open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rudava (chránený areál)

**Rudava** je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Záhorie.

Nachádza sa v katastrálnom území obcí Prievaly a Plavecký Peter v okrese Senica v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2010 na rozlohe . Ochranné pásmo nebolo určené.

Predmetom ochrany je: *Účelom vyhlásenia chráneného areálu je zabezpečenie ochrany biotopov európskeho významu: Eurosibírske dubové lesy na spraši a piesku (91I0), Karpatské a panónske dubovo-hrabové lesy (91G0), Lužné dubovo-brestovo-jaseňové lesy okolo nížinných riek (91F0), Lužné vŕbovo-topoľové a jelšové lesy (91E0), Prechodné rašeliniská a trasoviská (7140), Vlhkomilné vysokobylinné lemové spoločenstvá na poriečnych nivách od nížin do alpínskeho stupňa (6430), Oligotrofné až mezotrofné vody s bentickou vegetáciou chár (3140), Nižinné až horské vodné toky s vegetáciou zväzu Ranunculion fluitantis a Callitricho-Batrachion (3260), Prirodzené dystrofné stojaté vody (3160), Prirodzené eutrofné a mezotrofné stojaté vody s vegetáciou plávajúcich alebo ponorených cievnatých rastlín typu Magnopotamion alebo Hydrocharion (3150), Vnútrozemské panónske pieskové duny (2340), Suché vresoviská v nížinách a pahorkatinách (4030), Rieky s bahnitými až piesočnatými brehmi s vegetáciou zväzov Chenopodion rubri p.*

## Referencie

## Externé odkazy
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Kategória:Chránené areály na Slovensku
Kategória:Chránené územia v okrese Senica
Kategória:Prievaly
Kategória:Plavecký Peter
Triplet (album)

***Triplet*** je štúdiový trojalbum, ktorý v roku 2019 vydalo hudobné vydavateľstvo Slnko records slovenskému gitaristovi Andrejovi Šebanovi. Album vyšiel v limitovanej sérii 600 kusov, každý kus je číslovaný.

## Zoznam skladieb
CD 1 HODY NÁHODY
# „Vitajte!“
# „FrMoll!“
# „FrDur!“
# „V prístave!“
# „Odtiaľ potiaľ!“
# „Nejasné prúdenie“
# „Cestou z krčmy“
# „Približne“
# „Au revoir“
# „Rozhovory“
# „X.Y.Z.“
# „Hole“
# „DzDž“
# „Mela“
# „Čáry Máry“
# „Na pánske“
# „Na rozlúčku“

CD 2 MEDZI SVIATKAMI
# „ADESBA“
# „Skica“
# „Rituál“
# „V skúšobni“
# „Pomaly“
# „Kam sa tie kvety tak ponáhľajú?“
# „Černokňažník“
# „Ach, tie kvety...“
# „Vstup zakázaný“
# „Tajný výskum“
# „V mašine“
# „Kompozícia IX.“
# „Pri bráne“

CD 3 TOKOM
# „Vlakom“
# „Solitér“
# „Kompozícia IV.“
# „Mraky mrakov“
# „Ich bin zwei bier“
# „Bublifuk“
# „Toto som nečakal“
# „Táto je dlhá“
# „Cestou necestou“
# „Krajina nákupov“
# „Na stanici“
# „V štúdiu (Meglepetés)“
# „Na vychádzke“
# „Komorná“
# „Doba to umožňuje“
# „Táto je krátka“
# „Celkovo“

## Obsadenie
* Andrej Šeban – nástroje, spev, sample a programovanie
* Miro Kamoto - mastering
* Ján Došek - nahrávanie, mixovanie
* Michal Heriban - grafický dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2019
Kategória:Albumy Andreja Šebana
Vojenský historický ústav

**Vojenský historický ústav** (skratka **VHÚ**) môže byť:
* vedeckovýskumné pracovisko Československej (ľudovej) armády so sídlom v Prahe existujúce v rokoch 19451990, pozri Vojenský historický ústav (Česko-Slovensko)
* vedeckovýskumné, múzejné a archívne zariadenie Ministerstva obrany Slovenskej republiky existujúce od roku 1994, pozri Vojenský historický ústav (Slovensko)

## Pozri aj
* Vojenský historický ústav Praha

## Referencie
Vojenský historický ústav (Slovensko)

**Vojenský historický ústav** (skratka **VHÚ**) je vedeckovýskumné, múzejné a archívne zariadenie Ministerstva obrany Slovenskej republiky (MO SR) pre oblasť vojenskej histórie, ktorý *„zabezpečuje špecializovaný základný a aplikovaný vojensko-historický výskum, archívnu, múzejnú, edičnú, knižničnú, bibliografickú a vedecko-informačnú činnosť“*. Bol zriadený rozkazom ministra obrany SR č. 27 z 26. apríla 1994 s účinnosťou od 1. mája 1994. Pôvodne bolo začlenené do podriadenosti riaditeľovi Sekcie sociálnych služieb MO SR, od 1. januára 1998 pôsobí ako rozpočtová organizácia, zriadená na základe zriaďovacej listiny č. 50021 z 31. decembra 1997, ktorú vydalo MO SR. Riaditeľstvo VHÚ sídli v Bratislave a pracoviská ústavu sú okrem Bratislavy dislokované v Piešťanoch a vo Svidníku.

## Organizačná štruktúra
Podľa organizačného poriadku účinného od 1. júla 2019 sú organizačnými zložkami VHÚ (v zátvorke sú okrem skratiek uvedené ich sídla):
* Riaditeľstvo VHÚ (Bratislava)
* Odbor vojensko-historických výskumov (OVHV; Bratislava),
* Odbor finančného, personálneho a logistického zabezpečenie (OFPaLZ) VHÚ (Bratislava), ktorý sa delí na:
** Oddelenie logistického zabezpečenia služieb OFPaLZ VHÚ (Bratislava),
** Oddelenie finančného a personálneho zabezpečenia OFPaLZ VHÚ (Bratislava),
* Vojenský historický archív (VHA; Bratislava)
* Vojenské historické múzeum (VHM), ktoré tvorí:
** Riaditeľstvo VHM (Piešťany),
** Múzejné oddelenie VHM Piešťany,
** Oddelenie fyzickej a objektovej ochrany VHM (Piešťany),
** Múzejné oddelenie VHM Svidník.

## Referencie

Kategória:Organizácie v zriaďovateľskej pôsobnosti Ministerstva obrany Slovenskej republiky
Kategória:Organizácie založené v 1994
Kategória:Historicko-výskumné organizácie
Sily pre špeciálne operácie (Slovensko)

**Sily pre špeciálne operácie** sú súčasťou Ozbrojených síl Slovenskej republiky na úrovni Pozemných a Vzdušných síl. Veliteľstvo Síl pre špeciálne operácie (VeSŠO) vzniklo k 1. júnu 2019. Sídli v Trenčíne. Do roku 2025 by Sily mali mať 1500 vojakov. Veliteľom je od roku 2022 generálmajor Jaroslav Krám.

## Úlohy
Hlavnými úlohami Síl pre špeciálne operácie budú *„vojenská asistencia, špeciálny prieskum a priama akcia“*, integrálnou súčasťou majú byť psychologické operácie a civilno-vojenská spolupráca.

## Podriadené jednotky
Súčasťou nového veliteľstva mali byť od jesene 2019 tieto útvary:
* 5. pluk špeciálneho určenia Žilina (presun k 27. septembru 2019)
* 51. výcviková základňa Žilina
* 52. výsadkový prápor Trebišov (vznik 1. septembra 2021) (plánovaný presun na základňu Liptovský Mikuláš - Mokraď do konca roka 2022)
* Výcvikové stredisko špeciálnych operácií (presun k 27. septembru 2019)
* 57. samostatný oddiel vznikol pretransformovaním strediska CIMIC a PSYOPS (vznik 31. augusta 2021)
* kybernetická obrana (cyber defence)

### Bývalé jednotky
* 23. motorizovaný prápor Trebišov (presun od 1. januára 2020), na jeho platforme vznikol 52. výsadkový prápor.

## Velenie
Veliteľom bol od roku 2019 plk. Bc. Ing. Branislav Benka, predtým bol náčelníkom Odboru síl špeciálneho určenia na Ministerstve obrany. Od roku 2022 je ním plukovník Jaroslav Krám, ktorý bol predtým zástupcom veliteľa Síl.

Prvým veliacim poddôstojníkom je od 1. júna 2020 štábny nadrotmajster Martin Boháčik, ktorý bol dovtedy viac než 11 rokov veliacim poddôstojníkom 5. pluku špeciálneho určenia.

## Referencie


Kategória:Ozbrojené sily Slovenskej republiky
Michal Kováč (1951)

**Michal Kováč** (* 22. september 1951) bol slovenský a československý politik, po Nežnej revolúcii poslanec Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za Verejnosť proti násiliu, neskôr za HZDS.

## Životopis
Vo voľbách v roku 1990 bol zvolený za za VPN do slovenskej časti Snemovni národov (volebný obvod Východoslovenský kraj). Za klub hlasoval od 26. septembra 1990 do 19. marca 1991. V roku 1991, v súvislosti s rozkladom VPN, prestúpil do poslaneckého klubu jednej z nástupnických formácií, HZDS. Mandát obhájil vo voľbách v roku 1992. Za HZDS hlasoval od 13. mája 1991 do 21. apríla 1992. Vo Federálnom zhromaždení ostal do zániku Česko-Slovenska v decembri 1992. Podľa iného zdroja bol poslancom od 7. júna 1990 do 4. júna 1992. Uvádzal sa bytom v Poprade.

## Referencie

## Zdroj

## Externé odkazy
* Michal Kováč v parlamente 

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici VPN
Kategória:Politici ĽS-HZDS
Kategória:Poslanci Snemovne národov Federálneho zhromaždenia
Milan Štěch

**Milan Štěch** (* 13. november 1953, České Budějovice) je český politik, súčasný senátor za obvod PelhřimovskoJidřichohradecko, od 14. novembra 2018 súčasný podpredseda Senátu Parlamentu Českej republiky, ktorým bol aj v rokoch 2008 až 2010. Je bývalým predsedom Senátu Parlamentu Českej republiky, túto funkciu zastával v období rokov 2010 až 2018, na poste predsedu nahradil Přemysla Sobotku z ODS a jeho nástupcom je Jaroslav Kubera, tiež z ODS.  

Je jediným senátorom, ktorý slúži nepretržite od vzniku hornej komory, do Senátu bol zvolený už pri historicky prvej voľbe v roku 1996 a terajší šesťročný mandát mu vyprší až 18. októbra 2020. Keďže počet funkčných období senátora nie je limitovaný, post bude môcť opäť obhájiť.

Pôsobil aj v Českomoravskej konfederácii odborových zväzov, ktorej bol v rokoch 2002 až 2010 predsedom.

Milan Štěch je od roku 1997 členom Českej strany sociálnodemokratickej. V revolučnom období po novembri 1989 bol členom Občianskeho fóra a predtým v rokoch 1979 až 1989 bol členom Komunistickej strany Československa. Sám tvrdí, že nebol kariérnym komunistom.

## Referencie


## Pozri aj
* Česká strana sociálnodemokratická
* Senát Parlamentu Českej republiky
* Zoznam predsedov Senátu Parlamentu Českej republiky

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Milan Štěch  na svojej webovej stránke
* Milan Štech na webovom sídle Senátu Parlamentu Českej republiky

## Zdroj
* 

Kategória:Senátori Parlamentu Českej republiky
Kategória:Predsedovia Senátu Parlamentu Českej republiky
Kategória:Českí politici
Kategória:Politici ČSSD
Kategória:Politici KSČ
Kategória:Osobnosti z Českých Budějovíc
Marek Slobodník

**Marek Slobodník** (* 15. január 1989, Banská Bystrica) je slovenský cestovateľ, dobrodruh a milovník motoriek.

## Expedície

### Aralské jazero
Svoju prvú cestovateľskú expedíciu absolvoval v roku 2010 k Aralskému jazeru v Kazachstane. Pätici jazdcov na motorkách Jawa Pionier sa napriek veľmi slabému výstupu a takmer žiadnym videozáznamom podarilo vytvoriť krátky 13-minútový amatérsky film *Veľká cesta malých strojov*, ktorý v roku 2011 získal cenu Najlepší slovenský motorkársky film.

V roku 2020, pri príležitosti 10. výročia expedície, vydal Marek Slobodník cestopisnú knihu *Od Tatier k Aralu* s ilustráciami Radky Cachovanovej, ktorej súčasťou sú stolové hry.

### ''Transtrabant''
náhľad|Žlté Trabanty a Jawa 250 na akcii Legendy 2014
Následne sa stal súčasťou populárneho českého žltého cirkusu a niekoľko rokov sa zúčastňoval na expedíciách Dana Přibáňa, z ktorých vznikli filmy *Trabantom až na koniec sveta* (2014), *Trabantom do posledného dychu* (2016) a *Trabantem tam a zase zpátky* (2019). Aby stíhal tempo Trabantov, výprav sa zúčastňoval prevažne na type Jawa 250.

### ''Afrika na pionieri''
Jeho prvý celovečerný road movie *Afrika na pionieri* vznikol v roku 2017 na jeho 5-mesačnej výprave, počas ktorej prešiel s partiou štyroch kamarátov naprieč Afrikou opäť na svojom obľúbenom netradičnom dopravnom prostriedku – na motorke Jawa Pionier. Tento prvý slovenský motorkársky road movie bol uvedený do slovenských kín v septembri 2019.

### ''Indodiesel na ceste''
náhľad|Royal Enfield Diesel
V roku 2023 realizoval spolu s kameramanom Martinom Kochaníkom (*Afrika na pionieri*), fotografom Marekom Duranským (*Afrika s pionieri*, *Transtrabant*) a mechanikom Matejom Račekom expedíciu *Indodiesel na ceste* z indického štátu Kérala na Slovensko na indických dieselových motocykloch Royal Enfield Diesel, vyrábaných v 80. a 90. rokoch.

### ''Žlutá žába pluje do Mongolska''
náhľad|Honda ATC200
V roku 2024 sa na terénnej trojkolke Honda ATC200 z 80. rokov zúčastnil expedície Dana Přibáňa do Mongolska, realizovanej na dvoch sovietskych obojživelných vozidlách LuAZ-967 vyrábaných v 60. a 70. rokoch.

## Osobný život
S manželkou Soňou žijú v Banskej Bystrici, majú dcéru Sáru (* 2024).

## Knižné publikácie
* 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* Napionieri – stránka Mareka Slobodníka na Facebooku
* Afrika na Pionieri – web k výprave
* Marek Slobodník – rozhovor s motocyklistom (Radio ONE ROCK, 2014)
* Jawa 20 Pionier test + rozhovor s Marekom Slobodníkom (MotorideTV, 2019)
* Marek precestoval na motorke celý svet. So svojím tímom prešli celkovo vyše 15 tisíc kilometrov a 13 krajín (Startitup, 2019)
* Rozhovor so Slovákom, ktorý na motorke precestoval kus sveta – rozhovor v relácii Neskoro večer (RTVS, 2021)

Kategória:Osobnosti z Banskej Bystrice
Kategória:Slovenskí cestovatelia
Železničná stanica Žarnovica

**Železničná stanica Žarnovica** je železničná stanica v Žarnovici. Leží na trati 150 Nové Zámky – Zvolen. Je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV.

## Doprava
Na stanici sa nachádzajú štyri dopravné a jedna manipulačná koľaj. Obsahuje tri vlečky a tri úrovňové nástupištia v dĺžke 350 metrov.

Stanica má pokladňu ZSSK vydávajúcu vnútroštátne lístky a vybrané medzinárodné lístky.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Žarnovica
Kategória:Žarnovica
Kategória:Doprava v okrese Žarnovica
Kategória:Stavby v okrese Žarnovica
Patrick Wilson

**Patrick Joseph Wilson** (* 3. júl 1973, Norfolk, Virgínia, USA) je americký herec a spevák.

## Životopis
Pochádza z umeleckého prostredia, jeho otec aj brat Mark pracujú v televízii ako moderátori, matka je učiteľka spevu a speváčka. Po stredoškolskom štúdiu v roku 1995 vyštudoval výtvarné umenie na univerzite Carnegie Mellon v Pittsburghu. Herectvu sa venoval od stredoškolského štúdia najprv ochotnícky, potom začal vystupovať v drobných rolách v televíznych reklamách. Neskôr začal profesionálne hrať v divadle, bol pomerne úspešný a to aj v New Yorku na Broadwayi, získal tu niekoľko divadelných cien, bol tu po dvakrát (v roku 2001 a 2002) nominovaný na prestížnu divadelnú cenu Tony. Medzi jeho vtedajšie najúspešnejšie divadelné role patril muzikál *[[Donaha! (muzikál)|Donaha!]]*.

V roku 2003 debutoval aj vo filme, najprv účinkoval v televíznom seriáli *[[Anjeli v Amerike]]* režiséra Mika Nicholsa, za túto rolu bol nominovaný na Zlatý glóbus a cenu Emmy. Aj tento jeho štart bol veľmi úspešný, ďalšie filmové role na seba nenechali dlho čakať.

Je ženatý s herečkou Dagmarou Dominczykovou majú spolu synov Kalina Patricka (2006) a Kassiana McCarrela (2009).

## Filmografia

### Televízia

### Videohry

### Divadlo

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Dabingoví herci USA
Kategória:Divadelní herci USA
Kategória:Herci divadelných muzikálov USA
Kategória:Speváci USA
Kategória:Osobnosti z Norfolku (Virgínia)
Bridget A. Brinková

**Bridget A. Brinková** (; * 18. júl 1969) je americká diplomatka, bývalá veľvyslankyňa Spojených štátov na Slovensku. V súčasnosti je nominovaná do funkcie veľvyslankyne na Ukrajine.

## Životopis
Pochádza zo štátu Michigan. Svoj bakalársky titul získala na Kenyon College v štáte Ohio. Dva magisterské tituly na London School of Economics.

## Diplomatická kariéra
Brinková pracovala v Uzbekistane, Turecku, Grécku a na Cypre. Pracovala tiež v Rade pre národnú bezpečnosť, hlavnom poradnom orgáne amerického prezidenta, kde mala na starosti egejskú oblasť a Kaukaz. V rokoch 2014 až 2015 bola zástupkyňou veľvyslanca v uzbeckom Taškente. Pred vymenovaním za veľvyslankyňu bola v rokoch 2015 až 2018 zástupkyňa tajomníka na Úrade európskych a eurázijských záležitostí na Ministerstve zahraničných vecí USA.

### Veľvyslankyňa na Slovensku
19. marca 2019 Biely dom ohlásil, že nominoval Bridget A. Brinkovú za nástupníčku Adama Sterlinga vo veľvyslaneckej funkcii. Svoje poverovacie listiny odovzdala 20. augusta 2019 prezidentke Zuzane Čaputovej. Pred odchodom veľvyslankyne na Ukrajinu spoluprácu s ňou ocenil premiér Eduard Heger. Poďakoval jej za spojenectvo v NATO a postkytnutie systému protivzdušnej obrany Patriot.
26. mája 2022 bolo oznámené, že prezident Biden ako nástupcu navrhol diplomata Gautama A. Ranu.

### Veľvyslankyňa na Ukrajine
Prezident Joe Biden 25. apríla 2022 oznámil nomináciu Bridget Brinkovej na veľvyslankyňu na Ukrajine. 22. mája 2022 ju vo funkcii jednohlasne schválil Senát.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Veľvyslankyňa Bridget Brink na webe Veľvyslanectva USA na Slovensku (archív, 2019)

Kategória:Diplomati USA
Kategória:Absolventi London School of Economics
Kategória:Veľvyslanci Spojených štátov na Slovensku
Diplomacia (rozlišovacia stránka)

**Diplomacia** môže byť:
* oficiálna činnosť štátnych orgánov pri realizácii cieľov a úloh zahraničnej politiky štátu formou rozhovorov a rokovaní, pozri diplomacia
* časť právnej vedy o medzinárodnom práve, pozri právna veda
* súbor noriem a zvykov v medzinárodných stykoch, upravujúcich praktické formy vzájomného zastúpenia jednotlivých štátov
* v užšom zmysle: diplomatický personál alebo povolanie diplomata, pozri diplomat
* umenie rokovať a udržiavať medzištátne vzťahy
* umenie vyjednávať, udržiavať dobré vzťahy, spoločenská obratnosť v styku s ľuďmi sledujúca dosiahnutie určitého cieľa, synonymum: takt (napr. ženská diplomacia)

## Referencie
Agrárnik

**Agrárnik** môže byť:
* historicky (v ČSR):
** príslušník, resp. člen, funkcionár alebo stúpenec Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (neoficiálne nazývanej agrárna strana), pozri Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu
** bohatý roľník, statkár, veľkostatkár
** v tretej ČSR: hovorové pomenovanie príslušníkov jedného z krídel Demokratickej strany s koreňmi vo vtedy už zaniknutej Republikánskej strane poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu,
* (skôr publicisticky): osoba pracujúca alebo podnikajúca v poľnohospodárstve, najmä hospodársky silný podnikateľ v poľnohospodárstve, pozri poľnohospodárstvo

## Pozri aj
* agrarizmus
* agrárna strana
* argaláš

## Referencie
Jedličkovci

**Jedličkovci** (staršie aj Jedlicskovci, Gedliczkovci, lat. Jedlitska a maď. Jedlicska) bol šľachtický rod 
slovenského pôvodu, 
žijúci v Uhorsku a neskôr vo veľkom počte príslušníkov na území krajín českej koruny. Ich potomkovia dodnes žijú na Slovensku a v Česku.

## Dejiny rodu Jedličkovcov
Počas Bitky pri Moháči v bojoch, alebo pri úteku bola zabitá či zomrela veľká časť uhorskej šľachty. Práve preto sa obdobie raného novoveku stalo dobou, kedy sa do popredia začali dostávať iné šľachtické rody, prípadne začali vznikať nové šľachtické rody, medzi ktoré patrí aj rod Jedličkovcov. 

Zakladateľom šľachtického rodu sa stal Ján Jedlička a jeho traja bratia Adam, Pavol a Juraj, ktorým 10. novembra 1668 udelil cisár Leopold I. šľachtický titul.  V tomto období žili v Novom Meste pod Šiatrom a Blatnom potoku. Adam Jedlička sa neskôr presťahoval do Dolného Lopašova, kde si postavil usadlosť. Práve z jeho vetvy pochádza arcibiskupský vikár v Trnave, ostrihomský kanonik, nitriansky archidiakon, pápežský prelát, rektor Trnavského seminára Marianum, významný slovenský historik, archeológ, zberateľ, pamiatkar, filantrop a držiteľ rádu Františka Jozefa Pavol Jedlička. Príslušníci rodu sa neskôr rozšírili do viacerých častí Rakúskej monarchie, vo veľkej miere však do Čiech a na Moravu. 

Časť rodu žila aj v obci Chtelnica, kde na prelome 18. storočia a 19. storočia vplyvom úpadku remesiel, Napoleonskych vojen a celkového ochudobňovania začali obec opúšťať jednotlivé šľachtické a zemianske rody, počínajúc odchodom grófa Jozefa Erdődyho, ktorý sa koncom 18. storočia presídlil do Viedne. V 19. storočí v obci žili už len dva šľachtické rody, pričom jedným z nich boli práve Jedličkovci, ktorí tu ešte zotrvali aj napriek zlej ekonomickej situácii v obci. Potomkovia tohto rodu žili v obci aj po vzniku Československa. Na zasadnutí národného výboru 21. a 24. apríla 1945 sa rozhodlo o zabavení majetkov, kedy prešli aj súkromné majetky šľachticov do národnej správy, kedy bol zoštátnený aj kaštieľ grófky Pavlíny Pálfiovej. Po komunistickom prevrate z roku 1948 bolo dňa 19. decembra 1949 založené Jednotné roľnícke družstvo s cieľom obhospodarovať pôdu v národnej správe. 30. júla 1950 bola zvolená správa JRD a za jedného z jej členov a zároveň pokladníka správy bol zvolený príslušník rodu Alojz Jedlička.

## Významní príslušníci rodu
* Ján Jedlička (17. storočie), zakladateľ šľachtického rodu Jedličkovcov
* Pavol Jedlička (* 1844† 1917), slovenský historik, arcibiskupský vikár v Trnave, ostrihomský kanonik, pápežský prelát, titulárny prepošt, rektor a dekan.
* František Jedlička (* 1892† ?), československý politik a poslanec Československého dočasného národného zhromaždenia
* Alois Jedlička (* 1912† 2000), český bohemista, profesor českého jazyka na Karlovej univerzite a redaktor časopisu *Naše řeč*
* Rudolf Jedlička (* 1869† 1926), český lekár, zakladateľ rádiológie v Česku a zakladateľ Jedličkovho ústavu

## Poznámky


## Zdroje

Kategória:Šľachtické rody na Slovensku
Kategória:Šľachtické rody v Uhorsku
Filip Glocko

PhDr. **Filip Glocko** (*  14. júl 1976, Bratislava) je slovenský historik pracujúci v Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici. Orientuje sa na regionálnu históriu mesta Banská Bystrica.

## Životopis
Filip Glocko je absolventom Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, Fakulty humanitných vied (1994 – 1999) v odbore história – geografia. V rigoróznom štúdiu pokračoval na UMB (2009 – 2011), kde po obhájení práce *Fondy fajok v zbierkach vybraných múzeí banskobystrického kraja*, získal titul doktora filozofie (PhDr.).

Od roku 2000 pôsobí v Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici pôsobí ako historik a vedúci oddelenia kurátorov a konzervátorov (2010). Prioritne sa venuje regionálnej problematike, histórii a výskumu v oblasti cechov a remesiel, aktuálne so zameraním na zlatníctvo. V doterajšej činnosti pripravil niekoľko samostatných úspešných výstav (*Za vôňou tabaku, Dobrú chuť ctihodní mešťania, Za farbou indiga* a iné), pravidelne publikuje v odborných aj popularizačných periodikách s orientáciou na propagáciu významných osobností a udalostí mesta Banská Bystrica a okolia. Autorsky a scenáristicky pripravil časť novej expozície v Matejovom dome v Banskej Bystrici. Vydal monotematicky spracovanú publikáciu *Fajky a fajčiarske pomôcky zo zbierok SSM v Banskej Bystrici* (2007), je spoluautorom reprezentačnej publikácie *Mortuáriá zo zbierok Stredoslovenského múzea v Banskej Bystrici* (2017, Hrdinová, Glocko, Hradecký, Kocka), ktoré ako spoluautor v samostatnej výstave prezentovali aj v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave (2016). V súčasnosti pripravuje encyklopedicky spracovanú publikáciu o banskobystrických zlatníkoch. Spolupracuje s múzeami v regióne. Dôležitú súčasť činnosti predstavujú moderované prehliadky pre žiakov, študentov aj širokú kultúrnu verejnosť a popularizačné prednášky – *Čo sa skrýva v depozite* ako aj systematická mediálna propagácia muzeálnej práce.

## Dielo
* GLOCKO, Filip: *Samuel Libay - život a dielo banskobystrického zlatníka*. Banská Bystrica, Stredoslovenské múzeum, 2018, 

Monografia prináša čitateľovi pohľad na významnú osobnosť európskeho zlatníctva 19. storočia – Samuela Libaiya. Na takmer tristo stranách sa autor venuje zlatníctvu v meste Banská Bystrica, genealógii rodu Libayovcov a aj zlatníkom, ktorých vychoval majster Libay. 

Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí historici umenia
Kategória:Absolventi Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kotes (Jáva)

**Kotes** (jáv. *Kotès*) je dedina v kabupatene Blitar, ktorá sa nachádza na ostrove Jáva v provincii Jawa Timur v Indonézii. V roku 2010 žilo v obci Kotes 1 911 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Výsledky sčítania ľudu (2010) na stránke Badan Pusat Statistik (po indonézsky)

## Zdroj

Kategória:Geografia Indonézie
Mária Rumanová

**Mária Rumanová** (* 22. február 1989, Bratislava – † 31. august 2019) bola slovenská dokumentárna režisérka.

Absolvovala štúdium v Ateliéri dokumentárnej tvorby FTF VŠMU v Bratislave. Jej debutový film bol stredometrážny dokument *Hotel Úsvit*, s ktorým sa presadila na festivale v Amsterdame. Pracovala aj v RTVS na magazíne Umenie a spolupracovala so Slovenským národným divadlom.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Rozhovor s Máriou Rumanovou v magazíne CinemaView (2017)

Kategória:Slovenskí filmoví režiséri
Kategória:Slovenskí dokumentaristi
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Obete samovrážd
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
SkytechX

náhľad|SkytechX
**SkytechX** je počítačový program na simuláciu astronomického planetária. Autorom je český programátor Pavel Mráz. Zobrazuje reálne renderované planéty v mape. Vie ukázať polohu na mape v rozmedzí rokov 1 - 3000. Ako hlavný katalóg hviezd je použitý katalóg Tycho2 s viac ako 2,5 miliónom jasných hviezd. Pre nehviezdné objekty bol zostavený katalóg zo zdrojov ako NGC, IC, PGC, Messier atď. Obsahuje cez 100 000 týchto objektov. Umožňuje pripojenie teleskopu pomocou platformy ASCOM6. Dokáže v zadanom intervale vyhľadať napr. slnečné a mesačné zatmenie, konjunkciu planét. Zobrazuje prekrývané obrázky vo formáte DSS-FITS. Podporuje prídavné katalógy zo stránok VizieR.

SkytechX je voľne šíriteľný pod licenciou GNU-GPL. Je vydaný zatiaľ len pre operačný systém Microsoft Windows.

## Referencie

Kategória:Astronomický softvér
Kategória:Softvér pre Windows
Kategória:Slobodný softvér
Vinič (rozlišovacia stránka)

**Vinič** môže byť:
* v taxonómii: rod Vitis, pozri vinič
* súhrnné označenie pre rod Vitis a rod pavinič (Parthenocissus), prípadne ďalšie rody z čeľade viničovité, pozri vinič, pavinič, viničovité
* vinič hroznorodý
* zastarano:
** dolovka (ako prút)
** konár viniča hroznorodého, pozri konár a vinič hroznorodý
** kmeň viniča hroznorodého, pozri kmeň (stonka) a vinič hroznorodý

## Zdroje
Hrozno (rozlišovacia stránka)

**Hrozno** môže byť:
*strapina spolu s bobuľami (a prípadne aj stopkou) viniča hroznorodého, pozri hrozno
*zastarano alebo nárečovo: jednotlivá bobuľa viniča hroznorodého, pozri pod hrozno a bobuľa
*hovorovo: vinič hroznorodý (Vitis vinifera subsp. vinifera)
*nárečovo: strapec plodov (t. j. aj napríklad čerešní), pozri strapec

## Zdroje
Údenie

thumb|Priemyselné údenie
**Údenie** je tepelná úprava mäsa alebo syrov, ktorá spočíva v ponechaní potraviny na určitú dobu v teplom dyme, ktorý vzniká horením dreva. Pred údením sa mäso spravidla na niekoľko dní naloží do slaného nálevu, čím sa do značnej miery konzervuje. Samotné údenie teplým dymom mäso vysušuje, tepelne upravuje, ďalej konzervuje a dodáva potravine špecifickú chuť. Doba údenia závisí od veľkosti upravovaných kusov mäsa alebo mastných výrobkov a na požadovanej úrovni vysušenia. Údené potraviny majú oproti čerstvým výhodu, že sú trvanlivejšie, a tak vydržia dlhšiu dobu v prostredí, kde nie je k dispozícii chladenie.

## Drevo
Drevo na údenie musí byť vždy suché a zdravé. Všeobecne sú odporúčané tvrdé drevá (mäkké drevo je vhodné na rozohriatie údiarne), názory na konkrétne dreviny sa ale môžu medzi jednotlivými odborníkmi líšiť. Odporúča sa drevo zbaviť kôry, pri dube a jelši je to nutnosť. Najčastejšie sú citované nasledujúce:

Z ovocných drevín sú menej vhodné čerešňa, marhuľa a broskyňa, pretože ich drevo obsahuje vyšší podiel živice, naopak k najvhodnejším patrí slivka, vhodná je aj jabloň, výborná hruška. Zvyčajne je odporúčané ovocné drevo používať až na záver (zhruba poslednú tretinu), alebo kombinovať. Dlhé údenie na slivke môže spôsobiť ľahko nasladlú alebo štipľavú chuť mäsa (podobné nedostatky nemusia byť spôsobené len drevom, ale aj nevhodnou prípravou mäsa a údiarne).

Z ostatných listnatých stromov patrí medzi najlepšie buk (pri nesprávnom postupe alebo zle navrhnutej údiarni ale môže dechtovať).  Blízky charakter bukovému drevu má botanicky príbuzný gaštan jedlý (nepliesť s pagaštanom, ktorý je nevhodný). Dub je v praxi často kombinovaný s jelšou, oboje je ale nutné zbaviť kôry (mäso môže dostať horkastú alebo kyslastú príchuť), pričom pri dube je dôležité, aby dva roky vopred ležal v daždi a následne aspoň rok vysychal, aby sa zbavil trieslovín.

Ihličnany sú kvôli svojmu obsahu živice na údenie nevhodné (borovica sa neodporúča ani k rozohrievaniu), niekedy je však na záverečné fázy odporúčaný jalovec, ktorý dodáva špecifickú arómu.

## Pozri aj
* údiareň
* údenina
* údené mäso

## Referencie


## Externé odkazy
* Nakladanie a údenie mäsa na Udiarne.sk
* Teplé a studené údenie na profikuchar.sk

## Zdroj
* 

Kategória:Príprava jedál
Kategória:Konzervovanie
Kategória:Údeniny
Verejné prístavy

thumb|right|Areál nákladného prístavu v Bratislave
**Verejné prístavy, a. s.** je štátna spoločnosť založená na základe zákona č. 500/2007 Z. z. dňa 21. januára 2008. Slovenskú republiku ako zakladateľa v nej zastupuje Ministerstvo dopravy a výstavby Slovenskej republiky. Spoločnosť vlastní pozemky veľkých prístavov na Dunaji na území Slovenska:
*prístav Bratislava (nákladný aj osobný)
*prístav Komárno
*prístav Štúrovo

Spoločnosť Verejné prístavy, a. s. na základe zákona vykonáva činnosti:
*zabezpečenie prípravy a realizácie výstavby verejných prístavov na území SR,
*zabezpečenie prevádzky, údržby a opráv, objektov a zariadení v územných obvodoch verejných prístavov,
*prenajímanie pozemkov v územných obvodoch verejných prístavov a ďalších činností, ktoré bezprostredne súvisia s nakladaním s majetkom,
*vyberanie úhrad za používanie verejných prístavov,
*vytváranie podmienok na rozvoj kombinovanej dopravy.

## Zdroje
*
*

Kategória:Podniky v Bratislave
Kategória:Vodná doprava na Slovensku
Chelsea (Londýn)

náhľad|Kings Road
**Chelsea** je zámožná kozmopolitná oblasť juhozápadného Londýna, ohraničená na juhu riekou Temžou. Je známa svojimi bohatými obyvateľmi, luxusnými obchodmi a obľúbeným futbalovým klubom.

Slovo *Chelsea* pochádza zo staroanglického výrazu pre „prístavisko [pri rieke] pre kriedu alebo vápenec“.

## Dejiny
Pôvodná dedina sa rozrástala a v 19. storočí získala povesť londýnskej bohémskej štvrti, bývali tu napríklad maliari J.M.W.Turner a James Whistler.

Počas šesťdesiatych rokov, londýnskych „Swinging“ rokov, boli Chelsea a King's Road centrom diania. punkové hnutie sa tu začalo o desať rokov neskôr v obchode Sex pod vedením Sex Pistols manažéra Malcolma McLarena a módnej návrhárky Vivienne Westwoodovej. Chelsea bola v tom čase tiež domovom Beatles a členov Rolling Stones Briana Jonesa, Micka Jaggera a Keitha Richardsa.

Futbalový klub Chelsea sa nachádza pri moste Stamford v susednom Fulhame, v blízkosti hraníc s Chelsea.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''Chelsea, The Fascination of London'' by G. E. Mitton
* LivingBorough – Chelsea via articles, images and videos
* Digital Public Library of America. Works related to Chelsea, London, 
* Chelsea Independent College 

## Zdroj

Kategória:Časti Londýna
Chata pod Kráľovou hoľou

náhľad|Predné sedlo.

**Chata pod Kráľovou hoľou** () je vysokohorská chata s celoročnou prevádzkou, nachádzajúca sa v Prednom sedle na južnom úpätí Kráľovej hole v Nízkych Tatrách nad obcou Šumiac. Poskytuje možnosť občerstvenia a núdzového prenocovania.

## Charakteristika
Pôvodný účel drevenej budovy bol úkryt pre ratrak, ktorý udržiaval horskú cestu k vysielaču na vrchole Kráľovej hole. Roky nevyužívaná budova chátrala až do roku 2015, kedy dvojica nadšencov začala objekt rekonštruovať. Po obnovení bola verejnosti sprístupnená v júni 2018. Objekt s rozlohou  ponúka občerstvenie a možnosť ubytovania pre 6 – 8 turistov. Vybavený je vodovodnou prípojkou, elektrickú energiu poskytujú solárne panely a izby sú vybavené sprchou a splachovacím WC.

## Prístup
Horská chata stojí v Prednom sedle, ktorým vedie prístupová cesta na Kráľovu hoľu, vhodná na pešiu turistiku, horskú cyklistiku i bežkovanie. Sedlom tiež vedie  modro značený turistický chodník zo Šumiaca.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam horských chát na Slovensku

## Iné projekty

Kategória:Horské chaty v Nízkych Tatrách
Pelikán (hmlovina)

**Pelikán** alebo **IC 5067/70** je emisná hmlovina v súhvezdí Labuť, ktorá dostala názov podľa svojho tvaru. Nachádza sa blízko známej hmloviny Severná Amerika (NGC 7000). Obe hmloviny opticky oddeľuje tmavý prachový pruh (LDN 935). V skutočnosti sú obidve hmloviny súčasťou jednej oblasti H II a tmavá hmlovina (LDN 935) je pred nimi. Tieto hmloviny objavil William Herschel v 24. októbra 1786. 

Pelikánovo oko a dlhý zobák vytvárajú prachové oblasti, kým zakrivenú hlavu a krk naznačuje jasne žiariaci plyn. Tento výrazne žiariaci hrebeň má katalógové označenie IC 5067 a meria asi 10 svetelných rokov. Nachádza sa v mieste, kde žiarenie hviezd mení chladný plyn na horúci. Tomuto rozhraniu sa hovorí „ionizačný front“. Ako ionizačný front postupuje, tvar Pelikána sa po miliónoch rokov stratí.

## Referencie

Kategória:Súhvezdie Labuť
Kategória:Emisné hmloviny
5067
Kategória:Rameno Orióna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1786
3518603
Jakob Winter

náhľad|Dielo  ''Dejiny židovsko-helenistickej a talmudickej literatúry''
Prof. **Jakob Winter** (* 30. jún 1857, Prievaly, Uhorsko† 18. marec 1940, Drážďany, Nemecko) bol profesor a historik židovskej literatúry, od roku 1886 hlavný rabín v Drážďanoch. Na jeho počesť bol v roku 1993 pomenovaný Jacob-Winter-Platz v drážďanskom obvode Prohlis.

## Životopis
Jakob Winter sa narodil v Sandorfe (dnešné Prievaly), na vtedajšom čísle domu 27. Jeho otec Lipót bol pekársky majster z Búrov, jeho matka Mali pochádzala z Prievalov. V rodine vyrastal spolu s bratom Šalamúnom a Dávidom. Študoval v Myjave (1861), v Bratislave (1874 – 1875). Židovskú teológiu študoval na rabínskych seminároch v Berlíne a Breslau. V roku 1886 získal doktorát na Filozofickej fakulte univerzity v Halle. V roku 1912 získal v Sasku profesorský titul.

Bol člen Zväzu nemeckých Židov, Zväzu izraelských učiteľov v Sliezsku a Poznani, Zväzu liberálnych rabínov v Nemecku a hebrejského literárneho zväzu Mekize Nirdamim. V roku 1898 bol menovaný čestným členom bratstva Drážďan, kde 50 rokov pôsobil ako rabín, kde zomrel v Drážďanoch a kde je aj pochovaný na Neuer israelitischer Friedhof.

## Práce
* Jakob Winter / August Wünsche (ed.): *Židovská literatúra od konca kánonu. Prozaická a poetická antológia s biografickými a literárne-historickými úvodmi*. Trevír 1894 - 1896
* Zväzok 1: *Dejiny židovsko-helenistickej a talmudickej literatúry: zároveň antológia pre školu a dom*, Trevír 1894.
* Zväzok 2: *Dejiny rabínskej literatúry v stredoveku a jej následné kvitnutie v modernej dobe*, Trevír 1894. 
* Zväzok 3: *Dejiny poetickej, kabalistickej, historickej a modernej literatúry Židov*, Trevír 1896. 
* Moritz Lazarus*: Etika judaismu*, Frankfurt nad Mohanom 1911  (podieľal sa na editácii druhého zväzku) 

## Referencie


Kategória:Nemeckí rabíni
Kategória:Pedagógovia židovského pôvodu
Kategória:Historici židovského pôvodu
Kategória:Autori náučnej literatúry židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Prieval
Údené mäso

thumb|Údené bravčové mäso
**Údené mäso** je mäsitý výrobok, ktorý sa vyrába údením v udiarni. 

## Dejiny
História údenia spadá podľa niektorých zdrojov až do obdobia praveku – je zrejmé, že podobným spôsobom upravovali ľudia mäso pred vyše 80 000 rokmi.
Údené, najmä bravčové mäso, bolo známe aj na území Česka. Vzhľadom na to, že mäso jedli prostí ľudia spravidla len v nedeľu, bolo údenie jediným spôsobom, ako uchovať mäso zo zabíjačiek dlhšiu dobu.

## Tradičné údené mäso
thumb|Údené mäso so zemiakovou kašou
Výroba tohto mäsa je jednoduchá. Mäso sa musí najprv nasoliť buď klasickou soľou, dusičnanom draselným alebo dusitanovou zmesou, pričom možnosti nasolenia sú tri: nakladanie do nálevu, suché nasolenie a solenie injekčnou striekačkou.

V Česku sa najčastejšie používa nakladanie do nálevu. Okrem soli (rýchlosoli) sa do mäsa vtrú či medzi jednotlivé vrstvy vložia rôzne ďalšie ingrediencie, ako napríklad cesnak, cibuľa, borievky, čierne korenie, cukor a pod. V náleve sa mäso nechá odležať určitú dobu, ktorá je závislá od použitého spôsobu solenia. Počas tejto doby treba mäso priebežne kontrolovať. Takto pripravené mäso sa vkladá do udiarne, kde sa vyúdi.

## Priemyselná výroba
Spôsob priemyselného údenia, ktorý je uplatňovaný v súčasnej dobe, je odlišný. To má na rozdiel od domácich udiarní za účel výrobky len ofarbiť, ochutiť a aromatizovať. Na mäso sa aplikuje tzv. tekutý udiarenský dym, doba skutočného údenia je potom príliš krátka. Výhoda tohto údenia spočíva v tom, že takto upravené mäso neobsahuje karcinogény, ktoré pri bežnom údení v dyme vznikajú. Nevýhodou je odlišná chuť.

## Pridávanie náhrad
thumb|Údený bôčik
Po zrušení záväzných noriem na výrobu potravín na začiatku 90. rokov 20. storočia začali mnohí výrobcovia, s cieľom zlacniť mäso či zväčšiť zisk, do údeného mäsa injekčne vpichovať vodu s polyfosfátmi, zvýrazňovačmi chuti a ďalšími éčkami. Niektoré údené mäsá obsahujú len 70% mäsa (resp. mäsových častí). Ďalším spôsobom podvádzania pri údenom mäse je jeho nadstavovanie práškom zo sušenej krvi.
Preto je dnes priemyselne vyrábané údené mäso veľmi rozdielnej kvality.

## Referencie


## Pozri aj
* údenie
* anglická slanina

## Zdroj

Kategória:Mäso
Česká a slovenská transatlantická cena

**Česká a slovenská transatlantická cena** (, skr. *CSTA*) je iniciatíva, ktorej účelom je odmeňovanie osobností, ktoré výrazne prispeli k slobode a demokracii v strednej Európe, k posilneniu transatlantických vzťahov a začleneniu stredoeurópskych krajín do euroatlantických štruktúr. Myšlienka pochádza od združenia Jagello 2000, ktoré ho zrealizovalo spoločne so Slovenskou atlantickou komisiou. Ceny sa udeľujú dvakrát ročne, raz na bratislavskej bezpečnostnej konferencii GLOBSEC a druhýkrát na Dňoch NATO v Ostrave & Dňoch Vzdušných síl Armády ČR. Cena sa začala udeľovať v roku 2012 na desiate výročie pozvania 7 krajín Európy do NATO.

## Čestný výbor
Laureáti CSTA sú vyberaní Čestným výborom vytvoreným na tento účel. Jeho členmi sú významní českí a slovenskí diplomati, politici či predstavitelia armády. Členmi výboru sú: 

* Mikuláš Dzurinda, prezident Wilfriend Martens Centre for European Studies, bývalý premiér a minister zahraničných vecí Slovenska
* Ján Figeľ, bývalý zvláštny vyslanec pre podporu slobody náboženského vyznania alebo viery mimo EÚ, bývalý člen Európskej komisie 
* Štefan Füle, bývalý eurokomisár pre rozširovanie a susedskú politiku, bývalý minister pre európske záležitosti 
* Rastislav Káčer, bývalý predseda GLOBSEC, bývalý minister zahraničných vecí a európskych záležitostí SR a bývalý velvyslanec Slovenska v Prahe
* Jan Kohout, velvyslanec ČR v Ríme, bývalý námestník ministra spravodlivosti ČR, bývalý minister zahraničných vecí ČR
* Ivan Korčok, bývalý minister zahraničných vecí a európskych záležitosti Slovenskej republiky
* Gen. Pavel Macko, bývalý 1. zástupca náčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl Slovenskej republiky
* Zbyněk Pavlačík, predseda a zakladateľ združenia Jagello 2000
* Jiří Schneider, bývalý výkonný riaditeľ Aspen Institute Central Europe, bývalý prvý námestník ministra zahraničných vecí SR
* Gen. Jiří Šedivý, bývalý náčelník generálneho štábu Armády ČR 
* Maroš Šefčovič, výkonný podpredseda Európskej komisie a komisár pre Európsku zelenú dohodu,  medzinštitucionálne vzťahy a strategický výhľad

## Prehľad laureátov

## Dizajn ceny
Cena je pôvodným dielom uznávaného slovenského dizajnéra Patrika Illa. Svojím tvarom a protiľahlými hranami CSTA symbolizuje transatlantické väzby.  

## Referencie

## Externé odkazy
*Globsec 
*Dny NATO v Ostravě
*Vondra a americký diplomat Asmus dostali cenu za přínos bezpečnosti a stabilitě
*Havlův poradce Černý a expremiér Bielecki dostali transatlantickou cenu
*Americký generál David Petraeus převzal v Ostravě transatlantickou cenu
*Slovenský veľvyslanec v USA získal významné ocenenie. Zaslúžil sa o integráciu do EÚ a NATO
*Generál Pavel dostal Českou a slovenskou transatlantickou cenu
*Andrius Kubilius and Tomáš Pojar Receive the Czech and Slovak Transatlantic Award at 20th GLOBSEC Forum Gala
*GLOBSEC Forum 2024 in Prague: Czech Republic in the Centre of the Global Political Spotlight

Kategória:Slovenské ocenenia
Kategória:České ocenenia
Kategória:Vzniklo v 2012
NHIndustries NH90

** NH90** je stredný viacúčelový vrtuľník, ktorý bol vyvinutý a je vyrábaný ako spoločný projekt troch európskych firiem – Airbus (62,5 %), Leonardo (32 %) a Fokker (5,5 %).

NH90 v súčasnosti prevádzkuje 13 krajín a vrtuľníky úhrnne nalietali viac ako 185 000 hodín.

## Vznik a vývoj
V roku 1985 sa Francúzsko, západné Nemecko, Taliansko, Holandsko a Spojené kráľovstvo spojili s cieľom vývijať nový vojenský dopravný a protilodný vrtuľník. Spojené kráľovstvo v roku 1987 z tohto projektu odstúpilo. Konštrukčné práce na vrtuľníku sa začali v roku 1993. Prototyp PT1 uskutočnil svoj prvý let 18. decembra 1995. V marci 1997 ho nasledoval prototyp PT2 a v novembri 1998 prototyp PT3.

NH90 sa vyvinul do dvoch hlavných variantov: Tactical Transport Helicopter (TTH) a NATO Frigate Helicopter (NFH). Tieto dva hlavné varianty zdieľajú asi 75% komponentov.

Okrem Francúzska, Nemecka, Talianska a Holandska si NH90 našiel ďalších zákazníkov nielen z Európy, ale objednala si ho aj Austrália a viacero krajín v Ázii. Viacero operátorov požiadalo u svojich vrtuľníkov o špecifické konfigurácie, takže NH90 je šitý na mieru podľa požiadaviek koncového používateľa.

## Používatelia
náhľad|NH90 nemeckej armády
náhľad|Austrálsky MRH-90

### Vojenskí používatelia
* Austrália
* Belgicko
* Fínsko
* Francúzsko
* Grécko
* Holandsko
* Katar
* Nemecko
* Nový Zéland
* Nórsko
* Omán
* Švédsko
* Španielsko
* Taliansko

## Technické údaje

### Technické údaje
* **Posádka:** 2 piloti + 1 operátor
* **Nosnosť:** 20 sediacich vojakov alebo 12 ležiacich ranených alebo 2 NATO palety alebo  externého nákladu
* **Dĺžka trupu:** 
* **Priemer rotora:** 
* **Prázdna hmotnosť:** 
* **Max. vzletová hmotnosť :** 
* **Pohonná jednotka:** 2x turbohriadeľový motor General Electric T700-T6E
* **Výkon pohonnej jednotky:** 1 662 kW

### Výkony
* **Maximálna rýchlosť:** /h
* **Dolet:**  (TTH),  (NFH),
* **Praktický dostup:** 

### Výzbroj
* 2x guľomet
* protiponorkové a protilodné rakety

## Referencie


Kategória:Vojenské vrtuľníky
Anglická slanina

náhľad|Anglická slanina
**Anglická slanina** je druh slaniny pochádzajúci z anglosaských krajín, kde sa označuje slovom *bacon*. V Česku a na Slovensku sa vyrába z bravčového bôčika, ktorý je vykostený, neobsahuje teda rebrá alebo chrupavky a nemá s britským typom slaniny (tzv. *back bacon*) takmer nič spoločné. Tá sa skladá z nasoleného bravčového karé a kúsku bôčika s ponechaným tukovým pokrytím. Môže byť neúdená alebo údená a býva určená na ďalšiu tepelnú úpravu.

Postupy výroby sú rôzne. Niekedy sa bôčik na sucho nasolí, časti mäsa sa tvarujú, bôčik sa povarí a pri miernej teplote údi do mäkka. Inokedy sa bôčik naloží do slaného nálevu s cesnakom a nechá sa niekoľko týždňov odležať. Bôčik je v náleve potrebné priebežne sledovať a pokiaľ je možné, ešte aj upravovať. Mäso sa potom údi studeným dymom dva až tri dni. Vyúdená anglická slanina má typickú tmavú zlatohnedú farbu a často sa natiera tzv. kulérom z karamelu a tekutého dymu.  Priemyselná výroba anglickej slaniny je odlišná, pretože má za úlohu skrátiť dobu výroby a celkovo zlacniť jej produkciu. Na výrobu sa používa napr. umelý dym, na ofarbenie slaniny zase farbiace prípravky. Okrem toho, od začiatku 90. rokov 20. storočia začali niektorí výrobcovia, s cieľom zvýšiť zisku alebo znížiť cenu, do anglickej slaniny pridávať vodu so zahusťovadlami, dochucovadlami a ďalšími éčkami, takže sa dnes môžeme napríklad stretnúť s výrobkami, kde je podiel mäsa (resp. mäsovej časti) len niečo málo nad 60 %.

## Referencie


## Literatúra
* 

## Zdroj

Kategória:Mäso
Kategória:Údeniny
Stratená dolina

***Stratená dolina*** je filmová komédia režiséra Martina Ťapáka z roku 1976 natočená podľa námetu Ivana Bukovčana o dvoch chatároch, Michalovi a Dušanovi, vo Vysokých Tatrách, ktorí sa, spolu s ďalšími obyvateľmi chaty, snažia zachrániť Stratenú dolinu pred pustošivou inváziou turistov.  Film je záverečnou časťou Bukovčanovy tatranskej trilógie. Prvé dva diely, na ktoré film veľmi voľne nadväzuje, sú Medená veža a Orlie pierko.

## Dej
Je začiatok turistickej sezóny. Dvaja priatelia Michal  a Dušan pracujú ako správcovia chaty vo Vysokých Tatrách. Kvôli svojmu pracovnému vyťaženiu už nezvládajú starostlivosť o početných turistov, a tak požiadajú svojho nadriadeného o ďalšiu pracovnú silu. Tak sa k nim dostane kuchárka Stella, ktorá však v horách nikdy nežila a netají sa tým, že by radšej bola kdekoľvek inde. Nakoniec však zostane, pretože sa spriatelí so starým cestovateľom Gambošem. Stále väčší turistický ruch začína ohrozovať aj idylické horské prostredie Stratenej doliny, lebo sa tu chystá stavba veľkého luxusného hotela. Chatári sa obávajú zničenia nedotknutej vysokohorskej prírody a keď im ľudia na vyšších miestach nepomôžu stavbu zastaviť, nezostane im nič iné, ako vymyslieť skvelý plán a tak Tatry zachrániť.

## Reakcie na film
Film nebol medzi divákmi tak úspešný ako predošlé diely trilógie, nepomohlo ani dobré herecké obsadenie. Čo vsak diváci oceňovali, boli zábery tatranskej prírody.

## Zaujímavosti

* Tri postavy vo filme majú krstné meno zhodné s reálnym menom hercov, ktorí ich stvárnili: Mišo (Michal Dočolomanský), Dušan (Dušan Tarageľ) a Stella (Stella Zázvorková).
* Filmové exteriéry: Vysoké Tatry / Javorina / Stará Lesná / Bielovodská dolina
* Kulisa chaty boly postavené na južnom brehu Popradského plesa. Chata bola vybudovaná špeciálne pre potreby filmárov a po nakrúcaní ju rozobrali. Dnes je miesto husto zarastené kosodrevinou.

## Referencie


## Pozri aj
* Medená veža
* Orlie pierko

Kategória:Česko-slovenské filmy
Kategória:Filmy z 1976
Kategória:Filmy podľa názvu
World music

**World music** (v preklade z angl. *svetová hudba*; nazývaná aj **global music** alebo **international music**) je široký hudobný pojem, ktorý zahŕňa hlavne ľudovú hudbu alebo hudbu inšpirovanú touto hudbou, ale aj hudbu štýlovo podobnú obľúbenej populárnej hudbe, bez ohľadu na to, v akej krajine bola vytvorená.

World music je ťažké rozdeliť na ďalšie hudobné štýly inak, ako čisto geograficky oddeliť hudbu vytvorenú v jednotlivých alebo zemepisných krajinách. Folk sa považuje za európsku hudbu. V literatúre sa často delí na folk, t. j. európsku ľudovú hudbu a **etnickú hudbu**, t. j. inú ľudovú hudbu zo „zvyšku sveta“.

## Vybrané žánre pojmu world music
* Keltská hudba
* Škandinávska hudba
* Rumunská hudba

## Pozri aj
* BBC Radio 3 Awards for World Music

## Referencie

## Externé odkazy
* Serwis poświęcony world music (po poľsky)

## Zdroj
*
Predné sedlo

**Predné sedlo** () je nevýrazné horské sedlo v Nízkych Tatrách, na južnom úpätí Kráľovej hole nad obcou Šumiac. 

## Polohopis
Nachádza sa vo východnej časti Kráľovohoľských Tatier, na južnom okraji časti Kráľova hoľa. Severne od sedla leží vrch Kráľova hoľa (), južne sa nachádza bezmenný, nevýrazný pahorok. Západne leží Šumiacka dolina, východne údolie potoka Havraník. Priamo v sedle stojí celoročne prístupná Chata pod Kráľovou hoľou. Sedlom vedie aj elektrické vedenie na Kráľovu hoľu.

## Prístup
Sedlo leží nad horehronskou obcou Šumiac, z ktorej vedie touto lokalitou lesná cesta k vysielaču na Kráľovej holi. Z obce vedie lesom  modro značená turistická trasa, ktorá pokračuje až na vrchol Kráľovej hole.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Sedlá Nízkych Tatier