Karl Pavlovič Briullov

**Karl Pavlovič Briullov**, tiež **Brulloff**  (; * 12. december 1799, Petrohrad, Ruská ríša – † 11. jún 1852, Manziana, Pápežský štát) bol ruský maliar prvej polovice 19. storočia. Jeho diela možno umelecky zaradiť do obdobia prechodu medzi neoklasicizmom a romantizmom.

Briullov sa svojou tvorbou nielenže začlenil medzi velikánov ruského výtvarného umenia, ale súčasne si ako prvý ruský maliar získal uznanie v západnej Európe. Bol členom milánskej, parmskej a rímskej akadémie, profesor florentskej výtvarnej akadémie ako aj člen akadémie v Paríži.

Jeho majstrovské dielo *[[Posledný deň Pompejí]]* (1828) si svojím kompozičným prevedením a sugestívnym podaním získalo obrovské uznanie v Taliansku, v krajine, v ktorej strávil posledné obdobie svojho života. Kritika ho právom prirovnávala k významným maliarom akými boli Rembrandt, Rubens či van Dyck.

## Mladosť a umelecké začiatky

Briullov sa narodil pred Vianocami roku 1799 do významnej umeleckej rodiny talianskeho pôvodu. Jeho prastarý otec, starý otec, otec ako aj dvaja starší bratia Fjodor a Alexandr boli maliarmi. Jeho otec bol navyše členom Výtvarnej akadémie v Sankt Peterburgu a svojim synom bol súčasne prvým učiteľom.

U Karla sa umelecké nadanie prejavilo vo veľmi mladom veku. Ako desaťročný sa v roku 1809 začal vzdelávať na petrohradskej výtvarnej akadémii. I keď výtvarný prejav tohto obdobia bol silne ovplyvnený klasicizmom, politické a spoločenské zmeny začiatku 19. storočia, vyvolané Francúzskou revolúciou a napoleonskými vojnami, našli svoj odraz aj v umeleckom prejave. Do tohto obdobia spadá nástup romantického prúdu v kultúre. Jedna z prvých Briullovových prác, *Narcis* (1819), hoci maľovaná v duchu klasicizmu, už nesie znaky nového nastupujúceho štýlu.

V roku 1821 ukončil štúdium na akadémii a v nasledujúcich dvoch rokoch, kedy začal samostatne tvoriť, badať v jeho dielach intenzívny prechod k novému výtvarnému ponímaniu. V tomto období sa venoval hlavne portrétnej maľbe, pre ktorú bola ústrednou témou romantická idealizácia ľudskej postavy.

## Pobyt v Taliansku

V roku 1822 sa spolu s bratom Alexandrom vydal na umeleckú cestu po Európe. Cestoval po Nemecku, Rakúsku, severnom Taliansku; jeho poslednými zastávkami boli Florencia a Rím.

[left|thumb|230px|''[Posledný deň Pompejí*, 1828, olej na plátne, [[Štátne ruské múzeum]], [[Petrohrad|Sankt Peterburg]]. Obraz je vrcholným dielom Briullovovej tvorby]]
Celkovo trinásť rokov strávil Briullov v Taliansku kde študoval výtvarné umenie od staroveku až po [[barok]], v múzeách a galériách kopíroval diela starých majstrov, maľoval každodenný život v rímskych uliciach (vytvoril kolekciu žánrových výjavov zo života obyvateľov mesta). Z tohto obdobia pochádza jedno z Briullovových najznámejších diel, lyricky nežné *Talianske poludnie* (1827).

Počas svojho talianskeho pobytu sa sústredil predovšetkým na portrétne diela. Celkovo namaľoval viac ako stodvadsať portrétov osobností z rôznych oblastí spoločenského života – boli medzi nimi umelci, politici, ale aj príslušníci šľachtických rodín. Nadväzoval kontakty s vplyvnými ľuďmi a bol častým hosťom stretnutí umelcov pri rôznych spoločenských príležitostiach. Na jednom z nich prišlo v roku 1827 aj k nadviazaniu osudovej známosti s aristokratkou Júliou Samojlovovou, ktorá v Taliansku žila istý čas po rozluke svojho manželstva. Samojlovová sa mu okrem blízkej priateľky stala i modelkou, portrétovanou na viacerých obrazoch.

Z tohto obdobia pochádza aj Briullovove najvýznamnejšie dielo *Posledný deň Pompejí*, vzniku ktorého predchádzala umelcova návšteva mesta zničeného výbuchom [[Vezuv]]u v roku 79 po Kr.

== Návrat do Ruska ==

[[Obrázok:Vladimir Alexeevich Musin-Pushkin (1838).jpg|right|thumb|180px|*Portrét V.A.Musina-Puškina*, 1838, olej na plátne, [[Jaroslavľské umelecké múzeum]], [[Jaroslavľ]]]]Keď sa v roku 1835 sa vrátil do vlasti mal už povesť slávneho a veľkého maliara. Na jeho počesť bola na petrohradskej Výtvarnej akadémii usporiadaná slávnostná recepcia; zvláštnu poctu mu audienciou udelil cár [[Mikuláš I. (Rusko)|Mikuláš I.]]

V nasledujúcom roku bol menovaný profesorom na Výtvarnej akadémii, kde preukázal, že je nielen výnimočným umelcom ale aj vynikajúcim pedagógom.

== Posledné roky života ==

Koncom štyridsiatych rokov sa Briullovovi začal náhle zhoršovať zdravotný stav. Na odporúčanie lekárov v roku 1849 opustil Rusko a v nádeji, že k uzdraveniu mu môže pomôcť teplejšie podnebie, vycestoval z krajiny. Do rodnej vlasti sa už nikdy nevrátil. Cestou navštívil [[Nemecko]], [[Anglicko]], zavítal na ostrov [[Madeira|Madeiru]] až sa v roku 1850 definitívne usadil v Taliansku. Napriek čiastočnému zlepšeniu zdravia však  23. júna 1852 v mestečku [[Manziana]] neďaleko Ríma zomrel na mŕtvicu. V talianskom hlavnom meste bol, po boku viacerých umeleckých velikánov, aj pochovaný na miestnom [[Protestantský cintorín (Rím)|protestantskom cintoríne]].

== Dielo K. Briullova ==
Briullovovo výtvarné dielo je pomerne obsiahle. Bol predovšetkým portrétistom, no nevyhýbal sa ani krajinkám, historickým témam a žánrovým scénam. Patril k nemnohým ruským výtvarným umelcom, ktorí dosiahli medzinárodné uznanie v takých umeleckých centrách akými boli [[Rím]] či [[Paríž]]. Ocenenie jeho prínosu pre ruskú kultúru sa mu dostalo i v rodnej krajine – jeho podobizeň vo forme reliéfu sa  nachádza na pamätníku [[Tisícročie Ruska]] v [[Nižný Novgorod|Nižnom Novgorode]].

=== Galéria ===
<gallery>
Obrázok:Brjullov Italianskij Poldenj.jpg|*Talianske poludnie*, 1827, olej na plátne, [[Štátne ruské múzeum]], [[Petrohrad|Sankt Peterburg]]
Obrázok:Brjullov Italianskoe Utro.jpg|*Talianske ráno*, 1829, olej na plátne, [[Kunsthalle Kiel]], [[Kiel]]
Obrázok:1832. BRULLOV VSADNICA1.jpg|*Jazdkyňa*, 1832, olej na plátne, [[Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Genseric sacking Rome 455 The Sack of Rome, Karl Briullov, 1833-1836.jpg|*Vpád Vandalov do Ríma*, 1833 – 1836, olej na plátne, [[Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Bryullov portrait of Zhukovsky.jpg|*Portrét básnika V. A. Žukovského*, 1837, olej na plátne, [[Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Ivan Krylov.jpg|*Portrét básnika I. A. Krylova*, 1839, olej na plátne, [[Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Brulllov bek s docherju.jpg|*Portrét Márie Arkadievny Bekovovej s dcérou*, 1839, olej na plátne, [[Tretiakovská galéria]], [[Moskva]]
Obrázok:Yuliya Samoylova.jpg|*Portrét Júlie Samojlovovej a jej adoptívnej dcéry Amazilie Paccini*, pred 1842, olej na plátne, [[Štátne ruské múzeum]], [[Petrohrad|Sankt Peterburg]]
Obrázok:Fountain of Bakhchisarai.jpg|*Bachčisarajská fontána*, 1849, olej na plátne, [[Puškinovo múzeum]], [[Moskva]]
</gallery>

== Iné projekty ==


== Zdroje ==
* A. Gubarev, *Ruské múzeum*, Progress, Moskva, 1981
* O. Petrova, A. Dmitrenko, *Государственный Русский музей'', Sovetskij chudožnik, Leningrad, 1969
* Briullov na Olga's Gallery 

## Externé odkazy
* Briullov na www.wga.hu
* Briullov na www.artcyclopedia.com
* Briullov na www.gallerix.ru

Kategória:Ruskí maliari
Kategória:Ruskí portrétni maliari
Kategória:Maliari romantizmu
Kategória:Osobnosti z Petrohradu