Jokosuka MXY-7

**Jokosuka MXY-7 ''Óka*** (, niekedy neštandardne prepisované ako *Ohka*, po slovensky: *čerešňový kvet*) bolo [[Japonsko|japonské]] [[raketový motor|raketové]] samovražedné lietadlo používané na konci bojov [[Druhá svetová vojna|druhej svetovej vojny]] v [[Vojna v Pacifiku|Tichomorí]].

== Vznik a vývoj ==
Japonci viedli po väčšiu časť vojny samovražedné letecké útoky [[kamikadze]] zväčša s radovými lietadlami. V priebehu druhého polroka [[1944]] však začali vyvíjať pre tento účel špeciálne stroje. Najznámejším z nich bola Jokosuka MXY-7 *Óka*, čo znamenalo *čerešňový kvet*, Američanmi nazvaný tiež *Baka* (blázon).

[[Súbor:80-G-K-5888.jpg|thumb|left|Jokosuka MXY-7 *Óka*, ktorú v neporušenom stave ukoristila [[United States Marine Corps|americká námorná pechota]] na [[Okinava (ostrov)|Okinave]], 26. jún 1945]]

Stroj MXY-7 s kódovým označením *Óka* začala vyvíjať japonská firma [[Prvé námorné letecké dielne v Jokosuke|Jokosuka]]. Námet priniesol pilot vojenských dopravných lietadiel [[Micuo Óhta]], ktorý navrhol využitie samovražedného lietadla, vybaveného bojovou hlavicou a [[Raketový motor|raketovým motorom]], dopravovaného do operačnej oblasti špeciálne upraveným dvojmotorovým [[Bombardovacie lietadlo|bombardérom]]. Rozpracovaný námet s krycím názvom Maru-Dai sa spolu s Óhtom ujali odborníci z Leteckého inštitútu Cisárskej univerzity v Tokiu a v auguste [[1944]] ju posúdil a následne prijal Generálny štáb námorného letectva. Malo ísť o pilotovanú bombu obsahujúcu  trhaviny. Ďalší vývoj zbrane a výroba bola zverená 1. námornému leteckému technickému arzenálu v Jokosuke. Pod vedením kapitána Tadanaó Micudžiho prijali konštruktéri Óthovu predstavu. Na začiatku sa zvažovalo použitie raketového motoru na kvapalné palivo, ale neskôr sa rozhodlo o podstatne jednoduchších a lacnejších raketových motoroch na tuhé palivo. Námorníctvo dalo novej zbrani – pilotovanej klzákovej bombe – označenie Jokosuka (Kúgišó) MXY-7 *Óka*.  

Konštrukcia lietadla-bomby bola vo svojej jednoduchosti podriadená taktike operačného nasadenia. *Óka* mala byť dopravená do vzdialenosti 20 –  od cieľa čiastočne zapustená do bombovnice dvojmotorového bombardéra ([[Micubiši G4M|G4M „Betty“]], resp. jej upravenej verzie [[Micubiši G4M|G4M2e]] model 24J) a pri rýchlosti 280 až /h mala byť vo výške 6 000 až  uvoľnená zo závesov. Pilot *Óky* pokračoval pri rýchlosti vyššej ako /h pod uhlom zhruba 5° v zostupnom lete až do oblasti cieľa, na ktorý zaútočil strmhlavým letom (pod uhlom 50° – 70°) pri rýchlosti 860 až /h s využitím troch raketových motorov. Motory mohli po dobu desiatich sekúnd vyvinúť statický tlak 7,8 kN (800 kp) a mali palivo na asi 3 – 5 minút letu. Tak malý a rýchlo sa pohybujúci cieľ bol ťažko zasiahnuteľný protilietadlovou paľbou prekvapeného nepriateľa.

Z technické hľadiska bola *Óka* jednoduchým dolnoplošníkom so škrupinovým trupom vyrobeným zo zliatin [[hliník]]a, krídlo a chvostové plochy boli z dreva s použitím kovových dielov. V prednej časti bola inštalovaná bojová hlavica so zapaľovačom, odisťovaným v priebehu útoku pilotom. Za prepážkou, ku ktorej sa nachádzala pripevnená hlavica, bola kabína pilota s len najnutnejším výstrojom. Za kabínou bola inštalovaná trojica raketových motorov.

[[Japonské cisárske námorné letectvo|Japonské cisárske námorníctvo]] si pre začiatok objednalo výrobu desiatich prototypov skompletovaných do konca septembra [[1944]] a do skúšok zaradených [[23. október|23. októbra]] [[1944]]. V ten istý deň bola na letisku v Sagami prvýkrát vyskúšaná *Óka* bez motora, o mesiac neskôr na letisku Kašima s motorom; chovanie lietadla bolo v oboch režimoch pilotmi hodnotené ako dobré. Súčasne sa rozbiehala sériová výroba. 1. námorný letecký technický arzenál v Jokosuke produkoval ako aj operačný model *Óky* (MXY-7 model 11), tak aj ďalšie verzie.

== Verzie == 
[[Súbor:Yokosuka MXY-7 at Yontan 1945.jpeg|thumb|250px|MXY-7 *Óka* model 11]]
[[Súbor:MXY7 Ohka Cherry Blossom Baka Ohka-11.jpg|thumb|250px|Výbušnina, ktorou boli tieto samovražedné lietajúce bomby vyzbrojené]]


=== *Óka* model 11 ===
Sériový model, z ktorého vychádzali ďalšie verzie. Jedným z jeho vážnych nedostatkov bol nedostatočný dolet po odpútaní od materského lietadla, ktorý sa priblížením k nepriateľskej flotile vydalo napospas predsunutým stíhacím útvarom amerického námorného letectva. Tento nedostatok pomohol k vývoju ďalšieho modelu 22.

=== *Óka* model 22 ===
Od modelu *Óka* model 11 sa líšil predĺženým trupom a menším rozpätím krídla. Lietadlo malo byť prepravované dvojmotorovým bombardovacím lietadlom [[Jokosuka P1Y|Jokosuka P1Y3]] model 33, upraveným z pôvodného modelu zväčšením trupu a rozpätím krídla.

No bokoch *Óky* modelu 22 sa objavili dva lapače vzduchu, privádzajúce vzduch k motokompresorovej pohonnej jednotke TSU-11, vychádzajúceho z koncepcie talianskeho konštruktéra Campiniho, kde sa stlačený vzduch v kompresorovej jednotke využil na zvýšenie výkonu piestového motoru. Japonci k tomuto účelu použili invertný štvorvalec Hitaši GK4A Hacukaze 11 s výkonom 81 kW (110 k), celá jednotka potom dávala ťah 1,9 kN (200 kp).

V lete roku [[1945]] boli vykonané dva štarty. Obidva však skončili katastrofou a smrťou pilotov. Ďalší pokus bol vykonaný [[12. august]]a [[1945]] a skúšobný pilot mal pri ňom preveriť okrem funkcie pomocných vzletových raketových motorov aj účinnosť motokomresorovej pohonnej jednotky. O tri dni [[Japonsko]] kapitulovalo a z veľkorysých plánov na stavbu 200 kusov *Óky* modelu 22 mesačne zišlo. Podľa niektorých prameňov boli postavené aj dva kusy dvojmiestnej cvičnej verzie modelu 22, ale ani fotografie, ani výkresová dokumentácia nie sú k dispozícii.

=== *Óka* K-1 ===
Bolo vyrobených 45 exemplárov jednomiestnych cvičných lietadiel *Óka* K-1 bez motorov, alebo len s jedným raketovým motorom. Namiesto bojovej hlavice mali napustenú vodu. Pilot mal po odpútaní od materského lietadla získať skúsenosť s ovládaním stroja, v priebehu priblíženia na pristátie bola časť vodnej záťaže vypustená a pri rýchlosti /h pilot pristával na odpruženej lyži. Pre zvýšenie vztlaku používali vztlakové klapky u operačných modelov neinštalované.

=== *Óka* K-1 KAI ===
Nazývali sa *Wakazakura* (z jap. mladá čerešňa) a boli vyrobené len dva exempláre. Wakazakury mali trup takmer identický s bojovou verziou, no boli dvojmiestne. Pilot-žiak sedel v kabíne umiestnenej v priestore pre bojovú hlavicu. Zvýšené nároky na ovládateľnosť si v tomto prípade vyžiadali použitie klapkami ovládaného krídla s väčším rozpätím. chvostové plochy ostali bez zmien.

=== *Óka* model 33 a model 43 ===
*Óka* Model 33 skončil iba ako papierový projekt, vychádzal z modelu 22 s turbokompresorovým motorom Micubiši Ne-20 s ťahom 5,0 kN (510 kp) a s  hlavicou. Tieto klzákové bomby mali byť nesené po dvoch, či troch kusoch pomocou štvormotorového bombardéra [[Nakadžima G8N|Nakadžima G8N Genzan]].

Ten istý osud stretol aj *Óku* model 43 s motorom Ne-20 určeného pre katapulty ponoriek triedy I-400, ale z nej vychádzajúci model 43B sa dostal až do stavby drevenej makety skutočnej veľkosti. Nešlo však už o klzákovú bombu, ale o jednomiestne ľahké stíhacie lietadlo, vyzbrojené kanónom typu 5 kalibru , uloženými v prednej časti trupu a poháňaný motorom Ne-20. Mal štartovať z jaskýň ukrytých na pobreží a k štartu mu mali pomáhať dva raketové motory.

=== *Óka* model 43C ===
Nadväzoval na *Óku* model 43B so zväčšeným rozpätím krídla. Nebol nikdy zrealizovaný.

=== *Óka* model 53 === 
Diaľkovo navádzané klzákové bomby vychádzajúce z modelu 33. Projekt zostal iba vo fáze návrhu.

== Bojové nasadenie ==
[[Súbor:G4M Type 1 Attack Bomber Betty launching Baka G4M-10.jpg|thumb|Bombardér G4M „Betty“ vypúšťa *Óku*]]

*Óka* bola ťažko zasiahnuteľná pre svoju vysokú rýchlosť a malé rozmery. Rozpätie krídel mala iba  a dĺžku . Podľa niektorých prameňov to boli prvé stroje, ktoré prekročili nadzvukovú rýchlosť. Pri bezchybnej funkcii motorov za ideálneho stavu počasia a správneho uhla náletu toho boli technicky schopné. Konštrukcia však nebola zvládnutá. V záverečných fázach pôsobili na riadenie také sily, že stroj bol prakticky neovládateľný. Pri rýchlosti nad /h bola už neovládateľná a nad /h sa *Óke* spravidla utrhli stabilizátory. Tým sa z neho stala neriaditeľná zrýchlená bomba. Japonské velenie vkladalo do *Óky* veľké nádeje, ktoré sa nikdy nesplnili. Hlavným dôvodom bol fakt vzdialenosti od cieľa. Radary zachytávali nosiče na vzdialenosť 100 –  od možnosti odpútania sa *Óky*. V danej oblasti hliadkovali stíhači, ktorí zvyčajne bombardéry [[Micubiši G4M|G4M „Betty“]] zostrelili. 

Pretože nosiče boli zvyčajne zostrelené pred odpútaním *Óky* začali útočiť z veľmi malých výšok, tesne nad hladinou. Ale vzhľadom na necitlivosť riadení veľmi často skončili v mori alebo cieľ preleteli. *Óka*-2 s doletom , ktorá mala vyriešiť tento problém, sa už nasadenia nedočkala.

Japonci použili v bojových podmienkach iba Óku model 11. Termín prvého bojového nasadenia tejto zbrane posunulo potopenie novej lietadlovej superlode Šinano [[29. november|29. novembra]] [[1944]], ktorá niesla vo svojich útrobách 50 prvých exemplárov *Óky* do oblasti Filipín. K prvému použitiu samovražedného lietadla došlo [[21. marec|21. marca]] [[1945]] v priebehu bojov o Okinawu za prispenia stíhacej ochrany 201. Kókútai. Útokov sa zúčastnilo 18 lietadiel typu [[Micubiši G4M|G4M2]], z ktorých dve niesli klasické bomby. Americké palubné letectvo zväz zachytilo vo vzdialenosti asi  od vlastnej flotily a i cez odpor asi 30 sprievodných [[Mitsubishi A6M Zero|Reisenov]], nosné bombardéry zničilo. 

Podľa japonských prameňov bolo v priebehu bitky o Okinawu použitých 56 operačných bômb *Óka* model 11. Posledná akcia prebehla 22. júna [[1945]], kedy Japonci vyslali k americkej flotile 6 nosičov pilotovaných bômb. 

Americké pramene uvádzajú, že pilotované bomby tohto druhu zničili dva torpédoborce a poškodili sedem ďalších lodí, pričom zahynulo 150 amerických námorníkov a viac než 250 bolo zranených.

Celkom bolo vyrobených 755 kusov MXY-7 *Óka* model 11 a dokončilo sa pravdepodobne len 35 kusov *Óky* model 22.

== Špecifikácie (Jokosuka MXY-7 *Óka* model 11) ==
[[Súbor:Yokosuka Ohka Model 22.svg|thumb|right|300px|*Óka* model 22]]
[[Súbor:MXY7 Ohka Cherry Blossom Baka Ohka-12s.jpg|thumb|Kokpit *Óky*]]

=== Technické údaje ===
* *'Posádka:** 1
* **Dĺžka:** 
* **Rozpätie:** 
* **Výška:** 
* **Plocha krídel:** 
* **Hmotnosť prázdneho lietadla:** 
* **Vzletová hmotnosť:** 
* **Pohonná jednotka:** 3 × [[raketový motor]] Typ 4 Mark 1 Model 20, každý s ťahom 2,60 kN

=== Výkony ===
* **Maximálna rýchlosť:** /h
* **Rýchlosť pri kĺzavom lete:** /h
* **Dolet:** 
* **Plošné zaťaženie:** /m²
* **Pomer ťah/hmotnosť:*' 0,38

=== Výzbroj ===
*  výbušniny

== Referencie ==


== Zdroje ==
* SCHMID, Jaroslav. *Stíhací a bombardovací letadla Japonska - 1. díl''. 2. vyd. Plzeň: Fraus, 1998. ISBN 80-7238-041-9

## Iné projekty

Kategória:Lietadlá druhej svetovej vojny
Kategória:Lietadlá Jokosuka