open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laura Chinchillová

**Laura Chinchillová Mirandová** (Laura Chinchilla Miranda; * 28. marec 1959, San José, Kostarika) je kostarická politologička a politička, bývalá prezidentka Kostariky.

Vyštudovala univerzitu v hlavnom meste San José a Georgetown University v USA.

Medzi rokmi 20062008 bola prvou viceprezidentkou v kabinete svojho prezidentského predchodcu Óscara Ariasa. Prezidentské voľby vyhrala vo februári 2010 a do úradu nastúpila 8. mája toho istého roku. Kandidovala za stranu *Partido Liberación Nacional* (Strana národného oslobodenia).

Je vôbec prvou ženou v Kostarike, ktorá zastávala túto funkciu. V Latinskej Amerike pred ňou dosiahli na prezidentské kreslo iba 4 ženy. Dňa 8. mája 2014 nastúpil do prezidentskej funkcie jej nástupca Luis Guillermo Solís zo strany Partido Acción Ciudadana.

Je vydatá, má syna.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Laura Chinchilla: prezidentka Kostariky 
* Biografia Laury Chinchilla
* článok Costa Rica to inaugurate first female president Saturday
* Kostariku prvýkrát povedie žena

## Zdroj

Kategória:Kostarickí politici
Kategória:Prezidentky
Kategória:Absolventi Georgetown University
Theodóros z Élidy

**Theodóros** (*Theodóros*) bol v starovekom Grécku olympijský víťaz v päťboji.

Theodóros z Élidy bol v Olympii korunovaný vencom za víťazstvo v päťboji. Dátum jeho olympijského víťaztva je neznámy. Päťboj (penthatlon) sa zaradil do olympijského programu na 18. hrách v roku 708 pred Kr. Antický päťboj pozostával z hodu oštepom, hodu diskom, behu, skoku a zo zápasu, Na celogréckych hrách bol jednou z najviac cenených disciplín.

Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias uvádza, že v olympijskej *Altide* bola umiestnená i socha Theodóra, ktorá stála pri sochách olympionikov z Élidy.
    
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v päťboji
Kategória:Starovekí športovci z Élidy
Biela veža

**Biela veža** je jedna z kruhových veží mestského opevnenia v gréckom Solúne. 30 metrová stavba stojí v západnej časti mesta pred nábrežnou promenádou v blízkosti prístavu. V súčasnosti slúži ako múzeum a atrakcia pre turistov. Veža bola vybudovaná Benátčanmi v priebehu 15. storočia. Nahradila starú byzantskú stavbu z 11. storočia. Plnila obrannú funkciu, chránila najmä prístav, ktorý bol v Solúne na veľmi dobrom mieste z pohľadu stratégie. V minulosti slúžila ako väzenie, ktoré existovalo predovšetkým v časoch existencie Osmanskej ríše. Na vrchole má zapichnutú aj bielo-modrú grécku vlajku.

## Dejiny
V roku 1826 došlo vo veži k veľkému masakru väzňov. Bolo to v čase, keď sa osmanský sultán Mahmud II. rozhodol zlikvidovať búriacich sa Janičiarov uväznených vo veži. Pri tejto príležitosti dostala veža prívlastok „*červená*“ alebo „*krvavá*“ veža.

Keď v roku 1912 ovládlo Grécko počas tzv. Balkánskej vojny Solún, vežu zvonka premaľovali nabielo a preto dostala súčasný názov. Bielu vežu si domáci uctievajú ako symbol gréckej suverenity v regióne Macedónsko, ktorý dnes nájdete na tričkách, známkach, pohľadniciach či suveníroch. Natretie bielou farbou malo symbolizovať „*vyčistenie*“ od starých tureckých zákonov.

## Referencie

Kategória:Solún
Kategória:Veže v Grécku
Slovenské robotnícke noviny

***Slovenské robotnícke noviny*** boli slovenské socialnodemokratické noviny, ktoré vychádzali v Pressburgu. Vznikli v októbri 1904. Noviny boli ekonomicky a politicky podporené českými sociálnymi demokratmi vo Viedni. Emanuel Lehocký bol redaktorom novín.

Kritika slovenských sociálnych demokratov proti Sociálno demokratickej strane Uhorska o zlyhaní strany pri podpore slovenských robotníckych novín viedla k rozdeleniu strany. Nasledujúci rok 1905 slovenskí sociálni demokrati založili svoju vlastnú stranu.

V roku 1908 bol Lehocký odsúdený na dva mesiace väzenia.

Ich pokračovaním boli Robotnícke noviny : Slovenský orgán Sociálnodemokratickej strany Uhorska, ktoré vychádzali v Bratislave raz týždenne.

## Zdroj

* ROBOTNÍCKE NOVINY. In: Bibliografia slovenských novín a časopisov do roku 1918. Zost. Michal Potemra. Martin : Matica slovenská, 1958. 145 s.

Kategória:Slovenské periodiká
Poros

**Poros** (*Poros*) môže byť:
*v gréckej mytológii zosobnenie bohatstva, pozri Poros (mytológia)
*indický kráľ v 4. stor. pred Kr. pozri Poros (kráľ)
*grécky ostrov v Atike, pozri Poros (ostrov v Atike)
*grécke mesto v Atike, pozri Poros (mesto v Atike) 
*grécky ostrov v regióne Etoloakarnania, pozri Poros (ostrov, Etoloakarnania)
*grécka obec v regióne Etoloakarnania, pozri Poros (obec, Etoloakarnania)
*grécke mesto na ostrove Kefalónia, pozri Poros (Kefalónia)
*grécka obec na ostrove Lefkada, pozri Poros (Lefkada)
*miestna časť obce Pusté Úľany, pozri Pusté Úľany
Froot

***Froot*** (štylizované ako ***FROOT***) je tretí štúdiový album britskej speváčky-skladateľky Marina and the Diamonds. Album bol vydaný 13. marca 2015 a doposiaľ z neho vzišli štyri single, a to Froot, Happy, I'm a Ruin a Forget. Počas októbra 2015 začne turné na podporu albumu s názvom Neon Nature Tour.

## Zoznam skladieb

Kategória:Albumy Marina and the Diamonds
Kategória:Hudobné albumy z 2015
Nova Hrebľa (Kalynivský rajón)

**Nova Hrebľa** () je dedina (*село*) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 1150 obyvateľov.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Kalynivskom rajóne
Pozemný hokej na Panamerických hrách 1987

**Pozemný hokej na Panamerických hrách 1987** bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1987. Konal sa v Indianapolise, v Spojených štátoch od 9.19. augusta 1987, za účasti 10 mužských a 7 ženských tímov. Pôvodne sa na ženskom turnaji malo predstaviť aj . Nováčikom turnaja bolo družstvo Peru. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1967, a toto bolo jeho 6. vydanie, pričom ženský turnaj mal na hrách premiéru. Zápasy sa odohrali na štadióne v Indiana Convention Center. V mužskej kategórii obhájila titul  po finálovej výhre nad . Vo finále ženskej kategórie zvíťazila  nad domácim družstvom .

Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na hokejový turnaj Letných olympijských hier 1988, ktoré hostil Soul. Kvalikovali sa ne iba víťazné družstvá v oboch kategóriách.

## Výsledky
### Muži
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Stretnutie o 9. miesto

##### Stretnutia o 5.8. miesto

##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Stretnutie o 5.7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Panamerickej federácie pozemného hokeja /
* Oficiálna stránka Panamerickej športovej organizácie /

## Zdroje
* Panamerické hry na oficiálnej stránke Panamerickej federácie pozemného hokeja  /
* Hokejový turnaj mužov a žien Panamerických hier 1987 na stránke todor66.com 
* Hokejový turnaj mužov a žien Panamerických hier 1987 na stránke the-sports.org 

Kategória:Pozemný hokej v 1987
Kategória:Pozemný hokej na Panamerických hrách
Kategória:Panamerické hry 1987
Prism (album)

***Prism*** je štvrtý štúdiový album americkej speváčky Katy Perry. Vydaný bol 18. októbra 2013 spoločnosťou Capitol Records.

## Zoznam skladieb

**Bonusové skladby**

Kategória:Albumy Katy Perry
Kategória:Hudobné albumy z 2013
Serra de Tramuntana

**Serra de Tramuntana** je pohorie na Malorke, kde sa nachádza v severozápadnej časti ostrova. Najvyšším vrcholom pohoria je hora Puig Major, ktorá dosahuje výšku 1 445 metrov na morom.

27. júna 2011 bola časť pohoria a jeho okolie, rovnobežné so severozápadným pobrežím ostrova, zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO. Dôvodom bola miestna poľnohospodárska oblasť s terasovitými poľami, kamennými stavbami, farmami, mlynmi a vodohospodárskymi stavbami.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Španielsku
Kategória:Pohoria v Španielsku
Kategória:Malorka
Willebrord Snellius

**Willebrord Snellius**, narodený ako** Willebrord Snel van Royen**, (* 13. jún 1580, Leiden, Holandsko†  30. október 1626, Leiden) bol holandský matematik a astronóm.

## Životopis
Narodil sa v Leidene v holandskej provincii Holandsko. V roku 1613 nasledoval svojho otca a stal sa profesorom matematiky na Univerzite v Leidene. V roku 1615 navrhol a uviedol do praxe novú metódu nájdenia polomeru Zeme. Bol ale aj slávnym matematikom, vytvoril novú metódu pre nájdenie ďalších číslic čísla π, prvú od antických čias. Najznámejší je ale svojím zákonom lomu svetla (všeobecnejšie elektromagnetického žiarenia) na rozhraní dvoch prostredí o rôznych indexoch lomu, ktorý je po ňom tiež pomenovaný. Jeden z mesačných kráterov taktiež nesie meno (Snellius).

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Willebrord van Roijen Snell im Galileo Project 
* Liesbeth Cornelia de Wreede : Willebrord Snellius, a humanist reshaping the mathematical sciences
* VVillebrordi Snellii R.F. Cyclometricvs: De circuli dimensione secundum Logistarum abacos ..., 1621 

## Zdroj

Kategória:Holandskí astronómovia
Kategória:Holandskí matematici
Kategória:Osobnosti z Leidenu
Pamukkale

thumb|Stena travertínových stalaktitov
**Pamukkale** (slovensky *[[Bavlna|bavlnený]] hrad*) je jedna z najväčších turistických atrakcií v Turecku. Svah pokrytý snehovo bielym travertínom skutočne vzhľadom pripomína kopec, alebo hrad bavlny. Rozloha bieleho "hradu" je 2 700 m na šírku a 160 m na výšku. Areál sa nachádza v juhozápadnej časti krajiny neďaleko mesta Denizli.

Miesto Pamukkale je oblasť tektonického zlomu, kde na povrch vytekajú minerálne pramene bohaté na vápnik. Z minerálnej vody stekajúcej po skale vznikajú usadeniny - travertín. Tak vznikali v priebehu mnohých tisíc rokov pôsobivé terasy, kaskády a jazierka. A neprestali vznikať doteraz, prameň je stále aktívny.

O prameň sa ľudia zaujímali už v antických dobách a zhruba 250 rokov pred Kr. tu bolo založené kúpeľné mesto Hierapolis. Pozostatky mesta sa nachádzajú priamo nad travertínovými kaskádami. Pamukkale je spolu s Hierapolisom zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Rovnaké meno ako prírodná pamiatka Pamukkale má tiež malé mesto pod "hradom". Mesto žije predovšetkým z turistického ruchu.

Podobné útvary sa nachádzajú napríklad v Maďarsku (Egerszalók) alebo v Yellowstonskom národnom parku v USA (Mammoth Hot Springs).
 
## Turistická atrakcia
Vstup do areálu je z mesta Pamukkale, za poplatok (august 2022 = 200 TL) sa môže ktokoľvek po travertínových terasách prejsť. Aby nedošlo k poškodeniu terás, musia návštevníci chodiť bosí.

Nad "bavlneným hradom" sú pozostatky antického mesta Hierapolis, ktoré v časoch svojho najväčšieho rozkvetu malo okolo 100 000 obyvateľov: nekropola, Domiciánova a byzantská brána, rímske divadlo, Plutónium, Apollónov chrám, monumentálna fontána, martyrion sv. Filipa a tzv. Kleopatrine kúpele, kde sa podľa legendy zasnúbila Kleopatra s Markom Antoniom. Bazén s mramorovými stĺpmi a priezračnou minerálnou vodou je lákavou turistickou atrakciou. Tomu zodpovedá aj cena - 130 TL za osobu (2022).

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Pamukkale na stránke UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Turecku
Kategória:Pramene
Hajdarábad

**Hajdarábad** (-slovenský normovaný a kodifikovaný názov; iné slovenské názvy: **Haidarábád**, **Haidarábad**, **Hajdarábád**, staršie: **Haidarabad**, **Haiderábád**; po telugsky హైదరాబాద్ - Haidarábád [haidərábád]; po hindsky हैदराबाद - Haidarábád [héd(ə)rábád, namiesto é sa môže vysloviť ää alebo əi alebo ai]; po urdsky حیدرآباد- Haidar’ábád [výslovnosť ako v hindčine]; po anglicky Hyderabad [haid(ə)rəbäd alebo haid(ə)rəbád] alebo Hyderābād) môže byť:
*v Indii:
**hlavné mesto štátu Telangána, pozri Hajdarábad (mesto, Telangána)
**okres v štáte Telangána, pozri Hajdarábad (okres, Telangána)
**historický štát v Indii do roku 1948 (1956), pozri Hajdarábad (historický štát)
**obec v štáte Uttarpradéš, pozri Hajdarábád (Uttarpradéš)
*v Pakistane:
**mesto v provincii Sindh, pozri Hajdarabád (mesto, Sindh)
**časť názvu dvoch táluk (podokresov) v provincii Sindh
**okres v provincii Sindh, pozri Hajdarábad (okres, Sindh)
**divízia v provincii Sindh, pozri Hajdarábad (divízia)

## Referencie
Touch

**Touch** môže byť:
*forma ragby, pozri touch (ragby)
*rieka vo Francúzsku, pozri Touch (rieka)
*hudobná skupina, pozri Touch (hudobná skupina)
*album skupiny Eurythmics, pozri Touch (album Eurythmics)
*priezvisko:
**Tony Touch
OMC

**OMC**, alebo **Otara Millionaires Club**, bola novozélandská hudobná skupina. Skupina je najviac známa svojím hitom „How Bizarre“, ktorý je považovaný za jednu z najväčších úspechov v novozélandskej hudbe všetkých čias asociáciou Australasian Performing Right Association. Názov skupiny je potmehúdskym odkazom na jednu z najchudobnejších štvrtí Otara v novozélandskom hlavnom meste Auckland.

## Štúdiové albumy

## Single

## Referencie

## Zdroj


Kategória:Hudobné skupiny z 1993
Kategória:Hudobné skupiny ukončené v roku 2010
Kategória:Dvojice v hudbe
Andrej Konstantinovič Lugovoj

**Andrej Konstantinovič Lugovoj** (, * 19. september 1966, Baku, Sovietsky zväz) je ruský politik, podnikateľ a bývalý pracovník KGB.

## KGB a privátna bezpečnostná služba
Lugovoj vyštudoval vojenskú akadémiu v Moskve a potom pracoval v 9. správe KGB, ktorá zabezpečovala ochranu ústavných činiteľov. Päť rokov pôsobil ako nižší a potom vyšší veliteľ tzv. Kremeľského pluku. V roku 1991 bol preložený do Federálnej ochrannej služby Ruskej federácie. Tam zaisťoval bezpečnosť významných osobností, ako bol premiér Jegor Gajdar, vedúci úradu prezidenta Sergej Filatov alebo minister zahraničných vecí Andrej Kozyrev.

Po odchode v roku 1996 pracoval v privátnej bezpečnostnej agentúre. Niekoľko rokov viedol ochranku súkromnej televízie ORT, ktorú vtedy kontrolovali Boris Berezovskij a Arkadij Patarkatsišvili. V roku 2004 bol ruským súdom odsúdený k dvom mesiacom väzenia, za účasť v úteku jedného z obvinených v kauze Aeroflot, v ktorej si roku 2001 vedenie spoločnosti Aeroflot v spojení s Borisom Berezovským prisvojil 252 miliónov dolárov z účtov spoločnosti.

## Obvinenia z otravy Alexandra Litvinenka

V polovici októbra 2006 odletel do Londýna, kde sa následne niekoľkokrát spoločne s ďalším bývalým agentom KGB a dlhoročným priateľom Dmitrijom Kovtunom stretol s Alexandrom Litvinenkom, ktorý bol krátko po stretnutí hospitalizovaný v nemocnici a 23. novembra zomrel na otravu polóniom. V máji 2007 ho britská polícia obvinila z vraždy. a Británia oficiálne požiadala ruskú vládu o jeho vydanie. Ruská ústava však zakazuje ruských občanov vydať cudzím úradom.

Podľa tvrdenia Lugového pre ruský denník Kommersant začala ruská prokuratúra vlastné vyšetrovanie smrti Litvinenka, ale britské úrady údajne odmietli spolupracovať, odmietli umožniť výsluchy svedkov a nezaslali informácie o spôsobe smrti Litvinenka. Sám Lugovoj na tlačovej konferencii v Moskve akúkoľvek vinu odmietol a vyhlásil, že za smrť Litvinenka (a rady ďalších osôb zo svojho okolia) je údajne zodpovedný Boris Berezovskij.

## Politická kariéra
V septembri 2007 Vladimir Žirinovskij oznámil, že Lugovoj bude kandidovať v parlamentných voľbách za krajne pravicovú a populistickú Liberálno-demokratickú stranu Ruska. V decembri 2007 bol za túto stranu zvolený za poslanca Štátnej dumy.

V marci 2015 mu ruský prezident Putin udelil medailu "za služby vlasti".

## Referencie

*

Kategória:Ruskí podnikatelia
Kategória:Agenti KGB
Kategória:Ruskí politici
Kategória:Osobnosti z Baku
Kategória:Členovia Štátnej dumy Federálneho zhromaždenia Ruskej federácie
Dmitrij Vladimirovič Kovtun

**Dmitrij Vladimirovič Kovtun** (; * 1965† 4. jún 2022, Moskva) bol ruský obchodník a bývalý agent sovietskej tajnej služby KGB.

Spoločne s ďalším bývalým agentom KGB Andrejom Lugovojom sa stretol s Alexandrom Litvinenkom krátko pred tým, než bol hospitalozovaný pre otravu polóniom. Sám Kovtun bol neskôr v Moskve tiež hospitalizovaný vzhľadom na kontamináciu polóniom.

Kovtun bol pôvodne vyšetrovaný v kauze ako svedok, ale v roku 2012 ho britská prokuratúra obvinila z vraždy Litvinenka, bol na neho vydaný zatykač a Rusko bolo požiadané o jeho vydanie.

Kovtun a Lugovoj sa poznajú od detstva, obaja pochádzajú z vojenských rodín a vyrastali v susedstve. Spoločne študovali tiež vojenskú akadémiu v Moskve v 80. rokoch 20. storočia a spoločne potom pracovali pre KGB. Po kolapse Sovietskeho zväzu obaja pracovali pre súkromné bezpečnostné agentúry.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Ruskí podnikatelia
Kategória:Agenti KGB
Kategória:Úmrtia na COVID-19
Kategória:Narodenia v 1965
Kategória:Úmrtia v 2022
Kategória:Úmrtia 4. júna
Pozemný hokej na Panamerických hrách 1991

**Pozemný hokej na Panamerických hrách 1991** bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1991. Konal sa v Havane, na Kube od 3.15. augusta 1991, za účasti 10 mužských a 8 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1967, a toto bolo jeho 7. vydanie. Zápasy sa odohrali v Área deportiva Antonio Maceo. V mužskej kategórii získala svoj piaty titul  po finálovej výhre nad . Vo finále ženskej kategórie zvíťazila rovnako  nad .

Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Letné olympijské hry 1992 v Barcelone a tiež olympijskú kvalifikáciu 1992. Priamo na LOH sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo v mužskej kategórii. Nasledujúce 2 družstvá, rovnako ako 3 najlepšie družstvá žien, postúpili na olympijskú kvalifikáciu.

## Výsledky
### Muži
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Stretnutie o 9. miesto

##### Stretnutia o 5.8. miesto

##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základné skupiny
##### Skupina A

##### Skupina B

#### Play-off
##### Stretnutia o 5.8. miesto

##### Stretnutie o 7. miesto

##### Stretnutie o 5. miesto

##### Semifinále

##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Panamerickej federácie pozemného hokeja /
* Oficiálna stránka Panamerickej športovej organizácie /

## Zdroje
* Panamerické hry na oficiálnej stránke Panamerickej federácie pozemného hokeja  /
* Hokejový turnaj mužov a žien Panamerických hier 1991 na stránke todor66.com 
* Hokejový turnaj mužov a žien Panamerických hier 1991 na stránke the-sports.org 

Kategória:Pozemný hokej v 1991
Kategória:Pozemný hokej na Panamerických hrách
Kategória:Panamerické hry 1991
Národná armáda (Írsko)

thumb|Znak Národnej armády
**Národná armáda**, niekedy neoficiálne označovaná ako **Armáda slobodného štátu**, bola armáda Írskeho slobodného štátu (pôvodne Južného Írska) od januára 1922 až do októbra 1924. Jej úlohou v tom období bola účasť v Írskej občianskej vojne a obrana inštitúcií zriadených britsko-írskou dohodou. Prvý armádny náčelník štábu bol Michael Collins až do svojej smrti v auguste 1922.

Jej prvé armádne vystúpenie bolo 31. jaunára 1922 keď britské velenie kasární v Beggars Bush bolo odovzdané do rúk Írsku. Jej prví vojaci boli tí dobrovoľníci Írskej republikánskej armády, ktorí podporovali britsko-írsku dohodu a Dočasnú vládu Írska. Konflikt vznikol medzi Národnou armádou a proti-dohodovou IRA, ktorí nepodporovali vládu Írskeho slobodného štátu. 28. júna 1922 začala Národná armáda delostrelecké bombardovanie proti-dohodových síl IRA, ktorí obsadili budovu Four Courts v Dubline a tak sa začala Írska občianska vojna. V októbri 1924 bola armáda reorganizovaná do menšej, lepšie regulvateľnej armády a termín Národná armáda vyšiel z používania.

## Zdroj

Kategória:Dejiny Írska
Póros z Kyrény

**Póros** alebo **Próros** (*Póros, Próros*) bol v rokoch 360 pred Kr. a 356 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.

Póros z Kyrény bol na 105. a na 106. olympijských hrách korunovaný vencom za víťazstvá v behu na jedno stadion. Prvé olympijské víťazstvo Póra zaznamenal aj staroveký historik Diodóros Sicílsky, a to v súvislosti s datovaním začiatku vlády macedónskeho kráľa Filipa II.. Jeho druhé víťazstvo bolo zaznamenané cestovateľom a spisovateľom Pausaniom v súvislosti s datovaním útoku Fókov na Delfy, potom ako ich potrestala pokutou delfská amfiktyónia. Pausanias o tom uvádza: „*Fókovia sa teda zmocnili Delf v dobe, keď bol Delfách prvým mužom Hérakleides a v Aténach archón Agathokles. Stalo sa to v štvrtom roku sto piatych olympijských hier, pri ktorých zvíťazil v behu kyrénsky Próros."*  Po hrách v roku 364 pred Kr., ktoré usporiadali Arkádčania, boli tieto hry opäť v réžii Éliďanov.

V Olympii sa beh na jedno stadion (192,27 metra) už od založenia hier, t. j. od roku 776 pred Kr., pokladal za hlavnú súťažnú disciplínu. Menom jej víťaza sa označovala celá olympiáda.

## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Kategória:Starovekí športovci z Kyrény
Dungannon

**Dungannon** (, šk. Rathgannon) je mesto v Severnom Írsku, v grófstve Tyrone. Je tretím najväčším mestom v grófstve (po mestách Omagh a Strabane), podľa sčítania v roku 2011 tu žije vyše 14-tisíc obyvateľov. 

Dungannon je mestom s najvyšším podielom imigrantov (najčastejšie z Poľska a Litvy) v Severnom Írsku (tvoria 11 percent obyvateľov). Ich počet sa medzi rokmi 2001 a 2011 zdesaťnásobil. Väčšina z nich sem prišla za prácou v miestnych potravinárskych závodoch. Rozloha mesta je 8,358 km². 

Kedysi bol Dungannon významným strediskom výroby ľanu. V meste sa nachádza skláreň *Tyrone Crystal Factory*, ktorú je možno aj navštíviť.

## Významní rodáci
* Darren Clarke (*1968 - ), golfista
* Kris Meeke (*1979 - ), pretekár v rely

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*

Kategória:Mestá v Severnom Írsku
Kategória:Ulster
Kategória:Grófstvo Tyrone
Inkský systém ciest

**Inkský systém ciest** (kečuánsky Qhapaq Ñan) je unikátna sieť komunikácií v Andách, ktorú rozvinuli a využívali Inkovia, pričom niektoré jej úseky pochádzajú z obdobia pred vznikom Inkskej ríše (predovšetkým od kultúr Wari a Tiwanaku). Rozsah pôvodných inkských chodníkov je dnes odhadovaný v rozsahu od 23 000 km až do 30 000 km.

Názov Qhapaq nan sa vzťahuje tak na celú sieť v plnom rozsahu, ako aj v užšom poňatí na tzv. "Kráľovskú cestu" - chrbticovú cestu v dĺžke 5 200 km medzi Quitom, Cuzcom a Tucumánom. Cesty výrazne uľahčovali komunikáciu medzi jednotlivými sídelnými celkami a boli efektívnym prostriedkom politickej, sociálnej, ekonomickej a kultúrnej integrácie podrobených kultúr v rámci expanzívnej Inkskej ríše. Qhapaq nan využili aj španielski conquistadori pri dobývaní nových území v Južnej Amerike. Pavučina chodníkov sa rozkladala od územia južnej Kolumbie po údolie rieky Maule v centrálnom Čile,, čo zodpovedá teritorálnemu rozsahu inkskej ríše v čase príchodu Španielov v roku 1521. Východiskovým bodom a hlavným uzlom bolo inkské hlavné mesto Cuzco. Z neho vychádzali štyri primárne cesty do štyroch hlavných oblastí (tzv. "Suyos" - Antisuyo, Chinchaysuyo, Contisuyo a Collasuyo), z ktorých sa Inkská ríše skladala. Cesty spájali púštne oblasti na pacifickom pobreží, horské regióny aj tropické pralesy Amazónie. 

Rozsiahle stavebné práce na pozemných komunikáciách odštartovali za vlády Inka Pachacúteca (vládol v rokoch 14381471), ktorý cítil nutnosť výstavby ciest, aby mohol pohotovo vysielať vládnych úradníkov, vojská a lojálne obyvateľstvo na anexiu a osídlenie dobytých území. V podpore dopravnej siete pokračovali aj jeho nástupcovia. 

Inkský systém ciest pozostával z troch základných prvkov: vydláždená cesta, mosty a sprievodné skladovacie a ubytovacie budovy. Šírka ciest sa pohybovala medzi pol metrom v hornatých oblastiach a šiestimi metrami v rovinách. Po týchto cestách sa ako poslovia pohybovali rýchli bežci, ktorí sa nazývali "chasquis". Behali podľa štafetového systému. Na každý úsek cesty boli k dispozícii dvaja odpočinutí bežci. Odovzdávali správy na staniciach, nazývaných "tambos", ktoré boli postavené vo vzdialenostiach približne 20 km. Vzdialenosť medzi Cuzcom a Quitom boli schopní prekonať za 1 týždeň. Inkovia nevyužívali ani kone, ani koleso, pretože ich vôbec nepoznali. Používali jedine lamy, alebo chodili pešo. Sú známe mosty pozostávajúce z kamenných opier a drevenej mostovky, mosty zavesené (laná z vlákien agáve),, ale napr. na rieke Desaguadero existoval most z rady rákosových pontónov.

## Fotogaléria

Qhapaq ñan Grande route inca.jpg|Qhapaq Ñan
Puente Inca Pucayaku.jpg|most Inca Pucayaku
Inca trail, Peru.jpg|Inca trail
106 - Machu Picchu - Juin 2009.jpg|cesta k Machu Picchu


## Referencie


## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Argentíne
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Bolívii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Čile
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Ekvádore
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Kolumbii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Peru
Kategória:Historické cesty
Projekt 1144 (Orlan)

náhľad|Vľavo: Bojový raketový krížnik Admiral Ušakov.
**Projekt 1144 Orlan** (v kóde NATO: Kirov) je trieda bojových lodí sovietskeho neskôr Ruského námorníctva. Jedná sa o atómové bojové krížniky vyzbrojené riadenými strelami. Štyri existujúce lode (avšak len jedna v aktívnej službe) triedy Kirov sú v súčasnosti najväčšími a najsilnejšie ozbrojenými bojovými loďami - s výnimkou lietadlových lodí - v aktívnej službe na svete. 

250 metrov dlhý, 28000 tonový bojový krížnik, je poháňaný jadrovým reaktorom s výkonom 103 megawattov, konvertovaných turbínami na 140000 konských síl.

Vo výzbroji lodí triedy Kirov sa nachádzajú:
* 7 tonové protilodné riadené strely P-700 Granit, s doletom 625 kilometrov
* Dvojhlavňové viacúčelové 130 mm delo AK-130 s dostrelom 23 kilometrov
* Štandardné 533 mm torpéda a protiponorkové riadené strely typu RPK-6M Vodopad
* Protiponorkové neriadené raketové systémy RBU-1000 a RBU-12000

K obrannej výzbroji patria
* Protilietadlové riadené strely typu S-300FM s doletom 150 kilometrov
* Protilietadlové riadené strely typu Kindžal s doletom 12 kilometrov
* Približovacie obranné rotačné guľomety AK-630 a približovacie guľometno-raketové systémy Kortik

## Jednotky
Ruské námorníctvo pôvodne plánovalo vrátiť obe lode Admiral Ušakov a Admiral Lazarev do služby po dlhšom období mimo prevádzky. Avšak neskôr sa ukázalo, že obe lode sú v zlom technickom stave a ich opätovné zavedenie do prevádzky by bolo z hľadiska stavu jadier reaktorov oboch lodí príliš finančne náročné a nebezpečné. V dôsledku toho budú obe lode asi čoskoro zošrotované.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Triedy bojových lodí ZSSR
Kategória:Ruské vojnové lode
Jezuitský komplex a misie v Córdobe

**Jezuitský komplex a misie v Córdobe** je súhrnné pomenovanie pre niekoľko stavieb a lokalít v argentínskom meste Córdoba a v okolitej rovnomennej provincii, ktoré sú spoločne zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO. 

Jezuitský komplex v Córdobe (obdĺžnikový mestský blok s rozmermi 200 x 280 m) tvorí chrám, univerzita, stredná škola, obytné budovy a študentské internáty. V minulosti bol administratívnym a náboženským centrom jezuitskej provincie Paraguaj - systému jezuitských redukcií v Argentíne a Paraguaji. 

Okrem stavieb v meste Córdoba je na zozname svetového dedičstva zapísaných aj 5 redukcií (misií) v okruhu do 80 km od mesta. Tieto komplexy zahŕňajú ako cirkevné, tak aj svetské stavby. Jezuiti tu pôsobili od začiatku 17. storočia až do roku 1767, kedy ich zo Španielska a zo španielskych kolónií vypovedal kráľ Karol III.. 

Jezuitský komplex a misie v Córdobe ilustrujú náboženský, sociálny a ekonomický rozvoj regiónu počas 150 rokov pôsobenia jezuitov.

## Prehľad lokalít

## Fotogaléria

File:Estatua fray Fernando Trejo y Sanabria 2009-03-23.jpg|nádvorie univerzity v Córdobe
File:Cordoba-derecho1.JPG|jezuitský komplex v Córdobe
File:EstanciaSantaCatalina5.jpg|Santa Catalina
File:Altagracia-ChurchFromNorth.jpg|Alta Gracia


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Stavby v Argentíne
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Argentíne
Kategória:Spoločnosť Ježišova
Národný park Desembarco del Granma

**Desembarco del Gramna** je národný park v juhovýchodnej časti Kuby v provincii Granma. Rozkladá sa okolo mysu *Cabo Cruz* ako na pevnine, tak aj po okolitom mori. Súhrnná rozloha parku zapísaného od roku 1999 na zoznam svetového dedičstva UNESCO je 325 km². 

Nachádzajú sa tu vysoké prímorské terasy a útesy. Z biologického hľadiska ide o významnú prírodnú lokalitu len minimálne zasiahnutú ľudskou činnosťou s mnohými endemickými druhmi flóry i fauny. 

## Pôvod názvu
Slovenský preklad názvu **Desembarco del Granma** je *"Vylodenie Granmy"*. Názov lokality vychádza z toho, že práve tu sa 2. decembra 1956 vylodila jachta Granma, ktorej posádku tvorilo 82 Kubáncov vedených Fidelom Castrom, Raúlom Castrom, Camilom Cienfuegosom a Che Guevarom, ktorí tým začali Kubánsku revolúciu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Národné parky na Kube
Kategória:Lokality Svetového dedičstva na Kube
El Vizcaíno

**El Vizcaíno** je rozľahlé chránené územie v centrálnej časti Kalifornského polostrova v mexickom štáte Baja California Sur.

V roku 1988 tu bola vyhlásená biosférická rezervácia o rozlohe viac ako 25 000 km². Svojou rozlohou patrí El Vizcaíno k najväčším chráneným územiam nielen v Mexiku, ale aj na celom americkom kontinente. Panuje tu veľmi suché podnebie (priemerný ročný zrážkový úhrn iba 80 mm), nachádzajú sa tu ekosystémy púšte, teplomilných rastlinných spoločenstiev, dubových lesov či pobrežných mangrovníkových porastov.

## Svetové dedičstvo UNESCO
thumb|vľavo|Veľrybovec sivý
V roku 1993 bola časť (370 950 ha) biosférickej rezervácie zapísaná na zoznam Svetového dedičstva UNESCO pod názvom "veľrybie útočisko El Vizcaíno". 

Jedná sa o dve lagúny na západnom pobreží polostrova - **Laguna de Ojo de Liebre** (227 994 ha) a **Laguna San Ignacio** (142 956 ha). V týchto lagúnach sú ideálne podmienky pre reprodukciu veľrybovca sivého. V zimnom období sa tu vyskytuje 300 až 400 jedincov. Okrem tejto veľryby sa tu vyskytujú aj populácie uškatca kalifornského, tuleňa obyčajného, alebo nosáča severného. Miesto je zároveň domovom niekoľkých druhov morských korytnačiek (kareta pravá, kareta obyčajná, kareta obrovská, kareta zelenavá) a veľkého množstva morských vtákov. Zároveň je využívané ako miesto prezimovania niektorými migrujúcimi vtákmi. 

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
Kategória:Chránené územia v Mexiku
Paquimé

**Paquimé** je archeologická lokalita v mexickom štáte Chihuahua v tesnej blízkosti obce Casas Grandes. Od roku 1998 figuruje na zozname Svetového dedičstva UNESCO.

Ide o pozostatky prekolumbovskej kultúry v severnej časti pohoria Sierra Madre Occidental. Paquimé hralo významnú rolu pri obchode a kultúrnej interakcii medzi pueblovými kultúrami (sever Mexika a juhozápad USA) a vyspelejšími kultúrami Mezoameriky (predovšetkým oblasť okolo dnešného Ciudad de México). Najväčší rozkvet dosiahlo Paquimé počas 14. a 15. storočia. Ruiny zachované z tohto obdobia svedčia o životaschopnosti osady, ktorá sa dokonale prispôsobila tunajšej klíme i ekonomickým podmienkam vyplývajúceho z jej geografickej lokalizácie. Prevládajúcim stavebným materiálom boli nepálené tehly. Celá osada mala dobre prepracovaný systém zásobovania pitnou vodou. 

Po príchode Španielov a dobývaní Aztéckej ríše kultúra Paquimé rýchlo zanikla. Prevládajúcim stavebným materiálom boli nepálené tehly. Celá osada mala dobre prepracovaný systém zásobovania pitnou vodou. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
Kategória:Archeologické lokality v Mexiku
Sierra Madre Occidental

thumb|Sierra Madre Occidental
**Sierra Madre Occidental** je pohorie na západe Mexika. Tiahne sa pozdĺž pobrežia Tichého oceánu v dĺžke 1 500 km z Arizony cez mexické štáty Sonora, Chihuahua, Durango, Zacatecas, Aguascalientes a Guanajuato, kde sa spája s pohorím Eje Volcánico. Rozlohou 289 000 km² zaberá šestinu mexického územia.

Najvyšším vrcholom je Cerro Mohinora v štáte Chihuahua. Údaje o jeho výške sa rôznia a pohybujú sa medzi 3 250 a .

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ''MEXICO ULTRAS'' 
* ''Sierra Madre Occidental pine-oak woodlands (World Wildlife Fund)''

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Mexiku
Xochicalco

**Xochicalco** je archeologická lokalita nachádzajúca sa v mexickom štáte Morelos približne 70 km južne od Ciudad de México. Od roku 1999 figuruje na zozname Svetového dedičstva UNESCO. Svojho najväčšieho rozkvetu a vrcholu dosiahlo Xochicalco v neskorom klasickom období Mezoameriky (približne medzi rokmi 650900). Počas tejto doby vznikla väčšina stavieb, ktoré sa zachovali do dnešnej doby.

Po páde Teotihuacánu - najvýznamnejšieho mesta a centra kultúry v centrálnej oblasti Mexika - približne od 7. storočia súperili o prevzatie moci nad týmto území mesta Xochicalco a Cacaxtla. Ďalšie významné mestá súčasne existujúce s Xochicalco boli napr. Monte Albán, El Tajín, alebo Cholula.

Xochicalco je prehispánske mesto s najvyššou koncentráciou stavieb v celej Mezoamerike na 1 m². Miestna architektúra je spojením tradícií a štýlov typických pre celú oblasť centrálneho Mexika - chrámy vystavané na vrchoch stavieb pyramídového charakteru, uzavreté priestory v okolí nádvorí a námestí, stavby špeciálneho využitia, ako napr. kúpele či športoviská. 

## Galéria

File:Xochicalcotempleofinscriptions.jpg|Chrám opereného hada
File:Mexico xochicalco ballgame.JPG|ihrisko pre loptové hry
File:Xochi10.jpg|detail výzdoby


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
Kategória:Archeologické lokality v Mexiku
Pozemný hokej na Panamerických hrách 1995

**Pozemný hokej na Panamerických hrách 1995** bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1995. Konal sa v Mar del Plata, v Argentíne od 12.25. marca 1995, za účasti 7 mužských a 7 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli obe družstvá Paraguaja. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1967, a toto bolo jeho 8. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne s kapacitou 1 500 divákov v športovom komplexe Parque Municipal de los Deportes. V mužskej kategórii získala svoj šiesty titul domáca  po finálovej výhre nad . Vo finále ženskej kategórie zvíťazila rovnako , keď vyhrala nad .

Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Letné olympijské hry 1996, ktoré hostila Atlanta. Priamo na LOH sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo v mužskej kategórii. V poradí ďalšie družstvo, rovnako ako 2 najlepšie družstvá žien, postúpili na olympijskú kvalifikáciu.

## Výsledky
### Muži
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základná skupina

#### Play-off
##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Panamerickej federácie pozemného hokeja /
* Oficiálna stránka Panamerickej športovej organizácie /

## Zdroje
* Panamerické hry na oficiálnej stránke Panamerickej federácie pozemného hokeja  /
* Hokejový turnaj mužov a žien Panamerických hier 1995 na stránke todor66.com 
* Hokejový turnaj mužov a žien Panamerických hier 1995 na stránke the-sports.org 

Kategória:Pozemný hokej v 1995
Kategória:Pozemný hokej na Panamerických hrách
Kategória:Panamerické hry 1995
Kampus Universidad Nacional Autónoma de México

**Kampus Universidad Nacional Autónoma de México** je rozsiahly komplex budov, športových zariadení a otvorených vonkajších priestorov, ktorý sa nachádza v juhozápadnej časti Ciudad de México, v mestskej časti *Coyoacán* na ploche väčšej ako 100 ha. 

Areál vznikal medzi rokmi 19491952 v spolupráci viac než 60 architektov, inžinierov a umelcov. Výsledkom je univerzitný kampus predstavujúci jedinečný príklad modernizmu 20. storočia spájajúci prvky mestského urbanizmu, architektúry, krajinného inžinierstva a krásnych umení. Pri návrhu areálu sa autori inšpirovali miestnymi tradíciami a predovšetkým predkolumbovskou minulosťou Mexika. Kampus je jednou z najvýznamnejších ikon modernizmu v celej Latinskej Amerike. V roku 2008 bol zapísaný na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.

Universidad Nacional Autónoma de México (skratka *UNAM*) je najväčšia mexická univerzita, podľa rôznych rebríčkov sa jedná aj o najkvalitnejšiu vysokú školu v Mexiku.

## Fotogaléria

File:CU-Mexico-rectoria-2.jpg|budova rektorátu
File:Estadio Olímpico Universitario Mexico (RunningToddler).jpg|priečelie Olympijského štadiónu
File:ViewHill1JBUNAM.JPG|botanická zahrada
File:Ciudad Universitaria UNESCO World Heritage Site plaque.jpg|informačná tabuľa


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Mexiku
Kategória:Mexiko (mesto)
Kategória:Stavby v Mexiku
Kategória:Kampusy
Alexandr Jevgenjevič Lebedev

**Alexandr Jevgenjevič Lebedev**  (; * 16. december 1959, Moskva, Rusko) je ruský podnikateľ a politik považovaný za jedného z ruských oligarchov. Predseda predstavenstva holdingu Nacionaľnaja rezervnaja korporacia (NRK), bývalý poslanec ruskej štátnej Dumy. Majiteľ časopisu The Independent a britského vydania Evening Standard. Najväčší súkromný akcionár a investor časopisu Novaja Gazeta.

## Životopis
Narodil sa v Moskve. V mladosti aktívne hrával vodné pólo a bol členom sovietskej reprezentácie v tomto športe. Je absolventom Moskovského štátneho inštitútu medzinárodných vzťahov (MGIMO), kde študoval v rokoch 1977 až 1982. 

Po skončení štúdia v rokoch 1983 - 1992 pracoval ako prekladateľ na Ministerstve vnútra ZSSR, pričom postupne pracoval na viacerých sovietskych veľvyslanectvách. V roku 1984 skončil štúdium na Inštitúte KGB ZSSR a pracoval aj vo Výbore pre štátnu bezpečnosť (KGB). V rokoch 1979 — 1991 člen Komunistickej strany. V roku 1987 pracoval na sovietskom veľvyslanectve v Londýne, kde nadviazal blízke vzťahy s A. L. Kostinom. V Londýne sa začala rozvíjať jeho kariéra ekonomického atašé. Od roku 1987 zároveň pracoval pre domácu rozviedku až do roku 1992.

Po odchode zo služieb ruskej rozviedky začal podnikať. V roku 1995 jeho firma kúpila ruskú Národnú rezervnú banku (Nacionaľnyj rezervnyj bank), ktorá sa v tej dobe nachádzala v problémoch. Z banky neskôr vyrástla jedna z najväčších ruských bánk, ktorá spolu s Alfa Bankou ako jediné ruské väčšie banky prežili ruskú menovú krízu. Banke patrí 11% spoločnosti Aeroflot, 44% leteckej firmy Iliušin, časti Sberbank, Gazpromu a ďalších obchodných spoločností.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* The spy who loves media, Ian Cobain, *[[The Guardian]]*, 12. októbra 2009

## Zdroj

Kategória:Ruskí podnikatelia
Kategória:Ruskí politici
Kategória:Agenti KGB
Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Členovia Štátnej dumy Federálneho zhromaždenia Ruskej federácie
Kategória:Absolventi Moskovského štátneho inštitútu medzinárodných vzťahov
Kategória:Ruskí miliardári
František Ždiarsky

**František Ždiarsky** ( * 9. január 1927, Bratislava - † 8.  jún 2004 Vyšné Hágy) bol slovenský horolezec, horský vodca a člen horskej služby. 
náhľad|Cintorín v Novom Smokovci vo Vysokých Tatrách

## Životopis
Bývalý  delostrelecký  kapitán československej armády pracoval v meteorologickej službe na letisku Poprad - Tatry a v  Slovenskom hydrometeorologickom ústave v Gánovciach. 

S aktívnym horolezectvom začal vo Vysokých Tatrách v roku 1947. V roku 1960 sa stal dobrovoľným členom horskej služby, bol prijatý do Spolku horských vodcov, zakrátko získal odznak horského vodcu I. triedy. Ako horský vodca viac ako 600 krát vystúpil na Gerlachovský štít. Je autorom mnohých nákresov horolezeckých ciest v horolezeckých publikáciách. S jeho menom sú spojené významné klasické prvovýstupy v tatranských stenách. 
Horolezecké aktivity rozvíjal aj v Alpách. Jeho spolulezcami boli významní tatranskí horolezci, napríklad Alexius Körtvélyessy, Ivan Gálfy, Ivan Urbanovič , Stanislav Samuhel, Pavol Vavro st., Jozef Alan Stolz a ďalší.
V roku 2002 bol ocenený Zlatým odznakom JAMES-u. 

## Zoznam prvovýstupov
*Zadná Bašta V,  kútom SV piliera (V)  
*Dračí štít J,  pravým vhĺbením (III)   
*Gerlachovská veža V,  Samuhel - Ždiarsky, snehovým žľabom   
*Gerlachovská veža V,  Prostredným rebrom (V-III)  
*Kotlový štít JZ,  pravou stranou–rebrom (III)  
*Kotlový štít JZ, Urbanovým žľabom  
*Opálová stena JZ,  Urbanovič - Ždiarsky (VI,A) 
*Prostredný hrot SV,  Zárezom na V rebro (III)  
*Mlynické Solisko  V,  Žľabom (I) 1 hod. 
*Mlynické Solisko V, Štrbské Solisko -hrana (IV)  
*Mlynické Solisko  V, Šedá lávka (CH- I)  
*Furkotské Solisko  SV,  Vysoká lávka žľabom (IV)   
*Veľké Solisko  Z,  Predný Soliskový zárez (CH-I)  
*Velická stena JZ, stredom JZ steny (VI)   
*Vidlová veža Veľká J,  Východná Vidlová veža - stredom steny (IV,V)  
*Javorový štít JZ,  Kvasničkova cesta (IV-V)   
*Končistá Z,  Štrbina pod Malou Končistou (III) 
*Končistá Z,  Malá Končistá - stenou vpravo (IV)  
*Končistá Z,  Malá Končistá - JZ rebro (III)  
*Slavkovská kopa Z,  Ždiarskeho cesta (IV)  
*Volia veža JZ,  JV stenou (II)Horolezecké prvovýstupy    

## Referencie


## Externé odkazy
*Prvovýstupy
*Prvovýstupy
*Zlatý odznak JAMES
*Dokumentácia
*Dokumentácia
*Poľská encyklopédia horolezcov
*Horolezecké aktivity 

Kategória:Slovenskí horolezci
Kategória:Slovenskí meteorológovia
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Zbor povereníkov Slovenskej národnej rady od 18. septembra 1945 do 16. augusta 1946

**Zbor povereníkov **pôsobil ako vládny orgán Slovenskej národnej rady na území Slovenska v&nbsp;období od 18. septembra 1945 do 16. augusta 1946. Išlo v poradí o šiesty Zbor povereníkov.

## Zloženie
* predseda:
** Karol Šmidke
* povereník pre vnútro:
** Július Viktory
* povereník pre financie:
** Matej Josko
* povereník pre školstvo a osvetu:
** Ladislav Novomeský
* povereník pre  spravodlniosť:
** Ivan Štefánik
* povereník pre  informácie:
** Samuel Belluš
* povereník pre  priemysel a obchod:
** Ján Púll
* povereník pre poľnohospodárstvo a pozemkovú reformu:
** Martin Kvetko
* povereník pre  dopravu a verejné práce:
** Gustáv Husák
* povereník pre pošty:
** Kornel Filo
* povereník pre  sociálnu starostlivosť:
** František Komzala
* povereník pre zdravotníctvo:
** Ján Ševčík
* povereník pre výživu a zásobovanie:
** Rudolf Fraštacký

### Referencie

Kategória:Zbor povereníkov
Démokrates z Tenedosu

**Démokrates** (iné názvy: **Démokratés, Damokrates, Damokratés**; ) bol olympijský víťaz v zápasení v 3. storočí pred Kr.

Démokrates, syn Hagétora z Tenedosu, bol v Olympii korunovaný olivovým vencom na 144. hrách v roku 204 pred Kr. za víťazstvo v zápasení. Zápasenie (*palé*) sa podobalo nášmu „*grécko-rímskemu"*; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.   
 
Staroveký autor Pausanias uvádza, že sochu olympionika Démokrata umiestnili do posvätného okrsku olympijskej *Altidy*. Autorom tohto sochárskeho diela bol Dionysikles z Milétu. 
       
## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v zápasení
Canterburská scéna

**Canterburská scéna** je označením britských progresívne rockových hudobníkov pôsobiacich v období 60. a 70. rokov 20. storočia v okolí mesta Canterbury. Typická je pre nich kombinácia jazz rock fusion a všeobecných džezových prvkov s psychedelickým rockom. 

Niekedy sú u nich zrejmé aj vplyvy folku alebo blues. Jednou z prvých skupín označovaných týmto termínom bola skupina The Wilde Flowers, ktorá bola založená roku 1964. Medzi neskoršie skupiny patria napríklad Matching Mole, Soft Machine, Caravan, Gong, Hatfield and the North, alebo National Health. Za najuznávanejšie hudobné albumy žánru sú považované *[[In the Land of Grey and Pink]]* od Caravan, *[[Rock Bottom]]* od Roberta Wyatta, *[[Third]]* od Soft Machine, *[[You]]* od skupiny Gong a niektoré ďalšie.

## Definícia
Canterburská scéna je do značnej miery definovaná ako súbor hudobníkov a kapiel, ktorých vzájomné väzby sú prepletené ich členmi. Ich spoločným znakom nie je podobný hudobný štýl, ale isté čudáctvo, vplyv psychedélie, nezrozumiteľné texty, hranie v improvizáciách, ktoré sú odvodené od klasického džezu. Skutočnou podstatou zvukov z Canterbury je napätie medzi harmóniami, širokými improvizáciami a úprimná túžba písať chytľavé popové pesničky. V tom najlepšom v hudbe z Canterbury spolu znejú v zábavnom a roztomilom podaní hudobne hlúpe a hudobne vážne nápady. 

Na Canterburskej scéne nájdeme viacero variácií prístupu k hudbe. Od poprockových kompozícií prvých nahrávok Soft Machine a ešte viac v podaní kapely Caravan, po avantgardne komponované hudobné kúsky aké hrali napríklad National Health, či improvizovaný džez, ktorý neskôr produkovali Soft Machine alebo In Cahoots. Didier Malherbe zo skupiny Gong definoval scénu, že „využíva určité zmeny akordov hlavne používaním menších menších druhých akordov, niektorých harmonických kombinácií, estetickú čistotu, a spôsob improvizácie, ktorý je veľmi odlišný od toho, čo sa používa v džeze“.

Okolo existencie a definíciách Canterburskej scény sa vedú debaty. Dave Stewart zo skupiny Camel sa sťažoval na toto označenie, že on a mnoho ďalších hudobníkov identifikovaných s Canterburou scénou nikdy nemal nič spoločné s oblasťou okolo Canterbury. Bývalý člen Soft Machine, basgitarista Hugh Hopper, ktorý žil blízko Canterbury v Whitstable povedal: „Myslím, že toto označenie je žurnalistický nápad... mne to nevadí, ale ľudia ako Robert Wyatt, toto označenie nemajú radi, pretože sa narodili niekde úplne inde a sem chodili iba do školy. V čase keď štartovali ako Wilde Flowers sme ťažko mohli pracovať v Canterbury. Nebolo to dovtedy, kým neprišli Robert a Daevid do Londýna aby začali ako Soft Machine. Neboli skutočnou kapelou z Canterbury. Ale ak to pomohlo ľuďom pochopiť, či počúvať viac hudby, tak je to fajn.“

## Externé odkazy
* Obsiahly web o Canterburskej scéne 

## Referencie

## Zdroj
*
*

Kategória:Progresívny rock
Tinkoff-Saxo

**Tinkoff-Saxo** bol ruský profesionálny cyklistický tím. Majiteľom tímu bol Rus Oleg Tiňkov. Lídrom stajne bol najprv španielsky jazdec Alberto Contador ale neskôr sa ním stal slovenský jazdec Peter Sagan.  Sponzormi tímu boli ruská banka Tinkoff Bank a dánska investičná banka Saxo Bank. Minulý rok (2016) majiteľ tímu ohlásil, že tím viac už nebude fungovať.  

## História
### Saxo-Tinkoff & Tinkoff-Saxo: 2012
#### 2012
Alberto Contador sa vrátil z prestávky po zistenom dopingu a vyhral klasifikáciu na Vueltu 2012.

#### 2013
Počas roka Oleg Tiňkov odkúpil tím od manažéra Bjarne Riis a tím premenoval na Tinkoff-Saxo

## Celkové víťazstva na pretekoch Grand Tour
* 25px Giro d'Italia 2006 – Ivan Basso
* 25px Tour de France 2008 – Carlos Sastre
* 25px Tour de France 2010 – Andy Schleck
* 25px Vuelta a España 2012 – Alberto Contador

### Víťazstva v tímovej klasifikácii
* 25px Tour de France (2003, 2008, 2013)

## Členovia tímu

Kategória:Cyklistické tímy
Národný park Darién

**Národný park Darién** je  národný park v Paname. Má rozlohu 5 790 km², rozkladá sa v rovnomennej provincii Darién pri štátnej hranici medzi Panamou a Kolumbiou, približne 330 km od mesta Ciudad de Panamá. Na Darien nadväzuje na kolumbijskej strane národný park Los Katios. 
Národný park bol vyhlásený v roku 1980 a o rok neskôr bol zapísaný  na zoznam svetového dedičstva UNESCO. 

Patrí medzi najvýznamnejšie lokality v Strednej Amerike so zachovaným tropickým dažďovým lesom, pobrežnými močiarmi s porastmi mangrovníka; rozmanitou faunou (napr. pes pralesný, mravčiar veľký, jaguár, kapybara močiarna, tapír stredoamerický, harpya pralesná, kajman okuliarnatý, alebo krokodíl dlhohlavý).

Priemerná ročná teplota je tu 26° C, priemerný zrážkový úhrn 2 500 mm/rok. 

Na území NP žijú dva indiánske kmene - *Kuna* (približne 200 ľudí) a *Chocos* (cca 1 000 ľudí), ktorí žijú pôvodným spôsobom života bez vymožeností modernej doby.

## Referencie
 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o NP Darien 
* Podrobné informácie o NP Darien na www.unep-wcmc.org 
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Darién
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Paname