open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Beatrix Potterová

**Beatrix Potterová** (* 28. júl 1866, Londýn, Spojené kráľovstvo† 22. december 1943, Near Sawrey) bola anglická spisovateľka, ilustrátorka, prírodovedkyňa a ochrankyňa anglického vidieka. 

Verejnosti je známa najmä ako autorka knižiek pre deti: maľovala zvieratká v ľudskom oblečení, aby boli pre deti veselšie. Ku kresbám neskôr písala aj rozprávky ako napr. v roku 1893 *Dobrodružstvá zajačika Petríka*. Je jednou z najúspešnejších autoriek literatúry pre deti všetkých čias, jej knihy sa stali svetovými bestsellermi a boli preložené do desiatok jazykov. 

Bola tiež veľmi schopnou prírodovedkyňou, expertkou najmä na huby a lišajníky, jej kresby spór húb a stielok lišajníkov patria medzi to najlepšie, čo bolo v mykológii a lichenológii na prelome 19. a 20. storočia vytvorené. Napriek tomu neuspela so žiadosťou o prijatie medzi študentov Kráľovskej botanickej záhrady, pretože ženy záhrada neprijímala. I jej (dodnes cenené) mikroskopické ilustrácie klíčenia spór húb musel pred Spoločnosťou lichenológov odprezentovať jej strýko sir Henry Enfield Roscoe, pretože ako žena do klubu nemala prístup ani ako hosťujúci prednášajúci (v roku 1997 adresovala spoločnosť Beatrix Potterovej posmrtne ospravedlnenie za túto diskrimináciu). Z toho istého dôvodu Kráľovská spoločnosť odmietala publikovať jej odborné práce. 

Potom čo uspela ako spisovateľka, sa začala venovať okrem písania aj ochrane anglického vidieka. Aby ochránila svoj obľúbený kraj *Lake District* v Cumbrii v North West England pred likvidáciou priemyselnými a stavebnými spoločnosťami, venovala veľkú časť svojho majetku získaného písaním na skupovanie tamojších krachujúcich hospodárstiev a pozemkov, ktoré potom sama riadila a prevádzkovala. 

V roku 2006 bola do kín uvedená jej filmová biografia *Miss Potter*.

## Dielo (výber)
* *Dobrodružstvá zajačika Petríka*
* *Zajac Peter a jeho kamaráti* 

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Beatrix Potter’s fossils and her interest in geology – B. G. Gardiner
* Collection of Potter materials 
* Beatrix Potter online feature 
* Beatrix Potter Society, UK
* Exhibition of Beatrix Potter's Picture Letters at the Morgan Library
* Beatrix Potter Collection 
* Beatrix Potter Society

## Zdroj

Kategória:Anglickí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Britskí mykológovia
Kategória:Britskí botanici
Kategória:Osobnosti z Londýna
Príbeh služobníčky (televízny seriál)

***Príbeh služobníčky*** (orig. *The Handmaid's Tale*) je americký dystopický televízny seriál, založený na rovnomennej knižnej predlohe od Margaret Atwoodovej z roku 1985. Príbeh sa odohráva v antiutopickej budúcnosti po skončení druhej americkej občianskej vojny, kde totalitná spoločnosť robí z plodných žien "služobníčky".

Seriál mal premiéru 26. apríla 2017 na streamovacej službe Hulu. O niekoľko dní neskôr, 3. mája, bola potvrdená druhá séria. Tá mala premiéru 25. apríla 2018. 2. mája bola potvrdená tretia séria, ktorá mala premiéru 5. júna 2019. 26.júla 2019 bolo oznámené, že seriál bude mať štvrtú sériu. Jej premiéra však bola posunutá na rok 2021 z dôvodu pandémie koronavírusu.

Na Slovensku je seriál dostupný na HBO Max. Vysielacie práva kúpila RTVS, ktorá ho vysiela od 5. januára 2019 na Dvojke.

Seriál získal mnoho ocenení, vrátane ôsmych Cien Emmy z trinástich nominácií za svoju prvú sériu.

## Postavy
* Elisabeth Moss ako June Osborne / Offred
* Joseph Fiennes ako Commander Fred Waterford
* Yvonne Strahovski ako Serena Joy Waterford
* Alexis Bledel ako Emily / Ofglen / Ofsteven / Ofjoseph
* Madeline Brewer ako Janine / Ofwarren / Ofdaniel
* Ann Dowd ako Aunt Lydia
* Max Minghella ako Nick Blaine
* Samira Wiley ako Moira / Ruby
* Amanda Brugel ako Rita
* Bradley Whitford ako Commander Joseph Lawrence

## Série a časti

### 1. séria (2017)

### 2. séria (2018)

### 3. séria (2019)

### 4. séria (2021)

### 5. séria (2022)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Televízne seriály USA
Kategória:Televízne seriály z roku 2017
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus
Kategória:Televízne relácie podľa románu
Električková doprava v hornosliezskej konurbácii

**Električková doprava v hornosliezskej konurbácii** je najväčší električkový systém v Poľsku a jeden z najväčších na svete. Električky tu obsluhuje celkom 13 miest (Będzin, Bytom, Chorzów, Czeladź, Dąbrowa Górnicza, Gliwice, Katovice, Mysłowice, Ruda Śląska, Siemianowice Śląskie, Sosnowiec, Świętochłowice a Zabrze) v hornosliezskej priemyselnej aglomerácii (GOP), kde žijú asi dva milióny ľudí. V súčasnosti (2018) tu jazdí 31 električkových liniek, ktoré prevádzkuje akciová spoločnosť Tramwaje Śląskie. V roku 2015 bolo v prevádzke  tratí. Rozchod koľají je štandardný , počet vozňov približne 336. Vozňový park je tvorený predovšetkým električkami Konstal 105Na (celkom asi 91 vozňov), ktoré boli dodávané od roku 1979.

Históriu miestnej električkovej dopravy možno datovať do roku 1894, kedy 27. mája bola sprevádzkovaná úzkorozchodná (neobvyklý rozchod ) medzimestská parná dráha spájajúca Piekary Śląskie a Bytom. O štyri roky bola táto dráha predĺžená do Gliwic a elektrifikovaná. Prvá trať normálneho rozchodu  bola postavená v roku 1912 v Katoviciach.

## Linky

## Vozňový park
V hornosliezskej konurbácii je najrozmanitejší vozňový park električiek v Poľsku.

thumb|Vozovňa Gliwice
## Vozovne
V systéme sa nachádzajú štyri električkové vozovne:
* vozovňa Będzin,
* vozovňa Katowice – Zawodzie,
* vozovňa Bytom – Stroszek,
* vozovňa Gliwice.

## Referencie

## Literatúra
* 
* 

## Iné projekty

## Zdroj

H
Kategória:Doprava v Sliezskom vojvodstve
Pyrrhos z Atén

**Pyrrhos** (*Pyrrhos*) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.                                       
 
Pyrrhos, sochár z Atén, bol činný v 2. polovici 5. storočia pred Kr. Rímsky spisovateľ Plínius uvádza, že bol autorom sôch bohýň Hygieie a Atény (Hygiam et Minervam). Zrejme tu ide o bronzovú sochu Atény Hygieie, ktorú na aténsku Akropolu dal umiestniť aténsky politik Perikles. O tejto soche sa zmienil aj Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku: „*sú tu sochy bohýň, a to Hygieie, ktorá bola vraj dcéra [[Asklépios|Asklépia]], a Atény, ktorá má prívlastok mena Hygieia.*“

V roku 1840 sa z tejto sochy pri vstupnej bráne na aténsku Akropolu (Propyleje) našiel mramorový podstavec s nápisom:  

- text v starogréčtine

Na hornej časti podstavca sa zo sochy zachovali stopy nôh. Každý pokus o rekonštrukciu tejto stratenej sochy je len hypotetický.  
 
## Referencie a bibliografia

  
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Echekrates

**Echekrates** alebo **Echekratés** (*Echekratés*) môže byť:
* grécky filozof (pytagorovec) v 4. stor. pred Kr., pozri Echekrates z Fliuntu
* tesálsky veliteľ (stratég) v 3. stor. pred Kr., pozri Echekrates (veliteľ)
* aténsky archón v rokoch 101/100 pred Kr., pozri Echekrates (archón)
Jozef Hollý (osvetový pracovník)

**Jozef Hollý** (pôv. Jozef Holý; * 18. marec 1864, Pavlova Ves† 20. február 1942, Ružomberok) bol slovenský osvetový pracovník a učiteľ.

## Životopis
Narodil sa do roľníckej rodiny. Ľudovú školu navštevoval v Pavlovej Vsi, Trnovci a Liptovskom Mikuláši. Gymnázium študoval v rokoch 18771884 v Kežmarku a Prešove (učiteľský ústav).

Od roku 1884 pôsobil ako pomocný učiteľ v obci Veličná, 18841886 (a následne učiteľ) Jasenová, 18861895 Banská Štiavnica, od 1895 na evanjelickej škole v Ružomberku. Od roku 1927 na dôchodku.

Podporoval slovenské národné hnutie, pomáhal pri vydaní *[[Slovenské listy|Slovenských listov]]* (vydával Karol Salva), propagoval zborový spev a organizoval kultúrny život.

## Dielo
* *Piesne slobodného Slovenska*, spevníček hymnických vlasteneckých piesní 
* 1920 *Základné známosti zemepisné a zemepis župy Liptovskej pre tretí ročník ľudových škôl* (učebnica)

## Referencie

## Literatúra
* 

Kategória:Osobnosti z Pavlovej Vsi
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Jozef Hollý

**Jozef Hollý** môže byť
* slovenský osvetový pracovník a učiteľ (18641942), pozri Jozef Hollý (osvetový pracovník)
* slovenský dramatik a evanjelický kňaz (18791912), pozri Jozef Hollý (dramatik)

## Zdroj
* 

Hollý, Jozef
Ján Vladimír Jamnický

**Ján Vladimír Jamnický** (* 8. január 1878, Vavrišovo – † 23. november 1967, Bratislava) bol slovenský evanjelický kňaz a univerzitný profesor teológie.

## Rodina
Jeho syn Ján Jamnický je známy slovenský režisér, herec, scenárista a divadelný pedagóg.

## Životopis
Po ukončení gymnázia v Liptovskom Mikuláši študoval v rokoch 18961900 teológiu na evanjelickom kolégiu v Prešove. V roku 1900 získal po absolvovaní odbornej kňazskej skúšky kňazský diplom. Hodnosť Th Dr. získal na Teologickej fakulte v Paríži. 

V máji roku 1903 ho zvolila cirkevná obec v Jasenovej za farára. Pobudol v Jasenovej do roku 1909, keď ho povolali za kňaza do Nemeckej Ľupče (v súčasnosti Partizánska Ľupča). V cirkevnom zbore v Jasenovej vyvíjal nielen duchovnú činnosť, ale venoval sa aj hospodárskemu pozdvihnutiu slovenských evanjelikov. Vynikal ako znamenitý liturg a kazateľ, hudobný teoretik i praktik. Od roku 1919 pôsobil ako profesor teológie na Teologickej vysokej škole ev. a. v. cirkvi na Slovensku v Bratislave. Fakulta bola v dôsledku štátoprávnych zmien v roku 1939 premenovaná na Slovenskú evanjelickú bohosloveckú fakultu v Bratislave. V rokoch 19331936 a 19421943 bol dekanom fakulty. Po zoštátnení bohosloveckých fakúlt bol 5. októbra 1950 na vtedajšej Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte štátnymi orgánmi vymenovaný nový učiteľský zbor. Podľa vládneho nariadenia č. 58 zo 14. 7. 1950 o bohosloveckých fakultách nedostal spolu s ďalšími štyrmi profesormi dekrét ani Ján Vladimír Jamnický. Autor viacerých vysokoškolských účebníc, množstva článkov a štúdií v cirkevných časopisoch. Jeden z prekladateľov Novej zmluvy.

## Dielo
* *Evanjelické pohrebné kázne* (1927)
* *Cirkevno-právne normy Novohradského ev. a v. kontubernia zo začiatku 17. stor.* (1946).
* *Právny zástoj kňazov a svetských údov ev. a v. cirkvi na Slovensku v 16. – 18. stor.* (1946).

## Referencie

Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí teológovia
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Vavrišova
Kategória:Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Chimamanda Ngozi Adichie

**Chimamanda Ngozi Adichie** (* 15. september 1977, Enugu, Nigéria) je nigérijská spisovateľka, autorka románov, poviedok i literatúry faktu. 

Napísala romány *Fialový ibištek* (2003), *Polovica žltého slnka* (2006), a *Amerikánka* (2013), zbierku krátkych príbehov *To, čo máš okolo krku* (2009), a esej *Všetci by sme mali byť feminist(k)i* (2014).

V roku 2008 získala *MacArthur Genius Grant*. *The Times Literary Supplement* ju opísal ako „najvýznamnejšiu“ zo „sprievodu oceňovaných mladých anglofónnych spisovateľov, ktorí priťahujú  novú generáciu čitateľov k africkej literatúre. Jej najnovšia kniha, *Drahá Ijeawele, alebo Feministický manifest v pätnástich návrhoch*, vyšla v marci roku 2017.

## Slovenské preklady
* NGOZI ADICHIE Chimamanda. *Amerikánka*. Žilina : Absynt, 2017. 624 s. ISBN 978-80-89876-81-5.
* NGOZI ADICHIE Chimamanda. *Všetci by sme mali byť feminist(k)ami*. Žilina : Absynt, 2017. 64 s. ISBN 978-80-89916-22-1.
* NGOZI ADICHIE Chimamanda. *Drahá Ijeawele*. Žilina : Absynt, 2020. 96 s. ISBN 978-80-82032-03-4.
* NGOZI ADICHIE Chimamanda. *Polovica žltého slnka*. Žilina : Absynt, 2021. 544 s. ISBN 978-80-8203-227-0.
* NGOZI ADICHIE Chimamanda. *To, čo máš okolo krku.* Žilina: Absynt, 2023. 300 s. ISBN 978-80-8203-425-0

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Unofficial website via Daria Tunca
* Chimamanda Ngozi Adichie - vydavateľský profil
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Nigérijskí spisovatelia
Kategória:Absolventi Yale University
Kategória:Absolventi Johns Hopkins University
Kategória:Básnici píšuci po anglicky
Kategória:Spisovatelia afroamerického pôvodu
Henrik Hall

**Henrik Hall** (* 5. marec 1948, Esbjerg – † 27. január 2011, Brønshøj) bol dánsky spevák, skladateľ a hudobník. Od roku 1991 až do svojej smrti v roku 2011 bol členom dánskej popovej skupiny Love Shop, kde hral na harmoniku a spieval zbor. V rokoch 2006 a 2008 tiež vydal pod vlastným menom albumy *Solo* a *[[Chok suk og koma]]*.

## Život
Henrik Hall sa narodil v Esbjergu , kde žil prvých desať rokov svojho života, až kým sa rodina nevrátila do mesta Herlev. V dospievajúcich rokoch hral Hall na bicie, basgitaru a klávesy, rovnako ako aj na ústnu harmoniku, ktorá sa neskôr stala jeho hudobnou značkou.

Henrik Hall hrával harmoniku v dvoch skladbách z debutového albumu popovej skupiny Love Shop *1990* z toho istého roku. Po koncerte na festivale v Roskilde v roku 1991 sa Hall stal členom skupiny, ktorú v roku 1986 vytvoril skladateľ Hilmer Hassig a spevák Jens Unmack.

Po vydaní siedmich štúdiových albumov v rokoch 1990 až 2003 sa členovia skupiny Love Shop rozhodli v lete roku 2004 spraviť prestávku. Následne opustil skupinu Hilmer Hassig.

Počas prestávky skupiny Love Shop sa z Henrika Halla stal sólista. Jeho prvá sólová tvorba, album *Solo*, vyšla v marci 2006 a v tom istom roku získala ocenenie *P3 Respect* na P3 Guld. Nasledoval ho album *Chok suk og koma* vo februári 2008.

V roku 2010 zahral Hall na harmoniku v skladbe „Heaven nor Hell“ z albumu *[[Beyond Hell / Above Heaven]]*. Recenzenti z *[[Politiken]]* a *Diskant.dk* chválili účasť Hallovho čísla.

V novembri 2010 skupina Love Shop vydala svoj comebackový album *[[Frelsens hær]]*. V ňom Hall prispel po prvý krát písaním skladby. Ihneď potom musel ohlásiť niekoľko koncertov skupiny Love Shop po tom, ako bol ešte oslabený jeho rakovinovým ochorením.  Hall však vstúpil do koncertu počas koncertu v centre Vega v Kodani a zúčastnil sa jedinej skladby. O rozhodnutí ísť na pódium krátko po krvnej zrazenine Hall povedal: *„Len to som chcel. Potom som sa nestaral, či som spadol.(...) Len som si pomyslel: "Ja to zvládnem".“*

Henrik Hall zomrel 27. januára 2011 vo veku 62 rokov po niekoľkých rokoch boja s rakovinou a je pochovaný na starom cintoríne v autonómnej oblasti Frederiksberg v Kodani.

## Diskografia
* *Solo* (2006)
* *[[Chok suk og kom]]* (2008)

## Referencie

## Externé odkazy
*Henrik Hall na Allmusic
* Henrik Hall na Discogs
* Henrik Hall na Myspace
* Henrik Hall na gravsted.dk

## Zdroj

Kategória:Dánski hudobníci
Otcovia pútnici

náhľad|Vylodenie Otcov pútnikov v roku 1620 podľa predstáv maliara Antonia Gisberta
**Otcovia pútnici** (*Pilgrim Fathers*) boli prví Anglickí osadníci, ktorí založili v roku 1620 kolóniu v Plymouthe v americkom štáte Massachusetts. Išlo o prvé trvalé európske osídlenie v USA.

## Dejiny
Príslušníci rôznych náboženských skupín odchádzali v priebehu 16. a 17. storočia z Anglicka do Holandska, kde mali na rozdiel od Anglicka náboženskú slobodu. Aj Otcovia pútnici boli Angličania, ktorým bolo umožnené žiť v Holandsku. Dôvodom rozhodnutia odísť do Ameriky bola snaha o zachovanie ich anglickej kultúrnej identity. Otcovia pútnici odplávali v počte 102 ľudí vrátane posádky z juhoanglického Plymouthu na palube lode Mayflower. 
náhľad|Mapa New Plymouth a okolia
Otcovia pútnici založili Plymouth v dnešnom štáte Massachussetts, čím vytvorili prvé trvalé európske osídlenie. Pred nimi už bola v roku 1607 založená kráľovská kolónia Jamestown vo Virgínii, kam tiež pôvodne ich loď Mayflower smerovala než bola v dôsledku búrlivého počasia zahnaná severnejšie.

Počiatky osady neboli ľahké, skupinu sužovali choroby, ktorými sa nakazili počas plavby. Prvú zimu prežila len polovica osadníkov.

V neskorších rokoch do Nového sveta smerovali aj ďalšie skupiny európskych osadníkov. Postupne vzniklo 13 kolónií, ktoré sa v rokoch 1775 – 1783 úspešne postavili na odpor britskej koloniálnej správe vo vojne o nezávislosť.

Termín Otcovia pútnici prvýkrát použil vo svojich spomienkach William Bradford, ktorý zanechal historické poznatky o tejto náboženskej skupine v období 1608 – 1647. Termín Otcovia pútnici sa bežne používa až od 19. storočia.

## Tradičné výklady
V súvislosti so založením osady a ďalším poňatím dejín a kultúry býva zdôrazňovaný význam hľadania náboženskej slobody. Tú ale mali Pútnici aj v Holandsku. Nešlo im len o náboženskú slobodu, ale aj o uchovanie vlastnej kultúrnej identity.

Domorodci poskytli osadníkom nevyhnutnú pomoc pri obstarávaní potravín. Slávnosť úrody na jeseň roku 1621 sa tradične považuje za historicky prvý Deň vďakyvzdania, ktorý je dnes najväčším sviatkom v USA. Príbeh Otcov pútnikov sa stal nosnou témou dejín a kultúry USA.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Pilgrim Archives
* Photographs of New York (Lincs – UK) and Pilgrim Fathers monument (Lincs – UK) 
* Church of the Pilgrimage, founded after an 1801 schism
* Pilgrim Hall Museum 
* ''Mayflower'' Steps 
* The Mayflower Pub London 
* Pilgrim ships from 1602 to 1638 
* The Pilgrim Fathers,

## Zdroj

Kategória:Protestantizmus
Kategória:Dejiny USA
Kategória:1620
Plymouth (Massachusetts)

**Plymouth** je mesto, jedno z dvoch okresných sídiel okresu Plymouth v štáte Massachusetts v USA.

Mesto leží asi 64 km južne od Bostonu v regióne South Shore pri zálive Cape Cod v Atlantickom oceáne. V roku 2010 tu žilo 58 271 obyvateľov.

Pred príchodom osadníkov z Anglicka sa tu nachádzala dedina obývaná už vyhynutou skupinou Indiánov Patuxet, ktorí boli podskupinou kmeňa Wampanoag. Cez 90% kmeňa vyhynulo kvôli dvom epidémiám privlečených pravdepodobne britskými a francúzskymi rybármi, ktoré vypukli v rokoch 1614 a 1617. Samotné mesto založili Otcovia pútnici v roku 1620, čím vytvorili prvé trvalé európske osídlenie dodnes vyhľadávané turistami. 

Pamiatku zakladateľov pripomína *National Monument to the Forefathers* (predtým nazývaný *Pilgrim Monument*), postavený v rokoch 1907 - 1910, tretí najväčší v USA.
 
## Osobnosti mesta
* Dave Farrell (* 1977), hudobník, basista skupiny Linkin Park

## Partnerské mestá
*  Plymouth, Spojené kráľovstvo

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Mestá v Massachusetts
Plymouth (kolónia)

náhľad|Mapa Plymouthskej kolónie
**Plymouthská kolónia** bola anglická kolónia v Severnej Amerike, ktorá existovala medzi rokmi 1620 a 1691. Prvé mesto kolónie bol New Plymouth, ktorý sa nachádzal v mieste skôr pomenovanom a preskúmaný kapitánom Johnom Smithom. Toto mesto sa dnes nazýva Plymouth (bez New). Plymouthská kolónia v čase svojho najväčšieho rozmachu zaberala územie zodpovedajúce juhovýchodnej časti dnešného štátu Massachusetts.

Kolóniu založili anglickí puritáni (Otcovia pútnici), ktorí sem priplávali na lodi Mayflower. Plymouthská kolónia má osobitné miesto v amerických dejinách. Na rozdiel od Jamestownskej kolónie väčšinu pôvodných osadníkov tvorili ľudia utekajúci pred náboženským prenasledovaním, ktorí hľadali miesto, kde by mohli slobodne vyznávať svoju vieru. To je dodnes jeden zo základných princípov na ktorých sú postavené dnešné USA. V Plymouthskej kolónii tiež vznikli niektoré tradície, ktoré ovplyvnili americkú kultúru, ako je sviatok Deň vďakyvzdania.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Colonial America: Plymouth Colony 1620
* The Plymouth Colony Archive Project 
* Pilgrim ships from 1602 to 1638
* ''History of the Town of Plymouth 1620...''

## Zdroj

Kategória:Dejiny USA
Strabax

**Strabax** (*Strabax*) môže byť:

* grécky sochár v 4. stor. pred Kr., pozri Strabax (sochár, 4. stor. pred Kr.)
* grécky sochár v 1. stor. pred Kr., pozri Strabax (sochár, 1. stor. pred Kr.)
    
**Strabax** môže byť aj:
* rod rakov z čeľade Chondracanthidae, pozri Strabax (rod)
Spartokos

**Spartokos** (*Spartokos*) môže byť vládca Bosporskej ríše:
* v rokoch cca 438 – 433 pred Kr., pozri Spartokos I.
* v rokoch cca 349 – 344 pred Kr., pozri Spartokos II.
* v rokoch cca 304 – 284 pred Kr., pozri Spartokos III.
* v rokoch cca 245 – 240 pred Kr., pozri Spartokos IV.
* v rokoch cca 200 – 180 pred Kr., pozri Spartokos V.
* v rokoch cca 160 – 150 pred Kr., pozri Spartokos VI.
Olbiades

**Olbiades** alebo **Olbiadés** (*Olbiadés*) bol grécky maliar v 3. storočí pred Kr.     
 
Olbiades, maliar z Atén, tvoril v 1. polovici 3. stor. pred Kr. Zo starovekých autorov sa o jeho maľbe (nástennej) zmienil len Pausanias, ktorý uvádza, že sa nachádzala v priestoroch aténskeho buleutérionu (radnice): „*...Olbiades potom (zobrazil) [[Kallippos (stratég)|Kallippa]], ktorý viedol Aténčanov k [[Termopyly|Termopylám]], aby zabránili [[Kelti|Galom]] vpadnúť do Grécka*“

Galovia (Kelti) vpadli do Macedónie a Grécka v roku 279 pred Kr. a dostali sa až k Delfám.
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Maliari starovekého Grécka
Anadoluhisarı

**Anadoluhisarı** (v preklade **Anatólsky zámok**), historicky známy ako **Güzelce Hisar** (prekrásny zámok) je stredoveká pevnosť v Istanbule v Turecku na ázijskej strane Bosporu. Komplex je najstaršou dochovanou tureckou architektonickou štruktúrou postavenou v Istanbule a podľa nej je pomenované celé jej susedstvo v mestskej časti Beykoz.

## História
Anadoluhisarı bol vybudovaný v rokoch 1393-94 na príkaz osmanského sultána Bayezida I. a stavba bola súčasťou príprav na obliehanie vtedy ešte byzantského mesta Konštantinopolu (dnešný Istanbul). Tvrdza bola v roku 1395 využitá ako námorná blokáda Bayezidových bojovníkov.

Tvrdza Anadoluhisarı je 7 tisíc metrov štvorcových veľká a je situovaná k najužšiemu miestu Bosporu, kde je úžina široká iba 660 metrov. Na juhu je lokalita spojená potokom Goksu (starogrécky: Aretòs) a skôr sa tu nahádzali ruiny rímskeho chrámu venované Uránovi. Tvrdza, ktorá bola prvotne postavená kvôli pozorovaniu, bola 25 metrov vysoká a mala hranatú vežu s múrmi postavenými do nepravidelného pentagónu. Na jej rohoch bolo päť rozhľadní.
vľavo|náhľad|Výhľad na Anadoluhisarı z miestneho nábrežia
Po skončení Bayezidovej výpravy bola tvrdza prekážkou v bitke pri Nikopole a neskôr v bitke pri Ankare. Tvrdza hrala tiež úlohu počas jedenásťročného osmanského interregna, ktoré sa skončilo nastúpením sultána Mehmeda I. na trón. Jeho vnuk, sultán Mehmed II., posilnil tvrdzu dvoma meter širokými múrmi a tromi ďalšími rozhľadňami. Tvrdzu tiež rozšíril o sklad a obytné miestnosti. Kvôli plánom na dobytie Konštantínopolu, nechal Mehmed II. vystavať jej „sestru“ na druhej strane Bosporu, ktorá sa nazýva Rumelihisarı, a ďalšie dve tvrdze, ktoré v roku 1453 zastavili všetku námornú dopravu. To výrazne napomohlo dobytiu Konštantínopolu, ktorý bol neskôr premenovaný na Istanbul a stal sa hlavným mestom Osmanskej ríše.

Po dobytí mesta Osmany, slúžila tvrdza Anadoluhisarı ako colnica a vojnové väzenie. Po niekoľkých storočiach sa dostala do havarijného stavu.

Po páde osmanskej vlády v roku 1923 a po vzniku Tureckej republiky, nechal novozvolený minister kultúry tvrdzu kompletne opraviť. Vďaka tomu dnes Anadoluhisarı dopĺňa vzhľad tejto časti mesta pri Bospore a stala sa typickým znakom jej susedstva. Tvrdza funguje ako historická pamiatka, avšak nie je otvorená pre verejnosť.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Stavby v Istanbule
Osemvalcový radový motor

thumb|Osemvalcový radový motor Bugatti
thumb|Princíp činnosti osemvalcového radového motora s poradím zapaľovania 1-4-7-3-8-5-2-6

**Osemvalcový radový motor** alebo **radový osemvalec** alebo **R8** je typ spaľovacieho motora s ôsmymi valcami usporiadanými pozdĺž kľukového hriadeľa v rade.

Tieto motory sa používali na pohon lietadiel a pretekárskych automobilov v časoch, keď ešte nebolo technický rozvinuté prepĺňanie motorov a potrebný výkon sa dosahoval zväčšovaním zdvihového objemu motora zvyšovaním počtu valcov.

## Iné projekkty

Kategória:Radové motory
Kategória:Osemvalcové motory
Šesťvalcový motor

thumb|Šesťvalcový hviezdicový motor Anzani
**Šesťvalcový motor** alebo ľudovo **šesťvalec** je piestový spaľovací motor so šiestimi valcami.

Z konštrukčného hľadiska môže byť:
* radový - pozri šesťvalcový radový motor
* vidlicový - pozri šesťvalcový vidlicový motor
* plochý (hviezdicový)

Podľa použitého paliva môže byť:
*zážihový (ako palivo slúži benzín)
*vznetový (palivom je nafta)

Kategória:Šesťvalcové motory
The Atlas Underground

***The Atlas Underground*** je štvrtý štúdiový album, ktorý amerického rockového hudobníka Toma Morella. Je to jeho prvý projekt, ktorý vydal výlučne pod vlastným menom. Oficiálne album vyšiel cez hudobné vydavateľstvo Mom + Pop Music dňa 12. októbra 2018. V jednotlivých nahrávkach skladieb od rôznych autorov spolu s Morellom na albume účinkuje viacero hostí. Medzi nimi sú: Knife Party, Bassnectar, Big Boi, Killer Mike, Portugal. The Man, Whethan, Vic Mensa, Marcus Mumford, Steve Aoki, Tim McIlrath, K.Flay, Pretty Lights, Carl Restivo, Gary Clark Jr., Nico Stadi, Leikeli47, GZA, RZA a Herobust.

## Zoznam skladieb
# „Battle Sirens“ (feat. Knife Party) - 4:03
#*autor: Tom Morello, Gareth McGrillen
# „Rabbit's Revenge“ (feat. Bassnectar, Big Boi a Killer Mike) - 2:59 
#*autor: Morello, Lorin Ashton, Antwan Patton, Shelton Oliver, Michael Render
# „Every Step That I Take“ (feat. Portugal. The Man a Whethan) - 3:42 
#*autor: Morello, Matthan Minster, Matt Shultz, Ethan Snoreck
# „We Don't Need You“ (feat. Vic Mensa) - 3:03 
#*autor: Morello, Victor Mensah
# „Find Another Way“ (feat. Marcus Mumford) - 4:38 
#*autor: Morello, Josh Carter, Marcus Mumford
# „How Long“ (feat. Steve Aoki and Tim McIlrath) - 4:23
#*autor: Morello, Steve Aoki, Tim McIlrath
# „Lucky One“ (feat. K.Flay) - 3:32
#*autor: Morello, Kristine Flaherty, Carl Restivo
# „One Nation“ (feat. Pretty Lights) - 4:15 
#*autor: Morello, Derek Smith 
# „Vigilante Nocturno“ (feat. Carl Restivo) - 3:29
#*autor: Morello, Restivo
# „Where It's At Ain't What It Is“ (feat.  Gary Clark Jr. a Nico Stadi) - 3:38
#*autor: Morello, Gary Clark Jr., Nico Hartikainen 
# „Roadrunner“ (feat.  Leikeli47) - 2:48
#*autor: Morello, Hasben Jones, Harry Rodrigues 
# „Lead Poisoning“ (feat.  GZA, RZA a Herobust) - 4:05
#*autor: Morello, Robert Diggs, Gary Grice, Hayden Kramer 

## Hudobné rebríčky

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2018
Kategória:Albumy Toma Morella
Trolejbusová doprava v Dębici

V poľskom meste **[[Dębica]]** bola na prelome 80. a 90. rokov 20. storočia prevádzkovaná **[[Trolejbus|trolejbusová sieť]]**.

Trolejbusy v Dębici začali jazdiť z iniciatívy miestneho poľnohospodársko-priemyselného podniku *IGLOOPOL*.

## História
I. etapa predpokladala výstavbu trate okolo areálu IGLOOPOLu a mala spájať železničnú stanicu s priemyselnými budovami v Dębici aj v susednej obci Straszęcin. V nasledujúcej II. etape mali byť vybudované trate v centre mesta a do obcí Zawada a Latoszyn. Mestská rada sa ale nezhodla na stavbe trati cez stred mesta, takže trať vybudovaná v I. etape neprežila krach IGLOOPOLu v roku 1990.

Doprava bola zahájená 12. novembra 1988 na trati postavenej v I. etape. Obratisko bolo umiestnené blízko kostola vo Straszęcine, trať viedla cez obec do Dębice. Tu bola trasa nasledujúca: *Jana Pawła II – Piłsudskiego – Szkolna – Słoneczna – Fabryczna – 1 Maja*. Po ulici *1 Maja* viedla trasa na križovatku s ulicou *Jana Pawła II*, čím vzniklo v Dębici veľké blokové obratisko. Prevádzka na tejto jedinej trati bola zastavená v októbri 1990.

bezramki|150x150px

## Linky

## Vozový park
Vozový park tvorilo po celú dobu 10 trolejbusov Jelcz PR110E, ktoré boli po zrušení prevádzky odovzdané do iných poľských miest s trolejbusovú dopravou.

## Referencie

*

## Iné projekty

D
Kategória:Doprava v Podkarpatskom vojvodstve
Kategória:Dębica
Štyri rohy

náhľad|Štáty štyroch rohov (oranžovo) a región Štyroch rohov (červená)
**Štáty Štyroch rohov** ( *Four Corners States*) je označenie pre štyri navzájom susediace štáty USA: Colorado, Nové Mexiko, Arizonu a Utah.

Meno vzniklo tak, že hranice týchto zhruba štvorcových štátov, ktoré dohromady vytvárajú taktiež zhruba štvorec, sa stretávajú v jedinom bode, nazývanom *Four Corners* („Štyri rohy“). Oblasť okolo tohto bodu, zahŕňajúca juhozápadný cíp Colorada, severozápadný cíp Nového Mexika, severovýchodný cíp Arizony a juhovýchodný cíp Utahu je označovaná ako región Štyroch rohov (*Four Corners Region*).
náhľad|Four Corners Monument
Na mieste kde sa štyri rohy stýkajú, stojí pamätník zvaný *Four Corners Monument*. Na zemi je vyznačená poloha každého zo štyroch štátov a keď človek zvolí vhodnú pozíciu, môže sa nachádzať vo všetkých štyroch štátoch zároveň. História monumentu sa datuje do roku 1912, ale hraničný kameň na mieste bol turistickou atrakciou už dlhú dobu predtým. Pamätník prevádzkuje Navažská rezervácia, na ktorej území sa sčasti nachádza, a za vstup je vyberaný poplatok.

V októbri 2014 detegovala NASA zo svojich satelitných dát v tejto oblasti metánový mrak o veľkosti 2 500 štvorcových míľ (približne ako štát Delaware).

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Geologická charakteristika oblasti 

## Zdroj

Kategória:Regióny v USA
Kategória:Geografia Arizony
Kategória:Geografia Colorada
Kategória:Geografia Nového Mexika
Kategória:Geografia Utahu
Donatella Versace

**Donatella Versace** (* 2. máj 1955, Reggio di Calabria, Taliansko) je talianska módna návrhárka, súčasná viceprezidentka skupiny *[[Gianni Versace (podnik)|Versace]]* a hlavná návrhárka firmy. Vlastní 20 % celkového majetku kapitálového trhu Versace. Jej prvým manželom bol americký model Paul Beck.

## Životopis
Narodila sa ako najmladšie zo štyroch detí. Jej otec bol obchodník a matka bola krajčírka. Jej starším bratom bol Gianni Versace. Vyštudovala literatúru na univerzite vo Florencii.

V polovici roku 1970 nasledovala svojho staršieho brata s cieľom pokračovať v úpletovom designe vo Florencii. V týchto rokoch chcela pôvodne ako mladá ambiciózna žena pracovať pre svojho brata Gianniho na oddelení pre styk s verejnosťou, ale skôr sa pre neho stala akousi múzou, inšpiratívnou éterickou bytosťou a zároveň bystrým poradcom aj kritikom v jeho práci.

Postupne s tým, ako profesionálne rástla po Giovanniho boku, stala sa v módnom priemysle značne preslávenou. V osemdesiatych rokoch pre ňu Gianni dokonca vytvoril parfum s názvom Blonde a zároveň ju nechal pracovať na jej vlastnej módnej kampani s názvom *Versus*.

## Kariéra
Je známa tým, že na prezentáciu svojich modelov rada využíva známe tváre svetových celebrít miesto neznámych modeliek. Vďaka svojim schopnostiam dokázala značku Versace bezkonkurenčne presadiť po celej Európe a USA.

Jej popularita vzrástla, keď navrhla slávne Versace zelené šaty, známe aj ako „Jungle-Dress“, ktoré si obliekla Jennifer Lopez na Grammy v roku 2000.

### Úspechy
Už rok po smrti Gianniho uviedla svoju prvú couture kolekciu v hoteli Ritz v Paríži a na Giovanniho počesť dodržala všetky jeho obvyklé show-prvky, ako je sklenené mólo nad vodnou hladinou hotelového bazénu. Rada usporadúva trblietavé večierky a jej obľúbenými hosťami sú Lady Gaga, Elton John, Liz Hurley, Kate Moss a dokonca sa na jednom z večierkou objavil aj princ Charles.

Spoločnosť Versace vytvorila veľké, luxusné Palazzo Versace stredisko na Gold Coast v Austrálii. Svetovo najvyššia budova Burdž Chalífa v Dubaji sa môže pochváliť širokou kolekciou nábytku a posteľnej bielizne Versace.

V októbri roku 2002 boli Gianni a Donatella ocenení za mimoriadny svetový módny úspech vďaka expozícii s oblečením značky Versace v historickom Victoria and Albert Museum v Londýne.

V roku 2008 bola čestným predsedom na Fashion Fringe v Londýne, kde mohla hodnotiť nastávajúce návrhárske talenty. V roku 2009 Donatellu požiadal Christopher Kane, aby oživila kampaň Versus, ktorú odštartoval jej brat Gianni. Tento pár úspešne značku oživil a značka sa stala významným hráčom na programe Fashion Weeks.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky Versace
* Versace Home 

## Zdroj

Kategória:Talianski módni návrhári
Kategória:Talianski podnikatelia
God Made Me Funky

**God Made Me Funky (GMMF)** je kanadská funková hudobná skupina, založená v roku 1996 v Toronte. Skupina začalalo ako *„experiment inštrumentálneho funk fusion"*", a získala fanúšikov na torontskej hudobnej scéne.

Prvý album kapely, rovnako nazvaný *God Made Me Funky*, bol vydaný v roku 2005, bol podporený koncertným turné naprieč Kanadou ako aj hraním v éteri rádia CBC Radio 3.

Druhý album kapely, *We Can All Be Free*, bol vydaný v roku 2007, a získal nomináciu na cenu Juno Award za R&B/Soul nahrávku roku 2009. Na albume hosťovali viacerí umelci: Maestro, Michie Mee a Thrust. Singel "Won More Time" sa umiestnil v prvej desiatke kanadských rebríčkov moderného roku a študentského rádia a v prvej stovke rebríčku súčasných hitov. Singel "Luv T'Day" bol súčasťou soundtracku filmovej komédie  *[[American Pie Presents: Beta House]]*.

Tretí album, *Enter the Beat*, bol vydaný v roku 2008. Kapela spolupracovala s viacerými speváčkami, ako v štúdiu tak i na turné, medzi inými: Breanne Arigo, Leah Daniels, bývalá víťazka *[[Canadian Idol]]* Melissa O'Neil a Dana Jean Phoenix.

Ich zatiaľ posledný album, *Funky, Fly, N' Free*, bol vydaný v roku 2015.

## Ocenenia a nominácie
*Najlepšia RnB kapela, Toronto Independent Music Awards 2005
*Nominácia na najobľúbenejšieho mestského umelca/duo/kapelu, Canadian Independent Music Awards, 2007
*Nominácia na R&B/Soul nahrávku roka, Juno Awards, 2008

## Albumy
* *God Made Me Funky* (2005)
* *We Can All Be Free* (2007)
* *Enter the Beat* (2008)
* *Welcome to Nu Funktonia* (2009)
* *Vive Le NuFunk* (2012)
* *Funky, Fly, N' Free* (2015)

## Členovia
* MC: Phatt Al
* Vokály: Kaybe, Lynzie Kent, Dana Jean Phoenix
* Basová gitara: Danny Argyle
* Gitara: Cam Dougall
* Trumpéta: Rich Grossman
* Saxofón: Benji Perosin
* Bicie: Arthur Kerekes 

## Referencie

## Zdroj

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Hudobné skupiny z 1996
Kategória:Hudobné skupiny z Toronta
Kategória:Kanadské R&B hudobné skupiny
Kategória:Kanadské funkové skupiny
Claude Gensacová

**Claude Gensacová** (* 1. marec 1927, Acy-en-Multien, Francúzsko† 27. december 2016,Paríž bola francúzska herečka.

Medzi rokmi 1952 a 2003 hrala vo viac ako 40 filmoch. Známa je predovšetkým vďaka tým, v ktorých účinkovala s Louisom de Funèsom, často ako jeho manželka či sekretárka. Svojou urastenou postavou, zdržanlivosťou a zmyslom pre jemnú hereckú komiku vhodne dopĺňala malého a cholerického Funèsa.

Jej prvým manželom bol herec Pierre Mondy.

## Filmografia (výber)
* 1967 *Senzačné prázdniny*
* 1967 *Oskar*
* 1968 *Žandár sa žení*
* 1969 *Hibernatus*
* 1970 *Žandár vo výslužbe*
* 1971 *Jo*
* 1976 *Vrátnik od Maxima*
* 1976 *Krídelko alebo stehienko*
* 1980 *Lakomec*
* 1981 *Kapustnica*
* 1982 *Žandár a žandárky*
* 2001 *Absolument fabuleux*

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Francúzske herečky
Kategória:Absolventi Conservatoire national supérieur d'art dramatique
Charles Durning

**Charles Durning** (* 28. február 1923, Highland Falls, New York, USA† 24. december 2012, Manhattan, New York) bol americký herec. 

Objavil sa vo viac ako 200 filmoch, televíznych predstaveniach a hrách. Vystupoval v nezabudnuteľných rolách policajných dôstojníkov v oscarovom filme *[[Podraz]]* (1973) a kriminálnej dráme *Dog Day Afternoon* (1975), spoločne s komédiami *[[Tootsie]]*, *To Be or Not to Be* a *The Best Little Whorehouse in Texas*. Posledné dva filmy mu získali nomináciu na v Oscara v kategórii za najlepší herecký výkon vo vedľajšej úlohe. Vyhral cenu Tony Award za stvárnenie Big Daddyho v *Cat on a Hot Tin Roof* v roku 1990.

Počas 2. svetovej vojny prežil Malmédsky masaker.

Je pochovaný na Arlingtonskom národnom cintoríne.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Divadelní herci USA
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej úlohe v seriáli, miniseriáli alebo televíznom filme
Kategória:Držitelia Drama Desk
Kategória:Držitelia ceny Tony
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Osobnosti USA írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti zo štátu New York
Oľga Albiniová

**Oľga Albiniová** (* 14. júl 1891, Jasenová – † 25. február 1980, Šaľa) bola slovenská učiteľka a publicistka.

## Rodina
* otec Jur Janoška
* matka Anna, rod. Daxnerová
* mala dvoch bratov (Juraj a Miloš Janoška) a sestru
* manžel Fedor Albini

## Životopis
Po skončení ľudovej a meštianskej školy v Liptovskom Mikuláši pokračovala v štúdiu na vyššej dievčenskej škole v Levoči, Českom Tešíne a Prahe. Pôsobila ako učiteľka na meštianskej škole. Počas prvej svetovej vojny ošetrovateľka v poľnej nemocnici v Liptovskom Mikuláši.

Spoluzakladateľka Spolku slovenskej evanjelickej diakonie. Bola tajomníčkou a dušou spolku. Pripravovala na vydanie vlastný časopis spolku *Služba lásky* v ktorom sa podávali správy o pôsobení diakonie. Publicisticky činná v Cirkevných listoch, Národných novinách a Živene. V Živene uverejňovala kratšie prózy s výchovným zameraním.

## Dielo
* *Služba lásky: jubilejná správa o činnosti Spolku slovenskej evanjelickej diakonie v Lipt. Sv. Mikuláši od 19351945*

## Referencie

## Literatúra
* 

Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Osobnosti z Jasenovej
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2019

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2019** boli 43. juniorským hokejovým svetovým šampionátom. Konali sa od 26. decembra 2018 do 5. januára 2019 v kanadských mestách Vancouver a Victoria. O víťazstvo bojovalo 10 tímov, prvenstvo obhajovali domáci hokejisti, šampiónmi sa stali hokejisti Fínska.

## Dejiská



## Rozhodcovia
IIHF nominovala 12 hlavných a 10 čiarových rozhodcov:


;Hlavní rozhodcovia
*  Jonathan Alarie
*  Kenneth Anderson
*  Andris Ansons
*  Tobias Björk
*  Andrew Bruggeman
*  Lassi Heikkinen
*  Jeff Ingram
*  Jevgenij Romasko
*  Daniel Pražák
*  Mikael Sjöqvist
*  Maxim Sidorenko
*  Peter Stano


;Čiaroví
*  Balazs Kovacs
*  Lauri Nikulainen
*  Brian Oliver
*  Maxime Chaput
*  Dmitri Golyak
*  Michael Harrington
*  Daniel Hynek
*  Peter Šefčík
*  Dmitrij Šišlo
*  Emil Yletyinen


## Legenda

Termín zápasov je uvádzaný v miestnom čase, t. j. UTC-8 a zápasy sa tak hrajú o 9 hodín neskôr v porovnaní so SEČ, používaným na Slovensku.

## Základné skupiny

### Skupina A

|}

#### Zápasy

### Skupina B

|}

#### Zápasy

## O záchranu

*  vyhral 2 : 0 na zápasy a udržal sa v Top divízii.

## Play-off

### Štvrťfinále

 
### Semifinále

### O 3. miesto

### Finále

## Súpisky
### Súpiska slovenského tímu

* Hlavný tréner: Ernest Bokroš
* Asistent trénera: Ivan Feneš, Milan Pažítka

## Konečné poradie

### I. B divízia
Turnaj I. B divízie MS 2019 sa hral v Tychách v Poľsku od 8. do 14. decembra 2018.

|

|}

### II. A divízia
Turnaj II. A divízie MS 2019 sa hral v Tallinne v Estónsku od 13. do 19. januára 2019.

|

|}

### II. B divízia
Turnaj II. B divízie MS 2019 sa hral v Záhrebe v Chorvátsku od 14. do 21. januára 2019.

|

|}

### III. divízia
Turnaj III. divízie MS 2019 sa hral v Reykjavíku na Islande od 14. do 20. januára 2019.

#### Skupina A

|

|}

#### Skupina B

|

|}

#### Play-off o 5.–8. miesto

#### Play-off o 1.–4. miesto

#### Konečné poradie

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Ľadový hokej v 2018
Kategória:Ľadový hokej v 2019
Ľadový hokej
Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2019
Kategória:Majstrovstvá sveta juniorov v ľadovom hokeji
Kategória:2019 v Kanade
Kategória:2018 v Kanade
Kategória:Športové podujatia vo Vancouveri
Kategória:Šport vo Victorii (Britská Kolumbia)
Academia Europaea

**Academia Europaea** je vedecká spoločnosť založená v septembri 1988 v Cambridge. Cieľom spoločnosti je, okrem iného, podpora vedy a jej prezentácia širokej verejnosti.

Prvým prezidentom bol britský lekár a farmakológ Arnold Burgen a prvé zhromaždenie sa uskutočnilo v júni 1989 v Londýne. Vtedy mala akadémia 627 členov. Členstvo sa získava pozvaním a schválením radou akadémie. V súčasnosti má akadémia okolo 2 000 členov, z toho vyše 40 nositeľov Nobelovej ceny. Členovia sa každoročne stretávajú na tematicky zameranej konferencii.

Od roku 1993 akadémia vydáva časopis *European Review*.

## Prezidenti
* Arnold Burgen (19881994)
* Hubert Curien (19941997)
* Stig Strömholm (19972002)
* Jürgen Mittelstraß (20022008)
* Lars Walløe (20082014)
* Seird Cloething (2014súčasnosť)

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Vedecké spoločnosti
Kategória:Veda a technika v Európe
Kategória:Organizácie založené v 1988
Vladimír Michajlovič Bechterev

**Vladimír Michajlovič Bechterev** (* 1. február 1857, Saral, Rusko† 24. december 1927, Moskva) bol ruský lekár-neurofyziológ a psychiater, ktorý si všimol vplyv hipokampu na pamäť človeka. Svojimi objavmi prispel k diagnostike nervových chorôb. Venoval sa tiež štúdiu príčin chorôb pohybového aparátu. V roku 1892 opísal ankylozujúcu spondylitídu (kostnatenie chrbtice) a táto choroba dostala po ňom názov Bechterevova choroba.

V roku 1907 založil psychoneurologický inštitút, neskôr premenovaný na Sankt-Peterburskú lekársku akadémiu. Zomrel v roku 1927 po rozhovore so Stalinom, ktorému určil jeho chorobu ako paranoju (táto diagnóza v tej dobe označovala pacienta, ktorý sa cíti byť jedinečnou, vysoko dôležitou osobou). Stalin s takou diagnózou nesúhlasil, a keďže smrť tohto význačného psychiatra nebola nikdy objasnená, špekuluje sa o tom, že ho dal Stalin zabiť.

Jeho syn Peter, inžinier a vynálezca, bol zavraždený počas Stalinových čistiek, dcéra Natália, neurologička, založila *Inštitút ľudského mozgu* v Leningrade.

## Vedecká činnosť
Bechterev opísal a pokúsil sa navrhnúť metódy liečenia postencefalitického syndrómu, niektorých druhov fóbie, epilepsie atď.

Medicínsky rozlíšil a ako samostatnú diagnózu zaradil stuhnutie chrbtice, syfilistickú sklerózu.

Zaslúžil sa aj o vytvorenie niekoľkých lekárskych preparátov, ktoré sa používali napríklad na upokojenie pacientov (Bechterevova zmes).

Bol tiež známy pre svoj kritický postoj k Freudovi, keď nesúhlasil s jeho metódou psychoanalýzy.

Ako jeden z prvých sa dlhodobo venoval serióznemu výskumu hypnózy a sugescie.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Picture, biography, and bibliography 

## Zdroj

Kategória:Ruskí lekári
Strabax (sochár, 4. stor. pred Kr.)

**Strabax** (*Strabax*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.                    
 
Strabax, grécky sochár z Atén, bol činný v prvej polovici 4. storočia pred Kr. Od starovekých autorov nemáme o ňom žiadne správy. Svedectvom niekdajšej tvorby tohto umelca je ale jeho signatúra na podstavci zo sochy, objavená v roku 1843 na aténskej Akropole (na západnej strane Parthenónu):

::- text v starogréčtine
 
Tento podstavec bol vyrobený z hymettického mramoru (ťažil sa juhovýchodne od Atén v pohorí Hyméttos). Na jeho hornej časti sa zachovali stopy nôh zrejme bronzovej sochy istého Samippa, Molossovho syna z Élidy. Nápis sa podľa typu písma datuje do 1. polovice 4. stor. pred Kr. Na aténskej Akropole sa našiel i druhý podstavec zo sochy (datovaný do 1. stor. pred Kr.) podpísaný rovnomenným umelcom. Keďže je toto meno v antickom Grécku veľmi neobvyklé, zrejme tu ide o jeho potomka.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Trolejbusová doprava v Gorzowe Wielkopolskim

náhľad|Detail stĺpa
Za druhej svetovej vojny bola v vtedajšom nemeckom meste Landsberg an der Warthe, dnešnom poľskom meste **[[Gorzów Wielkopolski]]** krátky čas v prevádzke **[[trolejbus|trolejbusová doprava]]**. 

## História
Vo februári 1941 schválila mestská správa likvidáciu miestnych električiek a ich náhradu trolejbusmi. Práce mali prebehnúť počas roka 1941, však problémy s dodávkami materiálu toto znemožnili. Stavba trolejbusových tratí teda prebiehala veľmi pomaly a dokončenie bolo presunuté až do roku 1943. 

Zahájenie prevádzky trolejbusov sa konalo 23. júna 1943. Sieť, ktorá spájala všetky dôležité časti mesta, tvorila vlastne kríž: z námestia sa trate rozbiehali na sever do obratiska na dnešnej ulici Kazimíra Veľkého, na východ a severovýchod do podniku IG Farben (teraz Stilon), na juh do štvrte Zamoście a na západ do Frydrychowa.

Trolejbusy v Gorzowe jazdili len do 31. januára 1945, kedy sa rozhoreli boje o mesto. Zničená trolejbusová infraštruktúra už nebola po vojne obnovená a vozy, ktoré bitku prežili, boli odovzdané do Poznane.

## Vozový park
V roku 1943 boli zakúpené štyri trolejbusy MAN-SSW typu MPE 4500 s prívesmi. Tieto vozidlá stačili obsluhovať iba linku Frydrychowo - Rynek - IG Farben, na zvyšných tratí jazdili električky. Dodávka siedmich trolejbusov Fiat 6567/511 z Talianska v roku 1944 dovolila otvoriť už postavené trate do Zamoście a tiež linky od stanice do dnešného námestia Kazimíra Veľkého. Vzhľadom k nedostatočnému počtu vozov na linke do Zamoście museli často vypomáhať električky s kyvadlovú prevádzkou.

## Referencie

## Zdroj
*

G
Kategória:Lubuské vojvodstvo
Sanácia (Poľsko)

**Sanácia** (uzdravenie) je neoficiálny názov režimu, ktorý vznikol po tzv. májovom prevrate v Poľsku v roku 1926 a vládol až do roku 1939. Jeho hlavným predstaviteľom bol až do svojej smrti v roku 1935 Józef Piłsudski. Samotný názov je odvodený z latinského slova sanatio, čiže uzdravenie. Prvýkrát ho použil publicista a ideológ sanačného režimu Adam Skwarczyński.

Poľská diktatúra v rokoch 1926 – 1939 sa líšila od ostatných diktatúr v medzivojnovej Európe tým, že nezakázala činnosť ostatných politických strán, prebiehali čiastočne slobodné voľby a opozičné strany mali svoje zastúpenie v zákonodarnom zbore. Zároveň bol však pestovaný kult osobnosti Józefa Piłsudského, vojenský charakter moci a nebezpeční politickí a spoločenskí oponenti režimu boli zastrašovaní, napádaní a niekedy aj väznení (napr. spisovateľ Tadeusz Dołęga-Mostowicz či významní medzivojnoví politici Wincenty Witos alebo Wojciech Korfanty).

Po smrti Piłsudského sa na čelo režimu dostal generál Edward Rydz-Śmigły. Začiatok druhej svetovej vojny a útok na Poľsko znamenal koniec sanačného režimu. Jeho čelní predstavitelia boli neskôr opozičnými silami, ktoré sa dostali k moci tak v exilovej vláde, ako aj v neskoršej Poľskej ľudovej republike, marginalizovaní.

## Čelní predstavitelia sanačného režimu
*Józef Piłsudski
*Walery Sławek
*Ignacy Mościcki
*Edward Rydz-Śmigły
*Aleksander Prystor

## Referencie

 
Kategória:Druhá poľská republika
Kategória:Politika v Poľsku
Ctiboh Zoch

náhľad
**Ctiboh Zoch** (* 17. marec 1815, Veličná – † 15. december 1865, Jasenová) bol slovenský evanjelický kňaz, básnik, filozof a historik, prekladateľ z latinčiny a poľštiny, novinár a kultúrny pracovník.

Pseudonymy: Ctiboh Cochius, Timotheus Cochius, Ctiboh Czochius, Ctiboh Slovakovský.

## Rodina
* otec: Pavol Zoch
* matka: Helena Janovicová
* synovia: Ivan Branislav Zoch, Cyril Zoch, Pavol Peter Zoch, Stanislav Zoch

## Životopis
Základné vzdelanie získal vo svojom rodisku. V rokoch 18261829 študoval na evanjelickom lýceu v Kežmarku, 18291831 navštevoval gymnázium v Šajovskom Gemeri, 18311833 evanjelické lýceum v Banskej Štiavnici, 18331835 evanjelické lýceum v Bratislave. V roku 1837 je v Bratislave vysvätený za kňaza. Od roku 1837 farár v Jasenovej.

Ctiboh Zoch bol príslušník a čelný predstaviteľ slovenskej generácie prelomových rokov v kultúrnom i politickom živote slovenského národa v 19. storočí. Okrem svojej rozsiahlej kultúrnej a literárnej činnosti sa významne zaslúžil o pozdvihnutie duchovnej, sociálnej aj kultúrnej úrovne pospolitého ľudu. Roku 1845 bol spoluzakladateľom Spolku miernosti v Jasenovej.

Člen Spoločnosti česko-slovanskej v Bratislave (18331836), člen tajného spolku Vzájemnosť (18371839), Oravské učiteľské bratstvo (spoluzakladateľ 1837). Účastník a spoluorganizátor revolučných udalostí 18481849, 1848 Gäceľské žiadosti, člen výboru Matice slovenskej. Venoval sa dejinám Oravy a Slovenska.

## Dielo
* *Letopisný prehľad dejepisu cirkve kresťanskej a evanjelickej zvlášť*
* *Dušeslovie alebo Slovo o našej duši ľudskej...Katechizmus kresťanského náboženstva* 1854.
* *Náboženstvo pohanských Slovanov* (časopis *Sokol* 1893).
* *Slovo za slovenčinu*, SVKL Bratislava 1958. Dostupné online.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 15; pokrstený ako Timotheus Czochius
* Ctiboh Zoch  – profil na webe obce Jasenová

Kategória:Slovenskí teológovia
Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí kultúrni pracovníci
Kategória:Osobnosti z Veličnej
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Osobnosti Evanjelického lýcea v Kežmarku