Sinotibetské jazyky

right|thumb|Rozšírenie sinotibetských jazykov

**Sinotibetské jazyky** (iné názvy: **sino-tibetské jazyky**, trochu staršie **čínsko-tibetské jazyky**; v minulosti označované ako **indočínske jazyky**, neskôr ako **tibetočínske jazyky**) je jazyková rodina zahŕňajúca asi 340 jazykov a 1,3 miliardy hovoriacich v Číne, Taiwane, Mjanmarsku, Singapure, priľahlých Himalájach a Bangladéši.

## Rozsah a začlenenie
Väčšinou sa sinotibetské jazyky považujú za samostatnú rodinu. Hlavné (spravidla zavrhnuté) hypotézy o príbuznosti rodiny s inými rodinami/jazykmi:
* V širšom zmysle sa do sinotibetských jazykov začleňujú aj thajské jazyky (thajské jazyky v užšom zmysle), miaosko-jaoské jazyky či ketčina.V minulosti sa do sinotibetských jazykov zaraďovala aj vietnamčina (dnes v austroázisjkých jazykoch).
* Hľadala sa príbuznosť s rodinami austroázijské jazyky a austronézske jazyky, či s niektorými indiánskymi rodinami Severnej Ameriky, zaraďuje sa aj do navrhovanej skupiny dene-kaukazské jazyky (= severokaukazské + na-dené + sinotibetské)

## Delenia
Delí sa obyčajne na dve vetvy:
* čínština (1 jazyk) resp. čínske jazyky (okolo 8 jazykov)
* tibetsko-barmské jazyky (335 jazykov)

Niektorí jazykovedci klasifikujú čínštinu a jednotlivé vetvy tibetsko-barmských jazykov ako rovnocenné. Napr. G. van Driem (1997) takto:
* brahmaputranské jazyky
** dhimal
** bodo-koch* (vrátane tripurčiny, garoštiny)
** konyak* (vrátane nocte*)
** kačjinčina (vrátane ďjinpchoštiny)
* južné tibetsko-barmské jazyky
** lolosko-barmské
** karenské jazyky
* sino-bodské jazyky:
** čínština
** bodsko-himalájske jazyky (vrátane tibetčiny)
** kirantské jazyky
** tamangské jazyky
** (viacero izolovaných jazykov)
* početné ďalšie malé jazykové rodiny a izolované jazyky (vrátane jazykov névárčina, čchiangčina, nungčina, magarčina)

Aj Kausen (2005) má čínštinu na rovnakej úrovni s ostatnými skupinami:
* čínština
* bodské jazyky
** tibetské jazyky
** tamang-ghalské jazyky
** tshangla*
** takpa*
** západohimalájske jazyky
* névársko-kirantsko-magarsko- *chepangské jazyky (névári-kiranti-magar-*chepang)
** névársko-*thangmiské (névár – *thangmi)
** kirantské jazyky 
** magarsko-chepangské jazyky (magar-*chepang)
* -:
** lepča
** lhokpu*
** raji-raute*
** dura* †
** gongduk*
* brahmaputranské jazyky
** khowasko-sulungské* jazyky (khowa-sulung*, kho-bwa*)
** hrusoské* jazyky
** tanské* jazyky (tani, abor-miri-dafla, adi-niši)
** idusko-digaruské* jazyky (idu-digaru*)
** mijuské* jazyky (miju)
* dhimal*-toto*
* bodosko-konyaksko*-ťingpchoské jazyky:
** bodosko-*kochské jazyky (barské jazyky)
** konyaksko*-nágske jazyky
** ťingpchosko-sakské jazyky (kačjinsko-luské)
* nágske jazyky:
** aoské jazyky*
** angami-pochuri*
** zemeské jazyky*
** manípurčina
** tangkhulské jazyky*
** mikirčina (karbčina)
** mizosko*-kukisko-čjinské jazyky (mizo-kuki-čjin)
* karenské jazyky:
** sgaw-bwe-*kayah (napr. sgaw)
** pho
** pa-o
** zayein*
* lolo-barmské jazyky:
** loloské jazyky (napr. ioština, la-chu, li-su)
** barmské jazyky (napr. barmčina)
* mru
* pyu* †
* nungsko - čchiangsko - ťia-žungské jazyky (nung – čchiang - ťia-žung):
** nungské jazyky
** čchiangské jazyky
** ťia-žungské jazyky
* na-sisko – tchu-ťiasko – pajské jazyky (na-si – tchu-ťia – paj):
** na-si
** tchu-ťia
** pajčina

Aj Shafer (1966 - 1974) mal podobný prístup:
* čínština
* dajské jazyky (dnes v thajsko-kadajských jazykoch)
* bodské jazyky
* barmské jazyky
* barské jazyky (dnes bodosko-kochské resp. bodosko-garoské)
* karenské jazyky

Benedict (1972) zas postupoval takto (zužoval rozsah tibetsko-barmskej skupiny), jeho delenie bolo dlho veľmi vplyvné:
* čínština
* tibetsko-karenské jazyky
** karenské jazyky
** tibetsko-barmské jazyky

G. Thurgood (2003) zas ponecháva na začiatku uvedené základné delenie na dve skupiny, vyčlenil však z tibetsko-barmských jazykov niekoľko jazykov, pri ktorých nie je isté, či nepatria medzi čínske jazyky. 

(*)Slovenský pravopis a názov sa nepodarilo zistiť