open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1. Slovenská liga vo futsale 2015/16

**1. Slovenská liga vo futsale 2015/16** bol 23. ročník 1. Slovenskej ligy futsalistov, najvyššej futsalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským futbalovým zväzom (SFZ), resp. Výkonným výborom Slovenského futsalu. V súťaži účinkovalo rovnako ako v minulej sezóne 10 družstiev. Titul získalo družstvo ŠK Across Pinerola Bratislava, ktoré vo finálovej sérii vyhralo nad predchádzajúcim šesťnásobným majstromSlov-Matic FOFO Bratislava.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Po základnej časti, v ktorej odohral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off a play-out. Do play-off postúpilo najlepších 6 družstiev, pričom prvé 2 celky boli nasadené priamo do semifinále. Zvyšné 4 družstvá odohrali štvrťfinále, ktoré sa hralo na 2 víťazné zápasy, semifinále a finále na 3 víťazné zápasy. Play-off o 3. miesto za oproti predchádzajúcim sezónam nehralo. 4 posledné celky po základnej časti odohrali play-out skupinu každý s každým jedenkrát doma a vonku o 7. až 10. miesto. Rozhodovalo sa v ňom o 2 družstvách, ktoré si zahrali baráž o zotrvanie v najvyššej lige. Do play-out sa výsledky zo základnej časti neprenášali, ale družstvám boli pridelené bonusové body za umiestnenie (7. miesto4 body, 8. m2 b, 9. m1 b, 10. m0 b).

## Účastníci

Pozn: Družstvo FK Troligabus Prešov, ktoré uspelo v baráži a postúpilo do najvyššej ligy, odstúpilo zo súťaže ešte pred jej zahájením.

## Výsledky
### Základná časť
;Zápasy 

;Tabuľka 

Zdroj: futbalnet.sk

### Play-off
;Štvrťfinále 

;Semifinále 

;Finále 

### Play-out
;Zápasy 

;Tabuľka 

## Konečné umiestnenie

## Baráž o extraligu
 

;1. kolo
1. kolo sa malo odohrať formou jednej skupiny zloženej zo štyroch druholigových družstiev. Bardejov a neskôr na to aj Trnava sa zo súťaže odhlásili a 1. kolo sa preto zrušilo.

;2. kolo
(na odvetu)

 Zapas sa nedohral a musel sa opakovať.

## Referencie

## Zdroje
* 1. slovenská liga na stránke futsalslovakia.sk 
* 1. slovenská liga vo futsale na stránke futbalnet.sk
* 1. slovenská liga vo futsale na stránke uefa.com 

Kategória:Futsal v 2015
Kategória:Futsal v 2016
Kategória:Slovenská extraliga vo futsale
Zoznam sledovaných vodných ciest na Slovensku

Toto je **zoznam sledovaných vodných ciest** na Slovensku.

**Sledované vodné cesty** sú na Slovensku podľa §3 vyhlášky 22/2001 Ministerstva dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky „*vodné cesty, na ktorých je sledovaná a udržiavaná splavnosť. Ostatné vodné cesty sa považujú za nesledované.*“ „*Sledované vodné cesty sú označené signálnymi znakmi, ktoré upravujú plavbu na vodných cestách a označujú plavebnú dráhu.*“

## Sledované vodné cesty
Podľa §3 vyhlášky „sledované vodné cesty sú
* na úseku Dunaja od riečneho kilometra 1880,20 po riečny kilometer 1867,00, klasifikačná trieda VIb,
* na úseku Dunaja od riečneho kilometra 1867,00 po riečny kilometer 1708,20, klasifikačná trieda VII,
* na úseku Váhu od riečneho kilometra 0,00 po riečny kilometer 70,00, klasifikačná trieda VIa,
* na úseku Moravy od riečneho kilometra 0,00 po riečny kilometer 6,00, klasifikačná trieda Vb.“

Podľa §3 vyhlášky „k sledovaným vodným cestám patria aj vodné cesty vhodné na šport a rekreáciu. Sú to
* Oravská priehrada,
* Liptovská Mara,
* Zemplínska šírava.“

## Výhľadovo sledované vodné cesty
Podľa §3 vyhlášky „vodné cesty, ktoré sú určené na splavnenie, sa považujú za výhľadovo sledované“.

Výhľadovo sledované vodné cesty sú
* na úseku Váhu od riečneho kilometra 70,00 po riečny kilometer 240,00, klasifikačné triedy Va a Vb,
* na úseku Moravy od riečneho kilometra 6,00 po riečny kilometer 99,00, klasifikačná trieda Vb,
* na prepojení Váhu–Odry, klasifikačné triedy Va a Vb,
* na úseku Váhu od Žiliny po Vrútky, klasifikačné triedy I až III,
* dolné úseky tokov rieky Hornád, Bodrog, Latorica, Laborec, klasifikačné triedy IV a Va,
* Hron a Ipeľ, klasifikačné triedy I až III,
* Nitra v úseku od zaústenia do Váhu po mesto Nitra, klasifikačná trieda Va.“

## Zdroj
* https://www.slov-lex.sk/pravne-predpisy/SK/ZZ/2001/22/#paragraf-3

Kategória:Vodné toky na Slovensku
Kategória:Vodná doprava na Slovensku
Sledované vodné cesty
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1997

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1997** boli v poradí 25. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v meste Iquique, v Čile v dňoch od 10.17. mája 1997, za účasti 9 tímov. Čile bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien piatykrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1946, 1960, 1968 a 1989. Šiesty titul v rade a šestnásty celkovo získala , ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred  a .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1997, ktoré organizovala Brazília. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play-off
#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

### Finálová skupina

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  /
* Oficiálna stránka Čilskej basketbalovej federácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá J. Ameriky 1997 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá J. Ameriky 1997 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1997
Ženy
Basketbal
Jasovská ulica (Bratislava)

**Jasovská ulica** je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa v miestnej časti Lúky. 

Je pomenovaná podľa Jasovského hradu (dnes zrúcanina) pri obci Jasov. Do 1. apríla 1991 mala názov **Lunačarského ulica**, podľa sovietskeho politika Anatolija Vasilieviča Lunačarského (1875 – 1933). Tvorí ju zástavba panelových domov, ktoré boli postavené v prvej polovici 80. rokov 20. storočia. Na ulici sa nachádza pošta, v blízkosti je Farský kostol Sedembolestnej Panny Márie, Dom kultúry Lúky, Chorvátske rameno a Draždiak.

V súčasnosti prebieha v priamom dotyku s ulicou výstavba novej električkovej trate s plánovaným dokončením koncom roku 2024.

## Blízke ulice
* Turnianska ulica
* Žehrianska ulica
* Panónska cesta
* Humenské námestie

## Galéria

Jasovská str, Bratislava Petržalka.jpg|náhľad|paneláky na Jasovskej v roku 2007
Jasovská house.jpg|náhľad|panelák na Jasovskej v roku 2016


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  Jasovská ulica na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Petržalke
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2006

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2006** boli v poradí 30. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v meste Asunción, v Paraguaji v dňoch od 1.5. augusta 2006, za účasti 8 tímov. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu žien tretíkrát, keď predtým hostil toto podujatie v rokoch 1952 a 1962, vždy v Asuncióne. Jedenásty titul v rade a dvadsiaty prvý celkovo získala , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 2007, ktoré organizovalo Čile. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play-off
#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  /
* Oficiálna stránka Paraguajskej basketbalovej konfederácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá J. Ameriky 2006 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá J. Ameriky 2006 na stránke FIBA Americas  /
* Majstrovstvá J. Ameriky 2006 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá J. Ameriky 2006 na stránke latinbasket.com 

Kategória:Basketbal v 2006
Ženy
Basketbal
Esperantský klub

**Esperantský klub** alebo **klub esperantistov** (v esperante *Esperanto-klubo*, *Esperantista klubo*) je spolok hovoriacich v jazyku esperanto (tzv. esperantistov). Na rozdiel od celoštátneho esperantského zväzu alebo medzinárodnej esperantskej organizácie svoju činnosť esperantský klub zvyčajne geograficky obmedzuje na určitú obec alebo územný celok. Esperantské kluby tvoria už od vzniku esperanta základ esperantského hnutia, aj keď v poslednej dobe sa táto situácia začala meniť vďaka možnosti okamžitej a bezprostrednej komunikácie ponúkanej sieťou internet.

## Charakteristika
Esperantské kluby sa vzájomne odlišujú radom vlastností:
* stále priestory pre schôdze;
* pravidelnosť a rozmanitosť aktivít;
* pevná členská základňa (a výber členských poplatkov);
* zameranie na určitú úroveň znalostí esperanta;
* špecifickejšie zameranie mimo esperanto samotné (napr. klub esperantských učiteľov, študentský klub, esperantský klub zdravotníkov, klub pri dome vedy a pod.);
* vzťah k celoštátnemu esperantskému zväzu;
* pravidelné organizovanie kurzov esperanta.

## Najstaršie esperantské kluby
Najstarší esperantský klub bol založený v Norimbergu 18. februára 1885, teda ešte pred zverejnením jazyka esperanto (1887) - pôvodne bol totiž založený ako klub priaznivcov jazyka volapük, než jeho valné zhromaždenie v roku 1888 pod vplyvom Leopolda Einsteina jednohlasne rozhodlo k prechodu na esperanto. Norimberský klub začal tiež v októbri 1889 vydávať vôbec prvý esperantský časopis *[[La Esperantisto]]*.

### Zoznam najstarších esperantských klubov
Nasledujúci zoznam uvádza esperantské kluby založené v rokoch 18871895, teda v prvých deviatich rokoch existencie esperanta (v zátvorkách mená zakladateľov):

* 1888
** Norimberg (Christian Schmidt)
* 1889
** Moskva
** Sofia (Bogdanov) 
* 1890
** Schalke (Trompeter)
** Ivanovo-Voznjesensk (Antoni Grabowski)
* 1891
** Mníchov - "Society E-isto-ja" = Internacia kluboch de Korespondado (L. E. Meyer z Norimbergu)
** Uppsala (S. Lundström) 
** Murom (W. Brzozowski) 
** Freiburg (dr. Haas)
** Petrohrad (Art. Florelle)
* 1892
** Malaga
** Göteborg (G. Backman) 
** Osterby (Ossian Holmquist) 
** Erlangen (Fr. v. Brtesen) 
** Schweinfurt (P. Kramer, Kirschner, Brand)
** Vilnius (A. Naumann) 
* 1893
** Varšava (Al. Blumental, Rubin, J. Wasniewski) 
* 1894
** Steneby (Lindgven)
** Odesa (Gernet, Borovka)
** Reims-Soissons (Huisson) 
** Helsinki (W. Fagershom)
* 1895
** Vladimír (V. Solodiĥin) 

Na konci roku 1904 však existovali už len tri z týchto klubov, a síce kluby v Uppsale, Petrohrade a Odese. Iné z nich sa dočkali niekedy aj len niekoľkých mesiacov trvania, ako tomu bolo napríklad pri skupine v Reims, ktorú utvorili mladí žiaci miestneho lýcea.

## Referencie

*

## Externé odkazy
* Prehľad esperantských klubov na Slovensku
* EsperantoLand: Svetová mapa esperantských klubov 

Kategória:Esperanto
Európska esperantská únia

**Európska esperantská únia** (v esperante *Europa Esperanto-Unio*, skratkou *EEU*) je európska esperantská organizácia založená v roku 1977 a sídliaca v Bruseli, ktorej cieľom je koordinácia a podpora činnosti esperantistov v Európe, predovšetkým smerom k politickým a kultúrnym inštitúciám Európskej únie, a štúdium a vytváranie podmienok priaznivých pre rozvoj takýchto aktivít. Medzi všeobecnejšie ciele patrí tiež prispievať k zabezpečeniu rovnoprávnosti všetkých európskych jazykov - oficiálnych jazykov, jazykov menšín aj regionálnych jazykov - a budovanie európskeho vedomia medzi občanmi Európskej únie.

## Európska hymna
V apríli 2012 predložila Európska esperantská únia Európskej komisii jednu z prvých európskych občianskych iniciatív, ktorá navrhuje doplniť európsku hymnu slovami v neutrálnom jazyku esperanto a umožniť tak občanom spievať ju spoločne a posilniť tým európsku identitu pri súčasnom zachovaní identít národných.

## Zoznam kongresov

## Pozri aj
* Európska únia
* Svetový esperantský zväz

## Referencie


## Externé odkazy
* 

## Zdroj
*

Kategória:Esperantské organizácie
Kategória:Organizácie v Belgicku
Hendrik Adamson

**Hendrik Adamson** (* 6. október 1891, Kärstna† 7. marec 1946, Tuhalaane, Estónsko) bol esperantsky píšuci estónsky spisovateľ a učiteľ. Jeho hlavným dielom je román *Aŭli* (Auli), o živote malého chlapca. Medzi jeho básnické diela patria zbierka *Vesperkanto* (Večerná pieseň). Mnoho jeho básní vyšlo na stranách revue *[[Literatura Mondo]]* a v antológii 12 esperantských básnikov *Dekdu poetoj*.

## Zdroj

Kategória:Estónski básnici
Kategória:Estónski esperantisti
Kategória:Estónski spisovatelia
Cihelenské rybníky

**Cihelenské rybníky** sú územie európskeho významu, od roku 2012 chránená oblasť. V júni 2012 boli vyhlásené Libereckým krajom prírodnou pamiatkou. Ochrana prírody sa týka štyroch rybníkov prepojených Stružnickým potokom, mokradí, lúk a lesov v ich okolí. Územie sa nachádza severozápadne od mesta Česká Lípa, približne 3 km od jeho centra, od Hornej Libchavy je vzdialené 1 km. 

## Popis lokality
Zahŕňa štyri rybníky - od západu Souška, Horný cihelenský rybník, Prostredný cihelenský rybník, Dolní cihelenský (niekedy písané Cihelské) rybník. Všetky sa nachádzajú na katastri obce Horní Libchava.
Prepojené sú od západu tečúcim, neveľkým Stružnickým potokom, ide o ľavý prítok potoka Šporka. Ďalej do nej patria priľahlé mokrade, zamokrené lúky a lesný porast v nadmorskej výške 254 až 266 metrov. Územie je súčasťou geomorfologického celku Českolipská kotlina.

## Predmet ochrany
Chránené sú mokraďové a vodné biotopy a druhy na ne viazané, predovšetkým populácia kunky červenobruchej (Bombina bombina).
vľavo|náhľad|Infotabuľa pri rybníkoch

## Vyhlásenie chránenej lokality
Návrh na vyhlásenie PP Cihelenské rybníky bol publikovaný podľa vyhlášky 114/1992 S., ID záznamu 136496 z 26. októbra 2011. Odôvodnené bolo predchádzajúcim vyhlásením územia európsky významnou lokalitou CZ0513238 vládou (pozri nariadenie vlády č. 132/2005 Zb.). Návrh sa týkal rozsahu cez 9 ha. K návrhu sa bolo možné vyjadriť.

Uverejnené bolo nariadením Libereckého kraja č. 1/2012 z 2. mája 2012, rozsah bol určený 8,348 ha, ochranné pásmo 7,11 ha. Bol spracovaný plán starostlivosti a ďalšia dokumentácia.

## Prístup
Priamo k rybníkom je najľahší prístup od zámku Horní Libchava, za ktorým juhozápadným smerom vedie neznačkovaná cesta (nespevnená) cez núdzovú letiskovú plochu k rázcestiu pri rybníkoch. Pri ňom je informačná tabuľa prírodnej pamiatky. Cesty pri rybníkoch sú neudržiavané, zamokrené a trochu zarastené.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Česká Lípa

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nariadenie Libereckého kraja o zriadení prírodnej pamiatky
* Portál verejnej správy Libereckého kraja 
* Web Nature

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Česká Lípa
Kategória:Povodie Ploučnice
Kategória:Rybníky v Libereckom kraji
Kategória:Ralská pahorkatina
Kategória:Horní Libchava
Kategória:Vodstvo okresu Česká Lípa
Cintorín Petržalka

náhľad|Cintorín Petržalka
**Cintorín Petržalka** je cintorín v Bratislave, v mestskej časti Petržalka na Nábrežnej ulici.

Zaraďuje sa medzi menšie bratislavské cintoríny a väčšina Petržalčanov pochováva svojich zosnulých na iných cintorínoch. Vznikol v 30. rokoch 20. storočia.

V roku 2010 mestská samospráva a mestské pohrebníctvo Marianum realizovalo jeho rekonštrukciu. Redukciou chodníkov sa získali nové plochy na pochovávanie – 460 urnových miest, 1286 urnových miest v stene a 150 klasických hrobových miest.

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Petržalka
Kategória:Cintoríny v Bratislave
Verchojanský chrbát

**Verchojanský chrbát** () je pohorie na ruskom Ďalekom východe, v Rusku. Najvyšším vrchom je Mus-Chaja (2 959 m) na juhovýchode v Suntar-Chajata.

## Charakteristika pohoria
Pohorie sa tiahne od Severného ľadového oceánu na juh, až zhruba k mestu Chandyga, na rieke Aldan. Je dlhé zhruba 1 200 km, prechádza celým Jakutskom a vypína sa takmer do výšky 3 000 metrov nad morom. Pramení tu mnoho prítokov ako Leny, tak aj už spomínaného Aldanu alebo rieky Jany, časť pohoria leží v hornom povodí Indigirky. Na západnej strane sa pohorie prudko zvažuje do údolia Leny, na východe potom plynulo prechádza v ďalšie horské systémy - Čerského chrbát. Celá oblasť týchto hôr je len veľmi riedko osídlená, panujú tu veľmi kruté zimy - tie najchladnejšie v celom Rusku; leta sú tiež studené. Sneh tú zostáva takmer po celý rok. Na tomto území sa nachádzajú zásoby uhlia, striebra, olova a zinku. Pohorie je pomenované podľa mesta Verchojansk, ktorý leží na rieke Jane.

## Externé odkazy
* Obrázky pohoria z vesmíru 
* Expedícia + fotky a mapa (po rusky)

## Referencie


## Zdroj
*

Kategória:Pohoria v Rusku
Kryopediment

**Kryopediment** je pediment (mierne sklonený povrch svahu) vzniknutý v kryogénnych (periglaciálnych) podmienkach. Proces kryopedimentácie zahŕňa rovnobežné ustupovanie príkrejších častí zrubov (svahov) vplyvom pôsobenia súboru kryogénnych pochodov a nasledujúci vývoj plochých erózne denudačných úpätných povrchov. Predpokladom je, že zrub aj úpätný povrch sú vyvinuté v rovnako odolných horninách. Typologicky sa rozlišujú okrajové kryopedimenty pri úpätí okrajových svahov a údolné kryopedimenty, ktoré vznikajú v údoliach vplyvom ustupovania príkrejších častí údolných svahov spôsobeného svahovými pochodmi. Pri vývoji kryopedimentov pôsobí na strmých svahoch mrazové zvetrávanie, mrazové kĺzanie sutiny a rútenie.

Rozsiahle kryopedimenty sa nazývajú kryopediplén.

## Referencie


## Zdroj
*

Kategória:Geomorfológia
Kategória:Geologické termíny
Zoznam vrchov a kopcov v okrese Česká Lípa

náhľad|Luž je najvyšší vrch okresu Česká Lípa a celých Lužických hôr, toto je pohľad z nemeckej strany
**Zoznam vrchov v okrese Česká Lípa** obsahuje vrchy a kopce, ktorých najvyšší vrchol má nadmorskú výšku nad 600 metrov na Českolipsku.

Do okresu Česká Lípa na severe Čiech zasahujú geomorfologicky tri subprovincie - Česká tabule, Krušnohorská subprovincie a Sudetská, resp. Krkonošsko-jesenická subprovincie. Najvyššie vrcholy okresu sa nachádzajú v Lužických horách, ani jeden z nich nedosahuje výšku 1 000 metrov. Najvyšším vrchom je Luž na severe okresu, hraničný česko-nemecký vrch vysoký 793 metrov. Zoznam sa môže meniť pri zmene hraníc okresu.

## Geomorfológia podrobnejšie
Do okresu Česká Lípa zasahujú geomorfologicky tri subprovincie Českej vysočiny 
* Česká tabule - jej podriadené oblasti Severočeská tabule s celkom Ralská pahorkatina a Středočeská tabule s celkom Jizerská tabule. 
* Krušnohorská subprovincie - podriadený celok Podkrušnohorská oblast a celkom České středohoří.
* Krkonošsko-jesenická subprovincie - podriadený celok je tu Krkonošská oblasť s celkom Lužické hory.

## Zoznam najvyšších vrcholov
Sú tu uvedené všetky vrcholy nad 600 metrov. Na hraniciach okresu je niekoľko kopcov, ktorých svahy či podružný vrchol presahujú túto výšku, vrcholový kameň je mimo okres Česká Lípa (napr. Hvozd, Tlustec).

## Galéria vrchov Českolipska

Pěnkavčí vrch od Křížové hory.jpg|Pěnkavčí vrch patrí napolovicu okresu Děčín
Klíč 5.JPG|Vrch Klíč nad Novým Borom
Šenovský vrch.JPG|Šenovský vrch pri Kamenickom Šenove
Letecký snímek Velkého Buku.JPG|Letecká snímka Velkého Buku
Ralsko.jpg|Vrch Ralsko pri Mimoni
JVR 5.JPG|Jezevčí vrch blízko Jablonného v Podještědí
Vlhošť z Ronova.jpg|Vrch Vlhošť z vrcholu Ronova    


## Externé odkazy
* Web Odmaturuj
* Web Horského spolku 
* Web Českej hory
* Web Trasovník

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Česku
Kategória:Geografia Česka
Kallias (syn Hipponika)

**Kallias** (*Kallias*) bol aténsky politik, trojnásobný olympijský víťaz v tethrippe v 5. stor. pred Kr.

Kallias, syn Hipponika a vnuk Kallia, pochádzal z jednej z najbohatších aténskych rodín. Pravdepodobne v rokoch 500, 496 a 492 pred Kr. si na olympijských hrách vybojoval víťazstvo v tethrippe (v pretekoch dvojkolesových vozov so štvorzáprahom). Tethrippon zaradili do programu olympijských hier v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza a koní.
 
V 4. stor. pred Kr. sa verilo, že Kallias vyjednal mier (Kalliov mier 449/448 pred Kr.) medzi Aténami a Perzskou ríšou. Jeho vnuk Kallias bol tiež aténsky politik, ktorý trikrát vyjednal mier so Spartou, tretí v roku 371 pred Kr., známy tiež ako *Kalliov mier*. 
  
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Politici starovekého Grécka
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v tethrippe
Kategória:Starovekí športovci z Atén
Manušické rybníky

náhľad|Malý Široký rybník

**Manušické rybníky** sú novou (vyhlásená roku 2012) prírodnou pamiatkou, ktorá sa nachádza na západnom okraji mesta Česká Lípa, pri pripojenej dedinke Manušice, na katastri Hornej Libchavy. Zahŕňa sedem rôzne veľkých rybníkov napájaných potokom Šporka, priľahlé mokrade a lúky. 

## Popis lokality
Prírodná pamiatka Manušické rybníky zahŕňa *Velký Široký rybník*, *Malý Široký rybník*, *Horní manušický rybník*, *Prostřední manušický rybník*, *Dolní manušický rybník*, rybník *Napájedlo* a jeden rybníček bez mena. Ďalej sčasti zamokrené lúky a dve cesty. Chránená lokalita je na južnom okraji obce Manušice, po západnej strane je ohraničená cestou vedúcou z Libchavy cez Manušice do Skalice u České Lípy, po severovýchodnom okraji je vedený Cyklistický chodník Varhany. Spomínaná cesta ho oddeľuje od územia na západnej strane v správe CHKO České středohoří.

V geomorfologickom členení sa nachádza v Zákupskej pahorkatine, v okrsku Českolipská kotlina. 

Existencia rybníkov pod mierne zmenenými názvami je známa od roku 1575. Napájané sú kanálom z potoka Šporka, ktorý je prítokom Ploučnice.

## Predmet ochrany
Pamiatku s prideleným kódom 5730 vyhlásil Krajský úrad Libereckého kraja, je zverená do starostlivosti štátnej Agentúre pre ochranu prírody a krajiny (AOPK ČR). Väčšia časť lokality (v rozsahu 14 ha) je pod kódom CZ0513244 registrovaná ako Európsky významná lokalita.

Chránené sú biotopy celej rybničnej sústavy, najmä kunka červenobruchá.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Česká Lípa

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nariadenie Libereckého kraja o zriadení prírodnej pamiatky
* Web Nature
* Web Libereckého kraja
* Na stránke Libereckého kraja

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Česká Lípa
Kategória:Mokrade v Česku
Kategória:Povodie Ploučnice
Kategória:Rybníky v Libereckom kraji
Kategória:Zákupská pahorkatina
Kategória:Česká Lípa
Kategória:Vodstvo okresu Česká Lípa
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2010

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2010** boli v poradí 32. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová asociácia (ABASU). Konali sa v Santiagu, v Čile v dňoch od 10.14. augusta 2010, za účasti 7 tímov. Čile bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien šiestykrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1946, 1960, 1968, 1989 a 1997. Trinásty titul v rade a dvadsiaty tretí celkovo získala , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 2011, ktoré organizovala Kolumbia. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá. Rovnako slúžili ako kvalifikácia na basketbalový turnaj Panamerických hier 2011 v Guadalajare, kde postúpila tiež najlepšia trojica družstiev.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### Play-off
#### Stretnutie o 5.7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

Pozn: Po neúčasti USA na Majstrovstvách Ameriky 2011 na turnaj neskôr postúpilo aj Čile.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  /
* Oficiálna stránka Čilskej basketbalovej federácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá J. Ameriky 2010 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá J. Ameriky 2010 na stránke FIBA Americas  /
* Majstrovstvá J. Ameriky 2010 na stránke todor66.com 
* Majstrovstvá J. Ameriky 2010 na stránke latinbasket.com 

Kategória:Basketbal v 2010
Ženy
Basketbal
Julio Baghy

**Julio Baghy** (* 13. január 1891, Segedín† 18. marec 1967, Budapešť) bol maďarský herec, režisér a jeden z popredných autorov esperantského hnutia. Je autorom niekoľkých noviel, ale svoje majstrovské zvládnutie esperanta dokázal predovšetkým na poli poézie. Jeho verše sú plné lyriky, humanizmu a veselej nálady. Jeho prvou veľkou básnickou zbierkou je *Preter la Vivo*, z ktorej bolo veľa básní zhudobnených.

## Život
Baghy pochádzal z divadelnej rodiny, jeho otec bol herec, matka robila nápovedu v divadle. V roku 1911 sa začal učiť Esperanto. Počas prvej svetovej vojny bol uväznený na Sibíri, v zajateckom tábore, kde učil Esperanto vojnových zajatcov.

V zajatí strávil šesť rokov (19151920), potom, čo sa vrátil domov, začal venovať všetok svoj čas esperante, učil svojich priateľov a viedol školenia, usporiadané ako v tuzemsku, tak aj v zahraničí.

Baghy bol tiež autorom učebníc a dlhé roky druhým hlavným redaktorom (19221933) Kalocsay Kalmanovho revue *[[Literatura Mondo]]*.

Hoci napísal niekoľko románov, najznámejší je pre rad svojich básní písaných v esperante. V esperante vytvoril tiež drámu - *Number One* z roku 1929, ktorá bola s veľkým úspechom predstavená v Budapešti.

## Bibliografia
náhľad|Hrob Baghyho a jeho manželky v Budapešti
### Zbierky básní
* *Preter la vivo* (*Ako šiel život*)
* *Pilgrimo* (*Putovanie*)
* *La vagabondo kantas* (*Tulák spieva*)
* *Aŭtuno* (*Jeseň*)
* *Foliaro* (*Lístie*)

### Diela v próze
* *Dancu marionetoj* (*Bábky nech tancujú*)
* *Migranta plumo* (*Putujúce pero*)

### Novely
* *Printempo en aŭtuno* (*Jaro v jeseni*)
* *Verdaj donkihxotoj* (*Zelení donkichoti*) – satira
* *Teatra korbo* (*Divadelný kôš*)
* *La verda koro* (*Zelené srdce*)
* *Koloroj* (*Farvy*)
* *Ĉielarko* (*Dúha*)
* *Sonĝe sub pomarbo* (*Snívanie pod jabloňou*)
* *En maskobalo* (*Na maškarnom*)
* *Nik Nek kaj Kat Jen* (*Nik Nek a Kat Jen*) – vlastne učebnica

### Romány
* *Viktimoj* (*Obete*)
* *Sur sanga tero* (*Na krvavej zemi*) – sibírske zážitky
* *Hura!* (*Hurá*) – jeho najrozsiahlejší román, groteska a satira na ľudskú spoločnosť

## Zdroj

Kategória:Maďarskí herci
Kategória:Maďarskí esperantisti
Kategória:Maďarskí básnici
Kategória:Maďarskí spisovatelia
Kategória:Maďarskí spisovatelia románov
Kategória:Osobnosti zo Segedínu
Kategória:Pochovaní na cintoríne Kerepesi
Marjorie Boultonová

**Marjorie Boultonová** (* 7. máj 1924, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 30. august 2017) bola anglická profesorka, poetka, spisovateľka a esperantistka. Bola prvou ženou v medzinárodnej esperantskej akadémii.

## Dielo
### Esperantská literatúra
* *Kontralte* 1955)
* *Kvarpieda kamerado* 1956
* *Cent ĝojkantoj* 1957
* *Eroj kaj aliaj* 1959
* *Virino ĉe la landlimo* 1959
* *Zamenhof, aŭtoro de Esperanto* 1962
* *Dek du piedetoj* 1964
* *Okuloj* 1967
* *Nia sango: teatraĵo por ok personoj* 1970
* *Ni aktoras : tri komedietoj* 1971
* *Rimleteroj* (s Williamom Auldom) 1976
* *Poeto fajrokora: la verkaro de [[Julio Baghy]]* 1983
* *Faktoj kaj fantazioj* 1984
* *Ne nur leteroj al plum-amikoj: Esperanta literaturo – fenomeno unika* (1984)
* *Du el* 1985

### Literatúra o písaní
* *Anatomy of Drama* (1968)
* *Anatomy of Poetry* (1968)
* *Anatomy of Language* (1968)
* *The Anatomy of the Novel* (1991) 
* *Reading for Real Life Macmillan* (1971) 
* *The Anatomy of Literary Studies: An Introduction to the Study of English Literature* (1980)

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Britskí esperantisti
Kategória:Anglickí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Londýna
Kategória:Členovia Akadémie esperanta
Hector Hodler

**Hector Hodler** (* 1. október 1887, Ženeva† 3. apríl 1920, Leysin) bol švajčiarsky esperantista, syn slávneho švajčiarskeho maliara Ferdinanda Hodlera, zakladateľom a vedúcim Svetového esperantského zväzu *(Universala Esperanto-Asocio, UEA)*.

Hodler zorganizoval službu UEA za prvej svetovej vojny, aby pomáhal rozptýleným a strateným členom rodín, sprostredkovával korešpondenciu a zásielky medzi členmi rodín aj v bojujúcich štátoch. Týchto služieb bolo na státisíce, medzi spolupracovníkmi bol tiež Romain Rolland. Hodler redigoval revue Esperanto a je autorom niekoľkých prekladov literatúry do esperanta.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Seminárne práce o esperante 

## Zdroj

Kategória:Švajčiarski esperantisti
Kategória:Osobnosti zo Ženevy
Týr

[náhľad|Týr na [islandskej kresbe z 18. storočia]]
[náhľad|Týr obetuje svoju ruku [Fenrirovi (ilustrácia John Bauer, 1911)]]
**Týr** je boh zo severskej mytológie. Je mu priraďovaný znak Tiwaz/Teiwaz ᛏ

## Pôvodný Germánsky význam

Pôvodom je germánskym bohom vojny a najvyšším bohom nebies. Taktiež predstavoval právo a poriadok. Známe obdobie uctievania je od 500 pred Kr. do prijatia kresťanstva. Jeho synonymá sú Ti, Tir, Tiwaz, Tig, Tiu alebo Tiw (staroanglicky), Ziu alebo Ziw (staronemecky). Centrom kultu boli posvätné háje so svätyňami na rôznych miestach osídlených Germánmi. Umeleckými pamiatkami sú reliéfy v kameňoch a kovoch. Literárne pramene môžeme nájsť v Germánii (Tacitus), Mladšej Edde, runových nápisoch atď.

Zrejme najstarší a pôvodný germánsky boh. Jeho meno etymologicky súvisí s výrazom boh, dieus, iných indoeurópskych národov. Podobne je tomu aj u ostatných indoeurópskych nebeských božstiev (Zeus, Jupiter, Djaus Pitar, Sabazios, Dievs, Svarog, Teutates), základom ich mien je indoeurópske slovo vyjadrujúce nebo a často obsahujú aj variáciu prídomku pitar, vo význame otec. Odkazujú k pôvodnému indoeuropskému nebeskému božstvu Djausovi (Nebo). Pôvodne ho Germáni uctievali ako hlavné božstvo, postupne však jeho funkcie prevzal Odin, nakoniec ho severská mytológia začala uvádzať ako Odinovo syna. Na kopijách a mečoch germánskych bojovníkov sa niekedy zobrazovali runy, v tvare k nebesiam ukazujúcej šípky, ktorá ho symbolizovala. Pravdepodobne aby ich ochraňoval v boji.

Existuje aj celkom rozšírená hypotéza, že sa z neho neskôr oddelil a vznikol boh Thor a to nielen u Germánov, hypotéza vznikla na základe toho, že Thorovho etymologicky aj významovo overiteľné obdobie sa vyskytuje len u niektorých indoeurópskych národov (Taranos (keltsky), Perun (slovansky) a Perkunas (baltsky). V rímskom a gréckom náboženstve si naopak Thorove atribúty podržal Jupiter a Zeus (obdoby Tyra). Aj v gréčtine Diov prídomok hromovládny, etymologicky súvisí s pobaltským a slovanským pomenovaním pre Thora (Perkunas, Perun).

## Týr v severskej mytológii

Týr je severský boh vojny, odvahy a nebojácnosti. Je Odinovym synom, pravdepodobne adoptívnym. Iba on sa nebál kŕmiť rastúceho vlka Fenrira a tak je nazývaný pestúnom vlka. Cez svoju česť a schopnosť priameho rokovania musí Týr krivo prisahať, keď dôjde na spútanie Fenrira. Za trest ho vlk pripraví o pravú ruku. S tým súvisí rituál vstupu do Týrovho posvätného hája, kedy si návštevníci nechávali zviazať ruky a nohy. Jemu zasväteným dňom je utorok. Týr predstavuje právo a poriadok a je rozhodne čestnejší a spravodlivejší sudca než nevyspytateľný Odin. Prísaha zložená v jeho chráme mala najvyššiu pečať neporušiteľnosti. Týrovou runou je Teiwaz (ᛏ), túto runu v tvare šípky (nazývanú tiež oštepová runa) si bojovníci ryli z oboch strán čepele na zbrane, alebo dokonca do mäsa na vnútornú stranu pravého predlaktia, aby im zabezpečila po smrti priamy vstup do Valhally. Týr je najstatočnejší z božskej rodiny Asov.

## Iné projekty

## Pozri aj
* Utorok
* Severská mytológia

Kategória:Severská mytológia
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1991

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1991** boli v poradí 22. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Bogote, v Kolumbii v dňoch od 25. mája1. júna 1991, za účasti 5 tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien tretíkrát, keď predtým hostila toto podujatie v rokoch 1967 a 1984. Zápasy sa odohrali v aréne Coliseo El Campin Bogota. Tretí titul v rade a trinásty celkovo získala , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad domácou .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické hry 1991, ktoré hostila Havana. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

## Výsledky
### Základná skupina

### Play-off
#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

Pozn: Kolumbia neskôr svoju účasť na Panamerických hrách 1991 odriekla.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  /
* Oficiálna stránka Kolumbijskej basketbalovej federácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá J. Ameriky 1991 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá J. Ameriky 1991 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1991
Ženy
Basketbal
Drakensang Online

**Drakensang Online** je fantasy MMORPG hra od nemeckej vývojárskej firmy Bigpoint. Drakensang Online je hra ktorá sa dá stiahnúť. Hra vyšla 19. novembra 2011. 

## Princíp hry
Na začiatku hry si každý hráč vytvorí postavu, za ktorú bude hrať, pričom si vyberá zo štyroch rôznych tried postáv (Rytier Draka, Lovec, Čarodejník Kruhu a Paromechanikus). Po vybraní triedy sa hráč pohybuje vo voľnom svete, kde môže plniť úlohy (questy), prechádzať dungeony alebo len zabíjať monštrá. Všetky tieto veci môže hráč robiť sám, alebo s ostatnými hráčmi (Bigpoint hru sústreďuje na skupinovú spoluprácu, takže sólovanie bude znemožnené (stále je možné ale je o niečo ťažšie kvôli skupinovým bodom ktoré zjednodušujú hranie). Pozn. patch 209). Je tu tiež možnosť bojovať s inými hráčmi v PvP móde alebo v zápasoch (1vs1, 5vs5). Hráč začína od úrovne 1 až do úrovne 100 pritom aby sa dostal ďalej potrebuje plniť questy (do ďalších oblastí nie sú potrebné na priebeh hry ale hlavne na dej), v hre má aj body za ktoré sa môže vylepšovať. V hre je stále čo robiť napr. kombinovať predmety aby ich zlepšil, ťažiť rudy aby si mohol vytvárať rôzne nápoje, podstaty a pod.

## Postavy v hre
V hre sú na výber 4 postavy. Hráč môže mať v hre akékoľvek 4 postavy z týchto:

### Lesný bežec
Lesní bežci Dracanie sú známi svojim smrtiacim inštinktom. Z diaľky oslabia nepriateľa presne mierenými šípmi, aby ich potom dorazili v súboji nablízko svojimi čepeľovými lukmi.

### Paromechanikus
Paromechanikovia sú preslávení svojim kutilským umom. Ich vynálezy, ako napríklad palebné zbrane a raketové ruksaky, z nich robia obávaných a nevyspytateľných protivníkov.

### Rytier Draka
Rytieri rádu draka patria k najobávanejším bojovníkom Dracanie. Dračia krv kolujúca v ich žilách im dáva nadprirodzené schopnosti, ktoré v nepriateľoch vzbudzujú panickú hrôzu.

### Čarodejník Kruhu
Čarodejníci kruhu dokážu prostredníctvom svojej vycvičenej mysle ovládať živelné sily ohňa, ľadu a blesku, vďaka čomu dokážu v radoch nepriateľov spôsobiť zmätok a skazu.

## Monštrá
Monštier v hre Drakensang online je je naozaj požehnane veľa, tu je uvedených niekoľko z nich, avšak plno ďalších ich je skryto v temnote:

Čarodejnice, tvor z bažín, dračie mláďatá, okultisti Nefertari, zombie, ľadoví prisluhovači, koreňové bytosti, kostry, goblini, trolovia, Heredur, Khalys, Dragan...

Všetko čo si len vieš predstaviť okrem obrovských lietajúcich príšer.

## Eventy
V hre Dso (Drakensang Online) je tiež mnoho eventov, niektoré sú častejšie, a niektoré zas príležitostné.

Patria medzi ne:
* Prekliatie čiernych rytierov/Dragan event
* Letný festival
* Púšť esencií (Mesačný event)
* Spln (Mesačný event)
* Nov (Mesačný event)
* Poraz neporaziteľných
* Vzbura raketových mužíčkov (Novoročný event)
a iné

## Zdroj

## Externé odkazy
*  - Oficiálna stránka hry

Kategória:MMORPG
Kategória:Počítačové hry z 2011
Kategória:Hry pre Windows
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1995

**Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1995** boli v poradí 24. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v São Paulo, v Brazílii v dňoch od 27. septembra1. októbra 1995, za účasti iba 4 tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien štvrtýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v rokoch 1954, 1965 a 1986. Piaty titul v rade a pätnásty celkovo získala domáca , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1995, ktoré organizovala Kanada. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá s tým, že Brazília ako majster sveta mala účasť na LOH 1996, na ktoré boli Majstrovstvá Ameriky 1995 kvalifikáciou, už zabezpečenú a preto sa amerického turnaja nezúčastnila.

## Výsledky
### Základná skupina

### Play-off
#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

Pozn: Brazília sa Majstrovstiev Ameriky 1995 kvôli istej účasti na LOH 1996 nezúčastnila.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Americas  /
* Oficiálna stránka Brazílskej basketbalovej konfederácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá J. Ameriky 1995 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá J. Ameriky 1995 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1995
Ženy
Basketbal
Kategória:1995 v Brazílii
Kategória:Šport v São Paulo
Ivo Lapenna

**Ivo Lapenna** (* 5. november 1909, Split† 15. december 1987, Kodaň) bol chorvátsky univerzitný profesor medzinárodného práva a dejín diplomacie v Záhrebe, neskôr v Londýne, čestný doktor niekoľkých univerzít, bývalý generálny tajomník a potom predseda Svetového esperantského zväzu.

Je autorom významných esperantských diel: *Retoriko*, všetko o umení rečníckom, *Aktualj problemoj de la nuntempat internacia lingvo*, *La internacia lingvo*, *Elektitaj paroladoj*, z najväčšej časti slávnostné prejavy pri začatí svetových zjazdov esperanta, dielo historické, literárne a didaktické. Z poslednej doby je to dielo *Esperanto en perspektivo*. Lapenna dosiahol prijatie UEA do UNESCO prijatím slávnej rezolúcie v prospech esperanta na valnom zhromaždení UNESCO v decembri roku 1954 v Montevideu. Založil pri UEA Ústredie pre bádanie a dokumentáciu [CED], zaviedol rečnícke súťaže a dosiahol pre esperantské hnutie vysokú prestíž. Jeho sloh je obdivuhodný, jasný, bohatý, je rečníkom svetovej povesti.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Esperantisti
Kategória:Chorvátski pedagógovia
Kategória:Osobnosti zo Splitu
Žukovova ulica

**Žukovova ulica** je zaniknutá ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka, v miestnej časti Lúky. 

Vznikla v prvej polovici 80. rokov 20. storočia pri výstavbe panelákového sídliska. Bola pomenovaná podľa Georgija Konstantinoviča Žukova (1896 – 1974), sovietskeho maršala. Zanikla 1. apríla 1991, keď sa rozdelila na Strečniansku a Znievsku ulicu.

## Referencie

Kategória:Zaniknuté ulice v Petržalke
Tandúr

[náhľad|Pečenie chlebových placiek v tandúroch v [Turkménsko|Turkménsku]]
**Tandúr** (sanskrt: कन्दु, , , , , , , , , ,  , ) je hlinená alebo kovová pec, ktorá má podobu valca asi meter vysokého, postaveného na základni a zapusteného do zeme. Je určená na varenie a pečenie.

Na dne sa kúri uhlím alebo ešte lepšie dreveným uhlím - nad ním sa dá piecť mäso na ihle. Na stenách tandúru sa pečú placky, na mise, ktorá zakrýva horný otvor, sa pripravujú omáčky alebo sa tu udržujú placky v teplom stave.

Tandúr sa používa predovšetkým v južnej, strednej a západnej Ázii, a ďalej tiež na Kaukaze.
náhľad|Tandoori: namarinované kurča

## Kurča Tandoori
Kurča tandoori je chutný pokrm indickej kuchyne pôvodom z regiónu Pandžáb, ktorý sa nachádza na území dnešnej Indie a Pakistanu. Kurča je najprv naložené v jogurtovej marináde, ktorej súčasťou je garam masala, cesnak, zázvor, rímska rasca, kajenské korenie, prípadne ďalšie koreniny. Papričky dodávajú pokrmu charakteristickú červenú farbu, u menej pálivých receptov sa môžeme stretnúť s tmavo žltou farbou, ktorú spôsobuje použitie kurkumy. Pokrm môže byť pripravený v tradičnej peci tandúr, často tiež na tradičnom grile.

## Referencie

*

## Iné projekty

Kategória:Kuchynské zariadenia
Kategória:Indická kuchyňa
Kategória:Turecká kuchyňa
Kategória:Arménska kuchyňa
Kategória:Azerbajdžanská kuchyňa
Sveti Nikole

**Sveti Nikole** () je mesto vo Vardarskom regióne v Severnom Macedónsku. Má celkom 13 280 obyvateľov.

Mesto podľa legendy vzniklo na mieste kostola zasväteného Svätému Mikulášovi v 14. storočí. Nachádza sa uprostred pláne známej pod názvom Ovče Pole, kde sa chovajú už od stredoveku nielen ovce, ale tiež aj dobytok. Prvýkrát je dokumentovaná zo stredovekých srbských textov.

Počas 19. storočia sa malá dedina s prevažne tureckým obyvateľstvom začala rozširovať a sťahovali sa do nej aj Slovania. Na začiatku 20. storočia tu tak už žilo značne početné slovanské obyvateľstvo. Po skončení balkánskych vojen sa väčšina moslimov z mesta vysťahovala.

## Významné osobnosti
Z mesta Sveti Nikole pochádzali tieto významné osobnosti Macedónska:
* Lazar Koliševski (1914-2000) - macedónsky politik
* Kiril Lazarov (1980) - hádzanár

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mestá v Macedónsku
Nikolaj Vladimirovič Nekrasov

**Nikolaj Vladimirovič Nekrasov** (, * 18. december 1900, Moskva† 4. október 1938, popravený) bol ruský novinár. Zaoberal sa najmä esperantskou literatúrou zo sociologického hľadiska. Jeho hlavné dielo je preklad od A. Puškina *Eŭgeno Onegin*. Prekladal tiež Majakovského, Gerasimova a i.

## Dielo

### Preklady

#### Poézia
* *Kupra rajdanto*, Alexandr Puškin
* *Eŭgeno Onegin* (Eugen Onegin), Alexandr Puškin, SAT, 1931
* *Dekdu* a *Najtingala ĝardeno*, Alexandr Blok
* *Blanka cigno* a *La mortaj ŝipoj*, Balmont
* *Nubo en pantalono* a *Suno*, Vladimir Majakovskij 
* *Monna Liza*, Gerasimov
* *Socialismo*, *Patrino*, Bezimenskij

#### Próza
* *La Ruĝa Stelo*, Alexandr Bogdanov, SAT, 1929
* *La Vojo de Formiĝo kaj Disvastiĝo de la Lingvo Internacia*, Ernest Dresen, SAT, 1929
* *Historio de la Mondolingvo*, Ernest Dresen, EKRELO

### Vlastné dielo

#### Poézia
**Fablo pri gxilotinsxrauxbeto*, *Sennacieca Revuo*
**Testamento de Satano*
**Verda flamo*
**Krono de sonetoj pri Esperanto*
**Mi moskvano*, *Internacia Literaturo*

#### Próza
**Bibliografio de Esperantaj presajxoj en USSR dum 12 jaroj de la revolucio 1917-1928*, Moskva, 1928
**Tra USSR per Esperanto*
* niekoľko esejí *La nova epoko*

## Zdroj

Kategória:Odsúdení na trest smrti
Kategória:Esperantisti
Kategória:Ruskí novinári
Kategória:Ruskí prekladatelia
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Obete Veľkého teroru
Nikolaj Nekrasov

**Nikolaj Nekrasov** môže byť:

* Nikolaj Alexejevič Nekrasov (1821—1878), ruský básnik, spisovateľ a kritik
* Nikolaj Vissarionovič Nekrasov (1879—1940), ruský politik
* Nikolaj Vladimirovič Nekrasov (1900—1938), ruský novinár, esperantista

Nekrasov, Nikolaj
Jajce

**Jajce** () je mesto v Bosne a Hercegovine. Leží vo Federácii Bosny a Hercegoviny, vo Stredobosnianskom kantóne, na riekach Pliva a Vrbas. V roku 1991 malo 11 000 obyvateľov. 

## Dejiny
Mesto bolo založené vo 14. storočí ako hlavné mesto vtedajšieho Bosnianskeho kráľovstva. Nachádzal sa tu hrad, mesto navyše bolo obohnané hradbami. Hoci Osmani mesto dobyli už v roku 1463, v roku nasledujúcom ho stratili. Do svojej moci ho získali opäť až v roku 1528, ako posledné z bosnianskych miest. Podľa tureckého cestopisateľa Evliya Çelebiho bolo mesto dobyté lsťou. Turci  sa vtrhli bránami zrovna v chvíli, keď sa miestni kresťania modlili.

Ďalej tiež vo svojom cestopise z konca 16. storočia uvádzal, že mesto má tisíc domov, a to ako prízemných, tak i poschodových, väčšinou v dobrom stave. Obchodov potom napočítal na niekoľko desiatok. Ulice boli väčšinou úzke, žiadne široké triedy sa v tom čase v meste nenachádzali. V okolí Jajce, zovretého kaňonmi riek, sa tiež nachádzali početné vinohrady. Na vrchole kopca, na ktorého úpätí sa Jajce rozkladá, sa nachádza citadela, ktorá bola v začiatkoch osmanskej vlády v značne zúboženom stave. Sídlil tu však správca mesta (Dizdar).

Sulejman-Hánová mešita, ktorú tiež autor spomína, bola vybudovaná na mieste zničeného kostola. K nej neskôr pribudla náboženská škola (medresa), hamam a mekteb.

V Jajce sa písali dejiny opäť až v polovici 20. storočia, za druhej svetovej vojny. 29. novembra 1943 sa tu konalo druhé zasadnutie *Antifašistickej rady národného oslobodenia Juhoslávie* za účasti budúceho prezidenta Josipa Tita. To ustanovilo, že po oslobodení bude krajina preskupená ako socialistická federatívna republika. 

Začiatkom 90. rokov 20. storočia tu boli zhruba rovnomerne zastúpené všetky hlavné etniká Bosny a Hercegoviny - Bosniaci, Srbi aj Chorváti. Mesto ležalo na hranici medzi severom, obývaným Srbmi, juhozápadom obývaným Chorvátmi a juhovýchodom obývaným bosnianskymi moslimami. V roku 1992 odtiaľto Srbi odišli na sever, a v lete toho istého roku začali mesto bombardovať. Miestne Bosniaci odišli do Travniku. V roku 1995 ho dobyli späť Chorváti a po podpísaní Daytonskej zmluvy a uzavretí mieru sa stalo súčasťou moslimsko-chorvátskej Federácie Bosny a Hercegoviny. Dnes tvoria väčšinu obyvateľov práve Bosniaci a Chorváti. 

## Významná miesta
Mesto je známe hlavne vďaka vodopádom, ktoré sa nachádzajú priamo v jeho centre. Tvorí ich rieka Pliva, ktorá sa vlieva do rieky Vrbas. Nad centrom mesta sú ruiny hradu, dochovala sa aj časť stredovekého opevnenia. Cestné spojenie je dobré, mestom prechádza hlavná cesta na Donji Vakuf (Travnik, Sarajevo) a Banja Luku. Miestny kostol je spustnutý, stavia sa tu nová mešita.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informačný portál mesta Jajce (bosniansky)

## Zdroj

Kategória:Mestá v Bosne a Hercegovine
Mali Zvornik

**Mali Zvornik** () je mesto v Srbsku, v Mačvanskom okruhu na hranici s Bosnou a Hercegovinou. Svoj názov má podľa mesta Zvornik, ktorý sa nachádza na druhej strane rieky Drina, už na bosnianskom území. Podľa sčítania ľudu z roku 2011 malo mesto 4 384 obyvateľov. Opčina Mali Zvornik má 11 987 obyvateľov a tvorí ju celkom 12 sídiel.

## Dejiny
Do roku 1830 bol Mali Zvornik súčasťou Bosny a Hercegoviny a potom bol pripojený k Srbsku v ktorom vládli Obrenovićovci. V roku 1918 sa stal súčasťou Juhoslávie, po roku 1941 bol okupovaný Nemeckom. V skale blízko mesta bol v roku 1931 vybudovaný bunker vtedajšej juhoslovanskej kráľovskej rodiny, ktorý mal slúžiť v prípade napadnutia krajiny pre jej ochranu a ako veliteľské stanovište Juhoslovanskej armády. Počas invázie do Juhoslávie v roku 1941 a napadnutia Juhoslávie Nemeckom a Bulharskom bol tento kryt použitý.

Počas existencie socialistickej Juhoslávie bola južne od Zvornika a Malého Zvornika vybudovaná vodná elektráreň.

Od roku 1995, keď bola po Daytonskej dohode uznaná nezávislosť Bosny a Hercegoviny zo strany Juhoslovanskej zväzovej republiky je Mali Zvornik pohraničným mestom (hlavný cestný prechod do Zvornika sa nachádza severne od mesta blízko dediny Karakaj; prechod pre chodcov vedie po starom moste, ktorý začína v strede mesta). Severne od Malého Zvornika prechádza tiež aj železničná trať z Loznice cez Zvornik do bosnianskej Tuzly.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mestá v Srbsku
Raymond Schwartz

**Raymond Schwartz** (* 8. apríl 1894† 14. máj 1973) bol francúzsky riaditeľ banky a esperantský básnik, humorista a kabaretiér.

## Dielo
Bol redaktorom humoristického časopisu *La pirato*. V revue *Sennaciulo* mal stálu rubriku *el mia … ridpunkto*. V  Paríži založil esperantský kabaret *Verda kato* a po druhej svetovej vojne založil kabaret *Tri Koboldoj*.

### Básnické zbierky
Jeho básne sa nachádzajú na hranici šansónov, sú písané v kabaretnom slohu, vtipne a ironicky.
* *Verdkata Testamento*
* *La Stranga Butiko*
* *La Ĝoja Podio*sú to básne a šansóny v kabaretnom slohu, vtipné a ironické

### Próza
* *Prozo ridetanta*poviedky
* *Vole ... Novele*novely
* *Anni kaj Montmartre*román
* *Kiel Akvo de l' Rivero*generačný román
* *... kun siaspeca spico!*humoristické novely

## Zdroj

Kategória:Esperantisti
Kategória:Francúzski básnici
Kategória:Osobnosti z Metz
Čerského chrbát

**Čerského chrbát** () je pohorie na ruskom Ďalekom východe medzi riekami Jana a Indigirka. 

Prechádza od severozápadu k juhovýchodu Jakutskou republikou a Magadanskou oblasťou. Najvyšším vrchom je Pobeda (), vysoká 3&nbsp;003 metrov. Pohorie sa nachádza na rozhraní Euroázijskej a Severoamerickej tektonickej platne. Čerského chrbát spolu so susedným Verchojanským chrbátom ovplyvňujú klímu, pretože bránia prúdeniu vlhkého oceánskeho vetra od východu a tým zmenšujú množstvo snehových zrážok na územiach smerom na západ.

## Referencie
 

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Rusku