcom. Nakoniec sa vzdal úradu, nakoľko bol odporcom spájania evanjelikov, za čo ho odporcovia prenasledovali. Keď sa hneď po odstúpení nemal kde nasťahovať, pomoc a prístrešie jemu a celej rodine poskytol Ján Michal Seberini (syn superintendenta Jána Seberiniho), vtedy farár v Banskej Štiavnici, neskôr zakrátko vojenský kňaz a vojenský superintendent, ktorý funkciu vojenského kňaza vybavil aj pre Jozefa Podhradského. Ako vojenský evanjelický kňaz pôsobil vo Viedni v rokoch 18621863.

Od roku 1863 pôsobí ako profesor na srbskom gymnáziu v Novom Sade. V novosadskom prostredí Podhradský spolupracoval a priatelil sa so spolužiakmi z bratislavských štúdií, najmä Svetozárom Miletičom. V tomto prostredí prijal rozhodnutie konvertovať na pravoslávnu cirkev. V roku 1872 odchádza za profesora na novozaložené maďarsko-srbské gymnázium do Sombora. V roku 1879 odchádza predčasne do dôchodku. Potom krátko pracuje ako knihovník v Petrohrade. Roku 1882 dostal miesto profesora na gymnáziu v Leskovaci na srbsko-bulharských hraniciach, kde pôsobil do roku 1888, kedy nastúpil v Belehrade za profesora gymnázia a pôsobil na ňom do roku 1898. Nakoniec roku 1915 utiekol pred príchodom frontu spolu s rodinou do Banjici a potom do Jagodiny, kde 13. novembra 1915 umrel.

## Dielo
* 1850 – *Holuby a Šulek*
* 1850 – *Odpoveď na surovosti a jeho...brožúri oproti zboru slovanskému písané*
* 1851 – *Vděčná památka v Pánu zesnulých pešťanských Slováku ve veršoch pohrěbných*
* 1857 – *Liptovský a Hrajnoha alebo Svátek řízeník božího*
* 1864 – *Korheľ a jeho nebožiatka*
* 1864 – *Švárna Skaličanka*
* 1865 – *Hora stratenej nádeje*
* 1868 – *Tajná história panslaviszmu vôbec a uhorských Slovákov zvlášte*
* 1880 – *Vplyv židovských mravov v ľudskej spoločnosti*
* 1882 – *Obrana a sláva našej Tatry*
* 1888 – *Vyhodený študent na skale*
* *Anjel strážca*
* *Malá Marienka*
* *Dobré dieťa zlých rodičov*
* *Tragédia Tatry*
* *Roztrieskaná harmónia*

Bol tiež autorom politických brožúr,úvah o prozódii, autobiografických a biografických príspevkov (o Kollárovi, Královi, Hurbanovi), ako aj redaktorom viacerých časopisov (*Prostonárodná bibliotéka*, *Evanjelické cirkevné noviny*, *Slávik*, *[[Zornička (časopis)|Zornička]]* a i.).

## Referencie


## Literatúra
* *[[Slovenský biografický slovník]]*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Jozef Podhradský (zlatyfond.sme.sk)

Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí dramatici
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Štúrovci
Kategória:Osobnosti zo Skalice