open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michael Francis Kolarcik

Dr. h. c. **Michael Francis Kolarcik**, SJ (niekedy písané aj *Michael Francis Kolarčík*; * 10. október 1950, New Westminster, Kanada) je kanadský jezuita, teológ a biblista slovenského pôvodu, emeritný rektor Pápežského Biblického Inštitútu v Ríme (Biblicum). Zaujíma sa najmä o Starý zákon, konkrétne o múdroslovné knihy.

## Životopis
Narodil sa 10. októbra 1950 v New Westminster v Kanade ako šieste a najmladšie dieťa slovenským rodičom pochádzajúcim zo Spišského Bystrého. 7. septembra 1968 vstúpil do rehole jezuitov. 2. júna 1979 bol vysvätený za kňaza. Po štúdiách filozofie (University of Guelph, 1973) a teológie (Regis College, Toronto School of Theology) v Kanade študoval biblické vedy na Pápežskom biblickom inštitúte v Ríme. V roku 1991 získal doktorát zo Svätého písma.

V 90. rokoch 20. storočia vypomáhal na Teologickom inštitúte svätého Alojza v Bratislave (neskoršia Teologická fakulta Trnavskej univerzity).

Pôsobil na viacerých vedeckých pracoviskách vo svete, napríklad na Regis College v Toronte. 17. septembra 2014 bol pápežom Františkom vymenovaný za rektora Pápežského Biblického Inštitútu v Ríme. Vo funkcii ho 11. septembra 2023 vystriedal Slovák Peter Dubovský.

13. mája 2024 mu bol Trnavskou univerzitou v Trnave udelený titul doctor honoris causa.

## Dielo
*

## Referencie

Kategória:Katolícki teológovia 20. storočia
Kategória:Katolícki teológovia 21. storočia
Kategória:Kanadskí biblisti
Kategória:Slovenskí biblisti
Kategória:Kanadskí mnísi
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Kanadskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Kanadskí teológovia
Kategória:Kanadské osobnosti slovenského pôvodu
Kategória:Absolventi University of Guelph
Kategória:Osobnosti z Britskej Kolumbie
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Trnavskej univerzity v Trnave
Kategória:Slovenskí jezuiti
Romanka

**Romanka** () je vrch v Żywieckych Beskydách v Poľsku. Leží nad obcou Žabnica, približne  južne od mesta Żywiec a  od štátnej hranice so Slovenskom.

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v časti Grupa Lipowskiego Wierchu i Romanki. Vrch leží neďaleko slovensko-poľskej hranice, v Sliezskom vojvodstve a Powiate żywieckom. Zasahuje na územie obcí Jeleśnia a Węgierska Górka. Najbližšími sídlami sú západne ležiaca Žabnica, severne sa nachádza Bystra a Juszczyna, severovýchodne Sopotnia Wielka a východne obec Korbielow. Masív patrí do Żywieckého prírodného parku a Rezerwatu Romanka.

## Opis
Romanka leží v severnej vetve rázsochy, vybiehajúcej západným smerom z Troch kopcov () v hlavnom hrebeni Oravských i Żywieckych Beskýd. Západné svahy odvodňuje Žabnica do rieky Sola, severné potok Sopotnia Mala a východné Sopotnia Wielka, obe do Koszarawy. Severne sa nachádza Magura (), Przypór () a Lazy (), severovýchodne sedlom oddelená Kotarnica (), východe Malarka (), Gawory (), Hańców (), Pilskom () a Polanica (), južne Tri kopce (), sedlom oddelená Martoszka (), Rysianka (), Lipowska () a Boracza () a západne Sucha (), Prusów () a Barania Góra (). Vrcholom vedie značený turistický chodník. Južne na Rysianke stojí turistická chata.

### Výhľady
Súvislý, miestami riedky lesný porast vrcholovej časti umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je však vidieť okolité vrchy Žywieckych Beskýd a Oravských Beskýd, Oravskú Maguru, Malú Fatru, Kysucké Beskydy a Sliezske Beskydy.

## Prístup
* po  modrej značke na vrchol:
** od severu z obce Sopotnia Mala
** od severozápadu z obce Bystra cez rázc. Slowianka
* po  červenej značke traverzom:
** od východu z vrchu Tri kopce () cez rázc. pri chate Rysianka
** od západu z Węgierskej Górky cez rázc. Slowianka
* po  žltej značke od juhu z rázc. pri chate Rysianka na vrchol

## Referencie

## Pozri aj
* Beskid Żywiecki

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky v Poľsku
Kategória:Vrchy v Żywieckych Beskydách
Kategória:Vrchy v Sliezskom vojvodstve
PIB

**PIB** môže byť:
* vysokoškolská inštitúcia  Svätej stolice, pozri Pontificio Istituto Biblico
*  agentúra indickej vlády, pozri Press Information Bureau
* jednotka austrálskej armády vytvorená na území Papuy pre službu počas druhej svetovej vojny, pozri Papuan Infantry Battalion

**PiB** môže byť
*  jednotka kapacity pamäťových médií, pozri pebibajt
* rádioaktívny analóg tioflavínu T, pozri Pittsburgh compound B
* polyizobutylén
* nórska skupina, pozri Purified in Blood
Mariana Arias

**Mariana Arias** (* 15. august 1965, Buenos Aires, Argentína) je argentínska herečka, novinárka a modelka.

Na Slovensku je známa z telenovely *[[Divoký anjel]]* ako sekretárka Andrea Ramos.

## Životopis
Jej prvým partnerom bol fotograf Marcelo Cepeda. Majú spolu dcéru Palomu, ktorá je odevnou dizajnérkou a modelkou. Ich manželstvo sa skončilo v roku 1997.

Potom začala tvoriť pár s ekonómom Robertom Gálvezom, za ktorého sa vydala v roku 2008.

## Filmografia

### Televízia
* 1996: *Casablanca*
* 1997: *El signo*
* 1998/1999: *[[Divoký anjel]]*
* 2000: *Tiempo Final*
* 2002: *Son amores*
* 2003 – 2015: *Dímelo Tú* (talkshow)

### Filmy
* 1995: *No te mueras sin decirme adónde vas*
* 2000: *Las aventuras de Dios*
* 2000: *Felicidades*
* 2005: *Pajaritos*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Mariana Arias na Facebooku
* Mariana Arias na Instagrame

Kategória:Argentínske filmové herečky
Kategória:Argentínske televízne herečky
Kategória:Osobnosti z Buenos Aires
Paula Siero

**Paula Siero**(**vá**) (* 28. september 1966, Buenos Aires, Argentína) je argentínska herečka, bývalá modelka, režisérka a scenáristka.

Na Slovensku je známa z telenovely *[[Divoký anjel]]* ako Marina Rizzo.

## Filmografia

### Televízia

### Filmy
ako herečka:
* 2001: *+bien*
* 2002: *Dibu 3*
* 2003: *Ipanema*
* 2005: *Un buda*
* 2009: *Lo siniestro*

ako režisérka:
* 2010: *El agua del fin del mundo*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Argentínske filmové herečky
Kategória:Argentínske televízne herečky
Kategória:Osobnosti z Buenos Aires
Polyizobutén

náhľad|PIB s molekulovou hmotnosťou okolo ~1,000,000

**Polyizobutén** alebo **polyizobutylén** (**PIB**) je druh organických polymérov, ktoré vznikajú polymerizáciou izobuténu. Tieto polyméry majú všeobecný vzorec Me3C[CH2CMe2]nH (kde Me = CH<sub>3</sub>). Typicky sú to bezfarebné gumové pevné látky.

Polymerizácia sa typicky iniciuje silnou Brønstedovou alebo Lewisovou kyselinou. Molekulová hmotnosť výsledného polyméru závisí podľa použitia. PIB s nízkou molekulovou hmotnosťou, teda zmes oligomérov s M<sub>n</sub>s okolo 500, sa používa ako plastifikátor. PIB so strednou a vysokou molekulovou hmotnosťou, teda s Mn ≥ 20 000, sa používajú ako súčasti komerčných lepidiel.

## Referencie

## Pozri aj
* Butylkaučuk
* Polybutén

## Zdroj

Kategória:Organické polyméry
Sebastian Ylönen

**Sebastian Ylönen** (* 3. júl 1991, Rouen, Francúzsko) je francúzko-fínsky hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme Cergy-Pontoise v najvyššej francúzskej súťaži Ligue Magnus. V sezóne 2017/2018 pôsobil v tíme Lukko Rauma v najvyššej fínskej súťaži Liiga.

## Reprezentačná kariéra
Sebastian Ylönen reprezentoval Francúzsko na piatich Majstrovstvách sveta (2018, 2019, 2022, 2023, 2024). Najlepší výsledok, ktorý na Majstrovstvách s tímom dosiahol bolo 12. miesto (trikrát).

Na reprezentačnej úrovni sa zúčastnil aj olympijskej kvalifikácie v roku 2022.

## Úspechy
* Šampión Ligue Magnus s tímom Rouen (2011)
* Zlaté medaila v *Divízii 2* Majstrovstiev sveta do 20 rokov (2011)
* Continental Cup (2012)
* Šampión Ligue Magnus s tímom Rouen (2012)
* Šampión Ligue Magnus s tímom Rouen (2013)
* Šampión 2. francúzskej ligy s tímom Bordeaux (2015)
* All-Star Team 2. francúzskej ligy (2015)
center|náhľad|Ylönen v roku 2015 v drese tímu ''Bordeaux''

## Referencie

Kategória:Francúzski hokejisti
Kategória:Francúzski hokejoví brankári
Kategória:Fínski hokejoví brankári
Kategória:Hráči Bordeaux GHC
Kategória:Hráči Lukko Rauma
Kategória:Hráči Gap HC
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2018
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2019
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2022
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2023
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2024
Kategória:Osobnosti z Rouenu
Kyselina 1-pyrolín-5-karboxylová

**Kyselina 1-pyrolín-5-karboxylová** je cyklická iminokyselina. Jej konjugovanou zásadou je **1-pyrolín-5-karboxylát** (**P5C**). V roztoku sa nachádza v spontánnej rovnováhe s glutamát-5-semialdehydom (GSA).

## Metabolizmus
Stereoizomér (*S*)-1-pyrolín-5-karboxylát (označovaný i ako L-P5C) je intermediátom v biosyntéze a rozklade prolínu a arginínu. 

### Anabolizmus prolínu
V prokaryotickej biosyntéze prolínu sa GSA tvorí z γ-glutamylfosfátu pôsobením γ-glutamylfosfátreduktázy:

: γ-glutamylfosfátu + NAD(P)H → GSA + NAD(P)+ + Pi

GSA následne neenzymaticky cyklizuje za vzniku P5C:

: GSA → P5C + H2O

Enzým P5C reduktáza potom premieňa P5C na prolín:

: P5C + NAD(P)H + H+ → prolín + NAD(P)+

V eukaryotickej biosyntéze sa GSA syntetizuje z glutamátu pôsobením bifunkčného enzýmu P5C syntázy (P5CS). U ľudí je tento enzým kódovaný génom *[[ALDH18A1]]*.
### Katabolizmus prolínu
Počas rozkladu prolínu vzniká P5C pôsobením prolínoxidázy na prolín:

: prolín + FAD → P5C + FADH2

P5C sa ďalej spontánne premieňa na GSA, ktorý sa potom pôsobením P5C dehydrogenázy premieňa na glutamát. Tento enzým pôsobí na GSA napriek tomu, že v jeho názve sa uvádza P5C:

: GSA + NAD+ + H2O → glutamát + NADH + 2 H+

U mnohých prokaryotov sa nachádza jeden bifunkčný enzým, ktorý tvoria vyššie spomenuté dva enzýmy, prolíndehydrogenáza a P5C dehydrogenáza. Tento enzým zabraňuje uvoľneniu P5C počas rozkladu prolínu.

### Metabolizmus arginínu
P5C môže hrať úlohu v biosyntéze arginínu, nakoľko sa premieňa na GSA, ktorý môže byť transaminovaný za vzniku ornitínu. Ornitín sa potom prostredníctvom močovinového cyklu premieňa na arginín.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Pyrolíny
Kategória:Iminokyseliny
Hnilecké podolie

**Hnilecké podolie** je geomorfologická časť Hnileckých vrchov, podcelku Volovských vrchov. Zaberá strednú časť údolia rieky Hnilec medzi Nálepkovom a Prakovcami, na území okresu Gelnica.

## Polohopis
Územie sa nachádza v centrálnej časti Volovských vrchov a zaberá južný okraj podcelku Hnilecké vrchy. Do podolia patrí veľká časť údolia rieky Hnilec a dolné toky jej prítokov Smolník, Stará voda a Železný potok. Centrálna poloha v rámci pohoria spôsobuje, že geomorfologická časť susedí len s podcelkami vlastného pohoria. Severne nadväzujú Hnilecké vrchy, na západe leží Knola, na juhozápade Zlatý stôl a na juhovýchode Kojšovská hoľa. 

Oblasť sa nachádza v Košickom kraji, v okrese Gelnica a v smere toku Hnilca tu ležia obce Nálepkovo, Stará Voda, Švedlár, Mníšek nad Hnilcom, Helcmanovce a Prakovce.

## Doprava
Osou územia je cesta II/546, vedúca údolím od Gelnice po Nálepkovo, odkiaľ smeruje horami k obci Hnilčík a k Spišskej Novej Vsi. V Mníšku nad Hnilcom sa pripája cesta II/549, vedúca z Rožňavy cez Smolník. Na tieto cesty nadväzujú len miestne komunikácie, obsluhujúce tunajšie obce. Súbežne s hlavnou cestou vedie údolím aj železničná trať Banská Bystrica – Margecany.

## Chránené územia
V tejto časti Volovských vrchov sa nenachádza žiadne osobitne chránené územie.

## Turizmus
Oblasť patrí medzi obľúbené turistické lokality, vhodné na menej i viac náročné túry a cyklotúry. Obce v údolí slúžia najmä ako zázemie pre turistov a vedú z nich značené chodníky do okolitých hôr. Údolím Hnilca vedie Hnilecká cyklomagistrála. Región je bohatý na pamiatky dávnej baníckej činnosti, čo dokladá Slovenská železná cesta, spájajúca miesta ťažby železných rúd, výroby a spracovania železa a ďalších kovov.

### Turistické trasy
* po  zelenej turistickej značke:
** z Prakoviec pod vrch Vangort 
** z Mníška nad Hnilcom na Kloptaň ()
** z Nálepkova cez Henclovú do sedla Volovec
* po  modrej značke:
** zo Švedlára na Zlatý stôl () alebo Bukovec ()
** z Nálepkova na vrch Pálenica ()
* po  žltej značke z Prakoviec ku chate Izbica a ďalej na Kojšovskú hoľu ()

## Referencie

## Pozri aj
* Volovské vrchy
* Hnilecké vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Volovské vrchy
Kategória:Podolia na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Let’s Dance

**Let’s Dance** môže byť:

*slovenská televízna tanečná show, pozri Let’s Dance (slovenský televízny program)
*album anglického hudobníka Davida Bowieho, pozri Let’s Dance (album)
*pieseň Davida Bowieho, pozi Let’s Dance (pieseň Davida Bowieho)
*pieseň Chrisa Reu, pozi Let’s Dance (singel Chrisa Reu)
Julian Junca

**Julian Junca** (* 15. február 1998, Prades, Francúzsko) je francúzsko-španielsky profesionálny hokejový brankár, aktuálne pôsobiaci v tíme HK Dukla Trenčín v extralige. V sezóne 2023/2024 zažil svoj debut v American Hockey League, keď v dvoch zápasoch nastúpil v drese tímu Chicago Wolves. V roku 2023 bol ocenený ako najlepší brankár najvyššej francúzskej súťaže Ligue Magnus.

## Reprezentačná kariéra
Junca reprezentoval Francúzsko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji (2023, 2024).

Na juniorskej úrovni sa zúťastnil na Majstrovstách sveta hráčov do 18 rokov (2016) a do 20 rokov (2018). Oba šampionáty Francúzsko hralo v *Divízii 1A.*

## Úspechy
* Najlepší brankár francúzskej Ligue Magnus*„Jean Ferrand Trophy“* (2023)

## Referencie

Kategória:Francúzski hokejisti
Kategória:Francúzski hokejoví brankári
Kategória:Španielski hokejisti
Kategória:Španielski hokejoví brankári
Kategória:Hráči HK Dukla Michalovce
Kategória:Hráči Gap HC
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2023
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2024
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Turistická značkovaná trasa číslo 8115

**Turistická značkovaná trasa číslo 8115** je krátka žltá trasa v Malých Karpatoch, ktorá vedie z železničnej zastávky Hrachovište na vrchol Veľkého Plešivca. Dĺžka trasy je 3,2 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Malých Karpatoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8115
8115
Barry Kemp

**Barry Kemp** môže byť:

*anglický archeológ a egyptológ (19402024), pozri Barry Kemp (egyptológ)
*americký televízny producent, režisér a spisovateľ (nar. 1949), pozri Barry Kemp (televízny producent)
Ján Chryzostom

**Ján Chryzostom** môže byť:
* cirkevný otec a konštantínopolský patriarcha, pozri Ján Zlatoústy
* slovenský biskup a kardinál, pozri Ján Chryzostom Korec
* slovenský básnik a učiteľ, pozri Ján Chryzostom Hanulík

## Pozri aj
* Jan Chryzostom Pasek (poľský barokový spisovateľ)

Chryzostom, Ján
Kyselina imidazol-4-ón-5-propiónová

**Kyselina imidazol-4-ón-5-propiónová** (**kyselina 4-imidazolón-5-propiónová**) je intermediát v katabolizme histidínu. Je to bezfarebná zlúčenina, ktorá je na vzduchu citlivá na svetlo. Obsahuje imidazolónový kruh. Jej konjugovanou zásadou je **imidazol-4-ón-5-propionát** (**4-imidazolón-5-priopionát**).

## Metabolizmus
Imidazol-4-ón-5-propionát vzniká z urokanátu pôsobením enzýmu urokanáthydratázy (urokanázy):

: urokanát + H2O → imidazol-4-ón-5-propionát 

Imidazol-4-ón-5-propionát sa potom premieňa na ''N''-formiminoglutamát pôsobením imidazolónpropionázy. V procese dochádza k štiepeniu imidazolónového kruhu:

: imidazol-4-ón-5-propionát + H2O **→** *N*-formiminoglutamát

Konečným produktom rozkladu histidínu je glutamát.

## Význam
Bolo ukázané, že mikrobiálna produkcia imidazol-4-ón-5-propionátu v ľudskom čreve ovplyvňuje signálne dráhy inzulínu, čo má dôsledky pre ľudí s diabetom 2. typu.

## Referencie

## Pozri aj
* Kyselina ''N''-formiminoglutámová
* Kyselina urokanová
* Urokanáthydratáza

## Zdroj

Kategória:Karboxylové kyseliny
Kategória:Laktámy
Barry Kemp (egyptológ)

**Barry John Kemp** (* 14. máj 1940, Birmingham, Spojené kráľovstvo† 15. máj 2024) bol anglický archeológ a egyptológ. Bol emeritný profesor egyptológie na Cambridgeskej univerzite a riadil vykopávky v Amarne v Egypte. Jeho kniha *Ancient Egypt: Anatomy of a Civilisation* je základným textom egyptológie a mnohých kurzov starovekej histórie.

## Život a vzdelanie
Kemp sa narodil 14. mája 1940. Študoval egyptológiu na Univerzite v Liverpoole, kde v roku 1962 získal titul Bachelor of Arts.

## Akademická kariéra
V roku 1962 Kemp nastúpil na Cambridgeskú univerzitu ako odborný asistent. V roku 1969 bol povýšený na prednášajúceho, v roku 1990 sa z neho stal reader egyptológie a v roku 2005 sa stal profesorom egyptológie. V rokoch 1990 až 2007 bol tiež členom Wolfson College v Cambridgi. V roku 2007 odišiel z akademicke obce a stal sa emeritným profesorom. Od roku 2008 bol vedúcim pracovníkom McDonald Institute for Archaeological Research v Cambridgi.

Od roku 1977 do roku 2008 bol riaditeľom vykopávok a ercheologického výskumu v Amarne pre Egypt Exploration Society. Pokračoval vo výskume amarnské obdobie starovekého Egypta ako riaditeľ projektu Amarna a tajomník Amarna Trust. Prispel aj k mnohým vysoko uznávaným a široko používaným egyptologickým textom, vrátane *Civilisations of the Ancient Near East*, ktoré redigoval Jack Sasson. Bol spoluautorom knihy Brucea Triggera *Ancient Egypt: A Social History*, ktorá zahŕňa prácu mnohých popredných egyptológov a venuje sa najnovším trendom v tejto oblasti. Kemp uviedol, že sa skôr zaujímal o vytvorenie holistického obrazu staroegyptskej spoločnosti, než o sústredenie sa na elitná kultúru, ktorá dominuje archeologickým záznamom: "This holistic approach involves explaining the present appearance of the site in terms of all the agencies at work..." (dosl. p. Tento holistický prístup zahŕňa vysvetlenie súčasného vzhľadu lokality z hľadiska všetkých agentúr v práci...).

## Ocenenia
Kemp bol zvolený za člena Britskej Akadémie v roku 1992. V roku 2011 bol vymenovaný za Commandera Radu britského impéria (CBE) v rámci novoročných vyznamenaní za zásluhy v archeológii, vzdelávaní a medzinárodných vzťahoch v Egypte.

## Publikácie
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Britskí egyptológovia
Kategória:Commanders of the Order of the British Empire
Kategória:Členovia British Academy
Kategória:Absolventi University of Liverpool
Kategória:Anglickí archeológovia
Kategória:Anglickí antropológovia
Kategória:Osobnosti z Birminghamu
AUTODOC

náhľad|Autodoc v Berlíne
**AUTODOC SE** je spoločnosť prevádzkujúca internetový obchod s autodielmi a súvisiacimi produktmi v 27 európskych krajinách, zdroj informácií o náhradných dieloch pre autá a údržbe vozidiel. Jej hlavnými zákazníkmi sú súkromné osoby a menšie autoservisy.

## História
AUTODOC založili pôvodne v roku 2008 ako E&S Pkwteile GmbH zakladatelia Alexej Erdle, Max Wegner a Vitalij Kungel. V prvých rokoch svojej existencie sídlila spoločnosť vo štvrti Berlin-Weißensee. Od roku 2010 sa jej kancelárske a logistické priestory nachádzajú vo štvrti Berlin-Lichtenberg. Expanzia do Rakúska a Švajčiarska sa začala v roku 2011, po nej v roku 2012 nasledovala expanzia do Spojeného kráľovstva, Francúzska, Talianska a Španielska.

V roku 2015 sa spoločnosť premenovala na AUTODOC GmbH. Do roku 2016 jej ročný obrat presiahol 100 miliónov eur a v roku 2017 prekročil 250 miliónov eur.

V roku 2018 spoločnosť AUTODOC rozšírila svoj sortiment o náhradné diely pre nákladné a iné úžitkové vozidlá.

V roku 2021 prekročil ročný obrat spoločnosti hodnotu 1 miliardy eur.

Podľa odhadov denníka Financial Times patrila spoločnosť v roku 2018 podľa výšky obratu medzi najrýchlejšie rastúce spoločnosti v Európe.

V septembri 2021 spoločnosť AUTODOC zmenila svoju právnu formu z GmbH na akciovú spoločnosť. Od novembra 2022 spoločnosť pôsobí ako AUTODOC SE (Societas Europaea). Predstavenstvo spoločnosti AUTODOC SE tvoria Dmitrij Zadorožný (generálny riaditeľ), Lennart Schmidt (finančný riaditeľ) a Alexej Kletenkov (predseda dozornej rady).

V roku 2023 vzrástol obrat spoločnosti AUTODOC na 1,3 miliardy eur.

V roku 2024 dosiahla spoločnosť AUTODOC tržby vo výške približne 1,6 miliardy eur.

## Prehľad
Sortiment spoločnosti zahŕňa približne 6,7 milióna náhradných dielov pre osobné autá, nákladné autá a motocykle v kategóriách motorov, podvozkov, osvetlenia, elektrických systémov, ventilácie a pneumatík pre viac ako 75 000 modelov vozidiel (2 500 výrobcov značiek pre 176 značiek osobných áut, 23 značiek nákladných áut a 154 značiek motocyklov). AUTODOC pôsobí v 27 európskych krajinách a zamestnáva približne 6 000 ľudí v 13 lokalitách.

V roku 2018 bol AUTODOC oficiálnym partnerom pretekov ADAC Rallye Masters.

V roku 2019 bola spoločnosť AUTODOC oficiálnym partnerom majstrovstiev sveta FIA v rally (WRC) a sponzorom všetkých európskych pretekov.

V tom istom roku spoločnosť AUTODOC uviedla na trh online platformu AUTODOC CLUB a na rok 2020 vydala aplikáciu AUTODOC CLUB pre systémy iOS a Android, ako aj program AUTODOC PLUS.

AUTODOC poskytuje majiteľom áut užitočné informácie prostredníctvom svojich online platforiem. Publikuje články, manuály a videonávody týkajúce sa údržby a opráv vozidiel. Tieto materiály sú dostupné prostredníctvom blogu na webovej stránke AUTODOC a platformy AUTODOC Club, ktorá ponúka viac ako 2 500 PDF manuálov a videí, ako aj nástroje na sledovanie servisnej histórie a výdavkov.

## Referencie

Kategória:Podniky v Nemecku
Kategória:Dodávatelia automobilových dielov
Kategória:Podniky založené v 2008
Premier League 2024/2025

**Premier League 2024/2025** bola 33. sezónou Premier League od jej založenia v roku 1992 a celkovo 126. ročník najvyššej anglickej futbalovej súťaže. Sezóna sa začala 17. augusta 2024 a skončila sa 25. mája 2025. Titul obhajoval Manchester City, ktorému sa to nepodarilo a víťazom ligy sa štyri kolá pred skončením sezóny stal Liverpool. Nováčikmi súťaže boli Ipswich Town, Leicester City a Southampton.

Táto sezóna bola prvou, v ktorej sa použila poloautomatická ofsajdová technológia, keďže kluby Premier League jednomyseľne súhlasili s jej zavedením. Zavedenie technológie sa plánovalo po jednej po jesennej reprezentačnej prestávke, ale bolo odložené kvôli ďalšiemu testovaniu. Testovanie prebiehalo od piateho kola FA Cupu,  po čom Premier League potvrdila, že technológia bude po prvykrát použitá v 32. kole, 12. apríla 2025 počas zápasu Manchesteru City proti Crystal Palace.

## Tímy v sezóne 2024/2025

## Tréneri, kapitáni a dresy

 Gabončan Mario Lemina bol kapitánom klubu vo Wolverhamptone Wanderers do 13. decembra 2024, keď ho zbavili funkcie po incidente v predchádzajúcom zápase proti West Hamu United.

### Zmeny na trénerskom poste

## Tabuľka





## Výsledky

## Štatistiky
### Najlepší strelci

### Hetriky

## Ocenenia

### Mesačné ocenenia

### Sezónné ocenenia

## Referencie

## Pozri aj
* EFL Championship 2024/2025
## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
## Zdroj

2024/25
Kategória:Futbal v 2024
Kategória:Futbal v 2025
Doctor Marianus

**Doctor Marianus** (lat.; písané aj s malým m- ako **doctor marianus**; v preklade: **mariánsky doktor** alebo **mariánsky učiteľ**) je čestný titul vyjadrujúci hlbokú znalosť v oblasti mariológie (časti teologickej náuky zaoberajúcej sa osobou Panny Márie). 

Zrejme najčastejšie býva titul prisudzovaný Jánovi Dunsovi Scotovi. Zriedkavejšie ním býva titulovaný Anselm z Cantenbury a ďalší teológovia ako napríklad Bonaventúra, Bernard z Clairvaux, Ambróz Milánsky či Anton Paduánsky.

Za „mariánskeho doktora kresťanského Východu“ býva označovaný Ján Damascénsky, ďalším východným teológom, ktorému býva titul priznávaný je Efrém Sýrsky.

## Referencie

Kategória:Tituly
Galmus

**Galmus** je geomorfologická časť Hnileckých vrchov, podcelku Volovských vrchov. Zaberá severný okraj pohoria medzi Markušovcami a Krompachmi, na území okresu Spišská Nová Ves.

## Polohopis
Územie sa nachádza na severe strednej časti Volovských vrchov a zaberá centrálnu a severnú časť podcelku Hnilecké vrchy. Na severe ho vymedzuje údolie rieky Hornád, na východe Slovinský potok. Oblasť patrí do povodia Hornádu, kde ústia i ďalšie potoky, medzi nimi Markušovský potok, Zlatník a Poráčsky potok. Galmus susedí v rámci pohoria len s vlastným podcelkom Hnilecké vrchy, ktoré nadväzujú na západe, juhu i východe, severne susedí Hornádska kotlina, jej podcelok Hornádske podolie a časť Vlašská kotlina. 

Oblasť sa nachádza v Košickom kraji, v okrese Spišská Nová Ves. V tejto časti a na jej okraji ležia Krompachy, Slovinky, Markušovce, Olcnava, Matejovce nad Hornádom a iné.

## Doprava
Severovýchodným okrajom územia prechádza cesta II/547 zo Spišských Vlách do Krompách a Gelnice, na ktorú nadväzujú cesty obsluhujúce severovýchodnú a východnú časť Hnileckých vrchov. Severne vedie Hornádskou kotlinou cesta II/536 zo Spišskej Novej Vsi do Spišských Vlách, na ktorú sú napojené obce na severnom okraji pohoria. Údolím Hornádu vedie i dôležitá železničná trať Žilina – Košice.

## Chránené územia
V severnej časti Hnileckých vrchov sa nachádza národná prírodná rezervácia Galmuská tisina a Červené skaly a prírodná pamiatka Šarkanova diera.

## Turizmus
Oblasť patrí medzi obľúbené turistické lokality, vhodné na menej i viac náročné túry a cyklotúry. Napomáha tomu hustá sieť značených turistických chodníkov, ktorá prepája atraktívne lokality v tejto časti Volovských vrchov. Okolité obce tak tvoria zázemie pre turistov. Údoliami vedú viaceré cyklotrasy. Región je bohatý na pamiatky dávnej baníckej činnosti.

### Turistické trasy
* po  červenej značke z Matejoviec nad Hornádom cez Poráč a Poráčsku dolinu do Sloviniek
* po  modrej značke z Krompách cez rázc. Galmus, chata do Poráča
* po  zelenej turistickej značke:
** z Krompách na Bielu skalu ()
** z Poráča cez Olcnavu k rybníku Za horou
* po  žltej značke:
** z Olcnavy na Zbojský stôl
** zo Spišských Vlách cez rázc. Galmus, chata na Bielu skalu () 
** zo Sloviniek na Bielu skalu ()

## Referencie

## Pozri aj
* Volovské vrchy
* Hnilecké vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Volovské vrchy
Kategória:Podolia na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Maliar Chrysidy

[náhľad|Atický červenofigúrový [kalpis, cca 420–410 pred Kr. Metropolitné múzeum umenia v New Yorku]]
**Maliar Chrysidy** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného približne v rokoch 420 až 410 pred Kr.

Maliar Chrysidy bol maliar červenofigúrových váz, ktorý pôsobil v Aténach. Jeho skutočné meno nie je známe. Britský historik umenia John Beazley ho nazval podľa nápisu (mena) nad ženou zobrazenej na váze (uloženej v Metropolitnom múzeu umenia v New Yorku, inv. č. 06.1021.185), ktorej bol autorom. Zo štýlu maľby je pravdepodobné, že bol žiakom školy Maliara Dinos. Maliarovi Chrysidy sa pripisuje len niekoľko váz (osem hydriai a jeden zvoncový kratér).
 
Najznámejším jeho dielom je červenofigúrový kalpis (typ hydrie) z Metropolitného múzea umenia, na ktorom je zobrazená skupina šiestich žien (zručne umiestnených v niekoľkých rovinách); niektoré sedia, iné stoja. V rukách držia truhlice (pyxides) a zrkadlo, jedna zo žien si preťahuje okraj plášťa cez rameno. Ženy majú na sebe peploi s opaskami (okrem dvoch, ktoré sú odeté v chitónoch), náhrdelníky a náušnice. Vedľa nich ležia na zemi koše na vlnu (kalathoi) a nad nimi je valcovitá nádoba zvaná epinétron. Nad ženou s otvorenou truhlicou je nápis *Chrysis*, nad ženou so zrkadlom *Filé* a nad ženou s ratolesťou nápis *Ió*. Meno Chrysis sa vyskytovalo, bolo napríklad menom kňažky z Argosu, ktorá omylom zapálila Hérin chrám v Argose, a to približne v čase vzniku tejto vázy (nemusí tu byť však žiadna súvislosť), alebo mohlo byť aj menom hetéry. Najznámejšia postava s menom Ió je mytologická Ió a mytologické mená si často dávali hetéry.

Hydriai z Paríža (Louvre CA 2260) a ďalšie sú podobné tejto, a to v kompozícii, v postojoch postáv, vo stvárnení drapérií, tvárí a vlasov. Zriedená glazúra na šnúrkach náhrdelníkov. Nad zobrazením pás paliem a lotosových kvetov dole pás dvojitých, do seba zapadajúcich meandrov v skupinách po dvoch a troch striedajúcich sa so štvorcami s krížikmi. 

## Referencie

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Quentin Papillon

náhľad|Papillon v drese Rouen v roku 2018
**Quentin Papillon** (* 7. apríl 1997, Rouen, Francúzsko) je francúzsky profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme Bordeaux v najvyššej francúzskej súťaži - Ligue Magnus. Jeho jediné kariérne pôsobenie mimo Francúzska bolo v sezóne 2021/2022, keď pôsobil v tíme Grüner v najvyššej nórskej súťaži. V roku 2021 bol vyhlásený za najlepšieho brankára Ligue Magnus a v roku 2020 za najlepšieho nováčika.

## Reprezentačná kariéra
Papillon reprezentoval Francúzsko na troch Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji (2022, 2023, 2024), najlepšie sa s tímom umiestnil na 12. mieste.

Na juniorskej úrovni reprezentoval svoju krajinu na dvoch šampionátoch hráčov do 20 rokov v *Divízii 1B* a *1A* (2016, 2017) a na troch šampionátoch do 18 rokov v *Divízii 1A* (2013, 2014, 2015). V roku 2016 pomohol Francúzom ku kvalifikácii z 1B Divízie do Divízie 1A.

## Úspechy
*  v *Divízii 1A* Majstrovstiev sveta hráčov do 18 rokov (2015)
* *Continental Cup* (2016)
* *Víťaz Ligue Magnus* s tímom Rouen (2016)
*  v *Divízii 1B* Majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov (2016)
*  v *Divízii 1A* Majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov (2016)
* *Víťaz Ligue Magnus* s tímom Rouen (2018)
* *All-Star Team* druhej najvyššej francúzskej súťaže (2019)
* *Najlepší nováčik Ligue Magnus* - „Jean-Pierre Graff Trophy“ (2020)
* *Najlepší brankár Ligue Magnus* - „Jean Ferrand Trophy“ (2021)

## Referencie

Kategória:Francúzski hokejisti
Kategória:Francúzski hokejoví brankári
Kategória:Hráči Bordeaux GHC
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2022
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2023
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2024
Kategória:Osobnosti z Rouenu
Hori-san to Mijamura-kun

***Hori-san to Mijamura-kun*** () je japonská manga napísaná a ilustrovaná Hiroki Adačim pod pseudonymom Hero. Iniciálne bola nezávisle publikovaná na Adačiho stránke *Dokkai Ahen* od februára 2007 do decembra 2011. Prvé zväzky boli vydané pod nakladateľstvom Square Enix od októbra 2008 do decembra 2011. Bolo ich dokopy 10.

## Dej
Príbeh sa zaoberá dvomi stredoškolákmi, populárnou Kjóko Horiovou () a nerdom Izumi Mijamurom (). Doma je Kjóko ženou v domácnosti, a zvyčajne sa stará o svojho mladšieho brata, Sóta (). Avšak v snahe udržať si svoju sociálnu úroveň v škole, sa Kjóko snaží čo najviac túto jej stránku života skryť pred jej spolužiakmi. Jedného dňa príde Sóta domov s krvácajúcim nosom. Domov ho doprevadil čudný chalan s niekoľkými piercingami a tetovaniami, ktorý sa predstavil ako Mijamura. Aj napriek ich výrazne odlišným výzorom mimo školy Mijamura napokon spozná Kjóko, a tak sa dohodnú, že si tieto ich mimoškolské identity nechajú pre seba. Avšak ako čas plynie, sa Kjóko a Izumi začnú navzájom o sebe dozvedať kopu vecí ktoré majú spoločné, a ich vzťah začína naberať novú úroveň.

## Produkcia
### Manga
Manga bola adaptovaná Daisuke Hagiwarom pod Adačiho dozorom, s názvom *Horimija* (). Tá bola publikovaná v mesačníku *Gekkan G Fantasy* () po dobu 10 rokov, od októbra 2011 po marec 2021. Kapitoly boli nakoniec skomprimované do 16 zväzkov. 17. zväzok obsahujúci nové kapitoly bol vydaný v júli roku 2023.

### Anime
Séria dostala aj adaptáciu v podobe OVY, vydávanej od septembra 2012 do mája 2021. Ďalšia anime adaptácia niesla názov *Horimija*, produkciu malo na starosti štúdio CloverWorks. Epizódy boli vysielané od januára do apríla roku 2021. Napokon vyšiel aj ďalší špeciál s názvom *Horimija -piece-* (). Ten bol vysielaný od júla do septembra roku 2023.

### Dráma
Film a televízna dráma mala premiéru vo februári 2021. Tak ako film, aj televíznu sériu produkovalo Horipro, s Hanou Macumotovou ako režisérkou. Film mal debut v kinách 5. februára 2021, odvtedy bol premietaný po dobu jedného týždňa. 

## Referencie

## Externé odkazy
* Anime Horimija na platforme X
* Manga Hori-san to Mijamura-kun v databáze Anime-Planet

Kategória:Anime seriály
Kategória:Manga
Milan Hrabovský

Mgr. **Milan Hrabovský**, PhD. (* 4. október 1978, Ružomberok) je slovenský filozof a publicista, ktorý sa zaoberá komparatívnym výskumom rasy, rasových klasifikácií a rasizmom.

## Životopis
V rokoch 19931997 absolvoval Stredné odborné učilište Papierenské v Ružomberku a v roku 19972000 Strednú zdravotnú školu Márie Terézie Schererovej v Ružomberku. V roku 2010 získal titul PhD. na Katedre filozofie a dejín filozofie Univerzity J. A. Komenského v Bratislave za svoju dizertačnú prácu *Rasová mytológia*. Počas rokov 20112014 pôsobil ako člen Výboru Rady vlády Slovenskej republiky pre predchádzanie a elimináciu rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatných foriem intolerancie. V roku 2019 absolvoval študijný pobyt ako ISGAP Scholar-In-Residence na St. John’s College – Oxford University.

## Tvorba
Jeho kniha *Rasa: rasová klasifikácia ľudí* (2018) je historicky prvá slovenská monografia využívajúca komparatívnu analýzu problematiky rasy a rasových klasifikácií. Vo svojom výskume sa zaoberá etymológiou a genézou významu slova rasa v rámci západnej civilizácie, problematikou rasizmu a „čiernosti“ (blackness) v rasových teóriách. Tvrdí, že pri výskume rasy musíme zobrať do úvahy odlišný význam slova rasa v USA, v Spojenom kráľovstve a v kontinentálnej Európe.

Počas rokov 20092014 prednášal ako externý lektor na Fakulte sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského dovtedy jediný univerzitný kurz o rase a rasizme na Slovensku.

Definície pojmov rasa a rasizmus, ktoré vypracoval vo svojom výskume, boli využité pri tvorbe štátnych politík boja proti radikalizácii a extrémizmu.

## Vybrané publikácie
* HRABOVSKÝ, Milan. *Rasová mytológia*. Bratislava : Kalligram, 2011. .
* HRABOVSKÝ, Milan. *Anticiganizmus a antisemitizmus: V rasových a rasistických konštrukciách*. Bratislava : Ľudia proti rasizmu, 2012. .
* NIŽŇANSKÝ, Eduard; HRABOVSKÝ, Milan. *Rasizmus, antisemitizmus, holokaust (anticiganizmus)*. Bratislava : Stimul, 2013. .
* HRABOVSKÝ, Milan. *Rasa: rasová klasifikácia ľudí*. Bratislava : VEDA, 2018. .
* HRABOVSKÝ, Milan. *Kone, psy a ľudia*. Bratislava : Bratislava Policy Institute, 2020. .

## Ocenenia
* 2018: Prémia Literárneho fondu za vedeckú a odbornú literatúru v kategórii spoločenské vedy za knihu *Rasa. Rasová klasifikácia ľudí* (VEDA, 2018).

## Referencie

## Externé odkazy
* HRABOVSKÝ, Milan: Málo sa hovorí o tom, aký je rasizmus spočiatku príťažlivý pre niektorých ľudí – rozhovor, RTVS - Slovenský rozhlas, Rádio Slovensko. [cit. 2024-21-05]. Dostupné online.
* Zoznam publikácií Milana Hrabovského v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
* Zoznam publikácií Milana Hrabovského na Google Scholar

Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Ružomberka
London Bridge v noci svadby princa a princeznej z Walesu

***London Bridge on the Night of the Marriage of the Prince and Princess of Wales*** (dosl. p. *London Bridge v noci svadby princa a princeznej z Walesu*) je obraz z roku 1864 od anglického preraffaelistu a umelca Williama Holmana Hunta. Zobrazuje dav na moste London Bridge v noci 10. marca 1863, noci svadby princa Alberta a dánskej princeznej Alexandry, ktorá sa odohrala v Kaplnke sv. Juraja na Windsor Castle skorej počas toho dňa. Most je zobrazený ako ozdobený dánskymi vlajkami na počesť princeznej Alexandry, ktorá sa vydala za najstaršieho syna a dediča kráľovnej Viktórie. Hunt bol fascinovaný kontrastom umelého a prirodzeného svetla, ako aj „Hogartovským humorom“ davu.

Dielo je súčasťou zbierky Ashmoleovho múzea v Oxforde.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Obrazy preraffaelistov
Kategória:Britské obrazy
Kategória:Obrazy v Ashmolean Museum
Etyléndiamíntetraoctan vápenato-disodný

**Etyléndiamíntetraoctan vápenato-disodný** (**EDTA** **vápenato-disodný**), je liek primárne používaný v USA od roku 1953, na liečbu pri krátkodobej aj dlhodobej otrave olovom.

## Chelatačné činidlo
Etyléndiamíntetraoctan vápenato-disodný patrí do skupiny chelatačných činidiel. Je to podvojná soľ kyseliny etyléndiamínotetraoctovej s dvoma atómami sodíka a jedným atómom vápnika. Funguje tak, že sa viaže na množstvo ťažkých kovov, čo ich robí takmer inertnými a umožňuje im opustiť telo močom.

Etyléndiamíntetraoctan disodný (EDTA disodný) je podobná blízko príbuzná látka, ktorá však nemá rovnaké účinky.

### Lekárske použitie
Etyléndiamíntetraoctan vápenato-disodný sa primárne používa na liečbu otravy olovom, pre ktorú je alternatívou k succimeru. Podáva sa pomalou infúziou do žily alebo do svalu.

Pri olovenej encefalopatii sa zvyčajne používa etyléndiamíntetraoctan vápenato-disodný spolu s Ddimerkaprolom. Používa sa tiež na liečbu otravy plutóniom. Avšak, nie je o ňom známe, že by bol zvlášť účinný pri otrave tetraetylolovom.

### Vedľajšie účinky
Časté vedľajšie účinky etyléndiamíntetraoctanu vápenato-disodného, zahŕňajú bolesť v mieste vpichu. Ďalšie vedľajšie účinky môžu zahŕňať problémy s obličkami, hnačku, horúčku, bolesti svalov a nízky krvný tlak. Výhody v prípade potreby v tehotenstve sú pravdepodobne väčšie ako jeho riziká.

## História
Etyléndiamíntetraoctan vápenato-disodný sa začal používať v USA v roku 1953. Je na zozname základných liekov Svetovej zdravotníckej organizácie.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Diamíny
385
Kategória:Chelačné činidlá
Kategória:Základné a špeciálne esenciálne liečivá podľa WHO
Kategória:Zlúčeniny sodíka
Kategória:Zlúčeniny vápnika
Kategória:Etyléndiamínotetraoctany
Kolačkovský chrbát

**Kolačkovský chrbát** je geomorfologická časť Levočskej vrchoviny, podcelku Levočských vrchov. Zaberá horský hrebeň v severnej časti pohoria, juhozápadne od Starej Ľubovne.

## Polohopis
Územie sa nachádza na severe Levočských vrchov a zaberá severovýchodnú časť podcelku Levočská vrchovina. Severný okraj vymedzuje údolie rieky Poprad, východný zasa hlbokým údolím tečúci Kolačkovský potok a potok Ihla. Oblasť patrí do povodia rieky Poprad, kde ústia všetky potoky, odvodňujúce túto časť pohoria. Medzi najvýznamnejšie patrí Holumnický potok, Lomnický potok a Kolačkovský potok. Na vrchu Kotník stojí telekomunikačný vysielač.

Kolačkovský chrbát susedí v rámci pohoria na juhozápade s časťou Ľubické predhorie (patrí rovnako do podcelku Levočská vrchovina) a na juhovýchode s podcelkom Levočská vysočina. Na severovýchode sa nachádza Spišsko-šarišské medzihorie a jeho podcelky Jakubianska brázda a Ľubovnianska kotlina a na severozápade nadväzuje Ružbašské predhorie, patriace Spišskej Magure. 

Oblasť sa nachádza v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa. Na okrajoch horstva leží mesto Stará Ľubovňa a obce Kolačkov, Lomnička a Forbasy.

### Významné vrchy
* Rysová ()
* Macková ()
* Kamenná hora ()
* Kotník ()
* Patria ()

## Doprava
Vzhľadom na horský charakter touto časťou Levočských vrchov nevedú žiadne významnejšie cesty. Na okrajoch situované obce sú cestami III. triedy napojené na cestu I/77, okrajovo v okresnom meste aj cestu I/68. Údolím Popradu vedie už mimo tohto územia aj železničná trať Poprad-Tatry – Plaveč.

## Chránené územia
V tejto časti Levočských vrchov sa nenachádza žiadne osobitne chránené územie.

## Turizmus
Oblasť patrí medzi obľúbené turistické lokality, vhodné na menej i viac náročné túry a cyklotúry. K dispozícii sú značené turistické chodníky, ktoré vedú z blízkych obcí na podhorí na hrebeň.

### Turistické trasy
* po  červenej značke:
** zo Starej Ľubovne na Kotník ()
** z Nižných Ružbách cez Krumľov na Rysovú ()
* po  modrej značke z Forbás na Lúku pod Špicou
* po  žltej turistickej značke:
** z Novej Ľubovne na rázc. Úboč
** z Forbás do Hniezdnianskeho sedla
** z rázc. Krumľov na Kotník ()

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vrchovina
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Levočské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Ľubické predhorie

**Ľubické predhorie** je geomorfologická časť Levočskej vrchoviny, podcelku Levočských vrchov. Zaberá západnú časť pohoria, severovýchodne od Kežmarku.

## Polohopis
Územie sa nachádza na západe Levočských vrchov a zaberá západnú a juhozápadnú časť podcelku Levočská vrchovina. Západný okraj vymedzuje údolie rieky Poprad, južný potok Ľubica. Oblasť patrí do povodia rieky Poprad, kde ústia všetky vodné toky z tejto časti pohoria. Medzi významné popri spomenutých patrí aj Holumnický potok, Lomnický potok a Zlatná. 

Ľubické predhorie susedí v rámci pohoria na severovýchode s časťou Kolačkovský chrbát (patrí rovnako do podcelku Levočská vrchovina), na východe s podcelkom Levočská vysočina a na juhu s podcelkom Levočské planiny a jeho časťou Levočské úboče. Juhozápadne susedí Vrbovská pahorkatina a západne Kežmarská pahorkatina, obe patriace do Popradskej kotliny a severne nadväzuje Spišská Magura s časťou Ružbašské predhorie. 

Oblasť sa nachádza v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a Kežmarok. Na juhozápadný okraj zasahuje malou časťou mesto Kežmarok, z obcí tu leží Jurské, Krížová Ves, Lomnička, Holumnica a Ihľany.

### Významné vrchy
* Patria ()
* Zlatý vrch ()
* Sosnovec ()
* Heje ()
* Kopa ()

## Doprava
Touto časťou Levočských vrchov vedú len cesty III. triedy, ktoré napájajú tunajšie obce na cestu I/77, vedúcu západne údolím rieky Poprad. Súbežne s ňou vedie už mimo Ľubického predhoria aj železničná trať Poprad-Tatry – Plaveč.

## Chránené územia
V tejto časti Levočských vrchov sa nenachádza žiadne osobitne chránené územie.

## Turizmus
Oblasť patrí medzi pokojnejšie turistické lokality, vhodné na menej náročné túry a cyklotúry. Vzhľadom na minulosť územia, kedy tu bol vojenský výcvikový priestor, je tu vyznačených len niekoľko turistických chodníkov.

### Turistické trasy
* po  červenej značke severným okrajom z Nižných Ružbách cez Krumľov na Rysovú ()
* po  modrej značke z Kažmarku cez rázc. Lent do Zaľubice
* po  žltej turistickej značke z Kežmarku na rázc. Lent

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vrchovina
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Levočské vrchy
Kategória:Predhoria na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Hecate

**Hecate** je slovenská metalová skupina, ktorá vznikla v apríli roku 1996 v Banskej Bystrici. Zakladajúcimi členmi boli Milan Šulek - gitara, Juraj Šulek - bicie, Milan Tary - gitara, Palo Laššák - basa. Po krátkej dobe sa pridal Tomáš „Noga“ Smida - vokály a Miloš Fábry na klávesy. Hudobné smerovanie naznačilo tvorbu v štýle doom/black metal.

Jeden s prvých potenciálnych názvov pre kapelu bol *Imperial Storm* no nakoniec sa rozhodlo pre názov *Hecate* (podľa gréckej bohyne). Kapela začala tvoriť a skladať jednotlivé skladby na ktorých tvorbe sa podieľali všetci spoločne. Kapela odohrala koncerty na území Slovenska a Česka, väčšinou na undergroundových akciách a festivaloch. V lete 1997 sa zúčastnila súťaže festivalu *Sliačske rockové leto*, ktorú aj vyhrala. Hecate tak dostávajú možnosť nahrať svoj prvý demo materiál, ktorý dostal názov *Tales...* Na dĺžke približne 23 minút je obsiahnutých v temnom melodickom doom/blackovom štýle päť skladieb. Krstilo sa v Krupine v Tepličkách na akcii s názvom *Cirkev party* v roku 1998, krstným otcom bol Martin Droppa (*The Black Orchid*). Demo vydala kapela v obmedzenom množstve na vlastné náklady.

## Členovia
;Súčasní:
* Milan Šulek – gitara
* Milan Tary – gitara
* Vlado Šlosiarik – bicie nástroje
* Dominik Oravec – spev
* Peter Rusnák – basgitara
;Bývalí:
* Juraj Šulek – bicie
* Marek Pecník – bicie
* Mário Maslík – spev
* Tomáš Smida – spev
* Miloš Fábry – klávesy
* Martin Šavel – klávesy
* Katarína Albertová – klávesy
* Michaela Albertová – klávesy
* Tomáš „Julo“ Balón – basgitara
* Pavol Laššák – basgitara
* Peter Gablík – bicie
* Michal Caban – spev
;Hosťujúci:
* Marek „Fajo“ Falat – spev
* Tomáš „Hollub“ Krista – bicie

## Diskografia
* *Tales...* (demo) (1996)
* *Oppressed by Sorrow* (demo) (2003)
* *[[Oppressed by Sorrow]]* (album) (2005)
* *Glassed in Time* (promo single) (2008)
* *[[Programmed Earth]]* (album) (2011)

## Externé odkazy
* Hecate na Bandzone

## Zdroje
* *Informácie uvedené v tomto článku boli čerpané zo stránky* Encyklopedia metalum
* *Čerpané bolo z informácii o skupine na stránkach* Hecate na Bandzone

Kategória:Slovenské blackmetalové hudobné skupiny
Kategória:Doommetalové hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 1996
Ján Šušaník

Ing. **Ján Šušaník** (* 1. marec 1952) je slovenský komunálny politik. V rokoch 2003 – 2010 bol primátorom mesta Nová Dubnica dve volebné obdobia v rade.

## Politická činnosť
7. januára 2003 nastúpil do funkcie primátora mesta Nová Dubnica. Vo funkcii vystriedal Evu Antošovú, ktorá už viac nekandidovala, keďže sa stala poslankyňou NR SR. Vo voľbách na post primátora, konaných 6. – 7. decembra 2002, získal 2333 platných hlasov. Zvíťazil s výraznou väčšinou. Bol kandidátom koalície SDKÚ-KDH-DS-SZS-ANO.

27. decembra 2010, presne mesiac po komunálnych voľbách odovzdal insígnie ako symbolické žezlo svojmu nástupcovi Ing. Petrovi Marušincovi v kine Panorex.

Ihneď po odovzdaní funkcie nastúpil 28. decembra 2010 do funkcie riaditeľa spoločnosti Termonova, sídliacej v Novej Dubnici.

Od 7. septembra 2006 do 15. marca 2011	bol členom dozornej rady Považskej vodárenskej spoločnosti.

## Referencie

Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Primátori Novej Dubnice
Kategória:Politici SDKÚ
Kategória:Politici KDH
Levočské úboče

**Levočské úboče** sú geomorfologickou časťou Levočských planín, podcelku Levočských vrchov. Zaberajú juhozápadnú a južnú časť pohoria, juhovýchodne od Kežmarku a severne a severovýchodne od Levoče.

## Polohopis
Územie sa nachádza na juhozápade a juhu Levočských vrchov a zaberá prevažnú časť podcelku Levočské planiny. Levočské úboče zaberajú prechodnú oblasť medzi okolitými kotlinami a Levočskou vysočinou a vzhľadom na rozlohu patria do povodia rieky Poprad, Hornád a Torysa. Do Poprad vodu zo západnej časti odvádzajú prítoky Ľubice a Vrbovského potoka, južnú časť odvodňujú prítoky Hornádu - Levočský potok, Vavrincov potok a Margecianka a východnú do Torysy Slavkovský potok. 

Levočské úboče susedia v rámci pohoria na severozápade s časťou Ľubické predhorie (patrí do podcelku Levočská vrchovina), na severe s podcelkom Levočská vysočina a v strede územia s časťou Oľšavická planina. Západne susedí Popradská kotlina s podcelkom Vrbovská pahorkatina, južne leží Hornádska kotlina a jej podcelky Hornádske podolie, Medvedie chrbty a Podhradská kotlina. Na východe nadväzuje pohorie Branisko podcelkom Smrekovica, pohorie Bachureň a Spišsko-šarišské medzihorie s podcelkom Šarišské podolie. 

Oblasť sa nachádza v Prešovskom kraji a zasahuje do okresov Sabinov, Levoča a Kežmarok. Napriek hornatému terénu je tu viacero obcí, medzi nimi napr. Nižný Slavkov, Uloža, Hradisko a Tvarožná.

### Významné vrchy
* Krúžok ()
* Hoľa ()
* Strieborná hora ()
* Brezová ()
* Ostrá hora ()
* Hrádok ()

## Doprava
Touto časťou Levočských vrchov vedú len cesty III. triedy, ktoré napájajú tunajšie obce na dopravné tepny. Južne prechádza cesta I/18, vedúca z Popradu cez Levoču do Prešova, na ktorú sa pripája západným okrajom vedúca cesta II/536 do Kežmarku.

## Chránené územia
Na južnom okraji tejto časti Levočských vrchov sa nachádza prírodná pamiatka Jazerec a Podhorské a prírodná rezervácia Hájik.

## Turizmus
Oblasť patrí medzi pokojnejšie turistické lokality, vhodné na menej náročné túry a cyklotúry. Sídla v tejto časti Levočských vrchov slúžia najmä ako východiská na túry do centrálnej časti pohoria.

### Turistické trasy
* po  červenej turistickej značke:
** z Oľšavice cez Uložu a Zbojnícku lúku na Krížový vrch ()
** z Nižného Slavkova na Bišar ()
* po  modrej značke:
** z Levoče do Levočskej Doliny
** z Jánoviec cez Vlkovce na Zbojnícku lúku
** z Tvarožnej do Zaľubice
* po  zelenej značke:
** z Hradiska na Brezovú a do sedla pod Krížovým vrchom
** z Levoče na Zbojnícku lúku
** z Bijacoviec do Oľšavice
* po  žltej turistickej značke z Draviec na rázc. Pod Vtáčím vrchom

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočské planiny
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Levočské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku