open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
William Graham Sumner

**William Graham Sumner** (* 30. október 1840 Paterson, New Jersey - † 12. apríl 1910 New Haven, Connecticut) bol americký sociológ a pedagóg, jeden z prvých zástancov sociológie v Spojených štátoch a bol obzvlášť pozoruhodný pre jeho evolučnú obhajobu Herberta Spencersa v akademických a verejných kruhoch. 

## Život
Narodil sa v Patersone. Jeho rodičia bol anglického pôvodu a mal skromné sociálne zázemie. Rodina sa presťahovala do Connecticutu, kde Sumner chodil do verejných škôl Yale a College. Po maturite študoval staroveké jazyky a históriu na Göttingene (1864) a teológiu a filozofiu v Oxforde (1866). V nasledujúcom roku bol menovaný lektorom na Yale a potom bol vysvätený v protestantskej biskupskej cirkvi. V roku 1869 odišiel  z Yale, aby sa stal rektorom v New Yorku a Morristowne. V roku 1872 sa stal prvým profesorom politickej a sociálnej vedy na Yale – na tejto pozícií pôsobil dlhé obdobie.

Vo svojich prednáškach a spisoch, sa stal jedným z vedúcich zástancov laissez-faire ekonómie a sociálneho darwinizmu, proti všetkým vládnym snahám reguloval podnikanie alebo na boj proti sociálnej nerovnosti. 

Sumner priniesol silný konzervativizmus do mnohých diskusií, hoci on bol jeden z najranejších obhajcov akademickej slobody. Bol neúnavný zástanca laissez-faire (ktorý  definoval ako "Staraj sa o seba") a ostrý kritik imperializmu USA.

Kategória:Sociológovia USA
Kategória:Osobnosti z Patersonu (New Jersey)
Hirofumi Uzawa

**Hirofumi Uzawa** (, * 21. júl 1928 v Yonago, prefektúra Tottori – † 18. september 2014) bol emeritný profesor ekonomiky na Tokijskej univerzite, niekdajší učiteľ niekoľkých nositeľov Nobelovej ceny za ekonómiu a poradca pápeža Jána Pavla II. 

## Referencie

Kategória:Japonskí ekonómovia
Storožnica

**Storožnica** (, , , ), predtým **Jovra**, je dedina v Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine v Užhorodskom rajóne. Žije tu 2 623 obyvateľov.

## Poloha
Obec leží asi 5 kilometrov juhozápadne od Užhorodu neďaleko štátnej hranice so Slovenskom.

## Dejiny
Za rakúsko-uhorskej monarchie bola obec súčasťou Užskej župy, v rokoch 1918 – 1938 zas patrila do teritória Česko-slovenskej republiky. V roku 1945 bola obec aj s celou Zakarpatskou Ukrajinou pripojená k Ukrajinskej SSR.

## Referencie

Kategória:Dediny v Užhorodskom rajóne
Biotechnologiepark Luckenwalde

**Biotechnologiepark Luckenwalde** je biotechnologický park, ktorý sa nachádza 50 km južne od nemeckého mesta Berlín v okrese Teltow-Fläming. V parku pôsobí 40 malých až stredne veľkých firiem (národné aj medzinárodné spoločnosti) z oblasti biotechnológie, lekárskej techniky a vedy o živej prírode.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka  , 

Kategória:Vedecké parky v Nemecku
Kategória:Brandenbursko
Črmeľ

**Črmeľ** (niekedy aj **Čermeľ**) je potok na východnom Slovensku na území okresu Košice I. Je to pravostranný prítok Hornádu, má dĺžku 15,7 km a je tokom V. rádu.

## Prameň
Čermeľ pramení v pohorí Čierna hora na juhozápadnom svahu Vysokého vrchu () v nadmorskej výške približne  severovýchodne od obce Košická Belá.

## Opis toku
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na juhozápad, sprava priberá krátky prítok, prechodne sa stáča na juh, preteká lokalitou Ždiarik a vytvára oblúk prehnutý na západ, pričom formuje Črmeľskú dolinu. V jej hornej časti tečie juhovýchodným smerom územím Košického lesoparku, zľava priberá Biely potok a v blízkosti chaty Diana sa stáča na juh. Následne priberá ľavostranný Valalský potok i pravostranný Lesný potok a znovu sa stáča na juhovýchod. Ďalej priberá sprava Rakytový potok, preteká rekreačným územím v okolí chaty Alpinka, pričom tečie pozdĺž cesty II. triedy č. 547 ako aj Košickej detskej železnice. V dolnej časti Črmeľskej doliny sa potok stáča smerom na východ, zľava priberá Chmeľník, v blízkosti stanice Košice-Črmeľ sa stáča na juhovýchod a preteká okrajom košickej časti Podhradová, pričom vteká do Košickej kotliny. Neďaleko košickej botanickej záhrady sa stáča na východ, podteká štátnu cestu č. 547 a preteká intravilánom mestskej časti Sever. Na východnom okraji tejto mestskej časti sa vlieva do Hornádu.

## Geomorfologické celky
Vodný tok tvorí hranicu medzi geomorfologickými celkami Čierna hora na východe a Volovské vrchy na západe, pramenná oblasť leží v Čiernej hore, kým dolný tok s ústím v Košickej kotline.
*Čierna hora, geomorfologické podcelky:
**Pokryvy
**Hornádske predhorie
*Volovské vrchy, geomorfologický podcelok:
**Kojšovská hoľa
*Košická kotlina, geomorfologický podcelok:
**Toryská pahorkatina

## Prítoky
*Ľavostranné: Biely potok, prítok z lokality Hliny, prítok z juhozápadného úpätia vrchu Čečatová () ústiaci v blízkosti chaty Diana, Valalský potok, tri krátke prítoky prameniace západne od Kavečian, prítok z juhozápadného svahu Hŕbka (), prítok z južného svahu Hŕbka pretekajúceho lokalitou Verčová, Chmeľník
*Pravostranné: prítok z juhovýchodného svahu Vreteníka (), prítok prameniaci SSV od kóty 645,9 m, Lesný potok, prítok zo SSV svahu vrchu Kuriškova (), Rakytový potok, dva prítoky zo severných svahov Kamenného hrbu (), krátky prítok prameniaci SSV od kóty 427 m

## Ústie
Do Hornádu sa vlieva na území mestskej časti Sever, v blízkosti plážového kúpaliska Ryba, v nadmorskej výške cca  Tesne pred vyústením bol sprava vybudovaný tzv. *Mlynský náhon* (dĺžka takmer 5 km), ktorý sčasti podzemím preteká cez Staré Mesto smerom na juh až na JJV, do Hornádu sa vlieva východne od Železníkov na území mestskej časti Juh.

## Obce
*iba mesto Košice
**jediná mestská časť Sever, jej časti:
***Podhradová
***Mier

## Referencie

## In0 projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v Košiciach
Kategória:Vodné toky v Čiernej hore
Kategória:Vodné toky vo Volovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Košickej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Košice I
Nozematóza

**Nozematóza** je ochorenie včiel zapríčinené jednobunkovým prvokom Nosema apis. Postihnuté včely majú vyduté brušká a hynú (mŕtvolky sú v úli, na letáči, ale hlavne pod letáčom). Choroba sa prejavuje hlavne v zime, kedy majú včely preplnené výkalové vačky z nedobre stráviteľného horského medu (medovicový tmavý med). Choroba sa šíri prostredníctvom výkalov - keď včely nemajú ako vyletieť z úľa a špinia vnútri.

Prevencia a liek proti nozematóze: odporúča sa bylinka hrdobarka obyčajná (*Teucrium chamaedrys*). Čaj sa pridáva do cukrového roztoku pri jesennom kŕmení, alebo sa podrvenou (usušenou) bylinkou posype jeden z plástov medu v úli.

Kategória:Choroby zvierat
Ragnar Frisch

**Ragnar Anton Kittil Frisch** (* 3. marec 1895 Oslo, Nórsko – † 31. január 1973, Oslo) bol nórsky ekonóm a nositeľ Nobelovej ceny za ekonómiu. Svoje vzdelanie dosiahol na Univerzite v Osle. Bol priekopníkom ekonometrie a jedným zo zakladateľov ekonometrickej vedy. V ekonometrii sa používa matematika pri hodnotení empirických ekonomických meraní a slúži k ich teoretickému spracovaniu. Frisch patril medzi ekonómov, ktorí nachádzali nový prístup k makroekonomike, ktorá môže byť ovplyvniteľná rôznymi poruchami. V čase ekonomickej depresie sa zaoberal otázkami ako zvrátiť nepriaznivý ekonomický vývoj. V roku 1969 získal prvú Nobelovu cenu spolu s Jan Tinbergenom. Pracoval na tom, aby  ekonomika bola uznaná ako veda. Založil ekonometrickú vedu a vytvoril pojmy ako sú ekonometria, mikroekonómia a makroekonómia.

## Životopis
Svoju kariéru začal ako kováčsky učeň, aby pokračoval v rodinnej tradícii. Vyrastal v rodine zlatníka. Vyučil sa odboru svojho otca a v roku 1920 získal patent zlatníckeho majstra. Vďaka matkinej podpore vyštudoval univerzitu v Osle. Vybral si ekonomickú vysokú školu, pretože sa mu štúdium tohto odvetvia zdalo najkratšie a najľahšie. V roku 1919 získal titul bakalár ekonómie. O rok neskôr odišiel do zahraničia a v štúdiu pokračoval na školách vo Francúzsku, Nemecku, Taliansku, Veľkej Británii a v USA. V roku 1925 sa vrátil späť do Nórska s kvalifikáciou univerzitného profesora – asistenta ekonómie.

V roku 1931 bol vymenovaný za profesora sociálnej ekonómie a štatistiky a stal sa riaditeľom Ekonomického inštitútu.
Po roku 1936 sa zaujímal o problémy ekonomického plánovania. Často v tejto otázke radil vláde v Nórsku, ale o jeho pomoc žiadali i vlády v zahraničí.
V roku 1969 sa stal prvým laureátom ceny Švédskej ríšskej banky za ekonómiu, konkrétne za vypracovanie a aplikáciu dynamických modelov analýzy ekonomických procesov a za založenie ekonometrie.

V roku 1926 napísal dielo „O probléme čistej ekonómie“, v ktorom sa pomocou matematických a axiomatických základov snažil vysvetliť teóriu výroby. V roku 1929 vydal ďalšie významné dielo „Korelácia a distribúcia v štatistických premenných“, ktoré bolo venované kvantitatívnej analýze. Frisch v ňom poukázal na problémy pri odhaľovaní príčinných väzieb v ekonomike.

R. A. K. Frisch zomrel v januári roku 1973 ako 77-ročný.

Kategória:Osobnosti z Osla
Kategória:Nórski ekonómovia
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Nórski nositelia Nobelovej ceny
Amartya Sen

**Amartya Kumar Sen** (, * 3. november 1933 Santiniketan, India) je indický ekonóm a nositeľ Nobelovej ceny za ekonómiu.

## Kariéra
Svoje vysokoškolské vzdelanie začal na škole St´Gregory. Potom študoval na vysokej škole v Kalkate a na Trinity College v Cambridge, a neskôr učil na oboch týchto univerzitách. Pôsobil tiež na univerzite v Dillí, Londýnskej škole ekonómie a na univerzitách v Oxforde a na Harvarde. 

Senove dokumenty z r. 1960 – 1970 pomohli rozvinúť teóriu sociálnej voľby.

V roku 1981 Sen publikoval knihu *„Bieda a hladomor – Esej o nároku a deprivácii“*. V tejto knihe demonštroval, že hladomor je príčinou nielen nedostatku jedla, ale aj nerovnosti pri deľbe potravín. Senova práca v oblasti rozvoja ekonomiky mala výrazný vplyv pri formulácii Správy ľudského rozvoja, ktorú vydala UNDP.

## Ocenenia
Amartya Sen dostal veľa ocenení (vyše 80) z celého sveta:
* 1998 - Cena Švédskej ríšskej banky za ekonomické vedy na pamiatku Alfreda Nobela
* 1999 - najvyššie občianske ocenenie od indického prezidenta
* 2000 - Leontiefova cena za významný prínos do ekonomickej teórie
* 2002 - ocenenie medzinárodného humanistu
* 2003 - čestné uznanie od Indickej obchodnej komory
* 2010 - uvedený v zozname 50 najvplyvnejších ľudí sveta, ktorý vydal britský časopis New Statesman

## Iné projekty

## Externé odkazy
Amartya Sen na nobelprize.org

Kategória:Indickí ekonómovia
Kategória:Politickí filozofi
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Absolventi Cornell University
Kategória:Absolventi London School of Economics
Kategória:Členovia British Academy
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Časopriestor (album)

***Časopriestor*** je debutový štúdiový album slovenskej skupiny Komajota. V roku 2007 album vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Martin Husovský – spev, klávesové nástroje, sprievodné vokály
* Michal Kráľ – basová gitara
* Stanislav Čorej – bicie nástroje, perkusie

## Hosťujúci hráči
* Martin Migaš – bicie nástroje (6)
* Martin Michelčík – violončelo (9, 12, 14)
* Michal Brandýs – husle (4, 6, 9, 12)
* Tibor Muszka – husle (14)
;Produkcia
* Nahrávka a mixáž: štúdio Perina, Prešov (október 2006 – január 2007)
* Zvuková réžia a produkcia: Vladimír Gnepa, Komajota
* Návrh obalu a fotografie: Jaris

## Referencie

Kategória:Debutové albumy
Kategória:Hudobné albumy z 2007
Kategória:Albumy skupiny Komajota
Bludisko (album)

***Bludisko*** je druhý štúdiový album slovenskej skupiny Komajota. Album v roku 2008 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Martin Husovský – spev, klávesové nástroje, sprievodné vokály
* Michal Kráľ – basová gitara
* Stanislav Čorej – bicie nástroje, perkusie
;Hostia
* Michal Brandys – husle
;Produkcia
* Nahrávka a mixáž: štúdio Perina, Prešov (2008)
* Zvuková réžia a produkcia: Komajota, Vladimír Gnepa 
* Mastering: Vladimír Gnepa, Stanislav Čorej 
* Návrh obalu: Paulína Rypáková (aka Paulina Varregn), Jaris
* Vydavateľstvo: Universal Music

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Komajota
Kategória:Hudobné albumy z 2008
Vankúš

thumb|Vankúše vo výklade obchodu

**Vankúš** (iné názvy: **poduška**, **hlavnica**, **podhlavnica**, **podhlavník**, **podhlavec**; nárečovo: *polštár*, *počtár*, *poštár*, *hlávik*, *podhlavok*) je mäkká podložka na spríjemnenie spánku alebo oddychu v posteli alebo na sedačke, najčastejšie umiestňovaná pod hlavu. Existujú aj dekoratívne vankúše, ktoré neslúžia na pohodlný odpočinok, ale sú umiestňované do interiéru z estetických príčin.

Vankúš sa skladá sa z výplne a návlečky, látky do ktorej je výplň vložená. Vankúše sa obyčajne vkladajú z hygienických alebo estetických príčin do obliečok. Návlečka je ušitá z textílie, kedysi sa na tento účel používalo plátno. Najdôležitejšou charakteristikou vankúša je jeho výplň, ktorá môže byť prírodná alebo umelá, prípadne ich kombinácia. Medzi prírodnou výplňou dominuje perie a páperie. Častou umelou výplňou sú mikrovlákna alebo bavlna. Od používania peria sa v súčasnosti upúšťa, kvôli alergénom a vlhkosti, ktoré môžu mať zlý vplyv na zdravie.

## Dejiny
Vankúše boli spočiatku používané bohatými vrstvami v Ázii, odkiaľ sa zrejme rozšírili ďalej. Ich použitie bolo dokumentované v hrobkách Egyptských faraónov. Náročnosť výroby zložitých farbív a šijacích techník viedol k ceneniu vankúšov ako umeleckých a luxusných predmetov, napr. v starovekej Číne, Perzii a neskôr aj v stredovekej Európe. Chudobnejšie vrstvy plnili svoje vankúše slamou ešte na začiatku novoveku.

## Iné projekty

Kategória:Spánok
Kategória:Bývanie
George Stigler

**George Joseph Stigler** ( * 17. január 1911 Seattle, Washington, USA - † 1. december 1991, Chicago, Illinois) bol americký ekonóm. 

Študoval na University of Washington, ktorú ukončil v roku 1931 s titulom B.A. Nasledujúci rok začal študovať na Northwestern University. V roku 1932 získal titul M.B.A. Doktorandské štúdium ekonómie absolvoval na University of Chicago, kde získal štipendium. Štúdium na tejto univerzite začal v roku 1933 a titul Ph.D. dostal v roku 1938.

Ako učiteľ začal pracovať v roku 1936 na Iowa State College, kde učil do roku 1938. Neskôr pracoval na Columbia Univesity (1947 – 1958) a na University of Chicago (1958 - 1991) Od začiatku 50. rokov do konca 60. rokov 20. storočia sa v rámci svojej vedeckej činnosti zaoberal priemyselnou organizáciou. 

George J. Stigler dostal Nobelovu cenu za ekonómiu v roku 1982. Bol kľúčovým predstaviteľom Chicagskej školy ekonómie ako aj  zakladateľom spoločnosti Mont Pelerin Society (od roku 1976 do roku 1978). V roku 1987 získal Národné vedecké vyznamenanie (National Medal of Science).

## Bibliografia
* (1941). *Production and Distribution Theories: The Formative Period*. New York: Macmillan. Preview.
* (1961). “The Economics of Information,” *Journal of Political Economy*, 69(3), pp. 213-225  (press *+*).
*  (1962a). "Information in the Labor Market." *Journal of Political Economy*, 70(5), Part 2,  p p. 94-105.
* (1962b). *The Intellectual and the Marketplace*. Selected Papers, no. 3. Chicago: University of Chicago Graduate School of Business. Reprinted in Sigler (1986), pp. 79-88.
* (1963). (With Paul Samuelson) "A Dialogue on the Proper Economic Role of the State." Selected Papers, no.7., pp. 3-20.  Chicago: University of Chicago Graduate School of Business.
* (1963). *Capital and Rates of Return in Manufacturing Industries*. National Bureau of Economic Research, Princeton, N.J.: Princeton University Press.
* (1965). *Essays in the History of Economics*. Chicago: University of Chicago Press.
* (1970). (With J.K. Kindahl) *The Behavior of Industrial Prices*. National Bureau of Economic Research, New York: Columbia University Press.
* (1971). "The Theory of Economic Regulation." Bell Journal of Economics and Management Science, no. 3,pp.&nbsp;3–18.
* (1975). *Citizen and the State: Essays on Regulation*.
* (1982).  "The Process and Progress of Economics," Nobel Memorial Lecture, 8 December (with bibliography).
* (1982). *The Economist as Preacher, and Other Essays*. Chicago: University of Chicago Press.
* (1983). * The Organization of Industry*.
* (1985). *Memoirs of an Unregulated Economist*, autobiography.
* (1986). *The Essence of Stigler*, K.R. Leube and T.G. Moore, ed. Scroll or page-arrow to respective essays. ISBN 0-8179-8462-3
* (1987). *The Theory of Price*, Fourth Edition. New York: Macmillan.
* (1988), ed. *Chicago Studies in Political Economy*.

## Externé odkazy
* http://nobelprize.org/nobel_prizes/economics/laureates/1982/stigler-bio.html
* http://www.econlib.org/library/Enc/bios/Stigler.html

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Osobnosti zo Seattlu
Wrocławski Park Technologiczny

**Wrocławski Park Technologiczny** (skr. **WPT**, dosl. *Vroclavský technologický park*) vznikol v roku 1998 ako výsledok dohody, ktorej signatármi boli miestne samosprávy, univerzity, jednotky dolnosliezskej komory, súkromné inštitúcie a banky (BZ WBK). Jednou z iniciatív je WPK Dolnosliezsky inkubátor (DAIP). Základom pre vznik parku boli dva podniky založené v 19. storočí – Linke-Hofmann Werke a Fahrzeug und Motoren Werke („Famo“), ktoré vyrábali lokomotívy a elektrické zariadenia pre priemysel.

Wrocławski Park Technologiczny sa nachádza v najrušnejšej zóne ekonomických aktivít Vroclavu, hlavného mesta Dolnosliezskeho vojvodstva neďaleko nemeckých a českých hraníc. Celková rozloha WPT je 18 000 metrov štvorcových. Nachádza sa tu 96 inštitúcií a spoločností.

## Laboratóriá
* Laboratórium vákuovej techniky
* Laboratórium biotechnologických postupov a prototypov
* Laboratórium výroby a diagnostiky elektronických obvodov a dosiek

## Ciele WPT
* Vytvorenie vhodnej infraštruktúry, aby zabezpečili podnikom vhodné podmienky k tvorbe inovácií,
* pomoc pri vytváraní, rozvoji a podpore podnikania s využitím moderných technológií, najmä pre malé a stredne veľké podniky,
* prenos nových technológií do existujúcich a novo vytvorených podnikov,
* komercializácie výsledkov výskumu,
* výskum a vývoj a implementácia v oblasti biotechnológií a technických vied,
* prilákanie zahraničných investorov,
* zvýšenie investičnej atraktívnosti technického parku a jeho prostredia,
* zvyšovanie kvalifikácie zamestnancov, subjektov v oblasti vyspelých technológií a riadenie pre-inovácie,
* spolupráca s národnými a medzinárodnými preinovačnými centrami.

## Externý odkaz
*Oficiálna stránka , 

Kategória:Vedecké parky v Poľsku
Kategória:Stavby v Dolnosliezskom vojvodstve
Kategória:Vroclav
Užok

**Užok** (, , ) je obec v Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine. Žije tu 772 obyvateľov. Územie obce sa nachádza v Užanskom národnom parku.

## Poloha
Obec leží na rieke Uh, v severnej časti Veľkobereznianskeho rajónu, neďaleko poľskej štátnej hranice. Od Veľkého Berezného je Užok vzdialený približne 45 kilometrov.

## Dejiny
Prvá písomná zmienka o Užoku pochádza z roku 1582, v ktorej sa spomína epidémia, ktorej podľahlo takmer celé obyvateľstvo. Od roku 1894 cez obec vedie dôležitá železnica *[[Užhorod]]-Užok-[[Ľvov]]*. Za Rakúsko-Uhorska bol Užok súčasťou Užskej župy. Podľa štatistiky z roku 1910 v obci žilo 1 045 obyvateľov, z ktorých bolo 823 rusínskej, 130 nemeckej a 62 maďarskej národnosti. 

Po prvej svetovej vojne, počas ktorej sa v Užoku zdržiavala ruská armáda, pripadla obec aj s okolím Česko-Slovensku, čo v roku 1920 potvrdila aj Trianonská mierová zmluva. Od roku 1928, keď bolo v ČSR zriadené krajinské zriadenie, patrila obec do *okresu Veľké Berezné*. 

V marci 1939 Užok pripadol horthyovskému Maďarsku, po druhej svetovej vojne prešiel pod správu Ukrajinskej SSR v rámci Sovietskeho zväzu. Po rozpadnutí Sovietskeho zväzu sa stal súčasťou Ukrajiny.

## Pamätihodnosti
vľavo|náhľad|Drevený kostol svätého Michala Archanjela
Hlavnou pamätihodnosťou dediny je drevený kostol svätého Michala archanjela, ktorý bol dokončený v roku 1745. V roku 2010 bol spolu s ďalšími drevenými kostolmi na Ukrajine a v Poľsku zapísaný do Zoznamu svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Zdroj

* 

Kategória:Dediny vo Veľkobereznianskom rajóne
Christopher Pissarides

**Christopher Antoniou Pissarides** (* 20. február 1948, Nikózia, Cyprus) je cyperský ekonóm.  

V odbore ekonómia  získal v roku 1970 titul B.A. a titul M.A . v roku 1971 na Univerzite v Essexe.  Neskôr sa zapísal na Ekonomickú univerzitu v Londýne, kde v roku 1973 získal pod dohľadom ekonóma Michia Morishima doktorát (PhD.) v odbore ekonómia.

V súčasnosti zastáva Christopher A. Pissarides Norman Sosnow vedúceho katedry ekonómie na Ekonomickej univerzite v Londýne a je riaditeľom výskumného programu pre makroekonómiu v Centre pre hospodársku výkonnosť pri Ekonomickej univerzite v Londýne, kde je už od roku 1976.  Jeho výskumné záujmy sa zameriavajú na rôzne témy z oblasti makroekonómie, najmä práce, ekonomického rastu a hospodárskej politiky. Špecializuje sa tiež na ekonómiu nezamestnanosti, teórie trhu práce, a na politiku trhu práce.

V roku 2010 mu bola udelená Nobelova cena za ekonómiu, spoločne s Petrom A. Diamondom a Daleom Mortensonom, za ich prínos pri výskume v oblasti trhov práce.

## Zdroj
* 

Kategória:Cyperskí ekonómovia
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kazuhide Uekusa

**Kazuhide Uekusa** (, * 18. december 1960 Edogawa, Tokio), je japonský ekonóm, ekonomický analytik, bývalý vedúci ekonóm spoločnosti Nomura Research Institute a predseda Three-Nations Research Institute.

## Kariéra
V roku 1979 nastúpil na univerzitu v Tokiu a vyštudoval ekonómiu. Po jej absolvovaní v marci 1983 nastúpil Uekusa nasledujúci mesiac do Výskumného ústavu Nomura. V júli 1985 získal postavenie vedeckého pracovníka v Ústave fiškálnej a monetárnej politiky na Ministerstve financií. V júni 1991 sa stal odborným asistentom ústavu pre výskum hospodárstva na univerzite v Kjóte, v októbri 1993 čestným členom Hooverovho inštitútu pri Stanfordovej univerzite. 

Senior ekonómom spoločnosti Nomura Research Institute sa stal v apríli 2002. Od apríla 2003 je profesorom na postgraduálnej škole v Waseda University. Potom založil Three-Nations Research Institute, a 1. apríla 2005 sa stal predsedom spoločnosti. V apríli 2006 vrátil k akademickej kariére ako hosťujúci profesor na Univerzite Nagoya.

Kategória:Japonskí ekonómovia
Kategória:Narodenia v 1960
Simon Kuznets

**Simon Smith Kuznets** (* 30. apríl 1901 Pinsk, bývalé Ruské impérium – † 8. júl 1985 Cambridge, Massachusetts, USA) bol ukrajinsko-americký ekonóm, ktorý získal v roku 1971 Nobelovu cenu za ekonómiu „za empiricky podloženú interpretáciu ekonomického rastu, vedúcu k novému a hlbšiemu pochopeniu ekonomických a spoločenských štruktúr a procesov rozvoja".

## Životopis
V roku 1922 sa rozhodol odísť za svojim otcom, ktorý opustil územie Ukrajiny pred 1.svetovou vojnou, do USA. Vysokoškolské štúdium, ktoré začal na univerzite v Charkove, tak dokončil v roku 1926 na Columbijskej univerzite, kde získal titul Ph.D. Po ukončení štúdia strávil rok a pol ako člen vedeckej spoločnosti. V rokoch 1927-1960 pôsobil ako zamestnanec Národného úradu pre ekonomický výskum, kde pracoval na národnom dôchodku a tvorbe kapitálu v USA. Jeho ostatné, prevažne výskumne orientované aktivity boli: námestník Úradu pre plánovanie a štatistiku, riaditeľ výskumu, vedúci Falk projektu pre ekonomický výskum v Izraeli.

Vo svojej vedeckej práci sa v období 1946-1968 zameral predovšetkým na porovnávaciu kvantitatívnu analýzu hospodárskeho rastu krajín. Ako profesor ekonómie a štatistiky vyučoval na Univerzite v Pensylvánii, ako profesor politickej ekonómie na Univerzite Johna Hopkinsa. Vyučoval ekonómiu na Harvarde. V roku 1971 získal Nobelovu cenu za ekonómiu.

Bol ženatý s Edith (Handler), s ktorou mal syna Paula Kuznetsa a dcéru Judith.

## Externé odkazy
* Simon Kuznets na nobelprize.org

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Ekonómovia židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kolobeh (album)

***Kolobeh*** je tretí štúdiový album slovenskej skupiny Komajota. Album v roku 2010 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Martin Husovský – spev, klávesové nástroje, gitara, didgeridoo
* Michal Kráľ – basová gitara, sprievodné vokály
* Stanislav Čorej – bicie nástroje, perkusie, sprievodné vokály
;Neoficiálny člen:
* Daniel Špiner – klávesové nástroje, sprievodné vokály, ťahacia harmonika, zvonkohra
;Hostia
* Martin Michelčík – violončelo (10, 12)
* Michal Brandys – husle (3, 6, 9, 11)
* Adrián Harvan – saxofón (2)
* Ľubomír Petruška – gitara (4)
* Veronika Husovská – sprievodné vokály (11)
* Milan Strenk – fúkacia harmonika (4)
* Martin Migaš – programovanie
;Produkcia
* Nahrávka: štúdio Perina, Prešov, štúdio Komajota, Prešov
* Produkcia: Martin Migaš, Komajota 
* Tracking, mixáž a mastering: Martin Migaš, Stanislav Čorej 
* Návrh obalu a fotografie: Jaroslav Vaľko, Paulína Rypáková, Iveta Migašová

## Referencie

Kategória:Albumy skupiny Komajota
Kategória:Hudobné albumy z 2010
Instituto Pedro Nunes

**Instituto Pedro Nunes (IPN)** je nezisková súkromná organizácia pre inovácie a transfer technológií a vedecké centrum so sídlom v Coimbra v Portugalsku. Je pomenovaná po portugalskom matematikovi a profesorovi zo 16. storočia Pedrovi Nunesovi, ktorý žil v meste Coimbra a pracoval pre miestnu univerzitu.

## Oblasti pôsobenia
Instituto Pedro Nunes je autonómne vedecké centrum pre transfer technológií medzi miestnou univerzitou Universidade de Coimbra a podnikateľským sektorom. Venuje sa výskumu a technickému rozvoju v spolupráci s podnikmi, odbornému vzdelávaniu, propagácii a podpore. Má vlastnú technologickú infraštruktúru a šesť laboratórií. Ďalej sa venuje predovšetkým multidisciplinárnym projektom, ktoré sú realizované v rámci úzkej spolupráce. Tieto projekty sú rôzne partnerstvá, združenia alebo riešenia spoločných služieb pre zákazníkov, ktorí potrebujú moderné inovatívne technologické riešenia.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka , 

## Zdroj

Kategória:Vedecké parky v Portugalsku
William Vickrey

**William Vickrey** (* 21. jún 1914 Victoria, Britská Kolumbia, Kanada † 11. október 1996 Harrison, New York, USA) bol americký ekonóm kanadského pôvodu, a nositeľ Nobelovej ceny za ekonómiu.

## Životopis
Narodil sa v Britskej Kolumbii. Základnú a strednú školu navštevoval v Európe a v Spojených štátoch, štúdium ukončil s maturitou v Phillips Andover Academy v roku 1931. Po získaní B.S. v matematike v Yale University v roku 1935 pokračoval ďalej a ukončil doktorské štúdium v roku 1948. Potom pracoval pre Národnú radu pre plánovanie zdrojov vo Washingtone. Kolumbijská univerzita mu udelila PhD. titul v ekonómii v roku 1948. 

V roku 1946 začal jeho učiteľskú dráhu na Kolumbijskej univerzite ako odborný asistent v ekonómii. V roku 1958 sa stal profesorom a bol menovaný ako McVickar profesor politickej ekonómie v roku 1971. Bol predseda katedry ekonómie 19641967. 
Bol členom misie z roku 1950 Shoup, ktorá vyvinula komplexný program na úpravu daňového systému Japonska. Prednášal a slúžil ako poradca v Spojených štátoch amerických a v Organizácii spojených národov.

Bol zvolený do Národnej akadémie vied a v roku 1992 slúžil ako prezident americkej ekonomickej asociácie. Bol členom ekonometrickej spoločnosti a získal čestný titul z University of Chicago v roku 1979. Bol členom mnohých odborných a občianskych organizácií a aktívny zástanca organizácií, ktoré presadzovali svetový mier. 

Veľa z jeho prác je zozbieraných v „Verejná ekonomika“ Cambridge University Press, ktorá tiež obsahuje kompletnú bibliografiu, zoznam ôsmich kníh, 139 článkov, 27 recenzií a 61 nepublikovaných článkov a poznámok.

Vickrey si zobral v roku 1951 za manželku Cecile Thompson. Spolu žili v Hastings-on-Hudson v New Yorku. Zomrel v októbri 1996 na zlyhanie srdca. Tri dni po jeho smrti získal Nobelovu cenu za ekonómiu. 

## Zdroj

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Kanadskí ekonómovia
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Kanadskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Absolventi Kolumbijskej univerzity
Kategória:Absolventi Yale University
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Kategória:Osobnosti z Victorie (Britská Kolumbia)
Ronald Coase

**Ronald Harry Coase** (* 29. december 1910, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 2. september 2013, Chicago, Illinois, USA) bol britský ekonóm, emeritný profesor University of Chicago a držiteľ Nobelovej ceny. Zaslúžil sa o objav a objasnenie významu transakčných nákladov a vlastníckych práv pre inštitucionálnu štruktúru a fungovanie hospodárstva.

## Životopis
Narodil sa vo Willesdene, predmestí Londýna. Jeho otec bol telegrafista na pošte a matka tiež pracovala na pošte až do svadby. Ako dieťa trpel slabosťou v nohách, kvôli čomu musel nosiť špeciálnu ortopedickú pomôcku a navštevovať špeciálnu školu. 

Absolvoval London School of Economics (1932) a následne získal doktorát v roku 1951. Do USA emigroval ešte v tom istom roku a začal pôsobiť na univerzite v Buffalo. V roku 1958 prešiel na University of Virginia. Nakoniec sa usadil v Chicagu (1964), kde popri práci na univerzite bol aj redaktorom známeho časopisu *Journal of Law and Economics*. V roku 1991 dostal Nobelovu cenu.

## Prínos
Známym sa stal najmä článkom *Povaha firmy* (1937), ktorý predstavuje koncepty transakčných cien na vysvetlenie podstaty a obmedzení firiem a "Problém sociálnych cien" (1960), v ktorom prehlasuje, že správne stanovené majetkové práva môžu vyriešiť problémy externalít. Coase je tiež často označovaný ako "otec" reformy v politike prideľovania elektromagnetického spektra. Toto označenie je založené na jeho článku s názvom "Federálne komunikačné komisie" (1959), kde kritizuje licencovanie spektra, čo označuje vlastnícke práva ako účinnejšiu metódu prideľovania spektra užívateľom. Navyše, Coaseove transakčné ceny sú príjazdovou cestou k priamemu vplyvu v moderných organizovaných ekonomikách, ktoré boli oprášené Oliverom E. Williamsonom.
Približujúc sa ku svojim 100-tým narodeninám pracoval na knihe, ktorá poukazuje na rast ekonomík v Číne a Vietname.

Je autorom známeho výroku *"Pokiaľ údaje dostatočne dlho mučíte, priznajú sa."*

## Referencie

## Externé odkazy
* Coase na Nobel Prize
* Ronald H. Coase - ekonom, který se „vloupal" do práva 
* Kovanda, Lukáš: Všechno závisí na štěstí, říká legendární vědec Ronald Coase (rozhovor z roku 2010) 
* of Economics and Liberty
* Ronald Coase Institute

Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Britskí ekonómovia
Kategória:Absolventi London School of Economics
Kategória:Absolventi University of Virginia
Kategória:Storoční ľudia
Kategória:Osobnosti z Londýna
Avepark

**Avepark - Park vedy a techniky** (port. *Avepark - Parque de Ciência e Tecnologia*, SA) je vedecký park, ktorý sa nachádza v blízkosti dediny Caldas das Taipas, vo farnosti Boat v Guimarães v Portugalsku, cca 8 km od centra mesta.

## História
Správcovská spoločnosť Avepark - Park vedy a techniky, SA bola založená v máji 2004 z iniciatívy Asociácie C&T Port (PortusPark). Budova jeho centrálneho jadra začala plne fungovať v máji 2007. Avepark sa zaoberá výskumom a komerčným využitím biotechnológií, leteckým, energetickým, farmaceutickým a chemickým priemyslom, nanotechnológiami a automatizáciou.

### Partneri
* Radnica mesta Guimarães - 51% 
* Asociácia C&T Park Port - 15%
* Univerzita Minho - 15%
* Minho priemyselné združenia - 15%
* Obchodná asociácia Guimarães - 4%

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka Avepark-u , 

Kategória:Vedecké parky v Portugalsku
Kategória:Portugalsko
Vědeckotechnický park Univerzity Palackého v Olomouci

**Vědeckotechnický park Univerzity Palackého** je vedeckotechnický park v Olomouci v Česku. Bol založený v roku 2000 pod názvom  *Centrum pre inováciu a transfer technológií UP*. Jeho účelom je využiť výskumný potenciál univerzity vo firmách, a zaistiť prenos technológií medzi univerzitou a komerčnou sférou.

## Charakteristika
Podnikateľský inkubátor pomáha začínajúcim firmám. Vznikol s podporou štrukturálnych fondov Európskej únie, Krajského úradu Olomouckého kraja a štatutárneho mesta Olomouc, prevádzku parku spolufinancuje Univerzita Palackého.

Prvé priestory parku boli vytvorené samotnou univerzitou za finančnej pomoci vlády Českej republiky prostredníctvom grantovej podpory Ministerstva priemyslu a obchodu ČR a Ministerstva pre miestny rozvoj ČR, a prostriedkov pilotného projektu programu PHARE. Park bol následne rozšírený o Podnikateľský inkubátor. Tento projekt bol financovaný z prostriedkov Phare za finančnej účasti mesta Olomouc a Univerzity Palackého. Dokončenie vnútorných priestorov a prevádzka bola financovaná z prostriedkov Operačného programu Priemysel a inovácie a spolufinancovaný Krajským úradom Olomouckého kraja a Univerzitou Palackého v Olomouci.
 
## Externé odkazy
Oficiálna stránka , 

Kategória:Vedecké parky v Česku
Kategória:Univerzita Palackého v Olomouci
Etna Valley

**Etna Valley** je technologický park, ktorý sa nachádza pri meste Catania. Prezýva sa *Európskym [[Silicon Valley]]*.

## Poloha
Etna Valley sa rozprestiera pri meste Catania na východnom pobreží Sicílie v Taliansku.

## História
Vznik priemyselného parku sa datuje od konca 90-tich rokov, keď sa tu usadili niektoré veľké nadnárodné spoločnosti v oblasti elektroniky a polovodičov. Základ parku sa datuje do roku 1997, kedy sa starosta Catanie Enzo Bianco rozhodol podporiť iniciatívu taliansko-francúzskej nadnárodnej spoločnosti ST Microelectronics, vyrábajúcej moderné mikroprocesory. V spolupráci s Univerzity of Catania a CNR sa rozhodli uskutočniť výskum s použitím mladých absolventov univerzity. Okolo týchto spoločností neskôr vyrástlo viac ako tisíc malých firiem, ktoré vyrábajú polotovary. Park zamestnáva okolo 5 000 mladých ľudí spomedzi absolventov a vysokoškolákov.

V roku 2000 postihla Etna Valley globálna ekonomická kríza, čo malo za následok zníženie výkonnosti a počtu zamestnancov.

## Súčasnosť
V poslednom období (2013) prejavili záujem investovať v parku aj firmy z odvetví biotechnológie, napr. švajčiarska firma Berna Biotech. Investori v Catanii sa spoliehajú na silnú spoluprácu medzi priemyslom, akademickou obcou a vládou. Univerzita v Catanii v posledných rokoch začala s výskumným programom na podporu priemyslu s ohľadom na nové požiadavky trhu. Mladí ľudia v tejto súvislosti majú možnosť robiť výskum u spoločností a nadnárodných agentúr, ako je CNR a ENEA. Viaceré prosperujúce firmy sa rozhodli pokračovať v investíciách do svojho podnikania. Napr. farmaceutická spoločnosť Wyeth Lederle, či firma Yomo, ktorá chce vytvoriť zariadenie pre lyofilizáciu potravinárskych výrobkov.

## Podniky
Historický základ Etna Valley tvoria spoločnosti Cities On Line, Free commerce a Telecor. Spoločnosť Cities On Line je priekopníkom elektronického obchodu v Taliansku. Spoločnosť Telecor v zavedení prvého talianskeho televízneho vysielania a internetových služieb. 

K ďalším významným podnikom pôsobiacich v parku patria:
* SeaSoft S.p.A.
* Alcatel
* IBM
* Nokia
* Nortel
* Omnitel
* a iné

## Osobnosti
* Pasquale Pistorio – čestný predseda ST Microelectronics
* Napoleon  Ferrara – molekulárny biológ

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

Kategória:Vedecké parky v Taliansku
Kategória:Sicília
BioCity Nottingham

náhľad|Budovy BioCity
**BioCity Nottingham** je vedecký park v Nottinghame v regióne East Midlands v Anglicku. BioCity Nottingham je jedným z najväčších európskych biotechnologických inkubátorov. V súčasnosti (2013) je domovom pre takmer 70 firiem a viac ako 525 zamestnancov.

## História
Vedecký park BioCity vznikol vďaka spoločnosti BASF, ktorá v roku 2002 darovala kancelárske priestory, laboratória a vybavenie univerzite Nottingham Trent University. Park BioCity bol založený v septembri 2003 v spolupráci University of Nottingham, Nottingham Trent University (NTU) a rozvojovej agentúry East Midlands (East Midlands Development Agency, ktorá sa nachádza v blízkosti BioCity).

V marci 2004 bola dokončená prvá fáza, ktorá poskytla 3 345 m² priestorov, nasledovala druhá fáza s 2 230 m² v marci 2006. Rozvojová agentúra East Midlands ukončila financovanie v októbri 2008 po dokončení tretej fázy s 4 181 m².

## Externé odkazy
Oficiálna stránka BioCity  

## Zdroj

Kategória:Vedecké parky v Spojenom kráľovstve
University of Warwick Science Park

**University of Warwick Science Park** (UWSP) je vedecký park nachádzajúci sa blízko univerzity University of Warwick v meste Warwick v Spojenom kráľovstve.

## Charakteristika
Bol založený v roku 1984 ako spoločný podnik Univerzity of Warwick, mestskej rady vo Warwickshire a rady West Midlands Enterprise. V súčasnosti (2013) v ňom pôsobí ca 130 technologických spoločností, ktoré zamestnávajú 1860 ľudí.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Vedecké parky v Spojenom kráľovstve
Franco Modigliani

**Franco Modigliani** (* 18. jún 1918, Rím, Taliansko – † 25. september 2003, Cambridge, Massachusetts, USA), bol americký ekonóm talianskeho pôvodu.

Narodil sa ako syn detského lekára Enrica Modiglianiho a dobrovoľnej sociálnej pracovníčky Oľgy Flaschelovej. V roku 1985 získal Nobelovu cenu za dve teórie:
* Analýza správania domácností
Začiatkom roku 1950 Modigliani sa snažil zlepšiť Keynesovu spotrebnú funkciu. Týkala sa výdavkov na spotrebu z príjmov; tu predstavil svoj model spotreby - hypotézu životného cyklu. Základnou myšlienkou je zdravý rozum, ktorý nie je o nič menej výkonný. Väčšina ľudí vyhlasovala, že chcú dosiahnuť relatívne stabilnú úroveň spotreby. Ak ich príjem je nízky v tomto roku, ale budúci rok očakávajú vyššiu úroveň, nechcú žiť ako chudáci v tomto roku. Modigliani argumentoval, že ľudia utrácajú viac ako je výška ich príjmu. Mladí ľudia si môžu požičať (pretože to budú splácať v nasledovných rokoch), ale starí ľudia požičané nemusia splatiť, pretože už majú vysoký vek (môžu stratiť prácu alebo zomrieť).
* Modigliani-Millerovská teória firemných financií
V tejto teórii spolu s Mertonom Millerom ukázal, že za určitých predpokladov je hodnota firmy nezávislá od pomeru dlhu k vlastnému kapitálu.

## Externé odkazy
* Autobiografia na Nobelprize.org

Kategória:Ekonómovia USA
Kategória:Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Kategória:Osobnosti USA talianskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Ríma
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu za zásluhy Talianskej republiky
Totem

[thumb|Totem Indiánov kmeňa [Haida, Thunderbird Park, Victoria, Britská Kolumbia, Kanada]]
**Totem** je pôvodom indiánske algonkinské slovo, ktoré znamená príbuzenstvo, dávneho predka, ochranného ducha a tiež jeho viditeľné symbolické zobrazenie – *totemový kôl*. V dnešnej dobe sa vyskytuje u Indiánov v Severnej Amerike a u domorodých kmeňov v Austrálii a v Afrike, je však takmer isté, že bol bežným javom aj v iných oblastiach sveta vrátane Európy. Totemy sú aj v Zimbabwe a podobné stĺpy *tu-teng* sú aj v strednej Číne v čínskej provincii S’-čchuan.

Totem je symbolom jednoty a totožnosti kmeňovej skupiny. Najčastejšie to býva živočích alebo rastlina, no sú opísané aj totemy „hmly“ či „skaly“. Pre lov totemového zvieraťa platia u niektorých kmeňov rôzne obmedzenia, často sa totemový živočích pokladá za spoločného prapredka skupiny. Totemová skupina je niekde zároveň skupinou exogamnou: svadby medzi príslušníkmi toho istého totemu sú prísne zakázané.

V spoločnostiach, ktoré totemy používajú, sa často vyskytujú aj šamani.

## Galéria

Obrázok:Kwakwaka'wakw big house.jpg|„Veľký dom“ indiánov kmeňa Kwakwaka'wakw (Kwakiutl) s totemovým kolom, Britská Kolumbia, Kanada
Obrázok:Ketchican totem pole 1.jpg|Žeriav, orol a medveď. Totemový kôl v meste Ketchikan, Aljaška.
Obrázok:Wrangell totem poles.JPG|Totemové koly, Wrangell, Aljaška
Obrázok:Eagle on a totem pole.jpg|Totemový kôl, Sitka, Aljaška


## Pozri aj
* Etnografia
* Šamanizmus
* Totemizmus

## Iné projekty

Kategória:Antropológia
Kategória:Etnografia
Huculská republika

**Huculská republika** () bol štátny útvar, ktorý sa rozprestieral na území dnešnej Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine. Existoval len krátko v prvej polovici roka 1919 a nebol uznaný žiadnym iným štátom. Hlavné mesto bolo zriadené v Jasini.

## História
Štátny útvar bol vyhlásený na bývalom uhorskom území obývanom Rusínmi. Začiatkom roka 1919 ešte neboli definitívne určené hranice budúcich nástupníckych štátov po Rakúsko-Uhorsku a išlo v poradí už o druhý pokus vytvoriť samostatný štát na tomto území. Prvý pokus o vytvorenie Západoukrajinskej ľudovej republiky z roku 1918 zlyhal. Za predsedu vlády Huculskej republiky bol zvolený generál Štefan Kločurak, ktorý taktiež velil ozbrojenej zložke, v ktorej bolo organizovaných asi tisíc vojakov. 

Proti vytvoreniu tohto útvaru bola časť rusínskej inteligencie, ktorá sa snažila o zachovanie integrity Uhorska, respektíve pripojenie Podkarpatskej Rusi ku Ukrajinskej SSR. Zo Sovietskeho zväzu však plynula obava z boľševizmu, pretože a bývalá Západoukrajinská ľudová republika bola po obsadení Červenou armádou transformovaná do Ukrajinskej SSR a pripojená k ZSSR. Maďarsky orientovaní Rusíni navyše stratili oporu v Maďarsku po komunistickom prevrate a vytvorení Maďarskej republiky rád.

Huculská republika zanikla po obsadení rumunskou armádou v júni 1919 a na základe Saintgermainskej zmluvy bolo jej územie pripojené k Česko-Slovensku. Južná hranica bola stanovená až Trianonskou mierovou zmluvou z roku 1920 a ďalšími bilaterálnymi dohodami medzi ČSR a Rumunskom o odstúpení mesta Marmarošská Sihoť (dnes *Sighetu Marmaţiei*) Rumunsku.

## Pozri aj
* Huculi
* Podkarpatská Rus

## Zdroj

Kategória:Zakarpatská oblasť
Kategória:Zaniknuté štáty
Kategória:Zaniknuté štáty Európy
Kategória:Dejiny Ukrajiny
Kategória:Zaniknuté republiky
Mižhiria

**Mižhiria** (, Волове Поле – *Volove Pole*; ; ), v minulosti **Volové**, je sídlo mestského typu ležiace v Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine. V roku 2022 tu podľa odhadov žilo 9 432 obyvateľov.

## Polohopis
Mižhiria leží v horskom údolí pri sútoku riečky Volovce s Rikou. Do júla 2020 bolo správnym centrom bývalého Mižhirského rajónu, ktorý bol potom začlenený do Chustského rajónu.

## Dejiny
Prvá písomná zmienka o Mižhirii pochádza z roku 1415. V minulosti patrila Rakúsko-Uhorsku, od jeho rozpadu v roku 1918 až do roku 1938 bola súčasťou Česko-Slovenska pod názvom *Volové*, ako najmenšie okresné mesto vtedajšej Podkarpatskej Rusi. V roku 1945 bolo Volové i s celou Podkarpatskou Rusou pripojené k Ukrajinskej SSR.

V roku 1953 bolo k mestu pripojených niekoľko okolitých dedín a podľa jednej z nich bol názov celku zmenený na Mežgorje/Mižhirju, tiež z dôvodu lepšieho odlíšenia od neďalekého mestečka Volovec.

## Galéria

Súbor:Гірські ліси і полонини. Закарпаття.jpg|Ukrajinské Karpaty v okolí
Súbor:Synagogue in Mizhhiria (Volove, Okormezo).jpg|Synagóga
Súbor:Дерев'яна церква в Міжгір'я-Поточина.jpg|Drevený kostol


## Externé odkazy
*Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Obce v Mižhirskom rajóne
Kategória:Mestá na Ukrajine
Parque Tecnológico de Andalucía

náhľad|Budovy v PTA

**Parque Tecnológico de Andalucía** je vedecký park, ktorý bol oficiálne otvorený 9. decembra 1992 s cieľom vytvoriť v meste obchodný komplex. V čase otvorenia zastrešoval 8 spoločností so 130 zamestnancami. Je centrálou Asociácie vedeckých parkov v Španielsku, ale aj ústredím Medzinárodnej asociácie vedeckých parkov.

## Poloha
Parque Tecnológico de Andalucía sa rozprestiera na ploche 168 hektárov a nachádza sa v historickom regióne Andalúzie. Leží 13 kilometrov od centra mesta Malaga v Španielsku a 6 km od medzinárodného letiska Malaga-Costa del Sol.

## Spoločnosti
* *Hughes Microelectronics*
* *CETECOM*
* *Centro Europeo de Empresas e Innovación*
* *BicEuronova* 

## História
* 1985 - bola vykonaná analýza na zistenie vhodného miesta pre stavbu vedeckého parku.
* 1988 - bola podpísaná dohoda medzi Junta de Andalucía a Radou mesta Malaga o výstavbe vedeckého parku Parque Tecnológico de Andalucía. 
* 1992 (december) - bol vedecký park Parque Tecnológico de Andalucía oficiálne otvorený.
* 1995 (september) - bola podpísaná dohoda s Medzinárodnou asociáciou vedeckých parkov (IASP) o založení svetovej centrály IASP v Parque Tecnológico de Andalucía.
* 1998 - centrála Asociácie vedeckých parkov v Španielsku bola presunutá do Parque Tecnológico de Andalucía.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Parque Tecnológico de Andalucía - Oficiálna stránka  , , 

Kategória:Vedecké parky v Španielsku
Kategória:Andalúzia
Karl Heun

**Karl Heun** (* 3. apríl 1859, Wiesbaden, Nemecko - † 10. január 1929, Karlsruhe) bol nemecký matematik. Je známy predovšetkým vďaka tzv. Heunovým funkciám a vďaka Heunovej metóde numerického riešenia obyčajných diferenciálnych rovníc.

Kategória:Nemeckí matematici
Kategória:Osobnosti z Wiesbadenu
Rotácia (geometria)

**Rotácia** alebo **otočenie** je:
* v    **rovine** zhodné zobrazenie, ktoré má práve jeden samodružný bod (**stred rotácie**)
* v **priestore** zhodné zobrazenie, ktoré má priamku samodružných bodov (**os rotácie**)

Rotácia vo dvojrozmernej Euklidovskej rovine okolo začiatku súradnicovej sústavy o uhol \alpha je daná vzťahmi
:y^\prime = x \sin \alpha + y \cos \alpha
:x^\prime = x \cos \alpha - y \sin \alpha.
Čiarkované súradnice x', y' sú súradnice otočeného bodu, ktorý mal pred otočením súradnice x, y.
Podobne rotácia v trojrozmernom Euklidovskom priestore o uhol \alpha okolo osi z je daná vzťahom
:y^\prime = x \sin \alpha + y \cos \alpha
:x^\prime = x \cos \alpha - y \sin \alpha
:z^\prime = z

Rotácia okolo bodu, ktorý nemusí byť začiatok súradnicovej sústavy je potom:
:y^\prime = [(x - s_x) \sin \alpha + (y - s_y) \cos \alpha ] + s_y
:x^\prime = [(x - s_x) \cos \alpha - (y - s_y) \sin \alpha ] + s_x

s_x a s_y sú súradnice stredu otáčania

Kategória:Geometria
Zošit

**Zošit** môže byť:
* zväzok zošitých listov papiera, pozri zošit (zápisník)
* tlačená publikácia menšieho rozsahu
Zošit (zápisník)

thumb|Zošit s poznámkami.

**Zošit** alebo **písanka** je zväzok zošitých listov papiera spevnených obálkou, najčastejšie používaný v škole alebo súkromí na ručné zapisovanie poznámok a úloh.

Stránky zošitu sa môžu líšiť formátom ako aj predtlačenou predlohou, napríklad linajkami alebo štvorcovou sieťou, ktorá má pomáhať pri zapisovaní textu alebo kreslení. Existujú aj zošity s čistým papierom, určené napr. na rysovanie v geometrii. Najpoužívanejší formát zošitov je A5 a A4. Obálka zošitov používaných v škole je zvyčajne z papiera pevnejšieho ako vnútorné strany.

## Iné projekty

Kategória:Písanie
Kategória:Papiernictvo
Kategória:Papier
Malé Berezné

**Malé Berezné** alebo **Malý Berezný** (, , , , ) je obec na Ukrajine v západnej časti Zakarpatskej oblasti vo Veľkobereznianskom rajóne neďaleko slovenských hraníc. Leží na rieke Uh asi 3 kilometre južne od Veľkého Berezného. Žije tu 1597 obyvateľov.

## História
Prvá písomná zmienka o Malom Bereznom pochádza z roku 1427. Od roku 1894 tadiaľ vedie železnica Užhorod–Užok-Ľvov. V rokoch 1919 až 1939 bola obec súčasťou Česko-Slovenska, so Slovenskom ho v súčasnosti spája neďaleký cestný hraničný priechod Malé Berezné-Ubľa.

Kategória:Veľkoberezniansky rajón