open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Personál (Uhorsko)

**Personál** alebo **osobník** (lat. *personalis*, maď. *személynök*) patril k najvýznamnejším krajinským hodnostárom v Uhorsku. Je historicky najmladší, funkcia personála sa vytvorila v 15. storočí (1464).

Hodnosťou personála bol poverený osobitne jeden človek, zastupujúci osobnú prítomnosť kráľa na súde (*personalis presentie regie in iudicis locumtenens*). Pôvodne túto činnosť od 14. storočia vykonával tajný kancelár. Avšak v dôsledku vyťaženosti tajného kancelára vlastným úradom bola táto funkcia prenesená na nového funkcionára, personála.

Úlohy personála spočívali vo výkone sudcovských právomocí. Predsedal personálskemu súdu. V jeho kancelárii pôsobili dvaja protonotári, ktorí vybavovali súdne spisy, týkajúce sa personálskeho súdu. Personálsky súd tvorili pôvodne šľachtici vyberaní spomedzi tých, ktorí žili na kráľovskom dvore. Neskôr členov súdu menoval kráľ zo zástupcov prelátov, magnátov a ostatnej šľachty. Personál bol opatrovateľom kráľovskej súdnej pečate, bol tiež členom kráľovskej rady. Sídlom personála bol Budín.

Zákonný článok 8 z roku 1486 menuje personála zástupcom tajného kancelára a stavia ho na tretie miesto v Uhorsku v poradí hlavných sudcov kráľovstva. Kým v 15. storočí boli personálom duchovné osoby, od 16. storočia je funkcia v rukách neklerikov. Prvým neklerikom vo funkcii personála bol Štefan Verbőci. 

Personál mal na starosti aj správu niektorých slobodných kráľovských miest, ktoré sa preto nazývali aj personálskymi. Boli to Stoličný Belehrad, Ostrihom, Levoča. 

Po roku 1526 funkcia personála nezanikla, personál sa stal trvalým členom miestodržiteľskej rady. Roku 1608 sa stal natrvalo predsedom dolnej tabule uhorského krajinského snemu. V rokoch 1671-1680, po nastolení gubernia, sa stal jedným zo štyroch predstaviteľov uhorských stavov, ktorí boli členmi guberniálnej rady. Až do roku 1848 mu zostala právomoc v oblasti súdnictva.

Kategória:Uhorsko
Lion (trieda lodí 1939)

**Trieda Lion** mala byť trieda bojových lodí Royal Navy Spojeného kráľovstva. Bola predposlednou triedou bojových lodí navrhnutou v Spojenom kráľovstve.

Trieda Lion mala plánované štyri jednotky: HMS Lion · HMS Temeraire · HMS Conqueror · HMS Thunderer. 

Pracovať sa začalo len na prvých dvoch, no neboli nikdy dokončené. Konštrukčne trieda vychádzala z triedy King George V a bolo zamýšľané ju stavať podobne ako triedu bojových krížnikov Revenge; ako úsporné. Trieda Revenge bola konštruovaná ako ekonomicky nenáročná na pohon, čo sa odzrkadlilo v jej maximálnej rýchlosti 21 ulov, čím nebol zrovna vhodným kandidátom na rekonštrukciu.

Obvyklé riešenie, kde 14 palcové (365 mm) delá hlavného kalibru spojené v dvoch štvorhlavňových vežiach a jednou dvojhlavňovou ako na triede *King Georg V* bolo zapríčinené znením druhej Londýnskej námornej dohody, ktorá limitovala výtlak na 35 000 ton a maximálny kaliber na 356 mm. Trieda Lion mala prekročiť limity tejto dohody, pretože bolo plánované nainštalovať delá kalibru 16 palcov (406 mm) a maximálny výtlak mal dosiahnuť 45 000 ton. Štandardný výtlak mal dosahovať niečo medzi 40 500 a 42 500 ton pričom hlavné delostrelectvo malo mať deväť 406 mm hlavní v trojhlavňových vežiach (podobne ako trieda Nelson), aj keď delá aj veže by boli modernejšie. Dve veže na prove jedna na korme. Sekundárne delostrelectvo by bolo podobné ako u triedy King George V so šestnástimi 5,25 palcovými (133 mm) delami v ôsmich dvojhlavňových vežiach, rozmiestnených po štyroch rovnomerne po každej strane. Mal byť namontovaný aj katapult pre lietadlá. Trieda Lion mala byť rovnocenným partnerom americkej triede Iowa. Podobne ako lode triedy King George V boli porovnateľné s triedou North Carolina.

**Lion* (27) stavba v lodeniciach Vickers Armstrongs, Walker, rozhodnutie o stavbe 21. februára 1939, založený kýl 4. júla 1939
**Temeraire* (36) stavba v lodeniciach Cammell Laird & Company, Birkenhead, rozhodnutie o stavbe 21. februára 1939, založený kýl 1. júna 1939
**Conqueror* (45) stavba v lodeniciach John Brown & Company, Clydebank, rozhodnutie o stavbe 16. augusta 1939
**Thunderer* (49) stavba v lodeniciach Fairfield Shipbuilding & Engineering Company, Govan, rozhodnutie o stavbe 16. augusta 1939

## Pozri aj
*Zoznam tried bojových lodí

## Referencie

## Zdroj

## Externé odkazy
* D.K. Brown, Nelson to Vanguard, 2000, Chatham Publishing


Lion (1939)
Asbest

thumb|130px|Znak Asbestu.

**Asbest** (rus. Асбест) je mesto vo Sverdlovskej oblasti v Rusku pomenovaný podľa Azbestového priemyslu, ktorý sa tu nachádza. Nachádza sa na rieke Boľšoj Reft (prítok Pyšmy), 70 km severovýchodne od Jekaterinburgu. Bol založený v roku 1889 ako Kudeľka (rus. Куделька) Počet obyvateľov je 56 533 (2023). V roku 1989 84 470.

Dnes je Asbest veľké priemyselné centrum Spoločnosť *Uralasbest* je hlavný priemyselný podnik. Ďalšie spoločnosti sú: *UralATI*, *Zarečny*, *Asbostroj*, *Asbestovskaja*, ktoré vyrábajú výrobky zo železa, azbestu, stavebný materiál, porcelán, nábytok, železné konštrukcie, a iné azbestové výrobky. 

Vzdelanie poskytuje hudobná škola, škola umenia, Olympijská škola, inštitút vedy a výskumu, profesionálne školy, univerzity, a vysoká škola banícka a ekonomiky. Nachádzajú sa tu geologické múzeum a múzeum miestnych ľudových tradícií.

Kategória:Mestá a osady vo Sverdlovskej oblasti
Jaromír (biskup)

**Jaromír** alebo **Gebhart/Gebhard** (* okolo 1040† 26. jún 1090, Ostrihom) bol český princ a biskup, štvrtý syn kniežaťa Břetislava I. a Judity zo Schweinfurtu; predurčený pre cirkevnú dráhu. 

Vzdelával sa v cudzine, ale na kňazský stav nemal veľa chuti. Po smrti kniežaťa Spytihněva II. (v r. 1061) sa domnieval, že od svojho brata Vratislava dostane údel, ale bratia ho presvedčili, aby prijal vysvätenie za kňaza. Po smrti biskupa Šebíra v r. 1067 ho bratia priviedli pred knieža Vratislava ako kandidáta na biskupský stolec. Vratislav sa však obával prílišnej Jaromírovej moci. V r. 1063 zriadil samostatné olomoucké biskupstvo, ktoré sa oddelilo od pražského. Úrad pražského biskupa chcel Vratislav obsadiť svojím kandidátom, Nemcom Lancom. V r. 1068 však uznal voľbu Jaromíra, ktorý 30. júna toho roku v Mohuči prijal investitúru od cisára Henricha IV. a 6.7. bol mohučským arcibiskupom vysvätený na biskupa.

Vo svojom úrade si Jaromír počínal pomerne zodpovedne, medzi kňazmi nastolil prísnejšiu disciplínu. Súčasne však nastali spory medzi ním a jeho bratom kniežaťom Vratislavom, ktoré sa vystupňovali najmä po založení vyšehradskej kapituly.

Tešil sa zvláštnej priazni cisára Henricha IV., ktorý ho v r. 1077 menoval najvyšším kancelárom. Úrad zastával tri roky, práve počas vrcholiaceho boja o investitúru. V r. 1086 bolo rozhodnutím cisára pražské a olomoucké biskupstvo spojené. Ale už o dva roky knieža Vratislav olomoucké biskupstvo obnovil a obsadil ho kaplánom Vezelom. Jaromír s týmto stavom nesúhlasil, chystal sa osobne protestovať u pápeža. Odišiel do Uhorska ku kráľovi Ladislavovi, s ktorým ho spájalo osobné priateľstvo.
V júni 1090 ťažko ochorel a 26. júna v Ostrihome zomrel.

## Externé odkazy
* Jaromír-Gebhart na www.e-stredovek.cz

Kategória:Narodenia v 11. storočí
Kategória:Úmrtia 26. januára
Kategória:Úmrtia v 1090
Kategória:Přemyslovci
Kategória:Českí biskupi
Kategória:Princovia
Oto I. Olomoucký

**Oto I. Olomoucký** alebo **Oto I. Pekný** (*? – † 9. júl 1087) bolo olomoucké údelné knieža z rodu Přemyslovcov. 

Najmladší syn kniežaťa Břetislava I. a Judity zo Schweinfurtu bol údajne povestný svojou telesnou krásou. Od staršieho brata, kniežaťa Vratislava dostal v roku 1061 Olomoucko, ktoré spravoval do konca života. 

V roku 1078 založil v Olomouci benediktínsky kláštor. Pokojný život mu dovolil vytvoriť stabilnú hospodársko-mocenskú základňu olomouckého údelu, vybudovať dôstojné sídlo a vydržiavať stálu vojenskú posádku. 

## Rodinné pomery
Oto I. Olomoucký bol ženatý s dcérou uhorského kráľa Bela I. Eufémiou (* 1045/1055 – † 1111), s ktorou mal štyri deti, z ktorých dve zomreli ešte v útlom veku:
* Svatopluk (*? – † 21. september 1109), neskoršie české knieža
* Oto (* okolo 1109 – † 18. február 1126), olomoucké a brnianske údelné knieža
* Břetislav
* Boleslava

## Genealógia

Kategória:Úmrtia v 1087
Kategória:Přemyslovci
Stanislav Bernát

Ing. **Stanislav Bernát** (* 26. júl 1949, Martin) je bývalý primátor Martina.

## Profesionálna kariéra

*1967 - 1973 Vysoká škola dopravná v Žiline (dnes Žilinská univerzita v Žiline), Fakulta prevádzky a ekonomiky dopravy, odbor stavebná údržba a rekonštrukcia tratí, mostov a tunelov
*1973 - 1974 Chemicelulóza Žilina, geodet prestavby podniku na investičnom oddeleni
*1974 - 1979 ZŤS Martin, odbor investičnej výstavby, referent investičnej výstavby 
*1979 - 1994 Divadlo SNP Martin (dnes Slovenské komorné divadlo, od investičného referenta po technického námestníka 

## Politická kariéra
*2001 - 2003 - 3. viceprezident Únie miest Slovenska 
*1994 - 2006 - primátor mesta Martina
*2004 - neúspešná kandidatúra na prezidenta SR

V prvom kole prezidentských volieb v roku 2004 získal 5 719 (0,28%) hlasov a 11. miesto z dvanástich kandidátov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na osobnosti.sk

Kategória:Narodenia v 1949
Kategória:Žijúci ľudia
Kategória:Osobnosti z Martina
Kategória:Absolventi Žilinskej univerzity v Žiline
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Primátori Martina
Kategória:Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (2004)
Vladislav I. (Čechy)

thumb|right|Vladislav I.
**Vladislav I.** (*?, † 12. apríl 1125) bolo české knieža (v r. 11091117 a 11201125) z rodu Přemyslovcov, syn kniežaťa a prvého českého kráľa Vratislava II. a jeho tretej manželky Svatavy.

Za vlády starších bratov Břetislava II. a Bořivoja II. žil Vladislav v ústraní. Významnejšie politicky zasiahol do dejín až v roku 1107. Pod vplyvom olomouckého kniežaťa Svatopluka sa rozišiel s Bořivojom II. a podieľal sa na jeho zosadení. Za to mu knieža Svatopluk zaistil nástupníctvo na kniežacom stolci. Po jeho smrti v roku 1109 rozhodnutím cisára Henricha V. získal nástupníctvo na českom kniežacom stolci. 

Kniežaťom bol dvakrát a to v rokoch 11091117 a 11201125. Bořivoj II. sa ho v roku 1110 márne pokúšal zvrhnúť. Vladislav vládol pevnou rukou, i keď panoval v dobe veľmi nepokojnej, pretože sa o moc usilovalo mnoho jeho vládychtivých príbuzných. Vladislav si ich skúšal rôznym spôsobom nakloniť. Bratovi Soběslavovi napr. odovzdal v roku 1114 Hradecko a o rok neskôr Brniansko. V roku 1116 zvíťazil nad uhorským vojskom v bitke na Luckom poli a zabezpečil hranicu juhovýchodnej Moravy. Na nátlak rakúskej strany v decembri 1117 odovzdal vládu bratovi Bořivojovi. Jemu ostalo územie východne od rieky Labe, čo sa prakticky rovnalo spoluvladárstvu. Po Bořivojovej smrti v roku 1120 sa opäť stal jediným panovníkom. 

Rok pred svojou smrťou ochorel a za svojho nástupcu určil mladšieho brata Soběslava. Po smrti bol pochovaný v krypte kostola benediktínskeho kláštora v Kladruboch, ktorý sám založil.

## Rodinné pomery

Vladislav bol ženatý s Richenzou (* asi 1095, † 27. september 1125), dcérou Henricha z Bergu. Spolu mali štyri deti: 
* Vladislav (* okolo 1110, † 18. január 1174), neskorší kráľ Vladislav II.
* Děpolt (* 1120/1125, † 14. august 1167), zakladateľ vedľajšej vetvy Děpolticov
* Henrich (*?, † po 1. auguste 1169)
* Svatava (Luitgarda) (*?, † 19. február po 1146)

## Genealógia

## Panovnícke pomery

Kategória:Úmrtia v 1125
Kategória:Přemyslovci
Kategória:Vládcovia Česka
Kategória:Zakladatelia kláštorov
Július Kubík

**Július Kubík** (* 3. máj 1940, Svit – † 6. máj 2013, Poprad) bol slovenský novinár, politik a neúspešný kandidát na prezidenta v roku 2004.

V roku 1968 emigroval do Švajčiarska, kde začínal ako radový robotník, postupne pracoval ako letecký mechanik a neskôr sa stal expertom na videotechniku a elektrotechniku. Mal slovenské aj švajčiarske občianstvo. Bol členom SĽS.

V prvom kole prezidentských volieb v roku 2004 získal 7 734 (0,38%) hlasov a 9. miesto z dvanástich kandidátov.

## Referencie

## Externé odkazy
*životopis 

Kategória:Osobnosti zo Svitu
Kategória:Slovenskí emigranti a exulanti
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Slovenskí technici
Kategória:Švajčiarski technici
Kategória:Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (2004)
Kategória:Švajčiarske osobnosti slovenského pôvodu
Bořivoj II.

**Bořivoj II.** alebo po slovensky aj **Borivoj II.** (* okolo 1064, † 2. február 1124, Uhorsko) bolo české knieža (v r. 11001107 a 11171120) z rodu Přemyslovcov, syn kniežaťa a prvého českého kráľa Vratislava II. a jeho tretej manželky Svatavy. 

Snahami staršieho brata Břetislava II. o presadenie Bořivoja ako svojho nástupcu na kniežacom stolci bol porušený tzv. starešnícky princíp zavedený Břetislavom I. Podľa neho mal Břetislava II. na kniežacom stolci nahradiť Oldřich, starší syn Konráda I. Brnianskeho. Počiatkom r. 1100 sa kniežaťom stal skutočne Bořivoj II. Tento postup mal závažné dôsledky pre celé 12. storočie, kedy došlo niekoľkokrát k zásahom rímskych panovníkov do českých pomerov. 

Aby upokojil domáce pomery, hneď po nástupe k moci vrátil Bořivoj Oldřichovi brniansky údel. V roku 1105 začalo olomoucké knieža Svatopluk pripravovať Bořivojovo zvrhnutie. Pritiahol k Prahe, ale bezúspešne. O dva roky neskoršie vpadol do Čiech opäť. Bořivoj musel utiecť z krajiny. V roku 1100, keď sa neúspešne pokúšal znova zmocniť trónu, bol na príkaz cisára Henricha V. uväznený. V roku 1116 bol prepustený a o rok na to sa opäť posadil na český kniežací stolec. Od roku 1116 viedol neúspešnú vojnu s Uhorskom.

Bořivoj II. bol mierumilovný, láskavý až prostý človek, majúci prílišnú dôveru vo svoje okolie. Bola to ale jeho osobná neschopnosť, ktorá privodila jeho pád. V roku 1120 bol zosadený z trónu. Odišiel do exilu do Uhorska, kde aj v roku 1124 zomrel.

Mal početné potomstvo, žiadny z jeho synov sa však nestal českým kniežaťom. Jeho telo bolo ešte v roku jeho smrti prevezené do Prahy a je uložené v Svätovítskej katedrále.

## Rodinné pomery

Od roku 1100 bol ženatý s Helbirgou Babenberskou (*?, † 13. júl 1142), dcérou rakúskeho markgrófa Leopolda II. Spolu sa im narodilo šesť detí:
* Jaromír (*?, † okolo 1135)
* Spytihněv (*?, † 9. január 1157)
* Lupolt (*?, † 1134)
* Boleslav (*?, †?)
* Albrecht (*?, † 7. apríl pred 1124)
* Richeza (*?, † 27. február pred 1124)

## Genealógia

## Panovnícke pomery

Kategória:Narodenia v 11. storočí
Kategória:Úmrtia v 1124
Kategória:Přemyslovci
Kategória:Vládcovia Česka
Kategória:Pochovaní v katedrále svätého Víta v Prahe
Jozef Kalman

RSDr. **Jozef Kalman** (* 18. apríl 1951, Pohorelá) je slovenský politik. V rokoch 19941998 bol v tretej vláde Vladimíra Mečiara podpredsedom vlády pre sociálny a duchovný rozvoj a v roku 1998 krátko aj povereným ministrom zahraničných vecí SR. Do vlády bol nominovaný za Združenie robotníkov Slovenska, neskôr bol členom HZDS, poslancom Národnej rady SR, neskôr predsedom strany Ľavicový blok a jej neúspešným kandidátom v prezidentských voľbách v roku 2004.

## Biografia
Absolvoval Stredné odborné učilište chemické pri CHZJD v Bratislave a Vysokú školu politickú ÚV KSČ v Bratislave. Od roku 1973 do roku 1994 pôsobil v rôznych funkciách v odborovom hnutí (v odborovom zväze kovopriemyslu, neskôr ako tajomník odborového zväzu miestneho hospodárstva). Po roku 1989 bol aktívny v slobodných odboroch. V roku 1990 sa stal predsedom Slovenského odborového hnutia pracovníkov miestneho hospodárstva. V roku 1993 sa ako predseda tohto zväzu stal členom predstavenstva KOZ SR.

### Tretia vláda Vladimíra Mečiara (19941998)
V období od decembra 1994 do októbra 1998 bol v tretej vláde Vladimíra Mečiara ako nominant Združenia robotníkov Slovenska podpredsedom vlády pre sociálny a duchovný rozvoj. Jeho zodpovednosťou bola koordinácia rezortov školstva, zdravotníctva, kultúry, životného prostredia, národnostná a cirkevná politika, ako aj rokovania tripartity. V marci 1998 Kalman Slovensko zastupoval v Londýne na otvorení vstupného procesu do EÚ s 11 kandidátskymi štátmi ako vicepremiér a predseda Rady vlády pre európsku integráciu. V októbri 1998 bol v tejto vláde krátko poverený minister zahraničných vecí SR.

### Opozícia a Ľavicový blok
V parlamentných voľbách v roku 1998 sa stal poslancom Národnej rady za HZDS (za ZRS už kandidovať nechcel, pretože sa podľa vlastných slov už s jeho politikou nestotožňoval). Kalman sa 9. apríla 2002 rozhodol vystúpiť tiež z HZDS, tento raz kvôli pravicovej orientácii hnutia. Vyjadril sa, že svojou podstatou je sociálne, ľavicovo cítiaci človek, preto sa rozhodol opustiť rady strany. Oznámil založenie vlastnej strany, ktorá bola do konca apríla 1998 zaregistrovaná. V máji 2002 sa stal prvým predsedom strany Ľavicový blok. Za túto stranu kandidoval v parlamentných voľbách v roku 2002, ale ĽB získal len 0,22 % hlasov a nezískal zastúpenie v parlamente. Kalman v prezidentských voľbách v roku 2004 neúspešne kandidoval na prezidenta SR ako kandidát Ľavicového bloku, ale v prvom kole získal len 10 221 (0,51 %) hlasov a skončil na ôsmom mieste z 12 kandidátov, do druhého kola nepostúpil.

## Osobný život
Je ženatý, má dve deti.

## Referencie

## Externé odkazy
* Jozef Kalman – profil na webe Úradu vlády SR

Kategória:Osobnosti z Pohorelej
Kategória:Podpredsedovia vlády Slovenska
Kategória:Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Kategória:Predsedovia slovenských politických strán
Kategória:Politici ĽB
Kategória:Politici ĽS-HZDS
Kategória:Politici ZRS
Kategória:Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (2004)
Kategória:Absolventi Vysokej školy politickej ÚV KSČ
Kategória:Slovenskí odborári
Kategória:Ministri zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky
Personál

**Personál** môže byť:
* v manažmente a podobne: súhrn zamestnancov alebo platených pracovníkov alebo všetkých pracovníkov (t.j. nie len zamestnancov) organizácie, najmä podniku (vo význame súhrn pracovníkov sú synonymá aj osadenstvo či ľudské zdroje), pozri personál (manažment)
* zastarano: služobníctvo
* funkcia v Uhorsku, pozri personál (Uhorsko)

## Referencie
Lion

**Lion** môže byť:
* anglický výraz pre Leva, pozri aj Lev 
* trieda lodí, pozri Lion (trieda lodí 1910)
* trieda lodí, pozri Lion (trieda lodí 1939)
* bojový krížnik, pozri HMS Lion (1910)
* bojová loď, pozri HMS Lion (27)
* skladba americkej kapely Hollywood Undead z albumu Notes from the Underground, pozri Lion (skladba)

## Pozri aj
* Lyon
Ivan Mjartan

Ing. **Ivan Mjartan**  (* 31. august 1958† 9. apríl 2018, Bratislava) bol bývalý mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Česku, štátny tajomník na ministerstve kultúry a šéf koordinačnej rady HZDS. 

Stál pri zrode Strany demokratického stredu neskôr pomenovanej na STRED. V roku 1999 neúspešne kandidoval na prezidenta SR. Stál pri zrode Rádiožurnálu Slovenského rozhlasu. Pod jeho vedením sa rozhlasový Rádiožurnál zmenil na vysoko sledovanú, a teda aj veľmi vplyvnú reláciu. 

## Referencie

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (1999)
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Česku
Kategória:Štátni tajomníci Ministerstva kultúry Slovenskej republiky
Oldřich II.

**Oldřich** (* 1134, † 18. október 1177) bolo hradecké údelné knieža z rodu Přemyslovcov, tretí syn kniežaťa Soběslava I. a Adléty Uhorskej. 

V roku 1152, v dobe, keď sa novým nemeckým cisárom stal Fridrich I. Barbarossa, sám sa dostavil na ríšsky snem do Merseburgu a prihlásil sa o svoje právo na kniežací stolec. Od cisára získal prísľub. Oldřich sa vrátil do Čiech a ujal sa údelu na Hradecku. Neskoršie žil v Poľsku a na cisárovom dvore. S ním sa zúčastnil v roku 1162 a 1174 bojov v Taliansku. 

Po zosadení kniežaťa Bedřicha v roku 1173 a možnosti zasadnúť na kniežací stolec sa prekvapujúco vzdal kniežacieho titulu v prospech svojho staršieho brata Soběslava. Od nasledujúceho roku je v historických prameňoch uvádzaný ako olomoucké knieža. 

## Rodinné pomery

Bol dvakrát ženatý. Prvé manželstvo s Cecíliou Durínskou, dcérou Ľudovíta I. Durínskeho ostalo bezdetné, s druhou manželkou Žofiou Wettinskou, dcérou Otta II. Miessenského, mal dcéru Anežku.

## Genealógia

Kategória:Narodenia v 1134
Kategória:Úmrtia v 1177
Kategória:Přemyslovci
Makovica

**Makovica** môže byť:

*plod maku obsahujúci makové zrná, pozri pod mak siaty
*odvar z plodov maku
*expresívne: hlava, pozri hlava (anatómia)
*guľovitá ozdoba na štíte strechy alebo vrcholci veže, pozri makovica (strecha)
*v histórii: Panstvo Makovica
*alternatívny názov pre Zborovský hrad
*geomorfologický podcelok Slanských vrchov, pozri Makovica (geomorfologický podcelok)
*vrch (981,4 m n. m.) v Slanských vrchoch, pozri Makovica (vrch v Slanských vrchoch)
*vrch (655,2 m n. m.) v Ondavskej vrchovine, pozri Makovica (vrch v Ondavskej vrchovine)
*folklórny súbor v Svidníku, pozri Makovica (folklórny súbor)
* priezvisko, pozri Makovica (priezvisko)
Dorze

**Dorze** môže byť:
*etnikum v Etiópii, pozri Dorze (etnikum)
*jazyk tohto etnika, pozri dorze (jazyk)
Juraj Švec

Prof. MUDr. **Juraj Švec** DrSc. (* 16. január 1938, Bratislava† 17. február 2017) bol slovenský lekáronkológ, univerzitný profesor, rektor Univerzity Komenského (19911997). V rokoch 19942002 poslanec NR SR, kandidát na prezidenta SR v roku 1999.

## Život
Roku 1955 skončil gymnázium v Bratislave. V roku 1961 dokončil štúdium na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, v roku 1966 získal titul MUDr.

V rokoch 19611962 pôsobil ako sekundárny lekár Liečebne TBC vo Vyšných Hágoch. Neskôr do roku 1970 ako asistent Katedry rádiológie Inštitútu pre ďalšie vzdelávanie lekárov a farmaceutov v Bratislave. V rokoch 19701980 pôsobil ako asistent Katedry onkológie, rádiológie a nukleárnej medicíny LF UK v Bratislave. Roku 1980 sa stal prednostom Onkologického ústavu SAV. V rovnakej dobe pôsobil ako docent na Katedre onkológie, rádiológie a nukleárnej medicíny Lekárskej fakulty UK pre odbor onkológia. V rokoch 19811990 bol vedúcim tejto katedry. Profesorský titul v odbore onkológia získal v roku 1987. Neskôr v rokoch 19901997 pôsobil ako prednosta Onkologického ústavu Lekárskej fakulty a zároveň v rokoch 19921996 ako riaditeľ a externý vedúci laboratória molekulárnej biológie nádorov (19851988) Ústavu experimentálnej onkológie SAV. Roku 1998 sa stal prednostom Onkologickej kliniky Lekárskej fakulty. V roku 1991 bol zvolený za rektora Univerzity Komenského. V tejto funkcii zotrval do roku 1997. 

V rokoch 1994 až 2002 bol zároveň poslancom Národnej rady. Vo voľbách v roku 1994 kandidoval za Demokratickú úniu Slovenska (DEÚS), ktorá sa aj jeho významným prispením 25. marca&nbsp;1995&nbsp;pretransformovala na&nbsp;Demokratickú úniu&nbsp;(DÚ). Vo voľbách do Národnej rady v roku 1998 bol členom Slovenskej demokratickej koalície (SDK).

V roku 1999 neúspešne kandidoval na prezidenta Slovenskej republiky keď získal 0,82% hlasov.

26. septembra&nbsp;2000 spoločne s Jánom Budajom a inými založili&nbsp;Liberálnodemokratickú úniu&nbsp;(LDÚ)

## Referencie

Kategória:Slovenskí onkológovia
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici DÚ (1995)
Kategória:Politici SDK
Kategória:Politici DÚ (2000)
Kategória:Rektori Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Kategória:Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (1999)
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Oldřich

**Oldřich** môže byť:
* české meno, ekvivalent mena Oldrich
* české knieža († 1034), pozri Oldřich I.
* brnianske a znojemské údelné knieža († 1113), pozri Oldřich Brniansky
* brnianske a kráľovohradecké údelné knieža (11341177), pozri Oldřich II.
Děpoltovci

**Děpoltovci** (po česky *Děpoltici*) bola vedľajšia vetva rodu Přemyslovcov, potomkovia Děpolta I., druhorodeného syna kniežaťa Vladislava I. 

Děpoltovci ako bočná vetva nemali v krajine veľký politický vplyv. Ich centrum ležalo vo východných Čechách. Osudným sa pre rod stalo panovanie kráľa Přemysla Otakara I., ktorého cieľom bolo zachovanie vlády iba v hlavnej rodovej línii. Po r. 1216 vyhlásením zákona o nástupníctve pri voľbe Václava I. (zákon primogenitúry), boli Děpoltovci definitívne zbavení nádeje na český trón. Po r. 1247 úplne miznú z histórie.

## Významní členovia rodu
*Děpolt I.
*Děpolt II.
*Děpolt III.

Kategória:Šľachtické rody v Česku
Kategória:Přemyslovci
Děpolt II.

**Děpolt II.** (* pred 1167 - † 21. november 1190) bol syn Děpolta I. a přemyslovský šľachtic, verný spojenec kniežaťa Bedřicha.

Historikmi je označovaný ako  „muž znamenitých vlôh“. Po otcovej smrti (v r. 1167) sa ujal jeho údelu a vládol tu pokojne, v zhode s kniežaťom Bedřichom. V r. 1185 však mal byť na jeho rozkaz zajatý, utiekol preto z krajiny a vrátil sa tu až po nástupe Konráda Ota. Zomrel na krížovej výprave r. 1190 pri Ancone na mor. Mal troch synov: Děpolta III. (* 1770/1780, † 1223), Soběslava (* ?, † po 1213) a Boleslava (* ?, † po 1213). 

Z nich najvýznamnejším bol Děpolt III. Nemecký kráľ Filip Švábsky mu udelil v r. 1203 Čechy ako léno. Jeho manželkou bola istá Adéla, s ktorou mal piatich synov.

Kategória:Českí šľachtici
Kategória:Kresťania tretej križiackej výpravy
Kategória:Úmrtia 21. novembra
Kategória:Úmrtia v 1190
Otto I.

**Otto I.** môže byť:

*Otto I. (Sasko) († 912)
*Otto I. (Svätá rímska ríša) (912 – 973)
*Otto I. z Montferrat († 991)
*Otto I. Švábsky (955 – 982)
*Otto I. Korutánsky († 1004)
*Otto I. Wittelsbach (1117 – 1183)
*Otto I. Brandenburský (asi 1128 – 1184)
*Otto I. z Guelders (1150 – 1207)
*Otto I. Burgundský (asi 1170 – 1200)
*Otto I. Brunšvický (1204 – 1252)
*Otto I. z Nassau (asi 1247 – 1290)
*Otto I. Hessenský (asi 1272 – 1328)
*Otto I. (Rakúsko) (1330 - 1339)
*Otto I. (Grécko) (1815 – 1867)
*Otto I. (Bavorsko) (1848 – 1916)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Panovník
Ján Zvonár

Prof. MUDr. **Ján Zvonár**, CSc. (* 19. jún 1951, Bratislava – † 24. jún 2023, Bratislava) bol slovenský lekár, vysokoškolský pedagóg a komunálny politik.

V júni 2013 sa vzdal mandátu poslanca BSK (zvolený v roku 2009). V minulosti bol v období 20062010 starostom mestskej časti Bratislava-Rača a vo volebnom období 20062010 poslancom NR SR za stranu SMER-SD.

## Profesionálna kariéra
* 19761981: OÚ NZ Lučenec – lekár
* 19811985: VÚHB (Výskumný ústav humánnej bioklimatológie) – vedecký pracovník
* 19861994: VÚHB – riaditeľ
* 19942006: Eurorehab, s. r. o. – riaditeľ
* 20082011: Univerzita Konštantína filozofa Nitra (garant odboru fyzioterapia)
* od 2012: SZU – profesor na katedre fyzioterapie B.B.

## Politická kariéra
* 20062010: poslanec NR SR za stranu SMER
** Výbor NR SR pre zdravotníctvo (člen)
** Osobitný kontrolný výbor NR SR na kontrolu činnosti NBÚ (člen)
* 20072010: starosta mestskej časti Bratislava-Rača
* 20092013: poslanec VÚC za Bratislava-Rača

## Referencie

## Externé odkazy
* Ján Zvonár na webe Národnej rady SR
* Spravodajstvo týkajúce sa Jána Zvonára na portáli agentúry SITA

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici Smeru
Kategória:Starostovia mestskej časti Bratislava-Rača
Kategória:Poslanci NR SR (2006 – 2010)
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Jaromír

**Jaromír** môže byť:
*krstné meno, pozri Jaromír (prvé meno)
*české knieža, pozri Jaromír (knieža)
*pražský biskup, pozri Jaromír (biskup)
Analista

**Analista** môže byť:
* autor stručných záznamov o historických udalostiach (análov), synonymum: letopisec, pozri pod anály
* v historiografii:
** príslušník analistickej školy v starovekej Rímskej republike, pozri pod rímska analistická škola
** príslušník francúzskej historiografickej školy Annales, pozri pod škola Annales

## Referencie
Spytihněv II.

right|thumb|Spytihněv II. vo svätovítskej apokalypse

**Spytihněv II.** (* 1031, Olomouc – † 28. január 1061, Hradec nad Moravicí) bol české knieža (od r. 1055), najstarší syn kniežaťa Břetislava I. a Judity zo Schweinfurtu.

Od mladosti bol správcom olomouckého údelu a po smrti svojho otca v r. 1055 sa stal českým kniežaťom. Jeho údajne prvým štátnickým činom (podľa Kosmasa) bolo vyhnanie Nemcov z Čiech. Tvrdenie je však pravdivé iba čiastočne, pretože sám povolal nemeckých mníchov do Sázavského kláštora, keď predtým odtiaľ vyhnal slovanských rehoľníkov.
 
Jeho pomer k matke a mladším súrodencom bol nepriateľský. V r. 1056 tiahol do Olomouca, kde sídlil jeho mladší brat Vratislav so svojou matkou. Tí pred ním utiekli do Uhorska a Spytihněv obsadil celú Moravu.

Spytihněv nadviazal dobré vzťahy s pápežskou kúriou a pápež Mikuláš II. mu údajne za ročný poplatok 100 hrivien striebra dovolil, aby pri slávnostných príležitostiach mohol nosiť biskupskú mitru. 

V r. 1057 založil Spytihněv kolegiálny chrám v Litoměřiciach a v r. 1060 začal z rozsiahlou prestavbou chrámu sv. Víta na Pražskom hrade, kde bol po svojej smrti pochovaný. 

## Rodinné pomery
Spytihněv II. bol otcom jedného syna Svatobora (*?, † 23. február 1086) a neznámej dcéry, ktoré mal so svojou manželkou Idou Wettinskou. Svatobor sa r. 1085 stal aquilejským patriarchom.

## Genealógia

## Panovnícke pomery

Kategória:Narodenia v 1031
Kategória:Úmrtia v 1061
Kategória:Přemyslovci
Kategória:Vládcovia Česka
Kategória:Pochovaní v katedrále svätého Víta v Prahe
Gebhard

**Gebhard** (zastarano aj Gebhart) môže byť:
* meno, pozri Gebhard (meno),
* biskup a svätec z 10. storočia, pozri Gebhard (biskup),
* český princ a biskup z 11. storočia, pozri Jaromír (biskup).
Lucia

**Lucia** môže byť:
* meno, pozri Lucia (prvé meno)
* svätá Lucia (ako osoba), pozri Lucia (svätica)

## Pozri aj
*Svätá Lucia
Břetislav II.

**Břetislav II.** (*?, † 22. december 1100, hrad Zbečno) bolo české knieža (od r. 1092) z rodu Přemyslovcov. 

Najstarší syn kniežaťa a prvého českého kráľa Vratislava II. a jeho druhej manželky Adléty Uhorskej bol zvolený kniežaťom 14. septembra 1092. Hneď na počiatku svojej vlády vyhlásil zákaz všetkých dožívajúcich pohanských zvykov a obyčajov. Prvý článok jeho nariadenia obsahoval vypovedanie všetkých čarodejníkov, kúzelníkov a veštcov z krajiny. V roku 1097 nariadil vyhnanie slovanských mníchov zo sázavského kláštora. Na ich miesto povolal rehoľníkov z kláštora v Břevnove. 

V roku 1093 vpadol Břetislav II. do Poľska, kde bojoval s kniežaťom Vladislavom I. Hermanom. Počas bojov bolo veľmi spustošené Sliezsko. Pokúsil sa zrušil tzv. starešnícky zákon svojho deda Břetislava I., a tým sa snažil zaistiť následníctvo pre svojho mladšieho brata Bořivoja. 

Břetislav II. bol na sklonku roku 1100 pri návrate z lovu zavraždený pri hrádku Zbečno. Súčasníci považovali tento akt za odplatu Vršovcov.

## Rodinné pomery

S manželkou Lukartou (* okolo 1075, † 31. december neznámeho roku) mal jedného syna Břetislava (*?, † 8. marec po 1030).

## Genealógia

## Panovnícke pomery

Kategória:Úmrtia v 1100
Kategória:Přemyslovci
Kategória:Vládcovia Česka
Kategória:Pochovaní v katedrále svätého Víta v Prahe
Penta

**Penta** môže byť:
*prvá časť zložených slov s významom päť- alebo päťnásobný

*značka slovenských motocyklov vyrábaných od roku 1993 v Kysuckom Novom Meste

*skrátene PENTA INVESTMENTS LIMITED (resp. PENTA HOLDING LIMITED)
Hank Azaria

**Hank Azaria** (* 25. apríl 1964, Queens, New York, New York, USA) je americký herec, režisér, komik a dabér. Azaria sa preslávil dabovaním originálu Simpsonovcov, kde dabuje postavy Vočka, Apua, Crustyho, Clancyho Wigguma a iných.

Stal sa známy už po filmových rolách vo filmoch *[[Vtáčia klietka]]*, *[[Godzilla]]* a *[[Riskni to s Polly]]*. Účinkoval ako hlavná postava v seriáli *[[Huff]]*, ktorý bol produkovaný v rokoch 2004 až 2006. Hral v muzikáli *[[Spamalot]]*, kde hral postavu Sira Lancelota.

V roku 2020 Azaria oznámil, že končí s dabovaním Apua. Za svoje propagovanie stereotypov sa ospravedlnil: „Ospravedlňujem sa za to, že som bol súčasťou niečoho, čo tento problém spôsobilo a pomohlo zakoreniť rasistické stereotypy.“ Dodal ešte: „Mám preto pocit, že by som sa mal každému človeku indického pôvodu ospravedlniť.“ Azaria vyzýva, aby postavy dabovali herci s rasou príslušnosťou postavy.

## Filmografia
* 1988 – *Cool Blue*
* 1988 – *Frank Nitti: The Enforcer*
* 1988 – *Family Ties* (v epizóde 'Designing Woman')
* 1989 – *Growing Pains* (v epizóde 'The New Deal: Part 2')
* 1990 – *Pretty Woman*
* 1990 – *The Fresh Prince of Bel-Air* (v epizóde 'Mistaken Identity')
* 1990 – *Babes* (v epizóde 'Rent Strike')
* 1991 – *Herman's Head* (70 epizód)
* 1994 – *Quiz Show*
* 1995 – *Tales from the Crypt* (v epizóde 'Doctor of Horror')
* 1995 – *Now and Then*
* 1995 – *If Not for You* (8 epizód)
* 1995 – *Heat*
* 1996 – *The Birdcage*
* 1997 – *Grosse Pointe Blank*
* 1998 – *Great Expectations*
* 1998 – *Homegrown*
* 1998 – *Stressed Eric*
* 1998 – *Godzilla*
* 1998 – *Celebrity*
* 1999 – *Cradle Will Rock*
* 1999 – *Mad About You* (14 epizód)
* 1999 – *Mystery Men*
* 1999 – *Mystery, Alaska*
* 1999 – *Tuesdays with Morrie*
* 2000 – *C-Scam*
* 2000 – *Fail Safe*
* 2001 – *America's Sweethearts*
* 2002 – *Bark!*
* 2002 – *Imagine That* (6 epizód)
* 2003 – *Friends* (6 epizód)
* 2003 – *Shattered Glass*
* 2004 – *Nobody's Perfect*
* 2004 – *Along Came Polly*
* 2004 – *Eulogy*
* 2004 – *Dodgeball: A True Underdog Story*
* 2004 – *Huff* (24 epizód)
* 2007 – *The Grand*
* 2007 – *Run Fatboy Run*
* 2008 – *Independent Lens* (v epizóde 'Chicago 10)
* 2009 – *Night at the Museum: Battle of the Smithsonian*
* 2009 – *Year One*
* 2011 - The Smurfs
* 2013 - The Smurfs 2

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Dabingoví herci USA
Kategória:Divadelní herci USA
Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Herci divadelných muzikálov USA
Kategória:Filmoví režiséri USA
Kategória:Rozprávači audiokníh
Kategória:Komici USA
Kategória:Divadelní herci židovského pôvodu
Kategória:Filmoví herci židovského pôvodu
Kategória:Televízni herci židovského pôvodu
Kategória:Filmoví režiséri židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Držitelia ceny Emmy
Kategória:Osobnosti z Queens
Kategória:Absolventi American Academy of Dramatic Arts
Monkeystone Games

**Monkeystone Games** bola americká softvérová firma zaoberajúca sa vývojom počítačových hier pre mobilné platformy. Spoločnosť založili v roku 2001 John Romero, Tom Hall, Stevie Case a Brian Moon.
## Tituly
Firma vydala svoj prvý debutový titul Hyperspace Delivery Boy! v roku 2001 pre platformu Pocket PC. Hra bola neskôr portovaná pre Windows, Mac OS X, Linux a handheld Game Boy Advance.
Nasledovala hra Congo Cube, pôvodne vyvíjaná pre OS Windows, avsak neskôr bola portovaná pre Pocket PC a mobilné telefóny s podporou Java ME.
V poradí tretím titulom sa stal port úspešnej akčnej hry Red Faction pre N-Gage. Hra bola dokončená v októbri 2003.
## Rozpad firmy
*Brian Moon* opustil *Monkeystone* niekedy v roku 2002. *Stevie Case* opustila firmu približne v polovici roku 2003. *Tom Hall* a *John Romero* opustili Monkeystone v októbri 2003, kvôli práci u Midway Games. *Lucas Davis*, jeden z ich kolegov, udržiaval firmu až do jej zániku v januári 2005.
## Referencie

## Externé odkazy
* Monkeystone Games - Oficiálna stránka 

Kategória:Podniky v USA
Kategória:Softvérové podniky
Kategória:Vývojárske a vydavateľské spoločnosti počítačových hier a videohier
Lucius Cornelius Sisenna

**Lucius Cornelius Sisenna** (120 – 67 pred Kr.) bol rímsky politik a historik. Zahynul počas Pompeiovho ťaženia proti pirátom. Sisenna bol Pompeiovým veliteľom operujúcim na pobreží Grécka.

Jeho historické dielo nazvané *Historiae* (Dejiny) pozostávalo z 23 kníh. Podľa správ, ktoré sa o ňom dochovali, ho možno zaradiť k „tragickej“ historiografii, ktorú charakterizoval sklon k dramatizácii dejinných udalostí a hľadanie heroických osobností. Vzorom mu v tom bol helenistický historik Kleitarchos, ktorý obdobným štýlom rozpracoval život Alexandra Macedónskeho.

Sisenna sa venoval obdobiu, ktoré sám prežil – od občianskych vojen v neskorej republike po Sullovu smrť. Práve veľký diktátor je Sisennovým hrdinom non plus ultra. Nielenže ho svojim dielom oslavuje, ale predstavuje ho ako charizmatika, ktorý je schopný viesť rímsky národ. Pritom skĺzava až k romantickému opisu dejín. Romantizujúcej forme diela prikrášľujúcej históriu fantastickými až mýtickými faktami zodpovedá jazyk, ktorý je ornamentálny a radí sa k tzv. aziatickému štýlu. Podľa Cicerona Sisenna používal aziatický štýl i ako rečník.

Sisenna tiež napísal dielo *Fabulae Milesiae* (Milétske poviedky), ktoré sa inšpirovalo rovnomenným dielom Aristida z Milétu. Mohlo ísť o voľné, latinské spracovanie týchto vtipných, erotických poviedok. Sisenna touto svojou tvorbou ovplyvnil prozaické dielo Apuleia a Petronia.

## Literatúra
* 

Kategória:Narodenia v 120 pred Kr.
Kategória:Úmrtia v 67 pred Kr.
Historici starovekého Ríma
Kategória:Vojenské osobnosti starovekého Ríma
Dendrobium kingianum

[thumb|''Dendrobium kingianum'' [John Carne Bidwill|Bidwill ex Lindl. (1844).]]
***Dendrobium kingianum*** je rastlina z čeľade vstavačovité (). Pomenovaná je po prieskumníkovi austrálskeho pobrežia admirálovi Phillipovi Parkerovi Kingovi.

## Morfológia
Patrí medzi menšie dendróbiá, aj keď vzrast môže byť variabilný. Stonky zhrubnuté v pahľuzy dosahujú veľkosť 10–15&nbsp;cm, naspodu sú širšie a k vrcholu sa zužujú do špičky. Striedavo protistojné listy sú oválne a zašpicatené, na pseudohľuze ich je 2–7.

Kvitne drobnými ružovými, vzácnejšie bielymi kvetmi.  Patrí medzi nemnohé orchidey s voňavými kvetmi.

## Ekológia
Pochádza z východnej Austrálie. Rastie na slnečných miestnach prevažne litofyticky, vzácnejšie epifyticky na kmeňoch stromov.

## Synonymá
* *Callista kingiana* (Bidwill ex Lindl.) Kuntze (1891)
* *Dendrocoryne kingianum* (Bidwill ex Lindl.) Brieger (1981)
* *Tropilis kingiana* (Bidwill ex Lindl.) Butzin (1982)
* *Thelychiton kingianus* (Bidwill ex Lindl.) M.A. Clem. & D.L. Jones (2002)

## Referencie

## Iné projekty
 

Kategória:Vstavačovité
Lucius Aelius Stilo Praeconinus

**Lucius Aelius Stilo Praeconinus** (154 – 74 pred Kr.) bol prvý rímsky filológ. Pochádzal z jazdeckej rodiny naklonenej nobilite z Lanuvia.

Cognomen Stilo (pero) dostal podľa toho, že písal reči na objednávku. Meno Praeconinus sa zasa viazalo k povolaniu jeho otca (*praeco* znamená po latinsky hlásateľ). Stilove prošľachtické sympatie boli také silné, že dobrovoľne nasledoval do vyhnanstva Quinta Caecilia Metella Numidica. V Ríme sa venoval vyučovaniu, hoci nebol učiteľom z povolania, a literárnej činnosti.

Praeconinovi najznámejší žiaci boli Varro a Cicero. Jeho blízkymi priateľmi zasa historik Lucius Coelius Antipater a satirik Gaius Lucilius. Obaja mu údajne venovali svoje diela. Podľa Cicerona sa Stilo radil k stoikom.

Z diela Lucia Aelia Stilona sa dochovali iba zlomky. Zaoberal sa problematikou autentickosti Plautových komédií (za pravých uznal 25 komédií, čiže o štyri viac ako jeho pokračovateľ Varro), spísal komentáre ku *Carmen Saliare* (Spevy Saliov) a *Leges XII tabularum* (Zákon dvanástich tabúľ).
Niektorí odborníci mu pripisujú aj autorstvo rétorického spisu *[[Ad Herennium]]*.

## Literatúra
* 

Kategória:Spisovatelia starovekého Ríma
Mořina

náhľad|300px|Kostol sv. Stanislava a chránené lipy 

**Mořina** je obec v okrese Beroun. Na západ od obce sú viditeľné opustené vápenné lomy a asi  juhozápade je vidieť hrad Karlštejn. Ku dňu 3. 7. 2006 mala Mořina 665 obyvateľov.

## Časti obce
* Dolný Roblín
* Trněný Újezd

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam obcí v Česku

## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálne stránky obce
Enzýmová jednotka

**Enzýmová jednotka** je (akákoľvek) miera pre aktivitu enzýmu. 

V súčasnosti je jednotkou, ktorú odporúčajú organizácie typu IUB, IUPAC, IFCC a podobne, a ktorá je od roku 1999 aj jednotkou SI, katal (značka kat).

V 60. a 70. rokoch 20. storočia sa používala bezmenná (nevolala sa, ako sa často chybne uvádza, "enzýmová jednotka"), ale presne definovaná, jednotka so značkou U. 

Ešte staršie sa používali rôzne iné jednotky, napr. Wohlgemuthova jednotka, alebo prakticky odvodené jednotky, napr. mg premeny substrátu/min.

## Externé odkazy
*http://www.doi.org/10.1111/j.1432-1033.1979.tb13116.x

Kategória:Fyzikálne jednotky
Erdődyho palác (Godrova)

náhľad|Erdődyho palác

**Erdődyho palác** je štvorpodlažný neogotický dom na Godrovej ulici č. 2 v Bratislave v Starom Meste.

Bol postavený medzi rokmi 1880 a 1900. Nachádza sa v nároží uličného bloku a je chránený aj s priľahlou zeleňou. V čase svojho vzniku slúžil pravdepodobne ako obytný nájomný dom. Má kompaktný bokový pôdorys. Jeho autor sa inšpiroval pravdepodobne anglickou tudorovskou gotikou.

Dnes je bytovým domom, zeleň spred paláca bola vyvlastnená na účely zastávky trolejbusu, tá bola neskôr presunutá o dva domy nižšie na ul. Palisády.

## Iné projekty

Kategória:Paláce v Bratislave
Kategória:Neogotické stavby na Slovensku
Kategória:Architektúra z 1900
Bantry

**Bantry** môže byť:

*mesto v Írsku, v grófstve Cork, pozri Bantry (Írsko)
*mesto v USA, v Severnej Dakote, pozri Bantry (Severná Dakota)
*bývalá nižšia správna jednotka v Írsku, pozri Bantry (barónstvo)

## Pozri aj

*Bantry Bay
Turpilius

**Turpilius** (?103 pred Kr.), nazývaný **Sextus Turpilius**, bol rímsky autor komédii. Jeho praenomen a cognomen sa nezachovali. Peter Crinitus ho v svojom diele *De poetis latinis libri V* (Päť kníh o rímskych básnikoch) z roku 1505 označuje ako Sexta, hoci nie je jasné, na základe čoho sa k tomuto menu priklonil.

Turpilius bol autorom komédii podobného razenia ako Plautus a Caecilius. I on využíval pestré metrum a hovorový jazyk. Napísal tiež akúsi komédiu s mytologickou témou (podobne ako Plautus hru *[[Amphitruo]]*).

Zachovali sa početné zlomky z asi 13 Turpiliových komédii. Ich názvy, v gréčtine, podľa Nonia, Cicera, Diomeda a ďalších sú: *Boethuntes*, *Canephoros*, *Demetrius*, *Demiurgus*, *Epicleros*, *Hetaera*, *Lemniae* (tiež *Lemnii*), *Leucadia*, *Lindia*, *Paedium*, *Paraterusa*, *Philopator* a *Thrasyleon*.

## Literatúra
* 

Turpilius
Bantry Bay

**Bantry Bay** môže byť:

*záliv v juhozápadnom Írsku, pozri Bantry Bay (Írsko)
*záliv v Austrálii, v Novom Južnom Walese, pozri Bantry Bay (Austrália)
*mesto v Južnej Afrike, v Západnom Kapsku, pozri Bantry Bay (Južná Afrika)
Mňága a Žďorp

[thumb|right|200px|Frontman kapely [Petr Fiala (hudebník)|Petr Fiala.]]

**Mňága a Žďorp** je česká alternative rocková kapela. Kapela, ktorá pochádza z Valašského Meziříčí, sa formovala od roku 1983. Najprv kapela vystupovala pod názvom *Slepé střevo*, tiež sa často menilo zloženie skupiny. Členovia Mňágy  súčasne pôsobili  v iných kapelách napr. Velký plytkoš, Happyend, tieto kapely však zanikali a od roku 1987 sa hovorí len o skupine Mňága a Žďorp.

Do podvedomia sa dostala predovšetkým hitom „Hodinový hotel“, ktorý je prvá skladba na debutovom albume skupiny s názvom *Made in Valmez* (1991). Najnovší album z roku 2017 má názov *Na stanice Polární*, ktorý je už jedenásty v poradí.

Frontman skupiny je **Petr Fiala**, navyše vytvoril aj dva samostatné albumy *Nečum a tleskej* (1994) a *Je čas* (2005)

## Členovia
* Petr Fiala - akustická gitara, spev
* Pavel Koudelka - bicie, spev
* Martin Knor - elektrická gitara
* Jaromír Mikel - elektrická gitara
* Petr Nekuža - basová gitara, spev
* Jiří Tibitanzl - saxofón, píšťalka, klávesy, perkusie, spev
* Zuzana Fialová - spev

## Diskografia
### Štúdiové albumy
* 1991 - *[[Made in Valmez]]*
* 1992 - *[[Furt rovně]]*
* 1993 - *[[Radost až na kost]]*
* 1994 - *[[Valmez rock city]]* 
* 1995 - *[[Ryzí zlato]]*
* 1997 - *[[Bajkonur (album)|Bajkonur]]* 
* 1999 - *[[Chceš mě? Chci Tě!]]* 
* 2000 - *[[Nic složitýho]]*
* 2003 - *[[Web site story]]*
* 2006 - *[[Dutý, ale free]]*
* 2008 - *[[Na stanici polární]]*
* 2010 - *[[Takže dobrý]]*
* 2012 - *[[Dáreček]]*
* 2014 - *Made in China*
* 2017 – *Třínohý pes*
### Reedície
* 2000 - *Made in Valmez* 

### Výberové albumy
* 2001 - *Jen pro vlastní potřebu!* 

### EP
* 1990 - *Rock debut č. 8*

### Single
* 1995 - „Nejlíp jim bylo“ 
* 1996 - „Happyend“

### Sólové albumy Petra Fialu
* 1994 - *Nečum a tleskej* (Monitor/EMI)
* 2005 - *Je čas* (Monitor/EMI)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálna stránka skupiny

Kategória:České hudobné skupiny
U (enzýmová jednotka)

**U** je značka bezmennej enzýmovej jednotky používanej najmä v 60. a 70. rokoch 20. storočia (nevolala sa, ako sa často chybne uvádza, "enzýmová jednotka")

Je definovaná ako množstvo enzýmu, ktoré premení za optimálnych podmienok 1 μmol substrátu za 1 minútu. U sa meria v μmol/min a väčšinou pri 25 °C.

Kategória:Fyzikálne jednotky
Kategória:Enzymológia
Prepoštský palác

**Prepoštský palác** môže byť:
*palác prepošta
*konkrétne napríklad:
**Prepoštský palác (Bratislava)
**Prepoštský palác (Vesprém)
Prepoštský palác (Bratislava)

**Prepoštský palác** je dom v Bratislave v Starom Meste na Kapitulskej ulici. Na nádvorí paláca je súsošie sv. Alžbety z roku 1907, ktoré priamo na mieste vytesal z kameňa sochár Alojz Rigele. Palác aj so súsoším patrí medzi národné kultúrne pamiatky.

## Dejiny
Budova v barokovom štýle bola postavená v roku 1632. V súčasnosti tu sídli Teologická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave.

## Referencie

Kategória:Paláce v Bratislave
Kategória:Barokové stavby na Slovensku
Kategória:Architektúra z 1632
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bratislave
Bantry Bay (Írsko)

náhľad|Poloha zálivu Bantry Bay v rámci Írska
**Bantry Bay** (ír. **Cuan Baoi** alebo *Inbhear na mBárc* alebo *Bádh Bheanntraighe*) je záliv v severovýchodnej časti Atlantického oceánu, na juhozápadnom pobreží Írska. Prebieha od severovýchodu na juhozápad a z troch strán (sever, východ a juh) ho obklopuje pevnina grófstva Cork. V juhozápadnej časti, v línii mysov Black Ball Head a Sheep's Head sa otvára do Atlantiku. Šírka zálivu sa pohybuje od 3-4 km do 10 km v ústí.

V zálive ležia dva veľké ostrovy, Bere Island v západnej a Whiddy Island vo východnej časti, a viacero menších. Pobrežie zálivu je značne členité najmä na severe (polostrov Beara), kde sa do pevniny vrezávajú viaceré menšie zálivy a zátoky - Glengarriff Harbour, Adrigole Harbour, Bere Haven. Na juhu (polostrov Sheep's Head) nie je pobrežie výraznejšie rozčlenené. Najvýznamnejšie rieky ústia vo východnej časti zálivu: Coomhola, Mealagh a Owvane.
left|thumb|150px|Pamätník tragédie tankera Betelgeuse memorial v prístave Bantry Harbour
Záliv nesie názov podľa mesta Bantry, ktoré leží vo východnej časti zálivu, oproti ostrovu Whiddy Island. Okrem neho sa na pobreží nachádza niekoľko obcí: Adrigole, Ballylickey, Castletownbere, Curryglass, Gerahies, Glengarriff, Snave Bridge a Trafrask. Obec Rerrin leží na ostrove Bere Island, kým na ostrove Whiddy Island je ropný terminál.

8. januára 1979 zahynulo pri ostrove Whiddy Island 50 ľudí po tom, ako francúzsky tanker *Betelgeuse* zachvátil požiar a po následnej explózii, sa rozlomil na tri časti. 

Kategória:Zálivy v Írsku
Kategória:Zálivy Atlantického oceánu
Esterháziho palác (Kapitulská)

thumb|Esterháziho palác na Kapitulskej

**Esterháziho palác** (staršie **Eszterházyho palác**) je štvorkrídlový palác v Bratislave na Kapitulskej ulici v Starom Meste. Palác bol postavený v prvej polovici 17. storočia v neskororenesančnom štýle. V súčasnosti sa predné krídlo paláca nezachovalo a zvyšok stavby je vo veľmi zlom stave. 

Na dvore grófa Esterháziho istý čas pôsobil hudobný skladateľ Joseph Haydn, ktorý v tomto paláci prvýkrát dirigoval svoje hudobné dielo La Canterina.

V minulosti sa ruiny paláca používali aj ako kulisy pri natáčaní filmových scén vojnou zničených domov.

## Referencie

Kategória:Paláce v Bratislave
Kategória:Novorenesančné stavby na Slovensku