open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chymotrypsinogén

**Chymotrypsinogén** je neaktívny prekurzor (zymogén) chymotrypsínu, tráviaceho enzýmu, ktorý štiepi bielkoviny na kratšie peptidy. Chymotrypsín je tvorený jedným polypeptidovým reťazcom, ktorý sa skladá z 245 aminokyselín. Syntetizujú ho acinárne bunky pankreasu a uchováva sa v granuliach nahromadených na membránu na apexe týchto buniek. Uvoľnenie granúl z bunky stimulujú buď hormóny alebo nervové impulzy, pričom sa obsah granúl vypustí (secernuje) do vývodných ciest, ktoré vedú do dvanástnika.

## Aktivácia
thumb|300px|Schéma aktivácie chymotrypsínu. Disulfidové mostíky nie sú znázornené.

Chymotripsinogén musí byť neaktívny, než sa dostane do tráviacej sústavy, aby sa predišlo poškodeniu pankresu a akýchkoľvek ďalších orgánov. Aktivuje ho iný enzým, ktorý sa nazýva trypsín. Aktívna forma chymotrypsinogénu sa nazýva π-chymotrypsín a z nej vzniká α-chymotrypsín. Trypsín štiepi peptidovú väzbu medzi aminokyselinami arginín-15 (R15) a izoleucín-16 (I16) v chymotrypsinogéne. Tým vznikajú dva peptidové reťazce v štruktúre π-chymotrypsínu, ktoré sú držané pokopy disulfidovými mostíkmi. Jeden π-chymotrypsín potom pôsobí na iný π-chymotrypsín, ktorý štiepi väzbu medzi leucínom a serínom. Aktivovaný π-chymotrypsín reaguje s iným π-chymotrypsínom a štiepi z neho dva dipeptidy: serín-14–arginín-15 (S14-R15) a treonín-147–asparagín-148 (T147-N148). Touto reakciou vzniká α-chymotrypsín. Množstvo vznikajúceho α-chymotrypsínu môže byť ovplyvnené prítomnosťou inhibítorov alebo i pH, teplotou a chloridom vápenatým.

Proces aktivácie možno študovať pomocou fluorescenčnej sondy 2-*p*-toluidinylnaftalén-6-sulfonátu (TNS). TNS tvorí kovalentnú väzbu s chymotrypsinogénom a keď sa štiepia väzby a vzniká chymotrypsín v prítomnosti trypsínu, zvýši sa miera fluorescencie.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Tráviace enzýmy
Kategória:Zymogény
Taiwanská futbalová asociácia

**Taiwanská futbalová asociácia** je najvyšší riadiaci orgán futbalu na Taiwane. Používa skratku TPE.

Organizuje mužské a ženské národné tímy a profesionálnu futbalovú ligu. Ako člen Východoázijskej futbalovej federácie môžu národné tímy súťažiť na mužských a ženských Majstrovstvách EAFF a ako člen Ázijskej futbalovej konfederácie môžu súťažiť na turnajoch, ktoré organizuje táto konfederácia ako napríklad Majstrovstvá Ázie mužov a žien. Je tiež členom FIFA a preto môžu národné tímy súťažiť na Majstrovstvách sveta mužov a žien.

## História
Organizácia bola založená v roku 1924, členom FIFA sa stala v roku 1931 a mužský národný tím súťažil na Olympijských hrách 1936 a 1948. Asociácia je zakladajúcim členom Ázijskej futbalovej konfederácie.

Taiwan bol z AFC vylúčený v roku 1974 a v ďalšom roku bol prijatý ako dočasný člen Futbalovej konfederácie Oceánie (OFC). Riadnym členom sa stali v roku 1976. Ich členstvo bolo pozastavené v roku 1978 kvôli problému s menom v kvalifikácii na Majstrovstvá sveta 1978 AFC a OFC. Členom OFC boli aj medzi rokmi 1982 až 1989 a potom sa Taiwan stal opäť členom AFC. 

## Národné tímy

### Mužský národný tím

Mužský národný sa najvyššie umiestnil na 121. mieste rebríčku FIFA v júli 2018. Nikdy sa nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta. Na Majstrovstvách Ázie sa najlepšie umiestnili na 3. mieste v roku 1960. Zlato vyhrali na futbalovom turnaji na Ázijských hrách v rokoch 1954 a 1958.

### Ženský národná tím

Ženský tím pôvodne patril pod Ázijskú ženskú futbalovú asociáciu, ale tá v osemdesiatich rokov prešla pod AFC. Najvyššie sa v rebríčku FIFA umiestnili na 22. mieste v roku 2003. Na Majstrovstvách sveta 1991 vypadli vo štvrťfinále. Vyhrali Majstrovstvá Ázie v rokoch 1977, 1980 a 1981. Na futbalovom turnaji na Ázijských hier sa najlepšie umiestnili ma 3. miesto v roku 1994.

## Profesionálna futbalová liga
Najvyššia liga bola založená v roku 2017. 8 tímov hrá systémom každý s každým 3 zápasy (spolu 21 zápasov) od apríla do novembra. Od roku 2020 tím na poslednom mieste vypadáva do nižšej ligy a tím na prvom miesto z nej postupuje do najvyššej ligy. A predposledný tím najvyššej ligy hrá baráž proti tímu na druhom mieste nižšej ligy.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Futbal na Taiwane
Nehovo

**Nehovo** je potok v regióne Horehronie, v území obcí Heľpa a Závadka nad Hronom v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Veporské vrchy. Ústi do Hronca. Má dĺžku . Rád toku IV. 
## Prameň
Vodný tok *Nehovo* pramení v  v južnom kúte lesného extravilánu územia obce Heľpa, v lese *Sitárka* na západnom svahu vrchu *Sitárka* s , v okrese Brezno. 
## Opis toku
*Nehovo* tečie od prameňa severným smerom cez lesný extravilán územím obce Heľpa cez les *Sitárka*, mení smer na severozápad a neskôr na západ, v  vteká na územie obce Závadka nad Hronom, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  priberá z doliny *Machnatá dolina* ľavostranný bezmenný prítok, v  a v  priberá dva ľavostranné bezmenné prítoky, v  priberá z doliny *Talianka* pravostranný bezmenný prítok, v  priberá z lesa *Nehovo* pravostranný bezmenný prítok, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  priberá z doliny *Dlhá dolina* pravostranný bezmenný prítok, ľavým brehom obteká úpätie vrchu *Klátny grúň* s , v  ústi pri horárni *Klátna* do Hronca ako jeho pravostranný prítok. Hronec ďalej ústi do Hrona. *Nehovo* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení a tečie územím obce Heľpa, ďalej tečie a ústi do Hronca v území obce Závadka nad Hronom. Patrí do geomorfologického celku Veporské vrchy do ich geomorfologického podcelku Fabova hoľa. Vodný tok *Nehovo* má osem bezmenných prítokov. Celý vodný tok leží v severnej časti Národného parku Muránska planina.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Nehovo* má pôvod v názve lesa *Nehovo*, územie ktorého potok odvodňuje. Názov lesa *Nehovo* má pôvod v osobnom mene *Neha*. Názov lesa *Nehovo* bol prenesený bez zmeny na vodný tok ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Nehovo* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Nehovo* je jedinečným hydronymom (december 2025). 
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Heľpa
Kategória:Závadka nad Hronom
Kategória:Povodie Hrona
Abdukodir Khusanov

**Abdukodir Khikmatjon ugli Khusanov** (* 29. február 2004, Taškent, Uzbekistan) je uzbecký profesionálny futbalista, ktorý hráva na pozícii obrancu v anglickom klube Manchester City. 

## Klubová kariéra
Khusanov vyrastal v Taškente kde pôsobil v mládežníckom tíme Bunyodkor

### Energetik-BGU
V marci 2022 prestúpil Khusanov do bieloruského klubu Energetik-BGU Minsk. V klube debutoval 19. marca pri výhre 3:1 nad Vitebskom. Dňa 2. mája strelil gól pri výhre 4:1 nad Neman Grodno. V sezóne 2022 odohral 27 zápasov a strelil tri góly. S tímom skončil na druhom mieste v lige. 

### RC Lens
Dňa 24. júla 2023 prestúpil Khusanov do francúzskeho klubu RC Lens kde podpísal štvorročný kontrakt. V klube debutoval 16. septembra pri prehre 0:1 s Metz. Stal sa vôbec prvým uzbeckým hráčom, ktorý hral v Ligue 1. Dňa 29. novembra debutoval v Lige majstrov UEFA pri prehre 0:6 s Arsenalom.

### Manchester City
Dňa 20. januára podpísal Khusanov zmluvu s anglickým tímom Manchestrom City. Podpísal zmluvu do roku leta 2029 a hodnota prestupu bola 40 miliónov eur. Debutoval v klube o päť dní neskôr pri výhre 3:1 nad Chelsea. Dňa 8. februára strelil svoj prvý gól pri výhre 2:1 nad Leyton Orient vo štvrtom kole FA Cupu.

## Medzinárodná kariéra
Khusanov pôsobil v reprezentácii Uzbekistanu do 17, 19, 20 a 23 rokov. V roku 2023 si zahral na Majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov.

V seniorskej reprezentácii debutoval 11. júna pri výhre 3:0 proti Ománu na Pohári národov CAFA.

V januári 2024 bol Khusanov povolaný do záverečnej nominácie na Majstrovstvá Ázie vo futbale 2023. Na turnaji nastúpil do troch z piatich zápasov. Pre žlte karty neodohral štvrťfinále s Katarom kde jeho tím skončil na turnaji.

V júni 2025 prispel k priamemu postupu Uzbekistanu na historicky prvé Majstrovstvá sveta vo futbale.

## Štatistiky kariéry

### Klubové
*K 5. decembru 2025*

; Poznámky
: **<sup>1</sup>** Liga majstrov UEFA
: **<sup>2</sup>** Európska liga UEFA
: **<sup>3</sup>** Konferenčná liga UEFA
: **<sup>4</sup>** Majstrovstvá sveta klubov FIFA

### Medzinárodné
*K 5. decembru 2025*

## Úspechy kariéry
**Uzbekistan U20**

* Majstrovstvá Ázie vo futbale do 20 rokov: 2023

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* https://www.transfermarkt.com/abdukodir-khusanov/profil/spieler/763079

## Zdroj

Kategória:Uzbeckí futbalisti
Kategória:Hráči RC Lens
Kategória:Hráči Manchester City FC
Kategória:Hráči Ligue 1
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Osobnosti z Taškentu
B-S IV Milada

**Bunker B-S IV Milada**  bol obranný objekty česko-slovenského opevnenia v Petržalke.

Bol jediný postavený objekt 1. stupňa odolnosti v československom opevnení. Bol vyzbrojený dvomi dvojčaťami ťažkých guľometov a dvomi ľahkými guľometmi, ktoré mali ovládať cestu a železnicu do Kittsee a železnicu do Rusoviec. Stopy po objekte sa hľadali podľa dostupnej leteckej mapy LMS TOPU Banská Bystrica 1949. Objekt určite nie je zasypaný pod nadjazdom, ale je zničený. Stál neďaleko betónovej plochy po už neexistujúcej benzínovej pumpe.

## Referencie

Kategória:Česko-slovenské opevnenie
Kategória:Vojenské stavby na Slovensku
Exopeptidáza

**Exopeptidáza** je akákoľvek peptidáza, ktorá katalyzuje štiepenie koncovej (alebo druhej od konca) peptidovej väzby. V procese vzniká samostatná aminokyselina, dipeptid alebo tripeptid. Podľa toho, či exopeptidáza štiepi aminokyseliny z N-konca (koniec s aminoskupinou) alebo C-konca (koniec s karboxylovou skupinou), tak sa exopeptidázy delia na aminopeptidázy (štiepia z N-konca) a karboxypeptidázy (štiepia z C-konca). To znamená, že aminopeptidáza, enzým nachádzajúci sa v tenkom čreve, štiepi jednu aminokyselinu z N-konca, zatiaľ čo karboxypeptidázy, tráviace enzýmy nachádzajúce sa v pankreatickej šťave, odštiepi jednu aminokyselinu z C-konca peptidu.

Zatiaľ čo exopeptidázy štiepia aminokyseliny na koncoch peptidového reťazca, endopeptidázy štiepia reťazec na presne definovaných miestach v reťazci. Všetky exopeptidázy i endopeptidázy sú syntetizované ako zymogény, teda v podobe prekurzorov, ktoré musia byť aktivované, aby mohli vykonávať svoju funkciu.

Medzi exopeptidázy patria:
* Karboxypeptidáza A – štiepi C-koncový fenylalanín, tyrozín, tryptofán alebo leucín
* Karboxypeptidáza B – štiepi C-koncový lyzín alebo arginín
* Aminopeptidáza – štiepi akúkoľvek N-koncovú aminokyselinu
* Leucínaminopeptidáza – intracelulárna exopeptidáza, ktorá štiepi peptidy, ale nie dipeptidy; nie je veľmi špecifická
* Prolináza – štiepi N-koncový prolín alebo hydroxyprolín z dipeptidov (Pro-X alebo Hyp-X)
* Prolidáza – štiepi C-koncový prolín alebo hydroxyprolín z dipeptidov (X-Pro alebo X-Hyp)

## Referencie

## Pozri aj
* Danzylchlorid
* Endopeptidáza
* Edmanova degradácia
* Proteáza

## Zdroj

Kategória:Enzýmy
Kategória:Proteázy
Rubén Salazar Gómez

Mons. **Rubén** kardinál **Salazar Gómez** (* 22. september 1942, Bogota, Kolumbia) je kolumbijský rímskokatolícky kňaz, biskup, ktorý bol v rokoch 2010 až 2020 metropolitným arcibiskupom arcidiecézy Bogota. V roku 2012 bol menovaný za kardinála. V rokoch 1999 až 2010 bol metropolitným arcibiskupom arcidiecézy Barranquilla.

## Raný život a služba
Narodil sa 22. septembra 1942 v hlavnom a najväčšom meste Kolumbie Bogota. Stredoškolské štúdium a filozofiu ukončil v seminári v Ibagué. Neskôr ukončil teologické štúdium na Pápežskej gregoriánskej univerzite v Ríme, kde získal licenciát z dogmatickej teológie. Licenciát zo Svätého písma získal na Pápežskom biblickom inštitúte v Ríme.

Za kňaza bol vysvätený 20. mája 1967 a potom zastával rôzne funkcie vrátane: pastora, profesora v seminári, riaditeľa Oddelenia sociálnej pastorácie Kolumbijskej biskupskej konferencie a vikára pre pastoračnú starostlivosť.

## Biskup
Za biskupa diecézy Cúcuta bol menovaný 11. februára 1992 a vysvätený bol 25. marca. 18. marca 1999 bol menovaný za arcibiskupa arcidiecézy Barranquilla. Za arcibiskupa arcidiecézy Bogota bol menovaný 8. júla 2010. Biskupskej stolice sa ujal 13. augusta. Počas svojej inaugurácie sa zameral na tri priority: „*ochrana manželstva ako zväzku medzi jedným mužom a jednou ženou, záchrana nevinného života v maternici a podpora mieru v Kolumbii*“. S odkazom na prácu svojho predchodcu, kardinála Rubiana Sáenza, povedal: „*Každého z vás budem podporovať s láskou otca, brata, priateľa, pretože máme spoločnú náročnú úlohu.*“ Dodal, že je potrebné „*spoločne rozpoznať vôľu Pána pre jeho ľud a posilniť podmienky, ktoré umožnia spoločné evanjelizačné úsilie.*“

## Kardinál
Dňa 24. októbra 2012, počas zasadnutia biskupskej synody, pápež Benedikt XVI. oznámil že na konzistóriu 24. novembra vymenuje šiestich nových kardinálov. Bol vymenovaný za kardinála kňaza s titulárnym kostolom *San Gerardo Maiella*.

Dňa 31. januára 2013 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za člena Pápežskej komisie pre Latinskú Ameriku a Pápežskej rady pre spravodlivosť a pokoj. Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2013 po rezignácií pápeža Benedikta XVI. s účinnosťou 28. februára 2013 na ktorom bol zvolený pápež František vlastným menom Jorge Mario Bergoglio.

Pápež František ho 16. decembra 2013 vymenoval za člena Kongregácie pre biskupov. V máji 2015 bol zvolený na štvorročné funkčné obdobie za prezidenta Konferencie latinskoamerických biskupov. Pápež František 25. apríla 2020 prijal jeho rezignáciu na funkciu arcibiskupa Bogoty a za svojho nástupcu vymenoval Luisa Josého Ruedu Aparicia.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom XVI.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kolumbijskí kardináli
Kategória:Kolumbijskí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Kolumbijskí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Kolumbijskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Kategória:Osobnosti z Bogoty
Dudlavka

**Dudlavka** je potok v regióne Gemer, v území obce Muráň v okrese Revúca v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa na pomedzí geomorfologického celku Veporské vrchy a geomorfologického celku Spišsko-gemerský kras. Ústi do Hronca. Má dĺžku . Rád toku IV. 
## Sútok zdrojníc
Vodný tok *Dudlavka* vzniká sútokom zdrojníc v  v severozápadnom kúte lesného extravilánu územia obce Muráň, v okrese Revúca. Severovýchodná zdrojnica pramení v  v lese *Dvorec*; má dĺžku . Juhovýchodná zdrojnica pramení v ; má dĺžku . 

## Opis toku
*Dudlavka* tečie od sútoku zdrojníc severozápadným smerom cez lesný extravilán územím obce Muráň, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, preteká dolinou *Dudlavka*, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok z doliny *Malá Štrbková*, v  priberá pravostranný bezmenný prítok z lesa *Stožky*, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok z doliny *Randavica* a z doliny Havránková, mení smer na sever, pravým brehom obteká úpätie vrchu Zadné hory s , ľavým brehom obteká úpätie vrchu Malá Stožka s , v  ústi v lesnom extraviláne v severozápadnom kúte územia obce Muráň naproti horárni *Pätina* priamo na obecnej i okresnej hranici s obcou Polomka do Hronca ako jeho pravostranný prítok. Hronec ďalej ústi do Hrona. *Dudlavka* patrí do okresu Revúca v Banskobystrickom kraji. Pramení, tečie a ústi do Hronca v území obce Muráň. Patrí do geomorfologického celku Veporské vrchy ich geomorfologického podcelku Fabova hoľa a do geomorfologického celku Spišsko-gemerský kras jeho geomorfologického podcelku Muránska planina. Vodný tok *Dudlavka* má päť bezmenných prítokov. Celý vodný tok leží v severnej časti Národného parku Muránska planina.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Dudlavka* má pôvod v slovese *dudlať* vo význame *klokotať, bublať, vydávať žblnkavý zvuk pri prúdení vody*, ktorého slovný základ bol rozšírený formantom  *-ava* a jeho zdrobneninou *-avka* do podoby *Dudlavka* . Názov potoka *Dudlavka* bol prenesený bez zmeny aj na dolinu. Názov vodného toku sa zaradil do skupiny jednoslovných názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Dudlavka* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Dudlavka* je jedinečným hydronymom (december 2025). 
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Revúca
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Spišsko-gemerskom krase
Muráň
Kategória:Povodie Hrona
Podhájsky potok (prítok Kysuce)

**Podhájsky potok** je vodný tok v Javorníkoch na území okresu Kysucké Nové Mesto. Je to pravostranný prítok Kysuce, má dĺžku približne 3 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na východe Javorníkov, v geomorfologickom podcelku Nízke Javorníky a časti Ochodnická vrchovina, severne od vrchu Tábor (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Majtánky, v nesúvislom lesnom poraste, tečie prakticky až po ústie východným smerom. Vedie neveľkým údolím a onedlho prijíma dvojicu menších ľavostranných prítokov z lokality Bielkovky. V strednej časti prijíma menší ľavostranný prítok z dolinky Murovanica a neskôr aj pravostranný Tábor zo svahov rovnomenného vrchu (). Pokračuje severným úpätím vrchu Vejano (), priberá ľavostranný Šerkov potok a následne prechádza z Ochodnickej vrchoviny do Kysuckej kotliny. Opúšťa súvislý les a lemovaný pásom vyššej vegetácie pokračuje mierne juhovýchodným smerom. Priberá menší ľavostranný prítok, križuje železničnú trať do Ostravy a rovinatou nivou smeruje k rieke Kysuca, do ktorej sa vlieva južne od Kysuckého Lieskovca, v nadmorskej výške približne  Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Podhájsky potok pramení a veľkou časťou preteká územím Kysuckého Nového Mesta v rovnomennom okrese v Žilinskom kraji, na dolnom toku však vedie hranicou s katastrom Kysuckého Lieskovca.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucká kotlina, Ochodnická vrchovina
* Javorníky, Nízke Javorníky

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Javorníkoch
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Kategória:Kysucké Nové Mesto
Kategória:Kysucký Lieskovec
Maliar z Mníchova 2660

[náhľad|Atický [červenofigúrová keramika|červenofigúrový kylix, cca 460 pred Kr., Metropolitan Museum: 17.23.10, New York]]
**Maliar z Mníchova 2660** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, pôsobiaceho v desaťročí pred polovicou 5. storočia pred Kr.
 
Maliar z Mníchova 2660, jeden z následníkov Dourisa, bol ranoklasický vázový maliar, ktorý pracoval v Aténach. Podobne ako u mnohých starogréckych maliarov váz, i jeho skutočné meno nie je známe. Britský historik umenia John Beazley ho pomenoval podľa konkrétnej jeho rukou zdobenej čaše (kyliku) nachádzajúcej sa v Štátnej zbierke starožitností v Mníchove pod inv. číslom 2660 (zo štýlu maľby znalci rozoznali viac ako 900 maliarov váz, známych je len málo signatúr, asi na 1 percente keramiky).

Maliar z Mníchova 2660, podobne ako Maliar Akestorida, zdobil menšie nádoby, ale špecializoval sa na zdobenie čiaš (kylikes). Najčastejšie zobrazoval mládež, deti, kómoi alebo symposiá. Medzi jeho pozoruhodnejšie diela patrí červenofigúrová maľba na kyliku v New Yorku (Metropolitan Museum 17.23.10), datovaná približne do roku 460 pred Kr., ktorá zobrazuje dvoch chlapcov s tabuľkami a papyrusovým zvitkom, ako sa približujú k sediacemu chlapcovi hrajúceho sa na učiteľa, s ikonickou stoličkou a palicou.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Švaňov potok

**Švaňov potok** je krátky vodný tok v Javorníkoch na území okresu Kysucké Nové Mesto. Je to pravostranný prítok Ochodničanky v povodí Kysuce, má dĺžku približne 2,3 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na východe Javorníkov, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Rakovská hornatina, na južných svahoch Vrchrieky (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Nad lieskami tečie krátko juhovýchodne, no zakrátko sa stáča východným smerom. Vedie lesnatým územím doliny Žarnovka, kde priberá menší ľavostranný prítok. Spod Šindelnej () prijíma menší pravostranný prítok a oblasťou s nesúvislým porastom pokračuje východným smerom k obci Ochodnica. Na dolnom toku priberá významnejší pravostranný prítok z lokality Ondrušovce a onedlho vteká do intravilánu obce. Na jej západnom okraji sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do Ochodničanky, prítoku rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Švaňov potok pramení a malou časťou preteká hranicou území obce Nesluša a Ochodnica v okrese Kysucké Nové Mesto v Žilinskom kraji. Prevažnou časťou však tečie katastrom Ochodnice.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Javorníky, Vysoké Javorníky, Rakovská hornatina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Javorníkoch
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Kategória:Ochodnica
Kategória:Nesluša
Politik (seriál)

***Politik*** () je americká satirická komédia, dráma a satira na americkú politiku z prostredia strednej školy a neskôr univerzitného prostredia. Režisérmi sú Ryan Murphy, Ian Brennan a Brad Falchuk. Natáčanie prebiehalo v rokoch 2019 až 2020. 

Hlavný dej sleduje Paytona Hobarta (Ben Platt), ambiciózneho mladíka z bohatého prostredia, ktorý má v pláne stať sa prezidentom USA už od svojich tínedžerských rokov. Každá séria sa zameriava na Paytonove politické kampane, konflikty so súpermi, osobné vzťahy a intrigy, ktoré musí prekonať, aby dosiahol svoje ciele.

## Postavy a obsadenie

## Zdroj

Kategória:Televízne seriály USA
Kategória:Komediálne televízne seriály
Kategória:Dramatické televízne seriály
Kategória:Televízne seriály Netflix
Kategória:Televízne seriály z roku 2019
David Corenswet

**David Packard Corenswet** (* 8. júl 1993, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americký herec, známy z televíznych seriálov ako *[[Politik (seriál)|Politik]]* (2019–2020) a *[[Hollywood (miniseriál)|Hollywood]]* (2020) a z filmu *Superman* (2025). 

## Detstvo a mladosť

Corenswet sa narodil vo Philadelphia, v štáte Pensylvánia. Vyrastal v hlavnom meste a taktiež v meste Lower Merion spolu so staršou sestrou Amy. Jeho otec, John Corenswet, pochádzal zo židovskej rodiny v New Orleans a dlhé roky pracoval ako herec v New Yorku, neskôr sa stal právnikom. Jeho matka je tiež právnička. Jeho starý otec je Edward Packard, autor série kníh Choose Your Own Adventure.

Corenswet študoval na Shipley School, potom jeden rok na University of Pennsylvania, a nakoniec prestúpil na Juilliard School, kde v roku 2016 získal bakalársky titul z drámy.

## Kariéra

Ako dieťa Corenswet účinkoval v niekoľkých profesionálnych divadelných inscenáciách, vrátane *All My Sons* (2002), *[[Macbeth (dráma)|Macbeth]]* (2003) či *The Forgiving Harvest* (2004). 

V roku 2016 ho režisér Rob Reiner obsadil do pripravovaného seriálu *The Tap*, pilot sa nakrútil v roku 2017, ale seriál sa nakoniec nedotočil. 

Po ukončení štúdia na Juilliarde si zahral svoju prvú filmovú rolu ako Michael Lawson vo politickom thrilleri *Affairs of State* v roku 2018, po boku herečiek Mimi Rogers a Thory Birch. V rovnakom roku hosťoval v seriály *[[House of Cards (seriál USA)|House of Cards]]*.

Corenswet si v rokoch 2019 až 2020 zahral v politickej dráme *[[Politik (seriál)|Politik]]*, kde stvárnil hlavnú postavu; bohatého, športovo založeného a veľmi úspešného študenta, ktorý je zároveň milostným záujmom a politickým súperom hlavného hrdinu Paytona Hobarta, ktorého stvárnil Ben Platt. Corenswetova rola mu priniesla značnú pozornosť a uznanie kritikov, ktorí ocenili jeho schopnosť zosobniť zložitú dynamiku medzi romantickým a politickým napätím postavy.

V roku 2020 si zahral hlavnú postavu v minisérii *[[Hollywood (miniseriál)|Hollywood]]*, kde tiež pôsobil aj ako výkonný producent. 

V roku 2022 si zahral v romantickej komédii *Look Both Ways*, po boku herečky Lili Reinhart. V júni 2023 bol obsadený ako Superman/Clark Kent a jeho klon Ultraman vo filme Jamesa Gunna *Superman*, ktorý mal premiéru v roku 2025, prvom live-action filme DC Universe, ktorý získal široké uznanie kritikov. Túto rolu si zopakuje vo filme *Man of Tomorrow*, ktorý by mal mať predpokladanú premiéru v roku 2027.

## Súkromný život

V marci 2023 sa Corenswet oženil s Juliou Warner v New Orleans. Išlo o medzivozovský obrad, ktorý zahŕňal katolícke tradície jeho manželky aj židovské zvyky jeho otca. Obrad viedol kňaz a rabín. Spoločne majú dcéru, narodenú v roku 2024. 

Corenswet uviedol, že bol vychovávaný ako budhista, ale „nie v náboženskom zmysle“. Jeho rodina každý rok chodila počas detstva na týždenný retreat pre všímavosť (mindfulness).

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Divadelní herci USA
Kategória:Osobnosti z Philadelphie
Kategória:Absolventi Juilliard School
Ibolya Kiss-Lacková

MUDr. **Ibolya Kiss-Lacková**, rod. **Kiss** ( * 23. január 1898 alebo 1894, Buduslău† 18. jún 1980, Budapešť) bola maďarská lekárka a spisovateľka, ktorá pôsobila v Česko-Slovensku.

## Život
Gymnázium navštevovala v Oradei. Po absolvovaní štúdia medicíny na Lekárskej fakulte v Budapešti, ktoré zavŕšila v roku 1928, pracovala v nemocnici vo Františkových Lázňach na západe Čiech a neskôr v Liptovskom Svätom Mikuláši. Od roku 1958 bola na dôchodku a od 1971 žila v Budapešti.

Popri lekárskom povolaní pôsobila ako spisovateľka prozaických diel adresovaných najmä mládeži. Radí sa medzi jednu z najvýznamnejších maďarských spisovateliek prelomu 20. storočia na Slovensku. Autorka noviel, poviedok, románov a drámy. Spracovávala historické témy o osobnostiach maďarského národného a literárneho života, ktoré často idealizovala. Na začiatku svoje diela publikovala v časopisoch, napr. ''Prágai Magyar Hírlap'', *Esti Újság* a ''Živena'', potom vydala v roku 1939 zbierku *Diri-dongó*. V románe *Erzsi tekintetes asszony*, vydaného v 1942, priblížila život Erzsébety Fráterovej, manželky Imreho Madácha. Román bol do slovenčiny preložený Štefanom Krčmérym. Otázkou slovensko-maďarských vzťahov sa zaoberá v autobiografickom románe *Túl a folyón*.

Jej manželom bol garbiarsky chemik Ing. Miloš Lacko, deti nemali. Obaja sú pochovaní v Liptovskom Mikuláši na Vrbickom cintoríne.

## Dielo
* , 103 s.
* , 16 s.
* , 15 s.
* , 110 s.
* , 98 s.

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy
*  

Kategória:Osobnosti z Bihárskej župy
Kategória:Maďarskí lekári
Kategória:Maďarskí spisovatelia
Kategória:Maďarskí dramatici
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí dramatici
Kategória:Ženy v slovenskej literatúre
Hronček (prítok Hronca)

**Hronček** je potok v regióne Horehronie, v území obce Závadka nad Hronom v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Veporské vrchy. Ústi do Hronca. Má dĺžku . Rád toku IV.

## Prameň
Vodný tok *Hronček* pramení v  vo východnej časti lesného extravilánu územia obce Závadka nad Hronom, v okrese Brezno.

## Opis toku
*Hronček* tečie od prameňa severozápadným smerom cez lesný extravilán územia obce Závadka nad Hronom, preteká dolinou *Hronček*, pravým brehom obteká úpätie vrchu *Hudákov vrch* s , veľkým oblúkom sa skrúca do západného smeru, v lesnom extraviláne premiešanom lúkami v  pri lúke *Pálenička* ústi vo východnej časti územia obce Závadka nad Hronom juhovýchodne od jej intravilánu do Hronca ako jeho pravostranný prítok. Hronec ďalej ústi do Hrona. *Hronček* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení, tečie a ústi do Hronca v území obce Závadka nad Hronom. Patrí do geomorfologického celku Veporské vrchy ich geomorfologického podcelku Fabova hoľa. Vodný tok *Hronček* nemá prítok. Celý vodný tok leží v ochrannom pásme Národného parku Muránska planina.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Hronček* má pôvod v názve vodného toku Hronec, v povodí ktorého preteká a do ktorého ústi. Názov *Hronec* bol rozšírený formantom zdrobneniny *-ček* do podoby *Hronček* s významom *podriadený vodný tok, vodný tok menší ako ten, do ktorého ústi*. Názov vodného toku sa zaradil do skupiny jednoslovných názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Hronček* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Hronček* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku sú dva vodné toky s týmto štandardizovaným názvom (december 2025).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Povodie Hrona
Kategória:Závadka nad Hronom
Gundášov potok

**Gundášov potok** je krátky vodný tok v Javorníkoch na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Kysuce, má dĺžku približne 4,2 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na severovýchode Javorníkov, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Rakovská hornatina, na východných svahoch Chotárneho kopca (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Uhlisko tečie krátko juhovýchodným smerom, postupne sa stáča na východ. Vedie údolím, ktoré je po plošnej ťažbe pokryté len nízkym porastom (2025). Z lokality Kamenné prahy priberá dvojicu menších pravostranných prítokov a popod Uhlisko pokračuje odlesneným územím, aby opúšťajúc Rakovskú hornatinu prešiel do podcelku Nízke Javorníky a ich časti Ochodnická vrchovina. Pod Zadkami priberá významný ľavostranný prítok zo Žľabín a popod Rakovku sa mierne stáča na juhovýchod. Na dolnom toku preteká osadou Mekyňovci, ktorá je súčasťou Dunajova a následne osadou Gundášovci. Opúšťa intravilán, križuje železničnú trať do Ostravy i cestu do Krásna nad Kysucou a onedlho sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Gundášov potok pramení a hornou časťou preteká územím obce Dunajov, následne tvorí hranicu s katastrom mesta Krásno nad Kysucou v okrese Čadca v Žilinskom kraji. Oblasť ústia sa nachádza už opäť v katastri Dunajova.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Javorníky, Vysoké Javorníky, Nízke Javorníky 
* Rakovská hornatina, Ochodnická vrchovina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Javorníkoch
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Dunajov
Kategória:Krásno nad Kysucou
Kekryfalos

[náhľad|Volutový [kratér z 1. storočia, žena s kekryfalom, Calvet Museum 23505, Avignon]]
**Kekryfalos** () bola starogrécka sieťka na vlasy alebo sieťovitá čiapka, ktorú ženy používali na zakrytie vlasov alebo ich častí. Ženy ich nosili nielen v noci, aby si udržali starostlivo upravený účes, ale aj cez deň.
* 
Kekryfalos, čiže „sieťka na vlasy“, sa v spoločenskom použití funkčne rozlišovala na dva typy. Existovala bežná sieťka na vlasy, ktorá chránila ženám vlasy a prípadne ich ozdobovala, a existovala drahá sieťka, ktorá slúžila len na ozdobu žien a vyjadrenie ich postavenia. Bežná sieťka na vlasy patrila budoárom a obyčajnému ľudu. Druhá (niekedy zdobená aj zlatými šperkami) patrila verejnosti a bohatým vrstvám (jej funkcia tu bola preto skôr „módna“). Slovo kekryfalos sa prvýkrát objavuje v Homérovom opise oblečenia Andromaché (Ilias 22.469). Objavuje sa aj v Aristofanovej hre *Ženy sláviace ThesmofórieThesmoforiazousai (257)*, keď si  *Mnésicholos*, ktorý sa prezlieka za ženu, nasadí kekryfalos.
 
Kekryfalos bol často podobný účesu, ktorý pokrýval celé vlasy alebo iba vlasy vzadu a bol na vrchu zviazaný do uzla (σάκκος – sakkos). Mohol aj vlasy na hlave pevne stiahnuť, niekedy ponechal ich časť voľne kaderenú okolo tváre. Jednoduchý kekryfalos bol zvyčajne podobný čiapke, ktorá sa zužovala do špičky a úplne zakrývala vlasy na hlave. Často bol zdobený farbou, o čom svedčia zvyšky červenohnedej a čiernej farby zachovanej na mnohých sochách. Na niektorých starogréckych mramorových hlavách sa vyskytuje aj nezvyčajný typ kekryfalosu, pozostávajúci z jednoduchých šnúr omotaných okolo vlasov. Vlasy boli takto držané pohromade a končili vrkočom. Ženské postavy s týmto typom pokrývky hlavy možno datovať do prvej polovice 5. storočia pred Kr. Niekoľko hláv tiež predstavuje kombináciu kekryfalosu a rozetového diadému. Či by sa nositeľkám tejto pokrývky hlavy mal pripisovať zvláštny význam kvôli diadému, zostáva otázne (tento doplnok bol často spájaný aj s hetérami). Kekryfalos bol obľúbený hlavne v piatom storočí pred Kr., ale jeho popularita počas štvrtého stor. pred Kr. a raného helenistického obdobia postupne klesala.

## Referencie

 
## Iné projekty

 
Kategória:Spoločnosť v starovekom Grécku
Kategória:Pokrývky hlavy
Miloš Lacko

**Miloš Lacko** môže byť:

* podnikateľ, garbiar, účastník prijatia Deklarácie slovenského národa v Martine (1865 – 1942), pozri Miloš Lacko (1865 – 1942)
* jeho syn, garbiarsky chemik, telovýchovný pracovník a amatérsky fotograf (1893 – 1966), pozri Miloš Lacko (1893 – 1966)
* slovenský právnik (* 1977)

Lacko, Miloš
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2025

**Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2025** boli v poradí 15. majstrovstvá sveta vo florbale žien, ktoré organizovala Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa v dňoch od 6. do 14. decembra 2025 v Česku, za účasti 16 tímov. Titul obhajovalo , no zvíťazilo .
 
## Arény

## Nasadenie do výkonnostných košov

## Výsledky
### Základné skupiny

#### Skupina A

#### Skupina B

#### Skupina C

#### Skupina D

## Play-off
### Pavúk

#### Osemfinále

#### Štvrťfinále

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Zápasy o umiestnenie
### Stretnutia o 13.16. miesto

#### Stretnutie o 15. miesto

#### Stretnutie o 13. miesto

### Stretnutia o 9.12. miesto

#### Stretnutie o 11. miesto

#### Stretnutie o 9. miesto

### Stretnutia o 5.8. miesto

#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

## Konečné poradie

## Súpiska slovenského tímu
náhľad|Zápas  so
V tíme na MS pod vedením hlavného trénera Michala Jedličku boli nominované: 

* **Brankárky**: Pavlína Farulová (ŠK 98 Pruské), Romana Veleková (Bulldogs Brno/ČR)

* **Hráčky**: Klára Grossová, Barbora Kocúrová, Daniela Hrabovská (všetky FbK Kométa Spišská Nová Ves), Katarína Klapitová (Red Ants Winterthur/CH), Hana Vendžurová (Bulldogs Brno/ČR), Paulína Hudáková, Linda Pudišová (obe FBC Ostrava/ČR), Nikol Drábeková (Floorball Uri/CH), Zuzana Mrázová, Tamara Dobošová (obe FBK Harvard Partizánske), Kristína Belicová (Florbal Chodov/ČR), Sophia Sabolová (1. SC Vítkovice/ČR), Laura Chúpeková, Alexandra Faktorová (obe MKŠS FBK Kysucké Nové Mesto), Jana Trošková (ŠK 98 Pruské), Eva Ragačová (FbŠ Bohemians Praha/ČR), Eva Mária Kamenská (Florbal Chomutov/ČR)

* **Realizačný tím**: Michal Jedlička – hlavný tréner, Dušan Ďuríček – tréner, Marek Tupý – kondičný tréner, Lukáš Praus – fyzioterapeut, Viliam Štofira – fyzioterapeut, Juraj Kašuba – vedúci družstva, Rajmund Szikora – doktor, Ondřej Houra – asistent trénera

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroje
* Oficiálna stránka MS 2025 
* Výsledky MS 2025

Kategória:Florbal v 2025
Kategória:Majstrovstvá sveta vo florbale žien
Kategória:Športové podujatia v Brne
Kategória:Športové podujatia v Ostrave
Kategória:2025 v Česku
The Blue Marble

[thumb|''The Blue Marble'', ktorú vyhotovil [Harrison Hagan Schmitt|Harrison Schmitt z posádky Apolla 17 v roku 1972. Pôvodná fotografia bola nasnímaná s južným pólom orientovaným nahor, ale najrozšírenejšia je verzia otočená do tejto podoby]]
[thumb|Farebne upravený obrázok [Zeme, ktorý nasnímal satelit DSCOVR 7. decembra 2022, presne 50 rokov po vzniku pôvodnej fotografie *The Blue Marble*]]

***The Blue Marble*** („Modrá guľa“) je fotografia Zeme, ktorú 7. decembra 1972 vyhotovil americký astronaut Harrison Schmitt na palube kozmickej lode Apollo 17 počas letu na Mesiac. Fotografia bola nasnímaná zo vzdialenosti približne 29 400 km od zemského povrchu, pričom jej orezaná a pootočená verzia sa stala jednou z najviac reprodukovaných fotografií v dejinách.

Pôvodná fotografia NASA, označená ako **AS17-148-22727**, je vycentrovaná približne na súradnice , s južným pólom orientovaným nahor, zobrazuje Zem od Stredozemného mora až po Antarktídu. Bola to prvá príležitosť, kedy trajektória Apolla umožnila odfotografovať južnú polárnu čiapočku, hoci južná pologuľa bola z veľkej časti pokrytá oblačnosťou. Okrem Arabského polostrova a Madagaskaru je jasne viditeľné takmer celé pobrežie Afriky a väčšina Indického oceánu. Viditeľná je aj tropická cyklóna v Indickom oceáne. Juhoázijská pevnina a Austrália sa nachádzajú na východnom okraji snímky a východná časť Južnej Ameriky na západnom okraji.

NASA použila názov *Blue Marble* aj pre sériu snímok z roku 2012, ktoré pokrývajú celý glóbus v relatívne vysokom rozlíšení. Tieto obrázky vznikli prehľadávaním satelitných záberov nasnímaných v rôznom čase s cieľom nájsť čo najviac fotografií bez oblačnosti, ktoré by sa mohli použiť vo výslednej kompozícii. NASA potvrdila, že snímky „modrej gule“ z roku 2012 sú kompozitné, vytvorené z viacerých snímok zhotovených z nízkej obežnej dráhy Zeme. Rovnako tak tieto zábery nemožno poskladať do úplne súvislého celku a pre meniace sa podmienky osvetlenia, počasie a oblačnosť nie je možné získať ucelený alebo úplne čistý obraz celej Zeme v jednom okamihu.

## Referencie

## Pozri aj
* Astrofotografia
* *[[Earthrise]]*

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Zem
Kategória:Fotografie
Kategória:Vzniklo v 1972
Kategória:Program Apollo
Anserín

**Anserín** (**β-alanyl-3-metylhistidín**) je dipeptid zložený z β-alanínu a 3-metylhistidínu. Anserín je derivát karnozínu, ktorý bol metylovaný.

Anserín má podobný biologický účinok ako karnozín, vrátane pufrovacej schopnosti, pôsobí ako antioxidant, viaže ióny kovov a má protiagregačné vlastnosti. Anserín i karnozín viažu meď. Vďaka prítomnosti metylovej skupiny je anserín stabilnejší v krvi a odolnejší voči rozkladu než karnozín. V porovnaní s karnozínom je anserín silnejší antioxidant.

Anserín sa nachádza v kostrových svaloch a mozgu cicavcov a vtákov. Anserín sa nachádza i v ľudských obličkách. Anserín a karnozín sú považované za peptidové hormóny, ale ich význam nie je presne známy.

## Vlastnosti
pKa metylovaného imidazolového kruhu histidínu v anseríne je 7,04.

Anserín i karnozín viažu meď a iné prechodné kovy. Chelácia prechodných kovov je jedným z ich antioxidačných účinkov.

## Biosyntéza
Anserín sa syntetizuje metyláciou karnozínu, ktorú katalyzuje karnozín-''N''-metyltransferáza (*CARNMT1*). β-alanín, ktorý tvorí jeho súčasť, sa syntetizuje α-dekarboxyláciou aspartátu.

## Protizápalový účinok
Vysoká koncentrácia anserínu znížila intersticiálny zápal a fibrózu obličiek u myší s diabetom 1. typu bez karnozinázy-1 (enzýmu, ktorý štiepi karnozín) a diétou obsahujúcou vysoký podiel tukov. V inom modeli s diétou s vysokým obsahom tukov mala liečba anserínom antiobézne a hypolipidemické účinky (zníženie obsahu lipidov v krvi) na základe inhibície expresie proteínu p-NF-κB p65.

## Referencie

## Pozri aj
* Karnozín

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dipeptidy
Hronček (prítok Kamenistého potoka)

**Hronček** je potok v regióne Horehronie, v území obce Hronec v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Poľana a v geomorfologickom celku Veporské vrchy. Ústi do Kamenistého potoka. Má dĺžku . Rád toku V. 
## Sútok zdrojníc
Vodný tok *Hronček* vzniká sútokom zdrojníc v  v juhozápadnom kúte lesného extravilánu územia obce Hronec, v priestore skalného útvaru *Havranie skaly*, vo vzdialenosti  juhovýchodne od Hájneho grúňa s , v okrese Brezno. Západná zdrojnica pramení v ; má dĺžku . Južná zdrojnica pramení v ; má dĺžku . 

## Opis toku
*Hronček* tečie od sútoku zdrojníc severovýchodným smerom cez lesný extravilán územia obce Hronec, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok z doliny *Turníková*, v  priberá pravostranný bezmenný prítok z doliny *Mičincová*, esovite sa skrúca, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok z doliny a lúky *Strmá*, v  priberá pravostranný bezmenný prítok z doliny *Kyslá*, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok z doliny *Malá Smolová* pri ústí ktorého sú budovy lesovne *Kyslá*. V  priberá ľavostranný bezmenný prítok z doliny *Veľká Smolová*, skrúca sa do východného smeru, v lesnom extraviláne v  ústi v južnej časti územia obce Hronec pri samote Hronček, na hornom konci vodnej nádrže, ktorá v minulosti slúžila na splavovanie dreva, v blízkosti obecnej hranice s obcou Valaská, do Kamenistého potoka ako jeho ľavostranný prítok. Kamenistý potok  ďalej ústi do Čierneho Hrona. *Hronček* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení, tečie a ústi do Kamenistého potoka v území obce Hronec. Patrí do geomorfologického celku Poľana jeho geomorfologického podcelku Vysoká Poľana a do geomorfologického celku Veporské vrchy ich geomorfologického podcelku Balocké vrchy . Vodný tok *Hronček* má deväť bezmenných prítokov. Horná polovica toku leží v Chránenej krajinnej oblasti Poľana a dolná polovica toku tvorí hranicu tejto CHKO. Horná časť toku v oblasti sútoku zdrojníc tvorí prírodnú rezerváciu Havranie skaly.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Hronček* má pôvod v názve vodného toku Hron prípadne v druhom elemente názvu vodného toku Čierny Hron, v povodí ktorého preteká. Názov *Hron* bol rozšírený formantom zdrobneniny *-ček* do podoby *Hronček* s významom *podriadený vodný tok, vodný tok menší v porovnaní s Hronom*. Názov vodného toku sa zaradil do skupiny jednoslovných názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.Názov vodného toku *Hronček* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Hronček* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku sú dva vodné toky s týmto štandardizovaným názvom (december 2025). 
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Vodné toky na Poľane
Kategória:Hronec (okres Brezno)
Kategória:Povodie Hrona
Ruské vojnové zločiny

[náhľad|Ruský vojak stepuje na hromadnom hrobe Čečencov v Komsomolskom, ktorí boli zabití v [druhá čečenská vojna|druhej čečenskej vojne, 2000.]]
[thumb|Bytový dom v [Dnipro|Dnipre na Ukrajine po ruskom raketovom útoku zo 14. januára 2023.]]

**Ruské vojnové zločiny** predstavujú porušenie vojnového práva vrátane Haagských konvencií z rokov 1899 a 1907 a Ženevských konvencií, pozostávajúce z vojnových zločinov, zločinov proti ľudskosti a zločinov genocídy, z ktorých sú obvinené oficiálne ozbrojené a polovojenské sily Ruskej federácie od rozpadu Sovietskeho zväzu v roku 1991. To zahŕňa aj napomáhanie zločinom kvázištátov alebo klientskych štátov vyzbrojovaných a financovaných Ruskom, vrátane Luhanskej ľudovej republiky a Doneckej ľudovej republiky. Patrí medzi ne okamžité popravy zajatých nepriateľských bojovníkov, zlé zaobchádzanie s väzňami pri výsluchu (mučenie) a použitie násilia proti civilistom, vrátane znásilnenia.

Organizácie Amnesty International a Human Rights Watch zaznamenali ruské vojnové zločiny v Čečensku, Gruzínsku, na Ukrajine a v Sýrii. Vojnové zločiny v Čečensku zdokumentovali aj Lekári bez hraníc. V roku 2017 Úrad vysokého komisára OSN pre ľudské práva (OHCHR) oznámil, že Rusko použilo v Sýrii kazetovú a zápalnú muníciu, čo predstavuje vojnový zločin nevyberavých útokov v civilne obývanej oblasti. Dňa 13. apríla 2022 OBSE zverejnila správu, ktorá uznala Rusko vinným z vojnových zločinov pri leteckom útoku na nemocnicu v Mariupole, zatiaľ čo jeho cieľené zabíjanie a nútené zmiznutie alebo únosy civilistov, vrátane novinárov a miestnych úradníkov, by mohli byť predbežne tiež zločinmi proti ľudskosti.

Do roku 2009 Európsky súd pre ľudské práva (ESĽP) vydal 115 rozsudkov (vrátane prípadu Bajsaeva vs. Rusko), ktoré uznali ruskú vládu vinnou z násilných zmiznutí, vrážd, mučenia a z toho, že tieto zločiny v Čečensku riadne nevyšetrila. V roku 2021 ESĽP tiež samostatne uznal Rusko vinným z vrážd, mučenia, rabovania a ničenia domov v Gruzínsku, ako aj zo zabránenia návratu 20 000 vysídlených Gruzíncov späť na ich územie.

V dôsledku jej zapojenia do vojny na Ukrajine boli v roku 2014 a znovu v roku 2022 mnohými štátmi uvalené rozsiahle medzinárodné sankcie proti ruským predstaviteľom. Keď Medzinárodný trestný súd (ICC) začal vyšetrovať ruskú anexiu Krymu z dôvodu možného porušenia medzinárodného práva, Rusko v roku 2016 svoje členstvo stiahlo. Dňa 7. apríla 2022 rezolúcia Valného zhromaždenia OSN ES-11/3 pozastavila Rusku členstvo v Rade OSN pre ľudské práva kvôli vojnovým zločinom na Ukrajine. Mnohí ruskí predstavitelia boli uznaní vinnými miestnymi súdmi za vojnové zločiny spáchané tak v Čečensku, ako aj na Ukrajine. Nakoniec od roku 2023 ICC obžaloval šesť ruských predstaviteľov, vrátane ruského vodcu Vladimira Putina, za vojnové zločiny na Ukrajine.

## Referencie

## Pozri aj
* Sovietske vojnové zločiny

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Vojnové zločiny
Kategória:Rusko
Kišš

**Kišš** je slovenské priezvisko.

## Známi nositelia
* Dezider Kišš-Kalina (od roku 1945 Kalina), vojenský generál a čelný predstaviteľ druhého československého odboja (resp. protifašistického odboja) a Slovenského národného povstania (19081954)
* Ján Kišš (tiež Kiss), včelársky odborník, ovocinár, publicista a statkár (18141888)
* Jozefína Kiššová (tiež Kissová, Kišová), včelárka a statkárka (18241910)
* Ladislav Kišš, krajanský pracovník a učiteľ
** Michal Kišš, básnik a publicista (18461927)
** Miloš Kišš (pseudonym Podlužanský), včelársky odborník, zberateľ ľudových piesní a evanjelický kňaz (18731943)

## Pozri aj
* Kiss
* Kiš

## Referencie

Kategória:Priezviská na Slovensku
Timotej z Prusy

Svätý **Timotej z Prusy** († 360 až 363) bol ranokresťanský hieromučeník a biskup v maloázijskej (bitýnskej) Pruse.

Jeho sviatok pripadá v cirkvách byzantského obradu na 10. júna.

## Život
V rukopise sa zachovalo anonymné *Mučeníctvo Timoteja*. Ďalšie správy o tomto svätcovi obsahujú dve rozprávania umiestnené v Synaxári konštantínopolskej cirkvi (stred 10. storočia). Jedno z nich obsahuje viac podrobností.

Podľa synaxára bol Timotej biskupom mesta Prusa v Bitýnii (dnešná Bursa v Turecku) a bol umučený za vlády rímskeho cisára Juliána Apostatu (vládol 360 až 363). 

## Legendy
Podľa konštantínopolského synaxára niesol Timotej na prosbu miestnej cirkvi sväté dary akejsi zbožnej žene menom Basileia. Tá sa mala krátko predtým presťahovať do Prusy. Totožnosť ženy je neznáma. Meno znamenajúce „kráľovná“ je skôr titulom udeleným žene pochádzajúcej zo senátorskej vrstvy. Dary sú v rozprávaniach označené ako *[[eulogia]]* alebo *[[artos]]*. Cestou Timotej prechádzal popri veľkom cypruse, v ktorého koreňoch žil podľa legendy „drak“ (resp. had). Tvor mal dlhodobo terorizovať okolie a Timoteja napadol. Biskup mal na draka hodiť ľanové plátno, v ktorom boli zabalené dary, a tým draka zahnať. Keď sa Timotej vracal od zbožnej ženy, našiel draka mŕtveho. Uvidiac účinky zázraku, vzdával Timotej vďaky Bohu. Čoskoro sa mal chýr o zázraku dostať až k cisárovi. V tom čase vládol v Ríme cisár Julián, ktorý sa snažil obnoviť pohanský kult. Cisár si Timoteja predvolal a nútil ho kresťanstvo zavrhnúť. Po tom, čo biskup odmietol, bol sťatý.

Neskorší ruský autor, svätý Dimitrij Rostovský, uvádza trochu inú verziu. Timotej mal nielen zabiť draka, ale aj obrátiť „kráľovnú“ na kresťanstvo. Okrem toho mal tiež uzdraviť akéhosi kráľa menom Arit. Julián Timoteja podľa autora uväznil preto, že bol obzvlášť horlivý v kritike pohanov. Aj vo väzení však k Timotejovi prichádzali ľudia hľadajúci poučenie, takže ho cisár nakoniec nechal sťať.

## Úcta
V byzantskom Konštantínopole existoval chrám zasvätený svätému Timotejovi z Prusy. Jeho relikvie mali uzdraviť mnohých ľudí, no neexistujú žiadne správy o ich osude.

Timotejova pamiatka je v cirkvách byzantského obradu pripomínaná 10. júna. 13. júna sa spomínal aj v arménskom synaxári z 13. storočia. Bolandisti sa domnievali, že jeho hlavná spomienka pôvodne pripadala na 26. mája a 10. jún bol len dňom prenesenia jeho relikvií.

## Poznámky

## Referencie

Kategória:Pravoslávni svätci majúci sviatok 10. júna
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 10. júna
Kategória:Biskupi
Kategória:Ranokresťanskí mučeníci
Kategória:Popravení sťatím
Kategória:Narodenia v 4. storočí
Kategória:Úmrtia v 60. rokoch 4. storočia
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia