open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elektrický rušeň 381

**Elektrický rušeň 381** (továrenské označenie **Škoda 109E2**) je trojsystémový elektrický rušeň, vyrábaný podnikom Škoda Plzeň pre Železničnú spoločnosť Slovensko.

Je upraveným variantom rušňa radu 380, ktorý vyvinula Škoda pre České dráhy a patria k najrýchlejším a najvýkonnejším rušňom na slovenských tratiach. Oproti radu 380 majú tieto stroje zníženú maximálnu rýchlosť na 160 km/h a zabezpečovací systém ETCS L1. ZSSK si objednala dva kusy za 8 499 900 EUR. Nové rušne sú prevádzkované v prímestských súpravách s netrakčnými jednotkami radu 951 na tratiach Kúty – Bratislava – Nové Zámky a Bratislava – Leopoldov.

Prvý vyrobený kus s označením 381.001 bol 3. decembra 2011 dopravený do Bratislavy, aby o tri dni mohla začať skúšobná prevádzka.

## Technické problémy
Od jesene 2015 boli oba rušne odstavené pre závažné poruchy v bratislavskom depe. Oprave sa podrobili v dielňach v Šumperku, kam boli odvezené začiatkom apríla 2016. Lokomotíva 381.002 sa po podrobení TBS vrátila do Bratislavy začiatkom júna 2016 a 11. júna sa vrátila do premávky na osobných vlakoch. Z dlhodobého hľadiska sú rušne 381 pomerne poruchové, čo komplikuje prevádzku pri ich nasadení. Niektoré indície naznačujú, že zvýšená poruchovosť môže byť dôsledkom nedostatočnej údržby.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Lokomotíva 109 E (ZSSK) 

## Zdroj

381
381
Archie Cochrane

**Archibald Leman Cochrane** (* 12. január 1909, Galashiels, Škótsko, Spojené kráľovstvo – † 18. jún 1988, Dorset) bol škótsky lekár-epidemiológ a priekopník medicíny založenej na dôkazoch (evidence-based medicine).

V rokoch 1932 až 1935 sa liečil u psychoanalytika Theodora Reika (Berlín, Viedeň a Den Haag). Medicínu začal študovať v roku 1934 na *University College Hospital* v Londýne. Štúdium prerušil v rokoch 1936 a 1937 kedy bojoval ako člen Interbrigád v Španielskej občianskej vojne. Štúdium ukončil 14. marca 1938. Počas druhej svetovej vojny slúžil od roku 1939 v *Royal Army Medical Corps*. V roku 1941 padol na Kréte do nemeckého zajatia a bol internovaný v Grécku a neskôr v Nemecku.

Po skončení vojny urobil štúdiu o pneumokonióze na waleských baníkoch a v rokoch 1947 – 1948 v USA o epidemiológii tuberkulózy.

Od uverejnenia svojej netradičnej knihy *Effectiveness and Efficiency - Random Reflections on Health Services* v roku 1972 je považovaný za otca medicíny založenej na dôkazoch.

## Referencie

## Externé odkazy
*Interview 
*Biografia 

## Zdroj

Kategória:Škótski lekári
Kategória:Interbrigadisti
Prix Duménil

**Prix Duménil** je francúzska literárna cena, ktorú založil francúzsky podnikateľ Alain Duménil v roku 2007. Je dotovaná čiastkou 60 000 €.

## Laureáti
* 2007 – Emmanuel Carrère, *Un roman russe* (P.O.L)
* 2008 – Jérôme Garcin, *Son excellence, monsieur mon ami* (Éditions Gallimard)
* 2009 – Charles Dantzig, *'[[Encyclopédie capricieuse du tout et du rien]]* (Éditions Grasset & Fasquelle)
* 2010 – Franz-Olivier Giesbert, *[[Un très grand amour]]* (Éditions Gallimard)
* 2011 – Patrick Besson, *Come Baby* (Éditions Mille et une nuits)
* 2012 – Anne Wiazemsky, *Une année studieuse* (Gallimard) a Philippe Sollers, *L'éclaircie* (Gallimard)
* 2013 – Sempé, *Saint-Tropez* (Denoël) a Thadée Klossowski de Rola, *Vie rêvée* (Éditions Grasset & Fasquelle)
* 2014 – Pascal Bruckner, *Un bon fils* (Grasset)

## Referencie

## Externé odkazy
* Prix littéraires 

## Zdroj
* 

Duménil, prix
Prix Erckmann-Chatrian

**Prix Erckmann-Chatrian** je lotrinska literárna cena, ktorá sa udeľuje od roku 1925. Oceňuje knihy napísané v Lotrinsku alebo o Lotrinsku. Je pomenovaná po literárnej dvojici Erckmann-Chatrian.

## Laureáti
* 1925 – Eugène Mathis, *Les Héros : gens de Fraize*, L. Fleurent éd.
* 1926 – Léopold Bouchot, *Manuel d'histoire de Lorraine*
* 1927 – Henry Thierry, *Anthologie lorraine*
* 1928 – Robert Parisot, *Histoire de Lorraine* 
* 1929 – Gabriel Gobron, *Contes du Rupt-de-Mad*
* 1930 – Fernand Rousselot, *À l'ombre du mirabellier*
* 1957 – Jean L'Hôte, *La Communale*
* 1978 – Anne-Marie Blanc, *Marie Romaine*
* 1982 – Jules Dauendorffer, *J'étais un Malgré-Nous*
* 1984 – Gilles Laporte, *Le Moulin du Roué*
* 1989 – Anne Perry-Bouquet, *Les landaus de la Mère Aza*
* 1990 – Thierry Lentz, *Roederer*
* 1998 – Gaston-Paul Effa, *Mâ* (Grasset)
* 1999 – Philippe Claudel, *Meuse l'oubli* (Balland)
* 2000 – Joël Égloff, *Les Ensoleillés* (Le Rocher)
* 2001 – Jocelyne François, *Portrait d'un homme au crépuscule* (Mercure de France)
* 2002 – Hubert Mingarelli, *La Beauté des loutres*(Seuil)
* 2003 – Pierre Pelot, *C'est ainsi que les hommes vivent* (Denoël)
* 2004 – Gérard Oberlé *Retour à Zornhoff* (Grasset)
* 2005 – Jeanne Cressanges, *Le Soleil des pierres* (Le Cherche-Midi)
* 2006 – Georges-Paul Cuny, *Anna* (L'Âge d'Homme)
* 2007 – Michel Bernard, *La Tranchée de Calonne* (La Table Ronde)
* 2008 – Gérald Tenenbaum, *L'Ordre des jours* (Héloïse d'Ormesson)
* 2009 – Pierre Hanot, *Les Clous du fakir* (Fayard Noir)
* 2010 – Élise Fontenaille, *Les Disparues de Vancouver* (Grasset)
* 2011 – Yves Simon, *La Compagnie des femmes* (Stock)
* 2012 – Tierno Monénembo, *[[Le Terroriste noir]]*
* 2013 – Maria Pourchet, *Rome en un jour*
* 2014 – Nicolas Mathieu, *Aux animaux la guerre* (Actes Sud)
* 2015 – Hélène Gestern, *Portrait d'après blessure* (Arléa)
* 2016 – Michel Louyot, *Un chouan lorrain* (Editions du Paraiges)
* 2017 – Edith Masson, *Des carpes et des muets* 
* 2018 – Fabienne Jacob, *Un homme aborde une femme*
* 2019 – Isabelle Flaten, *Adelphe* (Éditions Attila)
* 2020 – Richard Rognet, za celoživotné dielo

## Referencie

## Externé odkazy
* Écrivosges : Prix Erckmann-Chatrian

## Zdroj
* 

Erckmann-Chatrian, prix
Kategória:Lotrinsko
Prix Amerigo-Vespucci

**Prix Amerigo-Vespucci**  je francúzska literárna cena udeľovaná každoročne v meste Saint-Dié-des-Vosges na Festival international de géographie (FIG). Oceňuje knihy o dobrodružstve a cestovaní a je pomenovaná po talianskom navigátorovi Vespuccim. Je dotovaná čiastkou 2 500 eur.

## Laureáti

* 1990 – Claude Leborgne, *La Prison nomade* (François Bourin)
* 1991 – Pierre-Jean Rémy, *Chine* (Albin Michel)
* 1992 – Anka Muhlstein, *Cavelier de la Salle* (Grasset)
* 1993 – Liliane Sichler, *La Chinoise du Pacific Railway* (Grasset)
* 1994 – Michel Marty, *L'Île rouge* (Phébus)
* 1995 – Isabelle Jarry, *23 Lettres d'Amérique* (Fayard)
* 1996 – Yves Ouahnon, *Le Calendrier de Cordoue* (Editions Autrement)
* 1997 – Éric Fottorino, *Cœur d'Afrique* (Stock)
* 1998 – Gisèle Pineau, *L'Âme prêtée aux oiseaux* (Stock)
* 1999 – Gilles Lapouge, *Besoin de mirages* (Le Seuil)
* 2000 – Ahmadou Kourouma, *Allah n'est pas obligé* (Le Seuil)
* 2001 – Jean-Luc Coatalem, *Je suis dans les mers du Sud, sur les traces de Paul Gauguin* (Grasset)
* 2002 – Abdelkader Djemaï, *Camping* (Le Seuil).
* 2003 – Marc Durin-Valois, *Chamelle* (JCLattès
* 2004 – France Huser, *Le Murmure des sables* (Le Seuil).
* 2005 – Jean-Paul Delfino, *Corcovado* (Editions Métailié)
* 2006 – Pierre Pelot, *L'Ombre des voyageuses* (Editions Héloïse d'Ormesson)
* 2007 – Bernard Giraudeau, *Les Dames de nage* (Editions Métaillié)
* 2008 – Patrice Pluyette, *La Traversée du Mozambique par temps calme* (Le Seuil 
* 2009 – Isabelle Autissier, *Seule la mer s'en souviendra* (Grasset)
* 2010 – Hugo Boris, *Je n'ai pas dansé depuis longtemps* (Belfond)
* 2011 – Olivier Weber, *Le Barbaresque* (Flammarion)
* 2012 – François Garde, *[[Ce qu'il advint du sauvage blanc]]* (Gallimard)
* 2013 – Laurent-Frédéric Bollée a Philippe Nicloux, *Terra Australis* (Glénat)
* 2014 – Laurent Mauvignier, *Autour du monde* (Éditions de Minuit)
* 2015 – Grégoire Polet, *Barcelona !* (Éditions Gallimard)
* 2016 – Doan Bui, *Le Silence de mon père* (Éditions L'Iconoclaste)
* 2017 – Raphaël Jerusalmy, *Évacuation*, (Actes Sud)
* 2018 – Michel Moutot, *Séquoias* (Le Seuil) 
* 2019 – Emmanuel Ruben, *Sur la route du Danube* (Rivages)

## Externé odkazy
* Prix Amerigo Vespucci

## Zdroj
* 

Amerigo-Vespucci, prix
Premio Alandar de Narrativa Juvenil

**Premio Alandar de Narrativa Juvenil** je španielska literárna cena udeľovaná nakladateľstvom Edelvives. Oceňuje literárna diela pre deti a mládež.

## Laureáti
* 2001 Tina Blanco, *Y montaré caballos salvajes*
* 2002 Andreu Martín, *El Diablo en el juego de rol*
* 2003 Ricardo Gómez, *El cazador de estrellas*
* 2004 Vicente Muñoz Puelles, *La foto de Portobello*
* 2005 Care Santos, *El anillo de Irina*
* 2006 neudělené
* 2007 Lydia Carreras de Sosa, *El juramento de los Centenera*
* 2008 Elena O'Callaghan i Duch, *A lo lejos, Menkaura*
* 2009 Eliacer Cansino, *OK, señor Foster*
* 2010 Rosa Huertas, *Tuerto, maldito y enamorado*
* 2011 David Fernández Sifres, *El faro de la mujer ausente*
* 2012 Francisco Díaz Valladares, *Antares* 
* 2013 Ricardo Gómez Gil, *Juegos inocentes juegos*
* 2014 Elena Alonso Frayle, *La edad de la anestesia*
* 2015 Heinz Delam, *La casa de los sueños olvidados*
* 2016 Mónica Rodríguez Suárez, *La partitura*
* 2017 Daniel Hernández Chambers, *Miralejos*
* 2018 Manuel Rodríguez Rodríguez, *El bloc de las edades*
* 2019 Paloma González Rubio, *João*

## Referencie


## Externé odkazy
*Premio Alandar  

## Zdroj
* 

Alandar de Narrativa Juvenil, premio
Jay Leach

**Jay Leach** môže byť:

* americký hokejista a tréner (* 1951), pozri Jay Leach (1951)
* americký hokejista (* 1979), pozri Jay Leach (1979)

Leach, Jay
Premio Sant Jordi de novela

**Premio Sant Jordi de novela** je katalánska literárna cena, ktorú udeľuje Enciclopedia Catalana, Òmnium Cultural a Edicions Proa. Bola založená v roku 1947 nakladateľstvom Editorial Aymá. V rokoch 1947 až 1959 sa volala *Premio Joanot Martorell*. Je udeľovaná v Barcelone v deň sviatku svätej Lucie a dotovaná čiastkou 60 000 eur.

## Laureáti

## Referencie


## Zdroj
* 

Sant Jordi de novela, prix
Kategória:Katalánsko
Pećinci

náhľad|Mapa obce Pećinci
**Pećinci** (*Пећинци*) (, , ) je dedina a obec v Sriemskej župe v Srbsku. Dedina má rozlohu 17,4 km² a 2659 obyvateľov (2002), avšak obec má rozlohu 489 km² a 19720 obyvateľov.

## Iné projekty

Kategória:Obce v Srbsku
Elektrický rušeň 362

**Elektrický rušeň 362** je dvojsystémový elektrický rušeň, prezývaný "Eso", alebo "Rýchle Eso", vyrábaný podnikom Škoda Plzeň v roku 1990.

Dvojpodvozkový, štvornápravový stroj, poháňaný štyrmi trakčnými motormi vznikol prestavbou radu 363, s ktorým je takmer zhodný. Zvýšením maximálnej rýchlosti na 140 km/h je určený predovšetkým na osobnú dopravu a vďaka dvojsystémovosti je použiteľný na všetkých elektrifikovaných tratiach na Slovensku a v Česku.

Prototyp vznikol v roku 1990, kedy bol posledný kus série 363 osadený novým typom trakčných motorov a prevodom pre maximálnu rýchlosť /h. V podstate ide o kombináciu podvozku stroja 162 s nadstavbou a technikou radu 363. Na slovenských rušňoch, ktoré sú dislokované v bratislavskom depe, (15 ks) boli v rokoch 1999 až 2002 menené len prevody so súkolím. Prestavbu rušňov urýchlilo zavádzanie vlakov kategórie EuroCity a InterCity na slovenských aj českých tratiach.

## Prevádzka
Na Slovensku tieto rušne prevádzkuje výlučne štátny osobný dopravca Železničná spoločnosť Slovensko prevažne na vozbu rýchlikov medzi Bratislavou a Zvolenom, resp. Banskou Bystricou a regionálnych rýchlikov medzi Bratislavou a Žilinou, resp. Košicami.

## Pozri aj
* Elektrický rušeň 162
* Elektrický rušeň 163
* Elektrický rušeň 363

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Rekonštrukcia lokomotív radu 162 a 363 ČD/ZSSK

## Zdroj
* 

362
362
Munster (Írsko)

**Munster** (, ) je historická írska provincia na juhu, resp. juhozápade Írska. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má provincia 1 246 088 obyvateľov, najväčším mestom je prístavné mesto Cork. Ďalšie významné mestá sú Limerick a Waterford. V súčasnosti provincie v Írsku nemajú žiadnu oficiálnu funkciu, neslúžia ani na samosprávne účely. Na vlajke provincie sú tri korunky na modrom poli, odkazujú na tri stredoveké kráľovstvá, ktoré sa tu rozprestierali v 12. storočí.

## Grófstva
Munster tvorí šesť tradičných írskych grófstiev (v Írsku ich bolo do roku 1838 32): Clare, Cork (dnes je z neho vyčlenené samotné mesto Cork), Kerry, Limerick (dnes je z neho vyčlenené samotné mesto Limerick), Tipperary (dnes rozdelené na dve grófstva North Tipperary a South Tiperrary) a Waterford (dnes je z neho vyčlenené samotné mesto Waterford).

## Írčina
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (1 189 114 ľudí) ovládalo írčinu 45,2 % (537 564 obyvateľov). Niečo vyše štvrtina z nich (28,2 % – 151 721) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.

V provincii sa nachádza niekoľko gaeltachtov, v ktorých žije 9 737 ľudí s írčinou ako materinským jazykom (z celkového počtu 35-tisíc v celom Munsteri). Podľa sčítania z roku 2011 tu žije 13 193 ľudí, ktorí rozprávajú po írsky každý deň mimo vzdelávacích zariadení.

Počet Gaelscoil (škôl s vyučovacím jazykom írskym) v posledných 10 rokoch prudko vzrástol. V Munsteri sa nachádza druhý najvyšší počet základných a stredných škôl s vyučovaním v írčine (46, resp. 22) zo štyroch írskych provincií.

## Politické rozdelenie
Provincia je v súčasnosti rozdelená na sedem grófstiev a tri samosprávne mestá.

## Najväčšie aglomerácie (2011)
Aglomerácie nad 20-tisíc obyvateľov podľa sčítania z roku 2011:
# Cork = 198 582 obyvateľov
# Limerick = 91 454 obyvateľov
# Waterford = 51 519 obyvateľov
# Dundalk = 37 816 obyvateľov
# Ennis = 25 360 obyvateľov
# Tralee = 23 693 obyvateľov

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Štatistiky o počte obyvateľov Írska a jeho provincií 

## Zdroj


Kategória:Historické územia v Írsku
Universal Music Group

**Universal Music Group** (**UMG**) je najväčšia americká hudobná korporácia. V súčasnosti je prevádzkovaná ako dcérska spoločnosť parížskeho mediálneho konglomerátu Vivendi. UMG vlastní distribučnú spoločnosť Universal Music Publishing Group, ktorá je druhou najväčšou hudobnou distribučnou spoločnosťou na svete. Universal Music Group sídli v meste Santa Monica v Kalifornii.

Universal Music Group je súčasťou tzv. veľkej štvorky, ktorú tvoria štyri hudobné vydavateľstvá s dominantným postavením na trhu: Universal Music Group, Sony BMG, Warner Music Group a EMI.

## Hudobné vydavateľstvá
### [[Interscope-Geffen-A&M]]
* A&M Records
* Geffen Records
* Star Trak Entertainment
* The Black Wall Street Records
* Interscope Records
* Aftermath Entertainment
* Shady Records
* G-Unit Records
* Flipmode Records
* Cherrytree Records
* Kickball Records
* Fort Plains Recordings
* Maloof Music
* Runyon Ave. Records
* Fyre Department
* Red Head Records
* Iron Fist Records
* Mosley Music Group
* Nothing Records
* Tiny Evil Records
* Vagrant Records

### [[The Island Def Jam Music Group]]
* Def Jam Recordings
* Dame Dash Music Group
* Def Soul Records
* Disturbing tha Peace Records
* Roc-A-Fella Records
* Russell Simmons Music Group
* Desert Storm Records
* Island Records
* Lost Highway Records

### [[Universal Motown Records Group]]
* Universal Records
* Motown Records
* Blackground Records
* Cash Money Records
* Street Records Corporation
* Republic Records
* Brushfire Records
* Casablanca Records
* Next Plateau Records
* Rowdy Records
* Tuff Gong Records
* Universal South Records
* Uptown Records
* The Inc. Records
* Derrty Ent.
* Starchild Music Group
* Scrilla Records

### [[Universal Music Classics Group]]
* Decca Broadway
* Decca Records
* Deutsche Grammophon
* Philips Records
* ECM

### [[Universal Music Group Nashville]]
* Dreamworks Records
* Lost Highway Records
* MCA Nashville Records
* Mercury Nashville Records

### [[Verve Music Group]]
* Blue Thumb Records
* Brunswick Records
* Commodore Records
* Coral Records
* Decca Records
* GRP Records
* EmArcy Records
* Impulse! Records
* Verve Records
** Verve Forecast

### Ostatné
* Barclay Records
* Bite Records
* Cinepoly
* Go East Entertainment
* Impact Records
* Isadora Records
* Jazzland Records
* Mercury Records
* Vertigo Records
* Motor Music Records
* Nhi Le Records
* Polar Music
* Polydor Records
* Fascination Records
* Radioactive Records
* RMM Records & Video
* Stockholm Records
* Urban Records
* UMTV/ Universal Music TV
* Universal Music Limited
* UCJ Universal Classics & Jazz
* Globe Records
* Family Recordings
* Manifesto Records
* Show Dog Nashville
* UNI Records
* Universal Music Latino
* Universal Music Enterprises
** Hip-O Records
** Universal Chronicles
** 20th Century Records
* Ruff Ryders

## Referencie

## Zdroj


Kategória:Podniky založené v 1934
Kategória:Vivendi
Kategória:IFPI
Kategória:RIAA
Kategória:Hudobné vydavateľstvá USA
Kategória:Podniky v USA
Polyxo (dcéra Neila)

**Polyxo** alebo **Polyxó** (*Polyxo/iný prepis: Polyxó*) je v gréckej mytológii dcéra riečneho boha Neila, manželka líbyjského kráľa Danaa.
 
Polyxo bola manželka líbyjského kráľa Danaa a matka jeho dcér, Autonoy, Theano, Élektry, Kleopatry, Eurydiky, Glaukippy, Anthéleie, Kleodóry, Euippy, Erato, Stygny a Bryky. Danaos mal päťdesiat dcér, niektoré mal so svojimi manželkami, alebo družkami. O dcéry Danaa sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, otca poslúchli všetky a bohovia ich preto po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Premio Herralde

**Premio Herralde de Novela** je španielska literárna cena, ktorú udeľuje nakladateľstvo Editorial Anagrama za nepublikovaný román v španielskom jazyku.

Bola založená v roku 1983 a pomenovaná po zakladateľovi nakladateľstva Jorgu Herraldovi. Je udeľovaná každý rok v novembri.

## Laureáti

## Referencie


## Externé odkazy
* Premio Herralde 

## Zdroj
*

Herralde
Tŕstie (vrch v Stolických vrchoch; 1121 m)

**Tŕstie** () je vrch v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Rimavskou Pílou (miestna časť Tisovca), približne  západne od Revúcej. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Tŕstie. Leží na území Banskobystrického kraja, okresu Rimavská Sobota a zasahuje na katastrálne územie obce Krokava a mesta Tisovec. Najbližšími sídlami sú západne situovaná Rimavská Píla, severozápadne ležiaci Tisovec a juhozápadne Hačava, južne sa nachádza Hnúšťa, juhovýchodne Krokava, východne Ratkovské Bystré a Revúca a severovýchodne Muránska Lehota a Muráň.

## Opis
Tŕstie leží v strednej časti pohoria, v hrebeni, vedúcom od vrchu Tri chotáre () južným smerom na Kvakov vŕšok (). Západne sa nachádza Hradová (), Poľana (), Čelo () a Ostrá (), južne Ohrablo (), Paseka (), Krakov vŕšok () a Lazy (), východne Nižný vrch (), Dutková () a Predné Tŕstie () a severne Krížna poľana (), Salašiská (), Tri chotáre () a plytkým sedlom oddelená Holcková (). Oblasť patrí do povodia rieky Rimava, kde vodu zo západnej časti odvádza Ľadový a Palinový potok a z južnej a východnej riečka Blh. Na vrchol vedie niekoľko značených turistických chodníkov. Na severozápadnom úbočí stojí horská chata.

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné vidieť najmä okolité vrchy Stolických vrchov, Nízke Tatry, Veporské vrchy, Poľanu, Revúcku vrchovinu, Volovské vrchy a Spišsko-gemerský kras.

## Prístup
* po  červeno značenom Chodníku Márie Széchy:
** od juhu z osady Polom cez Kvakov vŕšok ()
** od severu z obce Muráň cez Tri chotáre () a rázc. Tŕstie
* po  zeleno značenom chodníku cez rázc. Tŕstie:
** od západu z Rimavskej Píly okolo chaty Tŕstie
** od juhovýchodu z Krokavy
* po  žlto značenej turistickej trase od severu z Tisovca cez rázc. Tŕstie

## Referencie

## Pozri aj
* Stolické vrchy
* Tŕstie (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov v Stolických vrchoch
* Predné Tŕstie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Stolických vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Rimavská Sobota
Kategória:Tisovec (okres Rimavská Sobota)
Kategória:Krokava
Antonio Ungar

**Antonio Ungar** (* 1974, Bogotá, Kolumbia) je kolumbijský spisovateľ.

## Životopis
Žil v Bogote, v džungliach Orinoka, v Európe a v Jaffe v Izraeli. Pracuje pre niekoľko kolumbijských novín a časopisov. V roku 2010 sa podieľal v pohraničnej provincii Venezuely, v Arauca, na kampani na podporu kultúry miestnych obyvateľov. Mottom kampane a záverečnej konferencie s účastníkmi bolo *Arauca Lee, Escribe Y Cuenta*.

## Dielo
* *Trece circos communes*, Editorial Norma 1999
* *De ciertos animales tristes*, Editorial Norma 2000
* *Zanahorias voladoras*, Alfaguara 2003
* *Las orejas del lobo*, Ediciones B 2004
* *Trece circos y otros cuentos communes*, Alfaguara 2010
* *Miranda*, Anagrama 2010
* *Kolumbiens Blut. Zur leidenschaftlichen Liebe zwischen Mittelstand und Revolution.* v: Lettre International, 2013

## Ocenenie
* 2005: Premio Nacional des Periodismo Simón Bolívar, Kolumbia
* 2010: Premio Herralde, Barcelona

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Bogoty
Kategória:Kolumbijskí spisovatelia
Filmová klapka

náhľad|Mechanická klapka (v súčasnosti sa už takmer nepoužíva) 
náhľad|Novšia (používanejšia) elektronická klapka
**Filmová klapka** je zariadenie používané pri nakrúcaní filmov. Slúži na pomoc pri synchronizácii obrazu a zvuku, a pomáha označiť konkrétne scény zaznamenané počas natáčania.

## Elektronická klapka
Moderné filmové kamery zapisujú opticky na kraj filmového pásu digitálny kód, ktorý je jedinečný pre každé filmové políčko a tiež tak zariadenie pre záznam zvuku ukladá spolu so zvukom rovnaký „timecode“, pretože obidve zariadenia sú prepojené dátovým káblom. Strihový program už si príslušné klapky nájde a spáruje automaticky.

Na digitálnej klapke je tento digitálny kód bežiaci od začiatku natáčania a meria celkovú spotrebu materiálu. Napriek tomu, že sa zdá že klapka už je teoreticky zbytočná, stále sa pri natáčaní používa či už ako poistka pred výpadkom kódu, alebo pomáha pri natáčaní na viac kamier, kde niektoré z nich nemusia byť rovnako technicky vybavené a pod.

## Vynájdenie klapky
Filmovú klapku vynašiel Frank Thring (otec herca Franka Thringa), v roku 1920 v Melbourne, keď stál v čele Efftee Studios. 

Dnešnú digitálnu klapku vynašiel  Matthew L. Davies, držiteľ amerického patentu číslo 6831729. 

## Referencie

## Pozri aj
* Filmová kamera

## Iné projekty

Kategória:Filmová technika
DCA rádio

**DCA rádio** bola slovenská rozhlasová stanica. Svoje vysielanie začala 16. decembra 1992 ako druhá súkromná stanica a  ukončila 15. marca 2000. 

Rádio vzniklo v Dubnici nad Váhom z podnetu skupiny nadšencov a už v polovici decembra začalo vysielať pre Stredné Považie z blízkeho vysielača. Názov bol odvodený od poštovej skratky sídelného mesta, Dubnice a okrem regionálneho spravodajstva bolo známe vysokým podielom domácej a tanečnej hudby. Frekvencia 105,5 MHz pokrývala v raných časoch vysielania a prázdneho éteru územie od Liptova cez Zvolen, Levice a Nitru po Senec a na Morave od Brna po Olomouc. 

Počúvanosť sa stabilne pohybovala na špici rebríčka regionálnych staníc a ešte aj pred ukončením vysielania v roku 1999 dosahovala 100 tisíc poslucháčov. Niekoľko posledných mesiacov rádio sídlilo v Trenčíne, no technické problémy (nejasné vzťahy majiteľa prenajatých priestorov a následné odpojenie el. energie) a hromadiace sa dlhy vyústili v ukončenie vysielania a následne v odobratie licencie.  

## Referencie

## Externé odkazy
* Čriepky o DCA rádiu

DCA
Kategória:Dubnica nad Váhom
Kategória:Vzniklo v 1992
Kategória:Zaniklo v 2000
Alesso

**Alessandro Rodolfo Renato Lindblad** (* 7. júl 1991, Štokholm, Švédsko), viac známy pod svojím umeleckým menom **Alesso**, je švédsky DJ a producent elektronickej tanečnej hudby.

## Hudobná kariéra
Alesso sa špecializuje na progresívny house a popularitu si získal v roku 2011, kedy si získal podporu známych interpretov ako Avicii, Swedish House Mafia, Tiësto, Sander van Doorn, Kaskade a ďalších. Jeho remix skladby „Pressure“ sa stal jednou z najhranejších EDM skladieb roka 2011. V zozname Top 100 DJ časopisu *[[DJ Magazine]]* debutoval v roku 2011 na 70. mieste. Dňa 24. marca 2012 debutoval v rádiu BBC Radio 1 so svojím Essential Mixom. Mainstreamovú pozornosť si získal singlom Under Control spolu s Calvinom Harrisom a Hurts. V roku 2012 sa umiestnil na 20. mieste v zozname Top 100 DJ časopisu *DJ Magazine* a v roku 2013 na 13. mieste v totožnom zozname.

## Diskografia
### Single

### Remixy

### Videoklipy

### Produkcie

## Referencie

## Externé odkazy
*Alesso na Discogs
*Alesso na Beatporte
*Alesso na YouTube

## Zdroj

Kategória:Švédski dídžeji
Kategória:Švédski hudobní producenti
Kategória:Švédski elektronickí hudobníci
Kategória:Osobnosti zo Štokholmu
Kategória:Remixéri
Theano (dcéra Danaa)

**Theano** alebo **Theanó** (*Theano/iný prepis: Theanó*) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Polyxo.
 
Theano bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Danaos však so svadbou nesúhlasil a preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a v boji ho porazil. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Theane za manžela vybrali Fanta, syna Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, Theano a aj ostatné jej sestry príkaz otca splnili a bohovia ich po smrti za tento hrozný skutok odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Fantes

**Fantes** alebo **Fantés** (*Fantes/iný prepis: Fantés*) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny.
 
Fantes bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Keď sa potom konala hromadná svadba a Fantes si bral za manželku Theano, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Vinianske jazero

**Vinianske jazero** je vodná nádrž v južnej časti Vihorlatských vrchov.

## Poloha
Nachádza sa približne  severovýchodne od obce Vinné a leží medzi vrchmi Šutová (), Marečková (), Bogdanka () a Senderov (). Vodná plocha meria  a jeho najväčšia hĺbka je . Jazero je obľúbenou turistickou lokalitou s množstvom chát a možnosťou kúpania, člnkovania, turistiky a v zime korčuľovania. Prístupné je cestou z obce Vinné, ktorá obchádza celé jazero a tiež turistickými chodníkmi. Návštevníkom sú ponúkané stravovacie a ubytovacie služby.

V jeho blízkosti sa nachádza východiskový bod pešej turistickej trasy, vyznačenej  žltou turistickou značkou na obľúbený Viniansky hrad ().

## História
Obyvatelia Vinného nazývali toto územie Blaco (Malé Blato). Mappa Totius Terreni Possionum Vinna cum Banka (Mapa celého územia usadlostí Vinna a Banka) z roku 1789, znázorňuje toto územie ako lúku. V roku 1823 sa v písomných prameňoch spomína ako Blato slatinné (Blattzo Szlastsinszky), čo svedčí o tom, že tu bola neplodná močaristá pôda, nevhodná na poľnohospodárske účely. Preto tu koncom 19. storočia nechali Sztárayovci vybudovať rybník a to prehradením terénnej depresie a privedením vody z Vinianskeho potoka. V roku 1882 sa o ňom, ako o novopostavenom rybníku, zmieňuje maďarský botanik Sándor Dietz. Český geograf a kartograf Karel Kuchař tento rybník v roku 1932 nesprávne zaradil medzi „reliktné jazerá prirodzené hradené“, preto ho nesprávne pomenoval ako „Jazero Vinná“, namiesto „Rybník Vinná“. Tento názov sa používa dodnes v podobe Vinianske jazero. Historik Martin Molnár predpokladá, že sa práve tu nachádzala aj zaniknutá dedina Blatá (Blaccza).

## Prístup
### Značkované trasy
* po  značke z obce Trnava pri Laborci cez Viniansky hrad, trvanie: ↑ 2:20 h, ↓ 2:00 h

#### Z rekreačných stredísk [[Zemplínska šírava|Zemplínskej šíravy]]
* po  značke z rekreačného strediska *Medvedia hora* v severnej časti Zemplínskej šíravy cez rázcestie *Pod Senderovom*, trvanie: ↑ 0:45 h, ↓ 0:45 h
* po  značke z rekreačného strediska *Kamenec* v severnej časti Zemplínskej šíravy, trvanie: ↑ 0:50 h, ↓ 0:45 h

## Referencie

## Literatúra
### Mapy
* VKÚ Harmanec, s. r. o., Kynceľová, č. 126, Turistická mapa 126 Vihorlatské vrchy – Zemplínska šírava 1 : 50 000, 6. vydanie, 2019, ISBN 978-80-8144-220-9

## Pozri aj
* Viniansky hrad
* Zemplínska šírava
* Morské oko
* Biokúpalisko Sninské rybníky
* Vihorlatské vrchy

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Poloha na turistickej/cykloturistickej mape
* Turistická mapa Karpatská turistická cesta, časť 1 (Aurius, 2013) , časť 2  (v súborovom formáte PDF)

Kategória:Jazerá na Slovensku
Kategória:Vihorlatské vrchy
Kategória:Vinné
Kategória:Vodstvo v okrese Michalovce
If I Lose Myself

„**If I Lose Myself**“ je skladba americkej rockovej skupiny OneRepublic z ich tretieho štúdiového albumu *[[Native]]* (2013). Bola vydaná ako prvý oficiálny singel z albumu dňa 8. januára 2013. Napísali ju Ryan Tedder, Benny Blanco, Brent Kutzle a Zach Filkins. Producentmi boli Tedder a Blanco, pričom Kutzle bol koproducentom. Skladba dosiahla 74. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a 6. miesto v nemeckom rebríčku Media Control Charts.

## Kompozícia
„If I Lose Myself“ je electropopová a pop rocková skladba, ktorej dĺžka je štyri minúty a jedna sekunda. Jej tempo je 140 úderov za minútu.

## Zoznam skladieb
*;Digital download
#"If I Lose Myself" – 4:01

*;Digital download – remix
#"If I Lose Myself" (Alesso vs. OneRepublic) – 3:34

*;CD singel
#"If I Lose Myself" (Album version) – 4:01
#"If I Lose Myself" (Love Thy Brother remix) – 4:03

## Zostava a personál
;Nahrávanie
*Nahraná v Black Rock Studios, Santorín, Grécko; The Warehouse Studio, Vancouver, Britská Kolumbia; Lotzah Matzah Studios, New York, New York; Patriot Studios, Denver, Colorado; Downtown Studios, New York, New York; Orion Studio, Orange County, Kalifornia
*Mixovaná v MixStar Studios, Virginia Beach, Virgínia
*Mastering v Sterling Sound, New York

;Personál

*Texty – Ryan Tedder, Benny Blanco, Brent Kutzle, Zach Filkins
*Produkcia – Benny Blanco, Ryan Tedder
*Koprodukcia – Brent Kutzle
*Mixovanie hudby – Serban Ghenea
*Zvukár – Smith Carlson, Ryan Tedder
*Asistent zvukára – Scott "Yarmov" Yarmovsky, Chris Sclafani, Matthew Tryba

*Sprievodný spev – Zach Filkins, Drew Brown, Eddie Fisher, Brent Kutzle, David McGlohon
*Nástroje a programovanie – Benny Blanco, Ryan Tedder, Brent Kutzle, OneRepublic
*Mixážny zvukár – John Hanes
*Asistent mixážneho zvukára – Phil Seaford
*Mastering – Chris Gehringer, Will Quinnell

## Pozície v rebríčkoch

## Verzia Alesso vs. OneRepublic

Tanečná verzia skladby remixovaná švédskym DJom Alessom bola vydaná v Holandsku a Švédsku dňa 2. apríla 2013.

### Zoznam skladieb
#Alesso vs OneRepublic - „If I Lose Myself“ (3:35)
#Alesso vs OneRepublic - „If I Lose Myself“ (Extended Version) (7:08)

### Pozície v rebríčkoch

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Single z 2013
Kategória:Piesne USA
Kategória:Piesne z 2013
Rastislav Gašpar

**Rastislav Gašpar** môže byť:

* slovenský hokejový útočník (* 1983), pozri Rastislav Gašpar (1983)
* slovenský hokejový útočník (* 1994), pozri Rastislav Gašpar (1994)

Gašpar, Rastislav
Kostol svätej Alžbety (Kremnica)

**Kostol svätej Alžbety** (ľudovo **Špitálsky kostol**) je gotický rímskokatolícky kostol v Kremnici na Dolnej ulici pri nemocnici. Bol pristavený k nemocnici v 14. storočí.

Kostol vnikol v rokoch 1382 až 1383. Je to najstarší kostol v Kremnici (po kaplnke sv. Ondreja). Ide o jednoloďový kostol s predĺženou svätyňou. Klenby vo svätyni majú kamenné rebrá ktoré zdobia na svorníkoch dva znaky Anjouovcov (rodinný aj uhorský) a banícky symbol. Veža nebola súčasťou pôvodného objektu. K stavbe bola pristavená v rokoch 1712 až 1713. Z vybavenia sa zachovala pôvodná gotická krstiteľnica s barokovým figurálnym vekom. V rokoch 2000 až 2001 bol objekt kostola rekonštruovaný.

## Referencie

## Iné projekty

Kremnica
Kategória:Kostoly v Kremnici
Kremnica
Kremnica
Kategória:Architektúra z 1383
Kremnica
Tatra 147

thumb|Motor T147
**Tatra 147** (tzv. *Dumpcar*) je nákladný automobil z produkcie automobilky Tatra, ktorý bol určený na prácu v stiesnených priestoroch.

Technicky vychádza z Tatry 111, s ktorou má zhodnú väčšinu dielov. Odlišný je skrátený rázvor a teda menšia dĺžka, ktorá robila vozidlo obratnejším a nadstavba, ktorou bola oceľová korba s objemom  a jednostranným vyklápaním. Používala sa najmä na prevoz kameňa, štrku, zeminy a iných sypkých materiálov. T 147 sa vyrábala v rokoch 1957 až 1961 v závode v Detve.

## Technické údaje

### Pohonná jednotka
*Motor: vznetový vzduchom chladený vidlicový 12 valec s rozvodom OHV 
** Zdvihový objem: 
** Kompresný pomer: 16,5:1
**Výkon: 136,2 kW (185 koní) pri 2 000 ot/min
**Krútiaci moment: 726 Nm pri 1 400 – 1 600 ot/min
*Maximálna rýchlosť: /h
*Spotreba: 34 l/

### Prevodové ústrojenstvo
* Spojka: mechanická dvojkotúčová suchá
* Prevodovka: 4 stupňová (1. a 2. stupeň synchronizovaný)
** Redukčná prevodovka: 2 stupňová
* Poháňaná náprava: obe zadné, predná s vypínateľným pohonom

### Podvozok
*Podvozok: Tatrovácka koncepcia s centrálnou nosnou rúrou
** Rázvor: 2 900 + 
** Rozchod vpredu: 
** Rozchod vzadu: 
** Svetlosť: 
*Hmotnosť:  
*Brzdy: dvojokruhová vzduchotlaková sústava, mechanická parkovacia brzda pôsobiaca na bubon na konci nosnej rúry
*Pruženie: listovými pružinami

### Nadstavba
*Korba: oceľová, zváraná s ochranným štítom kabíny a dvojitým dnom a objemom 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Tatra A.S, oficiálna stránka

## Zdroj
* Podrobný popis vozidla

147
Kategória:Nákladné automobily
Kategória:Veterány
Kathryn Adams

**Kathryn Adamsová** (neprechýlene Kathryn Adams), vlastným menom **Kathryn Ethalinda Colsonová** (neprechýlene Kathryn Ethalinda Colson; * 25. máj 1893, St. Louis, Missouri, USA – † 17. február 1959, Hollywood, Kalifornia), bola americká herečka nemých filmov.

## Životopis
Do sveta filmu vstúpila v roku 1915 po krátkej neúspešnej kariére v hudobnej groteske. Hrala hlavné úlohy, v dvadsiatych rokoch potom úlohy vedľajšie. Kariéru ukončila v roku 1925. V roku 1931 sa ešte objavila vo filme *The Squaw Man*.

Zomrela na infarkt myokardu a je pochovaná na Calvary Cemetery v Los Angeles.

## Filmy
* *The Shooting of Dan McGrew* (1915)
* *After Dark* (1915)
* *The Pursuing Shadow* (1915)
* *Helene of the North* (1915)
* *The Long Arm of the Secret Service* (1915)
* *In Baby's Garden* (1915)
* *Her Confession* (1915)
* *An Innocent Traitor* (1915)
* *Bubbles in the Glass* (1916)
* *The Phantom Witness* (1916)
* *A Bird of Prey* (1916)
* *The Romance of the Hollow Tree* (1916)
* *For Uncle Sam's Navy* (1916)
* *Other People's Money* (1916)
* *The Shine Girl* (1916)
* *Divorce and the Daughter* (1916)
* *The Vicar of Wakefield* (1917)
* *Pots-and-Pans Peggy* (1917)
* *The Woman and the Beast* (1917)
* *The Valentine Girl* (1917)
* *Hinton's Double* (1917)
* *The Streets of Illusion* (1917)
* *The Customary Two Weeks* (1917)
* *Baby Mine* (1917)
* *Raffles The Amateur Cracksman (1917)
* *True Blue* (1918)
* *Riders of the Purple Sage* (1918)
* *Restless Souls* (1919)
* *Gentleman of Quality* (1919)
* *The Silver Girl* (1919)
* *Whom the Gods Would Destroy* (1919)
* *A Rogue's Romance* (1919)
* *Cowardice Court* (1919)
* *A Little Brother of the Rich* (1919)
* *The Brute Breaker* (1919)
* *Uncharted Channels* (1920)
* *The Forbidden Woman* (1920)
* *The Best of Luck* (1920)
* *Big Happiness* (1920)
* *813* (1920)
* *The Silver Car* (1921)
* *The Man from Downing Street* (1922)
* *Borrowed Husbands* (1924)
* *Pampered Youth* (1925)
* *The Squaw Man'' (1931)

## Externé odkazy
* Kathryn Adamsová na imdb.com

## Zdroj
* 

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Osobnosti zo St. Louis
Kategória:Úmrtia na infarkt myokardu
Zoznam slovenských článkov/É

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **1** článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## év
Éva Vica Kerekes

Kategória:Zoznamy slovenských článkov
Jason Orange

**Jason Thomas Orange** (* 10. júl 1970, Crumpsall, Spojené kráľovstvo) je britský spevák, hudobný skladateľ, tanečník a herec. Je členom úspešnej popovej skupiny Take That, ktorá získala veľký úspech v 90. rokoch. Skupina si úžíva úspech aj od jej návratu na scénu v roku 2005.

## Životopis
Vyrastal ako mormón. V roku 2001 začal navštevovať South Trafford College. Maturoval z angličtiny, kurz taktiež zahŕňal psychológiu, biológiu a históriu.

K skupine Take That sa pripojil v novembri 1990, ale vo februári 1996 sa skupina rozpadla.
Jason pokračoval v kariére herca, objavil sa v televíznom trileri *Killer Net* (1998). Účinkoval tiež v londýnskom divadle v hre *Gob* (1999). Alternoval hlavnú postavu spolu s Tomom Hayesom, hru napísal Jim Kenworth a režíroval James Martin Charlton.

V roku 2005 formácia Take That ako 4-členná skupina vydala album s ich najväčšími hitmi. V roku 2006 nasledoval ich prvý štúdiový album od roku 1995, *Beautiful World*. Jason Orange sa podieľal na textoch  a hlavných vokáloch na albume. V roku 2008 vydali druhý štúdiový album *The Circus*. V roku 2010 bol vydaný album *Progress* už v kompletnej pôvodnej 5-člennej formacií spolu s Robbiem Williamsom.
Skupina má aktuálne prestávku.

Jason Orange sa objavil v portrétovej role na Channel 4 v komédií *Shameless*, ktorá sa vysielala v apríli 2013.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Anglickí rockoví speváci
Kategória:Anglickí popoví speváci
Kategória:Anglickí rockoví gitaristi
Kategória:Anglickí popoví gitaristi
Kategória:Anglickí divadelní herci
Kategória:Anglickí filmoví herci
Kategória:Britskí tanečníci
Kategória:Anglickí skladatelia modernej hudby
Zem kráľovnej Maud

náhľad|Antarktída
náhľad|Zem kráľovnej Maud v rámci závislých území Nórska
**Zem kráľovnej Maud** (nór. Dronning Maud Land) je zámorské územie Nórskeho kráľovstva v  Antarktíde. Územie s rozlohou 2,5 milióna km² prehlásilo Nórsko za svoju kolóniu 14. januára 1939, no nakoľko podlieha Antarktickému zmluvnému systému, nároky neboli nikdy uznané.

Územie bolo pomenované po kráľovnej Maud z Walesu, vnučke kráľovnej Viktórie a prvej panovníčke slobodného Nórska. Nachádza sa medzi 44°38' východnej zemepisnej dĺžky a 20° západnej zemepisnej dĺžky a je rozdelené na 5 regiónov a Plošinu Haakona VII. (Antarktickú plošinu).

Povrch je takmer celý pokrytý ľadovcom. Najvyšším bodom je *Jokulkyrkja* s výškou 

## Členenie

## Výskumné stanice
Na území sa nachádza viacero výskumných staníc, medzi nimi nórske (*Troll* a *Tor*), juhoafrické (*SANAE IV*, *SANAE E* a *Sarie Marais*), nemecké (*Kohnen* a *Neumayer Station*) a švédske (*Svea Station* a *Nordenskiöld Base*).

## Pozri aj
* územné nároky na Antarktídu

## Zdroj
* 

Kategória:Geografia Nórska
Kategória:Územné nároky v Antarktíde
Kategória:Eponymické termíny v geografii
Calvary Cemetery (East Los Angeles)

náhľad|Calvary Cemetery
**Calvary Cemetery** je rímskokatolícky cintorín spravovaný arcidiecézou Los Angeles. Leží v East Los Angeles. Je tiež nazývaný "New Calvary Cemetery", pretože pôvodný cintorín bol presťahovaný na toto miesto pri stavbe Cathedral High School. Vznikol v roku 1896 a patrí k najstarším cintorínom v Los Angeles.

## Hroby
*Kathryn Adams (1893 – 1959), herečka
*King Baggot (1879 – 1948), herec
*Lionel Barrymore (1878 – 1954), herec
*Ethel Barrymore (1879 – 1959), herečka
*Eugenie Besserer (1868 – 1934), herečka
*Francelia Billington (1895 – 1934), herečka
*Richard Boleslawski (1889 – 1937), režisér
*Mary Carr (1874 – 1973), herečka
*Helene Costello (1906 – 1957), herečka
*Lou Costello (1906 – 1959), herec
*Dolores Costello (1903 – 1979), herečka
*Mae Costello (1882 – 1929), herečka
*Maurice Costello (1877 – 1950) herec
*Edward L. Doheny (1856 – 1935), podnikateľ
*Irene Dunne (1898 – 1990), herečka
*Stepin Fetchit (1902 – 1985), herec
*Henry Gage (1852 – 1924), politik 
*Cedric Gibbons (1893 – 1960), režisér
*Elaine Hammerstein (1897 – 1948), herečka
*Ted Healy (1896 – 1937), herec
*John Hodiak (1914 – 1955), herec
*Timothy Manning (1909 – 1989), arcibiskup
*Bull Montana (1887 – 1950), herec
*Matt Moore (1888 – 1960), herec
*Owen Moore (1886 – 1939), herec
*Ferdinand "Jelly Roll" Morton (1885 – 1941), hudobník
*J. Carrol Naish (1896 – 1973), herec
*Pola Negri (1897 – 1987), herečka
*Mabel Normand (1892 – 1930), herečka
*Ramón Novarro (1899 – 1968), herec
*Mary Philbin (1903 – 1993), herečka
*Hal Roach, Jr. (1918 – 1972), producent
*Harry F. Sinclair (1876 – 1956), podnikateľ
*Victor Varconi (1891 – 1976), herec
*Jose Yarba (1892 – 1957), boxer

## Externé odkazy
* Calvary Cemetery na la-archdiocese.org
*Political Graveyard

## Zdroj
* 

Kategória:Cintoríny v USA
Kategória:Los Angeles
Kategória:Stavby v Kalifornii
AA20-1

**AA20-1** (**A**ndrej **A**ndrejev) bol prototyp sovietskeho parného rušňa. Označenie nesie po Andrejovi Andrejevovi, ktorý jeho stavbu sponzoroval a faktu, že nosnosť nápravy bola 20 ton. Kým niektorí výrobcovia parných rušňov používali usporiadanie pojazdu s dvanástimi spriahnutými kolesami (šesť poháňaných náprav), nikto nikdy nepostavil parný rušeň so štrnástimi spriahnutými kolesami. Parný rušeň AA20-1 bol tak držiteľom dvoch rekordov: prvý rekord za najväčší počet spriahnutých kolies na rušni a druhý rekord za najdlhší rušeň s pevným rámom v Európe. Do roku 1939 bol dokonca najdlhším rušňom s pevným rámom na svete, kedy ho predbehol parný rušeň PRR S1.

## História

Použitie veľkého počtu poháňaných náprav bolo vhodné kvôli veľkej hmotnosti rušňa, čím mohla byť znížená nosnosť náprav, lepšie sa rozložila hmotnosť stroja a netrpela tak trať. Skupina sovietskych rušňových strojárov navštívila USA, kde pravdepodobne videli rušne 4-12-2, ktoré používala spoločnosť Union Pacific Railroad. Na rozdiel od úspešných rušňov Union Pacific, bol tento rušeň ich nešťastím.

Rušeň AA20-1 mal mať pôvodne usporiadanie pojazdu 4-14-2 (1'G2'). Jeho konštrukcia prebiehala v nemeckom meste Essen spoločnosťou Krupp podľa sovietskeho dizajnu. Neskôr bol ešte nedokončený rušeň prevezený do mesta Luhansk, kde bol vybavený dvojnápravovým vodiacim podvozkom. Vlečný podvozok niesol obrovský rošt. Rušeň bol určený na spaľovanie menej kvalitného uhlia a preto bolo potrebné množstvo priestoru nato, aby horením poskytovalo dostatok tepla pre kotol.

Sedem poháňaných náprav bolo uložených 1,7 metra od seba, čo dávalo tomuto rušňu veľmi dlhý rázvor až 10 metrov. Preto musel byť prispôsobený na prekonávanie zákrut. Tri stredné poháňané nápravy boli zaslepené, a prvá so siedmou boli vybavené priečnymi hybnými zariadeniami. Vodiaci podvozok mal pozdĺžnu odchýlku ± (v extrémnych zákrutách) a vlečný podvozok ±.

Počas prevádzky však bol odhalený rad konštrukčných nedostatkov, a to najmä v distribúcii pary. Preto bol v roku 1935 po niekoľkých testovacích jazdách vyradený z prevádzky a v roku 1960 bol zošrotovaný.

## Literatúra
* 
* 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Parné rušne
Kategória:Doprava v Sovietskom zväze
Gaelscoil

[thumb|Znak írskej základnej školy v [Newry, Severné Írsko.]]
**Gaelscoil** (mn. číslo: *Gaelscoileanna*) označuje školu v Írsku, v ktorej sa vyučuje po írsky (sú to predovšetkým základné školy). Termín označuje najmä írskojazyčné školy mimo gaeltachtov (území, kde je írčina prvým jazykom obyvateľov).

Žiaci a študenti si v týchto školách osvojujú írčinu tým, že sa v nej vyučujú štandardné predmety. Na rozdiel od škôl s vyučovacím jazykom anglickým majú tieto školy reputáciu vychovávania žiakov spôsobilých v írčine. Kým školy s vyučovacím jazykom anglickým opúšťa len veľmi málo absolventov s plynulou znalosťou írčiny, napriek tomu, že írsky jazyk je v Írsku povinným predmetom na všetkých základných a stredných školách. 

## Štatistika

### Podľa [[Provincia (Írsko)|provincie]]
#### [[Leinster]]
:16 900 žiakov základných škôl navštevuje 67 gaelscoil.    

#### [[Ulster]]
:4 696 žiakov základných škôl navštevuje 46 gaelscoil.  

#### [[Munster (Írsko)|Munster]]
:10 049 žiakov základných škôl navštevuje 45 gaelscoil.   

#### [[Connacht]]
:4 265 žiakov základných škôl navštevuje 19 gaelscoil.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Školy podľa typu
Zíma (priezvisko)

**Zíma** je české priezvisko odvodené od slova zima. Najčastejšie je v mestách  Praha, Beroun a Rakovník. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v obciach Brodské (okres Senica) a Vrbovce (okres Myjava).

## Známi nositelia
Pozri v článku Zíma.

## Pozri aj
* Zima (priezvisko)

Kategória:České priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Zíma

**Zíma** je priezvisko, pozri Zíma (priezvisko), napr.:

* Antonín Josef Zíma (17631832), český spisovateľ a kníhtlačiar
* David Zíma (*&nbsp;1988), český hokejista
* Jiří Zíma (19302014), český hokejista
* Josef Zíma (19322025), český spevák, herec a moderátor
* Rudolf Zíma (1917?), český politik (KSČ), poslanec NZ
* Zdeněk Zíma (19352023), český hokejista, brat Jiřího
* Zdeněk Zíma ml. (*&nbsp;1960), český hokejista, syn predošlého, otec Davida

## Pozri aj
* Zima (rozlišovacia stránka)
Ľubica Blašková

PhDr. **Ľubica Blašková** (* 31. máj 1955, Bratislava) je slovenská pedagogička a prekladateľka. Bola kandidátkou na prezidentku SR vo voľbách v roku 2014. Ľubica Blašková bola na začiatku jedinou kandidujúcou ženou.

## Životopis
Po ukončení Gymnázia Andreja Kmeťa v Banskej Štiavnici, kde absolvovala prípravku pre štúdium v zahraničí, pokračovala v štúdiách v Moskve a štúdium ukončila v roku 1981. V roku 1982 zložila rigorózne skúšky v odbore *teória vyučovania ruského jazyka a literatúry* na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského a získala titul PhDr. Pracovala ako pedagogička na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave. Pracovala ako prekladateľka a tlmočníčka, spolupracovala najmä s Ministerstvom kultúry SR a Československou televíziou. Na ďalších pozíciách pracovala v súkromnom a štátnom sektore.

## Politické pôsobenie

### Kandidatúra na prezidenta
Ľubica Blašková oznámila svoju kandidatúru neoficiálne v marci 2013, následne začala postupne zbierať podpisy k petícii a jej kandidatúru na prezidentku SR oficiálne uviedol na tlačovom brífingu 11. októbra 2013 pred sídlom prezidenta SR jej menovec Rastislav Blaško, bývalý podpredseda Sociálnodemokratickej strany Slovenska (predsedom v roku 1992 bol až do svojej smrti Alexander Dubček), ktorý v tom čase bol nezávislým kandidátom na predsedu Bratislavského samosprávneho kraja.

V prieskume konanom v novembri 2013, mesiac po ohlásení kandidatúry, získala 0,8 % preferencií.

9. januára, v posledný deň odovzdania podpisov od občanov alebo poslancov Blašková oznámila, že svoju kandidatúru sťahuje. Dôvodom bolo, že podľa jej názoru: „*Slovenská spoločnosť [...] nedospela do štádia, aby akceptovala ženu na tomto poste*.“ Z arogancie obvinila poslancov NR SR, ktorí nemajú záujem podporiť iných občanov do politickej súťaže. Následne zvažovala kandidatúru na primátorku Bratislavy.

### Kandidatúra do NR SR
Vo voľbách do NR SR v roku 2020 kandidovala za stranu VLASŤ, ktorej lídrom bol v tom čase bývalý sudca Štefan Harabin.

### Aktivity na Ukrajine
Počas ruskej agresie voči Ukrajine sa aktívne zúčastnila ruskej propagandy a počas medzinárodne neuznaného referenda o pripojení okupovanej Luhanskej oblasti k Rusku usporiadaného 23. septembra 2022 pôsobila ako „medzinárodná pozorovateľka“.

Ako fiktívny zahraničný pozorovateľ figurovala aj počas zinscenovaných volieb v Záporožskej oblasti konaných 10. septembra 2023, čím vyjadrila podporu nezákonnej anexii ukrajinského územia. Vstupom na ukrajinské územie bez povolenia tiež porušila ukrajinské zákony.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Rusisti
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Ekonomickej univerzite v Bratislave