open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Victor Kraft

**Victor Kraft** (* 4. júl 1880, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko – † 3. január 1975, Viedeň, Rakúsko) bol rakúsky filozof, profesor na Viedenskej univerzite, pôvodne člen Viedenského krúžku.

Postupne sa vzďaľoval teóriám Viedenského krúžku a podroboval ho kritike (najmä jeho hodnotový relativizmus).

## Werke (výber)
* *Das Problem der Außenwelt*, in: Archiv für Philosophie, 2. Abteilung: Archiv für systematische Philosophie. Neue Folge 10, 1904, (Diss.).
* *Weltbegriff und Erkenntnisbegriff. Eine erkenntnistheoretische Untersuchung*, Leipzig 1912,(Habil.).
* *Die Grundformen der wissenschaftlichen Methoden*, Wien 1925. Online Archive
* *Die Grundlagen einer wissenschaftlichen Wertlehre*, Wien 1937. Die zweite (verbesserte und erweiterte) Fassung erschien in Wien 1951.
* *Über Moralbegründung*,in: *Theoria* 6, 1940.
* *Mathematik, Logik und Erfahrung*, Wien 1947.
* *Der Wiener Kreis. Der Ursprung des Neopositivismus*, Wien 1950.
* *Einführung in die Philosophie. Philosophie, Weltanschauung und Wissenschaft*, Wien 1950.
* *Erkenntnislehre*, Wien 1960.
* *Rationale Moralbegründung*, Wien 1963.
* *Die Grundlagen der Erkenntnis und der Moral*, Berlin 1968.
* *Ist eine rationale Begründung von sozialen Normen möglich?* in: Österr. Zeitschrift für öffentliches Recht 13, 1972.
* *Die Gültigkeit von Normen*. in: Zeitschrift für allgemeine Wissenschaftstheorie 5, 1974.
* *[[Karl Popper|Popper]] and the Vienna Circle*, in: Paul Arthur Schilpp (Hg.), *The Philosophy of Karl Popper, Lasalle III, 1974.
* *Das Universalienproblem*, in Bernulf Kanitscheider (Hg.) Festschrift für Gerhard Frey zum 60. Geb. 1976.

== Literatúra ==
* Wolfgang Schild: *Erkenntnis und Wert bei Viktor Kraft*. In: *Wiener Jahrbuch für Philosophie*, Band VI, 1973, S. 208-241.
* Friedrich Kainz: *Viktor Kraft [Nachruf].* In: *Almanach für das Jahr 1975 [der Österreichischen Akademie der Wissenschaften]*, Wien 1976, S. 519-557.
* Jan Radler: *Victor Krafts konstruktiver Empirismus. Eine historische und philosophische Untersuchung.* Logos, Berlin 2006, ISBN 3-8325-1243-8
* Ernst Topitsch (Hrsg.): *Probleme der Wissenschaftstheorie. Festschrift für Victor Kraft.* Springer, Wien 1960.
* Friedrich Stadler: *Studien zum Wiener Kreis.* Suhrkamp, Frankfurt (Main) 1997, ISBN 3-518-58207-0
* Oliver Vollbrecht: *Victor Kraft: rationale Normenbegründung und logischer Empirismus: eine philosophische Studie.'' Utz, München 2004, ISBN 3-8316-0344-8

## Externé odkazy
* Victor Kraft (1880 – 1975)
* Das Problem der Außenwelt auf gleichsatz.de
* Nachlass im Brenner Archiv der Universität Innsbruck 

## Zdroj
* 
* 

Kategória:Rakúski filozofi
Kategória:Rakúski pedagógovia
Kategória:Viedenský krúžok
Kategória:Osobnosti z Viedne
Karl Christian Friedrich Krause

**Karl Christian Friedrich Krause** (* 6. máj 1781, Eisenberg, Nemecko – † 27. september 1832, Mníchov) bol nemecký filozof - panenteista (aj zaviedol tento výraz), žiak Fichteho a Schellinga.

Duch a telo stoja voči sebe v protiklade a vzájomne na seba pôsobia. Im nadriadeným celkom je Boh ako podstata, absolútno, ako to, čo je skutočné. Preto filozofia musí začínať nazeraním podstaty (Wesenslehre). Cieľom vývinu ľudstva je zväzok národov (Völkerbund). Krause nadobudol veľký vplyv v Belgicku, Španielsku a Južnej Amerike; v mnohých iberoamerických krajinách ho až do druhej svetovej vojny považovali za hlavného predstaviteľa nemeckej filozofie.

## Externé odkazy

Kategória:Nemeckí filozofi
Krates z Téb

**Krates z Téb** alebo **Kratés z Téb** (;* asi 365 – † 285 pred Kr.) bol starogrécky filozof, predstaviteľ kynizmu, žiak Diogena zo Sinope. Pôvodne bol bohatým občanom, keď sa však priklonil ku kynickej filozofii, vzdal sa svojho majetku a viedol prostý život podľa zásad kynizmu. Pre svoj zvyk vchádzať do cudzích domov a propagovať tam kynickú náuku ho nazývali otvárač dverí. Pre kynickú filozofiu získal o. i. bohatú a krásnu dievčinu Hipparchiu z mesta Maróneia, ktorá si ho vzala za muža. Získal aj jej brata Metrokla. Najvýznamnejším žiakom Krateta bol Zenón z Kitia, ktorý založil stoickú školu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofi starovekého Grécka
Kategória:Narodenia v 4. storočí pred Kr.
Kategória:Úmrtia v 3. storočí pred Kr.
Helmut Kuhn

**Helmut Kuhn** (* 22. marec 1899, Lubin, Poľsko – † 2. október 1991, Mníchov, Nemecko) bol nemecký filozof, sociálny antropológ a estetik. Usiloval o spojenie transcendentálnej a fenomenologickej metódy a o integráciu rôznych antropologických smerov.

## Publikácie (výber)
* *‚Klassisch‘ als historischer Begriff*. In: Werner Jaeger: *Das Problem des Klassischen*. Leipzig, 1931, S. 109128.
* *Besprechung von Carl Schmitts Der Begriff des Politischen*. In: *Kant-Studien*, 1933, S. 190196.
* *Humanismus in der Gegenwart. Zu Werner Jaegers Paideia*. In; *Kant-Studien*, Band 39, 1934, S. 328338.
* *Sokrates. Versuch über den Ursprung der Metaphysik*. Verlag die Runde, Berlin 1934. Neue Auflage im Kösel Verlag, München 1959
* *Begegnung mit dem Nichts. Ein Versuch über die Existenzphilosophie*. J. C. B. Mohr Verlag, Tübingen  1950.
* *Begegnung mit dem Sein. Meditationen zur Metaphysik des Gewissens*. J. C. B. Mohr Verlag, Tübingen 1954
* *Wesen und Wirken des Kunstwerks*. Kösel Verlag, München 1960
* *Romano Guardini. Der Mensch und das Werk*. Kösel Verlag München 1961 
* *Das Sein und das Gute*. Kösel Verlag, München 1962
* *Der Staat. Eine philosophische Darstellung*. Kösel Verlag München 1967
* *Der Weg vom Bewusstsein zum Sein*. Klett-Cotta Verlag Stuttgart 1981
* *Romano Guardini. Philosoph der Sorge*. St. Ottilien 1987.

## Zdroj
* 
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí estetici
Kategória:Nemeckí filológovia
Kategória:Nemeckí pedagógovia
Kumáraláta

**Kumáraláta** (2. storočie) bol indický filozof, predstaviteľ hínajánového buddhizmu, zakladateľ školy sáutrántika.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Starovekí indickí filozofi
Jean de La Bruyère

**Jean de La Bruyère** (* 16. august 1645, Paríž – † 10. máj 1696, Versailles) bol francúzsky prozaik a moralista.

Je autorom diela „Caractère de Théophraste traduits du grec, avec les caractères ou les moeurs de ce siècle“ (slov. Teofrastova povaha preložené do gréčtiny, s charaktermi alebo obyčajmi tohto storočia) (1688). Prvé vydanie obsahovalo predovšetkým drobné aforizmy, úvahy (maximy) v duchu Montaignovom, La Rochefoucauldovom a Pascalovom. 

V ďalších vydaniach La Bruyère pripájal portréty osôb, vlastné „charaktery“, ktoré majú väčšinou typizujúci, univerzálny ráz v zmysle estetiky klasicizmu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski spisovatelia
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Osobnosti z Versailles
Ernst Kretschmer

**Ernst Kretschmer** (* 8. október 1888, Wüstenrot, Nemecko – † 8. február 1964, Tübingen, SRN) bol nemecký neuropsychiater.

Od 1926 bol riadnym profesorom v Marburgu a Tübingene. Pre medicínu, psychológiu, (filozofickú) antropológiu otvoril nové cesty systematickou syntézou učenia o telesnej konštitúcii a charakterológii.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí psychiatri
Kategória:Nemeckí univerzitní profesori
Julien Offray de La Mettrie

**Julien Offray de La Mettrie** (* 25. december 1709, Saint-Malo, Francúzsko – † 11. november 1751, Postupim, Nemecko) bol francúzsky filozof, predstaviteľ francúzskeho materializmu 18. storočia, lekár. Vyšiel z Descartovej fyziky a Lockovho senzualizmu. 

Svet chápal ako prejavy rozpriestranenej, vnútorne aktívnej, pociťujúcej hmotnej substancie, ktorej formami sú anorganická, rastlinná a živočíšna ríša, pričom do živočíšnej ríše patrí aj človek. Proces myslenia prislúcha iba človeku, je výsledkom zložitej organizácie človeka a spočíva v porovnávaní a kombinovaní predstáv vzniknutých na základe pocitov a pamäti. Hlavnými príčinami historického vývoja sú osveta a činnosť vynikajúcich osobností. La Mettrie bol stúpencom osvietenského absolutizmu. Bol ateistom. Pokiaľ išlo o náboženskú vieru, bol zástancom jej zachovania pre ľudové masy.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski ateisti
Kategória:Osobnosti zo Saint-Malo
Jacques Marie Emile Lacan

**Jacques Marie Emile Lacan** (* 13. apríl 1901, Paríž, Francúzsko – † 9. september 1981, Paríž) bol francúzsky psychoanalytik. 

Bol významnou postavou postmodernej psychoanalýzy. Reinterpretoval Freudovu psychológiu (vo Francúzsku dovtedy málo známu) prostredníctvom štrukturalizmu a vytvoril tak nový determinizmus ľudského správania založený na znakoch, signáloch, šifrách a konvenciách, ktoré v jeho výklade ponechávali málo miesta pre slobodnú voľbu. Pôsobil ako profesor na École Normale Supérieure.

## Dielo
* *De la psychose paranoïaque dans ses rapports avec la personnalité* (dizertácia), 1932
* *Écrits, I-III*, 1966
* *Le Séminaire*, 1973 an.

## Zdroj
*

Kategória:Narodenia v 1901
Kategória:Úmrtia v 1981
Kategória:Francúzski psychoanalytici
Imre Lakatos

**Imre Lakatos** (* 9. november 1922, Debrecín, Maďarsko – † 2. február 1974, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol maďarský filozof, historik vedy, predstaviteľ postpozitivizmu a historickej školy metodológie a filozofie vedy.

Lakatos sa usiloval logicko-normatívnu rekonštrukciu procesov zmeny poznania a snažil sa vypracovať logiku vývinu vedeckých teórií na základe podrobného výskumu reálnych empirických dejín vedy.

## Životopis
Narodil sa ako *Imre Lipschitz*. Štúdium v odboroch matematika, fyzika a filozofia ukončil na univerzite v Debrecíne v roku 1944. Počas II. svetovej vojny väčšina jeho rodiny zahynula v koncentračnom tábore v Osvienčime, on sám bol aktívnym členom komunistickej strany a aby sa vyhol prenasledovaniu zo strany nacistov, zmenil si meno na *Imre Molnár*. 

Po vojne pokračoval v štúdiu v Budapešti a pracoval ako vyšší úradník na ministerstve školstva; zmenil si tiež priezvisko na *Lakatos*. V roku 1947 obhájil na univerzite v Debrecíne dizertačnú prácu, ktorá sa ale za neznámych okolností stratila. Jej obsah je možno zhruba vyvodiť na základe v tom čase publikovaných článkov, napríklad článok *Kritika fyzického idealizmu*.

V roku 1950 v dôsledku vnútorných bojov o vládu v maďarskej komunistickej strane bol uväznený a obžalovaný z revizionizmu – roky 1950–1953 strávil vo väzení.

Po opustení väzenia vedecky pracoval ako matematik, preložil tiež klasickú knihu George Polyu *Ako to vyriešiť* do maďarčiny. Formálne bol naďalej komunista, ale jeho názory sa menili – je známe, že v období pred revolúciou roku 1956 bol členom skupiny disidentov.

Po sovietskej invázii do Maďarska v roku 1956 utiekol do Viedne, a odtiaľ do Veľkej Británie. V roku 1958 začal písať doktorskú prácu z filozofie matematiky *Essays in the Logic of Mathematical Discovery* na univerzite v Cambridge. Jeho promotorom bol Karl Popper. Doktorát získal v roku 1961. 

V roku 1960 sa stal prednášajúcim v London School of Economics, kde viedol prednášky z filozofie a matematiky vedľa takých známych osobností ako jeho učiteľ Karl Popper a John Watkins. Pracoval tam až do smrti.

## Externé odkazy

Kategória:Maďarskí filozofi
Karl Lamprecht

**Karl Gotthard Lamprecht** (* 25. február 1856, Jessen, Nemecko – † 10. máj 1915, Lipsko) bol nemecký historik špecializujúci sa na stredovek, filozof a profesor. 

Rozpracoval kultúrno-historickú metódu. Hlavné dielo: *Dejiny Nemecka*.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Erschließung und Digitalisierung des Nachlasses von Karl Lamprecht in der ULB Bonn
* Stimmen der Forschung, Biografie, Werke, Sekundärliteratur  
* Karl-Lamprecht-Gesellschaft
* Luise Schorn-Schütte: ''Karl Lamprecht (1856–1915), Historiker.'' 
* Rolf Schumann: ''Historiker mit Weitblick.'' 

## Zdroj
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí historici
Kategória:Nemeckí univerzitní profesori
Michael Landmann

**Michael Landmann** (* 16. december 1913, Bazilej – † 25. január 1984, Haifa) bol švajčiarsky filozof, profesor v Západnom Berlíne, od roku 1979 v Haife. Vyšiel z fenomenológie a N. Hartmanna a rozvinul svoju filozofickú koncepciu kultúry a filozofickú antropológiu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Švajčiarski filozofi
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Švajčiarski univerzitní profesori
Kategória:Nemeckí univerzitní profesori
Kategória:Švajčiarske osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Nemecké osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Bazileju
Leukippos z Milétu

náhľad|Leukippos
**Leukippos z Milétu/z Abdér/z Eley** (* 5. storočie pred Kr.) bol starogrécky filozof, predstaviteľ atomizmu. Prisvojovali si ho Milét, Abdéra i Elea.

Je autorom diela Veľká sústava sveta, z ktorého sa zachovali fragmenty. Leukippovo učenie nadväzuje na pytagoreizmus a na učenie iónskych filozofov prírody a stavia sa proti eleatskej škole.

Podľa Leukippa najmenšie čiastočky hmoty, ďalej nedeliteľné (atómy), vypĺňajú priestor a dávajú vznik veciam.

## Učenie Leukippa
Nadviazalo na učenie pytagorejcov a učenie milétskej školy a stavalo sa proti učeniu eleatskej školy. Bytie je síce jedno a nezničiteľné, ale úplnú skutočnosť má v nepretržitosti stávania sa. Bytie je celok skutočnosti v procese ustavičnej zmeny, deliteľný do nekonečna a v každej svojej čiastke podrobený absolútnemu zákonu premenlivosti. Takto sa jednota rozbíja na mnohosť a mnohosť má svoj pôvod v jednote bytia a nebytia. Platí Herakleitova zásada vznikania a zanikania, ktorá je podmienkou ďalšieho vznikania.

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Narodenia v 5. storočí pred Kr.
Kategória:Predsokratici
Jacques Le Goff

**Jacques Le Goff** (* 1. január 1924, Toulon, Francúzsko – † 1. apríl 2014, Paríž) bol francúzsky historik (medievalista), predstaviteľ tretej generácie školy ''Annales''.

V roku 2004 získal Cenu Dr. H. P. Heinekena za históriu, ktorá je každoročne udeľovaná Holandskou kráľovskou akadémiou vied. Roku 1998 mu Karlova Univerzita udelila čestný titul.

## Dielo
* *Les intellectuels au Moyen Âge*, 1956 (české vydanie: *Intelektuálové ve středověku*, Karolinum, 2000)
* *La Civilisation de l'Occident médiéval*, 1967 (čes.: *Kultura středověké Evropy*, Odeon, 1991)
* *Hérésies et société dans L'Europe préindustrielle XIe-XVIIIe sciecles*, (red.) 1968
* *Pour un autre Moyen Age*, 1977
* *La naissance du purgatoire*, 1981 (čes.: *Zrození očistce*, Vyšehrad, 2003)
* *L'imaginaire médiéval*, 1985 (čes.: *Středověká imaginace*, Argo, 1998)
* *Histoire et mémoire*, 1988 (čes.e: *Paměť a dějiny*, Argo, 2007)
* *Une histoire du corps au Moyen Âge* (spolu s Nicolasom Truongom), 2003 (čes.: *Tělo ve středověké kultuře*, Vyšehrad, 2006)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* ''Večer na tému'', epizóda Jacques le Goff, stredovek ako moderna (rozhlasová diskusia publicistu Michala Havrana a historikov Juraja Šedivého a Vincenta Múcsku, odvysielané 23. mája 2014 o 20:00 na Rádiu Devín)
* „Jsem trochu romantik, a hlavně nenapravitelný optimista“: Rozhovor českého historika Martina Nejedlého s Jacquesom Le Goffom pre časopis ''Dějiny a současnost''

Kategória:Francúzski historici
Kategória:Osobnosti z Toulonu
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Karlovej univerzity
Liou An

**Liou An** (, ; * 179 pred Kr.† 122 pred Kr.) bol čínsky princ a poradca cisára Wu dynastie Chan. Zaoberal sa kartografiou a geografiou.

Zaoberal sa tiež filozofiou. V rámci taoistickej filozofie prirodzeného sveta novým spôsobom vykladá pojem čchi - energie. Čchi ako výraz ľudskej prirodzenosti životne určuje človeka, a pretože je hmotným princípom, zabezpečuje mu aj prirodzenú spätosť so svetom.

## Referencie

Kategória:Čínski filozofi
Kategória:Obete samovrážd
Paul Émile Maximilien Littré

**Paul Émile Maximilien Littré** (* 1. február 1801, Paríž, Francúzsko – † 2. jún 1881, tamže) bol francúzsky filozof, predstaviteľ pozitivizmu, a filológ, ktorý sa preslávil svojím štvorzväzkovým *Dictionnaire de la langue francaise* (1863 - 1877).

Littré pridal ku Comtovým trom štádiám štvrté, a síce štádium techniky.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski jazykovedci
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Pochovaní na cintoríne Montparnasse
Kategória:Osobnosti z Paríža
Lao-c’

thumb|Lao-c’
**Lao-c’** (, , v preklade **Starý majster**, vlastným menom **Er Li**; približne * 604 pred Kr.† 517 pred Kr.) bol čínsky filozof, autor Tao Te ťing a zakladateľ taoizmu. Patrí k najväčším mysliteľom ľudstva. Spolu s Kchung-c' ho považujú za reformátorskú postavu, ktorá natrvalo poznamenala čínsku kultúru, čínsku politiku a čínske náboženstvo.

Lao-c’ bol archivárom v cisárskom archíve hlavného mesta čínskej ríše a dá sa o ňom predpokladať, že na cisárov rozkaz putoval po celej ríši a zapisoval a zbieral najrôznejšie literárne i historické materiály a dokumenty pre cisárske archívy. Tým bol v neustálom styku so životom i so spoločenskými problémami svojej doby.

## Učenie Lao-c’a
Nadväzuje na čínsku koncepciu nebeských princípov, a síce pojmom tao. Podľa Lao-c’a je tao chaotická jednota skutočnosti, prv než sa z nej odlúčili nebo, zem i vesmír. Tao je čosi celkom beztvaré, veľké a najväčšie, samostatné, nekonečné a neobmedzene sa pohybujúce, prirodzené a samozrejmé. Je to najjednoduchšia bezmenná entita, pramatka všetkého súcna, prvotný pramateriál, z ktorého vzniklo každé jestvovanie. Lao-c` hovorí: *Jestvovalo čosi chaotické, ale celistvé, čo určite bolo už pred nebom a zemou. nemalo ani hlas, ani formu. Jestvovalo samostatne, nevzrastalo ani sa nezmenšovalo, bolo v neustálom, nepretržitom, ničím nehatenom pohybe. Možno to pokladať za matku všetkých vecí na svete. Nepoznám jeho meno, teda to nazývam Tao a musím mu dať prívlastok veľké. Veľké je vzdialené, a ak je vzdialené, je veľmi ďaleko, a keď je veľmi ďaleko, odvracia sa na druhú stranu. Teda Tao je veľké, aj nebo je veľké, i zem je veľká a človek je veľký tiež. Na svete sú štyri veľké veci a človek je jednou z nich. Človek ide za príkladom zeme, zem za príkladom neba, nebo za príkladom Tao a Tao za vlastným príkladom. Je prirodzené a samozrejmé.* Tao je v sebe nedeliteľné a zároveň je začiatkom každej mnohosti, je vo večnom pokoji i prameňom pohybu a všetko zároveň samo vytvára. Jeho podstatou je neurčitosť, má beztvarý tvar a vzhľad nepredmetu, ale napriek tomu reálne a vecne jestvuje.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 
* 
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 老子 Lǎozĭ 道德經 Dàodéjīng Chinese+English+German

Kategória:Čínski filozofi
Kategória:Narodenia v 7. storočí pred Kr.
Kategória:Úmrtia v 6. storočí pred Kr.
Alfred Loisy

**Alfred Loisy** (* 28. február 1857, Ambrières, Francúzsko – † 1. jún 1940, Ceffonds) bol francúzsky filozof a teológ, predstaviteľ katolicizmu a katolíckeho modernizmu. Loisy sa zaoberal problémom historického vývoja zjavenia, reinterpretáciou tradičných formulácií.

Dielo: L’Evangile et l’Eglise  (Evanjelium a cirkev) - rok vydania 1902

Vydal viaceré spisy, ktoré boli heretické, preto boli neskôr zakázané a Loisy exkomunikovaný. 

## Externé odkazy
* 
* Verba theologica 2/2020 - PETRÁČEK / Apologie katolicismus na indexu zapovězených knih 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski teológovia
Michail Vasilievič Lomonosov

**Michail Vasilievič Lomonosov** (; * 19. november 1711, Mišaninskaja, Ruské cárstvo – † 15. apríl 1765, Petrohrad, Ruská ríša) bol ruský prírodovedec, filozof, chemik, spisovateľ a maliar; iniciátor založenia univerzity v Moskve 1755. Zakladateľ súčasného ruského spisovného jazyka.

## Život
Narodil sa v dedinke Mišaninskaja pri Cholmogore na severe Ruska. Bol nesmierne nadaný, sám sa naučil latinsky čítaním Biblie v tomto jazyku. V Moskve, kam údajne hnaný túžbou po vzdelaní prišiel pešo, poznali jeho talent a umožnili mu štúdiá v nemeckom Freibergu. Po návrate do vlasti založil Akadémiu vied.

Mal široký záber a venoval sa viacerým problematikám. Zjednodušil formuláciu zákona zachovania hmotnosti. Objavil atmosféru Venuše. Vytvoril novú teóriu o teple. Písal básne. Bol polyhistorom. Nezávisle od Benjamina Franklina a Prokopa Diviša zostrojil bleskozvod, je konštruktérom horizontoskopu. Zostrojil aj anemometer a refraktometer.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Ruskí filozofi
Kategória:Ruskí chemici
Kategória:Ruskí fyzici
Kategória:Ruskí spisovatelia
Kategória:Ruskí básnici
Kategória:Ruskí jazykovedci
Kategória:Ruskí maliari
Kategória:Ruskí mozaikári
Kategória:Ruskí filológovia
Kategória:Ruskí polyhistori
Kategória:Osobnosti z Petrohradu
Kategória:Osobnosti s ulicami
Kategória:Filozofi osvietenstva
Kategória:Vyučujúci na Petrohradskej štátnej univerzite
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Kategória:Členovia Ruskej akadémie vied
Konrad Lorenz

**Konrad Zacharias Lorenz** (* 7. november 1903, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko – † 27. február 1989, Viedeň, Rakúsko) bol rakúsky zoológ a ornitológ. Zakladateľ modernej etológie a nositeľ Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu z roku 1973 za štúdium správania zvierat.

Študoval včelí tanec.

„Dlho hľadaným medzičlánkom medzi zvieraťom a skutočne humánnym človekom sme my.“

## Dielo
* Beobachtungen an Dohlen, 1927
* Über den Begriff der Instinkthandlung, 1937
* Vergleichende Verhaltensforschung, 1939
* Vergleichendes ber die Balz der Schwimmenten, 1939
* Kants Lehre vom Apriorischen im Lichte gegenwartiger Biologie, 1941
* Die angeborenen Formen m"glicher Erfahrung, 1943
* The comparative method in studying innate behaviour patterns, 1950
* Ausdrucksbewegungen h"herer Tiere, 1951
* Die Entwicklung der vergleichenden Verhaltensforschung in den letzten 12 Jahren, 1952
* Moralanaloges Verhalten geselliger Tiere, 1956
* Über das T"ten von Artgenossen, 1957
* Phylogenetische Anpassung und adaptive Modifikation der Verhaltens, 1961
* Das sogenannte B"se. Zur Naturgeschichte der Aggression, 1963
* Zur Naturgeschichte der Aggression, 1965
* Über tierisches und menschliches Verhalten. (Gesammelte Abhandlungen, Band I und II.), 1965
* Innate Bases of Learning, 1969
* The Enmity Between Generations and Its Probable Ethological Causes, 1970
* Die Rckseite des Spiegels, 1973
* Analogy as a Source of Knowledge, 1974
* Fritz Knoll als vergleichender Verhaltensforscher, 1974
* Základy etologie. Srovnávací výzkum chováni, 1993

## Iné projekty

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Rakúski biológovia
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Rakúski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Rakúski filozofi
Kategória:Etológovia
Kategória:Vyučujúci na Viedenskej univerzite
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Osobnosti z Viedne
Kategória:Čestní občania Viedne
Paul Lorenzen

**Paul Lorenzen** (* 24. marec 1915, Kiel, Nemecko – † 1. október 1994, Göttingen, Nemecko) bol nemecký matematik a filozof, predstaviteľ erlangenskej školy.

## Životopis
* štúdium matematiky, fyziky, chémie a filozofie v Kieli, Berlíne a Göttingene
* 1938 - promócia v matematike
* 1946 - habilitácia v Bonne pre matematiku, špecializácia: algebra, základy matematiky
* 1956 - riadna profesúra pre filozofiu v Kieli
* 1962 - profesorom v Erlangene: špecializácia: logika, etika, teória prírodných a kultúrnych vied (Natur-und Kulturwissenschaften)

## Zoznam diel
* (spolu s W. Kamlahom) *Logische Propädeutik. Vorschule des vernnftigen
Redens*, 1990

## Externé odkazy
* 

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí matematici
Kategória:Osobnosti z Kielu
Rudolf Hermann Lotze

**Rudolf Hermann Lotze** (* 21. máj 1817, Bautzen, Nemecko – † 1. júl 1881, Berlín) bol nemecký filozof.

V jeho filozofii sa spája exaktná prírodoveda, medicína a idealizmus nadväzujúci na Leibnizovu filozofiu: empiricky daná príroda je špecifickým prejavom ideálneho sveta, o formách a zákonoch ktorého možno usudzovať analogicky podľa foriem a zákonov subjektívnych duchovných procesov. Mechanické, príčinné zákony súcna treba chápať ako symbolický výraz toho, čo má byť, účelového a pod. Lotze zaviedol pojem hodnoty ako toho, čo má význam, platnosť iba pre subjekt, pričom však hodnota nie je produktom ľubovôle subjektu: hodnota je objektívna ako všeobecne platná forma chcenia a správania sa.

## Dielo
* Metaphysik, 1841
* Leben und Lebenskraft, 1843
* Logik, 1843
* Medizinische Psychologie oder Physiologie der Seele, 1852
* Mikrokosmos, 1-3, 1856-1864
* Geschichte der Ásthetik, 1868
* System der Philosophie, I-II, 1912

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1817
Kategória:Úmrtia v 1881
Kategória:Nemeckí filozofi
Niklas Luhmann

**Niklas Luhmann** (* 8. december 1927 – † 6. november 1998) bol nemecký filozof a sociológ.

Bol žiakom Talcotta Parsonsa. 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1927
Kategória:Úmrtia v 1998
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí sociológovia
Jean-François Lyotard

**Jean-François Lyotard** (* 10. august 1924, Versailles, Francúzsko – † 21. apríl 1998, Paríž) bol francúzsky filozof a literárny teoretik.

Ako filozof bol hlavný predstaviteľ filozofického postmodernizmu alebo postmodernej filozofie. Pod titulom postmoderna formuluje ako základný problém súčasnosti neriešiteľnosť sporu heterogénnych typov diskurzov, spôsobov vedenia a životných foriem, a snaží sa v „relektúre“ moderných filozofov ako Kant a Wittgenstein vyvinúť filozofiu, ktorá by dokázala čeliť oným  rozporom.

Podľa Lyotarda je postmoderná situácia daná zlyhaním moderného projektu emancipácie ľudstva, pričom predpoklady adekvátnej reakcie na túto situáciu tkvejú v avantgardách. Lyotard podáva vehementnú obhajobu predvojnových avantgárd.

## Dielo
* *Réponse à la question : Qu'est-ce que le postmoderne?* (Odpoveď na otázku: Čo je postmoderno?) (1982)

## Slovenské preklady

* *Fenomenológia*. Bratislava: Sofa 1992
* *Hrobka intelektuála a iné články*. Bratislava: Archa 1997
* *Čo maľovať? Adami, Arakawa, Buren*. Bratislava: Petrus 2002

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Osobnosti z Versailles
Kategória:Osobnosti pochované na Père-Lachaise
Kategória:Úmrtia na leukémiu
Michail Alexandrovič Lifšic

**Michail Alexandrovič Lifšic** (* 23. júl 1905, Melitopoľ, Ukrajina – † 28. september 1983, Moskva, Rusko) bol ruský estetik, filozof a historik, teoretik umenia a teoretik kultúry; predstaviteľ marxistickej estetiky. 

V 30. rokoch polemizoval so sociologistickými smermi v literárnej vede. Usporiadal antologie zhrnujúce názory Marxa, Engelsa a Lenina na umenie.

## Externé odkazy

Kategória:Ruskí filozofi
Lin-ťi I-süan

náhľad|Japonská kresba majstra Li-ťiho (Rinzai)
**Lin-ťi I-süan** (, ; *?† 867) bol čínsky filozof, predstaviteľ čchanu.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 

Kategória:Úmrtia v 866
Kategória:Čínski filozofi
Kategória:Budhistickí filozofi
Charles Babbage

**Charles Babbage** (* 26. december 1791, Londýn – † 18. október 1871, Londýn) bol anglický matematik, filozof a informatik. Ako prvý vymyslel programovateľný počítač a pokúšal sa ho aj zostrojiť, ale nepodarilo sa mu dielo dokončiť.

V roku 1812 založil s Georgeom Peacockom a Johnom Herschelom spolok "Analytická spoločnosť" zameraný na rozvoj matematickej vedy. V roku 1816 bol zvolený za člena Kráľovskej vedeckej spoločnosti. Od roku 1827 bol profesorom matematiky na Cambridge.

Diferenčný stroj dostal konkrétne črty v roku 1821. Vtedy sa Babbage stretol s astronómom Johnom Herschelom a po tom, čo dlho preverovali zložité a nesprávne výpočty, Babbage zvolal: „Preboha, kiež by bol býval tieto kalkulácie robil parný stroj!“ 
O dva roky začal svoju myšlienku stvárňovať. Najskôr načrtol plán Diferenčného stroja I. Bol to však zložitý a drahý projekt, a vynálezca utratil vládne peniaze, za ktoré by sa dali postaviť dve bojové lode. Po tom, čo sa pohádal aj s hlavným inžinierom, ktorého upodozrieval, že nadsadzuje výdavky (inak povedané - kradne), vymyslel lepší projekt: Diferenčný stroj II. Veľa vecí v ňom zdokonalil a urobil z neho obrovský „drvič“ čísel, ktorý zefektívnil zložité výpočty. Ani ten však nedokončil. 

Ďalší Babbageov projekt "Analytického stroja" však znamenal historický prechod od mechanických strojov k programovateľnému počítaču. Stroj mal 4 základné časti, a to "*mill*" - procesor, "*store*" - pamäť, "*reader*" - vstupné zariadenie a "*printer*" - výstupné zariadenie. Na jeho prácu nadviazal Talian Luigi Federico Menabrea a Angličanka Ada Lovelace.

V roku 1991 postavili v Británii na základe jeho plánov diferenčný stroj č. 2, čím bola dokázaná realizovateľnosť jeho návrhu. 

Je po ňom pomenovaný kráter Babbage na privrátenej strane Mesiaca.

## Referencie


## Iné projekty
 

Kategória:Osobnosti z Londýna
Kategória:Anglickí matematici
Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Anglickí informatici
Kategória:Priekopníci informatiky
Kategória:Filozofi 19. storočia
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Držitelia Gold Medal of the Royal Astronomical Society
Kategória:Absolventi University of Cambridge
Madhva

**Madhva ** (1199 - 1278) bol 
indický filozof, predstaviteľ védánty. 

Zastával pluralizmus. Stvorenie podľa Madhvu sa nemôže uskutočniť z ničoho, ale všetko závisí od nezávislého Boha.

## Externé odkazy

Kategória:Indickí filozofi
Gabriel Madinier

**Gabriel Madinier** (* 8. júl 1895, Lyon, Francúzsko – † 12. december 1958) bol francúzsky filozof, predstaviteľ existencializmu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Osobnosti z Lyonu
Ramana Mahariši

**Ramana Mahariši** (* 30. december 1879 – † 14. apríl 1950) bol indický filozof, tamilský mudrc z južnej Indie, predstaviteľ džňánajogy.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Indickí filozofi
Mahávíra

**Mahávíra** (= veľký hrdina) (okolo 549 - okolo 477 pred Kr.) alebo **Džina** (= víťaz), pôvodným menom **Vardhamána** (= Rastúci) bol indický zakladateľ džinizmu. 

Učenie Mahávíru vychádza z postulátu nekonečného počtu nesmrteľných duší majúcich veľkosť a tvar tela, v ktorom sídlia, a vyznačujúcich sa neobmedzenou silou, blaženosťou a nazeraním. Tieto duše sú teda aktívne. Tieto neobmedzené potencie duší sú však oslabované tým, ako sú duše v telách nútené žiť vo svete.

Celá činnosť (myšlienkou, rečou i skutkom) necháva do duší prenikať jemnú hmotu rozptýlenú v kozme, ktorú džinisti nazývajú karma.

## Externé odkazy
* 
* Mahavíra-životopis (česky)

Kategória:Džinizmus
Kategória:Starovekí indickí filozofi
Kategória:Indické náboženské osobnosti
Thomas Macho

**Thomas Macho** (* 2. júl 1952, Viedeň, Rakúsko) je rakúsky filozof; skúma formy, v ktorých sa človek pokúša vyrovnať s faktom smrti.

## Weblinks

* Homepage am Kulturwissenschaftlichen Seminar der Humboldt-Universität zu Berlin
* Forschungsprojekt zur Verschränkung von Bild, Schrift und Zahl im Kalender unter der Leitung von Prof. Thomas Macho 
* Thomas Macho beim IKKM

## Zdroj
* 

Kategória:Rakúski filozofi
Kategória:Osobnosti z Viedne
Salomon Maimon

thumb|Salomon Maimon

**Salomon Maimon** (Salomon ben Jošua; * 1753, Mir, Bielorusko – † 22. november 1800, Nieder-Siegersdorf, Sliezsko) bol židovský filozof, predstaviteľ kriticizmu, ktorý sa stal v Berlíne chránencom Mosesa Mendelssohna. Svojou bystrou kritikou Kanta pripravil recepciu Kanta u H. Cohena a neskorších novokantovcov. Mal silný vplyv na Fichteho.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1753
Kategória:Úmrtia v 1800
Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Filozofi židovského pôvodu
Kategória:Nemecké osobnosti židovského pôvodu
Majster Eckhart

[thumb|Brána Majstra Eckharta [Erfurtského kostola.]]
**Majster Eckhart** (* asi 1260, Hochheim, Nemecko – † 1328, Avignon, Francúzsko) bol nemecký filozof, teológ, mystik a dominikánsky mních. Jeho nemecké kázne určené hlavne rehoľniciam mali veľký vplyv na mestskú zbožnosť neskorého stredoveku a na vývoj nemeckého jazyka.

Prednášal v Paríži, Štrasburgu a v Kolíne. Zaslúžil sa o vytvorenie nemeckého filozofického jazyka. Eckhart je predstaviteľom apofatickej (negatívnej) teológie.

Majster Eckhart stojí filozoficky v tradícii novoplatonizmu, označujú ho dokonca niekedy za „azda najväčšieho zo všetkých novoplatonikov“.

Jadrom Eckhartovej metafyziky sú otázky povahy existencie Boha: Eckhart rozlišuje *esse* (absolútne bytie Boha), ktoré je trvalé a nemenné, a *esse hoc et hoc* (bytie stvorených vecí), ktoré sa neustále mení. Svoju tézu, *esse est Deus* (bytie je Boh), neskôr nahradzuje chápaním Boha ako myslenia *(Deus est intelligere)*.

Človek sa podľa Eckahrta vyznačuje tým, že má zo všetkých stvorených entít najbližšie k Bohu; ľudská duša má božský prazáklad a vyznačuje sa tým, že je schopná myslieť: toto myslenie je božská iskra (Seelenfunken) privádzajúca človeka k mystickému zjednoteniu sa s Bohom a dodávajúca človeku istú mieru autonómie v oblasti poznania a mravnosti.

## Dielo
* *Quaestiones Parisienses*, koncipované 1302
* *Opus tripartitum*, začal písať 1311 /hlavné dielo

## Pozri aj
* Marguerite Porete
* Hildegarda z Bingenu

## Poznámky
#  Niekedy sa uvádza aj *Johannes Eckhart*, príp. s prívlastkom *von Hochheim*; pre meno Johannes však nie je dostatok dokladov a prívlastok z Hochheimu Eckhart nikdy nepoužíval.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* (en) [anglický preklad buly [Ján XXII.|pápeža Jána XXII.] odsudzujúcej Eckhartove herézy]
* Eckhart Triebel: Meister Eckhart und seine Zeit (Majster Eckhart a jeho doba - nem.)
* Eckhart Triebel: Meister Eckhart Bibliographie seit 1995 (Majster Eckhart bibliografia od roku 1995)
* (de) Meister-Eckhart-Gesellschaft 
* (en) Eckhart Society

## Zdroj
* 

Eckhart, majster
Eckhart, majster
Eckhart, majster
Eckhart, majster
Makkhalé Gósála

**Makkhalé Gósála** bol indický filozof, kritický druh a súčasník Buddhu a Mahávíru, zakladateľ a vedúci predstaviteľ ádžíviky.

Pôvodom bol z najnižších vrstiev, jeho otec bol profesionálny žobrák.

## Externé odkazy

Kategória:Starovekí indickí filozofi
Nicolas Malebranche

**Nicolas Malebranche** (* 6. august 1638, Paríž, Francúzsko – † 13. október 1715, Paríž) bol francúzsky filozof, hlavný predstaviteľ protireformačnej (nescholastickej) katolíckej filozofie vo Francúzsku („kresťanský Platón“), spolu s Geulincxom hlava okazionalizmu.

Jeho učenie bolo silno inšpirované Descartovým učením.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia 6. augusta
Kategória:Narodenia v 1638
Kategória:Úmrtia v 1715
Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Oratoriáni
Prokop Málek

**Prokop Málek** (* 9. apríl 1915, Zábřeh – † 30. september 1992) bol český lekár-chirurg, profesor Karlovej univerzity v Prahe a akademik.

V rokoch 19711983 viedol *[[Institut klinické a experimentální medicíny]]* (IKEM) v Prahe a v rokoch bol 19811990 bol šéfredaktorom časopisu Vesmír. 

Jeho brat Ivan Málek bol mikrobiológ a lekár, zakladateľ Biologického ústavu ČSAV (1952) Mikrobiologický ústav ČSAV (1962).

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Osobnosti zo Zábřehu
Kategória:Českí chirurgovia
Kategória:Českí univerzitní profesori
Kategória:Vyučujúci na Karlovej univerzite
Mání

**Mání** (iné názvy: nepresne **Mani**; podľa niektorých názorov pôvodne **Máné**; v zoroastrijskom sanskrite *Mánéjasja*; po starogrécky *Manes* [iný prepis: *Manés*] alebo *Man(n)ichaios*; po latinsky *Manes* alebo  *Manichaeus* alebo *Mannicheus*;* 14. apríl 216, neďaleko Ktésifónu – † 26. február 277) bol perzský/iránsky prorok, zakladateľ manicheizmu.

## Pozri aj
* manicheizmus
* Máního eschatológia

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 216
Kategória:Úmrtia v 277
Kategória:Perzskí filozofi
Kategória:Heretici
Kategória:Manicheizmus
Pier Angelo Manzolli

**Pier Angelo Manzolli** (* okolo 1500, Neapol? – † pred 1551, Cesena) bol taliansky básnik, filozof a lekár.

Bol autorom mýticky poňatej didaktickej básne *Zverokruh života* (Zodiacus vitae), ktorá vyšla v Benátkach v roku 1534 a podáva obraz rozsiahleho (nie však nekonečného) vesmíru. Zem je v tomto vesmíre len bodom a v ňom možno predpokladať aj iné obývané svety. Palingeniov *Zverokruh* predstavuje básnickú kozmologickú víziu, ktorá je pod vplyvom novoplatonizmu a predstavuje pokus o nové videnie sveta, vymykajúce sa už z rámca scholisticko-stredovekej učenosti.

## Referencie

## Externé odkazy

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia v 16. storočí
Kategória:Talianski filozofi
Kategória:Talianski básnici
Gabriel Honoré Marcel

**Gabriel Honoré Marcel** (* 7. december 1889, Paríž, Francúzsko – † 9. október 1973, Paríž) bol francúzsky filozof, dramatik a kritik, zakladateľ katolíckeho existencializmu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Francúzski dramatici
Miroslav Marcelli

Prof. PhDr. **Miroslav Marcelli**, PhD. (* 7. september 1947, Žilina) je slovenský filozof, prekladateľ, profesor na Katedre filozofie a dejín filozofie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (FF UK), je vedúci Katedry Elektronické kultury a sémiotiky Fakulty humanitných štúdií Karlovej univerzity v Prahe. 

V rokoch 19661971 študoval filozofiu a históriu na FF UK, v roku 1981 na parížskej Sorbonne. V rokoch 19911992 prednášal na Univerzite Blaise Pascala v Clermont-Ferrand, v roku 1996 absolvoval študijný pobyt na Magdalen College v Oxforde. Ťažiskom jeho vedeckej práce sú dejiny filozofie. 

V súčasnej filozofii sa sústreďuje na francúzske filozofické myslenie, najmä na dielo Michela Foucaulta, ktoré aj prekladá do slovenčiny. Jeho práce sa venujú aj problematike filozofických aspektov semiotiky a teórie argumentácie.

Na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského vyučuje v akademickom roku 2016/2017 kurzy Dejiny filozofie a Semiotika, filozofia, umenie.https://fphil.uniba.sk/katedry-a-odborne-pracoviska/katedra-filozofie-a-dejin-filozofie/clenovia-katedry/prof-phdr-miroslav-marcelli-phd/

## Dielo
* *Znovuobjavenie času* (1989)
* *Michel Foucault alebo stať sa iným* (1995)
* *Príklad Barthes* (2001)
* *Filozofi v meste* (2008)
* *Mesto vo filozofii* (2011)

## Referencie


## Externé odkazy

Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Slovenskí filozofi
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Slovenskí autori náučnej literatúry
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Osobnosti zo Žiliny
Jacques Maritain

**Jacques Maritain** (* 18. november 1882, Paríž, Francúzsko – † 28. apríl 1973, Toulouse) bol francúzsky filozof, popredný predstaviteľ neotomistickej filozofie. Tvorca integrálneho humanizmu, ktorému ide o zmenu civilizácie združením ľudí na základe náboženských hodnôt. Odstrániť treba tak kapitalizmus, ako aj socializmus.

## Externé odkazy
* Stanford Encyclopedia of Philosophy: Jacques Maritain
* Cercle d'Etudes J. & R. Maritain v Kolbsheime
* Jacques Maritain Center v Notre Dame (In)
* International Jacques Maritain Institute
* Bibliografia Jacquesa Maritaina
* Commentary 

## Zdroj
* 

Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Politickí filozofi
Kategória:Osobnosti z Paríža
Matúš (apoštol)

thumb|Svätý apoštol Matúš Evanjelista
Svätý **Matúš**, pôvodné meno **Lévi**, syn Alfea, jeden z 12 Ježišových apoštolov.

Podľa Nového Zákona bol mýtnikom v Kafarnaume v Galilei. Pod vplyvom stretnutia s Ježišom zanechal svoje v tej dobe lukratívne povolanie a pridal sa k Ježišovým učeníkom. Svätý Matúš je podľa starej kresťanskej tradície autorom prvého z evanjelií. V Novom zákone vystupuje pod menom Matúš na piatich miestach (Mt 9,9).

## Uctievanie
Rímske martyrológium uvádza sviatok sv. Matúša, evanjelistu, na 21. september.

## Referencie


## Literatúra
* "Dňa 16. novembra : Svätý apoštol a evanjelista Matej(sic!)." In: Andrej Josafát Gregor Truch: *Život svätých : Duchovné čítanie pre slovenských gréckokatolíckych veriacich na každý deň kalendárneho roka.* Preklad a úprava: Michal Čarný. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2003, s. 563-564. ISBN 80-7165-381-0
* "Matúš, apoštol a evanjelista : 16. november." In: Antonín Čížek: *Synaxár : Životy svätých.* Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 82. ISBN 80-967341-1-3

## Pozri aj
* Evanjelium podľa Matúša
* Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi

## Iné projekty

Kategória:Biblické postavy
Kategória:Apoštoli
Kategória:Izraelskí katolícki svätci
Kategória:Izraelskí pravoslávni svätci
Kategória:Osobnosti na čadských poštových známkach
Kategória:Ranokresťanskí mučeníci
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 21. septembra
Giacomo Marramao

**Giacomo Marramao** (* 18. október 1946, Catanzaro, Taliansko) je taliansky filozof, predstaviteľ postmodernej filozofie. Zaoberá sa najmä kategóriou času a ľudskou skúsenosťou s časovou dimenziou posthistorického sveta (posthistoire).

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Talianski filozofi
Kategória:Politickí filozofi
Kategória:Vyučujúci na Columbia University
Marsilius z Padovy

**Marsilius z Padovy** (* asi medzi 1270 - 1275, Padova, Taliansko - † 1342/1343, Mníchov, Nemecko) bol taliansky filozof, politický činiteľ, teológ, publicista, lekár, predstaviteľ renesančného humanizmu. Odporca pápežského absolutizmu, obhajca teórie spoločenskej zmluvy.

## Externé odkazy

Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia v 14. storočí
Kategória:Talianski filozofi
Kategória:Politickí filozofi
Kategória:Osobnosti z Padovy
Kategória:Absolventi Padovskej univerzity
Jaroslav Martinka

Prof. PhDr. **Jaroslav Martinka**, CSc. (* 29. apríl 1930, Strkovice – † 2. september 2013, Bratislava )
bol slovenský filozof, špecialista na antickú filozofiu. 

## Dielo
* *Predsokratici a Platón*, 1970

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* životopis

Kategória:Slovenskí filozofi
Abraham Harold Maslow

**Abraham Harold Maslow ** (* 1. apríl 1908, Brooklyn, New York, USA – † 8. jún 1970, Menlo Park, Kalifornia, USA) bol americký psychológ, psychiater a filozof (predchodca new age), zakladateľ humanistickej psychológie. Skúmal hierarchiu ľudských potrieb, motiváciu, sebarealizáciu. Vymyslel známu  Maslowovu pyramídu potrieb.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy

Kategória:Filozofi USA
Kategória:Psychológovia USA
Kategória:Humanisti USA
Kategória:Filozofi židovského pôvodu
Kategória:Psychológovia židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Brooklynu
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Matúš

**Matúš** je mužské krstné meno. Pôvod má v cinskom mene Matitjahu (skrátene: Mattitja) s významom „dar Boha Jahveho“. Meniny na Slovensku má 21. septembra.

## Známi Matúšovia
* Apoštol Matúš
* Matúš Dula
* Matúš Čák Trenčiansky
* Matúš Kučera
* Matúš Vallo

## Referencie

Kategória:Krstné mená
Kategória:Mužské mená
Kategória:Mužské mená hebrejského pôvodu
Fritz Mauthner

**Fritz Mauthner** (* 22. november 1849, Hořice, Rakúske cisárstvo – † 29. jún 1923, Meersburg, Nemecko) bol nemecký básnik a filozof, ktorý anticipoval filozofiu jazyka 20. stor. 

Podľa Mauthnera jazyk vytvára falošný dojem, že poskytuje objektívny obraz sveta. V skutočnosti sa tento obraz tvorí v súlade s našimi praktickými potrebami, z čoho plynie relativita svetonázorov, ktoré nachádzajú svoj výraz v rôznych jazykoch.

Mauthner podáva nominalistickú kritiku jazyka s cieľom zbaviť sa tyranie jazyka, slovnej poverčivosti ako viery, že slová zodpovedajú objektívnym danostiam skutočnosti. Jazyk skrz-naskrz preniknutý metaforickosťou. Táto metaforickosť na jednej strane znemožňuje jazyku fungovať ako nástroj poznania, no na druhej strane mu umožňuje byť prostriedkom umeleckého vyjadrovania sa.

Mauthner svoju kritiku jazyka rozvíja výslovne nadväzujúc na Kantovu kritiku rozumu, no na rozdiel od Kanta Mautnerovi ide o to, aby preukázal nemožnosť ľudského poznania vôbec, teda nielen v metafyzike a filozofii, ale aj v prírodných vedách. Mauthner tak dospieva k totálnemu skepticizmu existencialistického zafarbenia.

Metodicky Mauthner vychádza zo stotožnenia myslenia a hovorenia, možnosť poznania skúma na základe jazyka a popiera túto možnosť radikálnym pochybovaním o jazyku, pričom jazyk skúma:

# ako nástroj poznania;
# ako vyjadrovací prostriedok básnika;
# ako dorozumievací prostriedok v každodennom živote.

## Dielo

* *Beiträge zu einer Kritik der Sprache, IIII*, 19011902
* *Aristoteles. Ein unhistorischer Essay*, 1904
* *Spinoza*, 1906
* *Die Sprache*, 1906
* *Wörterbuch der Philosophie. Neue Beiträge zu einer Kritik der Sprache, III*, 1910
* *Schopenhauer*, 1911
* *Der letzte Tod des Gautama Buddha*, 1913
* *Erinnerungen I (Prager Jugendjahre)*, 1918
* *Ausgewählte Schriften, I-VI*, 1919
* *Muttersprache und Vaterland*, 1920
* *Der Atheismus und seine geschichte im Abendlande, IIV*, 19201923
* *Spinoza. Ein Umriss seines Lebens und Wirkens*, 1921 /2. vyd. diela Spinoza z r. 1906
* *Selbstdarstellung*, 1922
* *Gottlose Mystik*, bez vročenia /asi 1924
* *Die drei Bilder der Welt. Ein sprachkritischer Versuch*, 1925

## Externé odkazy

Kategória:Nemeckí filozofi
Kategória:Nemeckí básnici
Kategória:Filozofi židovského pôvodu
Kategória:Nemecké osobnosti židovského pôvodu
James Clerk Maxwell

**James Clerk Maxwell** (* 13. jún 1831, Edinburgh, Spojené kráľovstvo – † 5. november 1879, Cambridge) bol škótsky fyzik. Jeho najväčším objavom je všeobecný matematický opis zákonov elektriny a magnetizmu, dnes známy ako Maxwellove rovnice. Známe je aj jeho Maxwell-Boltzmannovo rozdelenie rýchlostí v kinetickej teórii plynov.

Maxwell je vo všeobecnosti považovaný za vedca 19. storočia, ktorý mal svojim príspevkom k elementárnym modelom prírody najväčší vplyv na fyziku 20. storočia. Pri príležitosti stého výročia jeho narodenia Albert Einstein opísal Maxwellovu prácu ako „*najdômyselnejšie a najplodnejšie, čo fyzika zažila od [[Isaac Newton|Newtonových]] čias*“.

Črtou Maxwellovej práce je algebrická matematika s prvkami geometrie. Maxwell demonštroval, že elektrické a magnetické sily sú dve dopĺňajúce sa stránky elektromagnetizmu. Ukázal, že elektrické a magnetické polia sa šíria priestorom vo forme vĺn konštantnou rýchlosťou  3.0 × 108 m/s. Navrhol, že svetlo je forma elektromagnetického žiarenia.

Na jeho počesť bola podľa jeho mena pomenovaná jednotka magnetického toku (všeobecne zapisovaná ako *f*) v sústave jednotiek CGS ako Maxwell (Mx). Podobne, podľa jeho mena je pomenované aj pohorie na Venuši. Teleskop Jamesa Clerka Maxwella s priemerom zrkadla 15 m, je najväčší astronomický teleskop na svete.

## Diela
* *Traktát o elektrine a magnetizme*
* *O vzájomnom vzťahu matematiky a fyziky*
* *O matematickej klasifikácii fyzikálnych veličín*
* *O Faradayových siločiarach*

## Iné projekty

## Zdroje
* 
*

Kategória:Škótski matematici
Kategória:Škótski fyzici
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Osobnosti z Edinburghu
Kategória:Pochovaní vo Westminsterskom opátstve
Kategória:Členovia Göttingenskej akadémie vied
George Herbert Mead

**George Herbert Mead** (* 27. február 1863, South Hadley, Massachusetts, USA – † 26. apríl 1931, Chicago, Illinois, USA) bol americký filozof a sociálny psychológ, zástupca filozofického pragmatizmu, dnes radený ku kľúčovým postavám symbolického interakcionizmu.

Od roku 1894 pôsobil ako profesor v Chicagu, predtým v Michigane, kde bol v užšom kontakte s Johnom Deweyom. Pracoval v oblasti fyziologickej psychológie, kultúrnej antropológie a sociálnej filozofie.

Počas jeho života mu nevyšla žiadna kniha, všetky jeho publikácie vyšli až posmrtne na základe prednášok, rukopisov či publikovaných článkov. Na popularizácii jeho diela sa významne podieľal okrem iného Herbert Blumer. V 80. rokoch 20. storočia zaznamenalo jeho dielo renesanciu záujmu predovšetkým v Nemecku a Spojených štátoch amerických.

Mead venoval veľkú pozornosť problematike ľudského Ja (self). Nadväzoval na Charlesa H. Cooleyho a jeho koncepciu "zrkadlového ja", podľa ktorej človek hodnotí sám seba z pohľadu druhých.

Zaoberal sa aj ľudskou socializáciou, v súvislosti s ktorou vymedzil koncepciu takzvaného "významného druhého" a jeho internalizovanej, nadindividuálnej formy tzv. "generalizovaného druhého". Mead okrem iného poukázal aj na to, že významná časť detského učenia sa, akceptovaním sociálnych úloh prebieha v procese hry. Odlíšil hru–play a hru–game: prvá označuje prosté „hranie si na niečo“, spočíva v napodobňovaní úloh dospelých, druhá zas na „hranie niečoho“, čo zahŕňa zložitejší systém pravidiel, ktoré musí dieťa pochopiť a podvoliť sa im.

## Dielo
* *Mind, Self and Society*, 1934

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofi USA
Kategória:Sociológovia USA
Kategória:Psychológovia USA
Kategória:Chicagska sociologická škola
Kategória:Osobnosti z Massachusetts