Železničná trať Solothurn – Langnau

|}

**Železničná trať Solothurn –** (**Burgdorf –**) **Langnau** je železničná trať v Emmentali (údolí rieky Emme) vo Švajčiarsku. Bola postavená železničnou spoločnosťou **Emmentalbahn** (, skr. **EB**) so sídlom v Burgdorfe. Trať vedie zo Solothurnu cez Burgdorf do Langnau im Emmental. Teraz je súčasťou BLS AG.

## História
náhľad|Zakladateľský podiel v Gesellschaft der Emmenthal-Bahn, vydaný 11. apríla 1874
Spoločnosť (*Emmenthalbahn-Gesellschaft*, písaná podľa vtedy platného pravopisu) bola založená 4. augusta 1872 a sídli v Burgdorfe. Licencia bola udelená 1. mája 1872 na 99 rokov.

Valné zhromaždenie spoločnosti schválilo 20. júna 1942 v Langnau dohodu o zlúčení so spoločnosťou Burgdorf-Thun-Bahn (*Železnica Burgdorf – Thun*). Toto zlúčenie viedlo k založeniu spoločnosti Emmental-Burgdorf-Thun-Bahn (*Železnica Emmental – Burgdorf – Thun*).

### Otvorenie prevádzky s parnou trakciou
[náhľad|Lokomotíva č. 12 ''[Ilfis (rieka)|Jlfis* spoločnosti Emmentalbahn]]
Ementálska železnica sa vyvinula z priemyselnej konskej železnice (*Industriepferdebahn*) [[Derendingen (Švajčiarsko)|Derendingen]] – [[Biberist]] – [[Gerlafingen]], ktorá bola otvorená 1. apríla 1864. Bola prepojená so [[Železničná trať Solothurn – Herzogenbuchsee|železničnou traťou Solothurn – Herzogenbuchsee]] (väčšina ktorej je dnes súčasťou [[Železničná trať Solothurn – Wanzwil|železničnej trate Solothurn – Wanzwil]]) v Derendingene.

Prvý úsek železnice so štandardným rozchodom bol otvorený 26. mája 1875 medzi Burgdorfom a Derendingenom. Trať dlhá 15,62 kilometra z Burgdorfu do Biberistu bola postavená spoločnosťou Emmental Railway a bola prepojená s priemyselnou železnicou z Biberistu do Derendingenu. Dňa 4. decembra 1876 [[Schweizerische Centralbahn]] (*Švajčiarska centrálna železnica*, SCB) otvorila tzv. *Gäubahn* (*Gäuskú železnicu*), vrátane úseku medzi [[Olten]]om a Solothurnom, ktorý sa dnes považuje za súčasť [[Jurasüdfusslinie]], a 4,33 kilometra dlhej odbočky do [[Biberist]]u, ktorá ústila do stanice Emmentalskej železnice v Solothurne. Odbočka bola 21. novembra 1883 prevedená na Emmentalskú železnicu. Prevádzka na úseku Biberist – Derendingen bola ukončená 30. júna 1884.

Dňa 12. mája 1881 železnica EB otvorila 18,23 kilometra dlhý úsek medzi Burgdorfom a križovatkou Obermatt na [[Železničná trať Bern – Luzern|trati Bern – Luzern]]. Posledný, takmer trojkilometrový úsek medzi Obermattom a Langnau je od svojho otvorenia prevádzkovaný na tratiach, ktoré nepodliehajú železničnej spoločnosti EB.

=== Nové výkonné parné lokomotívy triedy Ed 4/5 ===
[[Súbor:EB Ed 4-5 Nummer 8.jpg|náhľad|p Parná lokomotíva triedy Ed&nbsp;4/5 č. 8 spoločnosti Emmentalbahn]]
V rokoch 1899 a 1914 EB zaobstarala tri parné lokomotívy triedy Ed 4/5 s prevádzkovými číslami 6 až 8, ktoré boli postavené podľa podobnej konštrukcie pre iné švajčiarske súkromné ​​železnice, vrátane triedy Ec 4/5 pre [[Thunerseebahn]]. Lokomotívy 6 a 7 boli parné lokomotívy a pracovali s dvojvalcovým systémom zloženej lokomotívy.

Číslo 8 bola skonštruovaná v roku 1914 ako parná lokomotíva s [[prehrievač]]om, ale inak do značnej miery zodpovedala svojim predchodcom. Horúci parný stroj dosahoval výkon 700 konských síl, a preto bol výkonnejší ako ostatné lokomotívy. Po elektrifikácii trate slúžila lokomotíva č. 8 až do roku 1965 ako náhradná lokomotíva, ktorá mohla jazdiť nezávisle od trolejového vedenia. EBT ju v roku 1972 darovala spolku *Verein Dampfbahn Bern* (VDBB, združenie parných železníc) a dôkladne ho zrekonštruoval až do roku 1978. Žiaľ, v roku 1995 musel byť rušeň po 81 rokoch vernej služby vyradený z prevádzky. V roku 1999 rušeň obnovil prevádzku s novým kotlom, ale koncom roka 2008 musel byť opäť vyradený z prevádzky, pretože jeho mechanické komponenty potrebovali generálnu opravu.

=== Elektrifikácia===
[[Súbor:BTB BCe 2-5 bei Konolfingen.jpg|náhľad|Aby mala [[Burgdorf-Thun-Bahn|BTB]] dostatok vagónov pre trojfázovú prevádzku do Langnau, v roku 1921 doplnila svoj inventár o dve súpravy BCe 2/5]]
Dňa 21. júla 1899, od spustenia prevádzky [[Železničná trať Burgdorf – Thun|železničnej trate Burgdorf – Thun]], Ementálska železnica prevádzkovala túto železnicu na základe prevádzkovej zmluvy a udelila jej právo na prevádzku v úseku z Burgdorfu do [[Hasle-Rüegsau]]. Riaditeľ EB bol zároveň aj riaditeľom Burgdorf–Thun-Bahn. BTB bola od svojho otvorenia elektrifikovaná trojfázovým striedavým prúdom 700 [[volt]]ov a 40 [[hertz]]ov. Aby mohli vlaky spoločnosti nepretržite premávať z Burgdorfu do Thunu, úsek EB z Burgdorfu do Hasle-Rüegsau bol prepojený dvojvodičovým trojfázovým trolejovým vedením.

Počas prvej svetovej vojny si nedostatok uhlia vynútil zavedenie prísnych dopravných obmedzení na parných železničných tratiach. Železničná spoločnosť EB následne vykonala tzv. núdzovú elektrifikáciu úseku z Hasle-Rüegsau do Langnau. Bola vykonaná s použitím rovnakého elektrického systému ako na susednej železničnej trati BTB. Pozdĺž trate bolo inštalovaných päť použitých rozvodní BTB. Elektrickou energiou zásobovala EB vedená vysokonapäťová linka z [[Hasle bei Burgdorf]]/[[Schafhausen]] do [[Lützelflüh]]. Elektrická prevádzka sa začala 17. decembra 1919 a na trakciu sa používali koľajové vozidlá BTB.

V roku 1932 boli vedenia EB a BTB v niekoľkých etapách prestavané na nadzemné trolejové vedenie 15 kV striedavého prúdu 
* 1. september 1932: Solothurn – Burgdorf
* 8. december 1932: Burgdorf – Langnau

=== Zlúčenie s EBT ===
V roku 1942 sa Ementálska železnica zlúčila so železnicou Burgdorf–Thun a vznikla tak železnica [[Emmental-Burgdorf-Thun-Bahn]] (EBT). Počas [[druhá svetová vojna|druhej svetovej vojny]] plánovala bernská kantonálna vláda výstavbu švajčiarskeho centrálneho letiska v [[Utzenstorf]]. Letisko, ktoré nebolo nikdy postavené, malo obsahovať vedľajšiu železničnú trať, ktorá by odbočovala z trate Solothurn – Langnau v [[Aefligen]]e.

Dňa 21. apríla 1952 došlo na križovatke Obermatt medzi [[Lauperswil|Emmenmatt]] a [[Langnau im Emmental]] k čelnej zrážke medzi nákladným vlakom spoločnosti EBT ťahaným rušňom Be 4/4 105 a rušňom Ae 3/6 II 10424 spoločnosti [[SBB-CFF-FFS]]. Kvôli zlej viditeľnosti sa vozidlá zrazili plnou silou. Rušňovodič nákladného vlaku zahynul, ale jeho kolegovi zo spoločnosti SBB sa podarilo uniknúť skokom z rušňa. Zranili sa štyria sprievodcovia vlaku.

V roku 1997 sa EBT zlúčila s [[Vereinigte Huttwil-Bahnen]] (*Jednota huttwilských železníc*, VHB) a [[Solothurn-Münster-Bahn]] (*Železnica trať Solothurn – Moutier'', SMB), aby mohla vzniknúť spoločnosť Regionalverkehr Mittelland (RM). V roku 2006 sa spoločnosti RM a BLS Lötschbergbahn zlúčili a vytvorili BLS AG.

## Referencie

## Literatúra
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Železnica vo Švajčiarsku
Kategória:Železničné trate
Kategória:Doprava v kantóne Bern
Kategória:Doprava v kantóne Solothurn