Dejiny filmu

thumb|right|Bratia Lumierovci August (vľavo) a Louis (vpravo).
[thumb|right|[Georges Méliès|Mélièsová *[[Cesta na Mesiac (film)|Cesta na Mesiac]]* z roku 1902.]]
[thumb|right|[Charles Chaplin|Chaplin vo filme *[[Kid]].*]]

**Dejiny filmu** siahajú do roku 1885. Film vznikol ako technický zázrak, najmladší, syntetický a audiovizuálny druh umenia, ktorého hlavným atribútom je ikonickosť. Vynálezcom filmu je T. A. Edison, ale prapočiatky filmu sa dajú nájsť už pri tzv. oživenej fotografii. Existujú dve základné paradigmy: pasívne zachytávanie reality (dokumentaristická línia Lumiére) a sci-fi, triková línia (Méliès). Prvý film (*[[Príchod vlaku do stanice La Ciotat]]*), ktorý sa premietal na verejnosti v roku 1895 v Parížskom Grand Caffe bratmi Lumiérovými. Lumiérovci sa zaoberali dokumentárnymi filmami a cestopisnými, pričom ich chceli previezť z Francúzska do USA. Za prvý krátky dejový film sa považuje *Pokropený kropič* (*L'Arroseur arrosé*) od bratov Lumiérovcov. Medzi prvých predstaviteľov filmu patrí Georges Méliès (vynález filmového triku, sci-fi, film *[[Cesta na Mesiac (film z roku 1902)|Cesta na Mesiac]]* (*Le Voyage dans la Lune*))*.*

Vo Francúzsku vznikli prvé filmové spoločnosti (Pathé a Gaumont). V roku 1908 vznikla vo Francúzsku *Spoločnosť filmového umenia* (*Societé film d´art*), a v roku 1906 Charles Pathé začal celosvetovú expanziu filmu.

Prapočiatky filmu tvorí nemý film. Nemý film vznikol koncom 19. storočia. Premietal sa s hudobným sprievodom pomocou gramofónu, klavíra a pod. Boli premietané s medzititulkami, ktoré dávali informácie o deji alebo situácii vo filme.

## Začiatky filmu
V Anglicku vznikla tzv. Brightonská škola Jamesa Wiliemsona, ktorý uviedol prvýkrát pravidlá filmovej reči a filmovej gramatiky. V Taliansku vznikli monumentálne historické drámy (v rokoch 1905 až 1906 vzniklo filmové štúdio Cinés) a v Dánsku prvé erotické výjavy a zároveň prvá filmová hviezda Asta Nielsen.

V USA objavili kinematografiu v roku 1896 (predstavitelia raného filmu E. Porter, D. W. Griffit). V USA sa stal film komerčným artiklom a vznikli žánrové filmy. V rokoch 1907 až 1913 sa filmové spoločnosti sťahovali z východu do južnej Kalifornie.

V 20. rokoch dominovala komédia (prišla filmová groteskaCharles Chaplin, Harold Lloyd, Buster Keaton, Stan Laurel a Oliver Hardy). Medzi známe filmy patrí *Frigo na mašine*, Chaplinove filmy *[[Kid (film z roku 1921)|Kid]]* alebo *[[Cirkus]]; *filmy Laurela a Hardyho *Kačacia polievka* a *Veselé sviatky*. Líniu realistického filmu reprezentuje Robert Flahery (*Nanuk, človek primitívny*) a Erich von Stroheim (*Chamtivosť*).

Nemeckému filmu sa začalo dariť po 1. svetovej vojne v 20. rokoch, 20. storočia, kedy si Nemecko vybudovalo najmä z ekonomických dôvodov bohatý filmový priemysel. Vznikol filmový koncern UFA*Universum Film Aktiengesellschaft*, ktorý produkoval najskôr veľkofilmy a neskôr avantgardné filmy. Medzi predstaviteľov patrí Ernst Lubitsch (profilové historické filmy, melodramatické prvky, neskôr odchádza do Ameriky): filmy *Muž bez mena, Madam Dubary, Anna Boleynová. *Lubitch spolupracoval s Ossi Oswaldovou a Pola Negri. V oblasti nemeckého dokumentárneho filmu pôsobila kontroverzná filmová režisérka Leni Riefenstahlová, ktorá na objednávku nakrúcala filmy pre Adolfa Hitlera.

V Rusku bol po Októbrovej revolúcii v roku 1917 film znárodnený a riadený *Výborom pre kinematografiu*, ktorého tajomníčkou je Leninova žena Nadežda Krupská. Výbor zriadil prvú filmovú školu na svete VGIK (*Všezväzový inštitút kinematografie*).

Medzi predstaviteľov patria: Dziga Vertov dokumentárny film, ktorý popiera filmovú fikciu (napr. *Muž s kinoaparátom*), Vselovod Pudovkin (film *[[Matka]]*), Alexander Dovženko (poetické zábery a snivosťfilm *Zem*).

## Avantgardné smery
[thumb|left|Verzie plagátu filmu ''[Kabinet doktora Caligariho* v [[Angličtina|angličtine]].]]

Vo [[Francúzsko|Francúzsku]] vznikla filmová avantgarda, ktorá spadá do nemej kinematografie. Jej cieľom bolo vytvoriť film ako čistý druh autentického umenia. V [[Rusko|Rusku]] vznikla tzv. montážna škola (konštruktivizmus a futurizmusGoskinosov, Sovjkino, [[Ivan Peresiani]]). Najvýznamnejším aspektom bolo experimentovanie so zábermizrýchlené a spomalené zábery, snímanie cez materiály a pod. Nemecko prináša filmový expresionizmus.
* [[Impresionizmus|Impresionistický]] filmdôraz na senzuálnosť, vyvolávanie pocitov. Pr. *Koleso života *a *Napoleon *od [[Abel Gance|Abela Ganca]], *Paríž spí *od [[René Clair|René Claira]]. 
* Cinema pur (čistý film)vplyv [[Kubizmus|kubizmu]], [[Dadaizmus|dadaizmu]], [[Futurizmus|futurizmu]] a rozchádzal sa s [[Realizmus|realizmom]]. Príklad takéhoto diela je nedejová dadaistická snímka *Medzihra.*
* [[Surrealizmus|Surrealistický]] film ([[Francúzsko]])vplyv [[Freud|S. Freuda]], analýza snov, nevedomia, využitie [[Symbol|symbolov]] a experimentovanie s kamerou. Príkladom je *Andalúzsky pes*, ktorého autorom je [[Luis Buñuel]] v spolupráci s [[Salvador Dalí|Salvatorom Dalim]] alebo *Krv básnika *[[Jean Cocteau|Jeana Cocteaua]].
* [[Konštruktivizmus]] ([[ZSSR]])matematická stratégia, umelecké dielo malo sofistikovane pôsobiť na diváka. Montáž má priamo pôsobiť na emotívne ovplyvňovanie diváka (Kulešov to demonštruje tvorbou inšpirovanou [[Griffith|Griffitovou]] *Intoleranciou*). Témou filmov bola napr. [[VOSR]]. Pr. [[Sergej Michajlovič Ejzenštejn|Sergej Ejzenštejn]]*Krížnik Potemkin *a *Štrajk *(využitie montáže v atrakcii, jednej akcie členenej do viacerých záberov).
* [[Futurizmus]]využitie biomechaniky a spájanie záberov. Pr. tvorba [[Vsevolod Emilievič Mejerchoľd|Mejercholda]] (Mejerchold nakrútil v roku [[1915]] *Obraz Doriana Graya* podľa [[Oscar Wilde|O. Wildea]], a adaptáciu [[Stanisław Przybyszewski|Stanislawa Prybysewského]], *Silák*).
* [[Expresionizmus]] ([[Nemecko]])Herci využívali trhavé pohyby, tanečné pózy, štylizované kulisy, špeciálne polohy svetla, kamery, a hororové aspekty (vznik [[Horor|hororu]]). Ku profilovým filmom nemeckého filmového expresionizmu patria filmy *Kabinet Dr. Caligariho* ([[Robert Wiene]]), *Nosferatu*, *Posledná štácia *([[Friedrich Wilhelm Murnau|F. W. Murnau]]) a *Metropolis *([[Fritz Lang]]).

== Zvukový film ==

=== Poetický realizmus vo Francúzsku ===
Prechod od [[Nemý film|nemého]] k [[Zvukový film|zvukovému filmu]] reprezentujú [[Jean Vigo]] (*Na slovíčko Nice, Taris, Trojka z mravov*), [[René Clair]], [[Jacques Feyder]] (*Hriešne ženy Boomske*, kostýmová komédia), [[Marcel Carné]] (*Nábrežie hmiel*, *Deti raja*, *Návšteva temnôt*), [[Julien Duvivier]] (*Koniec dňa*) a [[Jean Renoir]] (*Pravidlá hry*).

=== Anglicko ===
Ku významným režisérom patria [[Alexander Corda]] (*6 žien Henricha VIII.*, *Rembrant*, *Posledné lásky Chauna), *[[Josef von Sternberg]] (*Modrý anjel*) a [[Alfred Hitchcock]] (predstaviteľ detektívneho a hororového žánru s osobitým rukopisom).

=== Rusko ===
V [[Rusko|Rusku]] pokračovala tvorba [[Sergej Michajlovič Ejzenštejn|Ejzenštejna]] historickým filmom *Alexander Nevskij*. Prvé ruské zvukové dielo je film *Cesta do života* Nikolaja Eku. Profiluje sa kategória zidealizovanej postavy typickej pre [[socialistický realizmus]]. Vznikali taktiež hudobné veselohry ([[Georgy Aleksandrov|G. Alexandrov]]).

=== USA v 30. a 40. rokoch ===
[[Súbor:Orson Welles-Citizen Kane1.jpg|thumb|right|*Občan Kane* z roku [[1941]].]]
Rozvoj animovaného filmu [[Walt Disney]]ho, gangsterského a [[western]]u filmu (M. Lerov, H. Hauks, [[John Ford]]) a komerčných žánrovnajmä [[Komédia|komédie]] a [[Muzikál|muzikály]]. [[Charlie Chaplin|Chaplin]] uviedol v [[30. roky 20. storočia|30. rokoch]] satirický pohľad na [[kapitalizmus]] vo filme *Moderná doba* a úspešného *Diktátora* s paródiou [[Adolf Hitler|Adolfa Hitlera]].

Od [[40. roky 20. storočia|40. rokov]] film bojoval s [[Televízia (prenos)|televíziou]] a hľadal nové prostriedky. V Hollywoodskych štúdiách vznikal ponurý a temný [[film noir]][[Howard Hawks]] (pr. *Hlboký spánok*). V roku [[1941]] bola premiéra [[Orson Welles|Wellesovho]] filmu *Občan Kane*.

V neskoršej ére pôsobil významný režisér [[Stanley Kubrick]] (*Lolita*, *Dr. Divnoláska alebo Ako som sa naučil nerobiť si starosti a mať rád bombu*, *2001: Vesmírna odysea, Mechanický pomaranč*).

=== Taliansky neorealizmus ===
[[Súbor:Vittorio De Sica black and white.jpg|náhľad|[[Vittorio De Sica]], taliansky [[scenárista]], [[režisér]] a apolutvorca [[Neorealizmus|neorealizmu]].]]
Ako protipól komerčnému filmu v [[Spojené štáty|Spojených štátoch]] vznikol v [[Taliansko|Taliansku]] [[neorealistický film]], ktorý reprezentujú [[Vittorio De Sica]], [[Luchino Visconti]] (film podľa [[Thomas Mann|T. Manna]], *Smrť v Benátkach*; *Roko a jeho bratia*, *Posadnutosť*, *Zem sa chveje*, *Súmrak bohov*), [[Roberto Rossellini|Roberto Rosselini]] (*Rím otvorené mesto*).

[[Neorealizmus]] vznikal zároveň ako odpoveď na hrôzy [[Druhá svetová vojna|druhej svetovej vojny]]. Vo filme hrajú [[neherci]], dej sa odohráva v [[exteriér]]och (nego0val [[Hollywoodsky chodník slávy|Hollywoodsku]] estetiku) a využíva [[Dokumentaristika|dokumentaristický]] prístup. Eliminoval historické témy, zobrazoval biedu ľudu a priniesol nežánrový film a novú [[Poetika|poetiku]] snímania reality (neprofesionálne zábery).

Trojicu najvýznamnejších talianskych režisérov tvoria:  
* [[Federico Fellini|Frederico Felini]] (vlastný rukopis, osobné výpovede, existenciálne otázky: *La strada*, *Kabirinine noci*, *Julieta a duchovia*, *La dolce vita*, *8 a 1/2*, *Amarkord*, *Skúška orchestra*),  
* [[Michelangelo Antonioni|Michaelangelo Antonioni]] (*Zabriskie Point*, *Červená pustatina*, *Zväčšenina*)
* [[Pier Paolo Pasolini|P. P. Pasolini]] ([[Evanjelium podľa Matúša|<nowiki/>]][[Evanjelium podľa Matúša (film)|*Evanjelium podľa Matúša*]], *Accatone*, *Dekameron*, *Salò alebo 120 dní Sodomy*)

=== Japonská kinematografia ===
Prelom nastal v roku [[1950]] po premiére filmu [[Akira Kurosawa|Akira Kurosawu]], *Rašomon*, ktorý sa presadil medzinárodne.

=== Francúzska nová vlna ===

[[Súbor:Jean-Luc Godard at Berkeley, 1968 (2).jpg|thumb|right|[[Jean-Luc Godard|J. L. Godard]] v roku [[1968]].]]
Vznikla v prostredí filmových kritikov, ktorí začali tvoriť filmy. Hlavnou témou je kritika žánrového [[klišé]], tvorba nízko-rozpočtového filmu, [[Psychologizmus|psychologická]] autentickosť a autorský film. Novú vlnu rozprúdilo televízne vysielanie a v rokoch [[1959]] až [[1960]] prinieslo 67 nových francúzskych režisérov.   
* [[François Truffaut]] (debutoval filmom *Nikto ma nemá rád; *významný film* Jules a Jim*)  
* [[Claude Chabrol]] (významné filmy *Krásny Serge*, *Bratranci*)  
* [[Jean-Luc Godard]] (významné filmy *Na konci s dychom*, *Alphaville*, *Pohŕdanie*, *Číňaka, Week end*)  
* [[Alain Resnais]] (film *Hirošima moja láska*)
* [[Agnès Varda|A. Vardová]]
* [[Éric Rohmer]]   
* [[Jacques Rivette]]   
* [[Jacques Demy]]

=== Severský umelecký film ===
K najvýznamnejším režisérom severu patrí švédsky režisér [[Ingmar Bergman]], ktorého tvorba je pretkaná filozofiou existencializmu (*Siedma pečať*, *Lesné jahody*, *Šepoty a výkriky*). Bol inšpirovaný talianskym [[Neorealizmus|neorealizmom]].

== Dejiny filmu na území Slovenska ==

=== Vznik slovenskej kinematografie ===
Prvé filmové predstavenie sa konalo 19. decembra [[1896]] v [[Košice|Košiciach]] ([[Hotel Schalkház]]). V [[Bratislava|Bratislave]] sa konalo až o 6 dní neskôr 25. Decembra [[1896]] (K zelenému stromu, dnes [[Hotel Radisson SAS Carlton|Hotel Carlton]]) a. Prvé slovenské [[kino]], [[Elektrobioskop]] sa taktiež nachádzalo v [[Hotel Radisson SAS Carlton|Hoteli Carlton]], ktorý v tej dobe prevádzkoval obchodník s [[víno]]m Palugyay. Neskôr vznikali [[Kino|kiná]] *Mladosť* ([[1913]]), *Apollo* a *Urania*, prípadne boli upravené z [[Divadlo (umenie)|divadiel]]. Od roku [[1914]] sa začínali premietať [[Dánsko|dánske]], [[Taliansko|talianske]] a [[Švédsko|švédske]] filmy. V roku [[1904]] sa nakrúcal film *Rýchlik Košice Bohumín* a o dva roky neskôr film *Posledná výprava Františka Rákocziho a jeho druhov*. Počiatky slovenskej kinematografie siahajú do rokov [[1908]] až [[1910]], kedy začal nakrúcať filmy [[Eduard Schreiber]] (medzi kinematografické pokusy patrí *Rúbanie ľadu na Váhu*, *Práca na píle*, *Žatva*, *Krojovaná procesia v Lednických Rovniach*). V roku [[1908]] vznikla prvá maďarská filmová distribučná spoločnosť [[Projektograf]], [[Mór Ungerleider|Móra Ungerleidera]] a [[József Neumann|Józsefa Neumanna]] a rok neskôr nakrúcal [[Alexander Lifka]] *Košické korzo (*premiéra filmu bola v kine *Uránia*, [[27. júl]] [[1909]]); taktiež vznikli filmy *Boj o svet* a hraný skeč *Únos* (E. Schreiber). Od roku [[1908]] vychádzali *Kino Noviny* (publicista [[Marián Horváth]]) a v rokoch [[1916]] až [[1968]] vychádzali Košické *Kino Noviny*. Od roku [[1918]] vychádzali: [[Nitra|nitrianská]] *Filmová revue *(od [[1921]]), *Kinový svet*, mesačník *Lúč*. V roku [[1921]] vznikol prvý [[Slovensko|slovenský]] celovečerný film [[Jaroslav Siakeľ|Jaroslava Siakeľa]] *Jánošík *(výrobcom bola spoločnosť *Tatra-film*)a v [[Nitra|Nitre]] bol nakrútený film *Siciliana*. Ku významným tvorcom [[20. roky 20. storočia|20. rokov]] patrili [[Cyril Kašpar]] (filmy od *Tatier k Dunaju*, *Valašský rok*), [[Pavol Jamriška]] a [[Ján Barto]] (*Jarmok v Klenovci*, *Strídža spod hája*). O rozvoj slovenského filmu sa neskôr zaslúžili najmä [[Karol Plicka]] a [[Matica slovenská]], ktorá poskytla podmienky pre rozvoj filmu (prvý [[Karol Plicka|Plickov]] film *Za slovenským ľudom* vznikol v roku [[1928]] ako národopisná dokumentácia obdobia rokov [[1926]][[1928]]; druhý film *Po horách, po dolách* vznikol o rok neskôr). V tvorivom kolektíve [[Paľo Bielik|Bielik]], [[Martin Hollý ml.|Hollý]], [[Ivan Július Kovačevič|Kovačevič]] a ďalší vznikol týždenník *Nástup *(ich prvý hraný film *Hanka sa vydáva* vzniká v roku [[1944]]). V roku [[1933]] mal premiéru slávny [[Karol Plicka|Plickov]] film *Zem spieva* a v roku [[1935]] druhá verzia *Jánošíka.* V rámci filmového spravodajstva vznikol v rokoch [[1939]][[1948]] *Elite-žurnál* a *Týždeň vo filme.* V rokoch [[1940]] až [[1949]] fungoval [[Školfilm]]* *(*Ústav pre školný a osvetový film*), ktorého zásluhou vznikol celý rad školských, výukových a osvetových filmov. Počas [[Slovenské národné povstanie|Slovenského národného povstania]] vznikol dokumentárny film *Za slobodu* ([[1945]]).

=== Povojnové obdobie a 50. roky 20. storočia ===
[[Súbor:Karel Zeman režisér 1947.jpg|náhľad|[[Karel Zeman]] (vľavo) v roku [[1947]].]]
Prvým povojnovým filmom sa stal *Varúj..!* [[Martin Frič|Martina Friča]]. V roku [[1945]] vznikla filmová spoločnosť *Slofis* pod vedením [[Karol Plicka|Karola Plicku]], ktorá spravovala kiná, zabezpečovala [[Distribúcia|distribúciu]] a výrobu filmov (tvorivý tím tvoria [[Ján Kadár|Kadár]], [[Paľo Bielik|Bielik]], [[Vladimír Zimmer|Zimmer]], [[Ján Jamnický|Jamnický]]).

V roku [[1948]] bol zorganizovaný *Filmový festival pracujúcich* v [[Zlín]]e, vznikol film [[Paľo Bielik|Paľa Bielika]] *Vlčie diery* a v roku [[1949]] vznikla filmová spoločnosť [[Filmové ateliéry Koliba|Koliba]], ktorá začala prevádzku v roku [[1953]]. Nasledujúci vývoj slovenského filmu [[50. roky 20. storočia|50.]] a [[60. roky 20. storočia|60. rokov]] výrazne ovplyvnili osobnosti ako dvojica [[Ján Kadár]] (zakladateľ novej vlny na území [[Slovensko|Slovenska]]) a [[Elmar Klos]] (dvojica Kadár-Klos spracúvala vo svojej tvorbe silné príbehy cez hlavné postavy z prostredia [[Druhá svetová vojna|2. sv. vojny]], pr. *Smrť sa volá Engelchen* podľa [[Ladislav Mňačko|L. Mňačka]] a [[Obchod na korze|*Obchod na korze*]]), [[Martin Hollý ml.|Martin Hollý]] (*Havrania cesta*, *Medená veža*) a [[Peter Solan|P. Solana]] (filmy *Boxer a smrť*, *Čert nespí*, *Muž, ktorý sa nevrátil*). [[50. roky 20. storočia|50. roky]] priniesli najmä poetiku [[Socialistický realizmus|socialistického realizmu]], ktorá bola aplikovaná aj vo filmovom umení (*Katka*, *Čertova stena*, *Kozie mlieko*, *Pole neorané*, *Štvorylka*). V roku [[1950]] vzniklo štúdio poviedok, v roku [[1953]] spravodajský film a dokumentárna tvorba (*Štúdio dokumentárnych filmov*). V rokoch [[1946]] až [[1955]] vychádzali *Česko-slovenské filmové noviny*. Po roku [[1956]] ([[destalinizácia]]) sa slovenská filmová tvora [[Liberalizmus|liberalizovala]] a vznikli tri tvorivé skupiny, ktoré sa zaoberali aktuálnymi spoločenskými problémami (okolo osobností [[Paľo Bielik|Bielik]], [[Vladimír Bahna (režisér)|Bahna]], [[Hana Gajdošová-Letková|Gajdošová]]). V roku 1958 boli tvorivé skupiny reorganizované na výrobné (Jaššo, Oravec, Bukovčan, Mináč). [[22. február|22. februára]] [[1959]] bol zorganizovaný *Prvý pracovný festival slovenských filmov v Banskej Bystrici *(boli tam prezentované filmy *Dáždnik svätého Petra*, *Posledný návrat*, *Šťastie príde v nedeľu*). Ku významným filmom [[50. roky 20. storočia|50. rokov]] patrí aj *Kapitán Dabač* ([[1959]], [[Paľo Bielik|Bielik]]) a *Zemianska česť* ([[1959]], [[Vladimír Bahna (režisér)|Bahna]]). V 50. rokoch vznikol žáner štylizovaného [[Folklór (kultúra)|folklóru]], ktorého najvýznamnejším predstaviteľom je [[Martin Ťapák]]. V polovici 50. rokov vznikla [[Slovenská televízia|televízia]], ktorá prevzala a rozvinula klasické filmové žánre.

=== Česko-slovenská nová vlna, 60. a 70. roky ===
[[Súbor:Milos Forman.jpg|náhľad|[[Miloš Forman]]]]
[[Súbor:Juraj Jakubisko - profile photo.jpg|náhľad|[[Juraj Jakubisko]]]]
Svetovú kinematografiu významne ovplyvnila aj Česko-slovenská nová vlna. Česko-slovenskú novú vlnu predznamenali už filmy *Obchod na korze* ([[Elmar Klos|Klos]]-[[Ján Kadár|Kadár]]-[[Juraj Herz|Herz]]) a *Slnko v sieti *([[Štefan Uher|Uher]]). Už v roku [[1963]] prišli debuty [[Věra Chytilová|V. Chytilovej]] a [[Miloš Forman|M. Formana]]. Smer vznikal na pražskej [[FAMU]], vychádzal z Francúzskej novej vlny, kľúčová je autentickosť (obsadzujú sa neherci). Delí sa na [[Sociologizmus|sociologickú]] ([[trilógia]]* Homolkovci*, *Hoří má panenko*, *Lásky jedné plavovlásky*) a umeleckú líniu ([[Věra Chytilová|Chytilová]], [[Jiří Menzel|Menzel]], [[Juraj Jakubisko|Jakubisko]], [[Eduard Grečner|Grečner]], [[Elo Havetta|Havetta]], [[Dušan Hanák|Hanák,]] [[Juraj Herz|Herz]], [[Juraj Šajmovič st.|Šajmovič]], Barla, [[Július Matula|Matula]], [[Dušan Klein|Klein]], [[Martin Hollý (1931)|Hollý]], [[Fero Fenič|Fenič]]). Ku ďalším významným filmom sa radí *Nylonový mesiac* ([[Eduard Grečner|Grečner]]), *Drak sa vracia* ([[Eduard Grečner|Grečner]]), *322* ([[Dušan Hanák|Hanák]]), *Obrazy starého sveta* (Hanák), *Ružové sny* (Hanák), *Vtáčkovia, siroty a blázni* ([[Juraj Jakubisko|Jakubisko]]), *Slávnosť v botanickej záhrade* ([[Elo Havetta|Havetta]]), [[Ľalie poľné|*Ľalie poľné*]] (Havetta)*, Polnočná omša* ([[Jiří Krejčík|Krejčík]]),* Kým sa skončí táto noc* ([[Peter Solan|Solan]]) a iné. Na Slovensku vznikol smer [[orientálny manierizmus]] (spracovanie tém [[Magický realizmus|magického realizmu]], [[nadrealizmus|nadrealizmu]] a [[naturizmus|naturizmu]]*Malka*, [[Drak sa vracia (film)|*Drak sa vracia*]], *Nevesta hôľ*, *Javor a Juliana*, *Letokruhy*, [[Panna zázračnica|*Panna zázračnica*]], [[Koncert pre pozostalých|*Koncert pre pozostalých*]]), ktorý sa naplno prejavil v [[70. roky 20. storočia|70. rokoch]]. V [[60. roky 20. storočia|60. rokoch]] slávila úspech humorná dvojica [[Milan Lasica|Lasica]] a [[Július Satinský|Satinský]] vo svojich televíznych šou.

V 60. rokoch prišlo k silnému prepojeniu českej a slovenskej scény. Po [[Vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska|vpáde vojsk Varšavskej zmluvy]] roku [[1968]] niekoľko režisérov a umelcov emigrovalo (napr. [[Ján Kadár|Kadár]], [[Miloš Forman|Forman]], [[Igor Luther|Luther]], [[Stanislav Barabáš|Barabáš]]).

[[1. január|1. januára]] [[1972]] vzniklo *Ústredie slovenského filmu* (strešná inštitúcia slovenského filmu, ktorej podliehali riaditeľstvá *Slovenskej požičovne filmov* a podnik *Česko-slovenský film*; taktiež *Slovenský filmový ústav*). Vznikli filmy podľa knižných predlôh *Petrolejové lampy* ([[1971]], [[Juraj Herz|Herz]]), *Páni sa zabávajú* ([[1971]], [[Ján Lacko (režisér)|Lacko]]), *Skrytý prameň* ([[1973]], [[Vladimír Bahna (režisér)|Bahna]]), *Rysavá Jalovica*, *Nevesta hôľ,* [[Pacho, hybský zbojník|*Pacho hybský zbojník*]], *Krutá ľúbosť* ([[1970]], [[1971]], [[1975]], [[1978]], [[Martin Ťapák|Ťapák]]), [[Červené víno (film)|*Červené víno*]] ([[1976]], [[Andrej Lettrich|Lettrich]]), *Hriech Kataríny Padychovej* ([[1973]], [[Martin Hollý ml.|Hollý]]) či koprodukčný historický film [[Vivat Beňovský|*Vivat Beňovský*]] ([[1975]], [[Igor Ciel|Ciel]]), populárna komédia z prostredia vidieka [[Sváko Ragan|*Sváko Ragan*]] ([[1976]], [[Martin Ťapák|Ťapák]]) a taktiež celý rad filmov pre deti ako *Zločin slečny Bacilpýšky* ([[1970]], [[Jozef Režuch|Režuch]]), *Putovanie do San Jaga* ([[1973]], [[Martin Ťapák|Ťapák]]), *Sebechlebskí hudci* ([[1974]], [[Jozef Zachar|Zachar]]), *Hodina modrých slonov* ([[1971]], [[Radim Cvrček|Cvrček]], [[Zdeněk Rozkopal|Rozkopal]]), *Otec ma zderie tak či tak* ([[1980]], [[Otakar Krivánek|Krivánek]] podľa [[Vincent Šikula|Vincenta Šikulu]]); a taktiež animované rozprávky ako napr. [[Pásli ovce valasi|*Pásli ovce valasi*]] ([[1973]], [[Ladislav Čapek|Čapek]])*.

Pod vplyvom normalizácie vznikli filmy o zápase komunistickej strany v zlomových obdobiach slovenskej histórie *[[Ďaleko je do neba]]* (1972, Lacko), *[[Nie]]* (1978, Kováč), *[[Cesta ženy]]* (1974, Kodaj), *Horúčka* (1975, Hollý), *Keby som mal dievča* (1976, Uher), *[[Rosnička]]* (1979, Filan), *[[Bludička (film)|Bludička]] *(1977, Horňák) či historická, koprodukčná trilógia ZSSR-ČSSR: *Dny zrady, Sokolov*o a *Osvobození Prahy* (1973, 1977, Otakar Vávra). Najvýznamnejším autorom animovaného filmu sa stal Viktor Kubal.

### Od 80. rokov
V roku 1980 boli vymenovaní noví vedúci dramatických skupín (Gejdoš, Lettrich, Húšťava, Ťapák). Kinematografiu riadilo Ústredie Slovenského filmu. Ku významný filmom slovenskej kinematografie 80. rokov patria filmy *[[Iná láska]]* (1985, Trančík) a *[[Pásla kone na betóne]]* (1982, Uher), ďalej filmy: ''Pomocník'' (1981, Záhon) *[[Pavilón šeliem]]* (1982, Trančík), *Štvrtý rozmer* (1984, Trančík), *[[Uhol pohľadu (film z roku 1984)|Uhoľ pohľadu]]* (1984, Balco), *[[Mŕtvi učia živých]]* (1984, Hollý), *[[Nevera po slovensky]]*, ''Tisícročná včela'', *[[Perinbaba]]*, *[[Sedím na konári a je mi dobre]]* (1981, 1983, 1985, 1989, Jakubisko), *[[Tichá radosť]]* (1985, Hanák), *[[Kára plná bolesti]] *(1985, Párnický), *[[Zabudnite na Mozarta]]* (1986, Luther), *[[Ja milujem, ty miluješ]]* (1980, Hanák) alebo ''Utekajme, už ide!'' (1986, Rapoš). Autori sa zamerali na všednosť, karnevalizáciu životu (čo bolo dedičstvom 60. a 70. rokov). V 80. rokoch sa nahralo niekoľko významných rozprávok ako *[[Popolvár najväčší na svete]]* (1982, Ťapák), *[[Soľ nad zlato (film)|Soľ nad zlato]]* (1982, Hollý), *[[Kráľ drozdia brada]]* (1984, Luther), *[[Falošný princ]]* (1984, Rapoš), *[[Galoše šťastia]]* (1986, Herz), *[[Nekonečná nevystupovať!]]* (1979, Cvrček) a iné. V animovanom filme sa presadili filmy *[[Krvavá pani]]* (1980, Kubal), *Boli tu Ufóni* (1984, Popovič), *Keby som bol vtáčkov* (1986, Slivka), *[[Údel]]* (1988, Havettová). V roku 1981 vznikol muzikál *[[Neberte nám princeznú]]* (Hoffmeister) s hudbou Deža Ursinyho, Miroslava Žbirku a Mariky Gombitovej.

### 90. roky
Po roku 1989, v roku 1996 prišlo ku privatizácii filmových štúdií Koliba. Slovenský film 90. rokov zastupujú režiséri ako M. Šulík, V. Balco, J. Heriban, M. Šindelka. Situáciu po roku 1989 dokumentuje film Dušana Krnáča, *[[Baščovanský a zať]]* (1994) a kultovým filmom sa stala *[[Záhrada (film)|Záhrada]]* (1995, Šulík), *[[Fontána pre Zuzanu]]* (1985, Rapoš) či *[[Papierové hlavy]]* (1995, Hanák), ďalej ''Gemini'' (1991, Gejdoš ml.), *[[Neha (film)|Neha]]* (1991, Šulík), *[[Na krásnom modrom Dunaji]]* (1994, Semjan), *[[Nejasná správa o konci sveta]]* (1994, Jakubisko), *Koniec veľkých prázdnin* (1994, Luther) a iné. Pre detského diváka vznikli animované rozprávky ako *[[Čertík Lucifuk]]* (1990, Beneš) alebo* [[Jurošík]]* (1991, Baran). Českí a slovenskí tvorcovia spolu naďalej spolupracovali a aj napriek rozdeleniu republiky je ťažké oddeliť českú a slovenskú filmovú scénu.

### Začiatok 21. storočia
Slovenský film ožil až po roku 2000 filmami ako *[[Jánošík – Pravdivá história]]* (2009, Adamiková a Hollandová), *[[Bathory (film)|Báthory]]* (2008, Jakubisko), *[[Polčas rozpadu]]* (2007, Fischer), *[[Kandidát]]* (2013, Karásek), *[[Sokoliar Tomáš]]* (2000, Vorlíček), *[[Slnečný štát]]* (2005, Šulík), *[[Útek do Budína]]* (2002, Luther), *[[Konečná stanica (film)|Konečná stanica]]* (2004, Chlumský), *[[Kruté radosti]]* (2002, Nvota), *[[Krajinka (film)|Krajinka]]* (2000, Šulík), *[[O dve slabiky pozadu]]* (2004, Šulajová), *[[Bratislavafilm]]* (2009, Kroner), *[[Cinka Panna (film)|Cinka panna]]* (2008, Rapoš), *[[Cigán (film)|Cigán]]* (2011, Šulík), *[[Dom (film)|Dom]]* (2011, Liová), *[[Pokoj v duši]]* (2009, Balko), *[[Lóve (film)|Lóve]]* (2011, Kroner), *[[Mŕtvola musí zomrieť]]* (2010, Paštéka), *[[Muzika (film)|Muzika]]* (2008, Nvota), *[[Démoni (film)|Démoni]]* (2007, Šveda), *[[Návrat bocianov]]* (2007, Repka) a ďalšie.

### Súčasnosť
Medzi súčasné kvalitné filmy patria napr.: *[[Trhlina (film)|Trhlina]]*, *[[Správa (film)|Správa]],* *[[Jozef Mak (film)|Jozef Mak]]* (2019, 2020, 2021, Bebjak), *[[Piargy]]* (2022, Trajkov), *[[Amnestie]]*, *[[Invalid (film)|Invalid]]* (2019, 2023, Karásek), *[[Villa Lucia]]* (2023, Kollár), *[[Nikdy nehovor nikdy (film z roku 2023)|Nikdy nehovor nikdy]]* (2023, Mišík) alebo *[[A máme, čo sme chceli|A máme čo sme chceli]]* (2023, Kováč).

## Referencie

## Literatúra
* 
* 
* 
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy

* História filmu


Kategória:Kinematografia