Leoš Janáček

**Leoš Janáček** (* 3. júl 1854, Hukvaldy – † 12. august 1928, Ostrava)) bol český hudobný skladateľ. Spolu s Antonínom Dvořákom a Bedřichom Smetanom patrí k najvýznamnejším českým skladateľom.

## Životopis
Narodil sa v Hukvaldoch na severovýchodnej Morave. Už ako sedemročný spieval v chóre. Neskôr ho prijal učiteľ Pavol Křížkovský za fundatistu augustínskeho kláštora na Starom Brne. Janáček pod jeho vedením nadobudol základy hudobného vzdelania, lebo osnova a spôsob vyučovania boli podobné ako neskôr na konzervatóriu. Popri hudobnom vzdelaní vo fundácii dostával Janáček aj všeobecné vzdelanie absolvovaním troch tried reálky a učiteľského ústavu, kde sa v roku 1872 stal učiteľom. Teoretické vzdelanie získal v rokoch 1874 až 1890 na pražskej organovej škole u Františka Blažka a u Zdeňka Skuherského, neskôr tieto štúdiá dokončil v rokoch 1879 až 1890 na konzervatóriách v Lipsku a Viedni. Po štúdiách sa vrátil do Brna, kde dirigoval spevokol Svätopluk, neskôr súbor Brněnskej besedy a zaoberal sa štúdiom ľudovej hudby.

V roku 1881  sa oženil s dcérou riaditeľa učiteľského ústavu Zdeňkou Schulzovou. V tomto ústave pomáhal pri založení organovej školy, ktorá sa neskôr stala Štátnym konzervatóriom. O osem rokov neskôr, v roku 1889, sa zoznámil so zberateľom moravských ľudových piesní Františkom Bartošom. Neskôr s ním a Pavlom Vášom zostavil zbierku moravských ľudových piesní.

Svojou tvorbou nemohol dlho preniknúť ani do Prahy, ani do cudziny. Obrat nastal až v roku 1916, keď Karel Kovařovic uviedol v pražskom Národnom divadle jeho operu *Jej pastorkyňa*. O dva roky neskôr v roku 1918 ju uviedli vo Viedni a tak sa mu otvorila cesta najprv do Nemecka a neskôr do celého sveta.

Janáčkova rozsiahla skladateľská činnosť sa ešte spájala s veľkou prácou organizačnou a výchovnou. Od r. 1919 do r. 1925 bol vyučujúcim profesorom Majstrovskej školy pražského konzervatória s pôsobiskom v  Brne; členom Českej akadémie (1912); dopisujúcim členom The School of Slavonic Studies (1928) i členom významných českých spolkov. Masarykova univerzita mu v&nbsp;Brne udelila v roku1925 čestný doktorát filozofie za jeho celoživotný tvorivý odkaz.

Zomrel nečakane na zápal pľúc 12. augusta 1928 v ostravskej nemocnici.

Je po ňom pomenovaný impaktný kráter *Janáček* na planéte Merkúr.

## Tvorba
### Charakteristika tvorby
* **Melodika** sa u Janáčka prelína s intonáciou reči, ktorá nesie všetky znaky moravsko-sliezskej intonácie.
* **Inštrumentácia** je veľmi svojrázna.
* **Harmónia** – rád využíva trojzvuky, štvorzvuky, kvartové útvary, cirkevné stupnice a poltónové stupnice len zriedka. V jeho neskorších prácach sa často objavujú kombinované akordy, päťzvuky, súbežné reťazce trojzvukov. Jeho harmonické cítenie je silne tonálne. Medzi jeho obľúbené tóniny patria Des dur, As mol, As dur, B mol, C mol a Es dur.
* **Rytmus** – Charakteristický je pre neho ostrý rytmus, spájanie rôznych taktov, posúvanie prízvuku na ľahkú dobu.

### Rozdelenie tvorby
Generačne ho zaraďujeme do línie Antonín Dvořák a Zdeněk Fibich, ale Janáček slohovými znakmi svojej hudby hlboko prerástol do 20. storočia. Česká hudba práve v Janáčkovi dostala impulz, ktorý rozvinul pojem česká hudba a zasiahol do európskej hudby.

Janáčka môžeme orientáciou tvorby prirovnať k Stravinskému, Bartókovi i Hindemithovi. Podobne ako Bartók bol uznávaný veľmi dlho ako folklorista. Nielenže zbieral piesne, ale ich aj študoval a poukázal na ich zvláštnosti. Spolu s Františkom Bartošom spolupracoval na dvoch vydaniach zbierky *Národní písně moravské* a práve túto zbierku podložil i teoretickou štúdiou *O hudobní stránce písně moravské*. Janáček na základe folklóru vytvoril systém nazývaný nápevková teória. Od roku 1922 používal v záznamoch nápevov Hippov chronoskop, čím dosiahol efektívnejšiu metódu záznamu. Jeho tvorbu môžeme rozdeliť do troch charakterovo odlišných období:

* **I. obdobie** (1873 – 1901) V jeho raných skladbách je prevažný vplyv Pavla Křižkovského, Antonína Dvořáka a nemeckých romantikov. V tomto období vznikli diela ako *Suita a idyla pre sláčikový orchester*, *Mužské zbory* vydané v rámci Ohlasov národných piesní, V suite pre veľký orchester op. 3, v operách Začiatok románu a Šárka; kantátach Hospodine, Otčenáš a Amarus a v iných dielach.

* **II. Obdobie** (1901 – 1916) V tomto období nastáva radikálny odklon od romantizmu, nástup realizmu a tvorivý aj teoretický vzťah k folklóru. Nesúhlasil s Wagnerovým novoromantizmom a jeho princíp príznačných motívov nahradil osobitým hudobne dramatickým štýlom. Používal reálne motívy vyvierajúce z chvíľkovej a príznačnej situácie. Z tohto obdobia pochádzajú skladby ako *Výlety pána Broučka na Mesiac*, *Výlety pána Broučka do 15. storočia*; fragment *Sonáty pre klavír*; kantáta *Večné evanjelium*; komorné dielo *Rozprávka*; klavírna skladba *V hmlách*; symfonická báseň *Šumařovo díťě*; husľová sonáta; zbory *Kantor Halfar*, *Maryčka Magdonová* a *Sedemdesiat tisíc*. 

* **III. obdobie** (1916 – 1928) Po roku 1917 sa stal pre Janáčkovu tvorbu silným inšpiračným zdrojom citový vzťah ku Kamile Stosslovej. Posledné obdobie je preniknuté i ľudovým duchom a to nielen námetmi, ale i hudobnou rečou. Folklórne zdroje, ktoré sa už pred rokmi stali východiskom jeho slohu, boli rozhodujúce i pre diela tohto obdobia. V jeho skladbách z tohto obdobia nájdeme i ruské prvky. Posledné obdobie prináša skladby ako: symfonická fantázia *Taras Buľba*; symfonická báseň *Balada blanická*; piesňový cyklus *Zápisník zmiznutého*; opery *Káťa Kabanova*, *Príhody lišky Bystroušky*, *Věc Makropulos*, *Z mŕtveho domu*; *I. sláčikové kvarteto*, *II. sláčikové kvarteto - Listy důvěrné*; komorné diela - *Mladosť*, *Concertino*, *Capriccio*, *Riekanky*; orchestrálne dielo - *Symfonietta*; kantáta - *Glagolská omše*a; zbory - *České legie* a *Potulní šílenec*.
## Dielo
### Operná tvorba
Janáček bol skladateľ takmer výlučne programový. Preto najrozsiahlejšia a umelecky najmohutnejšia je jeho operná tvorba. V operách odmietol dôsledné využitie príznačných motívov známych z Wagnerových romantických opier a použil svoju nápevkovú teóriu. Napísal deväť opier:
* 1887/1888 – *Šárka*,
* 1891 *Počiatok románu*,
* 1894/1903 – ''Jej pastorkyňa'',
* 1903/1904 – *Osud*,
* 1909/1917 – *Výlety pána Broučka na Mesiac* a *Výlety pána Broučka do 15. storočia*,
* 1919/1921 – *Kaťa Kabanová* podľa hry A. N. Ostrovského Búrka,
* 1924 – *Príhody líšky Bystroušky*,
* 1923/1925 – *[[Vec Makropulos (opera)|Vec Makropulos]]*,
* 1927/1928 – *Z mŕtveho domu*.

### Symfonická tvorba
V jeho raných skladbách nájdeme vplyv Antonína Dvořáka. Pozoruhodné je, že nenapísal ani jednu symfóniu.
* 1877 – *Suita pre sláčikový orchester*,
* 1878 – *Idyla*,
* 1889/1890 – *Lašské tance*,
* 1912 – *Šumařovo díťě*,
* 1915/1918 – *Taras Buľba*,
* 1920 – *Balada blanická*,
* 1926 – ''Sinfonietta''.

### Komorná tvorba
* 1879 – *Romanca*,
* 1880 – *Dumka*,
* 1910 – *Rozprávka pre violončelo a klavír*,
* 1913/1921 – *Sonáta pre husle a klavír*,
* 1923 – *I. sláčikové kvarteto*,
* 1924 – *Mladosť pre flautu, hoboj, klarinet, lesný roh, fagot a basklarinet*,
* 1925 – *Concertino*,
* 1926 – *Capriccio*,
* 1927 – *Riekanky*,
* 1928 – *II. sláčikové kvarteto* (pre svoj ľúbostný autobiografický podtext nazvané *Listy důvěrné*).

### Kantátová tvorba
Kantátovú tvorbu obohatil Janáček netradičnými dielami tak námetovým zameraním, ako aj hudobnou rečou a formou:
* 1896 – *Hospodine pre sólový kvartet a zmiešaný dvojzbor so sprievodom organu, harfy, 3 trúbok, 3 pozaun a 2 túb*,
* 1897 – *Amarus*,
* 1911 – *Na Solani*, *Čarták*,
* 1914 – *Večné evanjelium*,
* 1916 – *Otčenáš*,
* 1926 – *Glagolská omša*.

### Piesňová tvorba
* 1880 – *Jarné piesne*,
* 1917 – *Zápisník strateného* (orig. *Zápisník zmizelého*).

### Zbory
* 1875/1876 – *Mužské zbory*, vydané neskôr pod názvom *Ohlasy národných piesní*,
* 1895 – *Štyri mužské zbory*,
* 1888 – *Žiarlivec*,
* 1904 – *Čtvero mužských sborů*,
* 1906 – *Kantor Halfar*,
* 1908 – *Maryčka Magdonová*,
* 1909 – *Sedemdesiat tisíc*,
* 1916 – *Vlčí stopa*, *Kašpar Rucký*, *Hradčanské písničky*,
* 1918 – *Česká legie*,
* 1922 – *Potulní šílenec*.

### Úpravy ľudových piesní
* 1892 – *Kytica národných piesní*,
* 1898 – cyklus *Ukvaldská lidová poezie v písních* (13 ľudových piesní s klavírom),
* 1901 – *Národné piesne moravské*,
* 1906/1916 – *Moravská lidová poezie v písních* (obsahuje 53 piesní a 26 ľudových balád),
* 1918 – *Sliezske piesne*,
* 1922 – *Moravské piesne*.

## Literatúra
* Jaroslav Vogel: *Leoš Janáček*, Academia, 1997, ISBN 80-200-0621-4
* 
* 
* Max Brod, *Život plný bojů*, Mladá Fronta, 1966 Praha. Zmínka o Janáčkovi na str.246.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nadace Leoše Janáčka a Centrum Leoše Janáčka
* Leoš Janáček na zivotopisyonline.cz
* Janáčkův zápis hlasu prof. J. Zubatého
* Brněnský deník: Leoš Janáček, věhlasný i nedoceněný génius

## Zdroj


Kategória:Českí hudobní skladatelia
Kategória:Operní skladatelia
Kategória:Skladatelia vážnej hudby 20. storočia
Kategória:Osobnosti na česko-slovenských poštových známkach
Kategória:Osobnosti na českých poštových známkach
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Masarykovej univerzity