open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andreas Bang-Haas

**Andreas Bang-Haas** (* 6. december 1846, Horsens, Dánsko – † 7. február 1925, Drážďany, Nemecko) bol významný dánsky entomológ a obchodník s hmyzom.

## Biografia
Andreas Bang-Haas sa narodil v Dánsku v menšom mestečku Horsens. Neskôr sa presťahoval do Nemecka, kde pracoval v Staudingerovej firme, ktorá obchodovala s hmyzom. Oženil sa s dcérou Otta Staudingera Carmen Dolores Staudingerovou a stáva sa spolumajiteľom firmy a neskôr - v roku 1900 - po smrti Dr. Staudingera pokračovateľom rodinnej firmy *[[Otto Staudinger#Staudinger & Bang-Haas|Staudinger & Bang-Haas]]*. Ešte počas jeho života pokračoval v rodinnej tradícii jeho syn Otto Bang-Haas - asi od roku 1913.

## Zbierka hmyzu
Jeho privátna zbierka dánských mikrolepidopter sa od roku 1880 nachádza v Zoologickom múzeu v Kodani.

## Zdroje informácií o autorovi
* Heidicke, H.: 1925, Andreas Bang-Haas. Deutsche entomologische Zeitschrift, 1925: p. 87 - 88.
* Pfaff, G. & Wrede, O. H.: 1934, [Bang-Haas, A.] *Festschrift, 50jähriges Bestehen I.E.V.* 7 + portrét. 
* Seitz, A.: 1925, [Bang-Haas, A.]  *Ent. Rundschau*, 42, p. 9.

Kategória:Dánski entomológovia
Kategória:Nemeckí entomológovia
Kategória:Narodenia v 1846
Kategória:Úmrtia v 1925
Kategória:Lepidopterológovia
Kategória:Mikrolepidopterológovia
Kategória:Obchodníci s hmyzom
Pygmalión (cyperský kráľ)

náhľad| Pygmalion je prekvapený, že socha, ktorú stvoril ožila 

**Pygmalión** () je v gréckej mytológii cyperský kráľ (v niektorých bájach to bol sochár), tvorca sochy ženy, ktorá ožila.

Pygmalióna tak pohoršovalo správanie dievčat a žien, že prisahal, že sa nikdy neožení. Namiesto obdivu skutočných žien, venoval všetok svoj čas soche. Táto socha pre neho predstavovala dokonalú ženu, vytvorenú podľa jeho predstáv a bola krajšia, ako ktorákoľvek živá žena. Kráľ sa s ňou zhováral a objímal ju. 

Na sviatok bohyne Afrodity poprosil Pygmalión bohyňu, aby mu zoslala ženu takú krásnu, ako bola jeho socha. Múdra Afrodita však poznala jeho skutočné želanie. Keď sa vrátil domov, a ako zvyčajne, vzal sochu do náručia, cítil, že socha sa mení a ožíva. Krásna deva potom dostala meno Galateia a keďže ju Pygmalión zbožňoval, oženil sa s ňou. Narodila sa im dcéra Pafos, podľa mena ktorej je dodnes pomenované mesto na Cypre, kde v antike uctievali bohyňu Afroditu.

Tento príbeh je veľmi obľúbený a na mnoho spôsobov zobrazený v maliarstve, hudbe, sochárstve, v divadelnom i filmovom umení. Do podoby divadelnej hry ju adaptoval írsky dramatik George Bernard Shaw a v roku 1964 ju upravili na úspešný filmový muzikál My Fair Lady s Audrey Hepburnovou v hlavnej úlohe. 
Príbeh Pygmalióna predstavuje odvekú túžbu ľudstva po dokonalosti a večnom šťastí.

## Zdroje
* Shaw, George Bernard (1992). Pygmalion. Praha, Národní divadlo.*
* [[George Bernard Shaw|Shaw, George Bernard]] (1970). Pygmalion. London, Penguin Books*

## Iné projekty

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Jaroslav Janoušek

**Jaroslav Janoušek** (* 16. marec 1904† 19. marec 1983) vystupujúci aj pod menom **Pravoslav Janoušek** bol príslušník NKVD a ŠtB.

Bol synom českého komunistického novinára a revolucionára, prezidenta Slovenskej republiky rád Antonína Janouška. Vyrastal v mieste otcovho exilu, v Čuvašsku v Sovietskom zväze. Počas Druhej svetovej vojny slúžil v Červenej armáde a utŕžil ťažké zranenie hlavy. Toto zranenie mohlo byť príčinou jeho neskoršej mimoriadnej agresivity.

Pracoval pre NKVD a po roku 1945 (alebo 1948) sa presťahoval do Česko-Slovenska, kde sa ako sovietsky agent stal príslušníkom Štátnej bezpečnosti. Za brutalitu ho však v roku 1949 z ŠtB prepustili, avšak sovietski poradcovia presadili v roku 1951 jeho opätovné prijatie. Stojí za zmienku, že v rámci vnútorných čistiek v ŠtB potom znovuprijatí dôstojníci vrátane Janouška vyšetrovali svojich bývalých nadriadených, ktorí sa zasadili o ich prepustenie.

Meno majora Jaroslava Janouška sa objavuje v súvislosti s vyšetrovaním viacerých exemplárnych politických procesov v 50. rokoch 20. storočia. Biskup Vasiľ Hopko ho uvádza ako najbrutálnejšieho z vyšetrovateľov, ktorí ho mučili po uväznení v roku 1951. V súvislosti s procesom s Rudolfom Slánským v rokoch 1951–1952 vyšetroval prípad Miloslava Choca a Slavoja Šádka, odsúdených na smrť za údajné zastrelenie Augustina Schramma.

## Referencie

Kategória:Predstavitelia Štátnej bezpečnosti
Chrám Atény Niké

right|thumb|230px|Rekonštrukcia vzhľadu chrámu Atény Niké
**Chrám Atény Niké** je stavba starovekého chrámu na aténskej Akropole.

Vypínal sa na mieste juhozápadnej bašty mykénskych hradieb, z ktorých časť sa zachovala neďaleko Propylají. Miesto, na ktorom chrám stojí, malo od pradávna strategický význam a slúžilo ako pozorovateľňa a ochrana mesta pred prípadným útokom, najmä od mora. Na tomto mieste, zvanom tiež hrad (pyrgos), bola uctievaná bohyňa Niké. Existujú poznatky o obetnom oltári, zasvätenom bohyniam Niké a Hekate. Časom sa Niké, uctievaná na Akropole, stala v podobe prívlastku mena bohyne Atény bohyňou celých Atén. Xoanom, drevená plastika bohyne, znázorňujúca ju s granátovým jablkom v jednej a prilbou v druhej ruke, bola nazvaná Niké Apteros.

Stavba dnešného chrámu, stojaceho na mieste Peržanmi (r. 480 pred Kr.) zničenej svätyne prebiehala v rokoch 432 až 421 pred Kr. Na jeho návrhu sa podieľal, rovnako ako na návrhu Partenónu, Kallikrates. Tento chrám bol postavený ako štvorstĺpový iónsky amfiprostylos s dĺžkou 8,27 m a šírkou 5,44 m, pričom výška stĺpov bola 4,66 m. Medzi jeho hlavné charakteristiky patrí aj to, že nemá vstupnú sieň.

Reliéfny vlys na východnej strane predstavoval olympských bohov. Čestné miesto medzi Diom a Poseidónom zaujíma Aténa, obklopená Afroditou, Erotom a bohyňami Demeter a Korou. Na ostatných troch stranách vlysu sú vyobrazené boje Grékov s Peržanmi, Amazoniek a Gigantov, ale i boje medzi gréckymi kmeňmi navzájom. Reliéfy zo severnej a západnej strany sa nachádzajú v British Museum v Londýne, pričom na chráme sú umiestnené ich kópie. Roku 1687 Turci chrám zničili a materiál použili na stavbu opevnenia. Našťastie hlavné stavebné články boli nájdené a chrám bol z nich  v roku 1835 rekonštruovaný. Kvôli statickým problémom musela byť stavba v roku 1940 opäť rozobraná a postavená znova.

Koncom 5. stor. pred Kr. bola na troch vonkajších stranách bastiónu (severná, západná a južná) postavená jeden m vysoká mramorová balustráda, vyzdobená v spodnej časti veľkolepými reliéfmi. Pravdepodobne sú dielom sochára Kallimacha, Feidiovho žiaka. Tie sa dnes nachádzajú v akropolskom múzeu.

## Zdroje
* E. Bernardini, *Odhalené tajomstvá starých civilizácií*, Príroda, Bratislava, 2007
* B. Novotný a kol., *[[Encyklopédia archeológie]]*, Obzor, Bratislava, 1986

## Iné projekty

## Externé odkazy

Chrám Atény Niké po desaťročnej rekonštrukcii

Kategória:Staroveké Atény
Kategória:Chrámy v starovekom Grécku
Kategória:Architektúra v 5. storočí pred Kr.
Guido van Rossum

**Guido van Rossum** je počítačový programátor, známy hlavne ako autor programovacieho jazyka Python.

Van Rossum sa narodil a vyrástol v Holandsku. V roku 1982 získal magisterský titul na University of Amsterdam, neskôr pracoval v mnohých výskumných inštitúciách, vrátane holandskej National Research Institute for Mathematics and Computer Science (Národný výskumný ústav pre matematiku a informatiku) (CWI) (Amsterdam), National Institute of Standards and Technology (Národný inštitút štandardov a technologie) (NIST) (Gaithersburg, Maryland) a Corporation for National Research Initiatives (Spoločnosť pre národnú výskumnú iniciatívu) (CNRI) (Reston, Virginia). Pracoval na vývoji programovacieho jazyka ABC, vychádzajúceho z jazyka Simula.

O pôvode Pythonu napísal Van Rossum v roku 1996 toto:


„Pred šiestimi rokmi, v decembri 1989, som hľadal zábavný programátorský projekt, ktorý by ma zamestnal cez týždeň počas Vianoc. Moja kancelária … bola zavretá, ale mal som domáci počítač a nič iného na práci. Rozhodol som sa, že napíšem interpreter pre nový skriptovací jazyk, o ktorom som už skôr premýšľal: nasledovníka jazyka ABC, ktorý by zaujal programátorov v Unixe/C. Ako pracovný názov som zvolil Python, lebo som bol v nevážnej nálade (a tiež som veľkým fanúšikom Monty Pythonovho Lietajúceho cirkusu).“ (Úvod knihy *Programming Python*, Mark Lutz, vydalo nakladateľstvo O'Reilly)


V roku 1999 poslal Van Rossum agentúre DARPA finančný návrh, nazvaný *Computer Programming for Everybody* (Počítačové programovanie pre každého), v ktorom hlbšie definoval vytýčené ciele Pythonu:

* ľahký a intuitívny jazyk, ktorý je zároveň dostatočne mocný, aby obstál medzi hlavnými konkurentmi
* otvorený kód, takže sa môže každý zapojiť do jeho vývoja
* kód, ktorý je zrozumiteľný ako bežná angličtina
* vhodný pre bežné každodenné úlohy, umožňujúci vývoj v krátkom čase

Tieto ambície sú preukázateľne naplnené. Python sa stal populárnym programovacím jazykom, čiastočne v prostredí Internetu. Medzi komunitou Pythonu je Van Rossum označovaný ako Benevolent Dictator for Life (BDFL, čiže benevolentný doživotný diktátor) v tom zmysle, že pokračuje v dohľade nad procesom vývoja Pythonu a ak je treba, robí významné rozhodnutia.

V roku 2002 dostal na konferencii FOSDEM v Bruseli od FSF *Free Software Award* (Ocenenie slobodného software) za rok 2001.

Guido van Rossum je bratom Justa Van Rossuma, známeho návrhára písma, ktorý tiež vytvoril design fontu, použitého v logu "Python powered."

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Domovská stránka Guido van Rossuma
* All Things Pythonic (Weblog)
* ''Computer Programming for Everybody'' 
* Domovská stránka Pythonu

Kategória:Holandskí programátori
Kategória:Tvorcovia programovacích jazykov
Kategória:Python
Kategória:Absolventi Universiteit van Amsterdam
Odraz (filozofia)

**Odraz** je vo filozofii vlastnosť hmoty spočívajúca v schopnosti reprodukovať to, čo patrí odrážanému objektu. Je to ústredný pojem teórie poznania. 

Podľa Demokrita je odraz odlučovanie sa neviditeľných skupín atómov od predmetov, pričom tieto skupiny atómov ako obrazy vstupujú do zmyslov a duše človeka. Tento materiálny proces sprostredkuje rovnakosť predmetu a jeho obrazu v duši.

V dialektickom materializmu je proces pôsobenia odrážaného na odrážajúce vlastný všetkej hmote, pričom medzi odrazom v anorganickej prírode a odrazom v živej prírode a spoločenskom živote je kvalitatívny rozdiel.

## Zdroje
* 
* 

Kategória:Filozofický slovník
Zemědělská entomologie

**Zemědělská entomologie** je významná, ale menej známa entomologická práca, ktorá je obsahovo značne rozsiahlym a jedinečným dielom. 

Autorom práce je Prof. Dr. František Miller (1902 - 1983) - známy entomológ a arachnológ. 

Práca bola vydaná v roku 1956 vo vydavateľstve ČSAV v Prahe. Má 1056 strán odborného textu. Vyšla v náklade 3300 výtlačkov. Obsahuje odborné znalosti a podáva informácie o hmyze z hľadiska potrieb poľnohospodárskej praxe. Je určená hlavne pre niektoré skupiny záujemcov: (študentov vysokých škol poľnohospodárskeho smeru na rozšírenie ich vedomostí z pohľadu inžiniera - agronóma, odborníka - fytopatológa, alebo poľnohospodárskeho výskumného pracovníka). Odborná publikácia bola spracovaná autorom podľa vtedajších najnovších zdrojov a poznatkov, ktoré získal štúdiom monografií a početných odborných článkov, ktoré boli rozptýlené v mnohých odborných časopisoch. Práca zachytávala v svojej dobe zhruba rozsah vtedajších odborných vedomostí, ktoré boli známe o poľnohospodárskej entomológii. Obrázky do práce nakreslila z väčšej časti manželka autora práce. Monografia obsahuje celkove 501 obrázkov, kresieb a tiež viacero tabuliek a systematických delení hmyzu.

Na záver je kniha doplnené rozsiahlou bibliografiou, zoznamom škodlivého hmyzu podľa živných rastlín a tiež registrom českých mien. 

Kategória:Entomologické knihy
Kategória:Knihy z 1956
Čeští brouci

**Čeští brouci. Dílo o broucích Čech, Moravy a Slezska. (Přírodopis brouků střední Evropy).** je málo známa, ale významná publikácia o chrobákoch Čiech. 

Prácu napísal Josef Kliment v roku 1899. Vyšla nákladom a vydaním autora vo vydavateľstve Františka Riedla v Německom Brode. Obsahuje cca 811 strán textu a je doplnená farebnými tabuľami väčšiny druhov chrobákov, ktoré sú v práci uvedené. Patrí ku klasických a jedinečným, veľmi vzácnym prácam konca 19. storočia. Nemá už v súčasnosti výraznú vedeckú hodnotu, ale obrovskú zberateľskú cenu, lebo zachytáva vtedajšiu úroveň českej koleopterológie. Kniha obsahuje 251 čeľadí, 1002 rodov, 5181 druhov (odrôd a odchýlok - aberácií). Na 46 farebných tabuliach je vyobrazených 2481 druhov chrobákov + 4 litografické tabuľky vo všeobecnej časti. Obrázky maľoval Vladimír Zoufal. 

Práci sa dnes vytýka hlavne snaha autora dať každému českému chrobákovi české meno, z čoho vznikol celý rad veľmi bizarne znejúcich mien, ktoré sa dnes už nepoužívajú.

Kategória:Knihy z 1899
Kategória:Entomologické knihy
Finlandia Vodka

**Finlandia** je fínska značka vodky. Je vyrábaná zo šesťradového jačmeňa a ľadovcovej vody (filtruje sa iba kvôli pevným časticiam v nej) liehovarom Altia v oblasti Ilmajoki. Majiteľom tejto značky je koncern Brown-Forman.
Finlandia je v súčasnosti najdovážanejšou vodkou v Rusku a jednou z najdovážanejších v Poľsku.
Ochutené varianty sú označené ako Fusion.

Dizajn fľaše navrhol fínsky výtvarník a sochár Tapio Wirkkala.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* oficiálna stránka výrobcu

Finlandia
Výslovnosť španielčiny

Výslovnosť španielčiny v Južnej Amerike:
* písmeno c = sa pred samohláskami **i, e** vyslovuje ako naše **s** (napr.:cinco, decir, ambición, diccionario)
** inak sa vyslovuje ako naše **k** (napr.: club, Cuba, corazón, Carmen)
* písmeno ch = sa vysluvuje ako naše č (napr.: muchacho, chica)
* písmeno g = sa pred samohláskami **i, e** vyslovuje ako naše **ch** (napr.: gente, general, girasol, Sergio imaginar, mágico) inak sa vyslovuje ako naše **g** 
** inak sa vyslovuje ako g (napr.: Diego,gota, gordo)
* spojenie **gue, gui quiero (kiero)** = sa vyslovuje ako **ge** a **gi** (napr.: guitarra, Guernica)
** avšak spojenie **gϋe, gϋi** = sa vyslovuje ako **gue** a **gui** (napr.: Camagϋey, Gϋiraldes)
** tiež **gua, guo** sa vyslovuje rovnako ako sa píše: **gua, guo** (napr.: Guatemala, Nicaragua, ambiguo, agua, guaso)
* písmeno **h** sa v španielčine v žiadnom prípade *nevyslovuje * (napr.: ahora, hombre, hotel, hijo, zanahoria)
* písmeno **j** sa vyslovuje ako naše **ch** (napr.: Juan, Jorge, trabajar, Alejandro, jardín, jazmín, naranja)
* **ll** = sa vyslovuje ako naše **j** (napr.: llamarse, Sevilla, calle, camello)
* písmeno **q** sa píše v spojení **qu** (qui,que) a vyslovuje sa ako naše **k** (ke,ki) (napr.: querer, Quito)
* **y** - ak sa nachádza v slovnom spojení a vo vete a plní funkciu spojky tak sa vyslovuje ako naše **i** 
** inak sa vyslovuje v slove ako naše **j napr: ya(dža)alebo ya(ja) (napr.: yogur, yerno, yerna, yungla)
* písmeno **z** = sa vyslovuje ako naše **s** (napr.: razón, cerveza, manzana, zumo)
* písmeno **ñ** = sa vyslovuje ako naše **ň''' (napr.: señorita, España, señor, niño, niñez)

Kategória:Španielčina
Allen J. Bard

**Allen J. Bard** (* 18. december 1933, New York – † 11. február 2024, Austin) bol americký chemik, profesor chémie a biochémie na Texaskej univerzite v Austine. Zaoberal sa výskumom v oblasti elektrochémie.

## Ocenenia
V roku 2002 získal Priestleyho medailu. V roku 2008 získal spolu s Williamom Moernerom Wolfovu cenu za chémiu. V roku 1990 bol zvolený za člena American Academy of Arts and Sciences.

## Publikácie
* *Chemical Equilibrium* (1966)
* *Electrochemical Methods—Fundamentals and Applications* (1980, 2nd Ed., 2001, s L. R. Faulknerom)
* *Integrated Chemical Systems: A Chemical Approach to Nanotechnology* (1994)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web

Kategória:Osobnosti z New Yorku
Kategória:Chemici USA
Kategória:Biochemici USA
Kategória:Nositelia Wolfovej ceny za chémiu
Kategória:Nositelia Priestleyho medaily
Kategória:Nositelia ocenenia Williarda Gibbsa
Kategória:Nositelia National Medal of Science
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Vyučujúci na University of Texas at Austin
Kategória:Absolventi Harvard University
Štátna cesta 414 (Chorvátsko)

**Štátna cesta 414** () je štátna cesta v Chorvátsku, ktorá sa nachádza v Dubrovnícko-neretvianskej župe a prechádza naprieč polostrovom Pelješac. Je dlhá 64,7 kilometra a spája mestá Orebić a Ston, pričom z nej odbočujú spojné cesty k ďalším významným prístavom polostrova. V osade Donja Banda je to D415 do Trpanja a pred prístavom Prapratno D416. Z týchto prístavom smerujú trajekty na ostrovy Korčula a Mljet a takisto aj do pevninského prístavu Ploče.

## Priebeh trasy
Trasa *D414* začína v trajektnom prístave v meste Orebić, ktoré leží v juhozápadnej časti polostrova Pelješac. Smerujú sem trajekty na neďaleký ostrov Korčula, ktorý leží vzdialený asi 4 kilometre juhozápadne od Orebiću. Cesta následne obchádza centrum mesta tvorené úzkymi uličkami a po štyroch kilometroch opúšťa jeho intravilán. Cesta kopírujúc morské pobrežie pomerne prudko stúpa – na 8. kilometri sa nachádza vyhliadková plocha s výhľadom na široké okolie, ktorá leží v nadmorskej výške približne 

Cesta opúšťa líniu kopírujúcu pobrežie a stáča sa smerom dovnútra polostrova. Po 14 kilometroch dosahuje osadu Donja Banda, kde sa nachádza križovatka s cestou D415 vedúcou do prístavu Trpanj. Za križovatkou pokračuje juhovýchodným smerom zvlneným terénom, pričom si udržiava nadmorskú výšku okolo  Postupne míňa obec Potomje a osady Pijavičino a Popova Luka. Nasleduje prudké klesanie cez obec Janjina až na úroveň mora, ktorú D414 dosahuje v obci Drače.

Cesta sa ďalej odpútava od morskej hladiny a opätovne sa dostáva približne na os polostrova, sledujúc ktorú prechádza osadami Putniković, Sparagovići, Boljenovići a Metohija. Po približne 60 kilometroch cesta prichádza do obce Ston, ktoré je obľúbeným turistickým lákadlom, najmä kvôli svojmu opevneniu. Po takmer 65 kilometroch dosahuje D414 úrovňovú križovatku pri osade Zaton Doli, kde sa D414 napája na štátnu cestu 8, ktorá vedie na sever ku mestu Ploče a diaľnici A1 a na juh do Dubrovnika.

## Hustota premávky
D414 nie je zaťažená dopravou do takej miery ako cesty na Dalmácii, nakoľko polostrov Pelješac nie je turistami až tak vyhľadávaný. Pravidelne sa tu konajú sčítania dopravy, ktoré vykazujú dvojnásobnú dennú hustotu dopravy v letnej sezóne (ASDT) oproti celoročnému dennému priemeru (AADT).

## Priľahlé cesty

## Galéria

Súbor:D414 Orebić 1.JPG|Vstup do Orebića
Súbor:D414 Orebić 2.JPG|Ulica bana Josipa Jelačića
Súbor:D414 Orebić 3.JPG|Ulica bana Josipa Jelačića
Súbor:D414 Orebić.JPG|3. kilometer D414
Súbor:D414 Orebić Podvlastica.JPG|Križovatka D414 s L69024
Súbor:D414 Ž6215.JPG|Dopravné značenie na križovatke so Ž6215


## Panoráma

## Referencie


## Pozri aj
* Štátna cesta 8alt
* Cestná infraštruktúra v Chorvátsku
* Zoznam štátnych ciest v Chorvátsku

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Zoznam chorvátskych štátnych, župných a lokálnych ciest 
* Hrvatske ceste, d.o.o. Internetová stránka správcu   

414
Štátna cesta 28 (Chorvátsko)

**Štátna cesta číslo 28** spája diaľnicu A4 s mestom Bjelovar a ďalej pokračuje až do obce Veliki Zdenci po križovatku so štátnou cestou číslo 5. Meria 76,4 km. Na úseku diaľnica A4 (exit Sveta Helena) - Vrbovec je táto cesta kategorizovaná ako "Brza cesta" (štvorpruhová rýchlostná cesta). V pláne je predĺženie tejto štvorprúdovky po Bjelovar, neskôr až po Vitrovicu.

28
Ivan Jandl

**Ivan Jandl** (* 24. január 1937, Praha – † 21. november 1987, Praha) bol český herec. Hral postavu Karla vo filme *[[The Search]]*, ktorého výkon priniesol vtedajšiemu Česko-Slovensku Zlatý glóbus a tiež prvého Oscara (Academy Juvenile Award). Tento úspech mu ale vôbec nepomohol, práve naopak. Ako chlapec hral v malých úlohách vo filmoch *Svědomí* a *Zelená knížka*. V dospelosti sa venoval popri úradníckej práci amatérskemu divadlu. Zomrel na záchvat cukrovky v roku 1987 vo veku päťdesiat rokov. Obe jeho ceny sa dodnes nachádzajú v depozitári Národního filmového archivu.

## Iné projekty

Kategória:Českí filmoví herci
Kategória:Detskí herci
Kategória:Českí rozhlasoví moderátori
Kategória:Českí ochotníci
Kategória:Úmrtia na diabetes mellitus
Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Pochovaní v Prahe
Diaľnica A1 (Albánsko)

**Diaľnica A1** () je diaľnica v Albánsku, ktorá po svojom dokončení bude spájať mestá Drač, Kukës a Rubik s hranicou so Srbskom. 

## Priebeh trasy
Diaľnica je na úseku Durrës-Vorë dobudovaná v plnom profile a vedie nížinatým územím. Je súčasťou štátnej cesty (SH) 2. V meste Vorë sa od nej odpája a prechádza na SH52, ktorá je zatiaľ vybudovaná v parametroch rýchlostnej cesty *(Superstradë)*. Takto pokračuje po mesto Fushë Krujë, kde sa napája na SH1 a pokračuje na sever ako rýchlostná cesta. Tieto úseky sú v súčasnosti rozširované a prestavované do parametrov diaľnice. A1 sa od SH1 odpája pri obci Shillaz neďaleko mesta Laç a odtiaľ smeruje stále ako *superstradë* na severovýchod do hlbokej doliny rieky Fan i Vogël. Vedie paralelne s cestami SH6 a SH30 až po mesto Rrëshen, kde sa začína plnohodnotná diaľnica.

Na úseku Rrëshen-Morinë cesta prechádza náročným terénom v úzkych dolinách, preto šírka jej telesa kolíše medzi 25 až 31 metrov. Maximálna povolená rýchlosť sa pohybuje medzi 80 až 120 km za hodinu. Diaľnica v horskom teréne úplne nahradila cestu SH40. Na trase tohto úseku sa nachádza 27 mostov v celkovej dĺžke 4 kilometre a súčasťou je i 5,8 km dlhý tunel medzi mestami Thirre a Kalimash. Túto časť A1 vystavalo americko-turecké konzorcium *Bechtel & Enka*. Aj vzhľadom na veľmi náročný terén sa vyšplhali náklady na výstavbu tohto úseku dlhého 60,85 km až na 600 miliónov €. Cesta patrí medzi priority albánskej vlády, ktoré sa snaží vybudovať kvalitné spojenie medzi svojou krajinou a srbskou odštiepeneckou provinciou Kosovo. Úsek slávnostne otvoril predseda vlády Albánska Sali Berisha spoločne s kosovským premiérom Hashimom Thaçim.

Po dobudovaní ostatných úsekov sa počíta skrátenie cesty z mesta Drač na srbské hranice zo 6 až 7 hodín na 2,5 hodiny.

## Galéria

Súbor:Rubik Autostrade.jpg|Dostavba diaľnice A1 pri meste Rubik
Súbor:Autostrada Durrës-Morina-02.jpg|Úsek Drač-Morina
Súbor:Autostrada_Durrës-Morina-03.jpg|Úsek Drač-Morina
Súbor:Autostrada Durrës-Morina-04.jpg|Výjazd do mesta Reps
Súbor:Autostrada Durrës-Morina-05.jpg|Úsek Drač-Morina
Súbor:Durres Prishtine Motorway.jpg|Výstavba predĺženia diaľnice smerom do Srbska


## Externé odkazy
* Albánske cesty

## Referencie

1
Štátna cesta 100 (Chorvátsko)

**Štátna cesta 100** (*D100*) je 80,4 kilometrov dlhá cesta nachádzajúca sa na ostrovoch Cres a Lošinj.

Začína v prístave Porozina, ďalej pokračuje cez obce Predošćica, Cres, Vrana až do obce Osor. Tu sa nachádza most na ostrov Lošinj. Tu pokračuje 22 kilometrov do letovísk Mali a Veli Lošinj

## Iné projekty

100
Music Man

**Music Man** je americká firma, ktorá vyrába gitary, basové gitary a zosilovače. Je to pobočka divízie Ernie Ball.

## Umelci, ktorí používajú nástroje MusicMan
### Basové gitary
*Johnny Christ (Avenged Sevenfold) 
*Rex Brown (Pantera)
*Justin Chancellor (Tool)
*Tim Commerford (Rage Against the Machine, Audioslave)
*John Deacon (Queen)
*Kim Deal, (Pixies, The Breeders)
*Bernard Edwards (Chic)
*Flea (Red Hot Chili Peppers)
*Paulo Salvador (CCVA Benavente)
*Simon Gallup (The Cure)
*Teddy Gentry (Alabama)
*Tom Hamilton (Aerosmith)
*Rick James
*Louis Johnson (The Brothers Johnson)
*Dave Larue (Steve Morse Band, The Dixie Dregs, Bruce Hornsby)
*Tony Levin (Alice Cooper, King Crimson, John Lennon, Peter Gabriel, Liquid Tension Experiment)
*Charles Meeks (Chuck Mangione)
*John Myung (Dream Theater)
*Gord Sinclair (The Tragically Hip)
*Rob Trujillo (Metallica, Suicidal Tendencies, Ozzy Osbourne)
*Ross Valory (Journey)
*Cliff Williams (AC/DC)
*Matt Wong (Reel Big Fish) 
*Dave Farrell (Linkin Park) 
*Mike Herrera (MxPx)

### Gitary
*Rob Baker (The Tragically Hip, Stripper's Union Local 518)
*Albert Lee
*Steve Lukather (Toto)
*Vinnie Moore (UFO, sólový umelec)
*Stephen Egerton (Descendents, ALL) 
*Steve Morse (Dixie Dregs, Deep Purple)
*John Petrucci (Dream Theater, Liquid Tension Experiment, sólový umelec)
*Keith Richards (The Rolling Stones, X-pensive Winos)
*Ron Wood (The Rolling Stones)
*David Gilmour (Pink Floyd)
*Randy Owen (Alabama)
*Jeff Cook (Alabama)
*Eddie Van Halen (Van Halen)
*John Fogerty

### Zosilovače
*Chet Atkins
*Eric Clapton
*Albert Lee
*Robbie Robertson
*Tom Verlaine
*Johnny Winter
*Alabama

## MusicMan elektrické gitary

* Albert Lee
* Albert Lee BFR
* Axis
* Axis BFR
* Axis Super Sport
* John Petrucci 6 String Modell
* John Petrucci 7 String Modell
* John Petrucci BFR
* John Petrucci BFR 6 Baritone
* John Petrucci BFR 7
* Luke
* Luke BFR
* Silhouette Double Neck
* Silhouette
* Silhouette Gold Roller
* Silhouette Special
* Steve Morse
* Steve Morse Y2D
* MusicMan 2008 Limited Edition

## MusicMan basové gitary
*StingRay 
*Sabre
*Sabre II
*Cutlass
*StingRay 5
*Sterling
*Bongo
*SUB
*SUB Sterling

## Externé odkazy
*MusicMan web site 
*ErnieBall/MusicMan Battle of the Bands stránka 
*ErnieBall/MusicMan fórum

## Zdroj

Kategória:Gitary
Kategória:Basové gitary
Gymnázium (Bratislava, Pankúchova 6)

**Gymnázium** na Pankúchovej ulici 6 v Bratislave bolo gymnázium s osemročným a päťročným anglickým bilingválnym štúdiom.

## Študijné zameranie
Gymnázium pripravovalo absolventov na štúdium na vysokých školách v triedach s päťročným štúdiom, ktoré sa orientuje na bilingválne štúdium (7902 J 74; druhý vyučovací jazyk je angličtina) a triedy osemročného štúdia oplývali študijnými zameraniami ekológia a cudzie jazyky (7902 J 16). 

## Riaditelia školy
Poslednou (2021) riaditeľkou školy bola PaedDr. Zuzana Butler.

## Možnosti štúdia

* 5-ročné bilingválne slovensko-anglické štúdium
* 8-ročné štúdium

## Pozri aj
* Spojená škola (Bratislava, Pankúchova 6)

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálny web školy

Kategória:Gymnáziá v Bratislave
Janoušek

**Janoušek** je priezvisko, pozri Janoušek (priezvisko), napr.:

* Antonín Janoušek (1877 – 1941), český komunistický politik, najvyšší predstaviteľ Slovenskej republiky rád
* Bohumil Janoušek (* 1937), český vesliar, bronzový medailista na OH 1960 a 1964
* Gabriel Janoušek (* 1940), český kanoista
* Jaroslav Janoušek (1904 – ?), vyšetrovateľ NKVD a ŠtB, syn Antonína
* Jiří Janoušek, viacero osôb
* Karel Janoušek (1893 – 1971), český generál
* Ladislav Janoušek, český cyklista, účastník OH 1920
* Miloš Janoušek (* 1952), slovenský spisovateľ a hudobník
* Pavel Janoušek (* 1956), český literárny historik a teoretik
* Roman Janoušek, viacero osôb
* Slávek Janoušek (* 1953), český spevák
* Václav Janoušek, český kanoista
* Vladimír Janoušek (1922 – 1986), český sochár
* Aťka Janoušková (1930 – 2019), česká herečka a speváčka
* Věra Janoušková (1922 – 2010), česká sochárka, maliarka a grafička
* Viki Janoušková (* 1958), slovenská dramaturgička a scenáristka
Jadrová havária

**Jadrová havária** je porucha jadrového zariadenia, ktorej závažnosť sa na Medzinárodnej stupnici jadrových udalostí (INES - International Nuclear Event Scale) pohybuje v rozsahu 4 až 7. Podľa Zákona č. 130/1998 Z.z. to je udalosť, pri ktorej sa závažne poškodilo jadrové zariadenie, alebo prišlo k závažnému poškodeniu alebo môže prísť k závažnému poškodeniu zdravia vplyvom ionizujúceho žiarenia alebo k úniku rádioaktívnych látok do životného prostredia.

Na Slovensku definíciu a postupy upravuje Vyhláška ÚJD č. 31/2000 Z.z. o udalostiach na jadrových zariadeniach (UJZ). Vyhláška ustanovuje podrobnejšiu úpravu kategorizácie jednotlivých druhov udalostí (poruchy, nehody, havárie) vychádzajúc zo zákona č. 130/98 Z.z. Ďalej určuje spôsob ohlasovania udalostí, spôsob zisťovania príčin udalostí a určuje aj spôsob informovania verejnosti.

## Zdroje
* INES Manuál
* Národná správa Slovenskej republiky o stave radiačnej a jadrovej bezpečnosti , september 2001
Jadrové zariadenie

**Jadrové zariadenie** je (podľa Zákona 541/2004 Z.z. - Zákon o mierovom využívaní jadrovej energie) súbor stavebných objektov a technologických zariadení,
*1. ktorých súčasťou je jadrový reaktor alebo jadrové reaktory,
*2. na výrobu alebo spracovanie jadrových materiálov alebo skladovanie jadrových materiálov s množstvom väčším ako jeden efektívny kg,
*3. na spracovanie, úpravu alebo skladovanie rádioaktívnych odpadov,
*4. na ukladanie rádioaktívnych odpadov z jadrových zariadení, inštitucionálnych rádioaktívnych odpadov alebo vyhoretého jadrového paliva; za jadrové zariadenie sa nepovažujú kontajnery a kryty, v ktorých sa jadrový materiál používa ako tieniaci materiál na rádioaktívne žiariče, ani priestory, v ktorých sa tieto kontajnery a kryty skladujú.

Kategória:Jadrová technológia
Jozef Kiss

PhDr. **Jozef Kiss**, CSc. (, * 28. apríl 1944, Veľké Kapušany – † 3. september 2013) bol slovenský novinár, historik a politológ, maďarskej národnosti, do roku 1990 šéfredaktor denníka Új Szó, spolupracovník Ústavu politických vied SAV.

## Život
V roku 1967 absolvoval Filozofickú fakultu UK v Bratislave. V roku 1978 získal hodnosť CSc. Do roku 1985 archivár. V rokoch 1986-1990 šéfredaktor denníka Új Szó a do roku 1995 jeho redaktor. Od roku 1995 vedecký pracovník Ústavu politických vied Slovenskej akadémie vied.

## Dielo
Vo vedeckej práci sa zaoberal predovšetkým otázkami postavenia maďarskej menšiny na Slovensku, jej dejinami a politickým životom, ako aj vývojom slovenského a maďarského ľavicového a liberálno-demokratického politického hnutia. Jeho viaceré práce boli významným príspevkom k dejinám slovensko-maďarských vzťahov. Bol autorom viacerých publikácií v slovenčine i maďarčine. 

**Štefan Major* (Pravda, Bratislava 1979)
**Múltfaggatás és kisebségi önértéktudat* (Spytovanie minulosti a vnímanie vlastnej hodnoty menšinami) (Kalligram, Bratislava 1996)
**Kötődések és távlatok* (Väzby a perspektívy) (Vydavateľstvo Nap, Dunajská Streda 2002)

## Referencie

## Externé odkazy
* Jozef Kiss na stránkach SAV

Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí politológovia
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Veľkých Kapušian
Kamenistý potok (prítok Stužickej rieky)

**Kamenistý potok** je potok v najseverovýchodnejšej časti Slovenska, na území okresu Snina. Je to ľavostranný prítok Stužickej rieky, meria  a je tokom VIII. rádu.

## Prameň
Tečie v Bukovských vrchoch, kde pramení v podcelku Bukovce na juhozápadnom svahu Kremenca () v lokalite Pod Kremencom, v nadmorskej výške približne , na katastrálnom území obce Nová Sedlica a v blízkosti štátnych hraníc s Poľskom a Ukrajinou.

## Opis toku
Spočiatku tečie juhozápadným smerom súbežne s ukrajinskou hranicou na ľavom brehu, na severnom úpätí Kalnice () sa stáča a na krátkom úseku tečie na západ. Sprava ďalej priberá prítok z juhovýchodného svahu Kamennej lúky () a pokračuje juhojuhozápadným smerom. Na dolnom toku už tečie severojužným smerom a severoseverovýchodne od Novej Sedlice a západne od hranice s Ukrajinou sa v nadmorskej výške cca  vlieva do Stužickej rieky.

Potok tečie husto zalesneným územím Národného parku Poloniny, konkrétne územím národnej prírodnej rezervácie Stužica. Prameň Kamenistého potoka je najvýchodnejšie lokalizovaným prameňom vodného toku na území Slovenska.

## Fotogaléria

Kamenistý potok, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny.jpg
Kamenistý potok, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (02).jpg
Kamenistý potok, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (03).jpg


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Uhu
Kategória:Vodné toky v Bukovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Stužická rieka

**Stužická rieka** (ukr. **Stužycja**) je potok v najseverovýchodnejšej časti Slovenska, na území okresu Snina. Je to prítok Uhu, meria  (z toho  na území Slovenska) a je tokom VII. rádu.

## Prameň
Preteká geomorfologickým celkom Bukovské vrchy, pramení v podcelku Bukovce na južnom svahu Čierťaže () v nadmorskej výške približne , na katastrálnom území obce Nová Sedlica.

## Opis toku
V pramennej oblasti tečie severojužným smerom, severovýchodne od Kýčery () sa oblúkom stáča a pokračuje na juhovýchod. Následne postupne priberá niekoľko ľavostranných prítokov: najprv prítok z východného svahu Čierťaže, potom prítok z juhozápadného svahu Hrúbok (), krátky prítok z južného úpätia Hrúbok, ďalej prítok () zo západného svahu Kamennej lúky () a prechodne tečie východným smerom. Zľava ešte priberá Kamenistý potok, mení smer toku viac na VJV a vteká na územie Ukrajiny. Tam priberá zľava najprv občasný prítok z východného svahu Kalnice (), následne prítok z juhovýchodného svahu Kalnice, výrazne esovito sa stáča a z tej istej strany priberá významný prítok () z južného svahu Kremenca (). Napokon sa stáča smerom na juh, sprava priberá tri krátke prítoky zo severovýchodných svahov vrchu Kičera pierša () a na území obce Stužica ústi v nadmorskej výške cca  n. m. do Uhu.

Stužická rieka preteká husto zalesneným, neobývaným územím národného parku Poloniny, pričom celý úsek na území Slovenska je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Stužica.

## Fotogaléria

Stužická rieka, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny.jpg|Most cez Stužickú rieku
Stužická rieka, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (08).jpg|Stužická rieka v NPR Stužica
Stužická rieka, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (02).jpg|Stužická rieka v NPR Stužica
Stužická rieka, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (06).jpg|Stužická rieka v NPR Stužica
Stužická rieka, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (05).jpg|Stužická rieka v NPR Stužica
Stužická rieka, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (04).jpg|Stužická rieka v NPR Stužica
Stužická rieka, Národná prírodná rezervácia Stužica, Národný park Poloniny (03).jpg|Stužická rieka v NPR Stužica


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Uhu
Kategória:Vodné toky v Bukovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Tekvica obrovská

náhľad|Tekvica veľkoplodá
náhľad|Tekvicové pole
**Tekvica obrovská** alebo **tekvica veľkoplodá** () je jednoročná kultúrna rastlina z čeľade tekvicovité (*Cucurbitaceae*). Pochádza z Ameriky, kde bola pestovaná Inkami.

## Výzor
Má plazivú byľ, ktorá dorastá do dĺžky až 10 m a vytvára úchytné korene. Listy srdcovitého tvaru striedavo vyrastajú, je to jednodomá rastlina. Žlté až oranžové kvety rastú na stopkách. Samčie kvety sú v pazušných zväzočkovitých súkvetiach, samičie rastú jednotlivo. Rastlina je citlivá na mráz, pri teplote nižšej ako 0&nbsp;°C zomiera. Plodom je bobuľa rôzneho tvaru a farby, dosahuje hmotnosť približne 
34 kg, zriedkavo až 400 kg (odroda 'Atlantic Giant'). 

## Rozšírenie
Tekvica veľkoplodá je pôvodom zo Západnej hemisféry, odkiaľ sa rozšírila a dnes sa pestuje aj v Európe, Ázii, Austrálii a na Novom Zélande. Najväčšími producentmi sú USA, Mexiko, India a Čína. Ročne sa v USA vypestuje až 1,5 milióna ton.  

## Využitie
Tekvica veľkoplodá má rozsiahle využitie.

V poľnohospodárstve sa používa ako krmovina, na výrobu
oleja zo semien a rôznych jedál a pod.

Na Halloween sa tradične pripravujú vyrezávané tekvice.

## Zdroje

## Iné projekty

Kategória:Tekvicovité
Kategória:Flóra na Slovensku
Žilinská dohoda

**Žilinská dohoda** podpísaná 6. októbra 1938 v Katolíckom dome v Žiline bola deklaráciou autonómie Slovenska v rámci druhej česko-slovenskej republiky. Dohodu podpísali predstavitelia HSĽS a prevažnej väčšiny ostatných slovenských strán (s výnimkou sociálnych demokratov a komunistov).

Napriek tomu, že HSĽS nemala vo svojom programe samostatnosť Slovenska, usilovala sa o autonómiu; po Mníchovskej dohode z 30. septembra 1938 bola pozícia Prahy voči požiadavkám HSĽS značne oslabená. Žilinskej dohode predchádzalo prijatie Mníchovského diktátu čs. vládou (1. októbra) a následná abdikácia prezidenta Edvarda Beneša (5. októbra).

Dohodu podpísali Ondrej Devečka, dr. Ján Ivák, JUDr. Ján Lichner, Karol Rybárik, Kornel Stodola, Ing. Jozef Juraj Styk, Adolf Šelmec, Pavol Teplanský, Ján Ursíny, Ján S. Vančo (všetci RSZMĽ), Ing. Ján Líška (Ž) dr. Emil Boleslav Lukáč (ČSNS),  dr. Ján Paulíny-Tóth a dr. Miloš Vančo (obaja SNS).

Ešte 6. októbra pražská vláda vymenovala Jozefa Tisa za ministra pre správu Slovenska a 7. októbra vymenovala ďalších štyroch slovenských ministrov (M. Černák - školstvo, F. Ďurčanský  - spravodlivosť, J. Lichner - doprava, P. Teplanský - financie, Tiso mal tiež na starosti vnútro). Vláda sa ujala moci 9. októbra. Táto vláda vykonávala svoju funkciu až do 20. januára 1939, kedy prezident Emil Hácha vymenoval novú, šesťčlennú slovenskú vládu.

Deklaráciu podpísanú v Žiline formálne ratihabovalo Národné zhromaždenie Republiky Česko-slovenskej ústavným zákonom 299/1938 z 22. novembra 1938 ako *[[Zákon o autonómii Slovenskej krajiny]]*.

## Iné projekty

## Zdroje
* Stenoprotokol z rokovania Národného zhromaždenia Republiky Česko-Slovenskej 19. novembra 1938
* Chronológia udalostí predchádzajúcich vzniku prvej Slovenskej republiky (TASR)

Kategória:Zmluvy
Kategória:Dejiny Žiliny
Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Dejiny Česko-Slovenska
Slovenská ľudová republika

alt=Slovenská ˇudová republika použivala Uhorské a Maďarské štátne symboly |thumb|Slovenská ľudová republika používala Maďarské a Uhorské štátne symboly
**Slovenská ľudová republika** alebo **Východoslovenská republika** bol názov štátneho útvaru, ktorý trval od 11. decembra do 29. decembra 1918.

Už v priebehu roka 1918 vznikla na východe Slovenska Východoslovenská rada (VslR), ktorá vyhlasovala východných Slovákov za samostatný národ pomenovaný Slovjaci, ktorý si želá ostať súčasťou Maďarska. Keď tieto výzvy nenašli dostatočnú oporu, začala sa presadzovať idea samostatnej republiky, ktorá by bola tesne spojená s Maďarskom. Za asistencie Maďarskej národnej gardy bola v Košiciach vyhlásená samostatná Slovenská ľudová republika. Na čelo formálne menovanej vlády sa postavil prešovský župný archivár Viktor Dvorčák. Slovenská ľudová republika proklamovala nezávislosť od Prahy (Česko-Slovenska) a úzke spojenie s Maďarskom, čo nazvali termínom „uhroslovjactvo“. Úradným jazykom se mala stať tzv. východniarčina - kodifikované východoslovenské nárečie. V tomto jazyku predniesol tiež Dvorčák svoj prejav k národu: *„Všicko dostaneme, co žadame: autonomiu v kulturalnich, školskich, administračnich, političnich a pravotnych zaležitošcoch. V našej krajine Slovenska reč take mesco dostaňe, jak i uherska reč ma! Ta co inše potrebujeme? (...) A to len vo špojenosci zo s Uhrami možeme došahnuc. Sňima už 1000 roki vjedno žijeme a či oňi nas utlačovali, a dali znivočic našu reč, naš jazyk? Kdo bi to hutorel, že hej, ten bi nepravdu hutorel a cíganom bi bul (...) .“* Neuznaná Slovenská ľudová republika zanikla po obsadení územia Košíc česko-slovenskými vojskami a jeho začlenení do Česko-Slovenska. Dvorčák bol v Česko-Slovensku odsúdený na smrť, ale spolu s ostatnými členmi Východoslovenskej rady  sa mu podarilo utiecť do Poľska a odtiaľ do Maďarska. Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1920 Dvorčák kandidoval ako nestraník. Pôsobil ako agent maďarskej iredenty, ktorého cieľom bola revízia pomerov po vzniku Československa.

## Referencie

## Literatúra
* JANEK, István: Slovjacký separatizmus : Východoslovenská ľudová republika - 1918. In: *Historická revue*, roč. XXXII, 2021, č. 1, s. 42  47.

Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Maďarsko-česko-slovenská vojna
Slaven Dizdarević

**Slaven Dizdarević** (* 3. august 1981, Sarajevo, Juhoslávia) je slovenský atlét, ktorý sa venuje desaťboju. Jeho osobný rekord predstavuje 7 700 bodov. Je členom klubu Akademik TU Košice.

## Kariéra
### Letné olympijské hry 2008
Dizdarevič splnil B-limit na Letné olympijské hry do Pekingu 20. júla 2008 na Majstrovstvách Česka vo viacboji Starej Boleslavi (7 700 bodov). Keďže bol deň po valnom zhromaždení Slovenského olympijského výboru, kde bola schválená nominácia športovcov na olympijské hry, Dizdarevičova nominácia nebola možná. Slovenský olympijský výbor považoval tento prípad za uzatvorený. Na ďalší deň prezident František Chmelár zmenil rozhodnutie po obtelefonovaní oprávnených členov rozhodovať o olympijskej nominácií. Svoje rozhodnutie odôvodnil nasledovne:
*„V pondelok som po našom vyhlásení, že Slaven ostane doma, o celej veci dosť veľa premýšľal. Uvedomil som si, že je perspektívny a treba o neho ešte zabojovať. Snažili sme sa pomôcť športovcovi, ktorý sa do tejto situácie dostal nie vlastnou vinou.“*

### Halová sezóna
11. januára 2009 utvoril na halovom mítingu v Prahe nový slovenský rekord v sedemboji výkonom 5 624 bodov.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* profil atléta

Kategória:Osobnosti zo Sarajeva
Kategória:Slovenskí desaťbojári
Kategória:Pretekári Akademik TU Košice
Kategória:Slovenskí olympionici
Kategória:Atléti na Letných olympijských hrách 2008
Miroslav Iringh

**Miroslav Iringh** (* 28. február 1914, Varšava -  † 28. máj 1985, Varšava) bol veliteľ 535. čaty  Slovákov vo Varšavskom povstaní. 

## Životopis
Pochádzal zo slovenskej rodiny dlhodobo usadenej vo Varšave. Venoval sa literárnej a novinárskej tvorbe. V septembri 1939 príslušník Česko-slovenského legiónu v Poľsku. Po vojne bol novinárom a fotografom a bol postihovaný komunistickým režimom za členstvo v Armii Krajowej. Spolupracoval s periodikami Život, Gazeta Lubelska, Życie Warszawy. Zomrel na rakovinu plúc. V súčasnosti je po ňom vo varšavskom Czerniakove pomenované námestie. V roku 2007 mu bol udelený Rad Ľudovíta Štúra  I.m.

## Účasť vo Varšavskom povstaní
Podporučík Miroslav Iringh (bojové meno „Stanko“) bol počas Varšavského povstania v r. 1944 veliteľom 535. čaty  Slovákov skupiny „Kryska“ Armii Krajowej, ktorá pôsobila v štvrti Czerniakow. Samotná čata bola sformovaná už v roku 1943 a jej členovia nosili na rukáve osobitnú pásku so slovenskou trikolórou a slovenským znakom (na rozdiel od bielo-červenej pásky ostatných príslušníkov AK).

## Vyznamenania
* Order Virtuti Militari (V. triedy)
* Krzyż Oficerski Orderu Odrodzenia Polski
* Krzyż Walecznych – czterokrotnie
* Krzyż Partyzancki
* Krzyż Zasługi - dwukrotnie
* Krzyż Armii Krajowej
* Warszawski Krzyż Powstańczy
* Rad Ľudovíta Štúra II. triedy – 2007, in memoriam

## Externé odkazy
* w.sme.sk/c/3465398/Prezident-udeloval-vyznamenania.html

Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Slovenské vojenské osobnosti
Kategória:Slovenské osobnosti druhej svetovej vojny
Kategória:Osobnosti z Varšavy
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
Peter Štyvar

**Peter Štyvar** (nesprávne uvádzaný ako *Peter Štyvár*; * 13. august 1980, Rožňava) je slovenský futbalista, hrajúci v klube Spartak Trnava na poste útočníka.

Peter Štyvar je odchovancom rožňavského futbalu. 

V sezóne 2006/07 strelil za AS Trenčín tri góly a za MŠK Žilina desať gólov. V nasledujúcej sezóne 2007/08 skončil na treťom mieste v tabuľke strelcov s pätnástimi gólmi.

Dňa 4. decembra 2008 strelil v zápase Skupiny F Pohára UEFA 08/09 gól na 2:0 proti Aston Ville. Práve v tomto zápase upútal na seba pozornosť fukcionárov klubu Bristol City, ktorí ho koncom roka 2008 kúpili za 775&nbsp;000 eur. Podpísal s nimi zmluvu na dva a pol roka. V máji 2009 ho klub poslal na ročné hosťovanie do gréckeho klubu Škoda Xanthi, ktoré nadobudlo platnosť 1. júla 2009.

## Reprezentácia
V reprezentácii odohral svoj prvý zápas na turnaji na Cypre proti Ukrajine, keď v 84. minúte striedal Petra Pekaríka.

### Reprezentačné zápasy

*(Stav k: 29. máju 2009)*

## Referencie


## Externé odkazy
* Peter Štyvar na fotbalportal.cz
* na mskzilina.sk 
* Peter Štyvar na national-football-teams.com

Kategória:Narodenia v 1980
Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Hráči FK AS Trenčín
Kategória:Hráči MŠK Žilina
Kategória:Hráči FK Teplice
Kategória:Hráči Bristol City FC
Kategória:Hráči FK Ústí nad Labem
Kategória:Hráči Škoda Xanthi
Kategória:Hráči FK Fotbal Třinec
Diaľnica A1 (Bosna a Hercegovina)

**Diaľnica A1** (, ) je čiastočne plánovaná, 340 kilometrov dlhá diaľnica v Bosne a Hercegovine, ktorá bude po svojom úplnom dobudovaní pretínať krajinu v severovýchodno-juhozápadnom smere. Z celkovej plánovanej dĺžky 334 km je zatiaľ v prevádzke 91, najmä v okolí hlavného mesta Sarajevo. 

Diaľnica bude súčasťou vetvy c Paneurópskeho koridoru V. na trase Ploče-Sarajevo-Osijek-Budapešť a bude spájať chorvátske diaľnice A5 a A10.

Trasa diaľnice je naplánovaná cez pomerne zložitý terén, čoho dôkazom je až 49 plánovaných tunelov, pričom niektoré budú mať aj viac ako 5 kilometrov. 

## Otváranie úsekov
Výstavba diaľnice začala v roku 2000, keď bol rozostavaný 11,5 km dlhý úsek *Ilijaš-Jošanica*, ktorý sa nachádza severne od Sarajeva. Sprevádzkovaný bol v roku 2002. Potom nastal čiastočný útlm vo výstavbe a ďalšie úseky pribudli až v rokoch 2006 *Visoko-Ilijaš* (8,5 km), 2007 *Dobrinje-Visoko* (7,6 km) a 2008 *Kakanj-Dobrinje* (9,0 km). 17. októbra 2007 sa začali stavebné práce aj na sarajevskom obchvate (úsek *Jošanica-Vlakovo* dlhý 12,5 km), na ktorom sa budú nachádzať tri tunely. Jeden z nich, Tunel Oštrik s dĺžkou 270 metrov, bol slávnostne prerazený dňa 16. októbra 2008. Začiatkom roku 2010 začala výstavba úseku *Kakanj-Biljesevo* (asi 9 km) a *Biljesevo-Drivusa* (Zenica-juh) s tunelom Vijenac (2964 m). Koncom roka 2011 začala výstavba južnej časti *Kravice-Bijaca* na chorvátskych hraniciach a v roku 2013 začala výstavba na severnom konci medzi mestami Svilaj a Odžak.

## Galéria

Obrázok:Visoko Bosna highway bridge.JPG|Most pri meste Visoko


1
Ďatľovník kanársky

**Ďatľovník kanársky** (lat. *Phoenix canariensis*) je druh palmy z čeľade arekovité (*Arecaceae*). Pochádza z Kanárskych ostrovov.

## Opis
thumb|left|200px|Plody
Ďatľovník kanársky je strom, ktorý v dospelosti môže dosiahnuť výšku až 20 m, ale zvyčajne nepresiahne 10 m.
Zavalitý  kmeň má v priemere 70-90 cm. Listy majú papraďovitý tvar a dorastajú do 6 m, skladajú sa zo 160 - 200 menších lístočkov. Plodom je žltá až oranžová, 2 cm dlhá kôstkovica, ktorá obsahuje 1 veľké semeno.
Kmeň stromu sa často stáva domovom pre iné rastliny.

## Rozšírenie a použitie
thumb|left|200px
Ďatľovník kanársky sa hojne používa ako okrasná rastlina v teplejších častiach sveta, obzvlášť v oblastiach so subtropickým podnebím. Môže byť kultivovaný všade tam, kde teploty nikdy neklesnú pod -10/-12&nbsp;°C. Je rozšírený od najjužnejších častí Anglicka až po južné časti Čile. Obľúbeným sa stalo jeho pestovanie v Španielsku, Taliansku, Chorvátsku, Grécku, v južnom a západnom Francúzsku, v teplejších častiach USA, v Austrálii a Južnej Afrike. Na Novom Zélande a v Kalifornii je považovaný za inváznu rastlinu.

Tento pomaly rastúci a odolný strom sa pre svoju tolerantnosť vysádza pri cestách a v parkoch.

## Iné projekty

Kategória:Arekovité
Pavol Masaryk

**Pavol Masaryk** (* 11. február 1980, Radimov) je slovenský futbalista, ktorý momentálne pôsobí v klube MFK Skalica. Hrá na poste útočníka.

## Kariéra
### Klubová
Koncom apríla 2008 prejavil oňho záujem škótsky klub Aberdeen FC. V nasledujúcej 2008/2009 sa stal najlepším strelcom Corgoň ligy s 15 gólmi. V novej sezóne mu 15. júla 2009 so Slovanom skončila zmluva, dokonca zápas 2. predkola Ligy majstrov proti Zrinjski Mostar (4:0) hral bez platnej zmluvy. O pár dní neskôr uzavrel zmluvu na dva roky, hoci mal oňho záujem rumunský klub Rapid Bukurešť. Od leta 2011 hral v slovenskom klube MFK Ružomberok, ktorého bol aj kapitánom. Od leta 2012 pôsobí v klube FK Senica.

### Reprezentačná
V októbri 2008 sa dostal do reprezentácie. Bol nominovaný na dvojzápas proti San Marínu a Poľsku. V žiadnom z týchto zápasov nenastúpil. 

## Referencie


## Externé odkazy
* Pavol Masaryk na slovanfutbal.com

Kategória:Narodenia v 1980
Kategória:Osobnosti z Radimova
Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Hráči ŠK Slovan Bratislava
Kategória:Hráči AEL Limassol
Rolf Landerl

**Rolf Landerl** (* 24. október 1975, Viedeň) je rakúsky futbalista, ktorý momentálne hráva za corgoňligový klub DAC 1904 Dunajská Streda. V rakúskej reprezentácii odohral jeden zápas, v Leverkusene 18. februára 2002 proti Nemecku.

## Úspechy
 **FK AŠK Inter Slovnaft Bratislava**
* Slovenská liga: 1995

 **FC Šopron**
* Maďarská liga: 2005

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Rakúski futbalisti
Kategória:Hráči FK Inter Bratislava
Kategória:Hráči FK DAC 1904 Dunajská Streda
Kategória:Hráči FC Sopron
Kategória:Hráči AZ Alkmaar
Kategória:Hráči Grazer AK
Kategória:Hráči VfB Admira Wacker Mödling
Kategória:Osobnosti z Viedne