Gustave Flaubert

**Gustave Flaubert** [güstav flobér] (* 12. december 1821, Rouen, Francúzsko – † 8. máj 1880, tamže) bol francúzsky spisovateľ, predstaviteľ naturalizmu.
 
Študoval právo v Paríži, ale pre epileptické záchvaty školu nedokončil. Keďže bol finančne zabezpečený, mohol si dovoliť pracovať na vidieku a každé dielo niekoľkokrát prepracovávať.
 
Odmietal manželstvo ako prejav meštiactva, rovnako ako každodenné problémy. Žil samotárskym životom. Mal celoživotnú platonickú lásku (jeho poradkyňa), bola staršia o 11 rokov. 
 
Svoju literárnu kariéru začal už na škole, na jeho prvú publikovanú práca sa v časopise *Le Colibri* objavila malá recenzia (1837). V dielach rozvíja realistickú tvorbu. Bol schopný vo filozofickej a psychologickej analýze – vynikal v nich.
 
Veľa cestoval – navštívil Taliansko, Tunisko a Blízky východ. Bol odsúdený za pohoršenie verejnej mravnosti. Zomrel vo svojom dome na mŕtvicu.

## Dielo

* ***[[Pani Bovaryová]]*** (*Madame Bovary*, 1857, po slovensky 1927) – podtitul: Mravy francúzskeho vidieka. Román, za ktorý bol odsúdený, neskôr začalo byť toto dielo uznávané ako vzor realistického románu, pôvodne vychádzal v časopisoch. Román stál Flauberta päť rokov tvrdej práce. 
:Príbeh Emy Bovaryovej, ženy dedinského lekára, ktorá túži po niečom veľkom. To jej život v malom meste neumožňuje, a tak východisko hľadá v milostných pletkách. Ani tie ju však časom neuspokojujú, pretože túži po stále čerstvej láske, ktorá ani nie je v skutočnom živote možná. Pri prvom náraze s realitou, keď je konfrontovaná s dôsledkami svojich činov, situáciu nezvládne a spácha samovraždu. Vynikajúca psychológia postáv, do Emy (Bovaryovej) vložil Flaubert veľa zo seba.
pozn.: súčasne vzniká pojem *bovarizmus* = útek z reálneho sveta k iluzórnemu (literárny typ je pani Bovaryová).
* ***Salambo*** (*Salammbô*, 1862, po slovensky 1941) – historický román zo starého Kartága. Vzbura žoldnierov proti Kartágu. Názov je odvodený podľa mena hlavnej hrdinky – dcéry hlavného veliteľa Kartágincov. Zamiluje sa do vodcu vzbúrencov. Opisuje prostredie, zaujímavé postavy, davové scény a otrokárstvo. Je to štylisticky najlepší Flaubertov román.
* ***Citová výchova*** (*L’Éducation sentimentale*, 1869, po slovensky 1951) – jedno z najpesimistickejších diel francúzskej prózy. Flaubertova politická spoveď. Popisuje udalosti okolo revolučného roku 1848. Hlavným hrdinom je muž (Frederic), ktorý sa zo štúdií dostáva do skutočného života a postupne stráca svoje ilúzie. Prepadá sklamaniam. Ide o silný pesimistický obraz spoločnosti.
* ***Pokušenie svätého Antona*** (*La Tentation de Saint Antoine*, 1874, po slovensky 1967)
* ***Tri poviedky*** (*Trois conte*s, 1877, po slovensky 1956)
# *Prosté srdce*
# *Herodias*
# *Svätý Julián Pohostinný*
* ***Bouvard et Pécuchet*** (1881) – posledný, nedokončený satirický román. Je o dvoch vyslúžilých pisároch, ktorí dobu, počas dôchodku venujú usilovnému štúdiu. Nič sa im ale nedarí a vždy sa dočkajú iba výsmechu.

## Referencie


## Literatúra
[náhľad|portrét od [Eugène Giraud|Eugèna Girauda]]
* René Dumesnil,* Gustave Flaubert: l'homme et l'oeuvre* (1932) francúzska biografia
* P. Spencer, *Flaubert: A Biography* (1952) anglická biografia

## Pozri aj
* Zoznam francúzsky píšucich spisovateľov
* Francúzska literatúra

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Biografia, bibliografia 
* Prehľad 

Kategória:Francúzski spisovatelia románov
Kategória:Osobnosti z Rouenu