open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slovensko 2.0

***Slovensko 2.0*** je dokumentárny film o dvadsiatich rokoch samostatného Slovenska očami desiatich režisérov. Je prvý a jediný svojho druhu v dejinách slovenskej kinematografie. V kinách mal premiéru 10. apríla 2014.

## Námet filmu
Čo je to „Slovensko“? Ako vysvetliť pojem „Slovensko“ neznámemu cudzincovi, návštevníkovi z inej planéty v horizonte posledných 20 rokov? Aký je genetický, či programovací kód softvéru „Slovensko“? Ako sa používa, ako sa mení?

## Tvorcovia
Skladá sa z desiatich 10-minútových filmov rôznych žánrov – od hraného, cez animovaný, dokumentárny až po experimentálny film.

Desať režisérskych osobností širokého generačného, názorového a žánrového spektra – Juraj Herz, Martin Šulík, Peter Kerekes, Zuzana Liová, Mišo Suchý, Ondrej Rudavský, Iveta Grófová, Peter Krištúfek, Viera Čákanyová a Miro Jelok – odpovedá na otázku: Čo je to Slovensko?

## Distribúcia
Poviedkový film Slovensko 2.0 je v kontexte slovenskej kinematografie špecifickým a výnimočným projektom. Spojenie desiatich krátkych filmov rôznych režisérov a žánrov do jedného celovečerného projektu vyžaduje osobitný prístup z hľadiska distribúcie a marketingovej komunikácie. Rôznorodosť žánrov a prístupov k téme dvadsiatich rokov samostatného Slovenska vytvára na jednej strane potenciál príťažlivosti pre rôzne cieľové skupiny divákov, na druhej strane si vyžaduje presnú a netypickú komunikačnú stratégiu, ktorá vytvorí primerané očakávania a tým aj satisfakciu potenciálneho publika.

Slovensko 2.0 vďaka svojej netypickej štruktúre umožňuje otestovať nové formy a spôsob distribúcie. Producenti sa rozhodli zvoliť neštandardný model distribúcie filmového diela, ktorý vychádza z idei paralelnej distribúcie vo viacerých kanáloch. Masívne uvedenie do kín na celom území Slovenska bude v priebehu niekoľkých dní nasledovať uvedenie v RTVS (koproducent filmu) a následná distribúcia na internete (Piano – partnerstvo so SME). Zároveň film vyjde na DVD v náklade 2000 ks. Marketing jednotlivých distribučných kanálov vytvorí synergický efekt, od ktorého očakávame vzájomnú podporu distribúcie v jednotlivých médiách.

## Titulná pieseň
Pocit z 20-tich rokov samostatného Slovenska zhmotnili do hudby raperi zo známej formácie Modré hory. Víťazi Radio_Head Awards nahrali titulnú pieseň k novému filmu Slovensko 2.0. Skladba *Nepokoj* je výstižnou bodkou za filmom, ktorý sa očami 10-tich známych slovenských režisérov pozerá na moderné dejiny Slovenska.

Autormi textu piesne Nepokoj sú rešpektovaní raperi Marián "Bene" Benkovič a Pavol "Lyrik" Remiáš, hudbu vytvorili ich kolegovia Tomáš Pekarík a Roland Kánik.

“Máme radi túto skladbu a teší nás, že nás producenti filmu oslovili, nech zrobíme dačo. Je nepokojná, nervózna a plná blábolov, presne ako táto naša malá krajina," povedal Bene. Modré hory tak majú na konte prvú skladbu k filmu.

“Modré hory o Slovensku vedia svoje. A neváhajú o tom hovoriť, spievať, hrať bez servítky,” vysvetlili producenti filmu Slovensko 2.0 Zora Jaurová a Mátyás Prikler.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka filmu 
* 

Kategória:Filmy z 2014
Kategória:Slovenské dokumentárne filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Paraoa

**Paraoa** (iné názvy: **Tohora**, **Hariri**) je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je iný malý atol Manuhangi ležiaci približne  na západ, a väčší atol Hao, ležiaci približne  na sever.

## Geografia atolu
Má hruškovitý tvar. Na dĺžku meria iba necelých  a na šírku . Jeho lagúnu spájajú s vonkajším oceánom iba plytké a nesplavné (s výnimkou malých člnov) útesové prieplavy z južnej strany, prerušované piesočnými presypmi. Prstenec atolu je zo severnej a východnej stranu úplne uzatvorený súvislým pásom zeme s vegetáciou, ktorého výška nepresahuje  nad hladinou oceánu.

Vegetáciu tvoria zväčša kokosové palmy, ktoré tam boli vysadené zámerne. Je permanentne neobývaný, aj keď na atole sú známky ľudskej činnosti, najmä kvôli ťažbe kopry.

## História
Prvý písomne doložený objav atolu vykonal anglický moreplavec Samuel Wallis 11. júna 1767. Atol pomenoval *Gloucester*. Podľa záznamov na breh nevystúpil.
Ďalší záznam je od Fredericka Beecheyho z 22. januára 1826. Ani on na breh nevystúpil a ani nevidel žiadne známky o obývaní atolu.

## Administratívne začlenenie
Atol patrí spolu s atolmi Ahunui (neobývaný), Nengonengo, Manuhangi (neobývaný) do komunity Hao.

## Referencie

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004

**Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004** bola kontinentálna kvalifikácia regiónu 2 (Severná a Stredná Amerika) na Panamerické majstrovstvá mužov v roku 2004, ktorú organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konala sa od 5.11. mája 2003 v meste Santo Domingo, v Dominikánskej republike. Všetky zápasy sa hrali na štadióne * New Santo Domingo Stadium*. 6 družstiev súťažilo o 5 postupových miest na hlavné panamerické podujatie mužov. Turnaj pozostáva iba z jednej šesťčlennej skupiny bez play-off.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Kvalifikácia žien
V rovnakom roku sa v kubánskej Havane mala v dňoch od 4.13. apríla uskutočniť aj kvalifikácia žien na Panamerické majstrovstvá žien 2004. Bola však zrušená.

## Referencie

## Zdroje
* Kvalifikácia na stránke PAHF  /
* Kvalifikácia na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 2003
Kategória:Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Christiane Nüssleinová-Volhardová

**Christiane Nüssleinová-Volhardova** (* 20. október 1942, Magdeburg, Nemecko) je nemecká biologička, držiteľka *Albert Lasker Award for Basic Medical Research* z roku 1991 a Nobelovej ceny za fyziológiu a medicínu, ktorú získala v roku 1995 spolu s Ericom Wieschausom a Edwardom Lewisom za výskum genetickej kontroly vývoja embrya.

## Publikácie
* *Von Genen und Embryonen.* Reclam, 2004, ISBN 3-15-018262-X
* *Das Werden des Lebens – Wie Gene die Entwicklung steuern.* Beck, 2004, ISBN 3-406-51818-4
* *Wann ist ein Mensch ein Mensch?* C. F. Müller, 2003
* *Gradienten als Organisatoren der Embryonalentwicklung.* In: *Spektrum der Wissenschaft*.
* *Mein Kochbuch*, Insel, ISBN 978-3-458-06880-8
* *Coming to life: how genes drive development*, Kales Press, USA 2006, ISBN 978-0-9670076-7-0

## Literatúra
* Judith Rauch: *Verstehen, wie das Leben funktioniert.* In: Charlotte Kerner (Hrsg): *Madame Curie und ihre Schwestern – Frauen, die den Nobelpreis bekamen.* Beltz Verlag, Weinheim, Basel 1997, ISBN 3-407-80845-3

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Max-Planck-Institut - oddelenie genetiky
* Biografia
* Christiane-Nüsslein-Volhard Stiftung
* Životopis na stránke Nobelovej ceny

## Zdroj

Kategória:Nemeckí biochemici
Kategória:Nemeckí fyziológovia
Kategória:Nemeckí genetici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Zahraniční členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Absolventi Eberhard Karls Universität Tübingen
Kategória:Osobnosti z Magdeburgu
Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji 2013

**Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji 2013** (*Pan American Challenge Cup*) bola kontinentálna kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá mužov a žien v roku 2013, ktorú organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konala sa v dňoch od 31. júla7. augusta 2011 v Rio de Janeiro, v Brazílii. Všetky zápasy sa hrali na štadióne *Deodoro Hockey Complex*. 3 družstvá mužov a 5 družstiev žien súťažili o 2 postupové miesta na hlavné panamerické podujatie mužov a žien.

Vo februári 2011 schválila PAHF nový kvalifikačný systém pre Panamerické majstrovstvá. Najlepších 6 družstiev z predchádzajúceho turnaja majstrovstiev sa priamo kvalifikuje na nasledujúci turnaj a o zvyšné 2 miesta budú súťažiť družstvá v novovytvorenej kvalifikácii (Pan American Challenge).

## Výsledky
### Muži

Play-off sa nehralo.

### Ženy
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie
;Muži

;Ženy

## Referencie

## Zdroje
* Kvalifikačný turnaj mužov  a žien na stránke PAHF  /
* Kvalifikačný turnaj mužov a žien na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 2011
Kategória:Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Aulos (rozlišovacia stránka)

**Aulos** môže byť:  
* starogrécky hudobný dychový nástroj, pozri Aulos (hudobný nástroj)
* francúzska obec v departemente Ariège, pozri Aulos
Diaulos

**Diaulos** môže byť:
* starogrécka bežecká disciplína, pozri Diaulos 
* dĺžková jednotka v antickom Ríme, pozri Diaulos (dĺžková jednotka)
* v gréckej mytológii prvý muž, pozri Diaulos (mytológia)
* starogrécky architektonický prvok v peristyle, pozri Diaulos (architektúra)
* verzia starogréckeho hudobného dychového nástroja (dvojitý aulos, diaulos), pozri Aulos (hudobný nástroj)
Manuhangi

**Manuhangi** (iné názvy: **Te Fara**, **manu hagi**) je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je iný malý atol Paraoa ležiaci  na východ, a väčší atol Hao, ležiaci približne  na sever.

## Geografia atolu
Má ovoidný tvar. Na dĺžku meria iba necelých  a na šírku .
Jeho lagúnu spájajú s vonkajším oceánom iba plytké a nesplavné (s výnimkou malých člnov) útesové prieplavy na východnej strane, prerušované piesočnými presypmi a „motu“. Prstenec atolu je najmä zo severnej a západnej strany úplne uzatvorený súvislým pásom zeme s vegetáciou, ktorého výška nepresahuje  nad hladinou oceánu.

Vegetáciu tvoria zväčša kokosové palmy, ktoré tam boli vysadené zámerne kvôli ťažbe kopry.

## História
Prvý písomne doložený objav atolu vykonal anglický moreplavec Samuel Wallis 12. júna 1767. Atol pomenoval *Cumberland Island*.

Atol je má významnú populáciu kokosových krabov a miestneho vtáctva, preto je činnosť na ňom kontrolovaná a obmedzená. Zároveň je v súkromnom vlastníctve a slúži ako perlová farma.

## Administratívne začlenenie
Atol patrí spolu s atolmi Ahunui (neobývaný), Nengonengo, Paraoa (neobývaný) do komunity Hao.

## Referencie

## Externé odkazy

*/http://www.oceandots.com/pacific/tuamotu/manuhangi.php Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* Privátne ostrovy, anglicky
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Cena Petra Dubovského 2001

**Cena Petra Dubovského 2001** bol 2. ročník ocenenia pre slovenského futbalistu do 21 rokov. Futbalové ankety denníka Pravda, boli vyhlásené 20. decembera 2001  v bratislavskom Divadle West. Ocenenie pre mladých futbalistov sa odovzdávalo za končiaci rok, súbežne s ocenením Futbalista roka. Hodnotená bola desiatka najlepších hráčov danej vekovej kategórie, vybratá odbornou komisiou. S počtom 28 bodov vyhral 19- ročný útočník Róbert Vittek, hráč klubu ŠK Slovan Bratislava. Víťaz tento rok dostal okrem hlavného ocenenia - dresu tragicky zosnulého Petra Dubovského z Realu Oviedo, odovzdanú jeho otcom Viliamom Dubovským - aj špeciálnu prémiu od Joa Borbélyho, loptu od brazílskeho futbalistu Pelého s podpismi ďalších brazílskych futbalových hviezd a majstrov sveta z minulosti. Na druhom mieste sa umiestnil Mário Breška z klubu ŠK Matador Púchov, zo 6 bodmi a na treťom Stanislav Šesták z klubu 1. FC Tatran Prešov so ziskom 2 bodov.

## Výsledky

## Referencie

## Pozri aj
* Futbalista roka 2001 (Slovensko)

## Externé odkazy
*  ''Futbalistom roka 2001 Ľubomír Moravčík'' sme.sk
*  ''Konečne - Ľubomír Moravčík''  sme.sk

Kategória:Futbal v 2001
Kategória:Cena Petra Dubovského
Železničný uzol

[náhľad|Železničný uzol [Vroclav, Poľsko]]
**Železničný uzol** je označenie dopravného miesta a technického zázemia v železničnej doprave. Železničný uzol môže byť samostatný alebo kombinovaný pre osobnú a nákladnú dopravu. Súčasťou uzla sú stanice pre osobnú a nákladnú dopravu, zriaďovacie a odstavné stanice, dielne, rušňové a vozové depo.

Do železničného uzla spravidla zaúsťuje niekoľko železničných tratí. 

V rámci Slovenska sú najvýznamnejšie železničné uzly v mestách Bratislava, Košice, Zvolen a Žilina.

Medzi iné významné uzly patria Galanta, Kysak, Leopoldov, Levice, Margecany, Nové Zámky, Poprad, Púchov, Trnava a Vrútky.

## Pozri aj
* Železničný uzol Bratislava
* Zoznam železničných tratí na Slovensku
* Dejiny železníc na Slovensku

## Zdroj
* *[[Malá československá encyklopedie]]*, Š-Ž, VI. zväzok, vydala ACADEMIC, Praha 1987
* 

Kategória:Železničné trate
Železničný tunel pod Bílou skálou

náhľad|Juhozápadný portál tunela
náhľad|Motorová jednotka vychádzajúca z tunela
**Železničný tunel pod [[Bílá skála (Libeň)|Bílou skálou]]** (**Libeňský železničný tunel**) sa nachádza v Libni na tzv. Holešovickej preložke medzi stanicami Praha-Holešovice a Praha-Libeň. Nadväzuje na Holešovicko-Libeňský železničný most a vedie oblúkom, ktorým sa trať vracia späť k súbežnej Povltavskej ulici. Trať ďalej pokračuje k uzlu na Balabenke. Tunel vyprojektovala firma *SUDOP Praha*, jeho výstavba prebiehala v rokoch 1967 – 1974 a v prevádzke je trať od 23. decembra 1980.

Tunel je dvojkoľajný, má dĺžku  () a pozdĺžny sklon 5%.

## Cestný tunel
V druhej variante pripravovanej výstavby cestného Mestského okruhu má byť jeden smer komunikácie (od Balabenky k Pelc-Tyrolce) vedený tiež tunelom pod Bílou skálou,  dlhým. V mieste kríženia so železničnou traťou má byť cestný tunel hĺbený.

## Zdroj a referencie

*

## Pozri aj
* Pražský železničný uzol

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Železničný tunel pod Bílou skálou, web Atlas Česka

Kategória:Tunely v Prahe
Kategória:Železničné tunely v Česku
Kategória:Libeň
Železničný tunel Karavanky

náhľad|Severný portál tunela
**Železničný tunel Karavanky** je s dĺžkou  štvrtý najdlhší železničný tunel v Rakúsku a najdlhší tunel v Slovinsku.

Tunel otvoril 1. októbra 1906 arcivojvoda František Ferdinand. Bol prerazený približne  pod hrebeňom pohoria Karavanky. Tunel je stále dôležitý pre medzinárodnú vlakovú dopravu, prejde ním viac ako 80 vlakov denne.

## Zdroj

Kategória:Železničné tunely v Slovinsku
Kategória:Železničné tunely v Rakúsku
Kategória:Stavby v Korutánsku
Kategória:Doprava v Korutánsku
Železničná trať Zittau – Heřmanice

náhľad|Bývala stanica v Bogatyni
náhľad|Bývala železničná stanica v Heřmaniciach
**Železničná trať Zittau-Heřmanice** bola úzkorozchodná dráha spájajúca nemecké Zittau, poľské mesto Bogatynia (predtým nemecké Reichenau) a české Heřmanice v okrese Liberec. Mala rozchod koľaje  a bola súčasťou siete saských úzkorozchodných dráh.

Vďaka ťažbe hnedého uhlia a následnému rozvoju priemyslu medzi Türchau (dnes Turoszów) a Reichenau (dnes Bogatynia) postavili v rokoch 1883 – 1884 saské štátne dráhy  dlhú trať zo Zittau cez Reichenau do Markersdorfu (dnes Markocice) v blízkosti sasko-českých hraníc; sprevádzkovaná bola 11. novembra 1884. V roku 1890 bola sprevádzkovaná trať zo Zittau do Oybinu, ktorá sa z tejto dráhy odpájala v kilometri 1,65. Na rakúskej strane bola k sasko-českým hraniciam stavaná trať z Frýdlantu. Zittauská dráha bola 25. augusta 1900 predĺžená z Markersdorfu o  do pohraničnej stanice Heřmanice, kde sa napojila na Frýdlantskú trať so zhodným rozchodom, ktorá bola sprevádzkovaná rovnakého dňa.

Prevádzka medzi Zittau a Heřmanicami bola ukončená po druhej svetovej vojne 22. júna 1945, pôvodne nemecké územie medzi Lužickou Nisou a Heřmanicami pripadlo vrátane trate Poľsku. Z nemeckej strany boli pri nových hraniciach demontované koľajnice. Na poľskom úseku začali PKP v roku 1951 prevádzku medzi Sieniawkou a Bogatyniou, odkiaľ vlaky pokračovali po uhoľnej úzkorozchodnej dráhe do Turoszowa. V roku 1959 bol sprevádzkovaný úsek z Bogatynie do Markocic, tunajší prechod do Heřmanic bol ale zrušený už v roku 1945. Prevádzka na celej dráhe zo Sieniawky do Turoszowa a Markocic bola zastavená v roku 1961, v priebehu 70. rokov 20. storočia zaniklo kvôli rozšíreniu ťažby uhlia teleso trati medzi Sieniawkou a dedinou Opolno-Zdrój.

## Iné projekty

## Zdroj

Zittau–Heřmanice
Zittau–Heřmanice
Zittau–Heřmanice
Zittau–Heřmanice
Kategória:Zittau
Železničná trať Železný Brod – Tanvald

|}
**Železničná trať Železný Brod - Tanvald** (číslo 035) je jednokoľajová regionálna trať zo Železného Brodu do Tanvaldu. Trať vedie pozdĺž rieky Kamenice často veľmi ťažko prístupným terénom a prechádza dvoma tunelmi. Doprava bola zahájená v roku 1875 a v čase zastavenia prevádzky na trati Tanvald – Harrachov bola súčasťou trati 036.

## Dejiny
### Čo vypovedajú staré cestovné poriadky
Listom povolenie Františka Jozefa Prvého zo 31. júna 1872 bola vydaná koncesia pre spoločnosť Jihoseveroněmecké spojovací dráhy ku stavaniu a užívaniu železnice rušňovej k predĺženiu juhoseveronemeckej železnice spojovacej z Liberca na Friedland až ku hraniciam zemským pri Seidenberku, tiež ku krídelnej železnici zo Železného Brodu do Tanwaldu.

V roku 1900 boli podľa vtedajšieho cestovného poriadku v prevádzke tieto stanice: Železný Brod, Eugenthal, Navarov, Plavy, Svárov, Tannwald-Šumburk.
 
Dráhu vlastnila a prevádzkovala spoločnosť Jihoseveroněmecká spojovací dráha od začatia dopravy 1. júla 1875 až do svojho zoštátnenia 1. januára 1908.

## Naväzujúce trate
### Železný Brod
*Trať 030 Jaroměř - Stará Paka - Železný Brod - Turnov - Liberec
* Vlečka továrne Liebig v Železnom Brode odbočovala z šírej trati, dochoval sa oceľový most cez Jizeru
* Zrušená drážka vápenky má doposiaľ zachované zvyšky spodnej stavby

### Tanvald
*Trať 036 Liberec - Smržovka - Tanvald - Harrachov

## Referencie

* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
*http://www.zelpage.cz/trate/ceska-republika/trat-035 Na ZelPage.cz
*http://www.historie-trati.wz.cz/ História železničných tratí
*Zbierka starých cestovných poriadkov ČSD, kompilácia ŽelPage2007
*Elektronický archív vlakových cestovných poriadkov ČD a ČSD (ČD od decembra 2002 + české trate ČSD 1981/1982)

Železný Brod – Tanvald
Androkles (syn Finta)

**Androkles** alebo **Androklés** (*Androkles*/iný prepis: *Androklés*) bol syn a nástupca messénskeho kráľa Finta (pravdepodobne mýtický) v 8. stor. pred Kr.

Po smrti messénskeho kráľa Finta sa panovníkmi Messénie stali jeho synovia Androkles a Antiochos. Počas ich vlády sa v Messénii odohral nepríjemný incident medzi Messénčanom Polycharom, víťazom olympijských hier a Sparťanom Euaifnom. Polychares poveril Euaifna strážením svojich kráv, ale ziskuchtivý Euaifnos mu kravy predal a navyše mu po následnom spoločnom spore zabil aj syna. Keď sa potom Polychares v Sparte spravodlivosti nedovolal, v hneve zabil niekoľko Sparťanov.

Tento jeho čin ale neostal bez následkov. Sparťania ihneď vyslali do Messénie vyslancov, ktorí ich požiadali, aby im Polychara vydali. Messénčania im však odkázali, že sa o tom ešte musia poradiť. Názory messénskych kráľov sa o riešení tejto nepríjemnej udalosti líšili. Kým Androkles presvedčený o vine Polychara naliehal, aby ho Sparťanom okamžite vydali, Antiochos váhal. Keď sa nevedeli dohodnúť, zástancovia Androkla a Antiocha sa pustili do vzájomného boja. Antiochos ale po krátkom boji Androkla a jeho prívržencov pobil a teraz už ako jediný kráľ Messénie, poslal do Sparty správu, že je pripravený predložiť vec súdu. Ale Sparťania už neodpovedali, boli pripravení pre tento a aj pre predchádzajúci incident, keď bol Messénčanmi zavraždený ich kráľ Téleklos, viesť proti Messénii vojnu. Počas niekoľkomesačných vojenských príprav však Antiochos zomrel a útoku Sparty musel čeliť až jeho následník, syn Eufaes.
                     
## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam kráľov Messénie

Kategória:Vládcovia Messénie
Akanthos

**Akanthos** (*Akanthos*) môže byť:
* olympijský víťaz v roku 720 pred Kr., pozri Akanthos zo Sparty
* starogrécke mesto na polostrove Chalkidiki, pozri Akanthos (mesto)
Kamenice (prítok Jizery)

**Kamenice** je rieka v Libereckom kraji v Česku. Je to pravostranný prítok rieky Jizery. Dĺžka toku je 36,7 km. Plocha povodia meria 218,61 km².

## Priebeh toku
Pramení pod Sedlom Holubníku západne od Černé hory ako Velký Kamenický potok, odkiaľ steká do údolia Kamenice, zatopeného v rokoch 1976-82 počas výstavby Josefodolskej priehrady, ktorá je najväčšou priehradou Jizerských hôr a zdrojom pitnej vody pre Liberec. Ďalej preteká cez Josefův Důl, Jiřetín pod Bukovou, po hranicu Tanvaldu a Smržovky a centrom Tanvaldu, cez Velké Hamry, Plavy, pod hradom Návarov, a pod Spálovom sa na hranici Semil (k. ú. Spálov u Semil) a Železného Brodu (k. ú. Horská Kamenice) vlieva do Jizery.

Je najvýznamnejším jizerskohorským prítokom Jizery.

### Väčšie prítoky
* Zľava - Hluboký potok, Jelení potok, Jedlová, Desná, Ješkrabec, Zlatník, Vošmenda
* Sprava - Blatný potok, Smržovský potok

## Vodný režim
Priemerný prietok pri ústí činí 4,65 m³/s.

**Hlásny profil:**

## Využitie
Ide o veľmi čistý vodný tok (I.-II. trieda), pstruhovú vodu s vodáckymi využitím.

Údolím Kamenice je vedená Železničná trať Železný Brod – Tanvald (č. 035).

## Referencie

* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Plavy - aktuálny vodný stav 
* Prehľad vodných tokov na stránkach Libereckého kraja 
* Kamenice (Cyklus Českej televízie Vodácká putování) - video on-line v archíve ČT

Kategória:Rieky v Česku
Železničná trať Žatec – Obrnice

|}
**Železničná trať Žatec západ – Obrnice** je železničná trať v Ústeckom kraji spájajúca železničné stanice Žatec západ a Žatec so stanicou Obrnice. V cestovnom poriadku pre cestujúcich je uvedená v tabuľke **123**, kde je k nej pripojený aj úsek Obrnice - Most spoločný s traťou z Most – Louny – Rakovník, pretože všetky osobné vlaky pokračujú do Mostu, resp. vychádzajú z Mostu.

Trať je vrátane spojok v Žatci súčasťou celoštátnej dráhy, vetvy trianglu v Postoloprtoch znázornené v grafickom priebehu sú dráhami regionálnymi.

## Dejiny
Trať Žatec - Postoloprty - odbočka Vrbka - Počerady - Obrnice bola uvedená do prevádzky 16. septembra 1872. V roku 1985 bola trať elektrizovaná sústavou 3 kV DC.

## Zoznam staníc a zastávok
* Obrnice - budova stanice neobsadená pre osobnú dopravu
* Volevčice - zastávka
* Počerady - budova stanice neobsadená pre osobnú dopravu
* Výškov v Čechách - zastávka
* Postoloprty - budova stanice
* Lišany Klimek - budova stanice
* Dolejší Hůrky - zastávka 
* Tvršice - budova stanice neobsadená pre osobnú dopravu
* Žatec - budova stanice
* Žatec západ - budova stanice

## Ďalšie objekty
Medzi stanicou Obrnice a zastávkou Volevčice sa nachádza hlásnica Stránce. Medzi zastávkou Výškov v Čechách a stanicou Postoloprty sa nachádza odbočka Vrbka (prepojenie na trať 114).

## Iné projekty

## Zdroj

Žatec - Obrnice
Železničná trať 123

**Železničná trať 123** môže byť:

* Železničná trať 123 (Slovensko)
* Železničná trať 123 (Česko)
Hans Aebli

**Hans Aebli** (* 6. august 1923, Zürich – † 26. júl 1990, Burgdorf) bol švajčiarsky psychológ. Venoval sa predovšetkým detskej a evolučnej psychológii. Jeho výskum vo svojej dobe významne ovplyvnil vzdelávanie detí.

## Biografia (výber)
* *Der Aufbau der Wirklichkeit beim Kinde* (1974, s Jeanom Piagetom)
* *Das Ordnen Des Tuns* (1981)
* *Zwölf Grundformen des Lehrens: eine allgemeine Didaktik auf psychologischer Grundlage* (1983)

## Zdroj
*

Kategória:Švajčiarski psychológovia
Kategória:Osobnosti z Zürichu
Kategória:Vyučujúci na Univerzite v Zürichu
Akanthos zo Sparty

**Akanthos** (*Akanthos*) bol v roku 720 pred Kr. víťaz olympijských hier v diaulu a dolichu.

Akanthos zo Sparty zvíťazil na 15. starovekých olympijských hrách v dvoch bežeckých disciplínach, v diaulu (behu na dve stadiá) a dolichu (behu na dlhú trať), novozavedenej bežeckej disciplíne. Víťazom behu na jedno stadion sa stal Orsippos z Megary. Boli to prví muži, ktorí na olympijských hrách bežali nahí. Podľa antického autora Thukydida atléti na predchádzajúcich olympijských hrách pretekali s páskou okolo ohanbia, a potom sa s tým prestalo. Pripomína, že niektorí barbari, predovšetkým Aziati, pri zápasení a boxe majú také pásky ešte aj za jeho čias a aj to, že starí Gréci mali kedysi veľa spoločného s barbarmi.

## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na dve stadiá
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v dolichu
Kategória:Starovekí športovci zo Sparty
Eurybatos

**Eurybatos** (*Eurybatos*) môže byť:
* v gréckej mytológii syn Euféma, pozri Eurybatos (mytológia) 
* víťaz v zápasení na olympijských hrách v roku 708 pred Kr., pozri Eurybatos zo Sparty
* kerkyrský veliteľ vojska v peloponézskej vojne, pozri Eurybatos (Kerkyra)
Danny Thompson

**Danny Thompson** (* 4. apríl 1939, Teignmouth, Spojené kráľovstvo† 23. september 2025, Rickmansworth) bol britský kontrabasista.

V prvej polovici šesťdesiatych rokov hral s kapelou *[[Blues Incorporated]]* a v roku 1967 založil skupinu *[[Pentangle]]*, s ktorou hral až do jej rozpadu o šesť rokov neskôr. Tiež spolupracoval s mnohými ďalšími hudobníkmi, medzi ktorých patrí napríklad Nick Drake, Rod Stewart, Kate Bush, Tim Buckley alebo Kevin Ayers. V neskorších rokoch hral aj s gitaristom Richardom Thompsonom (hral napríklad na jeho albumoch *Mock Tudor*, *The Old Kit Bag* a *Sweet Warrior*). Jeho bezpochyby najvýznamnejšou je však spolupráca s Johnom Martynom, počínajúca začiatkom 70. rokov, na albumoch ako *Bless The Weather* či *Solid Air*, na ktorých spoločne položili základy folk-jazzu. 

Jeho tvorba mala zásadný a dlhodobý vplyv na modernú hudbu a radí ho medzi najvýznamnejších basových hráčov všetkých čias.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* The Oficiálna stránka
* Danny Thompson na AllMusic 
* Danny Thompson na Discogs 
* 
* 
*Danny Thompson at International Songwriters Association

## Zdroj

Kategória:Britskí kontrabasisti
Jan Pieterszoon Sweelinck

**Jan Pieterszoon Sweelinck** (* 1562, Deventer, Nizozemsko – † 16. október 1621, Amsterdam, Nizozemsko) bol nizozemský hudobný skladateľ a organista, jeden z najväčších virtuózov hry na klávesové nástroje 16. a 17. storočia. Ako skladateľ tvorí spojnicu medzi vrcholnou renesanciou (posledná veľká osobnosť nizozemskej vokálnej polyfónie) a začínajúcim barokom.

## Život
Narodil sa na jar roku 1562 v rodine organistu *Pietra Swybbertszoona Sweelincka*. Jeho otec sa skoro odsťahoval do Amsterdamu, aby sa stal organistom v Oude Kerk, kde potom bude celý život pôsobiť aj Jan Pieterszoon. Prvé hudobné vzdelanie získal zrejme od otca, ktorý však zomrel roku 1573, o jeho ďalších štúdiách nie sú známe žiadne vierohodné informácie. Od roku 1580 až do svojej smrti pôsobil ako organista v amsterdamskom kostole Oude Kerk. Roku 1590 sa oženil s *Claesgen Puynerovou*, splodil s ňou šesť detí. Zomrel 16. októbra 1621. Väčšinu svojho života strávil v Amsterdame, zriedka cestoval do susedných miest. Jeho vplyv šírili predovšetkým jeho žiaci, ktorí za ním prichádzali z celého Nizozemska, Holandska a severného pobrežia Nemecka. Sweelinckov vplyv sa prejavuje v tzv. severonemeckej škole, ktorá zahŕňala skladateľov pre klávesové nástroje severonemeckej oblasti: Heinrich Scheidemann, Matthias Weckmann, Nicolaus Bruhns, Dieterich Buxtehude.

## Dielo (výber)
V svojich skladbách sa inšpiruje talianskymii vplyvmi (renesančná polyfónia, benátska technika dvojzborovosti), ktoré kombinuje s vplyvmi anglických virginalistov (melodické ozdoby a diminúcie).

### Klávesové skladby
Zachovali sa iba v opisoch Sweelinckových žiakov:

* 13 chorálových variácií
* 10 (veľkých) fantázií (niektoré zdroje uvádzajú 14 monotematických fantázií)
* 4 (niektorí uvádzajú 6) echo-fantázie 
* 15 tokát
* 8 variácií na svetské piesne (inšpirované Johnom Bullom)

### Vokálne skladby
(viac ako 250):
* 3 knihy šansónov (vydané 1592-1594)
* žalmy (v 4 dieloch 1604,1613,1614 a 1621)
* madrigaly
* motetá

## Známe diela pre organ
* Echo-fantázie: iónska (SwWV 253) a aiolská (SwWV 275)
* Ballo del Granduca (SwWV 319)
* Toccata Malle Sijmen (SwWV 323)

## Iné projekty

## Zdroje
* česká, holandská a dolnosaská Wikipédia
* Petrucci Music Library
* 

Kategória:Holandskí hudobní skladatelia
Kategória:Organisti
Kategória:Renesanční hudobní skladatelia
Kategória:Barokoví hudobní skladatelia
Kategória:Narodenia v 1562
Kategória:Úmrtia v 1621
Kategória:Úmrtia 16. októbra
Kategória:Osobnosti na holandských bankovkách
Althaimenes

**Althaimenes** alebo **Althaimenés** (*Althaimenes*, iný prepis: *Althaimenés*) je v gréckej mytológii syn Katrea, syna krétskeho kráľa Minoa.
 
Althaimenes bol synom Katrea, ktorý mal okrem neho aj dcéry Aeropu, Klymenu a Apémosynu. Katreus si žil spokojne až dovtedy, kým mu veštec nepredpovedal, že zomrie rukou svojho dieťaťa. Keď sa potom Althaimenes o tejto veštbe dozvedel, z obavy, že sa veštba naplní, opustil so sestrou Apémosynou Krétu a doplavil sa s ňou na ostrov Rhodos, kde založil mesto Kréténia a na hore Atabyrios dal postaviť chrám zasvätený bohovi Diovi.

Po rokoch, keď už Katreus ostarol, zatúžil sa stretnúť so svojim synom a vypravil sa teda na ostrov Rhodos. K ostrovu jeho loď priplávala v noci a hneď ako sa so svojou posádkou vylodil, napadli ich pastieri, ktorí si ich pomýlili s pirátmi. V tmavej nočnej bitke ešte skôr, než mohol Katreus prehovoriť, zasiahol ho kopijou vlastný syn a on zomrel tak, ako to veštba predpovedala.  Keď sa Althaimenes dozvedel koho zabil, prosil bohov, aby ho pohltila zem a bohovia jeho prosbu splnili. Podľa inej verzie sa stal tulákom vyhýbajúcim sa ľuďom, ktorý sa žiaľom utrápil na smrť. 
                    
## Referencie

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov 1993

**Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov 1993** boli v poradí 4. Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Africká federácia pozemného hokeja (AFHF). Konali sa od 14.19. februára 1993 v Nairobi, v Keni, za účasti 5 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Južnej Afriky a Seychel. Všetky zápasy sa hrali na štadióne City Park Hockey Stadium. Pri svojej prvej účasti získali titul hráči Južnej Afriky.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Interkontinentálny pohár 1993 (kvalifikačné podujatie na MS 1994), ktorý sa uskutočnil v Kórejskej republike. Kvalifikovalo sa naň iba víťazné družstvo.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej federácie pozemného hokeja 

## Zdroj
* Majstrovstvá Afriky 1993 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 1993
Muži
Pozemný hokej
Nengonengo

**Nengonengo** je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližšími susedmi sú atoly Ravahere ( na severoseverozápad), Manuhangi ( na juhovýchod) a väčší atol Hao, ležiaci približne  na severovýchod.

## Geografia atolu
Má hruškovitý tvar. Na dĺžku meria iba necelých  a v najširšom mieste .
Prstenec atolu tvoria plytké a nesplavné útesové prieplavy na východnej strane, prerušované piesočnými presypmi a "motu", ktorých výška nepresahuje  nad hladinu oceánu a ktoré od neho oddeľujú jeho lagúnu.
Z geologického hľadiska je to koralový atol s výškou  od vrcholu podmorskej sopky. Tá má z oceánskeho dna na výšku , a jej vek sa odhaduje na 45,8 až 47,6 mil. rokov.

## História
Prvý písomne doložený objav atolu vykonal anglický moreplavec Samuel Wallis 13. júna 1767. Atol pomenoval *Prince William Henry*.
Ďalší záznam je od Louisa Isidore Duperreyho z 25. apríla 1823 a následne od Fredericka Beecheyho z 27. februára 1826.

Malá pristávacia dráha bola na atole vybudovaná v roku 1993.

Pri sčítaní v roku 2002 žilo na atole 54 obyvateľov. Vstup na ostrov je obmedzený, pretože je v súkromnom vlastníctve a slúži ako perlová farma.

## Administratívne začlenenie
Atol patrí spolu s atolmi Ahunui (neobývaný), Paraoa (neobývaný), Manuhangi (neobývaný) do komunity Hao.

## Referencie

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Nengonengo Seamount
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Ahunui

**Ahunui** (pôvodný názov **Nga-taumanga**) je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Paraoa ( smerom na severoseverozápad) a od atolu Hao je vzdialený  rovnakým smerom.

## Geografia atolu
Má takmer kruhový tvar. Na dĺžku meria iba necelých  a v najširšom mieste .
Prstenec atolu je takmer súvislý s vegetáciou, najmä zo severnej a severovýchodnej strany, pôda nepresahuje výšku  nad hladinu oceánu. Na juhu a západe ho tvorí niekoľko "motu", oddelených tenkými, plytkými a nesplavnými prieplavmi  apiesočnými presypmi, ktoré spájajú lagúnu atolu s okolitým oceánom.
Z geologického hľadiska je to koralový atol s výškou  od vrcholu podmorskej sopky. Tá má z oceánskeho dna na výšku , a jej vek sa odhaduje na 42,4 až 44,2 mil. rokov.

## História
Prvý písomne doložený objav atolu vykonal anglický moreplavec Frederick William Beechey 30. januára 1826. Atol pomenoval *Byam Martin*.,

Atol je neobývaný, ale obyvatelia susedných atolov ho sporadicky navštevujú kvôli perlám a kopre. V jeho lagúne sa vyskytuje vzácny druh perlorodky (Pinctada maculata).

## Administratívne začlenenie
Atol patrí spolu s atolmi Nengonengo (neobývaný), Paraoa (neobývaný), Manuhangi (neobývaný) do komunity Hao.

## Referencie

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Čennai

náhľad|Mestská štvrť Majláppúr
**Čennai** (iné názvy pozri nižšie) je hlavné a najväčšie mesto indického štátu Tamilnádu. Nachádza sa na pobreží Bengálskeho zálivu. Počet obyvateľov v roku 2011 bol približne 7 miliónov ľudí (resp. pred rozšírením hraníc mesta uskutočneným v tom istom roku: 4,68 milióna ľudí).

## Názvy
Dnešný názov tohto mesta je: po slovensky **Čennai**, **Čennaí**, **Čénnaí**, **Čennaj**, **Sennai**, **Sennei**, nepresne [alebo po česky]: *Čenaj*; po anglicky: Chennai; po tamilsky:  - prepis: Čennai/Čennaí/Čennaj/Čennei/Sennai/Sennei - vyslov: [čennei] / [sennei]. 

Starší názov tohto mesta je: po slovensky **Madrás** alebo **Madras**; po anglicky Madras; po tamilsky மெட்ராஸ் - prepis: Medrás - vyslov: [medrás] alebo மதராஸ் - prepis: Madrás - vyslov: [madərás].

## Charakteristika
Čennai je najväčšie priemyselné a obchodné centrum južnej Indie, ako aj kultúrne, ekonomické a vzdelávacie centrum. 

Čennai patrí k turisticky najvyhľadávanejším mestám Indie. Turistický ruch tu zabezpečuje hlavne umelecký festival indickej kultúry. Mesto je domovom a dôležitým centrom národného tanca bháratanátjam.

## Dejiny
Po mnoho storočí bola oblasť okolo Čennaia súčasťou rôznych indických kráľovstiev. Po príchode Britov si tu títo v roku 1644 zriadili sídlo vlády s hlavnou budovou Fort St. George a v 18. storočí tu vznikol významný námorný prístav. Po získaní nezávislosti Indie sa mesto stalo regionálnym centrom a hlavným mestom indického štátu Tamilnádu.

## Zdroje

## Iné projekty


Kategória:Mestá v Indii
Koroibos

**Koroibos** (*Koroibos*) môže byť:
*v gréckej mytológii:
**syn kráľa Mygdóna z Frýgie, pozri Koroibos (syn Mygdóna)
**tébsky bojovník vo vojne „siedmich proti Tébam“, pozri Koroibos (Téby)
**hrdina z Argu, zakladateľ mesta Tripodiskoi, pozri Koroibos (Argos)
*víťaz behu na jedno stadion na 1. starovekých olympijských hrách, pozri Koroibos z Élidy
*starogrécky maliar, pozri Koroibos (maliar)
Antimachos

**Antimachos** (*Antimachos*) môže byť:
* v gréckej mytológii:
** syn Heraklovca Thrasyanora, pozri Antimachos (syn Thrasyanora) 
** trójsky bojovník, pozri Antimachos (mytológia)
* olympijský víťaz v roku 772 pred Kr., pozri Antimachos z Élidy
* grécky básnik v 5. stor. pred Kr., pozri Antimachos z Kolofónu
* grécky epický básnik v 8. stor. pred Kr., pozri Antimachos z Teu

**Antimachos** môže byť aj:
*planétka, pozri 9828 Antimachos
Kráľovianky

**Kráľovianky** () je jedna z piatich mestských častí Šamorína (okres Dunajská Streda) s poštovým smerovým číslom 931 01.

## Dejiny
Kráľovianky sú starou zemianskou osadou. V dokumentoch sa uvádzajú ako *Nobilis de Királyfia* čiže Zemianske Kráľovianky. Osada mala aj pečať a erb. V erbe je zobrazený lev držiaci meč pravou, kosák ľavou labou. Na hornej časti štítu je zobrazená koruna sv. Štefana.

V obci mal sídlo rod Jesnákovcov, z ktorého pochádzal aj nitriansky župan Ján Jesenák narodený v Bratislave roku 1800. V strede obce sa nachádza renesančná kúria postavená v roku 1610. Medzi jej majiteľmi boli gróf György Apponyi (narodený v Bratislave 1808), ktorý ju predal rytierovi R. Wiener-Welten, ktorý už mal majetky v Tomášove.

## Referencie

Kategória:Šamorín
Kategória:Mestské časti na Slovensku
Hvizdák aljašský

**Hvizdák aljašský** () je brodivý vták z rodu hvizdák a čeľade slukovité.

## Opis
Hvizdák krátkozobý je malý vták s dĺžkou približne  a rozpätím krídel asi . Samice bývajú väčšie. Má výrazný zobák dlhý cca . Hniezdi na Aljaške v okolí rieky Yukon a polostrova Seward, zimuje v oblastiach južného Pacifiku, pričom dokáže preletieť non-stop letom až . Živí sa hmyzom, bobuľami, drobnými morskými živočíchmi aj vajcami iných vtákov. Tie rozbíja kameňmi.

Jeho populácia je odhadovaná na 7 000 kusov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* IUCN The IUCN Red List of Threatened Species

Kategória:Slukovité
Kategória:Takmer ohrozené druhy
Tekokota

**Tekokota** je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Hikueru ( smerom na juh) a Tahiti je  na západ.

## Geografia atolu
Má ovoidný tvar. Na dĺžku meria iba necelé  a v najširšom mieste .
Útesový prstenec atolu je na južnej strane prerušený a potopený hlbšie, preto je do lagúny atolu voľný vstup. Tá je však extrémne plytká, na väčšine svojej plochy nesplavná, na mnohých miestach vyčnievajú tesne nad hladinu piesočné plochy.
Súvislejší pás súše s vegetáciou je len na severnej časti prstenca, meria iba necelých . Pôda tohto ostrovčeka nepresahuje výšku  nad hladinu oceánu, na zvyšku atolu je tesne pri hladine alebo pod ňou.

Z geologického hľadiska je to koralový atol s výškou  od vrcholu podmorskej sopky. Tá má z oceánskeho dna na výšku , a jej vek sa odhaduje na 47,7 až 48,1 mil. rokov.

## História
Prvá písomná zmienka je od známeho objaviteľa a výskumníka Jamesa Cooka zo dňa 11. augusta 1773. Atol pomenoval *Doubtful Island*.

Neskôr ho navštívil aj José de Andía y Varela, záznam je datovaný na 31. októbra 1774, a v jeho mapách atol nesie názov *San Narciso*. Následne je o atole zmienka aj v lodných záznamoch Dominga de Boenechey (ako *Los Mártires*) a britského kapitána Fredericka Beecheya z 2. marca 1826, ktorý ho na svojich mapách už uvádza pod názvom od Cooka.

Ostrov pravidelne navštevujú zberatelia kopry, inak je neobývaný.

## Administratívne začlenenie
Tekokota, spoločne s atolmi Reitoru, Marokau a Ravahere patrí do komunity Hikueru.

## Fauna a flóra
Atol Tekokota je jednou z typických lokalít pre vzácneho Hvizdáka aljašského, kam zalieta až z Aljašky mimo obdobia rozmnožovania.

## Referencie

## Externé odkazy
*Zvukové nahrávky a lokality výskytu hvizdáka aljašského
*Fotografia atolu z lietadla na Panoramio
*NZTEC - Španielske plavby 18. storočia
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Machnivka (Vinnycký rajón)

**Machnivka** (, do roku 2016 — Krasne, ) je dedina (*село*) na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 619 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny vo Vinnyckom rajóne
Eugen I.

Svätý **Eugen I.** (* ?, Taliansko – † 2. jún 657, Rím) bol 75. pápež. Pápežský úrad zastával od 10. augusta 654 do svojej smrti.

## Životopis
Narodil sa v Ríme, bol synom Rufiniana; v čase voľby pápežom bol v pokročilom veku.

Bol zvolený 10. augusta 654, ešte za života pápeža Martina I., ktorý bol na popud byzantského cisára Constansa II. vo väzení. V snahe obnoviť vzťahy medzi Svätou Stolicou a Byzanciou poslal do Konštantínopolu svojich vyslancov.

Je pochovaný v Bazilika sv. Petra. Jeho liturgická pamiatka v katolíckom kalendári je 2. júla.

## Uctievanie
Katolícka cirkev si tohto svätca uctieva podľa Rímskeho martyrológia 2. júna.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Pozri aj

* Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia 1. júna
Kategória:Úmrtia v 657
Kategória:Talianski pápeži
Kategória:Talianski katolícki svätci
Kategória:Pochovaní v bazilike svätého Petra
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 2. júna
Sojuz TM-27

**Sojuz TM-27** () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-27 vyštartoval 29. januára 1998 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Posádka uskutočnila päť výstupov do otvoreného vesmíru. Išlo o 27. expedíciu k Miru.  

## Posádka
### Štart
*  Talgat Musabajev (2), veliteľ
*  Nikolaj Budarin (2), pilot 
*  Léopold Eyharts (1), letový špecialista 

### Pristátie
*  Talgat Musabajev (2), veliteľ
*  Nikolaj Budarin (2), pilot
*  Jurij Baturin (1), letový špecialista 

## Výstupy do otvoreného vesmíru (EVA)
* EVA 1: 1. apríla 1998 - 6 hodín, 40 minút
* EVA 2: 6. apríla 1998 - 4 hodiny, 23 minút
* EVA 3: 11. apríla 1998 - 6 hodín, 25 minút
* EVA 4: 17. apríla 1998 - 6 hodín, 32 minút
* EVA 5: 22. apríla 1998 - 6 hodín, 21 minút

Počas výstupov do otvoreného vesmíru kozmonauti opravili solárne panely na module Spektr a inštalovali nový orientačný systém stanice.

## Pozri aj
* Mir
* Zoznam posádok stanice Mir

## Externé odkazy
* Katalóg družíc na webe Space
* Na webe MEK-Kosmo

## Zdroj
* 

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1998
Vario LF plus

**Vario LF plus** alebo **Vario LF+** je čiastočne nízkopodlažná električka, vyrábaná od roku 2010 českou Alianciou TW Team, skladajúcej sa z firiem Pragoimex, Krnovské opravny a strojírny a VKV Praha. Koncepčne vychádza z typu Vario LF.

## Konštrukcia
Ide o jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň, vychádzajúci z typu Vario LF, ktorého stredná časť, ktorá tvorí približne 36 % dĺžky vozidla je nízkopodlažná. Vďaka využitiu nových podvozkov Komfort plus došlo ku zníženiu podlahy v krajných častiach električky, stredová priechodzia ulička je prístupná jedným schodom. Vozne majú v pravej bočnici tri dvojkrídlové dvere (stredné vedú do nízkopodlažného oddielu), sedačky majú štandardné usporiadanie 2+1, pričom vo vyšších krajných častiach je rada sedadiel u pravej bočnice nainštalovaná kolmo ku smeru jazdy.

Štyri asynchrónne motory TAM 1003 C/R s výkonom 80 kW sú uložené na rámoch podvozkov priečne, každý z nich poháňa jednu nápravu. Elektrická výzbroj je striedavá od firmy Škoda Electric.

## Prevádzka

## Referencie


## Externé odkazy
* Vario LF plus na stránke výrobcu

## Zdroj

Kategória:Električky Pragoimex & KOS
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2010
Sústava lineárnych rovníc

**Sústava lineárnych rovníc** označuje v matematike a lineárnej algebre množinu lineárnych rovníc. Môže to byť napríklad

:
3x_1 + 2x_2 + x_3 = 1 \,\!


:
2x_1 + 2x_2 + 4x_3 = -2 \,\!


:
-x_1 + 3x_2 - x_3 = 0 \,\!


Úlohou pri riešení je nájsť také hodnoty *x*1, *x*2 a *x*3 pre ktoré platia všetky rovnice zároveň.
## Použitie
Riešenie sústav lineárnych rovníc patrí v matematike k najstarším problémom a má veľa aplikácii, napríklad pri odhadovaní, v predpovediach a v lineárnom programovaní.
## Zápis
Všeobecne môže byť sústava *m* lineárnych rovníc s *n* neznámymi zapísaná ako

: *a*11*x*1 + *a*12*x*2 + *…* + *a*1*n**x**n* = *b*1
: *a*21*x*1 + *a*22*x*2 + *…* + *a*2*n**x**n* = *b*2
: &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;:
: &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;:
: *a**m*1*x*1 + *a**m*2*x*2 + *…* + *a**mn**x**n* = *b**m*,

kde premenné *x*1, … ,*x**n* sú premenné a *a**ij* sú koeficienty sústavy rovníc. Čísla b_i, kde i = 1, 2, ...,m, sú *absolútne členy sústavy* (alebo tiež tzv. *pravá strana sústavy*). Vo všeobecnosti môžu byť koeficienty aj absolútne členy komplexnými číslami.

Koeficenty je možné zapísať v tvare matice:
:\mathbf{A} = 
\begin{pmatrix}
a_{11} & a_{12} & \cdots & a_{1n} \\
a_{21} & a_{22} & \cdots & a_{2n} \\
\vdots & \vdots & \ddots & \vdots \\
a_{m1} & a_{m2} & \cdots & a_{mn} \end{pmatrix} 

Túto maticu označujeme ako "maticu sústavy"

Premenné a pravú stranu sústavy je možné vyjadriť ako vektory
:\vec{x} = \begin{pmatrix}
x_1 \\
x_2 \\
\vdots \\
x_n
\end{pmatrix} 
:\vec{b} = \begin{pmatrix}
b_1 \\
b_2 \\
\vdots \\
b_m
\end{pmatrix} 

Celú sústavu rovníc je možné vyjadriť ako

: 
\begin{pmatrix}
a_{11} & a_{12} & \cdots & a_{1n} \\
a_{21} & a_{22} & \cdots & a_{2n} \\
\vdots & \vdots & \ddots & \vdots \\
a_{m1} & a_{m2} & \cdots & a_{mn} \end{pmatrix}

\begin{pmatrix}
x_1 \\
x_2 \\
\vdots \\
x_n
\end{pmatrix} 
=
\begin{pmatrix}
b_1 \\
b_2 \\
\vdots \\
b_m
\end{pmatrix}


alebo skrátene v maticovom zápise:
:\mathbf{A} \cdot \vec{x} = \vec{b}
prípadne pomocou notácie podľa sumy:
:\sum_{j=1}^n a_{ij} x_j = b_i
pre i = 1,2, ..., m.

### Metódy riešenia
* Gaussova eliminačná metóda
* Cramerovo pravidlo
* Pomocou inverznej matice
* Metóda najmenších štvorcov
* LU rozklad
* Choleského rozklad

## Súvisiace články
* Sústava rovníc
* Rovnice
## Externé odkazy
* Online výpočet sústavy lineárnych rovníc

## Zdroj

Kategória:Lineárna algebra
Kategória:Rovnice
Škoda 26 T

**Škoda 26T** (pôvodne označená 25T) je električka vyrábaná pre maďarské mesto Miškovec spoločnosťou Škoda Transportation.

## Konštrukcia
Konštrukčne vychádza z typu 14T pre Prahu, od ktorej sa odlišuje aj designom od mladoboleslavskej konštrukčnej a dizajnovej kancelárie Aufeer Design. Ide o 100 % nízkopodlažnú päťčlánkovú obojsmernú električku s tromi dvojnápravovými podvozkami, z ktorých dva krajné sú hnacie. Dvere sú umiestnené v oboch bočniciach vozidla, na jednej strane električky sa vždy nachádza šesť dverí, z ktorých krajné sú jednokrídlové. Celková prepravná kapacita plne klimatizovaného vozňa je cez 300 cestujúcich, cena za jednu električku je vyše 2 milióny eur.

Koncepcie električky umožňuje variabilitu, takže je možné vyrobiť rôzne vozne sa tromi až siedmimi článkami (v dĺžkach 18 – ), pričom aj samotné články môžu byť rôzne dlhé. Na prianie zákazníka je možné trojčlánkovú električku vyrobiť aj so všetkými (šiestimi) hnacími podvozkami.

Z vozňa 26T je odvodený typ Škoda 28T, ktorý bude Škoda Transportation dodávať do turecké Konyi a model Škoda 30T pre Bratislavu.

## Dodávky električiek
Vývoj typu 26T prebiehal od jesene roku 2010, v júli 2012 bola začatá výroba prvého prototypu, prvé dva vozne sú už do Miškovca dodané, zvyšok z celkom 31 objednaných električiek 26T ich má nasledovať do februára 2015.

Prvý prototyp vozňa s typovým označením Škoda 26THU3 bol dokončený vo februári 2013. Dňa 12. mája 2013 bol v ranných hodinách zložený v plzenskej vozovni Slovany, odkiaľ vychádzal na skúšobné jazdy bez cestujúcich po plzenskej sieti s evidenčným číslom 118, ktoré nadviazalo na radu skúšaných vozňov, ktoré však neboli majetkom Plzenských mestských dopravných podnikov. Testovacie jazdy skončili 7. júla, potom sa vozeň vrátil k výrobcovi, odkiaľ bola po menších úpravách prevezená do Miškovca, kde dostala číslo 600. Ako prvý bol však 2. júla 2013 do Maďarska dodaný druhý prototyp (dokončený v júni 2013), v Miškovci označený číslom 601. V priebehu jesene nasledovali v Miškovci skúšky, vozne boli schválené do prevádzky a 20. januára 2014 bola jedna z električiek prvýkrát vypravená do bežnej prevádzky s cestujúcimi.

## Externé odkazy
* Škoda 26 T na stránke výrobcu 

## Zdroj

29 T
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2013
Kategória:Kĺbové električky
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien 2014

**Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien 2014** boli v poradí 4. Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa v dňoch od 7.13. apríla 2014 v meste Taldykorgan, v Kazachstane, za účasti iba 4 tímov. Jediným nováčikom turnaja bolo družstvo Tadžikistanu. Titul obhájili domáce hokejistky Kazachstanu, keď vyhrali všetky stretnutia.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Halové majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Nemecku. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Účastníci
;Ženy

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k septembru 2013.

## Výsledky
### Základná skupina

#### Play off
##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Majstrovstvá Ázie 2014 na oficiálnej stránke Ázijskej federácie pozemného hokeja  
* Oficiálna stránka Kazašskej federácie pozemného hokeja //(po kazašsky)

Kategória:Pozemný hokej v 2014
Ženy
Kategória:Športové podujatia v Kazachstane