Lester B. Pearson

**Lester Bowles Pearson**, PC, OM, CC, OBE, (* 23. apríl 1897, Newtonbrook, Ontário, Kanada – † 27. december 1972, Ottawa) bol kanadský politik, diplomat, štátnik a profesor, ktorý bol v rokoch 1963 až 1968 14. predsedom vlády Kanady. V rokoch 1958 až 1968 bol tiež predsedom Liberálnej strany a v rokoch 1958 až 1963 vedúcim oficiálnej opozície.

Pearson sa narodil v Newtonbrooku v Ontáriu (dnes súčasť Toronta). Pôsobil na ministerstve zahraničných vecí a v rokoch 1944 až 1946 bol veľvyslancom Kanady v Spojených štátoch. Do politiky vstúpil v roku 1948 ako minister zahraničných vecí, pričom túto funkciu zastával do roku 1957 vo vládach Williama Lyona Mackenzieho Kinga a Louisa St. Laurenta. Okrem toho bol Pearson v rokoch 1952 až 1953 siedmym predsedom Valného zhromaždenia OSN. V roku 1953 bol kandidátom na post generálneho tajomníka OSN, ale Sovietsky zväz ho vetoval. V roku 1957 získal Nobelovu cenu za mier za zorganizovanie Pohotovostných jednotiek OSN na vyriešenie Suezskej krízy, čím si získal pozornosť celého sveta. Po porážke liberálov vo federálnych voľbách v roku 1957 Pearson získal v roku 1958 vedenie Liberálnej strany. V rokoch 1958 a 1962 utrpel dve po sebe nasledujúce porážky od progresívno-konzervatívneho premiéra Johna Diefenbakera, aby ho po tretí raz úspešne vyzval vo federálnych voľbách v roku 1963. Opätovné voľby Pearson vyhral v roku 1965.

Počas svojho pôsobenia vo funkcii premiéra Pearson viedol dve menšinové vlády za sebou a to, že liberáli nemali väčšinu v Dolnej snemovni, znamenalo, že potreboval podporu opozičných strán. S touto podporou Pearson zaviedol progresívne politiky, ako napríklad Kanadský zákonník práce (bezpečnosti), všeobecnú zdravotnú starostlivosť, Kanadský program študentských pôžičiek a Kanadský dôchodkový plán. Zaviedol kráľovské komisie pre bilingvizmus a bikulturalizmus a postavenie žien, zriadil Rad Kanady a zjednotil Kanadské ozbrojené sily. V roku 1965 dohliadala jeho vláda aj na vytvorenie vlajky s javorovým listom a na oslavy storočnice Kanady v roku 1967. V zahraničnej politike Pearson podpísal so Spojenými štátmi dohodu o automobilových výrobkoch a udržal Kanadu mimo vietnamskej vojny. Pod jeho vedením sa Kanada stala prvou krajinou na svete, ktorá zaviedla bodový imigračný systém. Po pol desaťročí pri moci Pearson odstúpil z funkcie predsedu vlády a odišiel z politiky.

Vďaka svojim vládnym programom a politikám spolu s jeho prelomovou prácou v OSN a v medzinárodnej diplomacii, ktorá zahŕňala jeho úlohu pri ukončení Suezskej krízy, sa Pearson všeobecne považuje za jedného z najvplyvnejších Kanaďanov 20. storočia a zaraďuje sa medzi najlepších kanadských premiérov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Ontária
Kategória:Kanadskí politici
Kategória:Predsedovia vlády Kanady
Kategória:Politici Liberálnej strany (Kanada)
Kategória:Kanadskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Kanady v Spojených štátoch
Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Kanadskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za mier
Kategória:Companions Radu Kanady
Kategória:Nositelia Radu za zásluhy (Spojené kráľovstvo)
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Absolventi University of Toronto
Kategória:Vyučujúci na University of Toronto
Kategória:Osobnosti studenej vojny
Kategória:Ministri zahraničných vecí Kanady
Kategória:Predsedovia Liberálnej strany (Kanada)