open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ráztoka (vrch v Západných Tatrách)

**Ráztoka** (; ) je uzlový vrch v Západných Tatrách. Leží nad Žiarskou dolinou nad obcou Žiar, približne  severne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na západe Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Liptovské Tatry. Hrebeň zasahuje na katastrálne územie obcí Jalovec a Žiar v okrese Liptovský Mikuláš, v Žilinskom kraji. Najbližšími sídlami sú južne situované obce Žiar, Konská a Jalovec. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.

## Opis
Ráztoka leží v rázsoche Kozie chrbty, vybiehajúcej južným smerom z Baníkova () v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Západným smerom z vrcholu vybieha menšia rázsocha, zakončená vrchom Trnác (). Severozápadné svahy tak padajú do doliny Parichvost, ktorú odvodňuje rovnomenný potok do Jalovčanky. Juhozápadným smerom leží dolina Rakytie, ktorá je vetvou Jaloveckej doliny a ktorou vodu do Jalovčianky odvádza rovnomenný potok. Východná časť hrebeňa klesá do Žiarskej doliny, odkiaľ voda odteká Smrečiankou do Váhu. Severovýchodne stojí na križovatke turistických chodníkov Žiarska chata, odkiaľ vedie trasa do Jaloveckého sedla.

Východne sa nachádza Holý vrch (), Mládky (), Malý Baranec (), Baranec (), Smrek () a Plačlivé (), severne ležia Tri kopy (), Hrubá kopa (), Baníkov (), Príslop (), sedlom oddelená Jalovecká kopa (), Pachoľa (), Spálená (), Salatín (), Brestová () a Lysec (), západne Ostrá (), Malá kopa (), Babky (), Trnác (), Sokol () a Skala () a južne Zámčisko (), Smrekovec (), Široká (), Solisko () a Stará Stávka (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Prevažne hôľnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné vrcholy Západných Tatier, blízke doliny a Liptovská kotlina, no tiež Oravské Beskydy, Oravská Magura, Malá Fatra, Chočské vrchy, Veľká Fatra a Nízke Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný hrebeňom z Jaloveckého sedla cez Jaloveckú kopu. Do sedla vedie značená turistická trasa od Žiarskej chaty v Žiarskej doline na Baníkov.

## Referencie

## Pozri aj
* Západné Tatry
* Liptovské Tatry
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Západných Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Jalovec (okres Liptovský Mikuláš)
Kategória:Žiar (okres Liptovský Mikuláš)
Buta-1,2-dién

**Buta-1,2-dién** je organická zlúčenina, ktorej vzorec je CH2=C=CHCH3. Je to izomér 1,3-butadiénu, ktorý je bežným monomérom pre výrobu syntetickej gumy. Buta-1,2-dién je bezfarebný horľavý plyn a jeden z najjednoduchších substituovaných alénov.

## Výroba
C4 frakcia získaná krakovaním a oddelená destiláciou sa skladá z mnohých zlúčenín, primárne (zo 75 %) 1,3-butadiénu, izobuténu a 1-buténu. 1,2-butadién tvorí menej než 1 % tejto zmesi. Čiastočne sa purifikuje extrakciou pomocou ''N''-metylpyrolidónu. V USA sa ho produkuje asi 5 000 až 25 000 ton.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Alkadiény
Will Hughes

**William James Hughes** (* 17. apríl 1995, Weybridge, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste záložníka v anglickom klube Crystal Palace.

## Klubová kariéra

### Derby County
Hughes začínal s futbalom v tíme Mickleover Jubilee. V roku 2011 prestúpil do Derby County. V klube začínal v rezervnom tíme.

Dňa 5. novembra 2011 debutoval v klube pri prehre 2:3 s Peterborough United. Do tímu sa opäť vrátil na konci sezóny keď nastúpil na posledné dva zápasy v sezóne.

V ďalšej sezóne sa Hughes stal stabilným hráčom tímu. Dňa 1. septembra 2012 strelil svoj prvý gól v klube pri výhre 5:1 nad Watfordom. V januári sa o Hughesa zaujímalo niekoľko klubov z Premier League. V apríli 2013 predĺžil zmluvu s klubom o jeden rok, čim by zostal v klube do júna 2016.

Dňa 20. decembra 2014 odohral Hughes 100. zápas za Derby County v Championship pri remíze 2:2 s Norwichom.

Napriek záujmu z Premier League zostal Hughes v klube počas sezóny 2016/17. Dňa 13. januára 2017 podpísal novú zmluvu do leta 2020.

### Watford
Dňa 24. júna 2017 sa Hughes pripojil k Watfordu v Premier League na základe päťročného kontraktu. Cena prestupu mala byť približne 8 miliónov libier. V klube debutoval 22. augusta pri prehre 2:3 s Bristol City v EFL Cupe. Svoj debut v Premier League zažil 28. októbra pri prehre 0:1 so Stoke City. Svoj prvý gól v klube strelil 19. novembra pri výhre 2:0 nad West Hamom.

Dňa 18. mája 2019 nastúpil Hughes na finále FA Cupu v ktorom jeho tím prehral 0:6 s Manchestrom City.

Napriek tomuto úspechu Watford v nasledujúcej sezóne 2019/20 zostúpil do Championship. Hughes počas sezóny odohral 31 zápasov v ktorých strelil jeden gól.

Hughes zotrval v klube a hneď na prvý pokus prispel k návratu do Premier League, keď jeho tím skončil na druhom mieste v Championship.

### Crystal Palace
Dňa 28. augusta 2021 podpísal Hughes trojročnú zmluvu s londýnskym klubom Crystal Palace. V klube debutoval 30. novembra pri prehre 0:1 s Leeds United. Dňa 20. marca 2022 strelil svoj prvý gól v klube pri výhre 4:0 nad Evertonom vo štvrťfinále FA Cupu.

## Štatistiky kariéry

### Klubové
*K 28. aprílu 2024*

;Poznámky
:**<sup>1</sup>** EFL Championship play-offs

## Úspechy hráča
**Individuálne**

* PFA Tím sezóny Championship: 2013/14

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Will Hughes na transfermarkt.com

## Zdroj

Kategória:Anglickí futbalisti
Kategória:Hráči Derby County FC
Kategória:Hráči Watford FC
Kategória:Hráči Crystal Palace FC
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Mliečnikovité

**Mliečnikovité** (*Euphorbiaceae*) je čeľaď dvojklíčnolistových rastlín z radu malpígiotvaré (*Malpighiales*). Sú to stromy, kry, byliny aj liany, niekedy sukulentné, zvyčajne s jednoduchými, striedavými listami. Objavujú sa prílistky. Mliečnikovité zahŕňajú dvojdomých aj jednodomých zástupcov, kvety sú jednopohlavné a pravidelné. Kvetný vzorec je ♂ K0–6 C0–6 A1–∞; ♀ K0–6 C0–6 G(3). Súkvetím je vrcholík, niekedy modifikovaný a vytvárajúci dojem jedného veľkého kvetu (listeňmi obkolesené cyathium; príklad predstavuje známy prýštec najkrajší). Plodom je zvyčajne rozpadavé schizokarpium, prípadne bobuľa, kôstkovica alebo krídlatá nažka.

Meno im vyniesla schopnosť tvoriť latex, kaučukovník poskytuje šťavu pre výrobu prírodného kaučuku. Mliečnikovité často obsahujú jedovaté zlúčeniny, vrátane špecifických diterpénov (ktoré dráždia kožu a chronická expozícia môže mať karcinogénny vplyv) alebo kyanogénnych glykozidov. Ricín obyčajný (*Ricinus communis*) predstavuje zdroj ricínu, toxínu bielkovinovej povahy, ktorý nevratne inaktivuje ribozómy; zo semien tejto rastliny sa ale vyrába aj cenený ricínový olej.

Zástupcovia čeľade mliečnikovité majú celosvetové rozšírenie, zahŕňajú cez 200&nbsp;rodov a 6&nbsp;300–6&nbsp;700 druhov. V južnej Afrike sú hojné ich sukulentné formy. Pre koreňové hľuzy sa často pestuje maniok jedlý (*Manihot esculenta*).

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Malpígiotvaré
Tyrick Mitchell

**Tyrick Kwon Mitchell** (* 1. september 1999, Londýn, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube Crystal Palace.

## Klubová kariéra

### Crystal Palace
Mitchell začínal s futbalom v tíme AFC Wembley. Do Crystal Palace prišiel v roku 2016 z Brentfordu. Po výkonoch v akadémii bol v januári 2019 odmenený novou zmluvou.

V klube debutoval 4. júla 2020 pri prehre 0:3 s Leicesterom.

V sezóne 2020/21 dostal väčší priestor v Crystal Palace. V apríli 2021 podpísal novú štvorročnú zmluvu. Dňa 16. mája strelil svoj prvý gól v klube pri víťazstve 3:2 nad Aston Villou.

Dňa 6. mája 2023 odohral Mitchell svoj 100. zápas za Crystal Palace vo všetkých súťažiach pri prehre 0:1 s Tottenhamom.

## Medzinárodná kariéra
Mitchell debutoval v národnom tíme Anglicka dňa 26. marca 2022 pri výhre 2:1 nad Švajčiarskom v priateľskom zápase.

## Štatistiky kariéry

### Klubové
*K 5. máju 2024*

;

### Medzinárodné
*K 5. máju 2024*

## Referencie

## Externé odkazy
* Tyrick Mitchell na transfermarkt.com

## Zdroj

Kategória:Anglickí futbalisti
Kategória:Hráči Crystal Palace FC
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Osobnosti z Londýna
Alexander Reichenberg

**Alexander Reichenberg** (* 13. jún 1992, Mora, Švédsko† 5. máj 2024, Lillehammer, Nórsko) bol nórsky hokejový reprezentant. Počas kariéry pôsobil vo viacerých európskych ligách a v roku 2018 reprezentoval Nórsko na Zimných olympijských hrách. Zahynul 5. mája 2024, keď spáchal samovraždu.

## Klubová kariéra
Syn švédskeho hokejistu Ronnyho Reichenberga. Narodil sa vo Švédsku, ale vyrastal v Lillehammeri, kam jeho otec na sklonku svojej športovej kariéry prestúpil. Ako hráč Lillehammeru IK sa stal profesionálnym hokejistom, v nórskej najvyššej súťaži debutoval v sezóne 2009/10. Vo svojom materskom klube vytrval do roku 2015, kedy prestúpil do Storhammaru, v ktorom vydržal dve sezóny.

V ročníku 2017/18 sa vydal na svoj prvý zahraničný angažmán, na novej zmluve sa dohodol so Spartou Praha. V českej extralige odohral jednu sezónu, po ktorej sa vrátil späť do Lillehammeru. V priebehu sezóny 2018/19 prestúpil do švédskej SHL, najskôr nastupoval v tíme Färjestad BK, ktorého dres vymenil za IK Oskarshamn v nasledujúcom ročníku. Krátkodobo pôsobil aj v nadnárodnej EBEL lige v tíme Graz 99ers. Od roku 2020 až do svojho skonu pôsobil v nórskej lige. Sezóna 2023/24, jeho posledná, bola jeho najúspešnejšou v kariére. V 41 zápasoch zaknihoval 44 bodov, vďaka čomu sa o neho strhol záujem medzi klubmi zo zahraničia, vrátane Slovenska.

## Reprezentácia
Reichenberg reprezentoval Nórsko, zahral si na dvoch svetových šampionátoch v rokoch 2017, resp. 2019. V roku 2018 štartoval na Zimných olympijských hrách.

## Referencie

Kategória:Nórski hokejisti
Kategória:Nórski hokejoví útočníci
Kategória:Nórski olympionici
Kategória:Hráči Färjestad BK
Kategória:Hráči HC Sparta Praha
Kategória:Hráči Stjernen Hockey
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2018
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2017
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2019
Kategória:Švédske osobnosti nórskeho pôvodu
Kategória:Obete samovrážd
3-aminobenzamid

**3-aminobenzamid** je benzamid. Je to biely až nažltlý prášok.

## Príprava
3-aminobenzamid možno pripraviť redukciou 3-ntirobenzamidu pomocou katalytickej hydrogenácie.

## Použitie
3-aminobenzamid je inhibítor poly-ADP-ribózapolymerázy (PARP), čo je enzým zodpovedný za opravu DNA, riadenie transkripcie a programovanú bunkovú smrť. Keď je PARP aktivovaná, rýchlo využije zásoby nikotínamidadeníndinukleotidu (NAD+) v bunke počas toho, ako opravuje DNA. Nízka hladina NAD+ má za následok vyčerpanie zásom ATP, čo môže viesť k bunkovej smrti. Štruktúra 3-aminobenzamidu je podobná štruktúre NAD+, takže sa 3-aminobenzamid viaže na PARP a tým zabraňuje, aby použila NAD+. PARP je často cieľom liečby rakoviny, takže 3-aminobenzamid by mohol byť potenciálne protirakovinovým liečivom.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Benzamidy
Kategória:Amíny
Široká (vrch v Západných Tatrách)

**Široká** (; ) je vrch v Západných Tatrách. Leží nad Žiarskou dolinou nad obcou Žiar, približne  severovýchodne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na juhozápade Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Liptovské Tatry. Masív je súčasťou hrebeňa, ktorý zasahuje na katastrálne územie obcí Jalovec a Žiar v okrese Liptovský Mikuláš, v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je južne situovaný Žiar, juhovýchodne leží Konská, Jakubovany a Pribylina, juhozápadne Jalovec a Bobrovček. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.

## Opis
Široká leží v rázsoche Kozie chrbty, ktorá vedie z Baníkova () v hlavnom hrebeni Západných Tatier južným smerom cez Ráztoku (). Hrebeň sa v oblasti Širokej rozdeľuje na dve vetvy, ktoré južným smerom vytvárajú dolinku Lučivník. Rovnomenný potok odvádza vodu z tejto oblasti do Smrečianky, tečúcej zo Žiarskej doliny na východnom úpätí hrebeňa. Juhozápadné svahy klesajú do údolia Rakytie, ktoré je vetvou Jaloveckej doliny a ktorou vodu do Jalovčianky odvádza rovnomenný potok. Severovýchodne stojí na križovatke turistických chodníkov Žiarska chata, odkiaľ vedie trasa do Jaloveckého sedla.

Západným smerom leží Zámčisko (), Skala (), Mních (), Sokol (), Babky (), Trnác (), Malá kopa () a Ostrá (), severným Sivý vrch (), Lysec (), Brestová (), Salatín (), Spálená (), sedlom oddelená Ráztoka (), Jalovecká kopa (), Pachoľa (), Príslop (), Baníkov (), Hrubá kopa () a Tri kopy (), východným Plačlivé (), Ostrý Roháč (), Smrek (), Baranec (), Malý Baranec (), Mládky () a Holý vrch () a južným Stará Stávka (), Solisko (), Nižná Roveň () a Smrekovec (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Prevažne hôľnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Vďaka nadmorskej výške a polohe sú viditeľné okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny a Liptovská kotlina, pri vhodných podmienkach aj Oravská Magura, Malá Fatra, Chočské vrchy, Veľká Fatra a Nízke Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný hrebeňom z Jaloveckého sedla cez Jaloveckú kopu a Ráztoku ().

## Referencie

## Pozri aj
* Západné Tatry
* Liptovské Tatry
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Západných Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Jalovec (okres Liptovský Mikuláš)
Kategória:Žiar (okres Liptovský Mikuláš)
Syleus

**Syleus** môže byť:
* postava z gréckej mytológie, pozri Syleus (mytológia)
* Euripidova satyrská hra, pozri Syleus (Euripides)
 
**Syleus** môže byť aj:
* rod koscov (Opiliones) čeľade Sclerosomatidae z Indie, pozri Syleus (rod)
  
## Zdroje
Plavenina

náhľad|Sútok riek Morava (vpravo) a Dunaj (vľavo) s rôznym obsahom plaveniny. Pohľad z Devínskeho hradu.
**Plavenina** je druh erozívneho materiálu, ktorý je unášaný tečúcou vodou v suspenzii (angl. *suspended load*). Sú to jemnozrnné častice (rôznej veľkosti a hmotnosti, teda i rôzneho fyzikálneho a chemického zloženia), ktoré sú rozptýlené vo vodných tokoch a vznášajú sa v nich. Ak sa vodný tok spomalí, plavenina sa usadzuje (sedimentuje) alebo ju voda ďalej strháva (vtedy sa označuje ako splavenina). Na rozdiel od splaveniny, ktorá sa posúva pozdĺž dna len pri väčších povodniach, je plavenina trvalou súčasťou vodných tokov. Typickou plaveninou sú napríklad ílové častice.

Plavenina vzniká v dôsledku rozrušovania starších hornín alebo sedimentov vodou a vetrom, prípadne iných činiteľov v povodí alebo priamo v koryte vodného toku. Množstvo plaveniny môže ovplyvniť plánovanie vodohospodárskych objektov alebo ich prevádzku. Takisto ukazuje vývoj erozívnych procesov v povodí daného vodného toku. Množstvo plavenín je vyššie v období povodní a spôsobuje mútnosť vody.

## Referencie

Kategória:Geomorfológia
Kategória:Sedimentológia
Splavenina

náhľad|Splavenina na dne rieky.
**Splavenina** sú častice pohybujúce sa vo vodnom toku po dne (angl. *bed load*). Sú to hrubozrnnejšie častice, ktoré voda strháva, valí alebo posúva po dne koryta, čím dochádza k ich pohybu v smere toku. Je to erozívny materiál, ktorý sa dostáva do pohybu len pri väčších povodniach – naproti tomu plavenina je tvorená jemnozrnnými časticami, ktoré sú trvalou súčasťou vodného toku a pri jeho spomalení sedimentujú. Plavenina sa stáva splaveninou, ak sa hýbe po dne rieky.

Splavenina sa usadzuje v dolnom toku rieky, kde je sklon toku nižší. Niekedy vytvára náplavový kužeľ. Počas pohybu splaveniny dochádza k jej obrusovaniu a rozpadu, čo má za následok ich klesajúci rozmer v smere toku. Dochádza takisto k ich premene na plaveniny (ak sú častice dostatočne malé), čím sa zvyšuje množstvo plaveniny.

## Referencie

Kategória:Geomorfológia
Kategória:Sedimentológia
Stavikrvovité

**Stavikrvovité** (*Polygonaceae*) je čeľaď dvojklíčnolistových rastlín z radu klinčekotvaré (*Caryophyllales s.l.*). Sú to byliny, kry, stromy aj liany, zvyčajne s jednoduchými, striedavými listami, pričom stonku na báze listov obopínajú rúrky prílistkového pôvodu (ochrea). Kvety sú pravidelné a obojpohlavné, u dvojdomých zástupcov jednopohlavné. Kvetný vzorec je P5–6 A6–9 G(2–3). Súkvetím je vrcholík, plodom nažka, typicky obalená trvácim okvetím. Stavikrvovité, napr. štiav lúčny (*Rumex acetosa*), často obsahujú kyselinu šťavelovú.

Na základe prítomnosti rúrok sa klasicky rozlišovali podčeľade *Polygonoideae* (s rúrkami) a *Eriogonoideae* (bez rúrok), no strata rúrok zrejme nie je apomorfným znakom *Eriogonoideae*, ale objavila sa až v rámci nej. Zástupcovia čeľade stavikrvovité majú celosvetové rozšírenie, najmä v miernych oblastiach severnej pologule. Pohánka jedlá (*Fagopyrum esculentum*) alebo rebarbora (*Rheum rhabarbarum*) sa pestujú pre jedlo. Inváznym druhom je pohánkovec japonský (*Fallopia japonica*).

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Klinčekotvaré
Princíp neagresie

**Princíp neagresie** (niekedy aj **axióm neagresie**, , skrátene *NAP*) je postoj, ktorý považuje agresiu za nelegitímnu už z jej podstaty. Agresiu definuje ako iniciáciu alebo hrozbu násilia proti osobe alebo legitímne vlastnenému majetku druhých. Konkrétne akékoľvek nevyžiadané konanie, ktoré fyzicky ovplyvňuje cudzí majetok alebo osobu (bez ohľadu na to, či ide o konanie pre vlastníka negatívne, pozitívne, alebo neutrálne), je agresívne, ak je proti vlastníkovej slobodnej vôli a ak narúša jeho právo rozhodovať za seba a princíp sebavlastníctva.

Stúpenci NAP z toho odvodzujú nelegitimitu krádeže, vandalizmu, útoku a podvodu. Na rozdiel od princípu nenásilia zastávaného pacifistami nebráni princíp neagresie vo využití násilia v sebaobrane alebo obrane ostatných. Jeho stúpenci argumentujú, že NAP odporuje politike zákonov trestajúcich zločiny bez obete, vynucovania daní a brannej povinnosti. NAP je základom väčšiny súčasných libertariánskych filozofií. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Anarchokapitalizmus
Kategória:Pacifizmus
Devín (auto)

**Devín** je obchodné označenie pre nákladný automobil strednej kategórie, ktorý bol vyvíjaný v Bratislave vo VMV BAZ, ako nasledovník zastaraného vozidla Praga V3S  v rokoch 1984 až 1988. 

Po neúspešnom projekte Avia S430 (6 prototypov), (Praga STNA bola iba ideový náčrt), bol v roku 1982 BAZ zadaný vývoj a následná výroba stredného nákladného automobilu vo vojenskej a civilnej verzii. Projekt bol od základu novonavrhnutý, prevzal iba skelet unifikovanej kabíny ktorú následne dizajnoval Milan Bíroš. Motor bol použitý vznetový prepĺňaný, rady UR IV, zo ZŤS Martin. Prvý prototyp bol hotový už v roku 1984. Následne bolo vyrobených minimálne 15 prototypov v rôznych verziách, najmä vo vojenskej STA 6x6 (valník a skriňa). Ostatné boli verzia SNA 6x6, 4x4 a 4x2 pre civilný sektor (valník, nosič nadstavieb a iné). Po úspešnom odskúšaní a ukončení vývoja v roku 1988, však neochota federálnej vlády v Prahe zaviesť Devín do výroby, odsúvajú plánovanú výrobu až na rok 1990. Politické zmeny v roku 1989 projekt odložili, následne definitívne zastavili. Automobilku BAZ, v ktorej sa mal Devín vyrábať, odkúpil Volkswagen a výrobu Devína sa nepodarilo zaviesť vo VAB Bánovce.

Výroba nákladných automobilov strednej kategórie bola na Slovensku realizovaná neskôr vo Zvolene - Furman (civilné verzie) a v Bánovciach nad Bebravou - AKTIS (pre armádu)
Jeden z prototypov SNA bol kanibalizovaný a jeho kabínu získala Tatra Trucks a.s., s cieľom postaviť nerealizovaný projekt z typovej rady T162 (Dakarský špeciál). Dva prototypy Devína, SNA 4x2 a STA 4x4, sú v Bratislavskom Múzeu dopravy. 

## Pozri aj
* BAZ
* Tatra Bratislava 
* BAZ MNA
* Furman FZ

## Externé odkazy
*  Devín SNA 4x2 https://evidencia-dopravcov.eu/foto/13537#photo
* Devín STA 6x6 https://evidencia-dopravcov.eu/foto/13540#photo
* Prototyp středního terénního automobilu STA VV 6×6 „Děvín“ na stránke Vojenského historického ústavu Praha

## Zdroje
* Ivan Schuster, Ján Oravec, *Vývoj motorových vozidiel v Bratislave*, str. 73-74,76,93-94, vydav. MOTor, ISBN 80-85520-04-04
* Bratislavské Automobilové Závody n.p., Rozvojový úsek, Bojnická 3, Bratislava
* V. Behounek, Ing. Martin V. Koller - *Devín není jen hrad*

Kategória:Nákladné automobily
Kategória:Automobily BAZ
Bitka pri Saint-Denis

**Bitka pri Saint-Denis** môže označovať:

* Bitka pri Saint-Denis z roku 1567, Francúzsko (Francúzske náboženské vojny)
* Bitka pri Saint-Denis z roku 1678, Belgicko (Francúzsko-holandská vojna)
* Bitka pri Saint-Denis z roku 1815
* Bitka pri Saint-Denis z roku 1837, Kanada

Kategória:Rozlišovacie stránky
__DISAMBIG__
Turistická značkovaná trasa číslo 2419

**Turistická značkovaná trasa číslo 2419** známa aj ako **Chodník Štefana Petroviča** je modrá trasa v pohorí Považský Inovec. Začína v obci Beckov a končí v Prašiciach. Dĺžka trasy je 37,6 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov. 

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Považskom Inovci

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape


2419
2419
Lavočkin-Gorbunov-Gudkov LaGG-1

**Lavočkin-Gorbunov-Gudkov LaGG-1** () bolo sovietske stíhacie lietadlo z druhej svetovej vojny. Hoci to nebolo veľmi úspešné, vytvorilo základ pre sériu lietadiel, ktoré sa nakoniec stali jednými z najdôležitejších sovietskych stíhačiek druhej svetovej vojny.

## Vznik a vývoj
LaGG-1 bol navrhnutý konštruktérom Semjonovi Lavočkinovi, Vladimirovi Gorbunovovi a Michajovi Gudkovovi v roku 1938 ako ľahké lietadlo navrhnuté s motorom Klimov M-105 a vyrobené z vrstveného dreva, aby sa ušetrili strategické materiály. Prvý prototyp vzlietol 30. marca 1940 a po odstránení počiatočných problémov s dizajnom sa ukázal ako sľubný, aj keď trochu zaostával za tým, v čo jeho dizajnéri dúfali. V tejto fáze sa však potreba modernizácie sovietskeho letectva vyjasnila nedávnymi stratami v zimnej vojne s Fínskom. Označené ako I-22, bolo objednané do výroby.

Asi 100 lietadiel bolo poslaných do hodnotiacich letiek, kde sa rýchlo prejavili ich nedostatky. Lietadlo malo zjavne nedostatočný výkon a chýbala mu obratnosť a dolet. Okrem toho, zatiaľ čo sedem prototypov bolo starostlivo vyrobených na mieru a dokončené na veľmi vysokej úrovni, sériovo vyrábané príklady boli pomerne hrubé, čo len pridalo k existujúcim slabým stránkam. Keď sa správy o týchto problémoch vrátili do konštrukčného tímu, vykonala sa séria úprav, ktorých výsledkom by bol LaGG-3.

Podľa zdrojov však bol LaGG-1 iba prototypom lietadla LaGG-3 a preto boli LaGG-1 a LaGG-3 jeden a ten istý typ. Keďže sovietske zdroje sú nepresvedčivé, sú opísané obe možnosti.

## Prevádzková história
Sériové lietadlá dostalo označenie LaGG-1. Štandardnou výzbrojou bol 20 mm kanón ŠVAK strieľajúci cez dutú vrtuľu a dva 7,62 mm guľomety ŠKAS namontované nad motorom. Niektoré zdroje uvádzajú alternatívne aj 23 mm kanón VYa a dvoa 12,7 mm guľomety Berezin UBS.

Pravdepodobne bolo vyrobených iba sto lietadiel LaGG-1, z ktorých väčšina dostala počas produkcie veľa úprav z LaGG-3. Nezmenená tak zostala iba kostra. Rôzne zdroje považujú týchto 100 lietadiel za prvú výrobnú sériu LaGG-3. Najvýraznejšou črtou LaGG-1 boli „hrbolčeky“ na prednej časti dvoch predných guľometov. Nos LaGG-3 bol plochejší, a preto aerodynamickejší. Niektoré lietadlá boli nasadené vo vojne proti Fínsku, pričom viaceré padli aj do fínskych rúk.

## Operátori

### Sovietsky zväz
* Sovietske vzdušné sily

### Fínsko
* Fínske letectvo

## Špecifikácia (LaGG 1)

### Všeobecné charakteristiky
* **Posádka:** 1
* **Dĺžka:** 8,81 m 
* **Rozpätie krídel:** 9,80 m 
* **Výška:** 4,40 m 
* **Plocha krídla:** 17,5 m² 
* **Prázdna hmotnosť:** 2 478 kg 
* **Max. vzletová hmotnosť:** 2 968 kg 
* **Max. vzletová hmotnosť:** 3 380 kg 
* **Pohonná jednotka:** 1 x Klimov M-105 P kvapalinou chladený V-12, 1 100 k

### Výkon
* **Maximálna rýchlosť:** 605 km/h 
* **Dolet:** 556 km 
* **Dostup:** 9 600 m 
* **Rýchlosť stúpania:** 14,3 m/s 
* **Plošné zaťaženie:** 170 kg/m² 
* **Pomer výkon/hmotnosť:** 270 W/kg

### Výzbroj
* 2x 7,62 mm guľomety ŠKAS umiestnené nad motorom
* 1x 20 mm kanón ŠVAK strieľajúci cez vrtuľu

## Referencie

Kategória:Lietadlá druhej svetovej vojny
Kategória:Sovietske stíhacie lietadlá
Kategória:Lavočkin
Lysec (vrch v Západných Tatrách)

**Lysec** (; ) je vrch v Západných Tatrách. Leží nad Bobroveckou dolinou nad obcou Jalovec, približne  severne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na západe Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Liptovské Tatry. Masív leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Jalovec a Bobrovec. Najbližšími sídlami sú južne situovaný Žiar, Jalovec a Bobrovček, juhovýchodne leží Konská, juhozápadne Liptovské Matiašovce, západne Huty a severozápadne Zuberec. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.

## Opis
Lysec leží v rázsoche, vybiehajúcej juhozápadným smerom zo Salatína () v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Juhovýchodné svahy padajú do Hlbokej doliny, ktorou voda odteká Hlbokým potokom do Jalovčanky v povodí Váhu, západne leží Bobrovecká dolina a severne jej vetva Podválovec, ktoré odvodňuje Poliansky potok.

Západným smerom leží Malá kopa (), Veľká kopa (), Ostrá () a Sivý vrch (), severným Kozinec (), Pálenica (), Zuberec (), Brestová () a Salatín (), východným Spálená (), Pachoľa (), Baníkov () a Príslop () a južným Jalovecká kopa (), Ráztoka (), Trnác (), Jalovecká hora (), Sokol (), Mních () a Babky (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Prevažne hôľnatý vrchol s nesúvislým porastom kosodreviny umožňuje kruhový rozhľad. Vďaka nadmorskej výške a polohe sú viditeľné okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny a Liptovská kotlina, pri vhodných podmienkach aj Oravská Magura, Malá Fatra, Chočské vrchy, Veľká Fatra a Nízke Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný hrebeňom zo Salatína.

## Referencie

## Pozri aj
* Západné Tatry
* Liptovské Tatry
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Západných Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Jalovec (okres Liptovský Mikuláš)
Kategória:Bobrovec (obec)
Kalotė (jazero)

**Kalotė** je litovské jazero, ktoré sa nachádza u pobrežia Baltského mora. Je to zdrojnica riečky menom Cypa a rozkladá sa na západnom okraji dediny Kalotė,  na sever od Klaipėdy. Jeho južná časť obklopuje les Kukuliškių miškas. V severnej časti sú brehy nízke a močaristé. Dno je miestami pokryté až  vrstvou bahna pôvodom z rastlinných zvyškov. Je tu vysoká koncentrácia planktónu. Je na území chránenej krajinnej oblasti Pajūrio regioninis parkas (Park Prímorského kraja).

## Fauna a flóra
V okolí jazera možno pozorovať liene, plotice, ostrieže, šťuky, labute, husi a rôzne kačice.

Z rastlín sa v okolí jazera vyskytujú koralica lesná (*Corallorhiza trifida*), zdrojovka prameništná (*Montia fontana*), veronika brečtanolistá (*Veronica hederifolia*), linnéovka severná (*Linnaea borealis*) a dub zimný (*Quercus petraea*).

## Jazykové súvislosti
Názov Kalotė je v litovčine rodu ženského, číslo jednotné. Existuj domienka, že názov pocháza od slova *kalas*, čo je starý, dnes už nepoužívaný názov pre sumcov, ktorí sa tu asi skôr vyskytovali.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Jazerá v Litve
Tyčový materiál

náhľad|Rôzne prierezy tyčového materiálu
náhľad|Betonárske výstuže B500 s typickým vrúbkovaním.

**Tyčový materiál** je v hutníctve súhrnné označenie pre najrozšírenejší druh normalizovaných kovových polotovarov. Sú to tyče spravidla konštantného prierezu rôzneho tvaru z ocele alebo neželezných kovov. Jednotlivé normy predpisujú rozmery polotovaru vrátane medzných odchýlok, použitý materiál, spôsob výroby, kvalitu povrchu a stupeň priamosti.

## Oceľové tyče
Oceľové tyče sa vyrábajú najmä valcovaním za tepla. Vybrané tyče (pre ložiskové krúžky) sa vyrábajú aj kovaním. Vyrábajú sa v prierezoch:..
* kruhové
** hladké
** rebrované a skrúcané (ako výstuže do betónu)
* polkruhové a výsečové
* ploché
* trojhranné, štvorcové, šesťhranné a osemhranné
* profil **I** (IPE), **L**, **T**, **U** (UE, UPE)
* koľajnice
* pružnicové pásy s rebrom a drážkou
* prípadne iných.

## Tyče z neželezných kovov
Normalizované tyče z neželezných kovov sa vyrábajú z hliníka a jeho zliatin a medi a jej zliatin. Vyrábajú sa tvárnením za tepla, valcovaním za tepla alebo studena, ťahaním za studena.
Vyrábajú sa v prierezoch:
* kruhové
* ploché
* štvorcové a šesťhranné.

## Referencie

## Pozri aj
* plech
* drôt
* označovanie ocelí

Kategória:Hutnícke výrobky
Turistická značkovaná trasa číslo 8113

**Turistická značkovaná trasa číslo 8113** je krátka žltá trasa v Chvojnickej pahorkatine. Začína v obci Radošovce a končí pri chate Krížnica. Dĺžka trasy je 6,5 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8113
Kategória:Chvojnická pahorkatina
Jalovecká hora

**Jalovecká hora** alebo **Jalovská hora** (; ) je vrch v Západných Tatrách. Leží v závere Jaloveckej doliny nad obcou Jalovec, približne  severne od Liptovského Mikuláša. 

## Poloha
Nachádza sa na západe Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Liptovské Tatry. Masív leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Jalovec a Bobrovec. Najbližšími sídlami sú južne situovaný Žiar, Jalovec a Bobrovček, juhovýchodne sa nachádza Konská, juhozápadne Liptovské Matiašovce, západne Huty a severozápadne Zuberec. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.

## Opis
Jalovecká hora leží na konci rázsochy, vybiehajúcej juhozápadným smerom zo Salatína () v hlavnom hrebeni Západných Tatier na Lysec (). Vypína sa nad záverom Jaloveckej doliny, nad miestom, kde sa dolina vetví. Západne sa nachádza Bobrovecká dolina, ktorou vodu odvádza Poliansky potok do Jalovčanky v povodí Váhu. Tá preteká južným úpätím dolinou Parichvost, kde smeruje aj voda z východne situovanej Hlbokej doliny.

Východne leží Ráztoka (), Jalovecká kopa (), Príslop (), Baníkov (), Pachoľa () a Spálená (), severne Salatín (), Lysec (), Brestová (), Zuberec (), Pálenica () a Kozinec (), západne Sivý vrch (), Biela skala (), Ostrá (), Veľká kopa () a Malá kopa () a južne Babky (), Sokol (), Mních (), Skala (), Trnác () a Široká (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol so súvislým porastom kosodreviny umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít sú viditeľné okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny a Liptovská kotlina, pri vhodných podmienkach aj Oravské Beskydy, Malá Fatra, Chočské vrchy, Veľká Fatra a Nízke Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný hrebeňom zo Salatína. Značené trasy vedú blízkymi dolinami.

## Referencie

## Pozri aj
* Západné Tatry
* Liptovské Tatry
* Tatranský národný park
* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Západných Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Jalovec (okres Liptovský Mikuláš)
Kategória:Bobrovec (obec)
Turistická značkovaná trasa číslo 5137

**Turistická značkovaná trasa číslo 5137** je zelená trasa v pohorí Biele Karpaty. Začína pri obci Sobotište v lokalite Kadlečíkovci a končí pri obci Chvojnica v osade Nečasovci. Dĺžka trasy je 10 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Bielych Karpatoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape


5137
5137
Peter Kmec

JUDr. **Peter Kmec** (* 11. november 1966, Nitra) je slovenský diplomat a politik, v rokoch 20232025 bol podpredsedom vlády pre Plán obnovy a znalostnú ekonomiku.

## Životopis
Kmec medzi rokmi 1985 a 1990 študoval na Moskovskom štátnom inštitúte medzinárodných vzťahov, absolvoval aj štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

V rámci svojej diplomatickej kariéry bol v období 2000 až 2003 zástupcom veľvyslanca na slovenskom veľvyslanectve v Izraeli, neskôr slúžil ako veľvyslanec vo Švédsku a medzi rokmi 2012 a 2018 ako veľvyslanec v USA.

Po návrate na Slovensko vstúpil do politiky v roku 2020, keď bol za stranu SMER-SD zo 16. miesta zvolený do Národnej rady Slovenskej republiky. Krátko po svojom zvolení opustil 17. júna SMER a vstúpil do novej strany HLAS-SD odídenca zo SMER-u Petra Pellegriniho. V roku 2023 bol z 10. miesta za HLAS opätovne zvolený do NRSR. 25. októbra toho roku sa stal podpredsedom vlády pre plán obnovy vo štvrtej vláde Roberta Fica.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Nitry
Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici Smeru
Kategória:Politici Hlasu
Kategória:Poslanci NR SR
Kategória:Podpredsedovia vlády Slovenska
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v USA
Kategória:Veľvyslanci Slovenska vo Švédsku
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Moskovského štátneho inštitútu medzinárodných vzťahov
Casa Amatller

**Casa Amatller** je budova v štýle katalánskeho modernizmu v Barcelone v Katalánsku v Španielsku, ktorú navrhol známy katalánsky architekt Josep Puig i Cadafalch. Spolu s Casa Batlló a Casa Lleó-Morera tvoria tri najdôležitejšie budovy slávnej barcelonskej Illa de la Discòrdia ("Blok nesúladu"), ktorý je známy svojimi jedinečnými, kontrastnými modernými budovami.

Budova bola pôvodne postavená v roku 1875, neskôr bola v rokoch 1898 až 1900 prerobená na rezidenciu pre bohatého čokoládového umelca a archeologického nadšenca Antoniho Amatllera. Po jeho smrti v roku 1910 zostal domovom Amatllerovej dcéry až do jej smrti v roku 1960. Nepretržité vlastníctvo rodiny Amatllerovcov znamenalo, že interiér domu z roku 1900 zostal z veľkej časti zachovaný v neporušenom stave až do súčasnosti. Teraz slúži ako historické dobové múzeum, kaviareň a sídlo vedeckého študijného centra Amatller Institute for Hispanic Art. Dom je pravidelne otvorený na plánované sprevádzané prehliadky.

## Galéria

Súbor:Casa_Amatller_Foyer.JPG|alt=The entrance foyer of the Casa Amatller in Barcelona. The stairs on the right, in front of the large set of stained glass doors, lead to the stair court.|Vstupné foyer Casa Amatller. Schody napravo, pred veľkými dverami z farebného skla, vedú do dvora so schodmi.
Súbor:Casa_Amatller_Stair_Court_Ceiling.JPG|alt=Looking up from the Casa Amatller's stair court, at the stained glass ceiling above.|Pohľad hore zo schodiska Casa Amatller na strop z farebného skla nad ním.
Súbor:Rat_with_a_camera_Casa_Amatller.jpg|alt=A rat with a camera, one of the sculpture compositions at the main facade|Krysa s kamerou, jedna zo sochárskych kompozícií na hlavnej fasáde
Súbor:Passeig_de_Gràcia_41.interior.jpg|alt=Dining room|Jedáleň
Súbor:PiC_casa_Amatller_RI-51-0004199_4580.jpg|alt=Salon|Salón
Súbor:PiC_casa_Amatller_RI-51-0004199_4655.jpg|alt=Bedroom of Antoni Amatller|Spálňa Antonia Amatllera


## Referencie
Kategória:Katalánsko
Kategória:Stavby v Barcelone


## Zdroj
Slanské podolie

**Slanské podolie** je geomorfologickou časťou Tureckej, podcelku Revúckej vrchoviny. Leží v údolí Slanej, severne od Rožňavy.

## Polohopis
Územie sa nachádza na východnom okraji Revúckej vrchoviny a zaberá severovýchodný okraj podcelku Turecká. Rozprestiera sa v údolí rieky Slaná, ktorá tu priberá niekoľko prítokov, z nich najvýznamnejšie sú Súľovský a Kobeliarovský potok. Západne pokračuje podcelok Turecká, severne na menšom úseku Dobšinské predhorie, severne a východne podolie vymedzujú Volovské vrchy a ich podcelok Zlatý stôl a na juhu nadväzuje Rožňavská kotlina. 

Oblasť je súčasťou Košického kraja a patrí do okresu Rožňava, kde zasahuje na severný okraj mesta Rožňava a katastre obcí Betliar, Gemerská Poloma, Henckovce a Nižná Slaná. 

## Doprava
Údolím Slanej prechádzajú významné komunikácie, spájajúce Rožňavu a Gemer so Spišom a Horehroním. Z Rožňavy cez Dobšinú a ďalej do Popradu vedie cesta I/67, na ktorú sa v Gemerskej Polome pripája cesta II/533 z Hnilca a v Nižnej Slanej cesta II/587 zo Štítnika. Z juhu na sever vedie nivou rieky Slaná aj železničná trať Rožňava – Dobšiná.

## Chránené územia
V tejto časti Revúckej vrchoviny nie sú žiadne osobitne chránené územia.

## Turizmus
Najvýznamnejšou pamiatkou tejto časti územia je Kaštieľ v Betliari s priľahlým parkom. Región je však známy bohatou históriou baníctva a nachádza sa tu množstvo pamiatok na tieto aktivity. Rožňavu a Betliar spája  žlto značený turistický chodník, ktorý pokračuje do sedla Volovec v hlavnom hrebeni Volovských vrchov.

## Referencie

## Pozri aj
* Revúcka vrchovina
* Turecká (geomorfologický podcelok)
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Revúcka vrchovina
Kategória:Podolia na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Jakub Jablonský

**Jakub Jablonský** (* 4. december 1995, Banská Bystrica) je slovenský filmový, televízny a divadelný herec. Stal sa víťazom 9. série tanečnej show *[[Let’s Dance (slovenský televízny program)|Let’s Dance]]*.

## Životopis
Vyrastal v rodine väzenských dozorcov teda odmala bol vedený k autorite. Už od útleho veku sa venoval folklórnemu tancu. Venoval sa mu celkom 16 rokov. Zakotvil vo folklórnom súbore Urpín. V roku 2009 ako štrnásťročný tancoval v Štátnej opere v Banskej Bystrici, v tom istom roku nastúpil na konzervatórium Jána Levoslava Bellu v Banskej Bystrici kde študoval odbor muzikálne herectvo. Už počas školy ho Jana Oľhová brávala na divadelné predstavenia do Bratislavy. Preto sa rozhodol pokračovať na divadelnej fakulte odboru herectvo na Vysokej škole múzických umení. Jeho profesorkami sa stali práve Jana Oľhová a Emília Vášáryová. Okrem toho absolvoval aj štúdium na Falmouth University v Anglicku.

V hlavnom meste sa okrem vzdelania začal stretávať aj s Kristínou Spáčovou. Začali spolu chodiť a po 6 rokoch, v marci 2024 oznámili rozchod. Momentálne tvorí pár s Petrou Dubayovou, s ktorou sa mu v auguste 2025 narodila dcéra Vesna.

Je známy vďaka seriálu *[[Dunaj, k vašim službám]]* kde stvárňuje postavu žida Davida Gutmanna.

Okrem toho si zahral aj v dvoch celovečerných rozprávkach *[[Čarovný kamienok]]* a *[[Keď draka bolí hlava]]*, aj v niekoľkých seriáloch *[[Nový život (seriál)|Nový život]]*, *[[Delukse]]* a *[[Kriminálka Kraj]]*.

Účinkuje aj v niekoľkých divadlách: SND, DPM, U92, divadlo Nude.

Pracoval aj ako učiteľ anglického jazyka na Základnej škole v Ružovej doline.

## Filmografia

### Filmy
* 2021: *The Male Gaze: Hide and Seek*
* 2018: *[[Keď draka bolí hlava]]* (réžia Dušan Rapoš)

### Televízia
* 2019: *[[Čarovný kamienok]]* (TV film), réžia Kristína Herczegová
* 2022: *[[Delukse]]* (TV seriál)
* 2022: *[[Červené pásky]]* (TV seriál)
* 2022: *[[Pumpa (seriál)|Pumpa]]* (TV seriál)
* 2022: *[[Nový život (seriál)|Nový život]]* (TV seriál)
* 2022: *[[Kriminálka Kraj]]* (TV seriál)
* 2023: *[[Dunaj, k vašim službám]]* (TV seriál)
* 2024: *[[Policie Hvar]]* (TV seriál)
* 2024: *[[Možné je všetko]]*
* 2025: *[[Vina (slovenský seriál)|Vina]]* (TV seriál)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Absolventi konzervatórií na Slovensku
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Osobnosti z Banskej Bystrice
Satyrská dráma

[náhľad|Atické [červenofigúrová keramika|červenofigúrové oinochoé zobrazuje Dionýza s thyrsom, 4 malí satyrovia (ale už plešatí) bežia s fakľami: scéna zo satyrskej hry od Aischyla?  cca. 460 pred Kr., Altes Museum (Antikensammlung) Berlín]]
**Satyrská dráma** alebo **satyrská hra** (, z gr. satyros = satyr, v gréckej mytológii lesná bytosť, démon – pren. zmyselník – majúci polozvieraciu podobu) bol osobitný druh starogréckej drámy, stavbou a štýlom blízky tragédii, ale komické predvádzanie mytologických hrdinov a zbor roztopašných Satyrov mu vtláčal ľahký a veselý ráz. Bola to hra, ktorá sa predvádzala na záver dramatického *agónu* (súťaže).
 
O satyrských hrách je toho známe menej ako o ostatných typoch drámy. Dráma bola vždy básnickým dielom v prísne záväznej forme. Pozostávala z častí hovorených, deklamovaných a spievaných, pričom každá z nich mala predpísaný osobitný rytmus. Tragédia bola kompletná len vtedy, ak mala tri hry s vážnym obsahom a jednu ľahkú satyrskú, ktorá uvádzala diváka do dobrej nálady.

Každý autor tragédií mal s tromi tragédiami pre Veľké alebo Mestské Dionýzie v Aténach (konali sa 10. až 17. dňa atického mesiaca elafébolión ) predložiť aj satyrskú hru, pretože sa kládol dôraz na tragicko-satyrický vzťah, keďže satyrské hry tvorili v tragédii neoddeliteľnú časť súťaže. Tí istí tragickí herci a choreuti ich hrali po sérii troch tragédií (boli to herci v maskách hovoriaci vo veršoch, zbor tancujúci a spievajúci texty, hrajúci na hudobné nástroje)  Boli to krátke, takmer komické predstavenia so zborom Satyrov vedených Silénom, jeho členovia mali konské telo, chvosty a stoporený falus. Od polovice 4. storočia pred Kr. satyrská dráma výrazne upadala a uvádzala sa iba jedna hra na začiatku každej slávnosti (pod vplyvom komédie rastúca sofistikovanosť aténskeho publika znížila potrebu satyrských hier).
 
Podľa tradície prvým, kto vytvoril satyrskú hru bol Pratinas z Fleiountu (napísal 32 satyrských drám, zachoval sa z nich iba jeden fragment), a to v Aténach počas 70. olympijských hier (499 – 496 pred Kr.).  Euripidov *Kyklop* je jedinou kompletne zachovanou satyrskou hrou. Zo satyrských hier od Aischyla sa zachovalo len niekoľko fragmentov a fragment od Sofokla (Sofoklova satyrská dráma *Sliediči (Ichneutai)* sa týkala mladučkého Herma). Zo satyrských drám od Achaia z Eretrie, ktoré filozof Menedémos hodnotil na druhé miesto za Aischylove, sa zachovali len názvy niekoľkých z nich.
 
## Referencie

Kategória:Kultúra v starovekom Grécku
Kategória:Divadlo v starovekom Grécku
Richard Adams

**Richard George Adams** (* 9. máj 1920, Newbury, Berkshire, Anglicko† 24. december 2016, Oxford, Anglicko) bol anglický spisovateľ, ktorý sa preslávil ako autor detskej knihy *Ďaleká cesta za domovom*.

## Život
Richard George Adams mal ďalších dvoch súrodencov. V detstve navštevoval internátnu školu Bradfield College a v roku 1938 sa zapísal na Univerzitu v Oxforde. Adamsove štúdium modernej histórie ale prerušila povinnosť narukovať počas druhej svetovej vojny. Vysokú školu dokončil až po vojne, no v roku 1948 sa vrátil do armády, tentokrát ako civilný zamestnanec. Štátnu službu opustil v roku 1974 po vydaní svojho literárneho debutu, keď sa rozhodol venovať písaniu na plný úväzok.

V roku 1949 sa oženil s Barbarou Elizabeth Acland. Spolu mali dve dcéry, Juliet a Rosamond. Zomrel 24. decembra 2016 ako 96-ročný v anglickom Oxforde.

## Ďaleká cesta za domovom
Príbeh sleduje dobrodružstvo niekoľkých divých králikov, ktorý sa rozhodnú opustiť svoju pôvodnú kolóniu za účelom vybudovania nového a bezpečnejšieho domova. Na svojej ceste za lepšou budúcnosťou sa však nestretnú len s nepriateľmi v podobe prirodzených zvieracích predátorov, ale aj s chamtivými a arogantnými ľuďmi.

Príbeh o králičej kolónii vznikol pôvodne ako rozprávka pre Adamsove dcéry počas dlhej cesty autom do Stratfordu. Dcéry ho napokon presvedčili, nech príbeh vydá aj knižne, čo Adamsovi trvalo približne dva roky. Spočiatku ho odmietlo až sedem vydavateľstiev, pokým sa ho v roku 1972 neujal malý vydavateľ Rex Collins. Ten Adamsovi pomohol vymyslieť aj názov knihy (v origináli *Watership Down*). Prvé vydanie vyšlo v náklade 2500 kusov. Z detskej publikácie sa čoskoro stal celosvetový hit, príbeh ďalej prebrali vydavateľstvá ako Macmillan alebo britské Penguin.

Príbeh je alegóriou na slobodu, etiku a prirodzenú ľudskú náturu, aj keď Adams celý život tvrdil, že je to „len obyčajný príbeh o králikoch“. Adamsove dielo bolo často kritizované pre jeho explicitné motívy smrti, násilia a neustále hroziaceho nebezpečia. Jeho dcéra Juliet k tomu uviedla, že jej otec nikdy nemal rád, ako ľudia klamú deťom o smrti. Napriek pochmúrnejšiemu naratívu príbeh zaznamenal niekoľkonásobný úspech aj na filmovom plátne. Prvá filmová adaptácia vyšla v roku 1978, posledná z produkcie BBC a Netflixu v roku 2017. Pre potreby knihy vytvoril autor aj osobitný jazyk, tzv. lapinčinu, ktorou králiky v príbehu komunikovali.

Na Slovensku vyšla kniha v roku 2017 vo vydavateľstve Slovart.

## Iné diela
* *Ďaleká cesta za domovom* (1972)
* *Shardik* (1974)
* *The Plague Dogs* (1977)
* *The Girl in a Swing* (1980)
* *Maia* (1984)
* *Traveller* (1988)
* *Tales From Watership Down* (1996), zbierka krátkych príbehov k románu *Ďaleká cesta za domovom*
* *The Day Gone By* (1990), autobiografia
* *The Outlandish Knight* (1999)

## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Anglickí spisovatelia
Kategória:Anglickí spisovatelia románov
Kategória:Anglickí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Príslušníci Britskej armády
Kategória:Absolventi Oxfordskej univerzity
Kategória:Osobnosti z Berkshire
Sorel-Tracy

**Sorel-Tracy** je mesto v kanadskej provincii Quebec. V roku 2021 malo 35 165 obyvateľov. Nachádza sa na ústi rieky Richelieu do Rieky svätého Vavrinca v regióne Montérégie.

## Dejiny
Mesto sa prezentuje ako 4. najstaršie v Kanade, podľa Canadian Encyclopedia 4. najstaršie v provincii. V roku 1642 bola vybudovaná pevnosť Fort Richelieu. V roku 1672 veliteľ pevnosti, Pierre de Saurel, získal pozemky a bolo po ňom pomenovaná usadlosť. V roku 1781 Frederick Haldimand, guvernér Quebecu, v meste založil svoje panstvo, ktoré sa neskôr stalo letným sídlom generálnych guvernérov Kanady. Medzi rokmi 1787 a 1845 bola komunita pomenovaná William Henry po synovi Juraja III., neskoršom kráľovi Viliamovi IV. Od polovice 19. storočia bolo mestom základňou riečneho lodiarstva. V roku 1889 mesto získalo obecný status.

Počas Druhej svetovej vojny bol Sorel-Tracy centrom lodiarskeho a zbrojárskeho priemyslu. Tracy ako mesto vzniklo 10. februára 1954. Ako obec a zároveň farnosť sa predtým Saint-Joseph-de-Sorel. Nositeľom mena Tracy bol Alexandre de Prouville, markíz de Tracy. V roku 20002001 sa Sorel spojil s Tracy a s ďalšími komunitami.

## Demografia
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 35 165 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 34 755. V roku 2021 nikto neuviedol ako etnický pôvod slovenský, nikto český a nikto česko-slovenský. Ako rodný jazyk 33 220 ľudí uviedlo francúzštinu, 375 uviedlo angličtinu, 240 oba, 595 ľudí neoficiálne jazyky z toho 5 jazyky pôvodných obyvateľov.

## Doprava
V meste končí Diaľnica 30.

## Ekonomika
Mesto je centrom služieb pre poľnohospodársku oblasť. Sorel-Tracy je tiež morským prístavom a prezimovacím prístavom pre riečne a iné lode. Hlavnými priemyselnými odvetviami sú: oceliarstvo, produkcia titánu, oprava lodí, výroba plastu a umelých vláken, oblečenia a nábytku.

## Kultúra a turizmus
V meste sa nachádzajú dve katedrály a kostol gotického štýlu Christ Church. V roku 1961 bolo objavené archeologické nálezisko irokézskych predmetov.

## Galéria

Súbor:Bibliothèque municipale Le Survenant-2.jpg|Budova mestskej knižnice
Súbor:Église Christ Church Sorel-2.jpg|Anglikánsky kostol Christ Church
Súbor:Centrale thermique tracy.jpg|Bývalá elektráreň


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta

## Zdroj


Kategória:Mestá v Quebecu
Kategória:Montérégie
Kategória:Sídla na Rieke svätého Vavrinca