open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tatra T7B5

**Tatra T7B5** (podtyp električky T7) je model električky vyrábaný spoločnosťou ČKD Praha, závod Tatra Smíchov na prelome 80. rokov a 90. rokov 20. storočia.

## Konštrukcia
T7B5 je jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň, ktorý koncepčne vychádzal z vozňov Tatra T6B5; obidva typy mali aj podobné rozmery vozovej skrine. Hmotnosť celého vozu sa ale zväčšila, priblížila sa 20 tonám, čo bolo veľkou nevýhodou tohto typu. Boli aj použité podvozky s dvojitým zavesením. Električka je vybavená elektrickou výzbrojou typu TV3 s tyristorovou reguláciou.

## Prototypy
Prvé dva prototypy (čísiel 0024 a 0025) sa v Prahe objavili v roku 1988. Po rade skúšok bol vozeň č. 0024 odstavený v pražskej vozovni Hloubětín. Tu zostal až do 7. októbra roku 2001, kedy bol správcom konkurznej podstaty skrachovanej spoločnosti ČKD Dopravní systémy predaný firme, ktorá vozeň rozobrala, niektoré diely využila a zvyšok vozňa zošrotovala.

Vozeň č. 0025 bol v roku 1991 zrekonštruovaný a predaný do nórskeho Osla, kde dostal evidenčné číslo 200. V roku 1995 dostal nové evidenčné číslo 321 a bol používaný pre vyhliadkové jazdy. V roku 1998 bol pre nedostatok zamestnancov odstavený a ešte toho istého roku sa dostal do švédskeho mesta Göteborg, kde pod číslom 100 jazdí dodnes ako vyhliadkový vozeň.

Ďalšie dva prototypy električky T7B5 (čísla 0026 a 0027 vyrobené 1989) jazdili krátky čas aj v Prahe, ale čoskoro boli odovzdané ku skúškam do Moskvy, kde už zostali. V roku 1990 boli označené ev. č. 7001 a 7002 a nasadené do pravidelnej prevádzky. V roku 1994 boli vozy opäť prečíslované na 3321 a 3322. Vozeň ev. č. 3322 bol odstavený roku 2002 a slúžil ako zdroj náhradných dielov a sklad. Tretí prototyp si v roku 2003 vymenil evidenčné číslo so sériovým vozňom č. 3326 (pôv. č. 7006) a s týmto označením bol v prevádzke do roku 2005, kedy sa stal exponátom moskovského električkového múzea.

## Dodávky električiek
V rokoch 1988 až 1993 bolo vyrobených celkom osem vozňov.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

T7B5
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1988
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané do roku 1993
Mogán

vpravo|náhľad|Obec Mogán
**Mogán** je obec v provincii Las Palmas na juhu ostrova Gran Canaria na Kanárskych ostrovoch. Patrí do nej prístav Puerto de Mógan a sídlo Arguineguin.

Kategória:Kanárske ostrovy
Gabriela Beňačková

**Gabriela Beňačková** (* 25. marec 1947, Bratislava) je slovenská operná speváčka.

## Kariéra
Kariéru začala v Slovenskom národnom divadle, po krátkom čase prešla do Národného divadla v Prahe, kde sa stala sólistkou prvého zboru. Už v roku 1971 stvárnila pod Krombholcovým vedením *Mařenku* v Smetanovej Prodanej nevěste. Túto postavu stvárnila viac než päťstokrát v niekoľkých európskych jazykoch. Tisíckrát spievala úlohu *Jenůfy* Leoša Janáčka.

V Prahe spievala 11 sezón, počas ktorých sa začali jej hosťovania vo významných operných domoch sveta – vo Viedni (vo Wiener Staatsoper sa stala sólistkou v roku 1974), Mníchove, v londýnskej Covent Garden, v Madride, Barcelone a napokon aj v MET v New Yorku.

Do pražského Národného divadla sa vrátila v roku 1983 pri znovuotvorení historickej budovy ako Smetanova *Libuša*. Jej stvárnenie *Rusalky* je považované za najlepšie vôbec. Medzi jej ďalšie úlohy patrili *Jenůfa*, *Margaréta*, hrdinky Pucciniho opier, *Mařenka*, *Káťa Kabanová* a iné.

Od 15. júla 2008 do 8. decembra 2008 bola riaditeľkou Opery SND. Vystupuje aj ako koncertná umelkyňa.

## Ocenenia
* Cena Artura Toscaniniho
* Zlatá medaila Giuseppe Verdiho v Parme
* Nominácia na cenu Grammy
* Cena Supraphon za nahrávku *[[Káťa Kabanová|Káti Kabanovej]]*
* Janáčkova zlatá medaila (2004)
* Titul *Kammersängerin* vo viedenskej a mníchovskej štátnej opere
* Planétka (15897)&nbsp;Beňačková pomenovaná na jej počesť
* Medaila Za zásluhy II stupeň (2008, Česko)
* 1. januára 2018 jej prezident Andrej Kiska udelil Rad Bieleho dvojkríža II. triedy.

## Diskografia
diskografia nie je úplná
* 2005 *Arias* - Supraphon SU 3853-2 611, EAN 099925385323, CD 

## Referencie

## Externé odkazy
* Rozhovor - v Korzári
* Rozhovor Gabriela Beňačková, riaditeľka Opery SND
* Petr Dvorský & Gabriela Beňačková v Prodané nevěstě (Bedřich Smetana)
* Video - Portrait of Gabriela Beňačková, part1

Kategória:Slovenské operné speváčky
Kategória:Sopranistky
Kategória:Členovia Opery Slovenského národného divadla
Kategória:Česko-slovenskí národní umelci
Kategória:Laureáti Radu Bieleho dvojkríža II. triedy
Kategória:Nositelia Medaily Za zásluhy (Česko)
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Clancy Wiggum

**Clancy Wiggum** je fiktívna postava v seriáli Simpsonovci. Je policajný šéf v meste Springfield. V originálnom znení jeho postavu nahovoril Hank Azaria. Jeho synom je Ralph Wiggum, spolužiak Lisy.

## Externé odkazy
* Šerif Wiggum na stránke *Simpsonovci.com*

Kategória:Postavy v Simpsonovcoch
Drsnosť (materiál)

**Drsnosť** je stredná hodnota nerovností povrchu. Je jemnejšia ako tolerancia a udáva sa v mikrometroch. Značka je Ra.

## Meranie

Meria sa drsnometrom.
Tatra KT4

**Tatra KT4** je typ dvojčlánkovej električky, vyrábanej od 70. do 90. rokov 20. storočia spoločnosťou ČKD Tatra Smíchov.

## Konštrukcia
Električka KT4 je jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň skladajúci sa z dvoch článkov navzájom spojených kĺbom a krycím mechom. Pretože bola spočiatku určená prevažne pre prevádzku v nemeckých mestách, v ktorých historických centrách často vedú električkové trate úzkymi krivolakými uličkami, bol z konštrukcie vypustený stredný podvozok – vozeň tak môže lepšie prechádzať ostrými oblúkmi. KT4 má štvoro skladacích dverí, dvoje v každom článku. Vybavená je elektrickou výzbrojou typu UA 15P (akcelerátor) alebo UA 17P (TV 3) a trakčnými motormi TE 022 s cudzou ventiláciou alebo TE 023 s vlastnou ventiláciou, a spojenými do série.

Do tohto typu električky je možné montovať podvozky ako pre normálny rozchod koľaje 1435 mm, ako aj pre rozchod 1000 mm resp. 1067 mm (Tallinn).

## Prototypy
Prvý vozeň KT4 (ev.č. 7000) bol prestavaný z prototypu električky K1 ev. č. 7000. Tento vozeň, ktorý sa líšil od ostatných električiek KT4, vznikol v roku 1969 skrátením vozňovej skrine električky K1 o tretinu a vypustením stredného podvozku. Vozeň bol testovaný najprv v Prahe, potom v rokoch 1972 až 1973 v Liberci. Následne sa dostal späť do Prahy. Výrobca do vozňa namontoval novú tyristorovú výzbroj, električka bola prečíslovaná na ev. č. 8004 a skúšobne jazdila až do roku 1977, kedy bola zrušená.

Dva prototypy električky KT4 boli postavené v roku 1973 (dostali ev. č. 8001 a 8002). Po skúšobných jazdách v Prahe boli o rok neskôr predané do Postupimu. Tam pod ev. č. 001 a 002 jazdili do roku 1989. Vozeň č. 002 bol zlikvidovaný, prvý prototyp bol preradený do múzea.

O električky KT4 prejavili záujem aj dopravné podniky v ZSSR. Preto boli v roku 1976 postavené dva prototypy KT4SU (ev.č. 8007 a 8008), ktoré boli po skúškach v Prahe dodané do Ľvova, kde dostali ev.č. 1 a 2. O štyri roky neskôr boli prečíslované na 1001 a 1002. V roku 1998 boli ešte v prevádzke.

V roku 1983 boli postavené dva prototypy (ev.č. 0014 a 0015) električky KT4t (voz KT4 s novou tyristorovou výzbrojou TV3). Po skúškach v Prahe boli odovzdané do Berlína, kde dostali čísla 219 303 a 219 302. V roku 1992 boli prečíslované na ev. č. 9702 a 9703. O tri roky neskôr boli oba vozne zmodernizované na typ KT4M, pričom zároveň obdržali ev.č. 7011 a 7012. Obe električky sú zrejme doteraz v prevádzke.

Do Ľvova bol v roku 1986 dodaný vozeň ev.č. 0023 k výskumným a meracím účelom. Ďalšie osudy vozňa nie sú známe.

## Rekonštrukcia a modernizácia
* Tatra KTNF6/KTNF8
* Tatra KT4DtM

## Prevádzka
V rokoch 1973 až 1997 bolo postavených celkom 1748 vozňov. Prehľad dodaných nových vozňov (priamo z výroby):

;Čísla vozňov
* **Berlín (vozne KT4D)**: 219 001–219 291, 219 304–219 312, 219 321–219 417, 219 475–219 552
* **Berlín (vozne KT4Dt)**: 219 292–219 303, 219 418–219 474, 219 553–219 582

## Iné projekty

## Zdroj

KT4
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1974
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané do roku 1997
Kategória:Kĺbové električky
Jukka Nevalainen

**Jukka "Julius" Antero Nevalainen** (* 21. apríl 1978, Kitee, Fínsko) je fínsky bubeník,  bývalý člen symphonic metalovej kapely Nightwish a progressive metalovej kapely Sethian.

## Životopis
Detstvo a mladosť prežil v rodnom meste. Na bicie začal hrať ako jedenásťročný, keď mu jeho učiteľ hudby zo školy oznámil, že otvára nový vzdelávací hudobný program a podľa jeho názoru by Jukka skvelo zapadol ako bubeník. Zo začiatku nemal vhodné miesto na nacvičovanie, a tak väčšinou cvičil doma. K svojej prvej kapele pod názvom "The Highway" sa pripojil ako 15-16 ročný. Kapela mala vlastnú skúšobňu, avšak prístupná im bola len pár dní v týždni. Neskôr, keď z kapely odišiel sa zoznámil s gitaristom Emppu Vuorinenom a spoločne našli miesto na skúšanie. 

Keď mali sedemnásť, Emppua kontaktoval kamarát Tuomas Holopainen, ktorý práve zakladal nový akustický projekt, z ktorého sa neskôr vyvinuli Nightwish a ponúkol mu miesto gitaristu, s čím Emppu súhlasil. Po tom ako sa z projektu stala metalová kapela, potrebovali bubeníka a Emppu Tuomasovi odporučil Jukku, ktorý sa k nim a speváčke Tarji čoskoro pripojil. 

Po pár rokoch hrania v kapele si Jukka kúpil prvú vlastnú biciu súpravu. Predtým si bicie požičiaval zo školy. Túto súpravu používal od nahrávania albumu Wishmaster až do konca Once Tour v roku 2005. V súčasnosti používa bicie Tama, činely Paiste a paličky Pro-Mark. V minulosti používal taktiež Drum Workshop a Premier Percussion bicie. Medzi fanúšikmi je známy obliekaním si charakteristickej bandany, a to dokonca aj na koncertoch, a svojim energickým bubnovaním. Popri Nightwish má i vedľajší projekt, kapelu Sethian, avšak podľa vyjadrenia samotného Jukku je kapela takmer neaktívna, keďže svoj prvý a zároveň i posledný album vydali v roku 2003.

6. augusta 2014 bolo oznámené, že sa kvôli zdravotným problémom - trpí insomniou vo vážnom štádiu - nemôže zúčastniť nahrávania nasledujúceho albumu, čím sa ôsmy album kapely *Endless Forms Most Beautiful* stal prvou nahrávkou v histórii Nightwish na ktorom sa Jukka hráčsky nepodieľa. Na albume a promo turné ho nahradil jeho dobrý kamarát Kai Hahto z kapely Wintersun, pričom jeho návrat ako bubeníka zostal otvorený. V roku 2019 však Nevalainen potvrdil, že jeho odchod z Nightwish je definitívny, a Hahto sa stal jeho trvalou náhradou. V súčasnosti sa stále angažuje v kapele v záležitostiach manažmentu. 

## Súkromný život
S manželkou Satu a tromi deťmi (dve dcéry a syn) žije v Joensuu. Je vegetarián.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Nightwish

Kategória:Osobnosti z Joensuu
Kategória:Fínski heavymetaloví bubeníci
Kategória:Fínski heavymetaloví klávesisti
Kategória:Členovia skupiny Nightwish
Kategória:Fínski vegetariáni
Notová osnova

**Notová osnova** je systém zložený z 5 hlavných čiar a 4 medzier určený na zápis nôt (Notáciu):Obrázok:Music.a.550px staff 1.PNG 

Okrem piatich hlavných linajok môže obsahovať ešte pomocné čiary, ktoré majú dĺžku len mierne presahujúcu samotnú notu. Nota môže byť umiestnená na linajke aj v medzere. Noty v notovej osnove sa čítajú z ľava do prava. 

[náhľad|right|150px|Príklad zápisu v notovej osnove. V husľovom [kľúč (hudba)|kľúči leží pod druhou dolnou pomocnou čiarou nota „malé g“ a na druhej hornej pomocnej čiare leží „trojčiarkové c“.]]

Hlavné čiary notovej osnovy sa počítajú zdola nahor, pomocné čiary sa počítajú v smere od hlavných čiar (ak sú pod osnovou počítajú sa smerom nadol, ak sú nad osnovou tak nahor).

Na presné určenie noty je potrebný kľúč, ktorý sa nachádza na začiatku každého riadku. Kľúč určuje tvz. referenčnú notu od ktorej sa potom počítajú všetky ostatné noty. Kľúče sa zvyknú voliť tak, aby notový zápis obsahoval čo najmenej pomocných čiar.

Do notovej osnovy sa zapisujú jednotlivé tóny tak, ako za sebou nasledujú v diatonickej stupnici v smere zdola nahor a to striedavo na čiary aj do medzier (ak je prvý tón stupnice na čiare, druhý je v medzere, tretí zase na čiare …). Napr. pre stupnica C-dur v husľovom kľúči je „jednočiarkové c“ na prvej pomocnej čiare, nasledujúci tón „d“ je pod prvou linajkou, „e“ je na prvej linajke, „f“ v prvej medzere, „g“ na druhej linajke, „a“ v druhej medzere a „h“ je na tretej linajke:

thumb|left|Príklad: c, d, e, f, g, a, h 

Kategória:Hudobná notácia
Kúh-e Sahand

**Kúh-e Sahand** alebo **Kúhe Sahand** alebo **Sahand** je vyhasnutý stratovulkán, nachádzajúci sa v severnom Iráne, asi 40&nbsp;km južne od mesta Tabríz. S výškou 3&nbsp;707&nbsp;m je to navyšší vrch regiónu Ázarbájdžán. Stavba sopky je tvorená prevažne andezitmi, vek poslednej erupcie je odhadovaný na holocén.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - stratovulkán Sahand na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Iránu
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Trojtisícovky v Iráne
High Data Rate Digital Subscriber Line

**High Data Rate Digital Subscriber Line** (**HDSL**) bola prvá DSL technológia používajúca širšie frekvenčné spektrum medeného vedenia, krútenej dvojlinky. HDSL bola vyvinutá v USA ako lepšia technológia pre vysokorýchlostné synchrónne obvody, ktoré sa zvyčajne používali na prepájanie systémov miestnych ústrední a ako nosič pre vysokorýchlostné firemné dátové a hlasové kanály použitím liniek T1 (európsky ekvivalentný štandard je E1).

Okruhy T1 fungujú na 1.544 Mbit/s. Tieto okruhy boli pôvodne kódované bipolárnym AMI kódom. AMI nemalo dostatočný rozsah a vyžadovalo si nasadenie opakovačov na dlhých okruhoch, čím tieto spotrebúvali množstvo energie.

Prvé pokusy použiť DSL technológiu na vyriešenie tohto problému boli vykonané v USA za použitia kódovania 2B1Q. Táto modulácia umožnňovala prenosovú rýchlosť 784 kbit/s po jedinej krútenej dvojlinke. Nová technológia pritiahla pozornosť priemyslu, ale nebola celosvetovo nasaditeľná kvôli rozdielom medzi štandardmi T1 a E1. ITU vtedy vyvinula nový štandard pre HDSL použitím modulácie CAP (Carrierless Amplitude Phase Modulation), ktorá dosahovala maximálnu šírku pásma 2.0 Mbps použitím dvoch prárov medených vedení.

HDSL umožnila telekomunikačným spoločnostiam nasadzovať T1 na väčšie okruhy. Pôvodné marketingové označenie bolo Non Repeated T-1, s dĺžkou kábla 12 000 stôp po feet po kábli s hrúbkou 24 gauge. Hrúbka kábla má vplyv na vzdialenosť. Predĺžiť vzdialenosť je možné pomocou opakovača. Je možné použiť najviac štyri opakovače, čim sa dosiahne dĺžka 60 000 stôp (asi 20 km). To znížilo údržbové náklady v porovnaní s použitím AMI kódu, kde bolo treba použiť opakovače pri každom útlme o 35 dB (približne každú míľu).

HDSL je možné použiť buď na rýchlosti T1 (1.544 Mbps) alebo E1 (2 Mbps). Nižšie rýchlosti sa dosahujú použitím násobkov kanálov 64 kbps v rámci T1/E1. Označuje sa zvyčajne ako **kanalizovné T1/E1** a poskytuje zákazníkom nízke dátové rýchlosti. V tomto prípade je rýchlosť linky stále plná rýchlosť T1/E1 rate, ale zákazník dostane iba čiastočnú (násobky 64) rýchlosť lokálnym sériovým rozhraním.

HDSL vydláždilo cestu dvom novým techlológiam nazývaným HDSL2 a SDSL. HDSL2 ponúka rovnakú dátovú rýchlosť po jedinom medenom páre; tiež má dlhší dosah a je schopná fungovať na kábli nižšej hrúbky alebo kvality. SDSL je technológia s viacerými rýchlosťami, od 192 kbps do 2.3 Mbps po jedinom medenom páre. SDSL sa používa ako náhrada (a niekedy ako všeobecné určenie) celej HDSL rodiny protokolov.

## Pozri aj

* Asymmetric Digital Subscriber Line 
* Symmetric Digital Subscriber Line 
* Digital Subscriber Line
* Very high data rate Digital Subscriber Line

Kategória:Digital Subscriber Line
Heaven and Hell (skupina)

**Heaven and Hell** bola heavy metalová hudobná formácia zložená z bývalej zostavy britskej heavy metalovej skupiny Black Sabbath, ktorú tvoria Tony Iommi (gitara), Geezer Butler (basová gitara), Vinny Appice (bicie) a Ronnie James Dio (spev).      

Skupina sa rozhodla nevystupovať pod pôvodným názvom, s ohľadom na neúčasť speváka Ozzyho Osbournea na tomto projekte. Názov zvolili podľa prvého albumu skupiny Black Sabbath *[[Heaven and Hell (album Black Sabbath)|Heaven and Hell]]* (1980), na ktorom po Osbornovom odchode účinkoval ako spevák Ronnie James Dio.

## Členovia skupiny
*Ronnie James Dio - spev
*Tony Iommi - gitara
*Geezer Butler - basová gitara
*Vinny Appice - bicie

### Spolupráca
*Scott Warren - klávesy (na koncertoch mimo scény) (2007-2010)

## Diskografia
*2007 – *[[Live from Radio City Music Hall]]* (CD a DVD) (2007)
*2009 – *[[The Devil You Know]]*
*2010 – *[[Neon Nights: 30 Years of Heaven & Hell]]* (CD a DVD)

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Fotografie z turné, 11. marec 2007, Vancouver

Kategória:Britské hudobné skupiny
Kategória:Superskupiny
Kategória:Black Sabbath
Kategória:Hudobné skupiny ukončené v roku 2010
Tatra RT6N2

**Tatra RT6N2** je typ električkového vozidla, ktorý vznikol modernizáciou českej električky Tatra RT6N1.

## Dejiny
Pretože električky RT6N1 neboli kvôli technickým častým závadám nikdy schválené Drážnym úradom, museli od prelomu tisícročí zostať všetky vozidlá tohto typu vo vozovniach. Pražský dopravný podnik sa po niekoľkých rokoch rozhodol vykonať zásadnú modernizáciu, ktorej cieľom malo byť sprevádzkovanie pražských električiek RT6N1. Rekonštrukcia prvého vozidla prebehla v šumperskej firme "Pars nova" v rokoch 2004 a 2005. Po dodaní modernizovaného vozidla do Prahy začali skúšobné jazdy. Počas nich sa však opäť začali vyskytovať rôzne problémy. V súčasnosti (2006) je jediné vozidlo RT2N2 odstavené. Je teda na mieste otázka, či získa povolenie od Drážneho úradu. Ak by ho nezískal, uvažuje sa o predaji všetkých pražských vozodiel RT6N (3x RT6N1, 1x RT6N2) do Brna, prípadne do Poznane.

## Modernizácie
Veľké problémy mali pôvodné električky RT6N1 s brzdami stredného podvozku. Tie boli preto pri modernizácii vymenené. Rovnako boli repasované oba krajné podvozky. Pôvodný elektrický výzbroj bol nahradený novým typu TV Progress. Došlo aj k rôznym úpravám vozňovej skrine, ktoré boli vyvolané skúsenosťami z predchádzajúcej prevádzky. Pražský dopravný podnik vzniesol aj niekoľko špecifických požiadaviek, ktoré priamo nesúviseli so sprevádzkovaním vozňov RT6N. Išlo napríklad o premiestnenie polopantografu zo stredu nad prvý podvozok, úpravu ovládacieho pultu vodiča, výmenu informačného systému pre cestujúcich a pod.

## Prevádzka
Modernizácia na typ **RT6N2** prebehla v rokoch 2004 a 2005.
* Praha – modernizovaný 1 vozeň, ktorý je v súčasnosti odstavený (2006)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o pražských vozoch RT6N1 a RT6N2 
* Informácie a fotografie vozu RT6N2 

RT6N2
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2004
Ázijské hry

300px|náhľad|Dejiská Ázijských hier
náhľad|Logo Ázijských hier
**Ázijské hry** sú medzinárodné viacšportové podujatie, usporadúvané každé 4 roky v Ázii, pod dohľadom Ázijského olympijského výboru (*Olympic Council of Asia, OCA*). Účastnia sa ho športovci zo všetkých 45 ázijských krajín, ktoré sú členmi OCA. Iba 7 krajín sa zúčastnilo všetkých ázijských hier.

## Dejiny
Predchodcom Ázijských hier boli Hry Ďalekého východu. Vznikli na prezentovanie jednoty a spolupráce medzi Japonskom, Filipínami a Čínou. Prvé hry boli usporiadané v Manile roku 1913. Zanikli roku 1938 po tom čo Japonsko napadlo Čínu. 

Po druhej svetovej vojne niektoré ázijské štáty získali nezávislosť. Viacero týchto krajín chcelo nový druh podujatia, v ktorom by prevládalo vzájomné porozumenie. Počas 14. olympijských hier roku 1948 bol medzi ázijskými účastníkmi presadený názor o zorganizovaní Ázijských hier. Tieto krajiny v roku 1949 založili Federáciu Ázijských hier (*Asian Games Federation*). Bolo rozhodnuté, že prvé Ázijské hry budú usporiadané v Naí Dillí, v Indii, v roku 1951. Ďalšie hry sa konali o tri roky neskôr roku 1954 v Manile na Filipínach a odvtedy sa konajú každé štyri roky.

Roku 1982 sa po sporoch medzi jednotlivými účastnickými krajinami rozhodlo o reorganizácii Federácie Ázijských hier a vznikla nová inštitúcia, Ázijský olympijský výbor.

Roku 1994 aj napriek odporu zo strany niektorých krajín boli do Ázijského olympijského výboru prijaté bývalé sovietske republiky Kazachstan, Kirgizsko, Uzbekistan, Turkmenistan a Tadžikistan. Naopak, od hier 1976 nie je Izrael členom OCA (kvôli incidentu na Olympiáde v Mníchove 1972) a nemôže sa zúčastňovat ázijských hier.

## Zoznam Ázijských hier

## Športy
V celej histórii Arabských hier sa predstavilo 45 športov.

**Aktívne športy**

**Bývalé športy**

## Historická medailová tabuľka (19512010)

Krajiny bez medailí:
*  (6 účastí)
*  (6 účastí)
*  (3 účasti)

## Pozri aj
* Zimné ázijské hry 
* Halové ázijské hry
* Plážové ázijské hry
* Pacifické hry
* Panamerické hry
* Africké hry
* Arabské hry

## Externé odkazy
* Ázijské hry na oficiálnej stránke Ázijského olympijského výboru 


Kategória:Multi-športové podujatia
Tatra B4

300px|thumb|right|Vlečný vozeň B4YU zo Záhrebu

**Tatra B4** je model električkového vozňa vyrábaného česko-slovenskou spoločnosťou ČKD od 60. do 80. rokov 20. storočia.

## Konštrukcia
Ide o jednosmerný štvornápravový bežný vlečný električkový vozeň. Konštrukčne vychádza z električky Tatra T4. Odstránené bolo stanovisko vodiča, jeho miesto zaujali sedadlá pre cestujúcich. Je možné ho spriahať s vozidlami typu T4 do tzv. malých vlakov (MV+VV) alebo do tzv. veľkých vlakov (MV+MV+VV).

## Technické parametre
* Dĺžka (bez spriahadiel): 
* Šírka: 
* Výška: 
* Miesta celkom: 100
** na sedenie: 28
** na státie: 72

## Prototypy
Prvý vozeň B4 vznikol v roku 1967 z košickej električky Tatra T1 ev.č. 211, ktorú firma Tatra Smíchov, neskôr ČKD, odkúpila späť. Z vozňa bolo odstránené stanovisko vodiča a elektrická výzbroj. Potom bol pod ev.č. 3000 skúšaný v Prahe. O rok neskôr skúšobne jazdil aj v Drážďanoch. V tom istom roku sa vrátil do Prahy, následne bol využitý ako sklad a potom zrejme zošrotovaný.

Prototyp B4 bol vyrobený v roku 1967. Spolu s prototypom električky Tatra T4 bol na konci toho istého roku dodaný do Drážďan. Potom bol už bez T4 testovaný v Belehrade. Následne sa vrátil naspäť výrobcovi, ktorý ho predal do nemeckého Halle. Tu bol v prevádzke do roku 1986, kedy bol preradený medzi historické vozne.

## Prevádzka
V rokoch 1967 až 1987 bolo vyrobených celkom 874 vozňov.
* **[[Chorvátsko]]** (Záhreb – zakúpených 85 vozňov B4YU)
* **[[Nemecko]]** (Drážďany, Halle, Lipsko, Magdeburg – celkom dodaných 789 vozňov verzie B4D)

## Pozri aj
* Typové označenie električiek ČKD

## Iné projekty

B4
Kategória:Električkové vlečné vozne
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1967
Tatra B6A2

[300px|thumb|right|Vlečný vozeň B6A2 v [Lipsko|Lipsku]]

**Tatra B6A2** je typ česko-slovenského vlečného električkového vozňa, ktorý vyrábala spoločnosť ČKD v 2. polovici 80. rokov 20. storočia.

## Konštrukcia
Ide o jednosmerný štvornápravový bežný vlečný električkový vozeň. Konštrukčne vychádza z električky T6A2. Stanovisko vodiča bolo nahradené sedadlami. Vlečný vozeň je spriahaný s jedným (MV+VV) alebo s dvomi (MV+MV+VV) električkami T6A2.

## Technické parametre
* Dĺžka (bez spriahadiel): 
* Šírka: 
* Výška: 
* Hmotnosť prázdneho vozňa: 14,3 t
* Miesta celkom: 167 – 176 (záleží na usporiadaní sedadiel)
** na sedenie: 20 – 29 (záleží na usporiadaní sedadiel)
** na státie: 147
* Maximálna rýchlosť: /h

## Prototyp
Prototyp B6A2 ev.č. 0022 bol vyrobený súčasne s dvomi prototypmi električky Tatra T6A2 v roku 1985. Skúšobné jazdy sa konali v Prahe, nasledujúci rok bola súprava predaná do Drážďan, kde vlečný vozeň dostal ev.č. 276 001. Medzi rokmi 1990 a 2001 slúžila prototypová súprava na vyhliadkové jazdy po meste. Potom bol prototypový vozeň B6A2 spolu s jedným prototypovým vozňom T6A2 zošrotovaný.

## Prevádzka
V rokoch 1985 až 1990 bolo vyrobených celkom 92 vozňov.

* **[[Nemecko]]** (Berlín, Drážďany, Lipsko, Magdeburg, Rostock, Schwerin – dodaných všetkých 92 vozňov B6A2D)

**Poznámka**: Ide o prehľad dodaných nových vozňov priamo z výroby. V súčasnosti (2006) sa vozne B6A2 pôvodom z Rostocku nachádzajú ešte v maďarskom Szegede.

## Pozri aj
* Typové označenie električiek ČKD

## Iné projekty

B6A2
Kategória:Električkové vlečné vozne
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1985
Tatra B3

**Tatra B3** je typ česko-slovenského vlečného električkového vozňu, ktorý vyrábala spoločnosť ČKD v 70. a 80. rokoch 20. storočia.

## Konštrukcia
Ide o jednosmerný štvornápravový bežný vlečný električkový vozeň. Konštrukčne vychádza z električky Tatra T3. Odstránené bolo stanovisko vodiča, jeho miesto zaujali sedadlá. Môže byť spriahaný nielen s jedným motorovým vozňom (MV+W), ale dokonca aj s dvoma električkami T3 (MV+MV+VV).
## Prevádzka
V rokoch 1973 až 1988 bolo vyrobených celkom 125 vozňov.
* **[[Chorvátsko]]** (Osijek – dodané 4 vozne B3YU)
* **[[Nemecko]]** (Chemnitz, Schwerin – celkom zakúpených 121 vozňov B3D)

## Pozri aj
* Typové označenie električiek ČKD

## Iné projekty

B3
Kategória:Električkové vlečné vozne
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1973
B3

**B3** môže byť:
* slovenský elektronický hudobný projekt, pozri B3 (projekt)
* typ česko-slovenského vlečného električkového vozu, pozri Tatra B3
* Vitamín B3 – vitamín rozpustný vo vode (označuje sa tiež ako niacín)
* B3 – štandardný formát papiera (ISO 216: 353×500 mm)
Škoda 16 T

náhľad|Viac električiek
**Škoda 16 T** je česká päťčlánková nízkopodlažná električka, ktorá vychádza z typu Škoda 05 T. Dizajn vozňa podobne ako pri type Škoda 14 T pre Prahu navrhla spoločnosť *Porsche Design Group*, dcérska firma automobilky Porsche.

## Konštrukcia
Ide o jednosmerný šesťnápravový motorový čiastočne nízkopodlažný električkový vozeň. Skladá sa z piatich článkov, ktoré sú spojené kĺbmi a harmonikami. Na pravej strane vozňovej skrine sa nachádza šesť predsuvných dverí, z toho štyri dvojkrídlové a dvoje jednokrídlové.

Konštrukčne vychádza predovšetkým z typu 05 T. Niektoré prvky, napríklad dizajn, sú odvodené od typu Škoda 14 T. Prvý, tretí a piaty článok je posadený na podvozkoch, druhý a štvrtý je zavesený medzi okolité články. Podiel nízkej podlahy,  nad temenom koľajnice, dosahuje 65 percent. Rozdiel vo výške nízkopodlažnej a vysokopodlažnej časti vyrovnáva jeden schod. Elektrická výzbroj je umiestnená na streche.

## Technické parametre
* Dĺžka (bez spriahadiel): 
* Šírka: 
* Výška: 
* Hmotnosť prázdneho vozňa: 37,4 t
* Miesta celkom: 279
** na sedenie: 69
** na státie: 210
* Max. rýchlosť: /h

## Prevádzka
Zmluva medzi prevádzkovateľom MHD v poľskom Vroclave a firmou Škoda Škoda Transportation na dodávku ôsmich vozňov 16 T bola podpísaná na jar 2005, na jeseň toho roku bol počet električiek zvýšený o 10. Prvé vozidlá 16 T sa mali vo Vroclave objaviť na jeseň 2006.

## Iné projekty

16T
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2006
Kategória:Kĺbové električky
Českomoravská Kolben Daněk

thumb|Logo ČKD
**Českomoravská Kolben Daněk** alebo **ČKD** bola jedna zo slávnych priemyselných firiem predvojnového Česko-Slovenska vzniknutých z priemyslu Rakúsko-Uhorska druhej polovice 19. storočia. 
V súčasnosti pod značkou ČKD v názve pôsobí v Česku viacero menších firiem.

## Referencie

## Iné projekty
Kúh-e Taftán

**Kúh-e Taftán** alebo **Kúhe Taftán** alebo **Taftán** (z per. *horúce miesto*) je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v juhovýchodnom Iráne, asi 120&nbsp;km južne od mesta Záhedán. Sopka je súčasťou vulkanického masívu, ktorý sa tiahne až do Pakistanu. Kúh-e Taftán má dve vulkanické centrá, severný kráter vyzerá viac zvetralo, kým južný, vyšší kráter je mladší, tiež sa v ňom nachádzajú aktívne fumaroly sírnych plynov (SO<sub>2</sub>, H<sub>2</sub>S). Hlásená erupcia z roku 1993 nebola potvrdená, pretože išlo len o výron roztavenej síry.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - stratovulkán Taftan na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Iránu
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Trojtisícovky v Iráne
Cchuk-Qarqar

**Cchuk-Qarqar** (iný prepis: **Cghuk-Qarqar**) je menšie vulkanické pole pozostávajúce z niekoľkých pyroklastických kužeľov, nachádzajúce sa na arménsko-azerbajdžanskej hranici, asi 60&nbsp;km juhovýchodne od jazera Sevan. 

Pole je tvorené ôsmimi menšími troskovými kužeľmi. Vek poslednej erupcie bol stanovený na základe datovania archeologických nálezov prekrytých lávovým prúdom. Ich vek bol stanovený na začiatok 3. tisícročia pred Kr. ± 300&nbsp;rokov.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - vulkanické pole Čchouk-Karckar na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Arménska
Kategória:Sopky Azerbajdžanu
Kategória:Troskové kužele
Boomerang

**Boomerang** je názov podmorského aktívneho vulkánu, nachádzajúceho sa  severovýchodne od ostrova Nový Amsterdam, objaveného v roku 1996. Sopka leží na juhoindickom rifte, neďaleko horúcej škvrny *Nový Amsterdam*. Nachádza sa asi 650  pod hladinou mora a jej vrchol tvorí kaldera sa priemerom . Sopka je tvorená prevažne bazaltami a jej posledná erupcia sa odohrala pár mesiacov pred jej objavením. V kaldere je stále prítomná hydrotermálna aktivita, čo dokladá zvýšený tepelný tok nad ňou.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  – podmorská sopka Boomerang na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Indického oceánu
Kategória:Aktívne sopky
Ambre-Bobaomby

**Ambre-Bobaomby** je vulkanické pole, tvorené niekoľkými troskovými kužeľmi, nachádzajúce sa na severnom okraji Madagaskaru. Vulkanické formy ležia na staršom, miocénnom masíve, tvorenom bazaltovými horninami. Mladšie produkty sa nachádzajú v centrálnej časti a na južnom okraji masívu. Ich petrologické zloženie je pestrejšie - tvorené su bazaltami, andezitmi, ryolitmi, trachytmi a fonolitmi.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - vulkanické pole Ambre-Bobaomby na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Madagaskaru
Kategória:Troskové kužele
Ankaizina

**Ankaizina** je vulkanické pole, nachádzajúce sa v severnom Madagaskare, tvorené troskovými kužeľmi. Počiatočná fáza dacitového vulkanizmu bola nasledovaná dvoma bazaltovými fázami, z ktorých mladšia tvorí dnešné dno údolia regiónu Bealanana. Záver vulkanickej aktivity sa datuje na štvrtohory, presnejšie údaje nie sú známe.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - vulkanické pole Ankaizina na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Madagaskaru
Kategória:Troskové kužele
Francesco Mancini

**Francesco Mancini** (* 16. január 1672, Neapol, Taliansko – † 22. september 1737, Neapol) bol taliansky hudobný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.

## Životopis
Narodil sa v Neapole. Hudobne sa začal vzdelávať už v ranom veku a ako šestnásťročného ho prijali na konzervatórium Conservatorio di Maria della Pietà dei Turchini, kde študoval hru na orgán u Francesca Provenzaleho. Šesť rokov sa živil ako organista. V roku 1704 sa stal hlavným organistom kráľovskej kaplnky. Jeho kariéra operného skladateľa sa rozvíjala zo začiatku pomaly. Jeho prvou známou operou je „Il nodo sciolto“ (1692). Ďalšia opera „Ariovisto“ bola uvedená s veľkým úspechom až v roku 1702. 
  
Od úspešnej premiéry opery „Ariovisto“  bol celkom zamestnaný uvádzaním svojich ďalších opier, takže trocha zanedbal iné ambície. Keď v roku 1703 Alessandro Scarlatti uvoľnil miesto maestra di capella na konzervatóriu, bol vymenovaný za jeho zástupcu, ale Scarlatti sa o rok vrátil a Mancini sa stal znova druhým v poradí. V čase rakúsko-španielskej vojny o nástupníctvo (1707) sa pokúsil získať vedúcu pozíciu aj pomocou politických intríg. Skomponoval a uviedol slávnostné Te Deum na počesť rakúskeho víťazstva a zdalo sa, že dosiahne svoj cieľ. Po roku sa však Scarlatti vrátil z Ríma a opäť sa ujal svojej funkcie. Manciniho vymenovali za riaditeľa konzervatória (teda stupienok pod funkciou maestra) a dostal prísľub, že hneď ako sa miesto maestra uvoľní bude vymenovaný on. Musel však čakať až na Scarlattiho smrť v roku 1725. Z vysneného miesta sa netešil príliš dlho. V roku 1735 utrpel záchvat mŕtvice, ktorý ho čiastočne paralyzoval a o dva roky neskôr zomrel.

## Dielo
Francesco Mancini bol posledný veľký barokový skladateľ, aj keď jeho dielo je dnes trocha nedocenené. Vo svojej dobe bol druhým najslávnejším skladateľom po Alessandrovi Scarlatim. Jeho hudba reprezentuje prechodné obdobie medzi barokovou a klasickou érou. Mancini bol hlavne operný skladateľ, ktorý slúžil potrebám nenásytného neapolského trhu. Skomponoval cez tridsať javiskových diel, 12 oratórií, viac než 200 svetských kantát a mnoho sakrálnej vokálnej hudby.

Inštrumentálne dielo Francesca Manciniho nie je príliš rozsiahle. Pravdepodobne najznámejšími sú jeho čembalové sonáty, koncerty pre dychové nástroje a zvlášť celý rad flautových sonát, ktoré sú stále považované za dôležitú súčasť barokového repertoáru pre tento nástroj.

### Opery

### Kantáty (výber)

## Externé odkazy
* http://www.answers.com/topic/francesco-mancini
* http://www.hoasm.org/VIIIA/Mancini.html
* http://opera.stanford.edu
* http://www.francescomancini.com/

Kategória:Talianski hudobní skladatelia
Kategória:Osobnosti z Neapola
Ulysses

**Ulysses** môže byť:

* rímske meno mytologickej postavy, pozri Odysseus 
* najväčšia nákladná loď na svete, ktorá premáva medzi Dublinom a Holyheadom, pozri MV Ulysses
* meno viacerých lodí britského Kráľovského námorníctva, pozri HMS Ulysses

## Médiá
* román Jamesa Joycea, pozri Ulysses (román)
* film z roku 1955, pozri Ulysses (film z 1955)
* film z roku 1967, pozri Ulysses (film z 1967)
* báseň od lorda Alfreda Tennysona, pozri „Ulysses (báseň)“ 
* hudobná skupina, pozri ulysses (skupina)
* textový editor, pozri Ulysses (editor)

## Geografia
* mesto v Tompkins County, New York, USA, pozri Ulysses (New York)
* mestečko na juhovýchode Kansasu, pozri Ulysses (Kansas)

## Iné
* slnečná sonda, pozri Ulysses (sonda)
* robot, pozri Ulysses (robot)
* dosková hra, pozri Ulysses (hra)

## Pozri aj
* Ulysses 31, animovaný televízny program 
* Ulysses S. Grant, americký generál a prezident
Ankaratra

**Ankaratra** je vulkanický masív, nachádzajúci sa v centrálnom Madagaskare, asi  juhozápadne od hlavného mesta Antananarivo. Vulkanická aktivita pohoria sa začala už v miocéne a trvala až do štvrtohôr. Rané zloženie láv bolo prevažne trachytické, neskoršia fáza priniesla viac bázické horniny - bazalty a bazanity.

## Zoznam vulkanických foriem poľa Ankaratra
* **Troskové kužele**
** Antsirable
** Betafo
** Tritriva
** Vohitra
* **Krátery**
** Andraikiba

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - vulkanické pole Ankaratra na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Madagaskaru
Kategória:Troskové kužele
Kategória:Pohoria na Madagaskare
Sibírsky husky

**Sibírsky husky** je plemeno psa uznané v 5. kategórii FCI pod číslom 270.

## Vzhľad
Sibírsky husky je pes strednej veľkosti. Hlava je primeraná k telu. Mozgová časť je mierne klenutá, zužuje sa smerom k očiam. Je výrazný. Stredne dlhý, rovný nos je ukončený ňufákom. Ňufák je čiernej farby. Má stredne veľké, trojuholníkovité uši. Oči sú modré mandľového tvaru. Telo je obdĺžnikového rámu so silným, ale nie veľmi širokým hrudníkom. Chrbát je stredne dlhý. Hrudné končatiny sú rovné a panvové končatiny sú rovnobežné so stehnami. Labky sú oválne. Chvost je stredne dlhý a osrstený. Má stredne dlhú srsť. Husky sa pohybuje elegantne.

## Temperament
Sibírsky husky je priateľský pes. Nikdy nie je agresívny voči ľuďom a ostatným zvieratám. Je veľmi inteligentný, prispôsobivý, hravý, prítulný, milý, priateľský, učenlivý, spoločenský, oddaný, aktívny, usilovný, vytrvalý, verný, temperamentný, pozorný pes. Keďže ide o inteligentné psie plemeno, treba ho vychovávať. Môže sa aj hravo uraziť. Je vhodný rovnako do bytu , ako aj do domu. Jeho výchova vzhľadom na jeho intelekt nie je náročná. Dorastá do strednej veľkosti.

## Využitie
Sibírsky husky patrí medzi saňové psy. Využitie nachádza na pretekoch psích záprahov, aj na výstavách psov, ale aj ako domáci maznáčik. Okrem Sibírskych husky chodia na preteky psích záprahov aj Aljašskí malamuti, Západosibírske lajky, Východosibírske lajky a Európske saňové psy, ktorým záprahy viac vyhovujú, lebo majú omnoho hrubšiu srsť ako Sibírsky husky.

## Galéria

Súbor:Brown eye siberian husky.jpg|Hnedooký sibírky husky
Súbor:Husky dog with heterochromia.jpg|Husky s rôzne zafarbenými očami
Súbor:White huskies dog sledding.jpg|Psí záprah


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Slovenský klub chovateľov psov severských plemien 

Kategória:Saňové psy
Kategória:Plemená psov z USA
Itasy

**Itasy** je vulkanické pole v centrálnom Madagaskare, pozostávajúce z viacerých troskových kužeľov, lávových dómov a maarov. Oblasť je vulkanicky aktívna od pliocénu, posledné erupcie boli datované na holocén (6050 rokov pre našim letopočtom). Prvotné erupcie produkovali skôr bazanitické lávy, neskoršia činnosť produkovala skôr trachyty. V rámci poľa Itasy sa stále vyskytujú termálne pramene.

## Zoznam vulkanických foriem poľa Itasy
* **Troskové kužele**
** Ambohimalala
** Ambohitritainerina
** Ambohitrondry
** Andranojavarta
** Kassijie
** Kitombold
** Matinkanina
** Tsifajavona
* **Krátery**
** Andranoratsy
** Andranotoraha
* **Dómy**
** Ambohibe
** Ampary
** Anagavo
** Ingilofotsy
** Kitia

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - vulkanické pole Itasy na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Madagaskaru
Kategória:Troskové kužele
Kategória:Vyhasnuté sopky
Nosy-Be

**Nosy-Be** je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa pri severozápadnom pobreží Madagaskaru. Jeho rozloha je asi 300&nbsp;km2 a najvyšší vrch je *Lokone* (450&nbsp;m). Názov ostrova v malg. jazyku znamená *veľký ostrov*. Nosy-Be je turisticky najvyťaženejšia lokalita v Madagaskare. Nachádza sa tu prírodná rezervácia *Lokobe Nature Reserve*.

## Geológia
Ostrov je tvorený pomerne zachovanými, nezvetranými bazaltovými lávovými prúdmi a troskovými kužeľmi. Sopečné produkty ležia na starších druhohorných vápencoch a iných sedimentoch. V zložení prevládajú zriedkavé horniny s nižším obsahom kremeňa s foidami, tzv.- foidity.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - ostrov Nosy-Be na Global Volcanism Program 

Kategória:Ostrovy Madagaskaru
Kategória:Sopky Madagaskaru
Kategória:Troskové kužele
Fiodor Ivanovič Šaľapin

**Fiodor Ivanovič Šaľapin** (; * 13. február 1873, Kazaň, Rusko – † 12. apríl 1938, Paríž, Francúzsko) bol ruský basbarytonista a herec, jeden z najvýznamnejších operných spevákov prvej polovice 20. storočia. 

## Životopis
Šaľapin sa narodil v Kazani na Rybárskej ulici vo veľmi chudobnej rodine. Pochádzal z troch súrodencov. Keď mal jedenásť rokov, začal sa učiť za obuvníka, neskôr za kováča a truhlára. Viac ako učenie ho však bavilo ustavične si spievať, spieval aj v kostole. Prvý raz vystupoval ako dvanásťročný v divadelnom zbore. Vyhľadával rušný divadelný život, chodil na divadelné predstavenia a keď mal sedemnásť rokov, pripojil sa ku kočovnej hereckej spoločnosti ako tanečník a spevák.    

Jeho operným debutom sa stalo účinkovanie v Glinkovej opere *Život pre cára*.

V roku 1896 začal spievať v Mamontovovej opere v Moskve, neskôr spieval v opere Veľkého divadla. Od roku 1922 žil v Paríži.
 
Najobľúbenejšími a najúspešnejšími úlohami Fiodora Ivanoviča Šaľapina boli Don Basilio v Barbierovi zo Sevilly a Leporelo v Donovi Giovannim.

Zomrel 12. apríla 1938 na leukémiu vo svojom dome v Paríži, pochovali ho na parížskom cintoríne Batignolles. 29. októbra 1984 jeho pozostatky podľa želania jeho detí uložili v urne na Novodievčom cintoríne v Moskve.

Jeho umenie má veľa podôb - spieval ľudové piesne, ako aj umelú piesňovú tvorbu a árie svetového operného repertoáru, väčšinou v pôvodnom jazyku.  

Spolu s Enricom Carusom prispel veľkou mierou k rozvoju gramofónového priemyslu.

## Bibliografia
* 
## Externé odkazy
* Vysilanĺ  “Šaľapiniana” (cyklus  M. Malkova  “Kolekce  vzacnych desek” – rusky jazyk).

## Iné projekty

Kategória:Ruskí operní speváci
Kategória:Osobnosti na ruských poštových známkach
Kategória:Pochovaní na Novodievčom cintoríne
Felice de Giardini

**Felice de Giardini (Degiardino)** (* 12. apríl 1716, Turín,  Taliansko – † 8. jún 1796, Moskva, Rusko) bol taliansky huslista a hudobný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.

## Životopis
Hudobnú kariéru začal ako spevák v chlapčenskom zbore v Miláne. Hudbu študoval v Turíne. V roku 1730 začal hrať na husle v divadelných orchestroch Neapola a Ríma. 
V divadle San Carlo sa dostal do vážneho sporu so skladateľom Niccolò Jommellim, keď údajne nevhodne upravoval melodickými ozdobami husľové party v jeho operách.

V päťdesiatych rokoch očaroval publikum v hlavných európskych mestách ako sólový huslista. Jeho slávu prekonal až o päťdesiat rokov neskôr Nicolò Paganini. Koncertná dráha ho priviedla v roku 1750 do Londýna, kde účinkoval na spoločných koncertoch s Johannom Christianom Bachom, Carlom Friedrichom Abelom a Johannom Christianom Fischerom. Štyridsať rokov viedol v Londýne taliansku opernú scénu a komponoval pre ňu svoje opery. Stal sa aj priateľom a hudobným radcom vojvodu z Gloucesteru.

Po návrate do Talianska sa bez veľkého úspechu pokúsil založiť opernú spoločnosť. 

V roku 1796 prijal angažmán v Rusku. Krátko po príchode do Moskvy ochorel a zomrel.

## Dielo
### Opery
* Rosmira (1757, Londýn) 
* Siroe (1763, Londýn) 
* Enea e Lavinia (1764, Londýn) 
* Il re pastore (1765, Londýn) 
* Sappho (cca 1778, stratená) 

### Oratórium
* Ruth (1763 až 1768, nedokončené)

### Inštrumentálne dielo
* 6 triových sonát, op.1 (1750) 
* 6 husľových duet, op.2 
* 6 husľových duet, op.3 
* 12 husľových sonát, (1755 Londýn), venované Herzogovi von Lüneburg Braunschweig
* 6 husľových sonát, op.4 (1765) 
* 6 husľových sonát, op. 5 (1758) 
* 6 klavírnych kvintet, op. 11 
* Sonáty op.13 
* 6 sláčikových trií, op. 17 
* 6 sonát, op. 18 
* 7 sláčikových trií, op.20 
* Hobojový kvartet, op.25 
* 6 sláčikových trií, op. 26 
* 6 triových sonát, op. 28 (1790) 
* 6 sláčikových kvartet 
* 12 husľových koncertov 
* Koncert pre flautu, husle a harfu 
* 2 sláčikové tria (op. posth.)
* početné klavírne skladby a pedagogická literatúra pre klavír, husle a violončelo

## Externé odkazy
* Portrét skladateľa 
* http://www.hoasm.org/VIIE/Giardini.html
* http://www.cyberhymnal.org/bio/g/i/giardini_fd.htm 
* http://opera.stanford.edu/composers/G.html

Kategória:Talianski hudobní skladatelia
Kategória:Talianski huslisti
Bianka

**Bianka** je pôvodom talianske meno (*bianca* – biela) a významovo je blízkou príbuznou Blanky. Meniny na Slovensku má 16. júna.

## Referencie

Kategória:Krstné mená
Kategória:Ženské mená
Ulysses (sonda)

**Ulysses** bola kozmická sonda určená na výskum Slnka. Meno sondy „Ulysses“ je rímske meno Odyssea.

Sonda bola spoločným projektom ESA a NASA. Na obežnú dráhu ju vyniesol 6. októbra 1990 raketoplán Discovery pri misii STS-41. Potom sa sonda vydala na dva roky trvajúcu cestu k Jupiteru. Tam objavila, trochu nad rámec svojich povinností, prekvapivo veľký únik prachu z Jupiterovho systému. Zároveň však Jupiter využila ako gravitačný prak, ktorý ju vyhodil na obežnú dráhu so sklonom 79° k rovine ekliptiky. Sonda preto neobieha v rovine, v ktorej obiehajú takmer všetky ostatné sondy, ale takmer kolmo k rovine ekliptiky a tým aj k rovníku Slnka. Sonda obieha po eliptickej dráhe nad pólmi Slnka, vďaka čomu môže pozorovať Slnko tak, ako to nie je možné zo Zeme alebo z roviny ekliptiky. Prvýkrát sa nad južný pól dostala v roku 1994, nad severný o rok neskôr. Okolo Slnka obieha s periodicitou šiestich rokov. Takže druhý prelet nad pólmi Slnka vykonala v rokoch 2000 a 2001. 

Sonda nesie veľa prístrojov na pozorovanie častíc a žiarenia vychádzajúceho zo Slnka. Má tiež výhodný obežný cyklus. Hneď počas prvého preletu si astronómovia všimli zreteľné rozdiely v počte častíc medzi pólom a rovníkom. Bol ale oveľa menší, ako sa čakalo. Ďalším veľkým prekvapením bolo, že magnetosféra je na juhu silnejšia ako na severe. Počas rokov 2000 – 2001 prechádzalo Slnko búrlivejšou časťou svojho jedenásťročného cyklu, takže nebolo možné vykonať množstvo citlivých pozorovaní. Sondu však zasiahla jedna z obrovitých erupcií a bolo tak možné študovať čo sa stane so slnečnou erupciou vo vzdialenosti 300 miliónov km od Slnka. V roku 2006 bolo Slnko síce opäť v minime svojej aktivity, ale okrem jedenásťročného cyklu má Slnko aj cyklus dvadsaťdvaročný, počas ktorého vždy dôjde k prepólovaniu. Práve preto bol tento prelet z vedeckého hľadiska taký zaujímavý. Mohli sme totiž pomocou rovnakých prístrojov sledovať dve slnečné obdobia a rozdiely medzi nimi.

30. júna 2009 bola činnosť sondy ukončená. Povel na ukončenie práce dostala sonda zo Zeme. Ulysses naďalej obieha Slnko ako neaktívne teleso.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Sonda na stránkach encyklopédie SPACE 40 
* NASA/JPL Stránka sondy ''Ulysses'' (NASA)  
* ESA Stránka sondy ''Ulysses'' (ESA) 
* ESA/NASA/JPL: Detailný popis  podsystémov a prístrojov sondy ''Ulysses''  
* Kde je Ulysses práve teraz!  
* Stránka sondy ''Ulysses'' (Inštitút Maxa Plancka)  

## Zdroj
* 

Kategória:Slnečné sondy
Kategória:Kozmické sondy USA
Kategória:Sondy ESA
Kategória:Neaktívne sondy
Kategória:Kozmonautika v 1990
Kategória:Úspešné sondy
Windstruck

**Windstruck** (*Nae yeojachingureul sogae habnida*, preložený ekvivalentne do slovenčiny "Dovoľ mi predstaviť ti moju priateľku") je fantasticko-romantická komédia z produkcie Južnej Kórei režírovaná Kwakom Jae-yongom. Film sa dostal do kín 3. júna 2004.

Kategória:Filmy z 2004
Kategória:Filmy podľa názvu
Listovka zelená

alt=|náhľad|Listovka zelená (''Phyllium siccifolium'')
**Listovka zelená** (*Phyllium siccifolium*) je pakobylka z čeľade *[[Phylliidae]]*.

## Výskyt
Vyskytuje sa v Indonézii na súostroví Moluky.

## Iné projekty

Kategória:Phylliidae
Stepník červený

**Stepník červený** (*Eresus kollari*)* *je pavúk z čeľade stepníkovité. Jeho starší latinský názov je *Eresus* *cinnaberinus* resp.* Eresus niger*. So svojím červeným sfarbením patrí medzi najkrajšie v Európe.

Z čeľade stepníkovité, je to najhojnejší druh, ktorý sa vyskytuje na Slovensku. Možno ho nájsť prevažne na teplých lokalitách stepného a lesostepného charakteru. Častejšie ako samičku, žijúcu skryto pod kameňmi a v zemných norách, možno pozorovať samčeka s charakteristickým červeným sfarbením a najčastejšie so 4, zriedkavejšie aj 6 čiernymi škvrnami.

Na Slovensku sa nachádza napríklad v Bratislave, v okolí Detvy, Púchova, Kopaníc v Štiavnických vrchoch, Hiadľa atď.

## Iné projekty

Kategória:Stepníkovité
Richard A. Knaak

**Richard A. Knaak** (* 28. máj 1961, Chicago) je americký autor fantasy. Publikuje od roku 1987 a jeho práce boli preložené do nemčiny, taliančiny, francúzštiny, dánčiny, japončiny, španielčiny, poľštiny, fínčiny, maďarčiny, ruštiny, češtiny a mnohých ďalších jazykov. Prvýkrát sa začal zaujímať o fantasy po prečítaní Rogera Zelazneho a série Kroniky Amberu.

## Bibliografia
    
### Dragonlance
* *Legend of Huma* (v češtine *Legenda o Humovi*)                 
* *Kaz the Minotaur*             
* *Land of the Minotaurs*           
* *Reavers of the Blood Sea*
* *The Citadel*

#### Dragonlance: Minotaur Wars
* *Night of Blood*
* *Tides of Blood*
* *Empire of Blood*

### Dragonrealm
* *Firedragon* (v češtine *Ohnivý drak*)
* *Icedragon* (v češtine *Ledový drak*)
* *Wolfhelm* (v češtine *Vlčí přilba*)
* *Shadow Steed* (v češtine *Stínový hřebec*)
* *Shrouded realm* (v češtine *Zahalená říše*)
* *Children of the Drake* (v češtine *Deti draka*)
* *Dragon Tome* (v češtine Dračí kodex)
* *The Crystal Dragon* (v češtine Krišťálový drak)
* *The Dragon Crown* (v češtine Dračí koruna)
* *The Horse king* (v češtine Král koní)
* Dračí stíny (kniha vyšla iba v Česku, je to súbor poviedok, ktoré uzatvárajú príbeh Dragonrealmu a pôvodne boli dostupné iba na webe autora za poplatok vo forme PDF)
* Shade (nový príbeh do série dragonrealm, príbehovo priamo naväzuje na poviedky Dračí stíny)
*Dragon Masters(v češtine Páni Draků)
*The Gryphon Mage(v češtine Mág Gryf)
*The Horned Blade (v češtine Rohaté ostří)

### Warcraft
* *Day of the Dragon* (v češtine *Den draka*)

#### Warcraft: War of the Ancients (''Válka prastarých'')
* *Well of Eternity* (v češtine *Studna věčnosti*)
* *Demon Soul* (v češtine *Duše démona*)
* *Sundering* (v češtine *Rozdělení*)

#### Warcraft: Sunwell Trilogy (''Sluneční studna'')
* *Dragon Hunt* (v slovenčine Hon na draka, v češtine Dračí lov)
* *Shadows of Ice* (v češtine Stíny ledu)
* *Ghostlands*
### Diablo
* *Legacy of Blood* (v češtine *Dedictví krve*)
* *Kingdom of Shadow* (v češtine *Královstí stínu*)
* *Moon of the Spider* (v češtine *Pavoučí měsíc*)

#### Diablo: Sin War (''Válka hříchu'')
* *Birthright*
* *Scales of the Serpent*
* *Veiled Prophet*

Kategória:Spisovatelia fantasy
Kategória:Spisovatelia USA