open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pálenica (alkohol)

thumb|Pálenica (alkohol)
**Pálenica** (v prípade podniku aj nesprávne *paliareň* z čes. palírna) je zariadenie, stavba alebo podnik na výrobu (surovej) pálenky.  Pálenica vyrábajúca iba vínovicu (s prípadnými prísadami) sa nazýva destiléria.

Znalosť výroby destilátov z ovocia sa na Slovensku rozšírila v 13.-14. stor. Pred rokom 1918 sa časť produkcie páleníc (najmä borovička a slivovica) vyvážala do ostatných častí monarchie a do zahraničia.

## Iné projekty

Kategória:Alkoholické nápoje
Kategória:Podniky
Quartier Necker

**Quartier Necker** (*štvrť Necker*) je 58. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 15. obvodu. 

Má nepravidelný pôdorys a rozlohu 157,8 ha. Jej hranice tvoria ulice Rue de la Procession, *Rue Cambronne* a *Rue Mademoiselle* na juhozápade, Rue de la Croix Nivert na západe, Avenue de Suffren, *Rue Pérignon*, Avenue de Saxe, Rue de Sèvres a Boulevard du Montparnasse na severe a Rue du Déppart, Rue du Commandant-René-Mouchotte a Rue Vercingétorix na východe.

Štvrť bola pomenovaná podľa nemocnice pre mladistvých *Hôpital Necker*, ktorú založila v roku 1778 Suzanne Curchodová (1739 - 1794), manželka Jacquese Neckera, ministra Ľudovíta XVI.

V 60. rokoch 20. storočia bola oblasť renovovaná. Bolo postavené nové Nádražie Montparnasse ako náhrada za pôvodné nevyhovujúce, a tiež administratívna Tour Montparnasse. Modernizované boli i obytné budovy v okolí. V roku 1994 bol na zastrešených železničných koľajniciach vybudovaný verejný park Jardin Atlantique.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 15. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:15. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Quartier de la Plaine-de-Monceaux

thumb|Boulevard Courcelles

**Quartier de la Plaine-de-Monceaux** (*štvrť Planina Monceaux*) je 66. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 17. obvodu. 

Má lichobežníkový pôdorys a rozlohu 138,4 ha. Jej hranicami sú ulice *Rue d'Héliopolis*, *Rue Rennequin*, *Rue Poncelet* a *Rue des Renaudes* na juhozápade, Boulevard périphérique na severozápade, *Avenue de la Porte d'Asnières*, *Rue de Tocqueville* a Rue de Levis na severovýchode a Boulevard de Courcelles na juhu.

Štvrť nesie meno starej dediny Monceau, ktorá sa tu rozkladala. Miesto bolo len riedko osídlené, počas Francúzskej revolúcie mala dedina len zhruba 450 obyvateľov.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 17. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:17. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Quartier de la Goutte-d’Or

thumb|upright=1.0|Ulica Rue de Chartres v centre štvrti
**Quartier de la Goutte-d'Or** (*štvrť Zlatá kvapka*) je 71. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 18. obvodu.

Má rozlohu 109& ha, z čoho ale  zaberá Severné nádražie. Jej hranice tvoria ulice Boulevard de la Chapelle na juhu, Boulevard Barbès, *Rue des Poissonniers* a Avenue de la Porte-des-Poissonniers na západe, Boulevard périphérique na severe a Rue Marx-Dormoy, Rue de la Chapelle a Avenue de la Porte-de-la-Chapelle na východe.

## Dejiny
Na tomto území do roku 1860 existovala samostatná obec La Chapelle, ktorá bola toho roku pripojená k Paríži. V oblasti dnešnej štvrte sa do 18. a 19. storočia rozkladali vinohrady. Tiež názov štvrte – „*Goutte d'Or*“ je odvodený od označenia jedného druhu bieleho vína, ktoré sa tu vyrábalo.

Pretože časom miestne bývanie nevyhovovalo moderným nárokom, bol v roku 1983 prijatý plán na rozsiahlu rekonštrukciu celej štvrte. Bolo postupne zborených viac než 100 budov a na ich mieste vyrástli obytné domy so sociálnymi bytmi. Postupná obnova prebieha doteraz, i keď sa v posledných rokoch značne spomalila.

## Obyvateľstvo
Štvrť patrí k oblastiam s najvyšším podielom prisťahovalcov. Od 80. rokov 20. storočia vzrástol podiel imigrantov na 30%, pričom priemer v Paríži je 17,5%. Najviac ľudí je pôvodom z Maghrebu a subsaharskej Afriky.

## Štvrť v kultúre
Émile Zola sem umiestnil dej svojho románu *Zabijak*.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Štatistika o 18. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:18. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Prachatická hornatina

**Prachatická hornatina** je geomorfologický podcelok v juhovýchodnej časti Šumavského podhoria. Rozprestiera sa na ploche  a má priemernú nadmorskú výšku . Na západe susedí s Vltavickou brázdou a Boubínskou hornatinou, na severe s Bavorovskou vrchovinou a Blatskou panvou, na východe s Kaplickou brázdou a na juhu s Českokrumlovskou vrchovinou a Želnavskou hornatinou. Má charakter plochej kryhovej hornatiny rozčlenenej výraznými tektonickými kotlinami. Na vrcholoch štruktúrnych chrbátov a hrastí sú početné skalné tvary vytvorené zvetrávaním a odnosom. Na západe ju ohraničuje hlboké až kaňonovité údolie Blanice a na východe kaňon Vltavy, hlboké údolia smeru juh - sever vytvárajú i menšie toky - Zlatý potok či Melhutka.  

## Geologická stavba
Prachatická hornatina je tvorená z dvoch rozľahlých tektonicky porušených granulitových telies s hojnými vložkami serpentinitov a z biotitických rúl a pararúl jednotvárnej série moldanubika.

## Geomorfologické podcelky
Podhorie sa člení na šesť geomorfologických okrskov:
* Libínska hornatina
* Žernovická vrchovina
* Lhenická brázda
* Blanský les
* Křemžská kotlina
* Chvalšinska kotlina

## Najvyššie vrcholy
V tomto geomorfologickom podcelku sa nachádzajú 4 tisícovky (tisícmetrové vrcholy). Sú nimi:
* Libín (1 096 m)
* Kleť ()
* Na skalce ()
* Rohanovský vrch ()

## Referencie


## Pozri aj
* CHKO Šumava
* CHKO Blanský les
* Geomorfologické členenie Šumavskej hornatiny

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Česku
Kategória:Geomorfologické podcelky v Česku
Kategória:Šumavské podhůří
Rudolfov ostrov

náhľad|Rudolfov ostrov (červenou)
**Rudolfov ostrov** ( – Ostrov Rudoľfa) je najsevernejší ostrov Zeme Františka Jozefa v Barentsovom mori. Územne patrí do Archangeľskej oblasti Ruska.

Na ostrove s rozlohou , jednom zo siedmich väčších ostrovov celého súostrovia, najvyšší bod predstavuje výšku . Najsevernejší bod ostrova, mys Fligeli, dosahujúci severnou zemepisnou šírkou polohu 81°50´35´´, je najsevernejším bodom Eurázijského subkontinentu (vzdialený je  od severného pólu). 

Ostrov bol objavený počas rakúsko-uhorskej polárnej expedície v rokoch 18721874; jej vedúci Július von Payer ho pomenoval *Kronprinz-Rudolph-Land* po princovi Rudolfovi, synovi Františka Jozefa I. Koncom 19. a začiatkom 20. storočia bol ostrov východiskovým bodom niekoľkých výprav k severnému pólu. Ruský polárnik Georgij Jakovlevič Sedov (18771914) na jednej zo svojich ciest v blízkosti ostrova zomrel a je tu aj pochovaný.

Takmer celý povrch ostrova je pokrytý ľadovým príkrovom. Podnebne patrí ostrov do arktického klimatického pásma s priemernými teplotami v januári až -24 °C a v júli iba okolo 0 °C. Drsným klimatickým podmienkam je prispôsobené i zloženie fauny, ktorú predstavuje ľadový medveď, tuleň a mrož. 

V Teplickom zálive je v prevádzke meteorologická stanica, prvýkrát bola v prevádzke v lete roku 1932.

## Zdroje
* kol. autorov, *[[Malá zemepisná encyklopédia ZSSR]]*, Obzor, Bratislava, 1977
* 

Kategória:Geografia Ruska
Kategória:Ostrovy Severného ľadového oceánu
Kategória:Zem Františka Jozefa
Kategória:Geografia Archangeľskej oblasti
Kategória:Eponymické termíny v geografii
Ománsky záliv

náhľad|Ománsky záliv na mape Blízkeho východu a Indie
**Ománsky záliv** (po arabsky: **خليج عمان** – chalídž ʿumán, po perzsky: **دریای عمان** – darjá-je ʿomán) je záliv Indického oceánu a severozápadnej časti Arabského mora. Na západe je spojený Hormuzským prielivom s Perzským zálivom. Rozkladá sa medzi východným výbežkom Arabského polostrova, Iránom a západným pobrežím Pakistanu. Záliv je dlhý asi 560 km v smere východ-západ a jeho hĺbka sa najčastejšie pohybuje od 50 do 200 m.

## Zdroje

Kategória:Zálivy Indického oceánu
Kategória:Arabské more
Kategória:Geografia Iránu
Kategória:Geografia Spojených arabských emirátov
Kategória:Geografia Ománu
Kategória:Geografia Pakistanu
Zbojnícke veže

**Zbojnícke veže** (najvyššia má vyše 2 380 m n. m) sú tri veže v  hlavnom hrebeni Tatier. Hoci sú trochu schované za mohutnou Širokou vežou, vidno ich na zostupe z Priečneho sedla. Presnejší údaj o nadmorskej výške sprievodcovia (Puškáš, Kroutil) neuvádzajú.

## Topografia
Od západu na východ, teda od sedla *Biela lávka* nasleduje: Malá Zbojnícka veža, *Malá Zbojnícka štrbina*, Prostredná Zbojnícka veža, *Veľká Zbojnícka štrbina*, Veľká Zbojnícka veža a *Zbojnícke sedlo* (asi 2360 m). Na sever ich steny spadajú do Zadnej Javorovej doliny na juh do Veľkej Studenej doliny, oblasť *Strelecké polia*.

[200px|left|thumb|Zbojnícke veže a [Široká veža z Veľkej Studenej doliny. ]]

[200px|left|thumb|[Ostrý štít a Zbojnícke veže. ]]

## Výstupy
Prvý výstup na Veľkú Zbojnícku vežu zo *Zbojníckeho sedla* uskutočnili Z. Klemensiewicz a R. Kordys v r. 1907, II.

Prvý prechod úplnej hrebeňovky až na *Bielu lávku* vykonal A. Grósz v r. 1912.

Niekoľko prvovýstupov na jednotlivé veže vytýčil František Kele v r. 1954.

## Referencie
* F. Kroutil, Vysoké Tatry pro horolezce, 2. diel, Olympia 1977.

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Skutočná guráž

***Skutočná guráž*** (po anglicky *True Grit*) je americký westernový film, ktorý režírovali a napísali bratia Coenovci. Je to druhá adaptácia rovnomenného románu Charlesa Portisa z roku 1968. Vo filme si zahrali v hlavných úlohách Hailee Steinfeldová a Jeff Bridges spolu s Mattom Damonom, Joshom Brolinom a Harrym Pepperom.

Natáčanie začalo v marci 2010 a film bol oficiálne uvedený 22. decembra 2010 v USA a na Slovensku bude uvedený 17. februára 2011. 10. februára 2011 na 61. ročníku Berlínskeho medzinárodného filmového festivalu bude nasadený ako otvárací film.

## Dej

*Mattie Rossová*, mladé 14-ročné dievča, chce pomstiť smrť svojho otca. Aby vypátrala vraha, zavolá maršalovi *Cogburnovi* a texaskému rangerovi, ktorý baží po peniazoch.

## Obsadenie
* Jeff Bridges ako americký maršal Reuben J. "Rooster" Cogburn
* Hailee Steinfeldová ako Mattie Rossová
* Matt Damon ako texaský ranger LaBoeuf
* Josh Brolin ako Tom Chaney
* Barry Pepper ako "Lucky" Ned Pepper
* Domhnall Gleeson ako Moon (chlapec)
* Ed Lee Corbin ako Bear Man (Dr. Forrester)
* Roy Lee Jones ako Yarnell Poindexter
* Paul Rae ako Emmett Quincy
* Nicholas Sadler ako Sullivan
* Bruce Green ako Harold Parmalee
* Joe Stevens ako právnik Goudy
* Dakin Matthews ako plukovník Stonehill
* Elizabeth Marvelová ako 40-ročná Mattie
* Leon Russom ako šerif
* Jake Walker ako Judge Isaac Parker
* Peter Leung ako pán Lee
* Don Pirl ako Cole Younger
* Jarlath Conroy ako The Undertaker

## Zaujímavosti
* Je to po druhý raz čo bratia Coenovci spolupracujú s Jeffom Bridgesom po filme *[[Big Lebowski]]* v roku 1998. Josh Brolin takisto s nimi spolupracoval na filme *[[Táto zem nie je pre starých]]* v roku 2007.

## Ocenenia
Film bol nominovaný na 10 Oscarov, medzi inými aj na najlepší film a najlepšiu réžiu a na 8 cien britského ocenenia BAFTA.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka filmu  
* 
* 

Kategória:Filmy z 2010
Kategória:Filmy režírované bratmi Coenovcami
Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmové westerny
Kategória:Filmy podľa názvu
Malý Bysterec

**Malý Bysterec** je mestská časť Dolného Kubína. 

## Dejiny
Obec vznikla vyčlenením z Oravského panstva a darovaním Jakubovi, Gerasovmu synovi. Od 16. storočia patrila Medveckovcom. V 17. storočí prešla do majetku Szmrecsányiovcov. K Dolnému Kubínu bola obec pripojená v roku 1949.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Smrečániovský kaštieľ, bloková dvojpodlažná renesančná stavba z prvej polovice 16. storočia. Prestavaný bol v polovici 18. storočia, v roku 1780 a 1830. Stavba je päťtraktová, na pôdoryse obdĺžnika so sedlovou strechou. Okná sú lemované šambránami, na stredovej ose fasády sa nachádza trojosový portikus s balkónom. V súčasnosti slúži ako penzión.

Súbor:Smreczányiovský kaštieľ, Dolný Kubín, Slovensko.jpg|Bývalý Smreczányiovský kaštieľ





## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta Dolný Kubín

Kategória:Mestské časti Dolného Kubína
Quartier Saint-Fargeau

thumb|Rue de Bagnolet

**Quartier Saint-Fargeau** (*štvrť Saint-Fargeau*) je 78. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 20. obvodu. 

Má rozlohu 148,7 ha a ohraničujú ju ulice Rue de Bagnolet a *Avenue de la Porte de Bagnolet* na juhu, Rue Pelleport, Rue de Ménilmontant a Rue Pixérécourt na západe, Rue de Belleville na severe a Boulevard périphérique na východe. Uprostred štvrte sa nachádza rovnomenná stanica metra.

## Dejiny
Štvrť bola pomenovaná podľa parku Saint-Fargeau, jedinom pozostatku zámku Lepeletier de Saint-Fargeau, nazývaného aj Ménilmontant, ktorého majiteľom bol Louis Michel Lepeletier de Saint-Fargeau (1760 - 1793) politik a právnik popravený za Francúzskej revolúcie.
 
Vo štvrti sa v 19. storočí rozvíjal priemysel a priemyslovou štvrťou zostala až do 60. rokov 20. storočia, kedy sa Saint-Fargeau premenila na prevažne obytnú štvrť okolo bývalej rieky Surmelin. Vo štvrti sú tiež rozsiahle kasárne z 19. a 20. storočia využívané dodnes ministerstvom obrany.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 20. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:20. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Madháʾ

thumb|right|smerová tabuľa
**Madháʾ** (: ** - Madháʾ) je ománska oblasť, exkláva, obklopená Spojenými arabskými emirátmi, nachádzajúca sa v polovici cesty medzi polostrovom Musandam a zvyškom Ománu. Patrí ku guvernorátu Musandam. Exkláva leží v emiráte Šardžá (Šárdža, Šárika), ktorý je súčasťou Spojených arabských emirátov, a pokrýva približne 75 km². Hranica bola ustanovená v roku 1969.

Madháʾ je väčšinou prázdna, rozvinutá časť nazývaná "Nová Madháʾ" obsahuje cesty, školu, poštu, policajnú stanicu, banku, dodávku elektriny a vody a malé letisko. Nachádza sa tu aj Kráľovská ománska polícia.

Vo vnútri Madháʾ je Nahwa, exkláva SAE, ktorá je oficiálne súčasťou emirátu Šárika.

## Zdroj

Kategória:Exklávy
Kategória:Geografia Ománu
Kategória:Mestá v Ománe
Emil Tréval

**Emil Tréval** (* 13. december 1859, Prešov – † 10. február 1929, Praha, vlastným menom MUDr. **Václav Walter**) bol český lekár a spisovateľ. Písal beletriu, je autorom mnohých naturalistických románov, divadelných hier a populárno vedeckých publikácií.

## Život
Emil Tréval študoval v Prahe, Berlíne a Paríži. V roku 1883 vstúpil ako lekár do štátnej služby, pôsobil v Čechách, na Morave a vo Viedni. Od roku 1919 pôsobil ako vrchný zdravotný rada v politickej správe na Žižkove. Od 1925 bol členom Československej akadémie, od 1927 bol v redakcii beletristického časopisu Zvon. Zo začiatku svojej tvorby písal pod svojim vlastným menom prevažne vedecké a populárno zdravovedné spisy.

Od 80. rokov prispieval do časopisov Včela, Vesna a Moravská orlice. V tom čase tvoril fejtóny s lekárskou tématikou. Jeho tvorba bola najprv skôr realistická, šlo o púhe vyprávanie. Časom začal autor smerovať svoju tvorbu k symbolizmu a dekadencii. Jeho literárna tvorba je silne ovplyvnená jeho povolaním lekára. Častou témou jeho mnohokrát naturalistickej tvorby bolo romantické pojatie ženských postáv. Písal tiež o duševných poruchách, utkvelých predstavách, halucináciách, erotike a o psychických aj mravných otázkach manželstva.

Niektoré svoje diela publikovali spoločne so svojou manželkou Zdenou Walterovou (*pseud. Viola*) pod spoločným pseudonymom Emil Tréval-Viola, či Emil Viola-Tréval. Užíval aj iných pseudonymov: Pantalon, Václav Prešovský, Ladislav Vašek, Jiří Okoř, Ben Trovato, Holofernes Kotě, Vrač, Prof. Zmatěj, Ad. Pisánka, a Trdlo Aristotele.
 
## Dielo
* *Manželství a jeho vliv na přítomné a budoucí pokolení* (1901)
* *Aus dem Tagebucheeines Arztes* – fejtóny s lekárskou tématikou v brnianskom liste Beobachter
* *Antiky* (1907) – poviedky inšpirované tvorbou Julia Zeyera
* *Válka bohů* (1908) – dráma z ruského prostredia, 
* *Právo ideálu* (1909)
* *Tiberius* (1915) – dráma o konflikte moci a osobného šťastia,
* *Na prahu Kanaanu* (1919)
* *Průboj* (1920) a *Kdo za pravdu hoří* (1921) – zobrazenie života svojho otca
* *Síla lži* (1921)
* *Vývraty duší* (1924) – novely
* *Květy mrazu* (1924) – novely
* *Anděl a Eva* (1927) – novely
* *Bacchantčiny oči: román o manželství* (1928)
* *Vyhnaní synové Evy* (1929)

## Referencie
* 
* 
* 

Kategória:Českí lekári
Kategória:Českí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Prešova
2. hokejová liga (Slovensko) 1995/1996

**2. hokejová liga (Slovensko) 1995/1996** bola treťou sezónou 2. hokejovej ligy. Súťaž bola rozdelená do troch skupín. Prví dvaja z každej skupiny postúpili do nadstavby o postup, o umiestnenie sa nehralo. Víťazom sa stalo družstvo HK Spartak BEZ Danubia Invest Bratislava, ktoré postúpilo do 1. hokejovej ligy pod návom ŠHK Danubia 96 Bratislava.

## Základná časť

### Skupina západ

### Skupina stred

Zápas HK Slovan Trstená - HC Lučenec neodohrali.

### Skupina východ

Zápas HK Chemko Strážske - HK Slávia 87 Stropkov neodohrali.

## O postup

## Externé odkazy
* Denník Šport, príloha pred štartom extraligy, 1998

Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 1995
Kategória:Ľadový hokej v 1996
Ferrari 575M Maranello

**Ferrari 575M Maranello** je dvojsedadlový dvojdverový grand tourer vyrábaný automobilkou Ferrari v rokoch 2002 až 2006. Jeho výroba začala v roku 2002 a je to v podstate aktualizovaný model 550 Maranello, ktorý predstavuje menšie štýlové zmeny od Pininfariny. V prvej polovici roku 2006 bol model 575M Maranello nahradený novým 599 GTB.

## Prehľad
K aktualizácii patrí obnovený interiér ale s podstatným mechanickým vylepšením, vrátane väčších brzdových kotúčov, väčšieho a silnejšieho motora, iného rozloženia hmotnosti, uhladeného spracovania aerodynamiky a dynamiky tekutín a adaptívne nastavenie odpruženia (4 nezávislé zavesenia pruženia sú riadené prevodovkou aby sa minimalizoval odstup v priebehu 200 milisekúnd radiaceho času. K dispozícii sú dve 6-rýchlostné prevodovky, konvenčná manuálna a po prvýkrát vo Ferrari V12 semi-automatická (elektrohydraulická manuálna 'F1' prevodovka Magneti Marelli. Číslo modelu sa vzťahuje na zdvihový objem motora v litroch, zatiaľčo 'M' je skratka pre *modificato*, teda *upravené*.

Pre rok 2005 spoločnosť vyvinula novú GTC balík riadenia a verziu Superamerica (obmedzená séria 599 kusov so skladacou pevnou strechou) spolu so zvýšením výkonu z 375 kW/515 koní na 400 kW/540 koní. 

## Superamerica
**Ferrari 575M Superamerica** bol inovatívny kabriolet verzie 575M Maranello, ktorú predstavoval elektrochrómový sklenený strešný panel otáčací o 180°. Tiež má zvýšený výkon motoru V12 na hodnotu 397 kW/533 koní, a tak Ferrari prišlo na trh s najrýchlejším kabrioletom na svete s maximálnou rýchlosťou 320 km/h. GTC balik riadenia bol voliteľný.

## Špecifikácie

## Referencie

## Iné projekty

575M Maranello
Kategória:Grand tourery
Kategória:Športové automobily
Kategória:Pininfarina
Kategória:Automobily so zadným náhonom
2. hokejová liga (Slovensko) 1996/1997

**2. hokejová liga (Slovensko) 1996/1997** bola štvrtou sezónou 2. hokejovej ligy. Súťaž bola rozdelená do troch skupín. Prví dvaja z každej skupiny postúpili do nadstavby o postup, v skupinách západ a stred sa hralo aj o umiestnenie. Víťazom sa stalo družstvo HK VTJ Wagon Slovakia Trebišov, ktoré postúpilo do 1. hokejovej ligy.

## Základná časť

### Skupina západ

### Skupina stred

### Skupina východ

## O Postup

## O umiestnenie

### Skupina západ

### Skupina stred

### Skupina východ

V skupine východ sa o umiestnenie nehralo

## Externé odkazy
* Denník Šport, príloha pred štartom extraligy, 1998

Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 1996
Kategória:Ľadový hokej v 1997
Quartier du Pont-de-Flandre

thumb|upright=1.2|Zdvihnutý Flámsky most
thumb|upright=1.2|Parc de la Villette

**Quartier du Pont-de-Flandre** (*štvrť [[Flámsko|Flámsky]] most*) je 74. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 19. obvodu. 

Má rozlohu 237,7 ha a ohraničujú jú Boulevard périphérique na severe a na západe, Avenue Jean-Jaurès na juhu, Rue de l'Ourcq na juhozápade a Rue d'Aubervilliers na východe.

## Dejiny
Štvrť bola pomenovaná podľa jediného zdvíhacieho mostu v Paríži, ktorý sa nachádza na vodnom kanáli Bassin de la Villette. Samotný most sa však nachádza na území susednej štvrte Villette. Značnú časť rozlohy štvrte zaberá park Villette vybudovaný na mieste mestských jatiek, verejná zeleň preto tvorí 21% plochy štvrte Pont-de-Flandre.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 19. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:19. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Rhopalocera palaearctica

**RHOPALOCERA PALAEARCTICA Iconographie et description des Papillons diurnes de la région paléarctique** je talianska entomologická kniha o palearktických motýľoch z čeľadí Papilionidae a Pieridae. Autorom tejto práce je taliansky entomológ a lekár anglického pôvodu Roger Verity. Práca vyšla vo Florencii ako autorov samizdat v roku 1911. Má dva diely: v prvom dieli je textová časť a v druhom obrazová príloha knihy vrátane dvoch máp rozšírenia jednotlivých druhov motýľov.

Prvý diel má 368 strán textu. Druhý diel knihy obsahuje okrem spomenutých dvoch máp aj XII tabúľ s vyobrazením krídel motýľov, žilnatiny a tvaru šupiniek - vrátane ich rozloženia na krídlach. Ďalej obsahuje 72 farebných a čiernobielych tabúľ s vyobrazením jednotlivých druhov motýľov, ako aj tvaru a vzhľadu ich sphragis. 

Práca patrí k jedinečným a veľmi vzácnym entomologickým dielam v európskej entomologickej literatúre, pričom pre väčšinu entomológov je prakticky nedostupná.

Pre našu, slovenskú entomológiu má toto dielo význam pre popis poddruhu jasoňa červenookého z oblasti Vysokých Tatier (Belanské Tatry), ktorý bol zverejnený autorom popisu v tejto knihe na strane 308 a na tab. LIV. - obr. 7.

Názov tohto poddruhu je ''Parnassius apollo ssp. candidus Verity, 1911.

Kategória:Entomologické knihy
Kategória:Knihy z 1911
2. hokejová liga (Slovensko) 1994/1995

**2. hokejová liga (Slovensko) 1994/1995** bola druhou sezónou 2. hokejovej ligy. Súťaž bola rozdelená do troch skupín. Prví dvaja z každej skupiny postúpili do nadstavby o postup, o umiestnenie sa nehralo. Víťazom sa stalo družstvo HC Polygón Nitra, ktoré postúpilo do 1. hokejovej ligy.

## Základná časť

### Skupina západ

### Skupina stred

Keďže družstvo Ivalak Banská Bystrica bolo B tímom ŠK Iskra Banská Bystrica B nemohlo postúpiť do skupiny o postup nakoľko A-tím hral v tom čase 1. hokejovú ligu

### Skupina východ

## O postup

## Externé odkazy
* Denník Šport, príloha pred štartom extraligy, 1998

Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 1994
Kategória:Ľadový hokej v 1995
2. hokejová liga (Slovensko) 1998/1999

**2. hokejová liga (Slovensko) 1998/1999** bola šiestou sezónou 2. hokejovej ligy. Súťaž mala byť rozdelená do troch skupín, kvôli odhláseniu niektorých družstiev sa vytvorila len jedna celoslovenská. Víťazom sa stalo družstvo HK 95 Považská Bystrica, ktoré postúpilo do baráže o 1. hokejovú ligu proti HK VTJ Wagon Slovakia Trebišov.

## Základná časť

## Baráž o postup

* HK 95 Považská Bystrica - **[[HK VTJ Trebišov|HK VTJ Wagon Slovakia Trebišov]]** **1:2** na zápasy (1:5, 5:1, 3:5)

## Externé odkazy
* Denník Šport, príloha pred štartom extraligy, 1999

Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Kategória:Ľadový hokej v 1998
Kategória:Ľadový hokej v 1999
Quartier de la Chapelle

thumb|Rue Marx Dormoy

**Quartier de la Chapelle** (*štvrť Kaplnka*) je 72. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 18. obvodu. 

Má rozlohu  a ohraničujú ju ulice Boulevard de la Chapelle na juhu, Rue Marx-Dormoy, Rue de la Chapelle a Avenue de la Porte-de-la-Chapelle na západe, Boulevard périphérique na severe a Rue d'Aubervilliers na východe.

## Dejiny
Medzi kopcami Montmartre a Belleville vznikla dedina La Chapelle, podľa ktorej je pomenovaná dnešná štvrť. Ležala pri ceste (dnes ulice *Rue Marx-Dormoy* a *Rue de la Chapelle*) vedúcej z Paríža do opátstva v Saint-Denis. V 6. storočí tu vznikla kaplnka svätej Genovévy, podľa ktorej dedina získala názov (po francúzsky *la chapelle* = kaplnka).

3. septembra 1429 sa v La Chapelle zastavila Jana z Arku, ktorá sa v kaplnke modlila pred útokom na Paríž. Hoci chcela pokračovať v ťažení na Paríž, Karol VII. jej prikázal stiahnuť sa do Saint-Denis.

Až do Francúzskej revolúcie patrila dedina La Chapelle k panstvu Saint-Denis. Bola to vidiecka oblasť tvorená zástavbou pozdĺž cesty do Saint-Denis.

Priemyselný rozvoj v 19. storočí znamenal silný demografický nárast a príliv nových robotníkov, čo úplne zmenilo La Chapelle. Najmä výstavba železnice v rokoch 1836 – 1856 a otvorenie Severnej železničnej stanice znamenali skutočný zlom. Zatiaľ čo v roku 1831 tu žilo 2 440 osôb, v roku 1836 to bolo už 4 177, o desať rokov neskôr 14 398 a v roku 1856 bol počet obyvateľov 33 355.

V roku 1859 bolo rozhodnuté o rozšírení Paríža až k vtedajším mestským hradbám. Tým sa o rok neskôr obec La Chapelle, rozkladajúca sa prevažne vnútri hradieb, stala súčasťou hlavného mesta. Ostávajúce územie, nachádzajúce sa už za hradbami, bolo rozdelené medzi mestá Saint-Ouen, Saint-Denis a Aubervilliers.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Štatistika o 18. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:18. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Quartier des Batignolles

thumb|Rue de Levis

**Quartier des Batignolles** (*štvrť Batignolles*) je 67. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 17. obvodu. 

Má rozlohu 144,2 ha a ohraničujú ju ulice Boulevard des Batignolles na juhu, *Rue de Tocqueville*, Rue de Levis a *Rue Cardinet* na západe, Boulevard périphérique na severe a Avenue de Clichy, *Rue La Condamine* a *Rue Lemercier* na východe.

## Dejiny
Meno štvrte pripomína názov bývalej dediny Batignolles, ktorá sa pôvodne rozkladala za hranicami Paríža. Rozloha dediny bola väčšia než je dnešná štvrť. Jej hranice siahali až k dnešnej *Avenue de Saint-Ouen* v susednej štvrti Épinettes. 

Miestne pozemky patrili v stredoveku kláštoru benediktíniek na Montmartre a tiež ich využívali kráľ a šľachta na lov. Po Francúzskej revolúcii boli premenené na poľnohospodárske usadlosti. Dedina bola pripojená k Parížu v roku 1860. Po tomto začlenení sa štvrť stala obľúbenou obytnou štvrťou. V 2. polovici 19. storočia zaznamenala veľmi aktívny kultúrny život. Časť mladosti tu prežil básnik Paul Verlaine, ktorý študoval na súkromnej škole v ulici *Rue Hélène* a neskôr na lýceu Chaptal. Stéphane Mallarmé býval v ulici *Rue de Rome* a zhromaždil okolo seba umeleckú spoločnosť. Maliar Édouard Manet a jeho priatelia zo skupiny „Batignolles“ tiež bývali v tejto štvrti.

## Názov
Pôvod mena Batignolles je nejasný. Názov by mohol byť odvodený od výrazu "bastillole-bastidiole" (označenie pre malý vidiecky dom), alebo z latinského "batagliona" (malá vojna), lebo územie slúžilo ako vojenské cvičisko.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 17. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:17. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Quartier des Ternes

thumb|Avenue de la Grande Armée

**Quartier des Ternes** (*štvrť Ternes*) je 65. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 17. obvodu. 

Má rozlohu 146,6 ha a ohraničujú ju ulice Avenue de la Grande Armée na juhozápade, Boulevard périphérique na západe, Rue d'Héliopolis, Rue Rennequin, Rue Poncelet a Rue des Renaudes na severovýchode a Avenue de Wagram a Boulevard de Courcelles na východe.

## Dejiny
V stredoveku tu parížsky biskup vlastnil poľnohospodársku usadlosť s názvom *Villa Externa*, lebo ležala mimo pozemkové dŕžavy biskupstva. Její názov sa časom menil na *Estern* a neskôr na dnešný *Ternes*. (V súčasnej francúzštine inak slovo *ternes* znamená nudný, alebo nevýrazný.)

Túto usadlosť kúpil Pierre Habert (1605 - 1637), básnik a komorník Henricha III., ktorý ju dal prestavať na zámok. Okolo zámku vznikla dedina Ternes, ktorá bola počas Francúzskej revolúcie pripojená k mestu Neuilly-sur-Seine. V roku 1860 sa štvrť Ternes, ktorá mala v tej dobe už 16 000 obyvateľov, stala súčasťou Paríža.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 17. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:17. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Quartier de la Porte-Dauphine

thumb|Avenue Henri-Martin

**Quartier de la Porte-Dauphine** (*štvrť Brána Dauphin*) je 63. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 16. obvodu. 

Má trojuholníkový pôdorys a rozlohu . Jej hranice tvoria ulice Avenue Georges Mandel a Avenue Henri Martin na juhu, Bois de Boulogne a Boulevard périphérique na západe a Avenue Raymond Poincaré na východe.

Štvrť bola pomenovaná podľa jednej z mestských brán.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 16. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:16. obvod (Paríž)
Kategória:Administratívne členenie Francúzska
Quartier du Petit-Montrouge

thumb|upright=1.2|Centrum štvrte s kostolom Saint-Pierre de Montrouge

**Quartier du Petit-Montrouge** (*čtvrť Malý Montrouge*) je 55. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 14. obvodu. 

Má rozlohu  a ohraničujú ju ulice Boulevard périphérique na juhu, Avenue de la Porte-de-Châtillon, Rue des Plantes a Rue Gassendi na západe, Rue Daguerre, Place Denfert-Rochereau a Boulevard Saint-Jacques na severe a Rue de la Tombe-Issoire na východe.

## Názov
Štvrť bola pomenovaná podľa obce Montrouge, ktorá do týchto miest zasahovala do roku 1860. Vtedy bola jej menšia časť vnútri mestských hradieb pripojená k Paríži a zbývajúca väčšia časť zostala ako samostatné mesto Montrouge tvoriace predmestie Paríža. Odtiaľ je označenie *Petit-Montrouge* čiže *Malý Montrouge*. Štvrť je tiež známa ako *štvrť Alésia* podľa ulice Alésia, ktorá ňou prechádza, a stanice metra Alésia.

## Dejiny
Stred štvrte tvorí križovatka Alésia, kde sa krížili dve staré cesty vedúce do Chartres a do Orléans. Sieť ostatných viac či menej navzájom kolmých ulíc odráža neskorú urbanizáciu. Tá nastala po roku 1840, kedy sa tu začalo vo veľkom stavať na voľných pozemkoch. Zastúpená je architektúra obdobia Druhého cisárstva, na juhu štvrte, prevažne v pásmu bývalého opevnenia, sú stavby z 30. rokov 20. storočia a nachádzajú sa tu i stavby povojnové. Jedným z rysov štvrte je výrazné zastúpenie individuálneho bývania, ktoré tvoria domy a vily so záhradami. Veľké kancelárske alebo obytné komplexy sa tu takmer nevyskytujú, s výnimkou najjužnejšej časti susediacej s mestom Montrouge.

Vo východnej časti štvrte bol uskutočnený pilotný projekt „*zelená štvrť*“ (quartier vert), pri ktorom došlo k obmedzeniu automobilovej dopravy a posilneniu verejnej dopravy a k rozšíreniu verejných zelených plôch. Tento experiment bol neskôr aplikovaný i v ďalších častiach hlavného mesta (napr. rozdelenie užívateľov automobilov na rezidentov, automobilistov a obchodníkov).

Až do 60. rokov 20. storočia tvorili obyvateľstvo štvrte prevažne robotníci, zamestnanci, obchodníci a príslušníci strednej triedy. V súčasnosti sa stáva vyhľadávanou rezidenčnou štvrťou pre množstvo obchodov, zelene a pôvodnej architektúry.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 14. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:14. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Libín (rozlišovacia stránka)

**Libín** môže byť:

* obec v okrese České Budejovice, pozri Libín
* najvyššia hora Šumavského podhoria, pozri Libín (Šumavské podhorie)
* prírodná rezervácia v Česku, pozri Libín (prírodná rezervácia)
Quartier de l’Hôpital-Saint-Louis

thumb|Rue du Faubourg-du-Temple

**Quartier de l'Hôpital-Saint-Louis** (*štvrť Nemocnica [[Ľudovít IX. (Francúzsko)|sv. Ľudovíta]]*) je 40. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 10. obvodu.

Má rozlohu  a veľmi nepravidelný pôdorys. Jej hranice tvoria ulice Rue des Récollets a Rue Bichat na juhozápade, Rue du Faubourg Saint-Martin na západe, Boulevard de la Villette na severovýchode a východe a Rue du Faubourg-du-Temple na juhovýchode.

Štvrť nesie meno nemocnice Hôpital Saint-Louis ležiacej v centre štvrte.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 10. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:10. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Quartier des Quinze-Vingts

thumb|Rue du Faubourg Saint-Antoine

**Quartier des Quinze-Vingts** (štvrť *Pätnásť-Dvadsať*) je 48. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 12. obvodu. 

Má rozlohu 123,6 ha a nepravidelný tvar. Jej hranice tvoria rieka Seina na juhozápade, Boulevard de la Bastille na západe, Rue du Faubourg-Saint-Antoine na severe, Rue Chaligny na východe a Rue Villiot a *Rue de Rambouillet* na juhovýchode.

Štvrť nesie meno podľa starého ústavu pre nevidiacich Hôpital des Quinze-Vingts, ktorý tu sídlil do roku 1780. Jeho meno bolo odvodené od číslovky 300 (15 x 20), lebo bol určený pre 300 ľudí.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 12. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:12. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Riccatiho rovnica

**Riccatiho rovnica** je nelineárna Obyčajná diferenciálna rovnica prvého rádu 

: y'(x) = q_0(x) + q_1(x) \, y(x) + q_2(x) \, y^2(x) 

kde funkcie  q_i,\ i=0,1,2  sú zadané a predpokladá sa, že  q_0(x),q_2(x)\not=0. 

## Transformácia na lineárnu rovnicu druhého rádu

Riccatiho rovnicu možno upraviť na lineárnu rovnicu druhého rádu. 

Ak q_2\not=0, tak nová funkcia v=yq_2 je riešením špeciálnej Riccatiho rovnici 
:v'=v^2 + R(x)v +S(x),\!
kde význam symbolov  S,R je nasledovný 

: S=q_2q_0,\quad R=q_1+\left(\frac{q_2'}{q_2}\right). 

Ak teraz urobíme substitúciu v=-u'/u, 
tak zistíme, že funkcia   u  spĺňa lineárnu rovnicu druhého rádu 

:u* -Ru' +Su=0.\!</math>

Riešenie <math> y </math> pôvodnej Riccatiho rovnice potom súvisí s riešením <math> u </math> lineárnej rovnice vzťahom 

: <math>y=-u'/(q_2u). \! </math>

== Štruktúra riešení Riccatiho rovnice == 

Vzťah medzi Riccatiho rovnicou a lineárnou rovnicou druhého rádu umožňuje detailne preskúmať množinu riešení Riccatiho rovnice. Menovite, ak poznáme nejaké riešenie Riccatiho rovnice, označme ho <math> Y </math>, tak potom všeobecné riešenie je tvaru 

:<math> Y + u . \!  </math>

Dosadením tohoto vzťahu do Riccatiho rovnice dostávame podmienku na funkciu <math> u </math> 

:<math> u' - (q_1 + 2 \, q_2 \, Y) \, u = q_2 \, u^2, </math>

čo je [[Bernoulliho diferenciálna rovnica]], ktorú riešime úpravou na [[lineárna diferenciálna rovnica prvého rádu (ODR)|lineárnu diferenciálnu rovnicu prvého rádu]] pomocou substitúcie 

:<math> z =\frac{1}{u} </math>

s výslednou rovnicou 

:<math> z' + (q_1 + 2 \, q_2 \, Y) \, z = -q_2 </math>

Čiže zhrnieme, ak <math> Y </math> je *nejaké'' riešenie pôvodnej Riccatiho rovnice, tak všeobecné riešenie Riccatiho rovnice má tvar 

: y = Y + \frac{1}{z}, 

kde  z  je všeobecné riešenie uvedenej lineárnej diferenciálnej rovnice prvého rádu.

Kategória:Diferenciálny počet
Kategória:Eponymické termíny v matematike
Quartier de Javel

thumb|Rue de la Croix-Nivert

**Quartier de Javel** (*štvrť Javel*) je 60. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 15. obvodu. 

Má rozlohu 260,9 ha a ohraničujú ju Boulevard périphérique na juhu, rieka Seina na západe, Rue Linois a Rue des Entrepreneurs na severe a Rue de la Croix Nivert, Rue Lecoubre, *[[Boulevard Victor]]* a Rue de la Porte d'Issy na východe.

## Dejiny
Štvrť nesie meno bývalej dediny Javel patriacej pôvodne k mestu Issy-les-Moulineaux, v roku 1860 však bola pripojená k Parížu. Javel bola tradične priemyselným centrom. Už v roku 1777 tu bola založená chemická továreň v ktorej Claude Louis Berthollet (1748 - 1822) vyrábal chlórové bielidlo, ktorému sa hovorilo „javelská voda“ (eau de Javel). Popri chemickom priemysle sa v tejto oblasti rozvíjal i automobilový priemysel, keď tu v roku 1915 založil André Citroën svoju automobilku. Tá tu fungovala až do roku 1968. V nasledujúcich rokoch boli továrenské haly zborené a na ich mieste bol v roku 1992 otvorený parc André-Citroën. Tiež tu boli vybudované veľké kancelárske budovy a ateliéry pre televízne spoločnosti, napr. súkromný Canal+ alebo verejnoprávnu France Télévisions. Sídlo tu má aj Generálne riaditeľstvo pre civilné letectvo.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Referencie


## Externé odkazy
* Štatistika o 15. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:15. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Libín (Šumavské podhorie)

**Libín** je  vysoký vrch  južne od Prachatíc. Je najvyšším vrcholom Šumavského podhoria, patrí do geomorfologického podcelku Prachatická hornatina a okrsku Libínská hornatina. Tvorí výraznú, zďaleka viditeľnú dominantu nad Prachaticami. Je súčasťou dlhého štruktúrneho chrbáta pretiahnutého od severozápadu na juhovýchod so strmým severovýchodným svahom. Prirodzený horský suťový les je chránený v Prírodnej rezervácii Libín. 

## Rozhľadňa
Na vrchole Libína sa nachádza 27 metrov vysoká kamenná rozhľadňa valcovitého tvaru, horská chata a telekomunikačná veža. Z rozhľadne možno vidieť mesto Prachatice a veľkú časť Šumavy, ďalej možno dovidieť na Novohradské hory, Českobudějovickú panvu a horu Kleť s rozhľadňou a vysielačom. Je vidieť aj na Písecko, Strakonicko a Brdskú vrchovinu. Za dobrej viditeľnosti možno dovidieť dokonca aj na Alpy.

### Dejiny
V roku 1880 bol založený Šumavský klub turistov, patriaci k Rakúskemu turistickému klubu. Boli v ňom hlavne Nemci bývajúci v Prachaticiach a okolí. V januári roku 1881 sa konala prvá výročná schôdza pri ktorej vedenie rozhodlo, že postaví rozhľadňu na neďalekom Libíne. Pre stavbu použili návrh architekta Vyskočila z Viedne a potom hľadali peniaze na stavbu. Potrebnú čiastku sa podarilo zložiť z rôznych zdrojov - od členských príspevkov po dary od bohatých priaznivcov klubu. Po dvoch rokoch stavby sa rozhľadňa konečne dočkala slávnostného otvorenia, ktoré sa konalo 16. septembra 1883.

V roku 1935 dostal rozhľadňu do správy Klub československých turistov. Ten uvažoval o zastrešení vyhliadkovej terasy, ale z toho pre vojnu zišlo. Až v roku 1994 bola rozhľadňa opravená a natretá a tak slúži dodnes.

## Pamiatky
* Pútnická kaplnka sv. Filipa Neru (Patriarcha) z rokov 1859 - 61 s krížovou cestou.

## Literatúra
* ČERNÝ Jiří: *Poutní místa jižních Čech. Milostné obrazy, sochy a místa zvláštní zbožnosti*, České Budějovice 2006.

## Pozri aj
* Zoznam rozhľadní v Česku

## Externé odkazy
* Informácie na Rozhlednyunas.cz  - web o českých rozhľadniach
* Informácie na Hrady.cz 
* Informácie na Altlasceska.cz

## Zdroj

Libín
Libín
Kategória:Tisícovky v Česku
Kategória:Vrchy v Šumavskom podhorí
Quartier du Père-Lachaise

thumb|Rue de Ménilmontant

**Quartier du Père-Lachaise** (*štvrť Père-Lachaise*) je 79. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 20. obvodu. 

Má rozlohu 159,9 ha a ohraničujú ju ulice Rue de Bagnolet na juhu, Boulevard de Ménilmontant a Boulevard de Charonne na západe, Rue de Ménilmontant na severe a Rue Pelleport na východe.

Štvrť bola pomenovaná podľa najväčšieho parížskeho cintorína Père Lachaise, ktorý zaberá cez tretinu jej rozlohy.

## Vývoj počtu obyvateľov

## Externé odkazy
* Štatistika o 20. parížskom obvode (formát pdf)

## Zdroj

Kategória:20. obvod (Paríž)
Kategória:Parížske administratívne štvrte
Dierny štítok

[thumb|right|80 stlpcový dierny štítok typu IBM (187,5 x ) z roku [1964 v kódovaní EBCDIC]]

**Dierny štítok** je záznamové médium vyrobené z tenšieho kartónu, na ktorom je informácia zakódovaná prítomnosťou, alebo neprítomnosťou diery na vopred definovaných pozíciách. Každá pozícia tak predstavuje 1 bit úložnej kapacity. Miesta pre otvory sú usporiadané do matice. Na bežnom diernom štítku bolo 80 alebo 90 stĺpcov pre záznam dát. Najpoužívanejšou kapacitou bolo 80 znakov na jeden dierny štítok. Do 80-sĺpcových štítkov boli vyrážané otvory v tvare obdĺžnika a do 90-stĺpcových v tvare kruhu.

## História
Prvé použitie diernych štítkov na riadenie tkáčskych stavov (priemyselných krosien) je datované do roku 1725. Koncom 19. storočia sa začali používať pre „jarmočné organy“ a podobné automatické hudobné skrinky. V rovnakom čase sa začali použivať aj pre prostriedky spracovania dát (tabulátory a strojové kalkulátory). Hollerithov systém, (inšpirovaný opisným dierovaním sprievodcov amerických železníc) bol prvýkrát použitý 1885 pri sčítaní ľudu v Massachusetts, prvé použitie mimo USA bolo v Rakúsku, tiež na sčítanie ľudu v decembri roku 1890. V roku 1895 prvé komerčné použitie v účtovníctve v spoločnosti New York Central Railroad. Holeritky (diernym štítkom hollerithovho typu sa hovorilo aj karta) sa v USA používali pre štatistiky zdravotníctva takmer do polovice 60. rokov 20. storočia.

Vo výpočtových strediskách sa dierne štítky bežne používali ešte v 80. rokoch 20. storočia. Zároveň s nimi sa používali aj dierna páska, magnetická páska, ale koncom 20. storočie boli vytlačené modernejšími médiami, ako je disketa alebo CD.

Na diernych štítkoch boli uchovávané aj zdrojové verzie počítačových programov, čo znamenalo, že štítky museli byť za sebou zoradené chronologicky v presnom a nemennom poradí – nesmelo v žiadnom prípade dôjsť k ich pomiešaniu napr. z dôvodu ich rozsypania pri nesprávnej manipulácii a pod. Z tohoto dôvodu boli tiež štítky niekedy označené pomocným číslovaním.

## Súčasnosť
Do dnešných dní sa použitie diernych štítkov zachovalo pri niektorých voľbách v USA.

Posledné „slávne“ využitie diernych štítkov bolo v roku 2000, (voľby prezidenta USA, súperi George W. Bush a Al Gore) pre spory ohľadne výsledkov, ktoré vznikli z nepresného vyznačovania dier na štítkoch.

## Zaujímavosti
Okrem primárneho použitia ako záznamové médium boli dierne štítky aj vďačným typom „pohľadnice“, podobne ako pivné podtácky.

Dedičstvo 80-stĺpcového dierneho štítku je badateľné aj v súčasnosti. Väčšina znakovo orientovaných terminálov zobrazuje práve 80 znakov na riadok, zdrojové kódy počítačových programov či správ elektronickej pošty sa často formátujú tak, aby boli zalomené riadky široké maximálne 80 znakov, a pod.

Kategória:Dátové nosiče
Kategória:Dejiny počítačov
Kategória:Papier
Renault 5 Turbo

right|thumb|300px|Renault R5 Turbo rally verzia
**Renault 5 Turbo** alebo **R5 Turbo** je vysokovýkonný hatchback odvodený od malého automobilu Renault 5, ktorý v rokoch 1980 až 1985 vyrábala automobilka Renault. V januári 1980 ho Renault predstavil na autosalóne v Bruseli. Automobil bol navrhnutý pre rely, ale bol tiež predávaný v cestovnej podobe v celkovom počte 3576 kusov počas štyroch rokov jeho výroby.

## Dizajn
V reakcii na úspech Lancie Stratos v rely, ktorá mala motor v strede, viceprezident výroby v automobilke Renault, Jean Terramorsi sa opýtal Marca Deschampsa z dizajnového štúdia Bertone či by navrhol novú športovú verziu Renaultu 5 Alpine. Charakteristickým prvkom bola nová zadná karoséria, ktorú navrhol Marcello Gandini z Bertone.

Hoci štandardný Renault 5 mal motor umiestnený vpredu, 5 Turbo mal v strede umiestnený 1397 cm³ Cleón prepĺňaný motor za prednými sedadlami v modifikovanom podvozku Renaultu 5. V štandardnej forme motor poskytoval výkon 118 kW/160 koní a 221 Nm krútiaceho momentu.

Hoci používa modifikovanú karosériu Renaultu 5 a bol značený ako Renault 5, mechanika bola radikálne odlišná. Najviditeľnejší rozdiel je zadný náhon oproti normálnej verzii, ktorá ná predný náhon. V čase jeho spustenia predaja to bolo najvýkonnejšie produkčné francúzske auto. Prvých 400 vyrobených 5 Turbo boli vyrobené v súlade s Group 4 homologáciou aby konkurovalo na medzinárodných rely pretekoch, a bolo vyrábané v Alpine továrni v Dieppe. 

### Renault 5 Turbo 2
Hneď ako boli vyrobené homologované modely, druhá verzia s názvom Turbo 2 bola predstavená s použitím viacerých Renault 5 dielov, ktoré nahradili rad ľahkozliatinových komponentov v pôvodnej Turbo verzii. Turbo 2 bol lacnejší, ale blízko rovnakej výkonovej úrovne, maximálna rýchlosť 200 km/h a zrýchlenie z 0 na 100 km/h za 6,6 sekundy. Pri spätnom pohľade originálny Turbo 5 bol nazývaný "Turbo 1".

Koncept malého Renaultu s motorom v strede sa vrátil v roku 1998 informáciami o Renaulte Clio V6.

## Preteky
left|thumb|220px|Renault 5 Turbo v roku 2008 na Rally Nemecka
Všetky pretekárske deriváty sa opierali o Turbo 1. Motory mali výkon až 132 kW/180 koní pre Critérium des Cévennes a 154 kW/210 koní pre Tour de Corse a 257 kW/350 koní pre 5 Turbo Maxi. Riadený Jeanom Ragnottim v roku 1981, R5 Turbo vyhral Monte Carlo Rally v jeho prvých pretekoch v Majstrovstvách sveta v rely. 2WD R5 čoskoro začal čeliť konkurencii nových Group B vozidiel s pohonom 4WD, ktoré boli rýchlejšie na hline.

V roku 2004 *[[Sports Car International]]* vymenoval R5 Turbo na #9 v zozname Top Sport Cars of the 1980s.

## Referencie

## Externé odkazy
* Renault 5 Turbo 2 (fr)/(en)/(es), retrieved on 1 August 2008

## Iné projekty

5 Turbo
Kategória:Automobily s motorom v strede a zadným náhonom
Kategória:Hot Hatch
Kategória:Rely automobily
Florennes

**Florennes** je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko.

## Obyvateľstvo
Obec má približne 10 993 obyvateľov (2010).

## Časti obce
Od 1. januára 1977 Florennes pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
* Florennes
* Corenne
* Flavion
* Hanzinelle
* Hanzinne
* Hemptinne
* Morialmé
* Morville
* Rosée
* Saint-Aubin
* Thy-le-Bauduin
 
## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Obce v Namursku
Invalidovna (stanica pražského metra)

**Invalidovna** je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa vo štvrti Karlín a do prevádzky bola uvedená 22. novembra 1990. Pôvodný plánovaný názov bol *Hakenova*, po predsedovi KSČ v rokoch 1925 – 1927 Josefovi Hakenovi.

## Charakteristika stanice
Stanica je trojlodná, so skrátenou strednou loďou, so siedmimi pármi prestupov medzi nástupišťami. Za strednou loďou pokračuje technologický tunel. Invalidovna je široká 18,6 metrov a nachádza sa 20 m pod povrchom rovnomenného sídliska. Stanica má jeden výstup s jedným vestibulom. Obklad v stanici tvorí perleťové biele sklo. Výstavba stanice prebiehala medzi rokmi 1986 - 1990 a stála 309,6 mil. Kčs.

## Povodeň v roku 2002
Invalidovna bola pri povodniach v roku 2002 poškodená asi najviac zo všetkých staníc, do prevádzky bola uvedená až po ôsmich mesiacoch, v marci 2003.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Architektúra z 1990
Exarcha

**Exarcha** môže byť:
* v Byzantskej ríši:
** v 6. stor. synonymum pre byzantský titul doux (dux, vojvoda)
** v 7.-8. stor. správca exarchátu, pozri pod exarchát (Byzantská ríša)
** v 10. stor.: vodca cechu
** titul biskupa civilnej diecézy - metropolitu aj patriarchu (do 6. stor. oficiálny, neskôr čestný); zároveň titul osôb na čele rôznych území priamo podliehajúcich patriarchovi a dozorcov kláštorov podliehajúcich patriarchovi, pozri exarcha (byzantský cirkevný titul)
* druh biskupa vo východnom kresťanstve, pozri exarcha (kresťanstvo)

## Referencie
Šumavské podhůří

**Šumavské podhůří** alebo (po slovensky) **Šumavské podhorie** je geomorfologický celok na severovýchodnom okraji Šumavskej hornatiny. Rozprestiera sa na ploche  (je tak rozsiahlejšie než česká časť vlastnej Šumavy) a má priemernú nadmorskú výšku . Na západe a na juhu susedí so Šumavou, na severe so Švihovskou vrchovinou a Blatenskou pahorkatinou, na východe s Českobudějovicku panvou a Novohradským podhorím. Má charakter členitej vrchoviny vrásno-zlomového pôvodu s výraznou modeláciou selektívnej erózie a denudácie. Na juhovýchode je tvorená širokými a oblými štruktúrnymi chrbátmi smeru severozápad – juhovýchod. Kolmo na ne pretekajú hlavné toky podhoria Otava, Volyňka, Blanice a Vltava a vytvárajú hlboké až kaňonovité údolia.

## Geologická stavba
Šumavské podhůří je tvorené z rúl, svorov a granulitov moldanubika.

## Geomorfologické podcelky
[thumb|[Svatoborská vrchovina: tu pri dedine Loučová medzi Sušicou a Hartmanicami]]
Podhorie sa člení na šesť geomorfologických podcelkov:
* Strážovská vrchovina
* Svatoborská vrchovina
* Vimperská vrchovina
* Prachatická hornatina
* Českokrumlovská vrchovina
* Bavorovská vrchovina

## Najvyššie vrcholy
Celkovo je v tomto geomorfologickom celku šesť vrcholov s nadmorskou výškou nad 1000 metrov. Najvyššími vrcholmi jednotlivých podcelkov sú:
* Libín () – Prachatická hornatina
* Plešný () – Českokrumlovská vrchovina
* Kamenáč () – Svatoborská vrchovina
* Běleč () – Vimperská vrchovina
* Želivský vrch () – Strážovská vrchovina
* Stráž () – Bavorovská vrchovina

## Referencie


## Pozri aj
* CHKO Šumava
* Geomorfologické členenie Šumavskej hornatiny

## Iné projekty

## Referencie

## Zdroj


Kategória:Šumava
Kategória:Pohoria v Česku
Kategória:Geomorfologické celky v Česku
Kategória:Okres Prachatice