open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stella Kyriakidisová

**Stella Kyriakidisová** (iné mená: **Stella Kyriakidou**, **Stella Kyriakides**, ; * 10. marec 1956, Nikózia, Cyprus) je cyperská politička a klinická detská psychologička. Od roku 2019 je komisárka Európskej komisie pre zdravie a bezpečnosť potravín.

## Životopis
Stella Kyriakidisová vyštudovala psychológiu na University of Reading a MA z psychológie získala na University of Manchester. Zaoberala sa psychológiou (dopady leukémie na psychiku detí a adolescentov, domáce násilie a poruchy učenia) a právami pacientov.

V roku 2000 sa stala predsedníčkou organizácie venujúcej sa rakovine prsníka, Europa Donna na Cypre. V rokoch 2004 až 2006 bola predsedníčka Europa Donna na európskej úrovni.

## Politické pôsobenie
### Cyperský parlament
V Snemovni reprezentantov cyperského parlamentu od roku 2006 pôsobila ako zástupkyňa okrsku Nikózia. V parlamente bola podpredsedníčka parlamentného Výboru pre zdravie a členka Stálej komisie pre ľudské práva a rovnaké príležitosti mužov a žien.

Vo svojej strane DISY je od roku 2006 členkou predstavenstva, od roku 2008 komisárka pre rodinu a pre záležitosti mladých delikventov; od roku 2009 komisárka pre zdravotné záležitosti a od mája 2013 podpredsedníčka strany. V rokoch 2012 až 2018 bola cyperskou reprezentantkou v Parlamentnom zhromaždení Rady Európy. Vo februári 2018 bola vymenovaná za reprezentantku PACE pri Benátskej komisii.

Pri nominácii do Európskej komisie oznámila rezignáciu z parlamentu.

### Európska komisia
Koncom júla 2019 bolo oznámené, že Stella Kyriakidisová bola nominovaná za komisárku Európskej komisie. Nikos Anastasiadis, cyperský prezident, ju mal odporučiť predsedníčke komisie Ursule van der Leyen. Jej predchodcom bol Christos Stylianidis. Kyriakidisová chcela posilniť rolu svojej krajiny v EÚ a zároveň priniesť EÚ do svojej krajiny. Chcela upevňovať rovnosť príležitostí a pohlaví, ľudských práv a vymožiteľnosti práva. Uvítala tiež rozhodnutie predsedníčky Európskej komisie umožniť rovnaké zastúpenie mužov a žien v komisii. 1. októbra vypovedala pred Európskym parlamentom v schvaľovacom procese. Európsky parlament ju neskôr schválil. Jej predchodcom bol Vytenis Andriukaitis.

## Európska komisia
V roku 2002 získala druhé miesto v ocenení Žena Európy.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil na stránke Európskej komisie

Kategória:Cyperskí politici
Kategória:Cyperskí psychológovia
Kategória:Absolventi University of Reading
Kategória:Absolventi University of Manchester
Kategória:Členovia Snemovne reprezentantov (Cyprus)
Kategória:Eurokomisári z Cypru
Kategória:Európski komisári pre zdravie a bezpečnosť potravín
Kategória:Osobnosti z Nikózie
Heinrich Lotyšský

**Heinrich Lotyšský** (, , ; * asi 1188, pri Magdeburgu† 1259, Papendorf, dnes Rubene, Lotyšsko) bol nemecký historik a katolícky kňaz a misionár pôsobiaci od roku 1205 na území dnešnej Litvy a Lotyšska.

O Henrichovom živote sa veľa nevie. Okrem jeho nemeckého pôvodu mu býva niektorými, prevažne lotyšskými historikmi, pripisovaný baltský pôvod. Henrich mal byť podľa ich teórie jedným z chlapcov poslaných livónskym biskupom Meinhardom v detstve do Nemecka, kde mal byť v kláštore v Holštajnsku len vychovávaný. Sám autor sa však vo svojom diele Livónska kronika (*Chronicon Livoniae*) viackrát stotožňuje s Nemcami. Dielo popisuje pokresťančovanie pobaltských krajín a je významným historickým prameňom pre štúdium stredovekých dejín Litvy, Lotyšska a Estónska.

## Livónska kronika
Henrichova Livónska kronika je najstaršou kronikou zaoberajúca sa livónskymi dejinami a obsahuje veľké množstvo informácií, ktoré autor priamo zažil. Bola napísaná z cirkevného hľadiska a popisovala históriu Pobaltia v období livónskych križiackych výprav. Dnes slúži ako jeden z autoritatívnych prameňov k štúdiu pobaltských dejín. Pôvodne bola zrejme písaná ako report pápežskému legátovi Viliamovi z Modeny, ktorý Livónsko navštívil, aby urovnal spor medzi Livónskym rádom a livónskymi biskupmi, a ktorému Henrich robil v čase vzniku kroniky (1225 až 1227) prekladateľa.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1188
Kategória:Úmrtia v 1259
Kategória:Nemeckí misionári
Kategória:Nemeckí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Nemeckí historici
Kategória:Kronikári
InterPanter

**InterPanter** (*Elektrická jednotka radu 660*) je elektrická jednotka od výrobcu Škoda Transportation, určená na regionálnu dopravu. Má viacero dĺžkových variantov, pričom na Slovensku premáva iba troj- a štvor-vozový variant.

Tieto elektrické jednotky sú konštrukčne odvodené od staršieho predchodcu RegioPanter a sú určené na dlhšie vnútroštátne trate. Dvojsystémová výzbroj umožňuje jazdu na tratiach s napätím 3 kV DC aj 25 kV 50 Hz AC. Interiér bol upravený tak, aby cestujúci mali väčší komfort počas časovo náročnejšej jazdy. Stále však ide o regionálnu dopravu.

## Konštrukcia
Vozidlá majú veľkopriestorové spracovanie interiéru. Karoséria jednotky je z veľkoplošných hliníkových profilov, riadiace vozne sú vybavené oceľovým kabínovým modulom, ktorý má zaisťovať odolnosť voči nárazom podľa všetkých scenárov EN 15227. Riadiaci systém umožňuje z jedného stanovišťa ovládať 4 jednotky. Takisto je tu aj možnosť rekuperácie brzdnej energie.

## Náklady a prevádzkovatelia
Spomínanú jednotku *RegioPanter* je možné vídať pod logom ČD už od roku 2015. V 2019 objednala ZSSK 25 ks týchto jednotiek v hodnote približne 160 miliónov eur, čím sa stala najdrahšou od vzniku spoločnosti v roku 2005.

## Výbava
Tieto plne nízkopodlažné jednotky ponúkajú napríklad klimatizovaný interiér, zásuvky 230 V, WC pre imobilných, širšie nástupné dvere 1500 mm a internet. Takisto budú mať typický červeno-biely exteriér a v interiéri bude inštalované nové vyhotovenie od ZSSK vo forme čierno-oranžových poťahov na sedačkách.

## Uvedenie do prevádzky
Na slovenských tratiach používa ZSSK tieto jednotky od roku 2020. Nasadzované sú na trate: Žilina – Trenčín, Horní Lideč – Púchov, Žilina – Čadca – Zwardoń a Žilina – Liptovský Mikuláš, kde nahradili staršie vozne *Bdt, B, Bee60, Bdtmee* a lokomotívy radu 162, 361, 362, 363, prípadne 240.

## Externé odkazy
* Elektrická jednotka radu 660 pre ZSSK na stránkach ŠKODA 

## Referencie


Kategória:Elektrické jednotky Škoda
František Malenínský

Generálporučík Ing. **František Malenínský** (* 22. júl 1959, České Budějovice) je český generál, súčasný vojenský predstaviteľ Česka pri NATO.

## Vzdelanie
V rokoch 1974 až 1978 študoval na Vojenskom gymnáziu v Moravskej Třebovej. Po ňom nastúpil na Vysokú vojenskú technickú školu Martine a Vysokú vojenskú školu pozemního vojska vo Vyškove. V roku 1989 ukončil postgraduálne štúdium na Vojenskej akadémii v Brne. V rokoch 1999 až 2000 študoval tiež na Royal College of Defence Studies v Londýne a v roku 2002 na NATO Defense College v Ríme.

## Vojenské pôsobenie
Svoje vojenské pôsobenie začal ako veliteľ čaty v roku 1982. Do roku 1989 bol veliteľ batérie, náčelník štábu oddielu a pluku. V roku 1989 sa stal veliteľom delostreleckého oddielu, o rok neskôr pluku a v roku 1991 opäť oddielu. V rokoch 1993 až 1994 bol náčelníkom štábu delostreleckej brigády, v rokoch 1994 až 1997 jej velil.

V rokoch 1997 až 1999 velil delostreleckej výcvikovej a mobilizačnej základni. V rokoch 2000 až 2002 bol zástupcom veliteľa mechanizovanej brigády. K 8. máju 2002 bol povýšený do hodnosti brigádny generál. V rokoch 2002 až 2005 bol náčelníkom štábu EUR RC North v holandskom Brunssume. Následne bol v rokoch 2005 až 2007 riaditeľom Ředitelství výcviku a doktrín. V rokoch 2007 až 2008 velil Silám podpory a výcviku. V tom čase ho k 8. máju 2008 do hodnosti generálmajor povýšil prezident Václav Klaus. V roku 2008 sa stal riaditeľom PCC Národného zastúpenia Česka pri NATO v Monse. V období 2010 až 2011 bol náčelníkom štábu SHAPE. V rokoch 2011 až 2014 bol zástupcom náčelníka Generálneho štábu Armády ČR – Inšpektor AČR. Následne bol od 7. apríla 2014 do 31. júla 2017 zástupcom náčelníka Generálneho štábu AČR – náčelníkom štábu.

Do hodnosti generálporučík bol povýšený prezidentom Milošom Zemanom k 8. máju 2015.

Od 1. augusta 2017 je vojenským zástupcom Česka pri NATO.

## Referencie

## Externé odkazy
* profil na stránke Armády Českej republiky 
* profil na stránke NATO

Kategória:Českí generáli
Kategória:Absolventi Vojenskej akadémie v Brne
Kategória:Príslušníci Armády Českej republiky
Kategória:Českí vojenskí diplomati
Kategória:Osobnosti z Českých Budějovíc
Letecká základňa Humajmím

**Letecká základňa Humajmím** sa nachádza v Sýrii v blízkosti mesta Lázikíja. Je to jediná ruská základňa mimo územia bývalého Sovietskeho zväzu. Rusko ju má prenajatú od sýrskej vlády až do roku 2066.

Ruská federácia uviedla túto základňu do prevádzky v septembri 2015, keď vrcholila občianska vojna v Sýrii. Kvôli podpore režimu Baššára Asada tam boli zmodernizované hangáre a dve pristávacie dráhy. Následne tam bola vytvorená bojová jednotka ruského letectva, ktorá spočiatku zahŕňala 49 lietadiel a vrtuľníkov. Do decembra 2015 sa počet ruských vojenských lietadiel v Sýrii zvýšil asi na 70 strojov. Išlo predovšetkým o útočné lietadlá Su-25SM, Su-24M2, stíhacie bombardéry Su-34 a viacúčelové stíhacie lietadlá Su-30SM. Boli tu však dislokované aj úžitkové vrtuľníky Mi-8AMTŠ, viacúčelové bojové vrtuľníky Mi-24P, ako aj moderné útočné vrtuľníky Mi-28N "Nočný lovec" a Ka-52 "Aligator". Okrem nich sa tam nachádzali i bezposádkové lietadlá a dopravné lietadlá Il-76MD, An-124-100, Tu-154B-2 alebo Tu-154M.

Humajmím sa od septembra 2015 stala východiskovým miestom ruskej leteckej kampane v Sýrii. Tá mala za cieľ pomôcť sýrskym pozemným jednotkám v boji proti militantnej opozícii Bašára Asada vrátane rôznych teroristických skupín ako napríklad Islamský štát.

Letecká základňa je plne materiálovo a technicky zásobovaná z Ruska. Ruská armáda v krátkom čase postavila na tomto mieste niekoľko desiatok poľných zariadení vrátane čerpacích staníc a skladov zásob.

Humajmím je často terčom útokov malých dronov, ktorými sa sýrski militanti snažia narušiť chod základne a poškodiť leteckú techniku. Na ochranu základne pred týmito hrozbami slúžia hlavne protilietadlové systémy krátkeho dosahu Pancir-S1 a Tor-M2.
Okrem týchto dvoch sú na Humajmím rozmiestnené aj raketové systémy stredného a veľkého dosahu S-400 Triumf a S-300V4. Pre prípad pozemného útoku je základňa chránená tankami T-90A a T-72B3.. Na základni by malo byť tiež minimálne šesť ťažných húfnic Msta-B kalibru , ktoré zabezpečujú obranu základne v spolupráci s radarovým systémom Zoopark-1M.
 
Na základni by mali byť trvale dislokované desiatky ruských útočných lietadiel a helikoptér, ktoré budú poskytovať leteckú ochranu ruským bojovým plavidlám v Stredomorí.

## Galéria

Russian Sukhoi Su-34 at Latakia (1).jpg| Stíhací bombardér Su-34 na základni Humajmím
Russian Sukhoi Su-25 at Latakia (2).jpg| Dvojica Su-25 na pristávacej dráhe v Humajmím
Vladimir Putin in Khmeimim Air Base in Syria (2017-12-11) 11.jpg| Vojenská prehliadka v roku 2017
Vladimir Putin in Khmeimim Air Base in Syria (2017-12-11) 14.jpg| Vladimír Putin počas vojenskej prehliadky (Humajmím, 2017)
Russian Air Force Sukhoi Su-24 at Latakia Air Base.jpg| Su-24 v Humajmím


## Referencie

Kategória:Letecké základne
Kategória:Letiská v Sýrii
Ialysos

**Ialysos** môže byť:

* v gréckej mytológii:
** syn Kerkafa, pozri Ialysos (syn Kerkafa)
** dcéra Danaa, pozri Ialysos (dcéra Danaa)
* mesto na ostrove Rodos, pozri Ialysos (Rodos) 
  
## Referencie
Amebóza

náhľad|Životný cyklus ''Entamoeba histolytica'' spôsobujúceho amebózu: po vypití kontaminovanej vody alebo skonzumovaní kontaminovaného jedla sa dospelá cysta dostáva do tráviaceho trkatu, kde podstúpi excystáciu: jeden trofozoit, ktorý má štyri jadrá, sa rozdelí trikrát a zároveň sa každé jadro raz rozdelí, čím vznikne 8 samostatných trofozoitov z jednej cysty. Trofozoity putujú do hrubého čreva: v priebehu času sa delia dvojitým delením. U neinvazívnej infekcie (bezpríznaková infekcia) sa trofozoity encystujú (vytvoria cysty) v hrubom čreve: najskôr vzniká nedospelá jednojadrová cysta, delením jadra následne dvojjadrová cysta a nakoniec dospelá štvorjadrová cysta, ktorá opúšťa hostiteľa stolicou. U invazívnej infekcie (s príznakmi), trofozoity poškodia črevnú mukózu, vyvolajú krvavé  hlienovité hnačky (dyzentéria) a dostanú sa portálnou žilou do krvného obehu, najmä pečene, mozgu a pľúc, kde sa usídlia.
**Amebóza** je infekčné ochorenie spôsobené prvokom meňavkou *[[Entamoeba histolytica]],* ktorý sa vyskytuje endemicky na Blízkom východe a strednej Ázii. Ochorenie sa vyskytuje na miestach s nízkou úrovňou hygieny a infekcia preto prebieha alimentárne (požitím cýst v kontaminovanej potrave a vode). U väčšiny ľudí (80&nbsp;-&nbsp;90&nbsp;%) infekcia meňavkou *Entamoeba histolytica* prebieha bezpríznakovo, trofozoity sa u bezpríznakovej formy amebózy dostávajú z tenkého do hrubého čreva, kde prebieha tvorba cýst (encystácia) a pri vyprádňovaní sa cysty dostávajú do životného prostredia. 

Amebóza môže v niektorých prípadoch viezť na závažnú dyzentériu, ktorá je spojená s častými hnačkami s prítomnosťou krvi a hlienu v stolici. Cestou *[[Portálna žila|vena portae]]* sa trofozoit *Entamoeba histolytica* môže dostať z tenkého čreva do pečene, kde spôsobí amébovú hepatitídu alebo v pečeni dôjde ku tvorbe cýst, čoho dôsledkom je závažný amébový absces. 

Ide o jedného z najrozšírenejších ľudských parazitov. Vyskytuje sa po celom svete, najviac v rozvojových krajinách, kde je rozšírená vďaka zlej hygiene a vlhkému podnebiu. Pôvodne sa predpokladalo, že *Entamoeba histolytica* je infikovaných asi 10 % celosvetovej populácie, ale 90 % z toho tvorí *[[Entamoeba dispar]]*.
## Liečba

Všetky prípady ochorenia sa liečia na infekčnom oddelení. Základom liečby je metronidazol, ornidazol alebo tinidazol. Ďalej je možné použiť diloxanid furoát, jodochinol alebo kloroxín. Vyzžívajú sa aj kombinácie metronidazolu, kloroxínu a doxycyklínu. Pečeňové absces sa tiež lieči antibiotikami (doxycyklín, paromomycín), prípadne chirurgickým zákrokom. 

## Prevencia
Proti amebóze neexistuje očkovanie, nie je možné ani nasadenie predexpozičnej profylaxie (chemoprofylaxie). Prevenciou je dodržiavanie základných stravovacích hygienických pravidiel. Osoby, ktoré žili dlhú dobu v rizikových oblastiach, by mali byť po návrate vyšetrené a prípadne liečené.

## Referencie

## Pozri aj

* doxycyklín
* metronidazol
* predexpozičná profylaxia

Kategória:Infekčné choroby
Ialysos (dcéra Danaa)

**Ialysos** () je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa.

Podľa jednej verzie sa Danaos so svojimi dcérami na úteku z Líbye zastavil na ostrove Rodos, kde splodil tri dcéry, Ialysos, Kamiros a Lindos, ktoré sa uctievali v mestách po nich pomenovaných. Starogrécky historik Diodóros Sicílsky uvádza, že Danaus zakotvil pri meste Lindos, kde následne založil chrám zasvätený bohyni Aténe (chrám Atény Lindskej).  Podľa Herodota tento chrám dali postaviť jeho dcéry.
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Gápeľ (mechanizmus)

[náhľad|Konský kruhový gápeľ v poľskej [Wieliczka|Wieliczke.]]
**Gápeľ** (zastarano: *žentúr*) je prevodové zariadenie na pohon pracovných strojov pomocou svalovej energie zvierat. Poháňali ho ťažné zvieratá. Slúžil na pohon strojov ako napr. mláťačka, sečkovica alebo čerpadlo.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mechanizmy
ESC Clermont Business School

**ESC Clermont Business School** je európska biznis škola nachádzajúca sa v Clermont-Ferrande vo Francúzsku. Bola založená v roku 1919.

## Charakteristika
ESC Clermont je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EPAS a AACSB. Škola má cca 13 000 absolventov. Významnými absolventmi sú Jean-Pierre Caillard (CEO Groupe Centre-France La Montagne) a Claude Wolff (starosta Chamalières).

## Študijné programy
ESC Clermont má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje.

## Umiestnenia v rebríčkoch
V roku 2019 sa program Master in Management umiestnil na 99. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Stránka absolventov

Kategória:Súkromné vysoké školy vo Francúzsku
Kategória:Clermont-Ferrand
Dancing Pallbearers

**Dancing Pallbearers** (slov. *Tancujúci nosiči rakiev*; známi aj ako Dancing Coffin) je ghanská skupina nosičov rakiev z oblasti Ashanti v Ghane.

## Pôvod
Dancing Pallbearers, vedení Benjaminom Aidooom, začali svoju skupinu ako službu nosičov rakiev. Neskôr dostal nápad pridať choreografiu k ich nosičskej práci. Extra poplatky sa účtujú za tancovanie s truhlou počas pohrebu. Dancing Pallbearers  sa prvýkrát dostali na vrchol v roku 2017, keď boli uvedení v novinovom príbehu BBC. 

## V populárnej kultúre
V apríli 2020 sa skupina stala internetovým mémom čierneho humoru, kedy videá ľudí, ktorí utrpeli rôzne nehody, nasledovali klipy tancujúcich nosičov rakiev s truhlami (implicitne obeťami predchádzajúcich klipov), boli široko nahrané na YouTube, Reddit a TikTok. Klipy sú zvyčajne spárované so skladbou „Astronomia“ od ruského hudobníka Tonyho Igyho. Mnohé použitia tohto mému sa bežne spájajú s pandémiou ochorenia COVID-19, ktorá prebiehala, keď sa mém stal populárnym.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Kultúra v Ghane
Kategória:Tanečníci
Kategória:Internetové mémy
Laudato si’

**Laudato si**' (Buď pochválený) je druhou encyklikou pápeža Františka. Pápež v nej kritizuje konzumizmus a nezodpovedný rozvoj, adresuje zhoršovanie životného prostredia a globálne otepľovanie, a vyzýva všetkých ľudí na svete, aby podnikli „rýchle a jednotné globálne kroky“.

Encyklika z 24. mája 2015 bola oficiálne oznámená 18. júna 2015 nea poludnie počas tlačovej konferencie. Vatikán zverejnil dokument v talianskom, nemeckom, anglickom, španielskom, francúzsekom, poľskom, portugalskom a arabskom jazyku spolu s pôvodnou latinčinou. Konferencia biskupov Slovenska zverejnila aj jej slovenský preklad.

Encyklika je druhou encyklikou pápeža Františka po *[[Lumen fidei]]* (Svetlo viery), ktorá vyšla v roku 2013. Pretože *[[Lumen fidei]]* bola z väčšej časti dielom Františkovho predchodcu Benedikta XVI., *Laudato si* sa všeobecne považuje za prvú encykliku, ktorá je výlučne dielom Františka. 

## Referencie

Kategória:Encykliky
Fabio Baggio

Mons. **Fabio [[kardinál]] Baggio** (* 1965, Bassano del Grappa, Taliansko) je taliansky kňaz, scalabrínsky misionár, jeden z vatikánskych predstaviteľov zodpovedných za migráciu. Obhajuje otvorenie zákonných dverí pre migrantov a utečencov.

Má titul z teológie a histórie a doktorát z Cirkevných dejín na Pápežskej Gregoriánskej univerzite. Vyučoval na niekoľkých univerzitách. Bol konzultantom v oblasti migrácie biskupskej konferencie v Čile a riaditeľom pre migráciu arcidiecézy v Buenos Aires. Od roku 2002 do roku 2010 bol riaditeľom Migračného centra Scalabrini na Filipínach a Medzinárodného migračného inštitútu Scalabrini na Pápežskej univerzite Urbaniane od roku 2010. Od januára 2017 je spolu s Michaelom Czernym tajomníkom sekcie pre migrantov a utečencov dikastéria na podporu integrovaného ľudského rozvoja.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

Kategória:Talianski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Konstantin Vasilievič Ivanov

**Konstantin Ivanov** (, čuvaš. Пăртта Кĕçтентинĕ; * 27. máj 1890, Slakbaš, Baškirsko†26. marec 1915, tamže) bol čuvašský učiteľ, grafik, básnik a prekladateľ. Napísal viacero prekladov a vlastných diel, z nich väčšina pochádza z rokov 19071909. Svojimi dielami výrazne obohatil čuvašský spisovný jazyk. Ivanovova podobizeň sa nachádzala na sovietskej jednorubľovej minci vydanej pri stom výročí jeho narodenia. V Rusku sa nachádza viacero pamätníkov venovaných jeho pamiatke a v jeho rodnej obci sa dnes nachádza pamätné múzeum.

## Životopis
náhľad|vľavo|Minca, 1 rubeľ s podobizňou K. V. Ivanova
Konstantin Vasilievič Ivanov sa narodil do bohatej sedliackej rodiny žijúcej v Slakbaši, v ruskej provincii Ufa. Vďaka zmýšľaniu Konstantinovho otca sa všetkým jeho ôsmim deťom dostalo dostalo vzdelanie. V roku 1902 Konstantin dokončil školu v Slabaši a odišiel študovať do Belebeju a odtiaľ za učiteľa do Simbirsku (dnes Ulianovsk). Potom, čo sa zúčastnil na protestoch proti cárskemu režimu bol v roku 1907 zo štúdii vylúčený a na čas sa vrátil do rodnej dediny. Jeho bývalý učiteľ, čuvašský osvietenec Ivan Jakovlevič Jakovlev ho však krátko na to povolal späť do Simsibirsku, kde sa pod jeho vplyvom stal prekladateľom ruskej poézie do čuvaštiny a začal tvoriť aj vlastné diela. Vytvoril mimo iné preklady Michaila Jurieviča Lermontova, Nikolaja Platonoviča Ogariova, Alexeja Vasilieviča Koľcova a Nikolaja Aleksejeviča  Nekrasova. Ako prvý zaviedol sylabotonický verš do čuvaštiny a vytvoril čuvašský šlabikár, či učebnice literatúry. V roku 1909 zložil učiteľské skúšky, a stal sa učiteľom kreslenia a kaligrafie na ženskom učilišti vytvorenom pri učiteľskom ústave v Simbirsku. Okrem maliarstva ho zaujala aj fotografia. V roku 1914 Konstantin dostal tuberkulózu a o rok neskôr chorobe podľahol.

## Vlastné diela
I napriek pomerne krátkemu životu Ivanov vytvoril veľké množstvo vlastných diel a prekladov. Vo svojich dielach Ivanov vystupoval proti národnostnému a sociálnemu útlaku, vzdelanostnej zaostalosti a porušovaniu práv jednotlivcov v Ruskej ríši. Medzi jeho významné diela patria: balady *Železná valcha* (Timěr tylǎ) a *Vdova* (Tǎlǎch arǎm), veršovaná rozprávka *Dve dcéry* (Ikě chěr), či tragédia *Diablov otrok* (Šujttan čuri). Ivanovovým najvýznamnejším dielom je lyrickoepická poéma *[[Narspi]]* z roku 1908 pojednávajúca o tragickom osude utláčanej Čuvašky. Dielo bolo preložené do viacerých svetových jazykov a dočkalo sa aj operného spracovania na doskách Čuvašského štátneho divadla opery a baletu.

## Referencie

Kategória:Čuvašskí básnici
Kategória:Ruskí pedagógovia
Kategória:Úmrtia na tuberkulózu
Johann Crüger

**Johann Crüger** (luž. *Jan Krygaŕ*, ; * 9. apríl 1598, Groß Breesen pri Gubene† 23. február 1662, Berlín) bol nemecký luteránsky hudobný skladateľ a učiteľ lužickosrbského pôvodu, autor duchovných skladieb, jeden z najvýznamnejších hudobníkov svojej doby. Vytvoril veľké množstvo hudobných diel a vydal známy protestantský kancionál *[[Praxis pietatis melica]]*. Z jeho hymnických melódií sa niekoľko používa dodnes, jeho najznámejšou skladbou je pravdepodobne *[[Nun danket alle Gott]]*.

## Životopis
Johann Crüger sa narodil ako syn krčmára v dolnolužickom meste Groß Breesen, vtedy patriacom Brandenbursku. Študoval na viacerých školách, najprv na latinskej škole v Gubene, neskôr ako putujúci študent v Sorau a vo Vroclave, ako aj na katolíckej Jezuitskej koľaji v Olomouci. Na umeleckej škole *[[Poetenschule]]* v Rezne ho vyučoval známy kantor Paulus Homberger. Z Rezna sa na istý čas vydal do rakúskych krajín a istý čas pobudol aj v Prešporku. Neskôr študoval teológiu na Wittenberskej univerzite. V roku 1615 sa presťahoval do Berlína, kde začal tvoriť hudbu.

V roku 1622 sa stal kantorom v luteránskom Kostole svätého Mikuláša a začal aj vyučovať na gymnáziu a propagovať zborový spev. Písal aj manuály pre hudobné nástroje, asi najznámejší je *[[Synopsis musica]]* z roku 1630. Počas tridsaťročnej vojny prišiel pre mor o manželku a päť detí. Z druhého manželstva sa mu narodilo 14 detí, ale mnohé zomreli už v detstve. V roku 1640 vyšla jeho zbierka hymnov *Neues vollkomliches Gesangbuch*, zahŕňala 18 melódií. V roku 1643 nadviazal spoluprácu so známym skladateľom luteránskych piesní Paulom Gerhardtom. Za jednu z najdôležitejších zbierok nemeckých hymien v 17. storočí je považovaná Crügerova druhá zbierka, kancionál *[[Praxis Pietatis Melica]]* z roku 1644, ktorý sa v nasledujúcich storočiach dočkal vyše 50 dotlačí. Tretia zbierka *Geistliche Kirch­en­mel­o­di­en* z roku 1649 bola zostavená pre štyri hlasy a sprievod klavíra a basy. V roku 1657 publikoval Crüger kompletný žaltár *Psalmodia Sac­ra*, ktorý zahŕňal aj Lobwasserove preklady v ženevskom zoskupení. V roku 1660 vyšiel jeho hudobný manuál *Musicae Prac­ti­cae Prae­cep­ta*. Johann Crüger zomrel v Berlíne v roku 1662.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí hudobní skladatelia
Kategória:Hudobní skladatelia lužickosrbského pôvodu
Kategória:Nemecké osobnosti lužickosrbského pôvodu
Kategória:Nemeckí hudobní pedagógovia
Åsne Seierstadová

**Åsne Seierstadová** (; * 10. február 1970, Oslo, Nórsko) je nórska žurnalistka a spisovateľka, známa vďaka reportážam z každodenného života vo vojnových zónach - predovšetkým z oblastí Kábul po roku 2001, Bagdad v roku 2002 a Groznyj v roku 2006, ktoré vytvorila ako novinárka na voľnej nohe a získala za ne množstvo novinárskych ocenení.

## Osobný a profesionálny život
Åsne Seierstadová sa narodila v hlavnom meste Oslo, ale vyrástla v meste Lillehammer, v Nórsku. Študovala ruskú a španielsku filológiu a dejiny filozofie na Univerzite v Oslo. Od roku 1993 do roku 1996 pracovala pre časopis *Arbeiderbladet* ako korešpondentka z Ruska a v roku 1997 dopisovala o udalostiach z Číny. Od roku 1998 do 2000 pracovala pre národného vysielateľa NRK, pričom informovala z odtrhnutej srbskej provincie Kosovo, výsledkom čoho bola jej prvá kniha: *Med ryggen mot verden: Portretter fra Serbia* (Chrbtom k svetu: Portréty Srbska), ktorá vyšla v roku 2000. Táto reportážna kniha bola obsahovo doplnená a znovu vydaná v roku 2004, kedy Åsne Seierstad opätovne navštívila Srbsko.

Ako reportérka Åsne Seierstadová obzvlášť dôsledne mapuje témy z vojnových zón: Afganistan, Irak a Čečensko. Známe sú tiež jej reportážne spracované útoky 11. septembra 2001 v Spojených štátoch. Druhá Seierstadovej reportážna kniha, bestseller *Bokhandleren i Kabul* (Kníhkupec z Kábulu) zaznamenáva obdobie po páde Talibanu, kedy strávila v roku 2001 obdobie s afganskou rodinou v Kábule. Reportáž *Kníhkupec z Kábulu* bola preložená do viac než štyridsiatich jazykov a v Nórsku sa stala najpredávanejšou knihou všetkých čias, s viac ako dvoma miliónmi predaných exemplárov. Ďalšia kniha *Honderd-en-een dag in Bagdad* (Sto a jeden deň v Bagdade) popisuje tri mesiace, strávené v Iraku v čase invázie pod vedením USA roku 2003. Kniha *De krenkede: Historier fra Tsjetsjenia* (Napadnutí: Príbehy z Čečenska) je reportážou z povojnového Čečenska. Reportáž *En av oss: En fortelling om Norge* (Jeden z nás: príbeh o Nórsku) vyšla v roku 2015 a stala sa základným námetom k filmovej dráme s názvom *22 July*, z portfólia Netflix. V roku 2016 Åsne Seierstadová vydala ďalšiu reportážnu knihu *To søstre* (Dve sestry), v ktorej mapuje motiváciu mladých ľudí, potomkov prisťahovalcov, ktorí sa pridávajú na stranu tých najradikálnejších teroristických organizácií.

Seierstad hovorí plynule piatimi jazykmi a rozumie ďalšie štyri cudzie reči. V súčasnosti žije v Oslo.

## Dielo
* 2000 *Med ryggen mot verden: Portretter fra Serbia*
* 2002 *Bokhandleren i Kabul*
* 2003 *Hundre og en dag*
* 2007 *De krenkede*
* 2013 *En av oss : En fortelling om Norge*
* 2016 *To søstre*

## Slovenské preklady
* SEIERSTAD, Åsne. *Dve sestry*. Žilina : Vydavateľstvo Absynt, 2017. 512 s. 
* SEIERSTAD, Åsne. *Jeden z nás: príbeh o Nórsku*. Žilina : Vydavateľstvo Absynt, 2018. 576 s. 
* SEIERSTAD, Åsne. *Kníhkupec z Kábulu*. Žilina : Vydavateľstvo Absynt, 2019. 264 s. 

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Nórski spisovatelia
Kategória:Nórski novinári
Kategória:Vojnoví korešpondenti
Kategória:Osobnosti z Osla
Cyril A. Hromník

Ph.Dr. **Cyril Andrew Hromník** (* 19. február 1942, Hrabušice) je slovenský historik a lingvista žijúci v Kapskom Meste v Južnej Afrike.

## Životopis
Po maturite išiel študovať na Karlovu univerzitu v Prahe históriu východnej Afriky a portugalčinu. V roku 1968 pracoval v portugalskom vysielaní Rádia Praha pre Brazíliu a vo swahilskom jazyku pre východnú Afriku. V tom istom roku odišiel do USA. Študoval na Syracuse University dejiny Afriky, Portugalska, Latinskej Ameriky a Indie. Na univerzite aj prednášal a v roku 1977 obhájil aj dizertačnú prácu. V Etiópii a ďalších afrických, ázijských a európskych krajinách pracoval na rôznych dokumentačných a výskumných projektoch. Študoval viacero jazykov: portugalčinu, španielčinu, ruštinu, angličtinu, francúzštinu, latinčinu, swahilčinu, hindčinu a tamilčinu. Študijné pobyty absolvoval vo viacerých krajinách: v Indii, Mozambiku, Keni, Angole, Portugalsku, Palestíne a Južnej Afrike – University of Cape Town, tieto pobyty mu pomohli nájsť cestu na skúmanie prehistorickej minulosti Afriky a Indie a medzikontinentálnej kultúrnej výmeny. Vedomosti a poznatky ktoré takto získal uplatňuje aj pri štúdiu dávnej minulosti Slovanov v stredoeurópskom priestore. Má úplne iný pohľad na slovenskú minulosť a ten sa úplne odlišuje od oficiálnej slovenskej alebo stredoeurópskej historiografie.

### Dielo
Cyril Hromník vydal väčšinu svojich publikácii v angličtine.
* *Goa and Mozambique: The Participation of Goans in Portuguese Enterprise in the Rios de Cuama, 1501-1752*, Syracuse University, 1977.
* *Africa before Livingstone*, Centre for Extra-Mural Studies, University of Cape Town, 1980, ISBN 9780799203400.
* *Indo-Africa: Towards a New Understanding of the History of Sub-saharan Africa*, Cape Town, Juta, 1981, ISBN 9780702111631.

### Diela vydané v slovenčine
* *Slováci, Sloveni, kde sú vaše korene?*, 2010.
* *František List*, Matica slovenská, 2012, ISBN 978-80-8128-029-0.
* *Sloveni a Slovensko*, Matica slovenská, 2015, ISBN 978-80-8128-095-5.

## Referencie

## Externé  odkazy
* Cyril Andrew Hromník, slovenskezahranicie.sk

Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí jazykovedci
Kategória:Absolventi Karlovej univerzity
Kategória:Absolventi Syracuse University
Kategória:Osobnosti z Hrabušíc
Škoricové dievča

***Škoricové dievča*** () je devätnásta novela, zo série detektívnych príbehov o Travisovi McGeem, z pera amerického spisovateľa Johna Danna MacDonalda.

## Dej

Dej novely sa odohráva na Floride a sčasti v mexickej džungli. Neznámi páchatelia vyhodia do vzduchu jachtu profesora Meyera. Zahynú na nej traja ľudia, medzi nimi aj profesorova neter. Profesor bol dlhoročným priateľom s Travisom McGeem, ktorý sa snaží vypátrať vinníkov, postupne fakty do seba zapadajú a vytvárajú obraz rafinovaného viacnásobného vra­ha. Je to však skutočne chladnokrvný zabijak, alebo chorý človek-psychopat, ktorý sa nevie vzoprieť dedičstvu temnej minulosti a iba takto prežíva katarziu?

## Externé odkazy
*John Dann MacDonald: Škoricové dievča – Databazeknih.cz

## Zdroje
*
*

Kategória:Knihy z 1982
Kategória:Detektívna literatúra
Pong

thumb|Hrací automat Pong

**Pong** je jedna z najstarších videohier. Je to tenisová počítačová hra s jednoduchou 2D grafikou pre dvoch hráčov. Hra originálne vyšla pod firmou Atari v roku 1972. Pong vytvoril Allan Alcorn ako cvičenie; zadal mu ho zakladateľ firmy Atari Nolan Bushnell.

Na vytvorenie prototypu Alcorn použil čiernobiely televízor značky Hitachi, vložil ho do drevenej skrinky a potrebné obvody pripevnil k doskám. Použitím "sync generátora" vytváral rôzne tóny pre herné zvukové efekty. V septembri 1972 Bushnell a Alcorn inštalovali prototyp Pongu v miestnom bare Andy Capp's Tavern v Kalifornii, kam už skôr Atari dodávala pinballové automaty. Hra bola dobre prijatá a jej popularita naďalej rástla. Spoločnosť oznámila uvedenie Pongu 29. novembra 1972. Prvé hry vo väčšej, žltej skrini sa zostavovali veľmi pomaly, v počte asi desiatich za deň, ale po zjednodušení procesu sa ich podarilo produkovať vo väčšom množstve. Od roku 1973 sa Pong dodával aj do zahraničia, vrátane Európy.

V roku 1975 bola predstavená domáca verzia hracej konzoly *Home Pong*, ktorá sa dala doma pripojiť k TV. Bushnell viedol Atari k produkcii rôznych variácií Pongu (*Pong Doubles*, *Super Pong*, *Quadrapong*, *Doctor Pong* a *Pin Pong*), ktoré mali rovnakú grafiku, ale obsahovali rôzne nové herné prvky.

## Galéria

File:Pong.png|Jednoduchá grafika Pongu
File:Atari Pong MGP9845.jpg|Domáca verzia


## Referencie


## Externé odkazy
* Pong-story.com – prapočiatky videohier 
* The Atari Museum – O Atari a ich hrách 
* Pong na českej databázi hier

## Zdroj

Kategória:Arkády
Kategória:Športové počítačové hry
Kategória:Videohry
Kategória:Herné konzoly
Cobie Smuldersová

**Cobie Smuldersová** (; * 3. apríl 1982, Vancouver, Britská Kolumbia, Kanada) je kanadská herečka známa vďaka postave Robin Sherbatsky z televízneho seriálu *[[Ako som spoznal vašu mamu]]*.

## Detstvo a mladosť
Jej otec je holandského pôvodu a matka anglického. Je z ôsmich detí a pomenovaná bola po svojej pratete z Holandska. O herectvo prejavila záujem počas štúdia na strednej škole, kde vystupovala v niekoľkých školských inscenáciách. Venovala sa tiež modelingu.

## Kariéra
Jej prvou veľkou úlohou bola postava Robin Sherbatsky v seriáli *[[Ako som spoznal vašu mamu]]* z roku 2005. Svoju postavu hrala počas celých 9 sérií a objavila sa tak vo všetkých 208 epizódach. Seriál skončil v roku 2014.

V roku 2012 hrala agentku Mariu Hill z komiksovej série Avengers. Vďaka tejto roli získala špeciálne školenie od trénera tímu SWAT v Los Angeles.

Príležitostne hráva tiež v divadlách. Istý čas účinkovala aj na Broadwayi. Venuje sa tiež dabingu.

## Súkromný život
Od roku 2012 je manželkou herca Tarana Killama s ktorým má dcéru Shaelyn (* 2009) a Janitu (* 2015). Od svadby používa jeho priezvisko Killam.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kanadské filmové herečky
Kategória:Kanadské televízne herečky
Kategória:Kanadské divadelné herečky
Kategória:Kanadské dabingové herečky
Kategória:Kanadské modelky
Kategória:Osobnosti z Vancouveru
Alfa Arae

**Alfa Arae** (iné názvy: **α Ara**, **α Arae**, **Alfa Ara**) je hviezda v súhvezdí Oltár. Je to horúca hviezda hlavnej postupnosti spektrálneho typu B s povrchovou teplotou 22 000 K. Zdroje udávajú ohľadom jej jasnosti extrémne rozporuplné údaje. Je 2 000-krát až 2 900-krát žiarivejšia a 7 – 8-krát hmotnejšia než Slnko, čo však nesedí dobre s inými parametrami. Od beta Arae je slabšia len o 0,1 (v starších zdrojoch o 0,2) magnitúdy a v ich jasnosti voľným okom nevidieť rozdiel. 

Je to spektroskopická a súčasne aj vizuálna dvojhviezda. Jej pozorovateľný sprievodca, hviezda typu K s jasnosťou 12,5 magnitúd, leží od hlavnej zložky 54″ ďaleko, čo v skutočnosti predstavuje vzdialenosť najmenej 4 100 au.

## Zdroje

* 
* 

Kategória:Súhvezdie Oltár
Kategória:Bayerove objekty
Kategória:Modrobiele trpaslíky
Kategória:Viacnásobné hviezdy
Kategória:Spektroskopické dvojhviezdy
Taktika (šport)

**Taktika** športových hier poukazuje na možnosti riešenia určitých čiastkových situácií v rámci stratégie. Je to systém konania hráčov a alternatív ich rozhodovania, ktorý umožnuje v časovo ohraničenej predstave cieľa realizovať krátkodobý vzťah ich činnosti, členov určitého kolektívu a celého družstva. Na realizáciu taktickej prípravy sú potrebné špeciálne prostriedky - u hráčov to sú herné zručnosti teda technika.

## Referencie

Kategória:Športová terminológia
Majstrovstvá Strednej Ameriky v pozemnom hokeji

**Majstrovstvá Strednej Ameriky v pozemnom hokeji** je vrcholné stredoamerické podujatie v pozemého hokeja, ktoré riadi Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Jeho dejiny siahajú do roku 2017, kedy sa v Nikarague konal prvý turnaj majstrovstiev, v kategórii *hockey5s*, spoločne v mužskej aj v ženskej kategórii. Majstrovstvá prebiehajú každoročne. Najviac víťazstiev získali družstvá Guatemaly a Kostariky. Prvé subkontinentáne majstrovská v klasickom (11-kovom) pozemnom hokeji sa organizovali prvýkrát až v roku 2022.

## Muži
### Hockey 5s
#### Zoznam

#### Medailová bilancia družstiev

### 11-tkový pozemný hokej

## Ženy
### Hockey 5s
#### Zoznam

#### Medailová bilancia družstiev

### 11-tkový pozemný hokej

## Pozri aj
* Majstrovstvá Strednej Ameriky v halovom pozemnom hokeji
* Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Panamerickej federácie pozemného hokeja /

## Zdroj
* Majstrovstvá Strednej Ameriky na stránke Panamerickej federácie pozemného hokeja  /
Creative Industry Košice

**Creative Industry Košice** (CIKE) je nezisková organizácia v Košiciach, ktorá pomáha zlepšovať podmienky v kultúrnom a kreatívnom priemysle na Slovensku.

## História
Misia organizácie je zakorenená v jej pôvode, a to v organizácii Košice - Európske hlavné mesto kultúry 2013. Mesto Košice získalo tento prestížny titul po schválení projektu *Interface 2013* v septembri 2008 v Bratislave. Dopad tohto projektu bol veľmi pozitívny na imidž, návštevnosť a atraktivitu Košíc. Vízia Creative Industry Košice je teda posunúť Košice na úroveň vyspelých európskych miest prostredníctvom vzdelávania kreatívcov, sprofesionalizovania kultúrnych inštitúcii a poskytovaním mobilít.

## Medzinárodná spolupráca
V roku 2017 sa CIKE úspešne uchádzalo o členstvo Košíc v *Sieti kreatívnych miest* UNESCO (Creative Cities Network) v oblasti mediálneho umenia – žánru, v ktorom sa prirodzene spája umenie s digitálnymi technológiami. Profilovým projektom v rámci tohto prestížneho titulu je 6-dňový medzinárodný festival *Art & Tech Days*, ktorý prepája umenie, technológie a digitálnu kultúru. Každý ročník pozostáva z rozmanitých umeleckých podujatí vrátane výstav, koncertov, audiovizuálnych vystúpení, tanečných predstavení, zaujímavých workshopov a konferencie *Art & Tech Conference*.

## Podpora kultúry
Jednou z hlavných aktivít Creative Industry Košice sú vzdelávacie a mentorské programy. Patrí sem aj *Escalator*, ktorý je zameraný na budovanie kultúrnej a kreatívnej infraštruktúry podporou a rozvojom kultúrnych profesionálov a organizácií. Zastrešujú ho skúsení medzinárodní lektori Sandy Fitzgerald, Paul Bogen a Birgitta Person. Od roku 2013 ho úspešne absolvovalo viac ako 50 významných kultúrnych hráčov.

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka - cike.sk

Kategória:Neziskové organizácie
Kategória:Podniky v Košiciach
Kategória:Kultúra v Košiciach
Kategória:Organizácie založené v 2008
Učená spoločnosť Slovenska

**Učená spoločnosť Slovenska** (skr. **UčSS**, 20032018 **Učená spoločnosť SAV**, ) je čestný orgán  Slovenskej akadémie vied (SAV), ktorý reprezentuje vedeckú komunitu Slovenska.

Učená spoločnosť Slovenska vznikla v roku 2003 pôvodne ako Učená spoločnosť SAV a jej členmi boli vedci, ktorých činnosť súvisela so SAV. V roku 2018 bol názov zmenený na súčasný a členstvo v UčSS už nie je viazané na činnosť v SAV.

Členmi UčSS sú špičkoví vedci, ktorí dosiahli mimoriadne vedecké výsledky s významným medzinárodným ohlasom. Základnou podmienkou členstva je výrazné prekročenie kritérií na získanie najvyššej vedeckej hodnosti DrSc.

Učená spoločnosť Slovenska podporuje rozvoj vedy a rozširovanie vedeckých poznatkov, zúčastňuje sa na reprezentácii slovenskej vedy doma a v zahraničí, vyjadruje sa k etickým otázkam výskumu, sleduje aplikácie výsledkov výskumu v praxi, spolupracuje s učenými spoločnosťami doma a v zahraničí, vyjadruje sa k základným problémom a právnym normám výskumu, vývoja, inovácií a vzdelávania a iniciatívne sa vyjadruje k smerovaniu výskumu na Slovensku.

Prvým predsedom (20032005) bol prof. MUDr. Branislav Lichardus, DrSc. Ďalší predsedovia: virológ prof. MUDr. Fedor Čiampor, DrSc. (20052009), fyzik prof. RNDr. Vladimír Bužek, DrSc. (20092013), chemik prof. RNDr. Jozef Noga, DrSc. (20132017), fyzik prof. RNDr. Peter Moczo, DrSc. (20172021) a znova Jozef Noga (2022  ).

## Externé odkazy
* Oficiálny web

Kategória:Veda a technika na Slovensku
Kategória:Vedecké spoločnosti
Kategória:Učené spoločnosti
Kategória:Vedecké spoločnosti pri SAV
Kategória:Učená spoločnosť Slovenska
Kategória:Vzniklo v 2003
Malá panda

**Malý panda** môže byť:
*rod Ailurus
*príslušník podčeľade Ailurinae, t.j. najmä rody Ailurus a Parailurus, pozri Ailurinae
Svätý František (seriál z roku 2003)

***Svätý František*** (orig. *Saint Francis of Assisi, Brother Fire*) je taliansky animovaný seriál z roku 2003 o svätom Františkovi z Assisi. Seriál je určený pre všetkých divákov, ale so zvláštnym zameraním na deti a mládež. Animovaný seriál predstavuje život svätého Františka, ale zobrazuje aj život jeho mníchov a iných svätcov (ako sv. Klára alebo sv. Anton Paduánský). Je to kresťanský seriál, ktorý poukazuje na ľudské hodnoty a život s Bohom riadení Bibliou. Seriál obsahuje 26 epizód. Seriál vytvorila a produkuje talianska spoločnosť Mondo TV S.p.A. Seriál bol na Slovensku vysielaný na televízií LUX, kde ho stále reprizujú. Dabing vyrobilo Studio Spirit a TV LUX v roku 2008.

## Zoznam dielov

## Referencie

## Externé odkazy
* Odkaz na imdb.com
* Seriál na kanály youtube.com

Kategória:Talianske televízne seriály
Medvedík panda

**Medvedík panda** môže byť iný názov pre:
* rod *Ailurus*, čiže tradičný druh panda červená, pozri Ailurus
* podčeľaď Ailurinae (čiže najmä rod *Ailurus* a *Parailurus*), pozri Ailurus a Parailurus
* neodborne: druh panda veľká, pozri panda veľká
Eurovrahovia

***Eurovrahovia*** () je román anglického spisovateľa Juliana Rathboneho, z roku 1979.

Román po prvý krát vyšiel v slovenčine roku 1987. Vydalo ho vydavateľstvo Smena, v edícii Labyrint.

## Dej

Román sa odohráva vo fiktívnej provincii Brabt, niekde pri pobreží Severného mora. Veľká chemická spoločnosť pripravuje veľkolepý projekt rozšírenia výroby, ktorý robí starosti ochrancom prírody a pre ktorý sa spoločnosť stáva terčom vyhrážok extrémistickej organizácie, až napokon dôjde k únosu čelného predstaviteľa spoločnosti...

## Externé odkazy
*Julian Rathbone: Eurovrahovia - Databazeknih.cz

## Zdroj
*

Kategória:Knihy z 1979
Kategória:Detektívna literatúra
Jack a fazuľa

***Jack a fazuľa*** () je štvrtý príbeh zo série s advokátom Matthewom Hopeom, amerického spisovateľa Eda McBaina.

## Dej

Advokát Metthew Hope, pozoruje ako detektív Morris Bloom vyšetruje prípad, ktorý sa odohráva v jeho bezprostrednej blízkosti a vraha napokon odhalí on sám.

V príbehu Jack a fazuľa, nechýba typický humor Eda McBaina, ktorý hraničí s trpkou sebairóniou a sarkazmom a tentoraz aj výrazná erotika, ktorej sa spisovateľ vie zmocniť s neuveriteľným šarmom a nepudérnou otvorenosťou.

## Externé odkazy
*Ed McBain: Jack a fazuľa - Databazeknih.cz

## Zdroj
* 

Kategória:Knihy z 1984
Kategória:Detektívna literatúra
Elektrizačná sústava

**Elektrizačná sústava** je časť energetickej sústavy a tvorí ju vzájomne prepojený súbor zariadení na získavanie, prenos, transformáciu a distribúciu elektrickej energie až po jednotlivé spotrebiče, vrátane elektrických prípojok a priamych vedení, systémov meracej, ochrannej, riadiacej, zabezpečovacej, informačnej a telekomunikačnej techniky.

Elektrizačná sústava sa delí na prenosovú a distribučnú sústavu.

Elektrizačná sústava sa skladá zo základných prvkov:
* alternátory v elektrárniach
* elektrické vedenia
* elektrické stanice („rozvodne“)

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Energetika
Araks

**Araks** (iné názvy: **Aras**, , , ,  ) je ázijská horská rieka v Zakaukazsku, najväčší pravostranný prítok rieky Kury. Meria 1072 km, rozloha jej povodia je 102 tisíc km².

Rieka tvorí hranicu medzi Arménskom a Azerbajdžanom s Iránom a Tureckom, kedysi tvorila hranicu ZSSR. Pramení v Turecku v Arménskej vysočine. Po prechode tiesňavami ústi do Araratskej roviny (v blízkosti rieky sa nachádza aj vrch Ararat), na dolnom toku prechádza Muganskou a Miľskou stepou. Jej najvýznamnejšími prítokmi sú vodné toky Arpa, Razdan, Vozopan, Achurjan,  Kotur a Karasu. Rieka je nesplavná, v niektorých oblastiach (prevažne v Azerbajdžane) sa využíva na závlahy. Najviac vody má počas záplav v marci až júni, keď sa v horách topí sneh, a v novembri, či decembri z výdatných dažďov. V Kuro-arakskej nížine sa vlieva do rieky Kury, pričom poskytuje väčšinu usadenín tvoriacich deltu rieky Kury.

## Araks a kultúra
Podľa jednej z hypotéz má byť povodie Arasu mýtickým Edenom. Ako niekdajšia hranica medzi Ruskou ríšou a Perziou po Golestánskej mierovej dohode býva Arak niekedy vnímaný ako jeden zo symbolov rozdelenia azerbajdžanského národa a ním obývaného územia na dve časti (severný ruskýdnes nezávislý Azerbajdžan a južný perzskýdnes súčasť Iránu. V azerbajdžanskej literatúre a umení je preto rieka často vnímaná ako symbol túžby a straty. Významný kultúrny vplyv má meno rieky (Aras), ktoré sa používa aj ako mužské menonapríklad azerbajdžanský poet Məmməd Araz, či arménsky futbalista Aras Özbiliz. Z hľadiska arménskych dejín je rieka významná preto, že na jednom z jej ostrovov ležalo hlavné mesto Veľkého Arménska Artaxata.

## Galéria

Súbor:Aras River, Turkey-Armenia-Iran Border Region.JPG|Araks na pohraničí, uprostred hora Ararat
Súbor:Aras-02.jpg|Araks pri iránskom Poldašte
Súbor:Araz River.jpg|Araks pri iránskej Jofle
Súbor:Aras river at Nurduz 04.jpg|Araks pri Nurduze
Súbor:Aras River with Nagorno Karabakh-Azerbaijan at Right - Iran at Left - Iranian Azerbaijan - Iran (7421349614).jpg|Araks na hranici Náhorného Karabachu a Iránu
Súbor:Khoda Afarin bridges.jpg|Stredoveké mosty spájajúce Irán s Azerbajdžanom v Chudafərine


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Rieka Araks (Araxes river) na Encyclopeadia Iranica (po anglicky)

Kategória:Rieky v Turecku 
Kategória:Rieky v Arménsku
Kategória:Rieky v Iráne
Kategória:Rieky v Azerbajdžane
Haitská revolúcia

náhľad|Haitská revolúcia
**Haitská revolúcia** bola úspešným povstaním otrokov proti francúzskej koloniálnej nadvláde na Saint-Domingue, teraz zvrchovanom štáte Haiti. Povstanie sa začalo 22. augusta 1791 a skončilo v roku 1804 nezávislosťou bývalej kolónie. Do povstania sa zapojili černosi, mulati ako aj Francúzi, Španieli a Briti – zatiaľ čo sa bývalý otrok Toussaint Louverture stal najprominentnejším vodcom revolúcie a hrdinom Haiti. Revolúcia bola jediným povstaním otrokov, ktoré viedlo k založeniu štátu, kde bolo zrušené otroctvo, a v ktorom nevládli bieli osadníci ale bývalí otroci. V súčasnosti sa všeobecne považuje za určujúci moment v histórii atlantického sveta.

Vplyv revolúcie na inštitúciu otroctva sa prejavil na celom americkom kontinente. Po ukončení francúzskej nadvlády a zrušení otroctva v bývalej kolónii nasledovala úspešná obrana slobôd, ktoré získali, a za spolupráce so slobodnými farebnými osobami, ich nezávislosť od bielych Európanov. Revolúcia predstavovala najväčšie otrokárske povstanie od Spartakovho neúspešného povstania proti Rímskej republike takmer pred 1900 rokmi a podkopala dlhodobé presvedčenie Európanov o údajnej podradenosti černochov a o schopnosti zotročených osôb dosiahnuť a udržať si svoju slobodu. Organizačné schopnosti a húževnatosť povstalcov pod obrovským tlakom inšpirovala príbehy, ktoré šokovali a vystrašili majiteľov otrokov na celej západnej pologuli.

## Referencie

Kategória:Dejiny Haiti
Kategória:Vojny za nezávislosť
Kategória:Francúzska revolúcia
Kategória:Otrokárstvo
Tri krát tri je deväť

**Tri krát tri je deväť** je rozprávková rozhlasová hra a televízna komédia s pesničkami.

## Rozhlasová hra
**Tri krát tri je deväť** (štylizované aj ako **3x3=9**) je rozprávková rozhlasová hra Františka Obžeru, ktorá vyšla ako LP v roku 1984 cez vydavateľstvo Opus 9118 1514.

### Obsadenie
* Michal Dočolomanský ako spisovateľ/rozprávkár
* Monika Paššová ako Hanka, Delená princezná
* Radko Tomek ako Tomáš, Násobilkový princ (spev: Peter Kollár)
* Leopold Haverl ako Kráľ Násobilkového kráľovstva
* Oldo Hlaváček ako Kráľ Deleného kráľovstva
* Peter Debnár ako Predavač 1
* Ivan Krivosudský ako Predavač 2

## TV film

**Tri krát tri je deväť** je rozprávková televízna komédia s pesničkami z roku 1985. Bola režírovaná Ivanom Krajíčkom.

### Obsadenie
* Michal Dočolomanský ako spisovateľ/rozprávkár
* Monika Haasová ako Hanka, Delená princezná
* Ľudovít Tóth ako Tomáš, Násobilkový princ
* Leopold Haverl ako Kráľ Násobilkového kráľovstva
* Oldo Hlaváček ako Kráľ Deleného kráľovstva
* Marián Labuda ako Predavač 1
* Ivan Krivosudský ako Predavač 2

## Dej

Príbeh je o rozprávkárovi (Michal Dočolomanský) a jeho synovi druhákovi Tomášovi, ktorého najväčším problémom bolo naučiť sa násobilku. A tak ho raz otec na návrh jeho spolužiačky Hanky poslal do rozprávky, do Násobilkového kráľovstva. Lenže aj Hanka mala problém - s delením, a tak ju rozprávkár poslal pre zmenu do Deleného kráľovstva. Obaja sú vyhostení kráľovskými otcami z kráľovstiev. Hanka a Tomáš sa stretnú, spoločne sa snažia nájsť niečo pod zub, ale nepomôžu si, pretože nevedia násobiť ani deliť. Nakoniec sa zázrakom naučia počítať, rozprávkár sa napíše za nimi, ale pokazí sa mu písací stroj. Nakoniec si vymyslia električku a dostanú preč z rozprávky.

## Referencie

## Externé odkazy
* ''Tri krát tri je deväť'' na Discogs
* 

Kategória:Rozprávky
Kategória:Televízne filmy
Kategória:Filmy z 1985
Kategória:Filmy podľa názvu
Svitok

**Svitok** môže byť:
*starší pravopis slova zvitok
*v dávnej slovenčine: pásik
*priezvisko, napr.:
**Šimon Svitok

## Referencie