open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
THRAK

***THRAK*** je jedenásty štúdiový album britskej rockovej skupiny King Crimson. Vydaný bol v apríli 1995 a v britskom rebríčku predajnosti sa umiestnil najlepšie na 58. mieste. *THRAK* je prvý klasický štúdiový album po 10 ročnej prestávke, ktorú si skupina v rokoch 1984 až 1994 vybrala.

## Popis albumu a jeho história
Prvým počinom King Crimson po tejto pauze bolo EP *[[VROOOM]]* vydané v roku 1994, po ktorom nasledoval o rok neskôr album *THRAK*. Skupina sa z kvarteta, ktoré vystupovalo v 80. rokoch, pretransformovala do tzv. dvojitého tria: dvaja gitaristi – dvaja basgitaristi (hráči na Chapman Stick) – dvaja bubeníci. K pôvodným členom Robertovi Frippovi, Adrianovi Belewovi, Tonymu Levinovi a Billovi Brufordovi sa pridali Trey Gunn a Pat Mastelotto, ktorých spoznal Fripp v medziobdobí, kedy spolupracoval s inými hudobníkmi. Skupina začala vystupovať s novým materiálom už na jeseň 1994 (turné v Argentíne). Ďalšie série koncertov začala po vydaní albumu v máji 1995.

Doska *THRAK* sa svojim charakterom výrazne odlišuje od albumov, ktoré King Crimson vydali v 80. rokoch a ktoré čiastočne mierili skôr do oblastí pop rocku. *THRAK* naopak nadväzuje na dosku *[[Red (King Crimson)|Red]]*, ktorú skupina nahrala v roku 1974. Album obsahuje väčšinu skladieb vydaných už na EP *VROOOM*, ktoré však boli upravené a znovu nahrané. Na *THRAK* sa nachádza 15 piesní rôznej povahy. Úvodná „VROOOM“ je industriálna inštrumentálka, v piesni „Dinosaur“ text odkazuje na starnutie rockerov a ich skupín, vo „Walking on Air“ prejavil svoj lyrický cit Adrian Belew. Nasledujúca „B'Boom“ je neobvyklý bubenícky duet, na ktorý nadväzuje titulná experimentálne skladba „THRAK“. Druhú polovicu albumu tvoria piesne „People“, „One Time“ a „Sex Sleep Eat Drink Dream“ poprekladané drobnými skladbami. V závere sa nachádza, ako protiklad úvodu, inštrumentálka „VROOOM VROOOM“ s nadväzujúcou codou.

## Zoznam skladieb
#„VROOOM“ – 4:38
#„Coda: Marine 475“ – 2:41
#„Dinosaur“ – 6:37
#„Walking on Air“ – 4:38
#„B'Boom“ – 4:11
#„THRAK“ – 3:59
#„Inner Garden I“ – 1:47
#„People“ – 5:53
#„Radio I“ – 0:44
#„One Time“ – 5:22
#„Radio II“ – 1:03
#„Inner Garden II“ – 1:16
#„Sex Sleep Eat Drink Dream“ – 4:50
#„VROOOM VROOOM“ – 5:50
#„VROOOM VROOOM: Coda“ – 3:01

## Obsadenie
* Adrian Belew – spev, gitara
* Robert Fripp – gitara, mellotron
* Tony Levin – basgitara, Chapman Stick, elektrický kontrabas, vokály
* Trey Gunn – Chapman Stick, vokály
* Bill Bruford – bicie, perkusie
* Pat Mastelotto – bicie, perkusie

## Zdroj

Kategória:Hudobné albumy z 1995
Kategória:Albumy King Crimson
Kategória:Albumy Virgin Records
Cujo

**Cujo** môže byť:

* americký psychologicko-hororový román Stephena Kinga z roku 1981, pozri Cujo (román)
* americký film natočený podľa tohto románu z roku 1983, pozri Cujo (film)
Adžmér

**Adžmér** () je mesto ležiace v indickom štáte Radžastan. Je priemyselným a obchodným centrom regiónu, cez ktoré prebiehajú hlavné cestné a železničné trasy. Je tu rozvinuté strojárstvo, textilný a obuvnícky priemysel.

Založené bolo v 11. storočí a o storočie neskôr sa stalo hlavným mestom štátu Rádžputi. Je bohaté na architektonické pamiatky.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroje
*

Kategória:Mestá v Indii
Adžmán

**Adžmán** je emirát, ktorý je súčasťou Spojených arabských emirátov. Svojou rozlohou 250 km2 je najmenším emirátom tejto federácie. Hlavným mestom a správnym strediskom je rovnomenný prístav.

Väčšinu jeho územia tvorí púšť. Hlavným zdrojom príjmov je ťažba ropy. Okrem toho sa v oblasti pestujú citrusy a datle, rozvinutý je i rybolov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Spojené arabské emiráty
Vysílač Krásné

**Vysílač Krásné** alebo  sa nachádza v Pardubicom kraji pri obci Krásné.

Kotvená konštrukcia vysielača stojí na rovnomennom vrchu () v pohorí Železné hory, asi  južne od mesta Pardubice.

Areálu vysielača, dnes v majetku spoločnosti České Radiokomunikace a. s., dominuje 182 metrov vysoká veža, ukotvená šiestimi masívnymi lanami. Dnes zabezpečuje vysielanie niekoľkých televíznych a rozhlasových programov.

## História
Vysielač bol vybudovaný v rokoch 1958 – 1960, kedy sa stal historicky prvým televíznym vysielačom vo Východných Čechách. Išlo vtedy o jeden z desiatich základných televíznych vysielačov v Československu, na ktorých vysielal vtedajší jediný program ČST. Do prevádzky bol uvedený 1. mája roku 1959, ale aj po tomto dátume nefungoval podľa predstáv a prebiehali na ňom úpravy.

Už od počiatkov vysielač používal šiesty kanál III. televízneho pásma, najprv na ňom vysielala ČST1, 4. apríla 1994 kanál prevzala novovzniknutá TV Nova.

Digitálne vysielanie z vysielača Krásné začalo 31. marca 2010 spustením multiplexov 1 a 2. Keďže sa využilo kanálov, ktoré neboli používané analógovým vysielaním (32, 39), mohli vysielať digitálne a analógové programy súbežne. Kvôli možnému rušeniu analógového vysielania v Poľsku sa najprv vysielalo so zníženým výkonom na 25 kW. O rok neskôr bol výkon zvýšený na súčasných 100 kW.

Do 30. júna 2011 vysielali z tohto vysielača analógové televízne stanice ČT1, ČT2, Nova a Prima, a to na kanáloch 22, 57, 6 a 34.

31. júla 2011 bolo spustené vysielanie multiplexu 3, a to na kanále 34, ktorý prevzal po vypnutej analógovej TV Prima. Najprv vysielal s výkonom 10 kW, 15. júna 2016 bol zvýšený na 50 kW.

## Vysielanie
V súčasnej dobe (2023) je možné z vysielača prijímať:

### TV

### Rozhlas

### Digitálne rozhlasové vysielanie (DAB+)
Multiplex vysiela na frekvencii 12C s výkonom 10 kW, vďaka čomu pokrýva široké okolie.

## Najbližšie vysielače

Najbližšie významné vysielače a vzdialenosť k nim:

## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku

## Referencie

## Externé odkazy
*Marek Nečina: Technika slúži vysoko v oblakoch  (Chrudimský denník, 7. novembra 2006)

## Zdroj

Krásné
Kategória:Stavby v okrese Chrudim
Zvestovanie presvätej Bohorodičke

[náhľad|Zvestovanie presvätej Bohorodičke. Mozaika z [Chrám svätej Sofie (Kyjev)|Chrámu Svätej Múdrosti (Svätej Sofie) v Kyjeve, okolo r. 1040.]]
náhľad|Zvestovanie. Ikona sv. Andreja Rubľova, okolo 1405.
**Zvestovanie presvätej Bohorodičke** alebo **Zvestovanie našej presvätej Vládkyni, Bohorodičke Márii, vždy Panne** (csl. Благовѣщенїе пресвѧтой Богородицы; gr. Εὐαγγελισμός τῆς Θεοτόκου) je jedným z dvanástich veľkých sviatkov v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. Slávi sa vždy 25. marca, neprekladá sa ani vtedy, ak pripadne na Veľký piatok či na Paschu. Je to jediný veľký sviatok, ktorý sa slávi v období Veľkého pôstu.

Sviatok má ako svoju nosnú tému zvestovanie vtelenia Božieho Slova. Táto udalosť je opísaná v Evanjeliu podľa sv. Lukáša 1, 28-33.

Zvestovanie presvätej Bohorodičke má predsviatok 24. marca a posviatok 26. marca, kedy sa slávi Zhromaždenie k archanjelovi Gabrielovi. Ak sviatok pripadne na niektorý pôstny deň (od pondelka do piatku), slávi sa v tento deň večiereň s liturgiou svätého Jána Zlatoústeho. Bohoslužobné texty sviatku Zvestovania vychádzajú najmä zo starozákonných biblických citátov - proroctiev, ktoré podľa patristickej tradície ohlasujú Krista.

Slávenie tohto sviatku v Konštantínopole je dobre doložené už v 6. storočí.

V deň sviatku je výrazná úľava z pôstnej disciplíny (môže sa jesť ryba). V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku je Zvestovanie presvätej Bohorodičke prikázaným sviatkom.

## Iné projekty

## Zdroje
* Manel NIN: Boh sa stáva človekom, aby Adama urobil bohom. Sviatok Zvestovania presv. Bohorodičke v byzantskom obrade.

Kategória:Gréckokatolícka cirkev
Kategória:Liturgický rok
Marcia Crossová

**Marcia Anne Crossová** (; * 25. marec 1962, Marlborough, Massachusetts, Spojené štáty) je americká herečka najviac známa postavou Bree v seriáli *[[Zúfalé manželky]]* a Kimberly Shawovej Manciniové v *[[Melrose Place]]*.

## Životopis
Vyštudovala psychológiu v Los Angeles, kam si ako mnoho ďalších išla splniť sny. Svoju kariéru začala v seriáli *[[The Edge of Night]]*. Slávu jej priniesla rola psychicky labilnej Dr. Kimberly Shawovej v seriáli *Melrose Place*, kde hrala v rokoch 1992-1997. Pôvodne sa mala objaviť len v jednom dieli, ale ostala dlhšie a stala sa jednou z hviezd seriálu. Seriál potom opustila, aby si dokončila magisterský titul v psychológii. Vrátila sa v seriáli *[[Everwood]]*, z ktorého po prvej sérii odišla, a objavila sa ako Bree Van Den Kampová v seriálovom hite *Zúfalé manželky*. Za túto úlohu bola niekoľkokrát nominovaná na mnoho cien, aj na Zlatý glóbus a Emmy. Objavila sa tiež v seriáloch *[[Knots Landing]]*, *[[Ally McBealová]]*, *[[C.S.I.: Kriminálka Las Vegas|Kriminálka Las Vegas]]* ad. Zahrala si tiež v niekoľkých filmoch.

V roku 2006 sa vydala za Toma Mahoneyho, s ktorým má dvojčatá Eden a Savannah.

## Filmografia

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Osobnosti z Massachusetts
Kategória:Absolventi Juilliard School
Alfonz II. (Portugalsko)

**Alfonz II.** (* 23. apríl 1185, Coimbra, Portugalsko – † 25. marec 1223, Coimbra) bol tretí portugalský kráľ z burgundskej dynastie.

## Pôvod
Narodil sa ako druhý syn Sancha I. a Dulcei Aragónskej. Mal deväť súrodencov, šesť sestier a troch bratov, z ktorých sa len starší Raimundo nedožil dospelosti. Sestra Teresa sa stala kráľovnou kastílskou a leónskou, Mafalda kastílskou a Berengária dánskou.

## Vláda
Mladý infant zasadol na trón po smrti svojho otca v roku 1212 a prvé roky jeho vlády bola poznamenané stretmi so súrodencami, ktoré ukončil konfiškáciou ich majetku. Alfonzova vláda sa sústredila na ekonomickú a sociálnu prosperitu krajiny, čím sa výrazne odlišoval od svojich predchodcov. Zreformoval právny systém a snažil sa nadviazať obchodné styky s európskymi kráľovstvami. Tiež sa snažil o nezávislosť svojej krajiny na pápežskom stolci, pretože moc cirkvi neustále rástla od čias kráľa Alfonza I., ktorý jej bol nútený prideliť rôzne výsady. Dôsledkom týchto snáh bola Alfonzova exkomunikácia pápežom Honoriom III., po ktorej sľúbil nápravu. Tento krok však zostal na jeho najstaršom synovi, pretože v marci 1223 zomrel.
Je pochovaný spoločne s manželkou v cisterciánskom kláštore Alcobaça.

## Potomkovia
V roku 1208 sa oženil s princeznou Urracou Kastílskou (* 1186 – † 1220) , s ktorou mal päť detí:
* Sancho II. (* 1209 – † 1248), portugalský kráľ ∞ 1239 Mécia Lópes de Haro
* Alfonz III. (* 1217 – † 1279), portugalský kráľ ∞  
# 1235 grófka Matilda z Boulogne (* 1202 – † 1259)
# 1253 Beatrix Kastílska (* 1242 – † 1303)
* Eleonóra (* 1211 – † 1231) ∞ 1229 dánsky spolukráľ Valdemar Mladý (* 1209 – † 1231)
* Ferdinand (* 1217 – † 1246), pán Serpa ∞ Sancha Fernández de Lara
* Vincent († 1219)

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Burgundovci
Kategória:Osobnosti z Coimbry
Kategória:Králi Portugalska
Kategória:Katolícki panovníci
Kategória:Exkomunikovaní z rímskokatolíckej cirkvi
Kategória:Osobnosti na portugalských poštových známkach
Mária I. (Portugalsko)

**Mária I.** (* 17. december 1734, Lisabon, Portugalsko - † 20. február 1816, Rio de Janeiro, Brazília)  bola portugalská kráľovná ako prvá žena na portugalskom tróne. Vládla v rokoch 1777 až 1816. V roku 1777 sa vydala za svojho strýka Petra III., ktorý sa stal jej spoluvládcom.

## Pôvod
Kráľovi Jozefovi I. a Mariane Viktórii sa narodili iba štyri dcéry: Mária Františka Izabela, Maria Ana Francisca (* 1736- † 1813), Maria Francisca Doroteia (* 1739 - † 1771) a Maria Francisca Benedita (* 1746 - † 1829). Máriin otec sa narodil v manželstve Jána V. s arcivojvodkyňou Máriou Annou Habsburskou a bol tak vnukom cisára Leopolda I. Jej matka Mariana Viktória, dcéra španielskeho kráľa Filipa V. a jeho druhej manželky Alžbety Farnese, pochádzala z rodu Bourbonovcov.

## Životopis
Máriiným životným partnerom sa stal otcov mladší brat Peter, sobáš sa konal 6. júna 1760. Nevesta mala 26 rokov a jej strýko 43.
Tento sobáš sa uskutočnil z dynastických dôvodov: následníkom Jána V. sa totiž stal jeho starší syn Jozef I., ktorý mal štyri dcéry, ale žiadneho mužského potomka; stál tak pred voľbou, či má trón zdediť jeho najstaršia dcéra Mária, alebo jeho mladší brat Peter. Ich sobáš, pre ktorý z dôvodu blízkej príbuznosti bolo nutné získať pápežský dišpenz, vylúčil všetky pochybnosti o následníctve.

V roku 1777 sa po otcovej smrti Mária stala prvou vládnucou kráľovnou Portugalska a Algarve. Formálne vládla spoločne so svojím manželom Petrom, teraz kráľom Petrom III., ktorý sa však o vládnutie príliš nezaujímal.
thumb|Kráľovský pár Mária I. a Peter III.

## Deti
Z manželstva Márie a Petra vzišlo šesť potomkov, z ktorých tri zomreli v detskom veku. Prvý syn Jozef František zomrel bez potomkov, druhý čoskoro po narodení a až tretí syn Ján sa stal nástupcom svojej matky na portugalskom tróne.
* José Francisco Xavier (* 1761 - † 1788) ∞ 1777 Mária Františka Benedikta Portugalská, dcéra Jozefa I. (* 1746 - † 1829)
* João (*/† 1763)
* Ján VI. (* 1767 - † 1826) ∞ 1785 infantka Šarlota Španielska, dcéra Karola IV. (* 1775 - † 1830)
* Mária Anna Viktória ( 1768 - † 1788) ∞ 1785 infant Gabriel Španielsky, mladší syn Karola III. (* 1752 - † 1788)
* Maria Clementina (* 1774 - † 1776)
* Maria Isabel (* 1776 - † 1777)

## Máriini predkovia v troch generáciách

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Králi Portugalska
Kategória:Kráľovské manželky Portugalska
Kategória:Katolícki panovníci
Kategória:Osobnosti z Lisabonu
Kategória:Nositelia Rádu zlatého rúna
Kategória:Dámy Radu svätej Izabely
Kategória:Nositelia Kráľovského uhorského radu sv. Štefana
Kategória:Rytieri Radu svätého Andreja
Kategória:Nositelia španielskeho Rádu zlatého rúna
Kategória:Rytieri veľkokríža Rádu Kristovho
Vysílač Buková hora

**Vysielač Buková hora** alebo  sa nachádza v Úsťanskom kraji pri obci Verneřice. 

Železobetónová konštrukcia vysielača stojí na rovnomennom vrchu () v pohorí České středohoří, asi 10 km východne od mesta Ústí nad Labem. Prevádzka 223 m vysokého vysielača, ktorý je najvyššou betónovou stavbou v Česku, začala po trojročnej výstavbe v roku 1975 a dnes zabezpečuje vysielanie niekoľkých televíznych a rozhlasových programov. Veža nie je prístupná verejnosti.

Pôvodný vysielač, postavený na tomto mieste v rokoch 1960 až 1962 meral 181,5 m, musel byť v septembri 1966 odstrelený kvôli požiaru, vzniknutému v decembri 1965 pri zváraní dodatočných výstuh.

## Vysielanie
V súčasnej dobe (2023) je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

### Digitálne rozhlasové vysielanie (DAB+)
Multiplex vysiela na frekvencii 12C s výkonom 10 kW, vďaka čomu pokrýva široké okolie.

### Digitálna televízia (DVB-T)

## Najbližšie vysielače

Najbližšie významné okolité vysielače a vzdialenosť k nim:

thumb|left|Pohľad od juhu na Bukovú horu s vysielačom 
## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku

## Iné projekty

## Referencie

## Zdroj

Buková hora
Kategória:Stavby v okrese Děčín
Puka-Puka

**Puka-Puka** je malý koralový atol v severovýchodnej časti oblasti Tuamotu, označovaný aj ako súčasť oblasti "Ostrovy sklamania".

Nízky atol je suchý a iba riedko osídlený. Pri sčítaní v roku 2007 bola celková populácia iba 157 osôb. Hlavnou osadou, ktorá je zároveň administratívnym centrom obce, je *Te One Mahina* so 110 obyvateľmi.

Na rozdiel od zvyšku Tuamotu sa na Puka-Puka hovorí dialektom Markézčiny, Puka-Pukančinou.

## Geografia
Atol eliptického tvaru s rozmermi 6 x  je pomerne izolovaný, najbližšia obývaná súš je atol Fakahina, približne  juhozápadným smerom.

Lagúna je zanesená kalom a sedimentami a preto je veľmi malá a plytká. Má typickú tropickú morskú klímu s priemernými celoročnými teplotami medzi 22 až 32 °C.

## História
Puka-Puka bol jedným z prvých atolov Tuamotu, ktorý objavila španielska expedícia Fernanda Magellana 21. januára 1521. Do máp ho zakreslili ako San Pablo kvôli dátumu objavu (St. Paul's converzia). Spolu s Flintovým ostrovom (Kiribati) bol zaradený k Nešťastným ostrovom ().

Holandskí bádatelia Jacob le Maire a Willem Schouten dorazili na Puka-Puka 10. apríla 1616 počas ich pacifickej plavby. Atol nazvali "Honden Eiland" ("Psí ostrov").

Atol Puka-Puka bol prvý, ktorý 30. júla 1947 uvidela legendárna expedícia Thora Heyerdahla so šesťčlennou posádkou na balzovej plti Kon-Tiki od vyplávania z Peruánskeho Callao.

Malé letisko na atole bolo zriadené v roku 1979.

V roku 1996 tajfún ťažko poškodil atol, ale s prispením francúzskej vlády bola osada Te One Mahina znova vybudovaná.

## Referencie
 
* Archív článku o Pukapuka na OceanDots
* Letisko Puka-Puka
* Zdigitalizovaná kolekcia starých máp, Národná austrálska knižnica

## Pozri aj
* Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Zoznam atolov (vo francúzštine)
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu  
*Biodiverzita polynézskych atolov 
*Enhanced Vector Shorelines of the World
* klasifikácia atolov Francúzskej Polynézie podľa Salvata (1985) 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Agostino di Duccio

thumb|Mramorová fasáda kostola S. Bernardino v Perugii

**Agostino di Duccio** (* 1418, Florencia, Taliansko - † asi 1481, Perugia) bol taliansky sochár v období renesancie.

Pôsobil v Prate s Donatellom a Michelozzom, ktorí ho značne ovplyvnili. Roku 1441 bol obvinený z krádeže vzácnych materiálov z kláštora vo Florencii a vyhnaný z rodného mesta. Nasledujúci rok pokračoval v práci na oltári sv. Geminiani pre katedrálu Nanebovzatia Panny Márie v Modene.

Roku 1446 študoval neskorogotické sochárske diela v Benátkach a stretol sa s Matteom de 'Pasti, ktorý ho pozval vyzdobiť Tempio Malatestiano v Rimini, kde sa Agostino zdržiaval v rokoch 1449 až 1457. 

V rokoch 1457 a 1462 pracoval na mramorovej fasáde kostola sv. Bernardina v Perugii a v nasledujúcich rokoch až do roku 1470 vytvoril mnoho diel, najmä vo Florencii. Napríklad *Madonnu d'Auvillers* pre Piera Cosima Medici, teraz v Louvri. Roku 1473 navrhol bránu kostola S.Pietro v Perugii. Tento návrh sa však nikdy nerealizoval.

## Literatúra
* Mina Bacci (a cura di), *Agostino di Duccio*, Fabbri, Milano 1966.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1418
Kategória:Úmrtia v 15. storočí
Kategória:Talianski sochári
Kategória:Osobnosti z Florencie
Vysílač Hošťálkovice

**Vysílač Hošťálkovice** alebo  sa nachádza v ostravskom mestskom obvode Hošťálkovice. 

Súčasná konštrukcia 184,5 m vysokého vysielača stojí na miernom návrší vo výške , asi 5 km severozápadne od centra mesta, medzi časťami Lhotka, Bobrovníky a Hošťálkovice. Prevádzka vysielača, pokrývajúcou signálom rozsiahlu aglomeráciu, začala po päťročnej výstavbe v roku 1980 a nahradila pôvodnú priehradovú vežu, vysokú 123 m, z roku 1955. Zabezpečuje vysielanie niekoľkých televíznych a rozhlasových programov. 

## Vysielanie
V súčasnej dobe (2023) je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

#### Digitálne rozhlasové vysielanie
Digitálny rozhlas šíri vysielač od 30. novembra 2017.

### Digitálna televízia (DVB-T)

### Najbližšie vysielače
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:

## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku

## Iné projekty

## Referencie

## Zdroj

Hošťálkovice
Kategória:Stavby v okrese Ostrava-město
Volejbal na Juhoamerických hrách

**Volejbal na Juhoamerických hrách** je volejbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na 1. juhoamerických hrách v roku 1978 v bolívijskom La Paz, v mužskej aj ženskej kategórii. Volejbalový turnaj bol po hrách v roku 1982 prerušený a obnovil sa až v roku 2010 na 9. juhoamerických hrách v Medellíne. Mužskej kategórii dominuje družstvo , ktoré zvíťazilo na všetkých turnajoch. V ženskej kategórii získalo najviac prvenstiev . 

## Turnaj mužov
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

## Turnaj žien
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej športovej organizácie 
* Oficiálna stránka Juhoamerickej volejbalovej konfederácie 

## Zdroj
* Volejbalový turnaj na Juhoamerických hrách na stránke todor66.com
Vysílač Lysá hora

**Vysílač Lysá hora** alebo  sa nachádza na vrchole rovnakého mena v pohorí Moravsko-sliezske Beskydy. Leží medzi obcami Krásná a Ostravice, približne  južným smerom od Frýdku-Místku.

Televízny vysielač pre šírenie druhého okruhu ČST bol vybudovaný na vrchole Lysej hory na konci sedemdesiatych rokov 20. storočia. Šírenie signálu pre veľkú časť Ostravska a Podbeskydska začalo 1. marca 1980 a od roku 1988 pribudlo vysielanie aj prvého programu, neskôr TV Nova. Cestou dostupný objekt sa nachádza vo výške  a architektonicky jedinečný stožiar dosahuje výšku 78 metrov. Vďaka vysokej efektívnej výške a svojej polohe pokrýva signálom České Sliezsko, veľkú časť severnej Moravy a časť severozápadného Slovenska.

## Vysielanie
V súčasnej dobe (2023) je možné z vysielača prijímať:

### Digitálna televízia (DVB-T)

### Digitálne rozhlasové vysielanie (DAB+)
Z Lysej hory vysiela digitálny rozhlas v pásme DAB+, pričom multiplex TELEKO využíva frekvenciu 7B s výkonom 0,15 kw. Smerové obmedzenie a nízky výkon sťažujú jeho príjem na území Slovenska.

### Najbližšie vysielače
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:

## Prístup
* po  červenej značke:
** od severu z obce Ostravice
** od západu z Čeladnej cez rázc. Polana
* po  značke od východu z Bílé cez Staré Hamry
* po  značke od vodnej nádrže Šance cez rázc. Pod Malým Smrkem

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku
* Moravsko-sliezske Beskydy

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej trase
* Webkamera na vrchole
* www.lysahora.cz

Lysá hora
Kategória:Stavby v okrese Frýdek-Místek
Majdan (Vinnycký rajón)

**Majdan** () je dedina (*село*) na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 508 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny vo Vinnyckom rajóne
Hans Memling

thumb|''Posledný súd''
**Hans Memling** (* medzi 1430 - 1440,  Seligenstadt, Nemecko - † 11. august 1494, Bruggy, Belgicko) bol holandsky gotický maliar. 

Bol posledným veľkým holandským maliarom 15. storočia a nástupcom Jana van Eycka a Rogiera van der Weydena, v ktorých štýle pokračoval. Bol pravdepodobne žiakom van der Weydena v Bruseli.

Maľoval najmä náboženské výjavy plné emócií; na zadné strany dosiek maľoval samostatné zátišia (Legenda o sv. Uršule).

## Literatúra
* Irene Smet: Hôpital Saint-Jean - Bruges, Ludion Guides, 2001 
* Ludwig von Baldass: Hans Memling, Vienne, Anton Schroll & Co., 1942
* Till-Holger Borchert: Les portraits de Memling, Ludion, 2005 
* Giorgio T. Faggin: Tout l'œuvre peint de Memling, Paris, Flammarion, coll. « Les Classique de l'Art », 1973
* Max J. Friedländer: Die altniederländische Malerei, t. VI : Memling und Gerard David, Berlin, Cassirer und Cie, 1928
* Dirk De Vos, Hans Memling: L'œuvre complet, Paris, Albin Michel - Fonds Mercator, 1994, 431 p. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Dielo
* Web Gallery of Art

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 15. storočí
Kategória:Úmrtia 11. augusta
Kategória:Úmrtia v 1494
Kategória:Holandskí maliari
Kategória:Gotickí maliari
Gloria Macapagalová-Arroyová

**Gloria Macapagalová-Arroyová** (* 5. apríl 1947, San Juan, Filipíny) je filipínska politička, v rokoch 2001 – 2010 prezidentka krajiny. Jej otec Diosdado Macapagal bol v poradí deviatym filipínskym prezidentom.

## Životopis
Študovala dva roky na Georgetown University vo Washingtone a pokračovala v štúdiách vo svojej vlasti, kde získala titul doktora ekonomických vied na Filipínskej univerzite. V roku 1968 sa vydala za Joseho Miguela Arroya, s ktorým má tri deti.

Pôsobila ako asistentka na ministerstve priemyslu a obchodu, neskôr, v roku 1992, sa stala senátorkou. V roku 1998 si ju nový prezident Joseph Estrada vybral za viceprezidentku a túto funkciu zastávala až do zbavenia Estradu moci v roku 2001. Potom prevzala funkciu prezidentky ostrovného štátu. Bola jej vytýkaná korupcia a volebné manipulácie (najmä pri prezidentských voľbách v roku 2004). V roku 2006 prestála pokus o štátny prevrat.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Prezidenti Filipín
Kategória:Prezidentky
Jacopo Amigoni

**Jacopo Amigoni** (**Amiconi**) (* 1682, Neapol alebo Benátky, Taliansko - † 1752, Madrid, Španielsko) bol taliansky historický a portrétny maliar. 

Pracoval po celej Európe vo viacmenej medzinárodnom štýle od benátskeho rokoka s prvkami od Sebastiana Ricciho a cez francúzske rokoko po vplyv Tiepolu. Niekoľko rokov pracoval pre bavorského kurfirsta a v roku 1730 sa presťahoval do Londýna, kde maľoval rozličné dekoratívne cykly a portréty.

## Galéria

Image:Amigoni, Jacopo (1675 - 1752), Giove e Callisto -ca. 1740-1750-.jpg|Jupiter a Callisto 
Image:Juno Receiving the Head of Argos WGA.jpg|Juno prijíma Argusovu hlavu 
Image:Der Kaufmann Sigismund Streit (1739) - Jacopo Amigoni (Gemäldegalerie, Berlin).jpg|Portrét Sigismunda Streita 
File:Jacopo Amigoni 002.jpg|Jael a Sisera
Venus e Adonis de Amigoni.jpgVenus a Adonis
Amigoni, Jacopo – Hercules and Omphale.jpg|Hercules a Omphale


## Literatúra
* WILSON, Gladys: “One God! One Farinelli! Amigoni's portraits of a famous castrato”, in: *Apollo * vol. 140, No. 391 (Sept. 1994), S. 45-51

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Dielo

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1682
Kategória:Úmrtia v 1752
Kategória:Talianski maliari
Kategória:Dvorní maliari
Kategória:Talianski freskári
Rogier van der Weyden

**Rogier van der Weyden** alebo aj *Rogier da la Pasture* (* 1399/1400, Tournai, Francúzsko - † 18. jún 1464, Brusel, Belgicko) bol holandský maliar. Spolu s van Eyckom je považovaný za najvýznamnejšieho predstaviteľa ranej holandskej maliarskej školy. 

Už počas svojho života požíval značnú popularitu a úctu, bol vymenovaný za mestského maliara v Bruseli a dostal veľa výnosných zákaziek od európskych panovníckych rodov.

## Galéria

File:Rogier van der Weyden 029.jpg|*Podobizeň mladej ženy*
File:Nicolas Rolin.jpg|*Nicolas Rolin*
File:Van-der-Weyden-Pieta.jpg|*Pietà*
File:Rogier van der Weyden 014.jpg|*Svätý Lukáš maľuje madonu*
File:Seguace di rogier van der weyden, madonna col bambino, 1460-1500 ca..JPG|*Madona s dieťaťom*


## Literatúra
* Albert Châtelet: *Rogier van der Weyden. Roger de la Pasture*. Gallimard, Paris 1999
* Odile Delenda: *Rogier van der Weyden. Das Gesamtwerk des Meisters*. Belser, Stuttgart 1996
* Stephan Kemperdick: *Maitres de l'art flamand – Rogier Van der Weyden*. Könemann, Köln 2000
* Otto Pächt: *Altniederländische Malerei. Von Rogier van der Weyden bis Gerard David*. Prestel, München 1994
* Erwin Panofsky: *Die altniederländische Malerei. Ihr Ursprung und Wesen*. Dumont, Köln 2001
* Felix Thürlemann: *Rogier van der Weyden, Leben und Werk*. C.H. Beck Wissen 2006
* Dirk de Vos:*Het volledige Oeuvre*. Mercatorfonds, Antwerpen 1999 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Rogier van der Weyden v der National Gallery of Art, Washington, DC 
* Rogier van der Weyden v der National Gallery Trafalgar Square London 
* Rogier van der Weyden v Staatlichen Museen zu Berlin 
* Rogier van der Weyden vo Web Gallery of Art
* Rogier van der Weyden v Panopticon Virtual Art Gallery

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 15. storočí
Kategória:Úmrtia 18. júna
Kategória:Úmrtia v 1464
Kategória:Holandskí maliari
Kategória:Osobnosti z Tournai
Kategória:Dvorní maliari
Barbara Erskinová

**Barbara Erskinová** (* 10. august 1944, Nottingham, Spojené kráľovstvo) je britská spisovateľka.

## Životopis
Vyštudovala stredovekú históriu Škótska na University of Edinburgh. Jej knižným debutom bol román *Lady of Hay* z roku 1986, ktorý bol preložený do 30 jazykov a predalo sa cez tri milióny výtlačkov. Píše najmä historické romány, napísala aj niekoľko zbierok poviedok. S novým titulom prichádza priemerne raz za dva roky, a to kvôli obsiahlemu výskumu a písaniu dvoch verzií každej novej knihy. Prakticky celé jej doterajšie dielo je preložené do češtiny.

Vlastní starobylý zámok v essexskom meste Colchester a dom v Hereforde v grófstve Herefordshire.

## Dielo
;Romány
* *Lady of Hay*, 1986
* *Kingdom of Shadows*, 1988
* *Child of the Phoenix*, 1992
* *Midnight is a Lonely Place*, 1994
* *House of Echoes*, 1996
* *On the Edge of Darkness*, 1998
* *Whispers in the Sand*, 2000
* *Hiding from the Light*, 2002
* *Daughters of Fire*, 2006
* *The Warrior's Princess*, 2008
* *Time's Legacy*, 2010
* *River of Destiny*, 2012

;Zbierky poviedok
* *Distant Voices*
* *Sands Of Time*česky 2006
* *Encounters*

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Barbara Erskinová 

## Zdroj

Kategória:Britskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Nottinghamu (Anglicko)
Kategória:Absolventi University of Edinburgh
Yu-Gi-Oh!

**Yu-Gi-Oh!** (遊☆戯☆王 Yū-Gi-Ō!?, v preklade "hra kráľov") môže byť:

* japonská manga séria publikovaná v magazíne *Weekly Shoen Jump* v období od 30. septembra 1996 do 3. augusta 2004, pozri Yu-Gi-Oh! (manga)
* zberateľská kartová hra Kazuki Takahashiho, pozri Yu-Gi-Oh! (kartová hra)
* anime adaptácia štúdia Toei Animation z roku 1998, pozri Yu-Gi-Oh! (anime 1998)
Zlomisková štrbina

**Zlomisková štrbina** (, , )  je hlboká štrbina medzi Východným Železným štítom a Popradským Ľadovým štítom. Zo severnej strany steny z vrcholu priesmyku je možné  zostúpiť do Kačacej doliny, a na južnú stranu do Zlomísk.  Do Zlomiskovej štrbiny nevedú žiadne turistické chodníky.

## História
Ako prví horolezci vystúpili na bezmennú štrbinu 10. augusta 1904 Stanislaw Krygowski, vodca Jan Bachleda Tajber a nosič Fraciszek Leśniak. Boli to prvolezci, ktorí vtedy pomenovali sedlo Krygowskiego Przełączka. Prvý zimný prechod urobil Lajos Horn a Ernő Kátai, 22. marca 1913.

## Referencie

## Externé odkazy
*http://empepa.net/2012/04/25/tatranske-sedla-viii-zlomiskova-strbina/ Zlomisková štrbina
*http://www.flickr.com/photos/25881716@N05/5581881541/  Pohľad zo Zlomiskovej štrbiny
*http://www.tatry.nfo.sk/klasika/arno-puskas-monografia.php  Puškáš - monografia
*http://www.tatry.nfo.sk/stitm.php?mobil=1052  Mapa

náhľad|vľavo|Hrebeň nad Kačacou dolinou (Kačací štít, Popradský Ľadový štít, Železná brána, Zlobivá, Rumanov štít)

Kategória:Sedlá Vysokých Tatier
Kolová dolina

**Kolová dolina** (, , ) je bočný výbežok Javorovej doliny, presnejšie Zadných Meďodolov vo Vysokých Tatrách. Od ústia Kolového potoka po úpätie Kolového štítu je dlhá približne 2,5 km, ohraničená Jahnencami, úsekom hlavného hrebeňa Vysokých Tatier od Jahňacieho štítu po Kolový štít.

## Názov
Názov prešiel na dolinu z Kolového plesa, ktoré si ho vyslúžilo svojim okrúhlastým tvarom. Tento zmysel mena správnejšie vystihuje staršia forma názvu Dolina Kolového plesa (Janoška, Šimko a.i.), ktorá je v súlade s pomerne zriedkavými cudzojazyčnými pomenovaniami  Rundseetal a Kereketavi völgy. Častejšie sa však v nemčine a v maďarčine objavujú názvy vytvorené zo slovenského kmeňa: Kolove-Tal, Kolove-völgy a výrazne prevládajú Pflockseetal, Karótavi katlan. Ich tvorcovia sa nesprávne domnievali, že základom slovenského názvu je kôl (a nie kolo) a preto ho nezmyselne preložili ako "kolíkové pleso". ".

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* http://hory.mmsoft.sk/index.php?page=500&art=54&foto=2346&action=pctShow Kolová dolina
* http://www.tatry.nfo.sk/dolinae.php?dolina=16:Javorov%E1-dolina  Kolová dolina

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
1200 Micrograms

**1200 Micrograms** (tiež známa ako **1200 Mics** alebo **1300 Mics**) je španielska psytrance hudobná skupina z Ibizy. Jej členmi sú Riktam a Bansi zo skupiny GMS, Raja Ram zo skupiny Shpongle a trance hudobník Chicago.

## Diskografia
**[[1200 Micrograms (album)|1200 Micrograms]]* (TIP World, 2002)
**[[Heroes of the Imagination]]* (TIP World, 2003)
**[[The Time Machine]]* (TIP World, 2004)
**[[Live in Brazil (album)|Live in Brazil]]* (TIP World, 2005)
**[[1200 Micrograms Remixed]]* (TIP World, 2006)
**[[Magic Numbers (album)|Magic Numbers]]* (TIP World, 2007)
**[[Gramology (EP)]]* (TIP World, 2010)
**[[96% (EP)]]* (TIP World, 2012)
**[[A Trip Inside The Outside (EP)]]* (Tip World, 2013)
**[[1200 Mic's]]* (Tip World, 2013)

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Goa trance hudobné skupiny
Kategória:Španielske hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 1999
Kategória:Štvorice v hudbe
Kategória:Psychedelický trance
Natalia Vladimirovna Poklonská

**Natalia Vladimirovna Poklonská** (, * 18. marec 1980) je ruská a ukrajinská právnička a politička, vrchná štátna zástupkyňa Krymskej republiky (2014 - 2016).

## Životopis
Vyštudovala pobočku Charkovskej štátnej univerzity vnútornej bezpečnosti v Jevpatorii, po skončení štúdia nastúpila na štátne zastupiteľstvo v Simferopole. Následne začala pracovať pre štátne zastupiteľstvo v ukrajinskom hlavnom meste, Kyjeve. 25. februára 2014 podala demisiu. Rezignácia nebola prijatá a Poklonská odišla na dovolenku na Krym. V Simferopole ponúkla svoju pomoc vláde Krymu. 11. marca 2014 bola vymenovaná za štátnu zástupkyňu Krymskej autonómnej republiky; pred ňou štyria ľudia túto funkciu odmietli. Jej pôsobnosť pokračovala aj po separácii Krymu od Ukrajiny. Výrazne vystupovala proti protestujúcim a opísala zmenu vlády v Kyjeve ako "protiústavný prevrat".

## Popularita
Ihneď po svojom zvolení do funkcie v marci 2014 zvolala Poklonská konferenciu, ktorej záznam sa dostal na internet. Video s názvom "New Attorney General of Crimea is beautiful" (tj "Nová generálna prokurátorka Krymu je krásna") sa rozšírilo po východnej Ázii, predovšetkým Číne a Japonsku. Napriek tomu, že video bolo bez prekladu, v priebehu niekoľkých dní ho videlo viac ako 300 tisíc ľudí. Nasledovala veľká odozva, napríklad sa na internete objavilo množstvo fan-artu v štýle anime a mangy, ľudia sa začali zaujímať o súkromie Natálie a z prokurátorky sa stal prakticky internetový fenomén.

## Galéria fan-artov

Natalia Poklonskaya fan-art by Itachi Kanade.jpg
Natalia Poklonskaya by phanc002.jpg
Natalia Poklonskaya by ASLE.jpg
Natalia_Poklonskaya_by_LoveChui.jpg
Natalia Poklonskaya by BonKiru.jpg


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Tlačová konferencia Natalii Poklonskej 11. marca 2014 - oficiálny kanál *Argumentov Nedeli Krym* na YouTube

Kategória:Prokurátori
Kategória:Ruskí právnici
Kategória:Ruskí politici
Multiplex 1 (Česko)

**Multiplex 1** bol jedným z definitívnych multiplexov DVB-T v Česku. Do 31. októbra 2008 vysielal ako prechodný multiplex A. Bol prevádzkovaný Českou televíziou a mal takmer stopercentné pokrytie. V rámci prechodu na DVB-T2 bola sieť postupne nahradená multiplexom 21, v ktorom vysielajú všetky stanice Českej televízie vo vysokom rozlíšení. Posledný vysielač multiplexu 1 bol vypnutý 30. septembra 2020.

## Televízne a rozhlasové stanice multiplexu 1

 

Všetky TV stanice majú teletext, EPG, PDC a HbbTV. ČT1 a ČT2 VPS.

## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku

## Poznámky


## Referencie


## Zdroj
* 

Kategória:Vysielače v Česku
Multiplex 2 (Česko)

**Multiplex 2** bol jedným z definitívnych multiplexov DVB-T v Česku. Bol prevádzkovaný Českými rádiokomunikáciami a vysielanie ukončil 21. októbra 2020, kedy bol nahradený Multiplexom 22.

## Televízne stanice
* TV Nova
* Nova Cinema
* TV Prima Family 
* Prima Cool
* TV Barrandov

## Regionálne varianty
Podľa pôvodných plánov mal multiplex 2 obsahovať iba celoplošne šírené programy, bez regionálnych vstupov. Vzhľadom na to, že licencia TV Prima prikazovala tejto stanici regionálne vstupy aj v digitálnom vysielaní, musel byť multiplex upravený pre možnosť regionálnych vstupov. To so sebou prinieslo aj nutnosť rozdeliť niektoré jednofrekvenčné siete (SFN), pokrývajúce rôzne regióny, pretože obsah vysielania všetkých vysielačov SFN musí byť zhodný.

## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Vysielače v Česku
Antonio da Sangallo mladší

thumb|Kostol Santa Maria di Loreto v Ríme
**Antonio da Sangallo mladší**, vlastným menom Antonio Cordiani, (* 12. apríl 1484, Florencia, Florentská republika – † 3. august 1546, Terni, Pápežský štát) bol taliansky renesančný architekt, synovec architektov Giuliana da Sangallu a Antonia da Sangallu staršieho, ktorí tak ako on pôsobili v období talianskej renesancie. Bol predstaviteľom vrcholnej renesancie s ranými barokovými formami.

## Životopis
thumb|Palác Farnensiovcov v Ríme
Narodil sa vo Florencii v rodine s umeleckými tradíciami. Jeho starý otec Francesco Giamberti bol rezbár a strýkovia známi florentskí architekti.
Ešte ako mladík odišiel do Ríma, kde sa stal žiakom a nasledovníkom Donata Bramanteho. Po väčšinu života pracoval prevažne v Ríme v službách niekoľkých pápežov. K jeho najkrajším stavbám patrí kostol Santa Maria di Loreto postavený z tehál a travertínu. Dokončil tiež kostol San Giovanni dei Fiorentini, začatý Jacopom Sansovinom, stojaci nad Tiberom neďaleko mosta Sant'Angelo. 

Po Raffaelovej smrti v roku 1520 bol vymenovaný za hlavného architekta baziliky sv. Petra. Okrem toho sa v Ríme aj v samotnom Vatikáne podieľal na stavbe celej rady cirkevných i svetských budov (napr. palác rodu Farnese, ktorý napokon dokončil Michelangelo Buonarroti. 

Po vyplienení Ríma nemeckými vojakmi cisára Karola V. v roku 1527 (tzv. sacco di Roma) pracoval Antonio da Sangallo prevažne v iných talianskych mestách, hlavne ako vojenský architekt. Navrhol okrem iného opevnenie mesta Ancona a na žiadosť pápeža Klementa VII. vybudoval 62m hlbokú, v skale vytesanú studňu v meste Orvieto.

## Z diela
* Palazzo Baldassini v Ríme
* Kostoly Santa Maria di Loreto a San Giovanni dei Fiorentini v Ríme
* Villa Madama v Ríme (začatá 1518)
* Bazilika sv. Petra v Ríme (hlavný architekt od r 1520)
* Palazzo Farnese v Ríme (153446), navrhnutý pre kardinála Alessandra Farneseho, neskoršieho pápeža Pavla III.
* Náhrobky Leva X. a Klementa VII. v kostole Santa Maria sopra Minerva

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski architekti
Kategória:Renesanční architekti
Kategória:Osobnosti z Florencie
Basketbal na Stredoamerických a karibských hrách

náhľad|Štáty zúčastnené na hrách 
**Basketbal na Stredoamerických a karibských hrách** je basketbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier. Organizuje ho Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s Stredoamerickou a karibskou športovou organizáciou (CASCO). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na 1. stredoamerických a karibských hrách v roku 1926 v Mexiko City, vtedy iba v mužskej kategórii. Ženský turnaj mal premiéru na 3. stredoamerických a karibských hrách v roku 1935 v San Salvadore. Basketbalový turnaj sa odvtedy organizuje pravidelne. Najviac víťazstiev na ňom zaznamenali družstvá  a .

## Turnaj mužov
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

### Účasti družstiev na Stredoamerických a karibských hrách
(do 2023)

## Turnaj žien
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

### Účasti družstiev na Stredoamerických a karibských hrách
(do 2023)

## Referencie

## Pozri aj
* Basketbal na Panamerických hrách
* Basketbal na Juhoamerických hrách
* Centrobasket

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Stredoamerickej a karibskej športovej organizácie  /
* Oficiálna stránka Americkej basketbalovej federácie  /

## Zdroj
* Mužský a ženský basketbalový turnaj Stredoamerických a karibských hier na stránke todor66.com
Multiplex 4 (Česko)

**Multiplex 4** bol jedným z definitívnych multiplexov DVB-T v Česku. Do 31. októbra 2008 vysielal ako prechodný multiplex C. Bol prevádzkovaný spoločnosťou Telefónica O<sub>2</sub>. Od 27.1.2012 boli práva na frekvencie a obsahu siete prevedené na spoločnosť Digital Broadcasting a táto sieť vysielala vo formáte MPEG-4. Po prechode na DVB-T2 ho od 30. septembra 2020 nahradil Multiplex 24.

## Televízne stanice multiplexu 4

## Pokrytie signálom
Multiplex 4 pokrýval svojím signálom najmä veľké mestá Prahu, Brno, Ostravu, České Budějovice a postupne sa dokrývali ďalšie mestá. 

## Pozri aj
* Zoznam vysielačov v Česku
* Multiplex 24 (Česko)

## Referencie

## Externé odkazy
* Http://www.multiplex4.cz/
* Zoznam spustených aj plánovaných vysielačov a vysielacích výkonov
* Multiplex 4 - prehľad vysielaných televíznych staníc, prehľad vysielačov, vysielacie kanály a mapy pokrytia

## Zdroj

Kategória:Vysielače v Česku
Jan Bachleda Tajber

**Jan Bachleda Tajber** (* dátumy narodenia a úmrtia sú neznáme) bol Goral zo Zakopaného, jeden z najlepších tatranských horských vodcov z konca 19. a začiatku 20. storočia.

Okolo roku 1890 získal vodcovský odznak II. triedy, pred rokom 1900 odznak I. triedy. Na vysokohorských výpravách sprevádzal okrem iných, horolezcov Karola Potkańskiego, Kazimierza Tetmajera a Janusza Chmielowskiego, často spolu so starším horským vodcom Klimkom Bachledom.

## Horolezecké úspechy
* Druhý výstup na Mnícha (1887, s Karolom Potkańskim a Klimkom Bachledom)
* Prvovýstup na Malý Gánok (1892, pri pokuse o výstup na Gánok)
* Prvovýstup na Bradavicu. Prvý úspešný a historický dokázaný výstup na dva najvyššie vrcholky Bradavice urobili 14. augusta 1892 Poliaci Edward a Jan Koelichenovci, Franciszek Krystalowicz, Kazimierz Przerwa-Tetmajer, Tadeusz Zelenski-Boy a horskí vodcovia Klimek Bachleda, Jan Bachleda Tajber, Jozef Haziak a Jan Obrochta Tomkowy.
* Prvovýstup na Rumanov štít (1902 s Januszom Chmielowskim)
* Zúčastnil sa na prvom niekoľkodňovom prechode po tatranskom hrebeni od Salatína po Čubrinu (1902 s Teodorom Eichenwaldom, Ferdynandom Rabowskim aj Wojciechom Tylka Sulejom)
* Prvovýstup na Čubrinu (1902 s Eichenwaldom, Rabowskim a Tylka Sulejom)
* Druhý (s Eichenwaldom, Rabowskim a Tylka Sulejom), tretí a štvrtý výstup na Batizovský štít (1902-1904)
* Druhý výstup z Poľského hrebeňa na Bradavicu (1902 s Eichenwaldom, Rabowskim a Tylką Sulejom)
* Prvovýstup cez Východné Batizovské sedlo (1903 s Chmielowskim i K. Bachledom)
* Pokus o zdolanie severnej a južnej steny Ostrého štítu (1904)
* Prvovýstup na Kozí štít (1904 s Chmielowskim a K. Bachledom)

## Referencie

## Externé odkazy
* Prvovýstup na Bradavicu 
* Výstup na Kozí štít 
* Prvovýstup na Bradavicu 
* Ján Bachleda Tajber 

## Zdroj
* 

Kategória:Poľskí horolezci
Tepoto Nord

** Severné Tepoto**, známe aj ako *Te Poto*, *Toho* alebo *Pukapoto* je koralový ostrov. Je najseverozápadnejším z ostrovov Sklamania v oblasti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii a z tejto strany súostrovie uzatvára. Najbližšou pevninou je  juhovýchodným smerom atol Napuka. Aj keď Sev. Tepoto býva označované ako atol, nie je typickým atolom, ale samostatným ostrovom bez lagúny.

Jeho rozmery sú  na ; zaberá rozlohu . Vo francúzštine sa označuje ako Tepoto Nord, aby sa vyhlo zámene s južným atolom Tepoto (fra. Tepoto Sud alebo ang. Tepoto South)  (240 míľ) na juhozápad, ktorý je súčasťou ostrovov Raeffsky.

Podľa sčítania z roku 2012 má 51 obyvateľov (67 v 1983, 54 v roku 2002, 44 v 2007). Územie sídelnej komunity sa nazýva Tehekega. Okolo celého ostrova vedie  široká cesta.

## Referencie

* [ Census figures](http://www.ispf.pf/(por03y454ezlojnnqcmo3245)/stat/demo/rp2007/pdfs/poplegales_commass2007.pdf) 
* https://web.archive.org/web/20101223015139/http://www.oceandots.com/pacific/tuamotu/tepoto-nord.php
* http://www.com.univ-mrs.fr/IRD/atollpol/irdpoly/uktepoto.htm 
*Atoll names 
*Origin of the name (in German)

## Externé odkazy
* Zoznam atolov (vo francúzštine)
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu  
*Biodiverzita polynézskych atolov 
*Enhanced Vector Shorelines of the World

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Tepoto Sud

**Južné Tepoto** alebo fr.*Tepoto Sud* či *Ti Poto*, je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii a je súčasťou trojice atolov, nazývaných aj Raevského atoly. Má takmer kruhový tvar s priemerom . Plytká tyrkysová lagúna je spojená s oceánom úzkym kanálom na severovýchode.

Atol je trvale neobývaný, porastený len nízkymi krovinami a palmami. Zo živočíchov tu žije vzácny Tuamotský slávik z čeľade trsteniarikovitých () a Polynézsky zemný holubček (, ) z čeľade holubovité (Columbidae).

Podľa magazínu *Ireland's Own* a internetových stránok školského týždenníka *Times Educational Supplement* bol atol označený Tonym Crowleym ako miesto uschovania pokladu z krádeže v kostole z Peruánskeho Pisca v 19. storočí. Austrálčania našli na atole schránku s medajlónmi, ktoré boli pôvodom z Južnej Ameriky, hoci iní hľadači celé roky neboli úspešní.

## História
Francúzsky bádateľ Louis-Antoine de Bougainville uvidel atol v roku 1768 po prvýkrát, ale doložený prvý vstup na atol je zaevidovaný až na 15. júla v roku 1820 na meno ruského objaviteľa Fabiana Gottlieba von Bellingshausena, ktorý trojici neobývaných atolov **Tepoto Sud**, Hiti a Tuanake dal na počesť generála Nikolaja Raevského (1771 – 1829) názov "Atoly Raevského".

## Administratíva
Južné Tepoto administratívne patrí pod departement (obec) Makemo, ktorá zahŕňa ešte atoly Makemo, Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Raroia, Takume, Taenga a Nihiru.

## Referencie

*Tuamotu reed-warbler
*Polynesian Ground Dove 

## Externé odkazy
*Zoznam atolov (vo francúzštine)
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu  
*Biodiverzita polynézskych atolov 
*Enhanced Vector Shorelines of the World
*klasifikácia atolov Francúzskej Polynézie podľa Salvata (1985) 

## Zdroj
*  a rozšírený o ďalšie informácie podľa referencií.

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Napuka

**Napuka** je malý koralový atol v severovýchodnej časti oblasti Tuamotu, označovanej aj ako oblasť "Ostrovy sklamania". Je iba  juhovýchodne od severného Tepoto Nord. Tento pár atolov je od ďalšej najbližšej pevniny (atol Fangatau) vzdialený  smerom na juh.

Nízky atol je trvale osídlený a s krátkou pristávacou dráhou pre lietadlá, nemá však žiaden chránený prístav. Pri sčítaní v roku 2012 bola celková populácia 299 osôb. Hlavnou osadou, ktorá je zároveň administratívnym centrom obce Napuka (zahŕňa aj severný Tepoto), je *Tepukamaruia * (Te Puka Maru Ia).

## Geografia
Atol má rozmery 10,5 x  a do plytkej lagúny nevedie žiaden splavný prieplav. Voda sa do lagúny a z nej dostáva len počas vrcholiaceho prílivu ponad niektoré nižšie položené úseky pomerne širokej koralovej útesovej bariéry. Severozápadná zaplavovaná bariéra je prehradená 650 metrov dlhým mólom, ktoré spája západný husto obývaný ostrovček so severným, ktorý slúži primárne ako kokosová plantáž a na pestovanie ďalších plodín.

Má typickú tropickú horúcu morskú klímu a je bez riek alebo jazier so sladkou vodou.

Atol je domovským hniezdiskom endemickej populácie vzácneho druhu spevavého vtáka trsteniarika dýkozobého z čeľade trsteniarikovitých (, ). Taktiež je dôležitým hniezdiskom pre morské korytnačky.

## História
Prvým zaznamenaným moreplavcom z Európy, ktorý atol navštívil, bol 7. júna 1765 anglický bádateľ John Byron. Atoly Napuka a Tepoto pomenoval Beznádejné ostrovy, pretože domorodci sa k nemu nesprávali veľmi priateľsky.

Napuku navštívila v rokoch 1838 – 1842 aj historická expedícia *United States Exploring Expedition*. Bol to pravdepodobne tento atol, ktorý na svojich mapách pomenoval 23. augusta 1839 Charles Wilkes ako "Wytoohee" alebo "Wutoohee".

V polovici 19. storočia sa kvôli bojom medzi kmeňmi Anainoapa d'Hanavave a Tiu d'Omoana na atol prisťahovalo množstvo utečencov z markézskych Fatu Iva.

Vďaka svojej izolácii (spolu s atolom Tepuka) si obyvatelia tejto oblasti ako jedny z posledných zachovávali tradičné polynézske zvyky a jazykové zvláštnosti. Paumotu je jedným zo siedmich variantov polynézskeho jazyka. Z tohto dôvodu boli cieľom záujmu etnografických a archeologických štúdií v prvej polovici dvadsiateho storočia počas dvoch misií, uskutočnených v roku 1929 (Napuka) a 1934 (Tepoto).

Letisko s  dráhou na atole slúži od roku 1977.

## Referencie

*Archív článku o Napuka na OceanDots
*Atoll names 
*Origin of the name (in German)
*United States Exploring Expedition, - Charles Wilkes

## Pozri aj
* Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Zoznam atolov (vo francúzštine)
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu  
*Biodiverzita polynézskych atolov 
*Enhanced Vector Shorelines of the World

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu