Bobor vodný

náhľad
**Bobor vodný** (iné názvy pozri nižšie; ) je jeden z dvoch recentných druhov z rodu bobor (*Castor*), patriaceho do čeľade bobrovité (Castoridae). Dnes sa vyskytuje (prerušovane) na území od Francúzska a Nórska po Sibír; v minulosti obýval súvisle celú Palearktídu. Na Slovensku je to zákonom chránený druh. 

## Názvy
Slovenské mená tohto druhu sú: **bobor vodný**, **bobor eurázijský**, **bobor euroázijský**, **bobor európsky**; staršie: **bobor obyčajný** (resp. do polovice 20. storočia: *bobor obecný*), **bobor riečny**; mimo taxonómie alebo staršie: **bobor** (resp. zastarané tvary: *bobr*, *bober*).

## Vzťah k americkým bobrom
V minulosti sa do druhu *Castor fiber* zahŕňali aj (recentné) bobry z Ameriky, t.j. to, čo sa dnes klasifikuje ako samostatný druh *Castor canadensis* (staršie: *Castor americanus*; po slovensky bobor kanadský/bobor severoamerický). Americké bobry v takom prípade v rámci druhu *Castor fiber* tvorili v závislosti od autora daného textu bud poddruh (*Castor fiber canadensis* alebo *Castor fiber americanus*), alebo viacero poddruhov, alebo varietu (*Castor fiber* var. *canadensis* alebo *Castro fiber* var. *americanus*) alebo viacero variet, a euroázijské bobry (teda predmet tohto článku) potom v takýchto systémoch takisto tvorili poddruh (*Castor fiber fiber*) alebo viacero poddruhov alebo varietu (*Castor fiber* var. *fiber*) alebo viacero variet. Zahrnutie amerických bobrov do druhu *Castor fiber* sa do roku 1816/1820 realizovalo vždy, potom v období od 1816/1820 do začiatku 20. storočia sa realizovalo často, následne v období od začiatku 20. storočia do 70. rokov 20. storočia už len u menšiny autorov a od 70. rokov 20. storočia do začiatku 21. storočia sa už realizovalo len zriedkavo. To, že sa americké a euroáziské bobry majú považovať za dva samostatné druhy zdôvodňovali najmä podrobné práce Brandt 1852/1855, Blasius 1885 a (z genetického hľadiska) Lavrov-Orlov 1973; to, že sa majú považovať za jeden druh naopak zdôvodňovala ešte v polovici 20. storočia napr. podrobná práca Freye 1960.
 
Tento článok sa zaoberá len eurázijskými bobrami.

## Opis
Bobor vodný je najväčší európsky hlodavec. Dĺžka 75100 cm, chvost 3040 cm, hmotnosť 1530 kg. Chvost pri koreni je síce okrúhly a osrstený, ale na rozšírenej časti holý a zhora sploštený, široký. Má zavalité v zadnej časti rozšírené telo s krátkymi nohami; celkové zafarbenie srsti môže na chrbte varírovať od hnedogaštanovej po tmavohnedú; naspodku je bledší, zemitohnedý; pĺzne postupne po celý rok, najintenzívnejšie v apríli – máji a v auguste – septembri, samce o mesiac neskôr ako samice.

## Spôsob života
Bobrovi vyhovuje kombinácia stojatých a tečúcich vôd v nížinách a podhorských oblastiach. Na brehoch musí byť dostatok tzv. mäkkých drevín: vŕb, jelší, briez a topoľov. Voda musí byť dostatočne hlboká aby v lete nevysychala a v zime nepremŕzala až na dno. Žije v kolónii, bobrie páry zostávajú spolu po celý život. Vlastnými staviteľmi sú samič­ky, samčekovia materiál prinášajú a podávajú.

Pôsobí ťažkopádne a zavalito. Je aktívny aj v zime, najmä večer a v noci. Je dobre prispôsobený pohybu vo vode: plávacie blany na nohách a sploštený neosrstený chvost slúži ako kormidlo. Pod vodou vydrží až 20 minút. Stavia si brlohy vyhrabané do brehov s vchodom a východom pod vodou alebo si na aktívne zahradenom (zaplavenom) jazierku postaví z hliny a vetiev veľkú kopu, tzv. „bobrí hrad“, s vnútornou komorou asi 80 cm širokou a 35 cm vysokou. Ohrýza kmene do kužeľa, a tak dokáže zoťať aj veľké stromy do hrúbky 50 cm. Konáre zabudováva i do hrádze, ktorou prehradí tečúcu vodu, a používa tiež pri stavbe tzv. bobrích hradov so suchými komorami, ktoré prečnievajú hla­dinu vody až do výšky 1,5 metra. Podobné komora/komory si bobor buduje aj v brehoch, v kto­rých prespáva najdlhšiu časť zimy bez toho, aby teplota jeho tela – ako pri pravom zim­nom spánku – silnejšie poklesla.

Obydlia si budujú aj v brehoch vodných tokov alebo nádrží v lesnatej krajine tak, že východ ústi vždy pod vodnou hladinou a priestranný brloh je položený vyššie. Býva suchý a čistý, vystlaný rozžuvanými drobnými triesočkami. Kanály sú obyčajne zaplavené vodou. Bobry ich budujú vyhrabávaním v pôde a v rašeline, vyhryzávaním v tŕstí a ohradzovaním plytkých úsekov.

## Rozšírenie na Slovensku
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo trvalo vyskytoval v 50 (11,6 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 41, 9,5 %) v nadmorských výškach 113 (Sap, Dunaj) –  (Veľké Osturnianske jazero) a prechodne sa vyskytol v  (Zelené pleso, Východné Tatry). Od roku 1977 sa šíri z Dolného Rakúska na Záhorskej a Podunajskej nížine a od roku 1981 z Poľska.

## Potrava
Živí sa takmer výlučne kôrou stromov, ktorú si uchováva aj na zimu. Za rok spotrebuje asi 4000 kg dreva s kôrou. Príležitostne sa živí aj rôznymi rastlinami, trsťou a výhonkami lekna, spásajú aj trávu a ak sú v blízkosti polia, príležitostne aj poľnohospodárske plodiny.

## Rozmnožovanie
Obi­dve pohlavia majú pižmové žľazy, ktorých výluč­kom sa vábia. Páriky sú najmä počas ruje nežné, posediačky sa objímajú, láskajú, začiatkom jari sa pária. Pári sa v januári až marci a po 104107 dňoch samica rodí v pobrežnom brlohu 12 (25) osrstené a vidiace mláďatá. Tie sú krátko po narodení schopné plávať. V 3. roku osídľujú vlastné teritóriá. Pohlavne dospievajú v 34 rokoch a dožívajú sa 1520 rokov.

## Galéria

Biber-drawing.jpg|
Biber-Brahe.jpg|Strom ohryzený bobrom, Poľsko
Castor fiber-Libavá.JPG|Spadnutý strom, zvalený bobrom, Česko
Beaver dam.jpg|Veľká bobria hrádza
Biberdamm in der Menach.JPG|Bobria hrádza, Litva
Beaver Hut - Vologda.JPG|Hrad bobra, Rusko
Beaver hole Myczkow A123.jpg|Bobria nora, Poľsko
Beaver Castor fiber tracks in snow.jpg|Odtlačky chodidiel v snehu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Bobrovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Cicavce na Slovensku
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku