Hepatocelulárny karcinóm

**Hepatocelulárny karcinóm** (HCC) je najčastejší primárny nádor pečene. Celosvetovo je na piatom mieste medzi zhubnými nádormi. V súčasnosti jeho incidencia stúpa. Geografický výskyt je rôzny, pretože je úzko spätý s rozšírením vírusových hepatitíd a cirhózy pečene.

## Etiológia
Najzávažnejší je vzťah k hepatitíde typu B a hepatitíde typu C. Karcinóm vzniká 10 až 30 rokov po infekcii *hepatotropnými vírusmi*. 

Metabolické a regeneračné zmeny, ktoré nastávajú v pečeni pri cirhóze sú predispozičným faktorom k vzniku HCC. U alkoholikov sa vyskytuje 4x častejšie a takmer vždy je prítomná cirhóza pečene.

Príčinou vzniku môžu byť aj toxíny - najčastejšie z húb. Napríklad aflatoxín, ktorý produkuje pleseň Aspergillus flavus, ktorá ľahko kontaminuje potraviny. 

Tiež ochorenia postihujúce pečeň ako hemochromatóza, Wilsonova choroba, porfýria môžu byť príčinou vzniku HCC.

## Klinický obraz
Rastie buď ako izolovaný nádor, alebo multicentricky (viacpočetné ložiská v pečeni). Podľa stupňa diferenciácie buniek môže byť dobre ohraničený a pomaly rastúci, alebo difúzne sa šíriaci a pomerne skoro a často metastázujúci.

Samotný klinický obraz je menlivý. Pomerne dlhodobo karcinóm nespôsobuje žiadne ťažkosti, teda rastie asymptomaticky. U iného pacienta môže byť rast natoľko agresívny, že sa pomerne rýchlo vyvinie obraz akútneho pečeňového zlyhania.

Pacienti sa zvyčajne stažujú na: 
*bolesť pod pravým rebrovým oblúkom
*chudnutie spôsobené poruchami metabolizmu
*nechutenstvo
*pocit plnosti a netrávenie, resp. zlé trávenie
*nočné potenie
*zvýšenie telesnej teploty - subfebrilie
*bolesti v kostiach (následok kostných metastáz)
*ascites
*edémy dolných končatín
*ikterus, ktorý zo začiatku býva nevýrazný
*portálna hypertenzia 

## TNM klafisikácia
;T - tumor
* *T1* - nádor ≤ 2 cm, bez prerastania do ciev
* *T2* 
**nádor ≥ 2 cm, bez prerastania do ciev, alebo 
**≤ 2 cm, s prerastaním do ciev, alebo 
**viac nádorov v jednom pečeňovom laloku, žiaden z nich nie je väčší ako 2 cm, bez prerastania do ciev
* *T3*
** nádor > 2 cm, s prerastaním do ciev, alebo
** viac nádorov v jednom pečeňovom laloku, žiaden z nich nie je väčší ako 2 cm, s prerastaním do ciev, alebo
** viac nádorov v jednom pečeňovom laloku, aspoň jeden je väčší ako 2 cm, s prerastaním alebo bez do ciev
* *T4* 
** mnohopočetné nádory vo viacerých pečeňových lalokoch, alebo
** nádory s postihnutím jednej väčšej vetvy vrátnice alebo pečeňovej žily

;N - nodus (lymfatické uzliny)
* *N1* - postihnutie regionálnych lymfatických uzlín

;M - metastázy
* *M0* - bez metastáz
* *M1* - vzdialené metastázy

## Diagnostika
Laboratórne vyšetrenia často svedčia pre pokročilú cirhózu. Zvyšujú sa hodnoty ALP, AST, GMT i LDH. Stúpajú alfa2 i gamaglobulíny.

Môže byť prítomná hyperkalciémia, hypoglykémia, vyššia koncentrácia cholesterolu. Prítomná je polyglobúlia, prípadne anémia.

Relatívne špecifický pre HCC je *[[alfafetoproteín]]* (AFP), ktorý je dôležitý marker priebehu pečeňovej cirhózy. Prechod do HCC signalizuje vzostup hodnôt AFP nad 100.

Diagnóza by mala byť stanovená čo najskôr. Preto u cirhotikov by sa mala v pravidelných intervaloch sledovať hodnota AFP (aspoň 2x ročne).

Ďalšou veľmi dôležitou diagnostickou metódou je ultrazvukové vyšetrenie pečene, ktoré preukáže ložiskový proces, zvyčajne hypoechogénny. Pri pokročilom procese je typický hyperechogénny lem a heterogénne ložisko.
Možno tiež indikovať ERCP, CT alebo MRI vyšetrenie pre zistenie pokročilosti procesu, prípadne dnes už zriedkavo arteriografiu pre zistenie patologického cievneho zásobenia.

## Liečba
Je predovšetkým chirurgická, ak štádium karcinómu nie je natoľko pokročilé, že ho nie je možné operovať. Limitujúcim faktorom je veľkosť nádoru, funkčná rezerva pečene a lokalizácia nádoru. Rozsiahle resekcie pečene by mohli viesť ku pečeňovému zlyhaniu. Robí sa priečna alebo horná stredná lapatorómia alebo sa vedie rez pozdĺž pravého rebrového oblúka.

Hemihepatektómia - odstránenie polovice pečene. U povrchových, periférne ležiacich metastáz sa robí klinovitá resekcia.

Ako paliatívna operácia pri prerastaní sa robí gastroenteroanastómoza, teda prepojenie žalúdka a čreva s obídením zúženého úseku, ktorý uzavrel prerastajúci nádor.

Ďalšou možnosťou je transplantácia pečene, predovšetkým u mladých ľudí so solitárnym ložiskom veľkosti 2-3 cm, bez prítomnosti vzdialených metastáz. Limitujúcim faktorom je aspoň polročná úplná abstinencia.

Chemoterapia je pomerne málo účinná. Používa sa fluorouracil, metotrexát, cisplatina, adriamycín.

V súčasnosti sa preferuje *[[regionálna chemoterapia]]*, kedy sa liečivo aplikuje pomocou špeciálneho portu cestou arteria hepatica priamo do ložiska nádoru. Môže sa kombinovať aj s inými postupmi, napríklad s perkutánnou chemoterapiou, poprípade kombinácia chirurgickej liečby s chemoterapiou.

Perkutánna chemoterapia je uprednostnená pri solitárnom ložisku do veľkosti 5 cm v priemere, alebo tam, kde počet ložísk nepresiahne 3. Používa sa vstreknutie absolútneho alkoholu alebo kyseliny octovej za kontroly USG alebo CT. Takáto liečba nevyžaduje hospitalizáciu a vykonáva sa ambulantne na špecializovaných pracoviskách. Pacient prichádza 2x týždenne, pričom sa mu aplikuje 2-12 ml látky do uzla. Takáto liečba vyvolá odumretie buniek vo vnútri nádoru. Vhodná je aj ako príprava pred operačným zákrokom, čím sa dosiahne zmenšenie tumoru.

Rádiofrekvenčná ablácia (RFA) je vhodná u malých, dobre ohraničených nádorov. 

## Prognóza
Prognóza závisí od pokročilosti nádoru a pridružených ochorení. Pri rozvinutej cirhóze a pokročilom štádiu je prežitie len niekoľko mesiacov. U malých tumorov do veľkosti 3 cm, ktoré boli zachytené pomerne skoro sa udáva ročné prežitie u 90% pacientov, dvojročné u 50% pacientov. V rámci prognózy sa hodnotí viacero faktorov - veľkosť ložiska, prítomnosť ascitu, výška koncentrácie bilirubínu, AFP i morfológia nádoru, jeho šírenie, vek a celkový stav pacienta.

## Iné projekty

## Literatúra
* Klener a kol. - Vnítrní lekárství, 2. zväzok, Galen, 2006

## Použité zdroje
* 
* 
* 

Kategória:Hepatológia
Kategória:Rakovina