open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy

**Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy** sa rozkladá na pomedzí Pardubického kraja a kraja Vysočina, približne medzi mestami Hlinsko, Přibyslav, Žďár nad Sázavou, Nové Mesto na Morave a Polička. Jej rozloha je , bola vyhlásená v roku 1970. Na severozápade na ňu bezprostredne nadväzuje Chránená krajinná oblasť Železné hory.

## Prírodné pomery
Chránené územie pokrýva najvyššia, severovýchodná časť Českomoravskej vrchoviny, teda Žďárské vrchy a priľahlé vrchoviny. Krajina na väčšine územia je vrchovinná až pahorkatinná s nadmorskými výškami 490836 m. Najvyšším bodom CHKO je vrch Devět skal (836 m). Vrcholy sú prevažne zaoblené (vo vrcholových partiách však často nájdeme skalné bloky), svahy pozvoľné, údolia plytké a široké. Krajina si zachovala pomerne vyvážený ráz.

### Vodstvo
Ide o oblasť prirodzenej akumulácie vôd: pramení tu množstvo českých a moravských riek (Sázava, Chrudimka, Doubrava, Svratka a Oslava), rozprestiera sa tu niekoľko rybničných sústav (najväčšie rybníky sú Velké Dářko, Veselský rybník, Matějovský rybník, rybníky Řeka a Medlov. Touto oblasťou prechádza európske rozvodie Čierneho a Severného mora.

### Klíma
Klíma oblasti je chladnejšia, vlhkejšia a veternejšia. Asi polovicu územia pokrýva les; ide väčšinou o umelé smrekové monokultúry na mieste prirodzeného jedľobukového lesa. Sú tu cenné spoločenstvá rašelinísk a vlhkých rašelinových lúk s významným výskytom mnohých chránených a ohrozených druhov rastlín.

V rámci CHKO sú vyhlásené maloplošné zvlášť chránené územia. Ide o 4 národné prírodné rezervácie, 9 prírodných rezervácií a 36 prírodných pamiatok.

## Správa CHKO
Správa CHKO Žďárské vrchy sídli v Žďári nad Sázavou. Spadá pod ňu tiež niekoľko ďalších chránených území: národná prírodná rezervácia Veľký Špičák a rybník Zhejral; a národné prírodné pamiatky Hojkovské rašeliniště a Švařec.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Svitavy
* Zoznam chránených území v okrese Chrudim
* Zoznam chránených území v okrese Žďár nad Sázavou

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška Ministerstva kultúry o zriadení CHKO
* Na stránke výletník.cz
* Región Vysočina
* Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy na OpenStreetMap

## Zdroj


Žďárské vrchy
Kategória:Chránené územia v okrese Chrudim
Kategória:Chránené územia v okrese Svitavy
Kategória:Chránené územia v okrese Žďár nad Sázavou
Kategória:Křižanovská vrchovina
Zoznam chránených území v okrese Svitavy

Toto je **zoznam chránených území v okrese Svitavy,** aktuálny k februáru roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Svitavy
}
|-
| 5875 ||  ||  U Banínského viaduktu || PP ||  || Silno ohrozený druh, črievičník papučkový rastúci v lesných porastoch
 || 
|-
|  ||  ||  Údolí Křetínky || PrP || || 
 || 
|-
|  479 || 100x100px|V bukách ||  V bukách || PP ||  || Prirodzená bučina s bohatým podrastom 
 || 
|-
|  75 ||  ||  Žďárské vrchy || CHKO ||  || 
 || 
|}

## Zdroj
* Dáta v tabuľke boli prevzaté z databázy AOPK ČR.

Svitavy
Svitavy
Hugo Schmeisser

**Hugo Schmeisser** (* 24. september 1884, Jena† 12. september 1953, Erfurt) bol nemecký konštruktér pechotných zbraní. Bol synom Louisa Schmeissera, takisto zbraňového konštruktéra. Sám nemal žiadne technické vzdelanie a tak sa mohol podieľať len na drobných úpravách.

Jeho meno je úzko spojené s vývojom prvých samopalov. Za prvej svetovej vojny pracoval vo firme Theodora Bergmanna, kde skonštruoval samopal MP 18. Často je mylne spájaný so samopalmi MP38 a MP40, avšak na ich konštrukcii sa nikdy nepodieľal, sú dielom Heinricha Vollmera. Po roku 1938 vyvinul prvú útočnú pušku na svete, ktorá bola neskôr označená ako StG 44.

V júli 1945 Červená armáda prevzala kontrolu nad oblasťou Durínsko a mestom Suhl, kde pracoval Hugo Schmeisser ako riaditeľ a spolumajiteľ zbrojovky Haenel. Červená armáda odviezla do ZSSR všetku dokumentáciu na výrobu zbraní, celkom 10&nbsp;785 strán technických výkresov. V októbri bol Hugo Schmeisser, spoločne so svojou rodinou, premiestnený do mesta Iževsk v južnej časti Uralu. Konšpiračné teórie mu prisudzujú autorstvo pušky AK-47, ktorú však vyvinul Kalašnikov v Kovrov 1000km od vzdialeného Iževsku.

## Zdroj
*

Kategória:Nemeckí konštruktéri
Kategória:Osobnosti z Jeny
Dajti

**Dajti** () je vrch nachádzajúci sa v centrálnej časti Albánska, východne od hlavného mesta Tirana. Najvyššie položený bod leží v nadmorskej výške 1 612 m. V zime býva vrch často pokrytý snehom a preto býva atrakciou pre obyvateľov Tirany, ktorí sa so snehom stretávajú zriedka.

Od roku 2005 je v prevádzke nová atrakcia "Lanovka Dajti", ktorá ponúka nádherný pohľad z Dajti. Za jasného počasia je vidieť dokonca aj more. Vrch je súčasťou národného parku rovnakého mena.

## Galéria

Dajti.jpg|Dajti od Tirany
Dajti Ekspress.jpg|Lanovka na Dajti
Tirana with Dajti 2009.jpg|Tirana s Dajti
Mount Dajti - Peak.jpg|Vrchol Dajti


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Albánsku
Kategória:Tisícovky v Albánsku
Kategória:Helenidy
Znak Náhorného Karabachu

náhľad|Znak Náhorného Karabachu
Na **znaku [[Náhorná karabašská republika|Náhorného Karabachu]]** je vyobrazený červený orol s bielou hlavou so vznášajúcou sa korunou nad hlavou. Na dolnej časti znaku je vinič. Nad orlicou je vychádzajúce slnko symbolizujúce úsvit nového štátu. V orlovi je erb ktorý má na vrchu modro-bielu panorámu hôr (Kaukaz ktorý obklopuje krajinu) a na dolnej časti je zvislá vlajka Náhorného Karabachu. Uprostred erbu sú dve zlaté sochy (pomníky padlým ktorí šli bojovať za Arménsko). Okolo celého znaku je zlatá stuha ktorá má na začiatku a konci obilniny. Na zlatej stuhe je nápis „Lernayin Karabach Arzach Hanrapetutiun“ t.j. Sláva Náhornej Karabašskej republiky.

## Zdroj

Kategória:Náhorný Karabach
Kategória:Erby
Rakúsky štát

**Rakúsky štát**, oficiálne **Spolkový štát Rakúsko** (), bol štát existujúci na území Rakúska medzi rokmi 1934 až 1938, kedy v krajine vládol korporativistický a autoritatívny režim.

## Vznik
V roku 1934 vyhlásil kancelár Engelbert Dollfuß vládu jednej strany - austrofašistického Vlasteneckého frontu (*Vaterländische Front*). Nacisti odpovedali jeho zavraždením a v krajine vypukli nepokoje. K anexii Rakúska však nedošlo kvôli zásahu Dollfussovho spojenca Benita Mussoliniho. Dollfussov nástupca Kurt Schuschnigg zakázal nacistické organizácie v Rakúsku a v roku 1936 tiež Heimwehr.

## Anšlus

Po tom, ako Hitler Mussolinimu sľúbil uznať Južné Tirolsko ako súčasť Talianska, mohol vykonať pripojenie Rakúska k Nemecku. Kurt Schuschnigg, ktorý sa chcel vyhnúť vojne, vyhlásil plebiscit. Hitler požadoval jeho okamžitú demisiu, ktorú Schuschnigg 11. marca pod tlakom podal. Novým kancelárom sa stal nacista Arthur Seyß-Inquart a 12. marca vyslalo Nemecko svoje vojenské jednotky, ktoré nad Rakúskom prevzali vládu.

## Kancelári
* 19341938 Kurt Schuschnigg (VF)
* 1938 Arthur Seyß-Inquart (NSDAP)

## Pozri aj
* Austrofašismus

## Zdroj

Kategória:Zaniknuté štáty
Kategória:Zaniknuté štáty Európy
Kategória:Dejiny Rakúska
Východná Slavónia, Baranja a Západný Srem

**Východná Slavónia, Baranja a Západný Srem** (srbochor. *Источна Славонија, Барања и Западни Срем*) bola krátko existujúca srbská separatistická entita na území Chorvátska a zvyškový nástupca Republiky Srbská Krajina. Neoficiálne sa skrátene nazývala **Východná Slavónia**. Chorvátsko ju označovalo ako **Chorvátske Podunajsko** (*Hrvatsko Podunavlje*). 

Krajinskými Srbmi väčšinovo osídlené územia východnej Slavónie, Baranje a západnej (chorvátskej) časti Sremu sa v roku 1992 pripojili k Republike Srbská Krajina, hoci s ostatnými časťami Krajiny nemali priamy pozemný styk. Keď boli začiatkom augusta 1995 počas operácie Búrka hlavné územia separatistickej Srbskej Krajiny zmetené chorvátskou armádou, znovu začlenené do Chorvátska a tamojší Srbi vyhnaní, zostala východoslavónska oblasť jediným teritóriom s rozsiahlejším srbským osídlením, posledným v rámci medzinárodne uznaných hraníc Chorvátska, v ktorej vláda v Záhrebe nemala vplyv. Chorvátske velenie najprv zvažovalo, že Východnú Slavóniu takisto "vyrieši" vojenským vpádom a následným etnickým vyčistením ako v Krajine, ale to už Spojené štáty ani západoeurópske štáty neboli ochotné tolerovať. 12. novembra 1995 sprostredkovali americký veľvyslanec P. Galbraith a osobitný vyslanec OSN T. Stoltenberg medzi zástupcami chorvátskej vlády a miestnymi Srbmi v dedine Erdut podpis dohody, ktorá určovala *modus vivendi* medzi oboma nepriateľskými stranami a dohodli podmienky postupného prechodu pod štátnu zvrchovanosť Chorvátska. Podľa dohody mala na celý proces dohliadať OSN.

V januári 1996 prevzala Východnú Slavóniu do svojej správy administratíva Spojených národov (misia UNTAES - United Nations Transitional Administration for Eastern Slavonia, Baranja and Western Sirmium), ktorá ju postupne stabilizovala a 15. januára 1998 odovzdala pod správu Chorvátskej republiky, ktorá obnovila suverenitu nad týmto územím. 

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dejiny Chorvátska
Kategória:Zaniknuté štáty na Balkánskom polostrove
Kategória:Zaniknuté štáty Európy
Kategória:Občianska vojna v Juhoslávii
Kategória:Slavónsko
Kategória:Zaniknuté štáty
Kőszegský obvod

náhľad|Poloha obvodu

**Kőszegský obvod** () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom je mesto Kőszeg.

## Sídla

Kategória:Obvody v Maďarsku
Prírodný park Bohdalov-Hartinkov

**Prírodný park Bohdalov-Hartinkov** rozprestierajúci sa v JZ časti Zábřežskej vrchoviny asi 4 km severovýchodne od Mestečka Trnávka bol zriadený v roku 1996 Okresným úradom Svitavy v širšom okolí obcí Bohdalov a Hartinkov na celkovej ploche cca 6 265 ha k ochrane esteticky a biologicky hodnotnej krajiny s početnými významnými krajinnými prvkami. Prírodný park nadväzuje na susedný Prírodný park Kladecko v okrese Prostějov.

## Prírodné pomery
Zaujímavá krajina je daná aj pestrou geologickou stavbou od prvohorných bridlíc až po vrchnokriedové usadeniny s vysokým podielom vápnika.

Prírodný park je z veľkej časti lesnatý a tvorený mozaikou poloprírodných a prírode blízkych lúk a pasienkov. Menšie hodnotné územia sú zaregistrované ako významné krajinné prvky (napr. Pěčíkovské stráně, Strážnička, Pramen Teplice). Rastie tu mnoho chránených druhov rastlín (napr. pahorec brvitý) a vyskytuje sa tu mnoho chránených a zaujímavých druhov živočíchov (napr. salamandra škvrnitá, strakoš obyčajný, a i.).

## Správa parku
Štátnu správu Prírodného parku Bohdalov-Hartinkov vykonáva Mestský úrad Moravská Třebová, odbor ŽP a Krajský úrad Pardubického kraja, odbor ŽPaZ.

O značenie sa stará Český zväz ochrancov prírody, základná organizácia Moravská Třebová.

## Galéria

Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (07).jpg|Lesní porast nad Vysokou
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (08).jpg|Chatová oblasť u Vysoké
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (10).jpg|Lúka u Březinky
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (12).jpg|Cesta z Březinky do Hartinkova
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (14).jpg|Alej pri ceste z Březinky do Hartinkova
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (15).jpg|Lesný porast u Hartinkova
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (16).jpg|Les pri Novej Rovně
Pohled na obec od severozápadu, Hartinkov, okres Svitavy.jpg|Pohľad na Hartinkov od severozápadu
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (20).jpg|Cesta z Hartinkova do Vysoké
Přírodní park Bohdalov-Hartinkov, okres Svitavy (02).jpg|Les pri Vysokej


### Panoráma

## Zdroj

Bohdalov-Hartinkov
Kategória:Chránené územia v okrese Svitavy
Kategória:Zábřežská vrchovina
Balatonalmádsky obvod

náhľad|Poloha obvodu

**Balatonalmádsky obvod** () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Balatonalmádi.

## Sídla
* **[[Balatonalmádi]]**
* Balatonfűzfő
* Balatonkenese
* Litér
* Szentkirályszabadja
* Felsőörs
* Alsóörs
* Balatonfőkajár
* Balatonvilágos
* Csajág
* Küngös

Kategória:Obvody v Maďarsku
Várpalotský obvod

náhľad|Poloha obvodu

**Várpalotský obvod** () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Várpalota.

## Sídla
* Berhida
* **[[Várpalota]]**
* Jášč (Jásd)
* Ősi
* Eška (Öskü)
* Pétfürdő
* Tés

Kategória:Obvody v Maďarsku
Csongrádsky obvod

**Csongrádsky obvod** () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Csongrád. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.

## Sídla
*Csanytelek
*Csongrád
*Felgyő
*Tömörkény

Kategória:Obvody v Maďarsku
Derecssko-létavértesský obvod

**Derecske–Létavértesský obvod** () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Létavértes.

## Sídla

Kategória:Obvody v Maďarsku
Nagykanizsský obvod

**Nagykanizsský obvod** () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Nagykanizsa.

## Sídla
* **[[Nagykanizsa]]**
* Belezna
* Bocska
* Börzönce
* Csapi
* Eszteregnye
* Fityeház
* Fűzvölgy
* Gelsesziget
* Hahót
* Homokkomárom
* Hosszúvölgy
* Kacorlak
* Liszó
* Magyarszentmiklós
* Magyarszerdahely
* Murakeresztúr
* Nagybakónak
* Nagyrécse
* Nemespátró
* Pölöskefő
* Rigyác
* Sormás
* Surd
* Szepetnek
* Újudvar
* Zalaszentbalázs

Kategória:Obvody v Maďarsku
Balatonföldvár (obvod)

**Balatonföldvársky obvod** () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Balatonföldvár.

## Sídla
* Balatonföldvár
* Balatonőszöd
* Balatonszárszó
* Balatonszemes
* Bálványos
* Kereki
* Kőröshegy
* Kötcse
* Nagycsepely
* Pusztaszemes
* Szántód
* Szólád
* Teleki

Kategória:Obvody v Maďarsku
Fonyódsky obvod

**Fonyódsky obvod** () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Fonyód.

## Sídla
* Balatonboglár (5.920)
* Balatonfenyves (1.878)
* Balatonlelle (4.921)
* Fonyód (4.886)
* Gamás (744)
* Karád (1.514)
* Látrány (1.356)
* Ordacsehi (779)
* Somogybabod (495)
* Somogytúr (443)
* Visz (199)

Kategória:Obvody v Maďarsku
Pagoda Hoằng Phúc

náhľad|Pohľad zhora
náhľad|Pohľad spredu

**Pagoda Hoằng Phúc** () je pagoda v obci Mỹ Thủy, v okres Lệ Thủy v provincii Quảng Bình, teda v centrálnom Vietname. Nachádza sa asi 500 km južne od hlavného mesta Hanoj a 50 km južne od Đồng Hới. Prvý chrám bol postavený pred viac ako 700 rokmi, takže Hoằng Phúc je jeden z najstarších chrámov v strednom Vietname. Chrám bol niekoľkokrát prestavaný a premenovaný. V roku 1985 sa chrám zrútil po tom, čo celý stredný Vietnam zasiahla tropická cyklóna. S rekonštrukciou pagody sa začalo až v decembri roku 2014 a práce boli dokončené v januári roku 2016.

## Referencie

*

Kategória:Stavby vo Vietname
Kategória:Pagody
Alkandridas zo Sparty

**Poplios Ailios Alkandridas** () bol dvojnásobný olympijský víťaz v behu na jedno stadion v treťom storočí. 
 
Alkandridas, syn Damokratida zo Sparty, si na 250. a na 251. olympijských hrách v rokoch 221 a 225 vybojoval víťazstvá v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
   
Záznam o olympijských víťazstvách Alkandrida je uvedený na niekoľkých starovekých kamenných stélach objavených v Grécku, ktoré tiež uvádzajú, že Alkandridas sa v behu na jedno stadion presadil na všetkých celogréckych hrách, a to počas v dvoch olympiád, čím si dvakrát vyslúžil titul *periodonikés* (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili *periodos* (pravidelný obeh). Každé štvorročné obdobie sa nazývalo olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické.

Vedecká publikácia Supplementum Epigraphicum Graecum, ktorá obsahuje zverejnené grécke nápisy a štúdie doteraz známych dokumentov tiež uvádza, že Alkandridas zvíťazil aj v behu ťažkoodencov (hoplitodromos) na hrách v Eleutherai.
 
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Kategória:Starovekí športovci zo Sparty
Králova zahrada

**Králova zahrada** je prírodná rezervácia ev. č. 1685 neďaleko obce Opatov v okrese Svitavy. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.

## Ochrana
Predmetom ochrany je súbor zamokrených lesných ekosystémov s hojným výskytom bledule jarnej. Prevažuje mokraďová jelšina s prirodzeným výskytom smreku. Táto prírodná rezervácia patrí medzi plošne najrozsiahlejšie lokality bledule jarnej na Svitavsku.

## Geológia

Niva potoka pod kvestou Kozlovského hřbetu. Podkladom sú vrchnokriedové (necelých 90 miliónov rokov staré) sedimenty (jemnozrnného pieskovca a slieňovcov, spongilitov). Nivu pokrývajú holocénne riečne naplaveniny s hydromorfnými pôdami.

## Flóra

Hlavným predmetom ochrany je bleduľa jarná (*Leucojum vernum*) v jelšine, ktorú radíme do spoločenstiev *Picea-Alnetum* a *Pruno-Fraxinetum*. Rastú tu tiež prvosienka vyššia (*Primula elatior*), lykovec jedovatý (*Daphne mezereum*), kopytník európsky (*Asarum europaeum*), slezinovka striedavolistá (*Chrysosplenium alternifolium*), jesienka obyčajná (*Colchicum autumnale*), pečeňovník trojlaločný (*Hepatica nobilis*) a i. Smrek obyčajný (*Picea abies*) tu vďaka podmáčaniu stanovišťa prirodzene zostupuje do nezvyčajne malej nadmorskej výšky.

## Fauna

V jelšine sa vyskytuje rosnička zelená (*Hyla arborea*) a ropucha bradavičnatá (*Bufo bufo*), veľmi vzácne je pozorovanie skokana krátkonohého (*Rana lessonae*). Hniezdi tu napr. oriešok hnedý (*Troglodytes troglodytes*), stehlík čížavý (*Carduelis Spinus*), hýľ obyčajný (*Pyrrhula Pyrrhula*), králik ohnivohlavý (*Regulus ignicapillus*), drozd čvíkota (*Turdus pilaris*), sova obyčajná (*Strix aluco*) a i. Zriedkavo vyhniezdil ďateľ malý (*Dendrocopus minor*).

## Lesníctvo

Do zvyšku smrekovej a jaseňovej jelšiny pri okrajoch zasahujú kyslé, miestami značne zamokrené smrekové jedľobučiny nižšieho stupňa. Porasty celého územia sa blížia prirodzenému stavu.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Svitavy

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Tip na výlet
* Vyhláška Okresného úradu vo Svitavách o zriadení chráneného územia

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Svitavy
Kategória:Lesy v Česku
Kategória:Svitavská pahorkatina
Kategória:Opatov (okres Svitavy)
Alfa Sextantis

**Alfa Sextantis** (α Sex/ α Sextantis/ Alpha Sextantis) je s magnitúdou 4,49 najjasnejšia hviezda v súhvezdí Sextant. Leží takmer na svetovom rovníku, na južnej oblohe. Jej povrchová teplota 9 900 K z nej robí bielu hviezdu. Má tri hmotnosti Slnka, svietivosť 122 Sĺnk a priemer 3,8 priemeru Slnka.

## Zdroje

* Článok o hviezde Alfa Sextantis v angličtine
*

Kategória:Súhvezdie Sextant
Kategória:Biele hviezdy hlavnej postupnosti
Flowing Hair Dollar

náhľad|Flowing Hair Liberty Dollar (averz)
náhľad|Flowing Hair Liberty Dollar (reverz)
Minca **Flowing Hair Liberty Dollar** z roku 1794 je vôbec prvým vyrazeným americkým dolárom. Jeden jej exemplár bol v roku 2013 vydražený za 10 016 875 dolárov, čo ju zaradilo medzi najdrahšie a najhodnotnejšie mince sveta. 

## Vzhľad mince

V roku 1794 začal rytec Robert Scot pripravovať motív strieborného doláru. Na pôvodnom návrhu bola na averze zobrazená busta bohyne Liberty (Sloboda) a na reverze orol. Neskôr Scot na žiadosť vlády pridal okolo orla veniec a presunul hodnotu mince z reverzu na jej hranu. Písmo použité na minci bolo navrhnuté Frederickem Geigrem, ktorý pracoval ako typograf pre americké nakladateľstvo. Po vyrazení niekoľkých testovacích verzií bolo rozhodnuté, že na averz pribudne ešte 15 hviezd reprezentujúcich pätnásť štátov, ktoré vtedy tvorili Spojené štáty.  

## História mince

Počiatky histórie tejto mince sú úzko spojené so vznikom Spojených štátov amerických. Po podpísaní Deklarácie nezávislosti prebiehali snahy zjednotiť menu pre novovzniknutý štát. V roku 1792 bol schválený záväzný právny dokument, ktorý upravoval obeh meny a mincí na území Spojených štátov. Bolo rozhodnuté, že dolárové mince budú vyrazené zo striebra a ich rýdzosť musí byť 0,8924. Po prvých skúšobných emisiách, bolo rozhodnuté, že sa rýdzosť zvýši na 0,900. Prímesou bola meď. Návrhom motívu mince bol poverený práve rytec Robert Scot.
 
Po zahájení výroby sa ukázalo, že mincové piesty sú príliš slabé a čoskoro sa opotrebovali. Preto bolo v prvej várke vyrobených len 2000 kusov tejto mince. 242 z týchto exemplárov bolo hneď nepoužiteľných, 2 sa zachovali ako vzor pre razbu v roku 1795 a ostatných 1756 kusov bolo odovzdaných riaditeľovi mincovne. Mince boli postupne zavádzané do obehu. Zároveň sa ukázalo, že tlak piestov nebol dostatočný a v zliatine sú vzduchové bubliny, kvôli ktorým sa zhoršovala zreteľnosť reliéfu. Mince s týmto designom boli razené ešte v roku 1795. V tomto roku boli potom nahradené dolármi razenými podľa návrhu Gilberta Stuarta. 

Ako sa kvalita mincí horšila, niektoré kusy boli upravované tak, aby zodpovedali aktuálnym štandardom, ako bola hmotnosť alebo obsah kovu. Tieto úpravy spôsobili, že mince sa odklonili od pôvodného vzhľadu. Hlavne vlasy bohyne Liberty, ktorá sa nachádza na averze mince, rozdielny počet hviezdičiek alebo iné detaily.

## Minca v Európe

V roku 2016 sa minca vôbec po prvýkrát v histórii „pozrela“ do Európy. V rámci európskeho turné bola vo februári vystavená v Novej budove Národného múzea v Prahe. Do Prahy ju priviezla Národná Pokladnica, pobočka Samlerhuset Group BV. Zároveň so slávnou mincou bol vystavený tiež originál Bostonskej kópie Deklarácie nezávislosti USA z roku 1776. Minca sa v rámci tejto šnúry pozrie tiež do Varšavy, Tallinnu, Helsiniek, Stockholmu, Osla, Londýna a Dublinu, kde bude pre záujemcov taktiež vystavená.

## Referencie

Kategória:Mince
Igman

**Igman** je pohorie v centrálnej časti Bosny a Hercegoviny a jedno z čiastkových pásiem Dinárských hôr. Nachádza sa priamo na juhozápade Sarajeva, nad mestskou časťou Ilidža, v susedstve pohoria Bjelašnica. Najvyšší vrchol celého pohoria je Crni vrh (1502 m), čo je zo všetkých pohorí v okolí hlavného mesta najmenej. V pohorí Igman bola tiež nameraná najnižšia teplota v celej krajine (-43 °C). Keď je príjemné počasie, možno z najvyššieho z vrcholov vidieť až do Čiernej Hory a k Jadranskému moru.

## Turizmus
Igman je populárnou destináciou na zimné športy, ale rovnako aj na letnú turistiku. Počas 14. zimných olympijských hier v roku 1984 boli tunajšie športové zariadenia využívané práve na hry, spolu s tými na horách Jahorina a Bjelašnica; práve na týchto troch pohoriach sa konala veľká časť súťaží.

Z tohto obdobia (polovica 80. rokov) tiež pochádza veľká časť tunajších športových zariadení a ďalších dôležitých budov. Mnoho z nich utrpelo ťažké škody počas vojny v 90. rokoch 20. storočia. V súčasnosti sa plánuje s vybudovaním novej lanovej dráhy, ktorá by začínala na okraji Ilidže, prilákala viac turistov a zabezpečila kvalitnejšie služby.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Bosne a Hercegovine
Kategória:Dinárske vrchy
Bepon

náhľad|Sídlo na Tichej 45 v Bratislave
thumb|Predajňa v OC Centrál

**BEPON** je slovenská spoločnosť, ktorá pôsobí na trhu pančuchových a ponožkových výrobkov od roku 1992. Zastrešuje pozíciu lídra na Slovensku, najmä v oblasti módneho sortimentu a špecializovaných produktov s pridanou hodnotou.
thumb|Prvá predajňa Bepon na Gorkého ulici

## História
BEPON začal pôsobiť v textilnom odvetví v roku 1992 na Slovensku. S pôvodným názvom BEPON-SILVIA začala firma v tom čase v Hliníku nad Hronom vyrábať pančuchové nohavice, za ktoré na výstave Trenčín, mesto módy okamžite získala ocenenie Zlatá Fatima. O rok neskôr, v roku 1993, sa spoločnosť, ktorá bola v pozícii výrobcu a veľkoobchodníka, rozhodla otvoriť si aj vlastnú maloobchodnú predajňu pod značkou BEPON.

V roku 1992 otvorili prvú maloobchodnú predajňu v Bratislave na Gorkého ulici. Od roku 1996 spoločnosť Bepon exkluzívne spolupracuje s najväčším talianskym výrobcom Golden Lady Company S.p.A. Aktuálne spolupracuje s viacerými zahraničnými dodávateľmi, ako so slovenským výrobcom Tatrasvit. 

## Názov spoločnosti
Názov firmy je vyskladaný z iniciálok mena a priezviska *BE*liš *P*eter a *P*eter *ON*dráš. Od svojho vzniku ma firma stále rovnaký názov aj logo.

## Služba Očko
Bepon priniesol inovatívnu službu spojenú s nákupom pančúch pod názvom Očko, ktorá je garanciou kvality. Práve vďaka tejto službe získala ocenenie v kategórii Inovácie v obchode.

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Bepon

Kategória:Textilné podniky na Slovensku
Kategória:Podniky založené v 1992
Laodikeia

**Laodikeia** (*Laodikeia*, ) môže byť:
* staroveké mesto v Arkádii, pozri Laodikeia (Arkádia)
* staroveké mesto vo Frýgii, pozri Laodikeia (Frýgia)
* staroveký grécky názov sýrskeho mesta Latakia, pozri Latakia
* staroveké mesto v centrálnej Anatólii, pozri Laodikeia (Katakekaumené)
* staroveké mesto v Ponte, pozri Laodikeia (Pontos)
* staroveké mesto v Mezopotámii, pozri Laodikeia (Mezopotámia)
* staroveké mesto v Médii, pozri Laodikeia (Média)
Zakaukazská demokratická federatívna republika

**Zakaukazská demokratická federatívna republika** (ZDFR, , Zakavkazskaja demokratičeskaja federativnaja respublika), známa tiež pod menom **Zakaukazská federácia**, bol štátny útvar rozkladajúci sa na území dnešného Gruzínska, Arménska a Azerbajdžanu. Existoval však iba tri mesiace. Vznikol 24. februára a rozpadol sa 28. mája 1918.
## Vznik republiky
Tento štátny útvar je jedným z výsledkov udalostí počas revolúcie v Rusku v roku 1917, keď ruská dočasná vláda utvorila Zakaukazský výbor, ktorý mal spravovať územie patriace Rusku v Zakaukazsku. 10. februára 1918 bol zvolaný Zakaukazský sejm, ktorému predsedal gruzínsky menševik Nikolaj Čcheidze, a rozhodlo sa v ňom, že sa Zakaukazsko stane nezávislým štátom. Presne za štrnásť dní sa tak stalo.
## Zánik republiky
Existencia tejto republiky však nemala dlhé trvanie. Po uzavretí Brestlitovského mieru bol Kaukazský sejm nútený zasadnúť k rokovaciemu stolu s Turkami, aby zabránil útoku niekoľkokrát početnejšie tureckej armády na novo vzniknutú republiku. Prvá konferencia sa konala v Trabzone. Zakaukazská republika na jej základe musela vypratať celé západné Arménsko a ešte sa vzdať pôvodných arménskych území s mestami Batumi, Kars a Ardahan. Zmluva obsahovala aj demilitarizáciu všetkých ruských a arménskych jednotiek v oblasti.

Ďalšia mierová konferencia sa konala v Batumi v máji 1918. Turci predložili nároky na arménske mestá Gjumri a Ečmiadzin a dokonca na neskoršie hlavné mesto Gruzínska Tbilisi. V neúnosnej situácii sa ako prvé 26. mája 1918 od ZFDR odtrhlo Gruzínsko. Zostávajúce dve časti ZFDR, Arménsko a Azerbajdžan, sa osamostatnili o dva dni neskôr a federácia tak prestala existovať.

## Zdroj
* 

Kategória:Zaniknuté štáty
Kategória:Dejiny Arménska
Kategória:Dejiny Azerbajdžanu
Kategória:Dejiny Gruzínska
Kategória:Zaniknuté republiky
Kategória:Zaniknuté štáty Európy
Kategória:Zaniknuté štáty Ázie
A Hard Day's Night

**A Hard Day’s Night** môže byť:

*album skupiny Beatles, pozri A Hard Day’s Night (album)
**pieseň Beatles z tohto albumu, pozri A Hard Day’s Night (singel)
*EP rockovej skupiny Sugarcult, pozri A Hard Day’s Night (EP)
Armáda Republiky srbskej

**Armáda Republiky srbskej** (, skr. **VRS**) boli ozbrojené sily Republiky srbskej medzi rokmi 1992 a 2005. Po roku 2005 sa začlenili do novo vzniknutých Ozbrojených síl Bosny a Hercegoviny.

VRS sa odštiepili od Juhoslovanskej ľudovej armády po vyhlásení Republiky srbskej na území Bosny a Hercegoviny v Banja Luke 12. mája 1992. V tom čase ich viedol generálplukovník Ratko Mladič. Ihneď potom jednotky VRS bojovali proti aliancii Chorvátskej rady obrany a Armády Bosny a Hercegoviny, zúčastnili sa napríklad aj obliehania Sarajeva.

Po uzavretí Daytonskej zmluvy vojská zostali ozbrojenými silami Republiky srbskej, boli však Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu odsúdené, vrátane svojich veliteľov. Zánik VRS, ktorý bol súčasťou reformy ozbrojených síl krajiny a vošiel do platnosti 1. januára 2006, viedol k masovým protestom v niektorých mestách Republiky srbskej, zúčastnili sa ich tisíce ľudí.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Vojsko v Republike srbskej
Kategória:Dejiny Bosny a Hercegoviny
Kategória:Organizácie založené v 1992
Kategória:Občianska vojna v Juhoslávii
Kategória:Vojna v Bosne a Hercegovine
Frauke Petryová

**Frauke Petryová** (rodená *Marquardtová*, * 1. jún 1975, Drážďany) je nemecká politička, chemička a podnikateľka. Od júla 2015 stojí spoločne s Jörgom Meuthenom na čele politickej strany Alternatíva pre Nemecko. V strane patrí k národne konzervatívnemu krídlu.

V roku 2012 dostala za svoju podnikateľskú činnosť vyznamenanie Rad za zásluhy Spolkovej republiky Nemecko.

## Život
Frauke Petryová sa narodila vo východonemeckých Drážďanoch a od roku 1989 vyrastala vo Schwarzheide () v Dolnej Lužici v Brandenbursku. V roku 1992 sa rodina presunula do Bergkamenu v Severnom Porýní-Vestfálsku, kde Petryová zmaturovala v roku 1995 na štátnom gymnáziu. V rokoch 1995 až 1998 študovala chémiu na univerzite v Readingu, v rokoch 1998 až 2000 pokračovala na univerzite v Göttingene.

Je vydatá za evanjelického farára Svena Petryho, s ktorým má štyri deti.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna webová stránka 

## Zdroj
*

Kategória:Nemeckí politici
Kategória:Poslanci Nemeckého spolkového snemu
Kategória:Osobnosti z Drážďan
Kategória:Absolventi Univerzity v Göttingene
Piaozero

**Piaozero** (, ) je sladkovodné jazero v Karelskej republike v severozápadnom Rusku. Nachádza sa v tektonickej kotline v nadmorskej výške približne   Jazero dosahuje maximálnu hĺbku . Dĺžka jazera je  a šírka . Objem vody v jazere dosahuje 10,1 km³. 

Má rozlohu 659 km². Jediný odtok - rieka Kovda - sa vlieva do Bieleho mora.

## Pobrežie
Pobrežie jazera je členité, s množstvom zálivov. Na jazere leží 66 ostrovov o celkovej rozlohe 186 km². 

## Vodný režim
Jazero sa nachádza v povodí rieky Kovdy.

## Využitie
Jazero je od roku 1966 súčasťou Topo-piaozerskej priehrady na rieke Kovda. V dôsledku stavby priehrady došlo k zvýšeniu hladiny jazera o  a vody jazera tak zatopili aj niekoľko pobrežných dedín, ktorých obyvatelia museli byť presídlení.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Veľká sovietska encyklopédia, heslo Piaozero 

## Zdroj

Kategória:Jazerá v Rusku
Kategória:Geografia Karelskej republiky
Menandros (dramatik)

[thumb|Menandrova freska z vily v [Pompeje|Pompejách]] 
**Menandros** (*Menandros*, ) (* 342 pred Kr. – † 291 pred Kr.) bol starogrécky dramatik, predstaviteľ komédie.

## Život
Narodil sa v zámožnej rodine. Žil vo svojej vile a podľa jednej správy sa utopil pri kúpaní.

## Dielo
Napísal viac ako 100 komédií a v každoročných dramatických súťažiach, ktoré sa konali počas iónskej slávnosti *Lénania* v Aténach (sviatok k pocte boha Dionýza
), osemkrát zvíťazil. Svoju prvú hru *Orgé* (Hnev) napísal v roku 321 pred Kr. (nezachovala sa). V byzantskej dobe sa texty jeho komédií stratili, pretože neboli súčasťou školského vzdelávania. Zachovalo sa však viac ako 900 citátov. Jeho hry boli situované do vtedajšieho Grécka, zvyčajne do Atén alebo Atiky, a väčšinou boli napísané v jambických trimetroch.

### Lepšie zachované hry
* Aspis (Štít, asi polovica)
* Dyskolos (Dedko, celá)
* Epitrepontes (Sudcovia, väčšina)
* Perikeiromené (Otrihaná, asi polovica)
* Samia (Dievča zo Samu, 4 z 5 jednaní)
* Sykionioi (Sikyónčania, asi polovica)

## Referencie a bibliografia

* 

Kategória:Dramatici starovekého Grécka
Damašek (prírodná rezervácia)

**Damašek** je prírodná rezervácia ev. č. 1882 severozápadne od obce Pustá Rybná v okrese Svitavy. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Žďárské vrchy.

## Ochrana
Predmetom ochrany je ploché údolie Hlučáku s povrchovým zrašelinením a typickou kvetenou.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Svitavy

## Externé odkazy
* Vyhláška CHKO Žďárské vrchy ozriadení chráneného územia
* Na stránke ochranaprirody.cz 

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Svitavy
Kategória:Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy
Kategória:Povodie Svratky
Kategória:Rašeliniská v Česku
Kategória:Pustá Rybná
Artemas z Laodikeie

náhľad|Kamenný podstavec Artemovej sochy s nápisom (IvO 237) - Olympia
**Poplios Ailios Artemas** () bol olympijský víťaz súťaže trubačov a hlásateľov v roku 137 
 
Artemas pochádzajúci pravdepodobne z frýgskej Laodikeie si na 229. olympijských hrách v roku 137 vybojoval víťazstvo v súťaži trubačov a hlásateľov. Súťaž trubačov a hlásateľov zaviedli na 96. olympijských hrách v roku 396 pred Kr. Konala sa hneď po prísahe a jej víťaz mal právo asistovať hellanodikom pri hrách a hlavne oznamovať mená pretekárov a víťazov.
   
Záznam o olympijskom víťazstve Artema je uvedený na kamennom podstavci jeho nezachovanej sochy, ktorý objavili 20 metrov severne od severovýchodného rohu Diovho chrámu v Olympii. Nápis (*IvO 237*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na podstavci okrem jeho olympijského víťazstva uvádza, že sa počas tejto olympiády (štvorročné obdobie medzi hrami v Olympii) presadil v tejto disciplíne aj na celogréckych hrách v Isthmii, Nemei a v Delfách, čím si vyslúžil titul *periodonikés* (víťaz obehu).
 
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier súťaže trubačov a hlásateľov
Jozef Čapkovič

**Jozef Čapkovič** (* 11. január 1948, Bratislava) je bývalý slovenský futbalista a reprezentant Česko-Slovenska.
náhľad

## Klubová kariéra
So svojim bratom - dvojčaťom Jánom Čapkovičom vytvorili najúspešnejšiu bratskú dvojicu v histórii česko-slovenského futbalu . Do Slovana Bratislava prišli z Červenej hviezdy Bratislava. V belasom drese vybojovali najväčší klubový úspech, keď 21. mája 1969 v Bazileji porazili vo finále Pohára víťazov pohárov FC Barcelona 3:2. V Slovane získal tri majstrovské tituly, dvakrát vyhral Česko-slovenský pohár a tri razy Slovenský pohár. 
stred|náhľad|JOZEF ČAPKOVIČ SLOVAN BRATISLAVA  VITAZ  PVP 1969 
náhľad|JOZEF ČAPKOVIČ - DUKLA PRAHA 1977 

## Reprezentačná kariéra
V reprezentácii Česko-Slovenska debutoval 25. septembra 1974 v Prahe v prípravnom zápase proti Nemeckej demokratickej republike (3:1), posledný zápas odohral 21. septembra 1977 v kvalifikácii o postup na MS 1978 proti Škótsku (1:3). Najväčší úspech dosiahol na ME 1976 v Belehrade, kde získal získal titul európskeho šampióna. Jozef Čapkovič je jediným slovenským futbalistom, ktorý bol priamym aktérom pri zisku titulu majstra Európy aj Pohára víťazov pohárov. Obe trofeje získal aj brankár Alexander Vencel st., v Belehrade 1976 bol však náhradníkom Iva Viktora. 

## Úspechy
**Reprezentačné**
:*Majster Európy 1976náhľad|JOZEF ČAPKOVIČ - ME 1976 GOLD MEDAIL

**Klubové**
:*Víťaz Pohára víťazov pohárov: 1969
:*Majster Česko-Slovenska: 1969/70, 1973/74, 1974/75
:*Víťaz Česko-slovenského pohára: 1968, 1974
:*Víťaz Slovenského pohára: 1968, 1972, 1974

**Individuálne**
:*člen Siene slávy slovenského futbalu
:*Rad Andreja Hlinku I. triedy (1998)

## Referencie


## Externé odkazy
*FOTBAL.CZ
*ŠK Slovan

Kategória:Česko-slovenskí futbalisti
Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Hráči ŠK Slovan Bratislava
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Laureáti Radu Andreja Hlinku I. triedy
Karol Galba

Dr. **Karol Galba** (* 2. február 1921, Bratislava† 15. november 2009) bol slovenský futbalový rozhodca a funkcionár. Stal sa prvým slovenským rozhodcom finále Majstrovstiev sveta v roku 1966 medzi Anglickom a Nemeckou spolkovou republikou. Rozhodoval aj na MS 1962 a na olympijských hrách 1968 v Mexiku. Rozhľadený a inteligentný rozhodca s vysokoškolským diplomom, titulom doktora práv, sa vyznačoval jasnými a presvedčivými verdiktami, čím si získal veľký rešpekt doma i v zahraničí.

## Kariéra
Pôvodne funkcionár ŠK Slovan Bratislava sa stal rozhodcom na základe rozhodnutia futbalového zväzu, podľa ktorého každý ligový klub musel nahlásiť jedného funkcionára na rozhodcovské skúšky. V československej futbalovej lige odpískal v rokoch 1952 až 1969 spolu 104 zápasov.

Od roku 1952 bol medzinárodným rozhodcom FIFA, ako hlavný rozhodca viedol deväť medzištátnych stretnutí, prvý medzištátny zápas rozhodoval 14. septembra 1958 v Chorzówe medzi Poľskom a Maďarskom. Zúčastnil sa majstrovstiev sveta 1962 v Čile a 1966 v Anglicku. Na svetových šampionátoch rozhodoval deväť stretnutí, dve ako hlavný arbiter, v siedmich asistoval na čiare.

Stal sa prvým slovenským rozhodcom, ktorý mal česť predstaviť sa vo finálovom zápase MS vo futbale, 30. júla 1966 bol čiarovým rozhodcom v pamätnom stretnutí Anglicka s Nemeckou spolkovou republikou (4:2 po predĺžení). V európskych pohároch viedol desať zápasov, okrem iných štvrťfinále Európskeho pohára majstrov v roku 1966 Manchester UnitedBenfica Lisabon.

S rozhodcovskou kariérou končil po osemnástich rokoch na OH 1968 v Mexiku. Pripravili mu zvláštny darček v podobe zápasu Mexiko – Španielsko v México City, oba tímy zahrali tento duel mimo olympijského turnaja.

Po ukončení rozhodcovskej kariéry pôsobil v Komisii rozhodcov UEFA. Pre svoje politické postoje však bol vylúčený z Komunistickej strany Československa, stal sa nežiaducou osobou a jeho meno sa vytratilo z encyklopédií.

V rokoch 1968 až 1989 pracoval ako podnikový právnik, rehabilitovaný bol až po novembri 1989. Pracoval vo Výkonnom výbore Česko-slovenskej futbalovej asociácii vo funkcii podpredsedu.

## Ocenenia
* Zlatá píšťalka FIFA
* Cena fair-play za celoživotné dielo FIFA
* Zlatá medaila SFZ
* Rubínový rad UEFA
* člen Siene slávy slovenského futbalu

## Referencie

Kategória:Slovenskí futbaloví rozhodcovia
Kategória:Slovenskí futbaloví funkcionári
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Paula Chrenková

**Paula Chrenková** (* 19. júl 1976, Považská Bystrica) je súčasná slovenská maliarka.

V rokoch 19951998 študovala na Škole úžitkového výtvarníctva, Lednické Rovne a v 19982004 na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave na katedre Grafika a iné médiá, v Ateliéri KR.E.S.BA u prof. Vladimíra Popoviča.

Jej obrazy charakterizuje kontrast čistej farebnej plochy zadného plánu s drobnopisom zdanlivo nesúvisiacich fragmentov aplikovaných v popredí. Chrenková často pracuje s predobrazmi z rastlinnej a živočíšnej ríše, kombinuje ich s ľudskou figúrou či každodennými predmetmi, najnovšie aj s písmovými prvkami. Naratívnosť jej obrazov vzniká prostredníctvom voľných asociácií, často ju určuje pocit melanchólie s diskrétnym náznakom erotiky.

Žije a tvorí v Bratislave. 

## Tvorba
### Samostatné výstavy

* 2003: Marat ART Gallery, Bratislava (spolu so Silviou Krivošíkovou a Denisou Rakoský)
* 2006: ArtForum, Trnava
* 2007: Bonjour, Bratislava
* 2007: Oravská galéria, Dolný Kubín

### Kolektívne výstavy

* 2001: „Prieskum VŠVU”, PGU, Žilina
* 2002: „Trienále emailu”, Galerie Beskyd, Ostrava (CZ)
* 2003: „Trienále emailu”, Čadca
* 2005: „Get The pARTy3“, SVÚ, Bratislava
* 2005: „Prievan v súčasnej maľbe“ PGU Žilina, ŠG Banská Bystrica, Praha (CZ), Liptovský Mikuláš 
* 2005: „Zooalogická záhrada“, Výstava združenia pARTy, Galéria Umelka, SVÚ Bratislava
* 2006: „OUT_PORTRAIT_Picasso tu nevystavuje, lebo nie je členom pARTy“, Galéria Umelka , SVÚ, Bratislava
* 2006: „Bienále SVÚ”, Galéria Umelka, SVÚ, Bratislava
* 20102011: „Maľba po maľbe,Výstava súčasnej slovenskej maľby”, SNG Bratislava
* 2016: „Dni hnevu, dni spevu", Sabina Schuckert, Bratislava

### Sympóziá
* 2004: „Veľký formát”, Valtice (CZ)

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenské maliarky
Kategória:Osobnosti z Považskej Bystrice
Paleomagnetizmus

**Paleomagnetizmus** môže byť:
* vlastnosť hornín prejavujúca sa tým, že v dobe svojho vzniku nadobúdajú remanentnú magnetizáciu, ktorej smer zodpovedá vtedajšiemu magnetickému poľu Zeme, pozri paleomagnetizmus (jav)
* vedný odbor študujúci predchádzajúce geomagnetické pole na základe magnetizácie hornín rozličného veku, pozri paleomagnetika

## Zdroj
* Kol. autorov, 2005, Slovník cudzích slov (akademický), Slovenské pedagogické nakladateľstvo - Mladé letá
Großer Krottenkopf

**Großer Krottenkopf** () je najvyšší vrch Allgauských Álp. Nachádza sa na území okresu Reutte v rakúskej spolkovej krajine Tirolsko asi 6 km severozápadne od dediny Elbigenalp. Ako prvý vystúpil na vrchol v roku 1854 doktor Gümbel. Vrch je možné zdolať buď od chaty Kemptner Hütte () alebo od chaty Bernhardseck Hütte ().

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Großer Krottenkopf na SummitPost.org
* Großer Krottenkopf na Hikr.org

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Alpách
Kategória:Vrchy v Rakúsku
Kategória:Allgauské Alpy
Kategória:Dvojtisícovky v Rakúsku
Kategória:Vrchy v Tirolsku
Pur (rieka)

**Pur** () je rieka v Jamalskoneneckom autonómnom okruhu Ťumenskej oblasti v ázijskej časti Ruska. Je  dlhá od sútoku zdrojníc a až  od prameňa jednej zo zdrojníc - Piakupuru s jeho prítokom Jankjagunom. Povodie má rozlohu 112000 km².

## Priebeh toku
Vzniká sútokom riek Piakupur a Ajvasedapur pri meste Tarko-Sale. Tečie severným smerom cez Západosibírsku rovinu v značne členitom koryte. Na dolnom toku sa vetví na jednotlivé ramená. Ústi do Tazovského zálivu Karského mora.

**Prítoky:**
* *pravostranné:* Boľšaja Chadyriacha
* *ľaostranné:* Chadutte, Tabiacha, Jagenetta, Jamsovej

## Vodný stav
Zdrojom vody sú snehové a dažďové zrážky. Priemerný ročný prietok vody činí 1040 m³/s a maximálny dosiahol až 10000 m³/s. Zamŕza od novembra do mája.

## Využitie
Na rieke je možná vodná doprava. V jej povodí sa nachádza Urengojské plynové a Gubkinské plynové a naftové náleziská Západosibírského naftového a plynového revíru.

## Referencie

## Zdroj
*

Kategória:Rieky v ázijskej časti Ruska
Hanna Suchocká

**Hanna Suchocká**, poľsky: **Hanna Stanisława Suchocka** (*3. apríl 1946, Pleszew, Poľsko) je poľská politička, diplomatka a právnička, odborníčka na ústavné právo. V rokoch 1992 – 1993 bola premiérkou Poľska. Bola členkou Demokratickej únie. V jej koaličnej vláde boli ešte zástupcovia Kresťanskej národnej únie a Liberálno-demokratického kongresu.

Je prvou ženou, ktorá v poľskej histórii získala tento post, bola 19. premiérkou na svete. V rokoch 2001 – 2013 bola poľskou veľvyslankyňou vo Vatikáne a v rokoch 2002 – 2013 tiež u suverénneho rádu maltézskych rytierov.

## Externé odkazy
* Profil na stránke poľskej vlády
* Heslo v Encyklopédii Britannica

## Zdroj

Kategória:Absolventi vysokých škôl v Poľsku
Kategória:Narodenia 3. apríla
Kategória:Narodenia v 1946
Kategória:Predsedovia vlády Poľska
Kategória:Veľvyslanci Poľska pri Svätej stolici
Kategória:Premiérky
Kandidát (film z roku 2013)

***Kandidát*** je slovensko-český film z roku 2013 od režiséra Jonáša Karáska. Vznikol na základe rovnomennej knihy Maroša Hečka a Michala Havrana. Premiéru na Slovensku mal v októbri 2013.

Film je politickou fraškou a poukazuje hlavne na moc médií manipulovať pomocou informácií, a takisto aj na nekalé praktiky na slovenskej politickej scéne.

Film sa po uvedení stal najnavštevovanejším domácim filmom v slovenských kinách a zároveň sa prebojoval do top rebríčka návštevnosti slovenských filmov od vzniku samostatného Slovenska.

Film bol uvedený v Moskve počas Dní slovenského filmu v roku 2014 (prekladatelia Antonina Yukhimenko a Andrey Efremov) aj v Dome filmu v Moskve v máji 2015.

## Dej
Dej je situovaný na Slovensku, kde prebieha kampaň na prezidenta republiky. Adam Lambert (Marek Majeský), reklamný mág a bonviván je prinútený silnou finančno-politickou skupinou urobiť kampaň na nezávislého kandidáta z ľudu, Petra Potôňa. Jeho nervy sú však po zvláštnom rozchode s manželkou, ktorý si Lambert nechce stále priznať, v dezolátnom stave a na stretnutí šéfov agentúr v reklamnom klube sa staví o celý svoj majetok, že z neznámeho Petra Potôňa urobí prezidenta. Čo je ochotný pre túto stávku urobiť, je hlavnou príbehovou líniou filmu.

## Hrajú v hlavných úlohách
*Marek Majeský – Adam Lambert
*Monika Hilmerová – Alena
*Michal Kubovčík – Blonďáčik
*Ján Jackuliak – Ivan Müller
*Michal Dlouhý – Jazva
*Roman Luknár – Bachratý
*Pavel Nový – generál
*Pavel Slabý – biskup Jozef

## Zaujímavosti
* film Kandidát vyšiel v dvoch verziách, jedna bola určená pre slovenských divákov (čiastočne cenzurovaná) a druhá pre Česko a na medzinárodné filmové festivaly
* pôvodne mala vo filme zaznieť veta, v ktorej by bol vtedajší slovenský premiér Robert Fico označený za führera, napokon ju však tvorcovia filmu zo scenára vyškrtli

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka filmu 
* Film Kandidát v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Kategória:Slovenské filmy
Kategória:České filmy
Kategória:Slovenské filmové komédie
Kategória:České filmové komédie
Kategória:Filmy podľa knihy
Kategória:Filmy z 2013
Kategória:Filmy ocenené Slnkom v sieti
Kategória:Filmy podľa názvu
Glatthorn

**Glatthorn** (predtým *Damülser Horn*, ) je najvyššia hora Bregenzerwaldgebirge. Nachádza sa na území okresu Bludenz v rakúskej spolkovej krajine Vorarlbersko asi 10 km severovýchodne od Thüringenu. Na vrchol je možné vystúpiť od chaty Franz-Josef-Hütte.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Glatthorn na Peakbagger.com
* Glatthorn na Hikr.org

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Alpách
Kategória:Dvojtisícovky v Rakúsku
Kategória:Vrchy vo Vorarlbersku
Kategória:Geografia okresu Bludenz
Lechquellengebirge

[náhľad|Výhľad na [Untere Wildgrubenspitze, Roggalspitze a Rhonspitze]]
náhľad|Braunarlspitze ()
náhľad|Dolina Großes Walsertal je biosférickou rezerváciou
**Lechquellengebirge** je malá, menej známa horská skupina v spolkovej krajine Vorarlbersko v Rakúsku. Za svoj názov vďačí pohorie faktu, že tu vo vnútri hôr pramení významná vorarlberská rieka Lech. Geologicky sa radí do Nördliche Kalkalpen kde zaberá plochu 800 km² a vyznačuje sa svojou geologickou mnohotvárnosťou. Najvyšším vrcholom je Untere Wildgrubenspitze (2 753 m).

## Poloha
Na juhu je pohorie ohraničené údolím Klostertal, západ je oddelený od pohoria Bregenzerwaldgebirge dolinou Walsertal. Riečka Bregenzer Ache tvorí severnú hranicu. Spojnica medzi mestami Warth-Lech-Arlberg ohraničuje Verwall od východu.

## Členenie
Lechquellengebirge sa delí na malé samostatné skupiny jednotlivých vrcholov alebo maximálne hrebeňov; celkom sa ich uvádza 14.

### Najvyššie vrcholy

## Krajina
Oblasť je bohatá na zrážky a chladné počasie je tu skôr pravidlom ako výnimkou. Snehová pokrývka je tu mimoriadna, držiaca sa až do vrcholného leta. Napriek tomu v pohorí nie je žiadny ľadovec. Kraj je v zime využívaný pre prevádzkovanie zimných športov, predovšetkým je potom ideálny pre lyžiarov (predovšetkým údolie Lechtal). Porasty stromov sú skôr skromné. Dominujú tu hlavne borovice, kosodreviny, a proti lavínam ideálne nepoddajná jelša. Hranica lesa leží pomerne nízko v 1 7001 800 m. Ojedinele rastú stromy do výšky 1 900 m. Pozoruhodná je hlavne veľmi rozmanitá kvetena. V histórii tu ako hlavný zdroj obživy dominovalo salašníctvo, dnes hlavne turistika.

### Prírodné rezervácie
Údolie Großes Walsertal je vyhlásené biosférickou rezerváciou, v ktorej je zahrnuté aj pohorie Lechquellengebirge. V pohorí sú vyhlásené nasledujúce chránené prírodné oblasti:

* *Gadental*, zriadená v r. 1987, plocha 1 336 ha 
* *Gipslöcher Oberlech* , zriadená v r. 1988, plocha 21 ha 
* *Bodener Magerwiesen*, zriadená v r. 1991, plocha 16,5 ha 
* *Faludriga Nova*, zriadená v r. 2003

Oblasť ochrany rastlinstva a kveteny:
* *Körbersee*, zriadená v r. 1958, plocha 451 ha 

Územie sústavy Natura 2000 zahŕňa:
* *Bergwälder Klostertal* 
* *Gadental*, zriadené v r. 1995, plocha 1 544 ha

### Horské chaty
Nájdeme tu 5 horských chát (všetky vrátane tzv. winterraumu) vo vlastníctve spolku *[[Alpenverein]]*: Biberacher Hütte (1 842 m) , Frassen-Hütte (1 725 m), Freiburger Hütte (1 931 m), Göppinger Hütte (2 245 m) a Ravensburger Hütte (1 948 m).

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Alpách
Kategória:Pohoria v Rakúsku