open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Javorina (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Javorina** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne  južne od Popradu.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vernár. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Vernár, juhozápadne sa nachádza Telgárt a východne Dobšinská Ľadová Jaskyňa, Stratená a Dedinky. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.

## Opis
Javorina leží severne od údolia Hnilca, v centrálnej časti Slovenského raja. Severným smerom sa nachádza Barbolica () a Kopanec (), východným Vahan (), Štrbáková (), Doštianky () a Duča (), južne sa nachádza Honzovské (), Kopa (), Ondrejisko (), Borovniak () a Rakytovec () a západne Gregová (), Prostredný vŕšok (), Kráľova skala (), Kráľova hoľa (), Popová () a Predná hoľa (). Južné a východné svahy patria do povodia rieky Hnilec, voda zo severozápadnej časti odteká Vernárskym potokom do Hornádu. Južne vedúcim údolím vedie železničná trať Červená Skala – Margecany a cesta I/67 a západne Vernárskym sedlom cesta I/66. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva sčasti lesný porast a sčasti horská lúka, ktorá umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Volovské vrchy, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný iba lesnými cestami a chodníkmi z Vernára.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Vernár
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Viktor Andrejevič Kravčenko

**Viktor Andrejevič Kravčenko** (* 11. októbra 1905, Jekaterinoslav, Dnepropetrovsk (dnes Dnipro), Ruské impérium (dnes Ukrajina) - 25. februára 1966 New York, USA) bol sovietsky inžinier a diplomat, ktorý v roku 1944 požiadal o politický azyl v Spojených štátoch a v roku 1946 opísal svoje skúsenosti so sovietskym systémom a svoje poznatky o hladomore na Ukrajine v knihe *Vybral som si slobodu (I Chose Freedom)*.

## Životopis
Narodil sa v ukrajinskej rodine revolucionára, vyštudoval inžinierstvo a pracoval v Donbase. V roku 1928 vstúpil do armády a o rok neskôr do komunistickej strany. Počas druhej svetovej vojny slúžil v armáde ako politický komisár a bol vyslaný do sovietskej obchodnej komory vo Washingtone, kde vyjednával o vojnových dodávkach. V roku 1944 požiadal o azyl, ktorý napriek sovietskej intervencii dostal, ale musel žiť v USA pod falošným menom, pretože sovietske tajné služby zavraždili niekoľko sovietskych exulantov. Ani jeho dvaja synovia nesmeli vedieť, kto je ich otec.

Jeho kniha *Vybral som si slobodu* (1946), v slovenčine vyšla pod názvom *Žil som pod červenou hviezdou*, mala mimoriadny ohlas a bola preložená do mnohých jazykov, pretože opisuje hladomor na Ukrajine spôsobený násilnou kolektivizáciou, podmienky v gulagu a ďalšie praktiky sovietskeho vedenia. Francúzsky komunistický časopis *Les lettres françaises* ho obvinil z klamstva, ale Kravčenko na súdnom procese dokázal, že išlo o ohováranie. Proti Kravčenkovi svedčili aj významní francúzski ľavicoví intelektuáli ako Vercors, Roger Garaudy a Frédéric Joliot-Curie. Rozhodujúce bolo svedectvo Margarete Buberovej-Neumannovej, bývalej komunistickej novinárky, ktorá prežila gulag a nacistický koncentračný tábor, a ktorá potvrdila Kravčenkove tvrdenia.

Neskôr vydal knihu *Vybral som si spravodlivosť* (1950), v ktorej kritizoval americký kapitalizmus a snažil sa prevádzkovať bane v Bolívii, kde by baníci dostávali riadne platy. Po počiatočnom úspechu jeho podnik stroskotal a Kravčenko sa vrátil do USA, kde žil v ústraní. V roku 1966 ho našli v jeho byte s prestrelenou hlavou, čo polícia klasifikovala ako samovraždu, ale Kravčenkov syn bol presvedčený, že ho zavraždila KGB.

## Referencie

## Literatúra

* Kravčenko, Viktor: *Žil som pod červenou hviezdou*, Bratislava: PostScriptum 2012, ISBN 9788089567096

## Pozri aj
* Gulag

## Zdroj

Kategória:Antikomunisti
Kategória:Sovietski diplomati
Kategória:Sovietski disidenti
Kategória:Osobnosti z Dnipra
Kopanec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Kopanec** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne  južne od Popradu.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vernár. Najbližším sídlom je severozápadne situovaný Vernár a južne ležiaca osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa, juhozápadne sa nachádza Telgárt, východne Stratená a Dedinky a severovýchodne Hrabušice. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.

## Opis
Kopanec leží severne od údolia Hnilca, nad sedlom Kopanec v centrálnej časti Slovenského raja. Severným smerom sa nachádza Zbojnícka (), Vysoká () a Tri kopce (), východne leží Koč (), Vahan (), Štrbáková () a Remiaška (), južne Duča (), Doštianky (), Ondrejisko (), Borovniak () a Kopa () a západne Javorina (), Popová (), Kráľova skala (), Kráľova hoľa (), Predná hoľa () a Barbolica (). Južné svahy patria do povodia rieky Hnilec, kde vodu odvádza potok Kopanec, voda zo severnej časti odteká do Hornádu Veľkou Bielou vodou a jej prítokom Štvrtockým potokom. Východným úpätím vedie rovnomenným sedlom cesta, spájajúca Stratenú a Hrabušice. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Volovské vrchy, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný neznačeným chodníkom zo sedla Kopanec, dostupného cestou zo Stratenej a  zeleno značeným chodníkom z rázcestí Bľajzoch alebo Krivian.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Vernár
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Armáda (album)

***Armáda*** je tretí štúdiový album speváčky Dominiky Mirgovej, ktorý vydalo 29. februára 2016 hudobné vydavateľstvo Galgan Music. Nahrávka obsahuje 12 skladieb. Album vyšiel po dvoch rokoch od prechádzajúceho štúdiového albumu – *[[Nová (album)|#Nová]]*.

Album Armáda je zároveň jej prvým, v rámci ktorého vystupuje ako autorka väčšiny materiálu a spoluproducentka samotnej nahrávky. Okrem stálej producentskej zostavy Randyho Gnepu a Mira Jaroša, na albume má zastúpenie aj Billy Hollywood („Žijem ako viem“), DJ Robert Burian, JL Beats („Pódium“), BigFoot & len Echo („Armáda“) a Marek Danko. V dvoch skladbách sa predstavili aj hostia - raper Elpe v skladbe „Dole“ a český spevák Pavel Callta v duete „Štít“.

## Dizajn albumu
### CD obal a disk
Grafický návrh obalu a disku bol zvolený v čiernobielych farbách a charakteristickej staroružovej farbe ako hlavná, nosná farba, odskakujúca od podkladu. Keďže názov albumu je *Armáda*, pôvodne sa uvažovalo nad rôznymi podkladmi kamufláže a maskovacích vzorov, ale nakoniec sa od návrhov upustilo. Ako podklad bola nakoniec zvolená na čierno zafarbená stará stena. Dominika je na obale s dvomi bielymi čiarami na tvári, čo je charakteristickým znakom pre éru albumu *Armáda*. Vojenská téma sa odráža na grafickom návrhu CD disku, ktorý tvorí terč. Zoznam piesní je vyobrazený na sústredných kružniciach. Dva kvadranty tvorí zoznam piesní, jeden je s názvom „Armáda“ a jeden s fotkou Dominiky.

### Booklet
CD obsahuje 8-stranový booklet obsahujúc farebné a čiernobiele fotografie speváčky, úryvky piesní, poďakovanie a autorské kredity. Zaujímavosťou je dvojfotka s titulkou „ja som vlkodlak“ vyjadrujúca pohyb, tajomno a nadprirodzenosť. Je umiestnená presne do stredu bookletu, takže pri otvorení sa obe tváre akoby od seba vzďaľovali a takto podporili motion efekt. Zadná strana obsahuje reálne fotografie fanúšikov s dvoma čiarami na tvári.

Vo vizuáloch ku koncertnému turné sa staroružová farba zmenila na oranžovú farbu reklamného partnera Manner.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* len Echo & BigFoot (1), JL Beats (2), Marek Šurin (3, 6), Randy Gnepa (4, 5, 7-9, 12), Robert Burian (10), Billy Hollywood & Randy Gnepa (11) – hudobná produkcia a aranžovanie
* Randy Gnepa, štúdio 7 - január 2016 – mix a mastering
* Marek Danko (7-9) – klavír
* Braňo Kociov (7-9) – gitary
* JL Beats (7) – bicie (v koprodukcii)
* Miro Jaroš, Michal Šefčík, Peter Zvolenský, Martin Bočko, Marek Danko (1, 3) – vokály
* Monika Bláhová – styling
* Lucid Style – make-up a vlasy
* Michal Petrík – fotografie
* Ľubo Ivančák - LL studio – grafika

## Referencie

## Externé odkazy
* ''Dominika Mirgová – Armáda'' na Discogs

Kategória:Albumy Dominiky Mirgovej
Kategória:Hudobné albumy z 2016
Martin Hanus (novinár)

**Martin Hanus** (* 26. júl 1977, Bratislava) je slovenský konzervatívny novinár a politický publicista, šéfredaktor denníka Postoj.

## Životopis
V roku 1999 absolvoval učiteľské štúdium germanistiky na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Vyučoval nemčinu na bratislavských gymnáziách na Haanovej a Vazovovej ulici.

V rokoch 19992000 študoval externe politológiu a históriu na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre.

Od roku 1998 bol členom mládežníckej politickej organizácie Občiansko-demokratická mládež (ODM), v novembri 2001 bol zvolený za podpredsedu ODM Bratislava.

Od roku 2002 do roku 2004 pracoval ako redaktor v týždenníku Domino fórum. V decembri 2004 sa spolupodieľal na vzniku časopisu .týždeň, kde v rokoch 20082014 pracoval ako zástupca šéfredaktora. Na prelome rokov 2014 a 2015 odišiel aj s rodinou na desať mesiacov do mestečka Loppiano, hlavného mestečka kresťanského hnutia Fokoláre vzdialeného 30 km od Florencie, kde prehodnotil niektoré zo svojich názorov. Po návrate na Slovensko v roku 2015 stál pri vzniku denníka Postoj, kde od mája 2020 zastáva post šéfredaktora. V roku 2015 mu bolo udelené ocenenie za najlepšie písané politické komentáre.

Je autorom knihy *Hra sa skončila* publikovanej v roku 2018 vydavateľstvom Postoj Media a spoluautorom kníh *Cyril Vasiľ: Kresťan by mal byť hrdinom* (2016, Postoj Media) a *Vladimír Krčméry: Ženie ma zlé svedomie* (2014, W Press)

Vyjadroval sa aj ku kauze vraždy Ľudmily Cervanovej, voči ktorej počas svojho pôsobenia v časopise .týždeň najprv zastával názor, že siedmi Nitrania sú nevinní, no po návrate z Talianska a prečítaní knihy *Kauza Cervanová I.* bývalého novinára (neskôr príslušníka SIS a spolupracovníka Mariana Kočnera) Petra Tótha svoj názor zmenil.

## Referencie

## Externé odkazy
* Martin Hanus – články autora v denníku Postoj

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí germanisti
Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Slovenskí politickí komentátori
Kategória:Šéfredaktori periodík na Slovensku
Kategória:.týždeň
Kategória:Absolventi Pedagogickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Koč (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Koč** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne  južne od Popradu.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vernár. Najbližším sídlom je západne situovaný Vernár a južne ležiaca Stratená a jej miestna časť Dobšinská Ľadová Jaskyňa, juhovýchodne ležia Dedinky, severovýchodne Hrabušice a severovýchodne Hranovnica. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.

## Opis
Koč leží nad roklinou Malý Sokol, v centrálnej časti Slovenského raja. Severným smerom sa nachádza Vysoká (), Krompľa () a Rumanová (), východným Bykárka (), Červená skala () a Suchý vrch (), južným Cigánka (), Havrania skala (), Lipovec (), Štrbáková (), Remiaška (), Vahan () a Doštianky () a západným Javorina (), Kopanec (), Kráľova hoľa (), Predná hoľa () a Barbolica (). Oblasť patrí do povodia Hornádu, kde vodu odvádzajú prítoky Veľkej Bielej vody. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Volovské vrchy, Levočské vrchy, Vysoké a východnú časť Nízkych Tatier.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no blízkymi dolinami vedie:

*  zeleno značený chodník z rázcestia Bľajzoch do sedla Kopanec
*  žlto značený chodník z rázc. Sokol, horáreň roklinou Veľký Sokol

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Vernár
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Suitsov index

**Suitsov index** verejnej politiky je mierou daňovej progresivity pomenovaný po ekonómovi Danielovi B. Suitsovi. Podobne ako Giniho koeficient sa vypočíta porovnaním plochy pod Lorenzovou krivkou a plochou pod proporcionálnou čiarou. Pre progresívnu daň (napríklad, keď vyššie daňové jednotky platia väčšiu časť svojho príjmu ako daň), je Suitsov index kladný (1). Pri Pomernej dani (napríklad, keď každá jednotka platí rovnaký zlomok príjmu) je Suitsov index nula (0) a pri regresívnej dani (napríklad keď nižšie daňové jednotky platia väčšiu časť príjmu ako daň) je Suitsov index záporný (-1). Teoretická daň, pri ktorej najbohatší človek platí všetky dane, má Suitsov index 1 a daň, pri ktorej platí všetko najchudobnejší človek, má Suitrosv index rovný -1. Daňové preferencie (kredity a odpočty) majú tiež Suitsov index.

## Druhy daní

### Daň z príjmu
Rovná daň z príjmu má podľa definície Suitsov index nuly. Avšak väčšina systémov daní z príjmu umožňujú zarobiť určitú sumu príjmu bez dane (sumu oslobodenú od dane), aby sa zabránilo vyberaniu daní od jednotiek s veľmi nízkymi príjmami. Väčšina systémov daní z príjmu tiež poskytuje vyššie hraničné daňové sadzby pri vyšších príjmoch. Tieto účinky sa spájajú, aby dane z príjmu boli vo všeobecnosti progresívne a mali pozitívny Suitsov index.

### Daň z predaja
Dane z predaja sa účtujú pri každom nákupe bez výnimky pre nízke príjmy. Jednotky s nižším príjmom zvyčajne minú väčšiu časť príjmu na zdaniteľné nákupy, zatiaľ čo jednotky s vyšším príjmom ušetria alebo investujú väčšiu časť príjmu. Preto sú dane z predaja vo všeobecnosti regresívne a majú negatívny Suitsov index.

### Spotrebné dane
Spotrebné dane sa zvyčajne účtujú na položky ako alkohol, benzín alebo tabakové produkty. Keďže daňová sadzba je zvyčajne vysoká a existuje praktický limit na množstvo produktu, ktoré sa dá spotrebovať, spotrebná daň je vo všeobecnosti regresívna a má veľmi negatívny Suitsov index.

## Vlastnosti
Suitsov Index má užitočnú vlastnosť. Celkový Suitsov index skupiny daní je príjmami váženým súčtom jednotlivých indexov. Suitsov index blízko súvisí aj s Giniho koeficientom. Zatiaľ čo Giniho koeficient v hodnote nula znamená, že každý dostane rovnaký príjem alebo benefit ako hodnota na obyvateľa, Suitsov index v hodnote nula znamená, že každý človek platí rovnakú daň ako percento z príjmu. Volebná daň  má Suitsov index rovný zápornej hodnote Giniho koeficientu pre rovnakú skupinu.

## Príklady

## Referencie

Kategória:Ekonomické ukazovatele
Cengá do triedy

***Cengá do triedy*** je televízny film Československej televízie Bratislava z roku 1985. Ide o hudobno-zábavnú komédiu a o školských radostiach a starostiach od prvej triedy až po maturitu. Účinkujú Ivan Krivosudský, Milan Lasica, Darinka Rolincová a ďalší.

## Obsadenie
*Ivan Krivosudský
*Milan Lasica
*Darinka Rolincová
*Dušan Szabó
*Robert Glasner
*Eva Večerová
*deti bratislavských škôl

## Tvorcovia
*Lucia Šebová – réžia
*Tomáš Janovic – scenár
*Ali Brezovský – hudba
*Tomáš Janovic, Milan Lasica, Jozef Pavlovič, Ľubomír Feldek - texty piesní
*Gabriela Vyskočilová - dramaturgia
*Gabriel Erdélyi - scéna
*Ľudmila Várossová - návrhy kostýmov
*Peter Cikán - výtvarná spolupráca
* Katarína Daučíková - choreografia
*Gustav Pálka - zvuk
*Soňa Martincová - strih
*Danica Rumanová, Gustáv Marek, Cyril Azor - kameramani
*Ľubomír Vladár - hlavný kameraman
*Erika Klementová - vedúca výrobného štábu

## Cengá do triedy (LP)

***Cengá do triedy*** je LP, ktoré vydalo v roku 1981 vydavateľstvo Opus. LP platňa obsahuje 14 skladieb. Skladby „Dve mamičky“, „Športové drevo“ a „ZOO“ vyšli na reedíci debutového albumu Darinky Rolincovej *[[Keby som bola princezná Arabela]]* v roku 2021.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;Hudobníci
*Ivan Krivosudský (A1) - spev
*Darina Rolincová (A2, A5, A7) - spev
*Peter Šaray (A3, A6) - spev
*Eugen Hurtík (B1, B3) - spev
*Mira Brezovská (B2, B4) - spev
*Zdena Studenková (B5) - spev
*Milan Lasica (B6) - spev
*Karol Duchoň (B7) - spev
*Detský zbor Československého rozhlasu v Bratislave (A3, B4) - spev
*Varián Vach - vedúci zboru
*skupina Album
*Ali Brezovský - dirigent

;Produkcia
*Ali Brezovský - autor hudby
*Tomáš Janovic (A1, A3-7), Ľubomír Feldek (A2), Milan Lasica (B1-3, B5-7), Jozef Pavlovič (B4),  - autori textov
*Martin Burlas - hudobná réžia
*Gustáv Šoral, Peter Smolinský - zvuková réžia
*Milan Vašica - zodpovedný redaktor
*Igor Imro - cover

## Externé odkazy
* 
* 
* ''Cengá do triedy'' (LP) na Discogs

Kategória:Televízne filmy
Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Slovenské muzikály
Kategória:Detské muzikály
Kategória:Filmy z 1985
Kategória:Detské hudobné albumy
Kategória:Filmy podľa názvu
Vahan

**Vahan** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne  južne od Popradu.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží na pomedzí Prešovského a Košického kraja, na hranici okresov Poprad a Rožňava a zasahuje na katastrálne územie obce Vernár a Stratená. Najbližším sídlom je západne situovaný Vernár a južne ležiaca Stratená a jej miestna časť Dobšinská Ľadová Jaskyňa, juhovýchodne ležia Dedinky, severovýchodne Hrabušice a severne Hranovnica. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.

## Opis
Vahan je uzlovým vrchom v centrálnej časti Slovenského raja, z ktorého vybiehajú tri hrebene. Juhozápadný vedie cez sedlo Kopanec na rovnomenný vrch (), južný na Štrbákovú () a severovýchodne smerujúci na Koč (). Severným smerom sa nachádza tiež Krompľa (), Vysoká () a Tri kopce (), západným sa nachádza Barbolica (), Predná hoľa (), Kopanec, Javorina () a Kráľova hoľa (), južným Doštianky (), Duča (), Remiaška () a Štrbáková a východným Havrania skala (), Cigánka (), Lipovec () a Bykárka (). Severná a východná čas masívu patrí do povodia Hornádu, kde vodu odvádzajú prítoky Veľkej Bielej vody, juhozápadné svahy odvodňuje potok Kopanec do Hnilca. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Levočské vrchy, Branisko, Volovské vrchy, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no sedlom Kopanec prechádza cesta i  zeleno značený chodník z rázcestia Bľajzoch v Pílskej doline na rázc. Krivian pri Stratenej.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Vernár
Kategória:Stratená
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Tibor Károlyi

Gróf **Tibor Ján Justin Károlyi** (; * 26. september 1843, Bratislava – † 5. apríla 1904, Opatija) bol uhorský statkár, politik, poslanec uhorského snemu a predseda hornej snemovne uhorského snemu.

## Životopis
Pochádza z bohatej šľachtickej rodiny Károlyiovcov. Jeho rodičmi boli Juraj gróf Károlyi de Nagykároly, reálny kráľovský tajný radca, dvorník uhorského kráľovského dvora a Karolina grófka Zichy de Zich et Vásonkeö. Z matkinej strany bol synovcom prvého uhorského premiéra Ľudovíta Baťána.

Jeho starí rodičia z otcovej strany boli gróf Jozef Károlyi, župan Békešskej župy a dedičný župan Satumarskej župy a grófka Elizabeta von Waldstein–Wartenberg. Jeho starými rodičmi z matkinej strany boli gróf Karol Ziči a Antónia Baťánová, cisárska a kráľovská komorná. Jeho mladším bratom bol uhorský politik Štefan Károlyi, poslanec uhorského snemu.

S manželkou grófkou Emmou von Degenfeld-Schonburg mali 5 detí: dcéru Gabrielu, synov Júliusa (ktorý bol maďarským premiérom v rokoch 1931 až 1932), Imricha, Františka a Antona.

V mladosti, spolu s bratmi absolvoval cestu po Európe a Afrike. Po vypuknutí rakúsko - pruskej vojny sa podieľal na vytvorení uhorských légii na pruskej strane a stal sa pobočníkom generála Klapku. Po porážke rakúskych vojsk žil v Paríži a do Uhorska sa vrátil po rakúsko-uhorskom vyrovnaní.

V rokoch 1875 až 1884 bol v poslancom uhorského snemu za Liberálnu stranu.

Potom bol vymenovaný za dedičného člena hornej komory snemu, ktorej bol najprv podpredsedom a v rokoch 1898 až 1900 bol jej predsedom.

Okrem politiky sa venoval hospodárstvu a prekladom z francúzštiny a angličtiny. Zostavil a vydal rodinný archív Károlyiovcov v 5 zväzkoch.

Podieľal sa na regulácii riek Tisa, Maros, Körös a Szamos a na odvodňovaní močiarov Ecsedi.

Venoval sa aj spolkovej činnosti. Bol prezidentom Uhorskej spoločnosti výtvarných umení, viceprezidentom Pozemkového úverového ústavu pre drobných roľníkov a predsedom predstavenstva Adriatickej spoločnosti pre námornú plavbu.
náhľad|Zámok Balc (maď. Bályok)
náhľad|Rodový erb Károlyi de Nagykároly
Čo sa týka majetkových pomerov, bol vlastníkom dedičného majetku v rumunskej Macei (mad. Aradmácsa) s pozemkami o rozlohe 4600 hektárov a manželstvom získal veľkostatok v rumunskom meste Balc, v ktorom nechal postaviť zámok.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 535; pokrstený ako Tibor János Nepomuk Jusztin Károlyi

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Uhorskí politici
Kategória:Uhorskí spisovatelia
Kategória:Uhorskí prekladatelia
Kategória:Mecenáši
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Slovenskí šľachtici
Marek Fila

Prof. RNDr. **Marek Fila**, DrSc. (* 29. august 1959, Bratislava – † ~23. apríl 2023, Bratislava) bol slovenský matematik a vysokoškolský pedagóg. Venoval sa oblasti matematickej analýzy a pôsobil na Katedre aplikovanej matematiky a štatistiky FMFI UK, ktorej bol aj dlhoročným vedúcim. Patril medzi slovenských vedcov s najvyšším Hirschovým indexom.

## Životopis
Narodil sa 29. augusta 1959 v Bratislave v rodine maliara Rudolfa Filu a reštaurátorky Doroty Filovej.

V roku 1978 absolvoval Gymnázium Jura Hronca na Novohradskej ulici. V roku 1983 absolvoval štúdium matematickej analýzy na vtedajšej Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (MFF UK, dnes FMFI UK) s titulom RNDr. (v roku 1989 potom CSc., 1998 doc., 2001 DrSc. a 2008 prof. v odbore matematika).

Na FMFI UK sa podieľal na zabezpečovaní a garantovaní študijných programov, bol garantom habilitačného a inauguračného konania v matematike, pôsobil ako člen vedeckých rád. Prispel k rozvoju teórie dynamických systémov a kvalitatívnej analýzy nelineárnych parciálnych diferenciálnych rovníc.

## Osobný život
S manželkou mali syna Lukáša (novinár a hudobník, SME, Denník N, Korben Dallas) a dcéru Natáliu (architektka, FAD STU).

## Poznámky

## Referencie

## Externé odkazy
* Marek Fila na webe FMFI UK
* Za Marekom Filom – text matematika Richarda Kollára

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí matematici
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Vyučujúci na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave
The Blue Hill

***The Blue Hill*** je anglická verzia štvrtého štúdiového albumu *[[Modrý vrch]]* od slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. Album roku 1983 s pôvodnou hudbou, ale s prespievanými anglickými textami vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. Podobne ako na slovenskej verzii, zostava hudobníkov aj na tomto hudobnom nosiči účinkuje ako skupina Burčiak.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
*Dežo Ursiny – spev, gitara, klávesové nástroje, perkusie, aranžmány
;Skupina Burčiak
*Pavel Daněk – basová gitara (vedúci skupiny)
*Jaroslav Filip – klávesové nástroje, perkusie
*Ctibor Hlinenský – bicie nástroje
; Hosťujúci hudobníci
*Martin Karvaš – hoboj, klávesové nástroje
*Ľubomír Tamaškovič – saxofón
*Marián Varga – klávesové nástroje, organ
*Ondřej Konrád – fúkacia harmonika
*Milan Brunner – flauta
*Sláčikova skupina Osvalda Willmanna
;Produkcia
* Ivan Minárik – zvuková réžia
* Milan Vašica – hudobná réžia, zodpovedný redaktor
* Jaroslav Filip – hudobná réžia
* Ivan Jombík - technická spolupráca
* Miroslav Brocko, Vladimír Hák – fotografie
* Pavol Amtmann – dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 1983
Kategória:Albumy Deža Ursinyho
Kategória:Albumy skupiny Burčiak
Kategória:Albumy coververzií
Without Weather

***Without Weather*** je názov albumu anglických coververzií nahrávok šiesteho štúdiového albumu *[[Bez počasia]]* od slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. V roku 1984 tento album vydalo slovenské hudobné vydavateľstvo Opus. Podobne ako jeho slovenskú verziu aj tento album s Dežom nahrala skupina Provisorium. 

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
*Dežo Ursiny – spev, akustická gitara
;Skupina Provisorium
*Miroslav Veselý – klávesové nástroje
*Vladimír Kaššay – basová gitara
*Ľubomír Stankovský – bicie nástroje, perkusie
*Richard Kroczek – elektrické husle
;Produkcia
* Ivan Jombík – zvuková réžia
* Ján Kovář – hudobná réžia
* Ladislav Krajčovič – mastering
* Milan Vašica – zodpovedný redaktor
* Štefan Blažo – fotografie
* Jozef Pernecký – dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 1984
Kategória:Albumy Deža Ursinyho
Kategória:Albumy coververzií
Green

***Green*** je názov albumu anglických coververzií nahrávok siedmeho štúdiového albumu *[[Zelená (album)|Zelená]]* od slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. V roku 1986 tento album vydalo slovenské hudobné vydavateľstvo Opus. Podobne ako jeho slovenskú verziu aj tento album s Dežom nahrala skupina Provisorium, ktorú Ursíny zostavil z hudobníkov: Jaro Filip, Vlado Kaššay, Luboš Stankovský, Richard Kroczek, či Dušan Húščava. 

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
*Dežo Ursiny – spev, gitara
;Skupina Provisorium
*Jaroslav Filip – klávesové nástroje
*Vladimír Kaššay – basová gitara
*Dušan Húščava – tenor saxofón
*Richard Kroczek – elektrické husle
*Ľubomír Stankovský – bicie nástroje, perkusie, vokály
;Produkcia
* Ivan Jombík, Juraj Solan – zvuková réžia
* Martin Burlas, Milan Vašica – hudobná réžia
* Milan Vašica – zodpovedný redaktor
* Anton Sládek – dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 1986
Kategória:Albumy Deža Ursinyho
Kategória:Albumy coververzií
Dom Georgiho Jovčeva

**Dom Georgiho Jovčeva** (), známy aj ako **Generálny konzulát Grécka v Bulharsku** (), alebo len **Grécky konzulát** () je dom zo začiatku 20. storočia v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka miestneho významu.

## Lokalita
Dom Georgiho Jovčeva leží v centrálnej časti mesta Plovdiv na ulici „Preslav“ () č. 10.

## Dejiny a charakteristika
Budova bola postavená v roku 1912 podľa projektu architekta Michaila Nenkova. V roku 1973 bol v budove otvorený Generálny konzulát Grécka v Bulharsku. 29. februára 2016 Grécko svoj konzulát v Plovdive zatvorilo. Oficiálnu príčinu zatvorenia plovdivského konzulátu grécke veľvyslanectvo v Sofii nezverejnilo, predpokladá sa však, že išlo o ekonomické dôvody. Približne rok potom, čo bola budova opustená sa začali na fasáde objavovať prvé narušenia z dôvodu, že budova nebola nijakým spôsobom udržiavaná. Keďže je však samotná budova vo vlastníctve Gréckej republiky, nemohol plovdivský magistrát začať s prípadnými opravami. V roku 2023 navštívil budovu grécky veľvyslanec v Bulharsku Alexios Marios Liberopoulos, aby sa osobne mohol pozrieť na stav budovy a rozhodnúť o nutných opravách. Počas návštevy Plovdivu sa stretol aj s plovdivským starostom Zdravkom Dimitrovom a oznámil možnosti budúceho využitia budovy. Uvažuje sa buď o prenájme budovy, prípadne o otvorení gréckeho kultúrneho centra, alebo jazykovej školy.

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu

## Zaujímavosť
* Prvý grécky konzulát v Plovdive bol otvorený ešte v roku 1859, v tom čase ešte ako Konzulárna agentúra. Po oslobodení Bulharska v roku 1878 bol štatút zmenený na Generálny konzulát. Tento konzulát bol v priebehu svetových vojen niekoľkokrát zatvorený a potom znovu otvorený, nakoniec ostal zatvorený až do roku 1973, kedy bol otvorený na novom mieste. 

## Galéria

GeorgiYovchevHouse-Plovdiv001.jpg|celkový pohľad na budovu zo severozápadu
GeorgiYovchevHouse-Plovdiv005.jpg|pohľad na budovu z juhovýchodu
GeorgiYovchevHouse-Plovdiv004.jpg|detail z južnej fasády
GeorgiYovchevHouse-Plovdiv007.jpg|detail zo západnej fasády
GeorgiYovchevHouse-Plovdiv010.jpg|arkier v západnej fasáde
GeorgiYovchevHouse-Plovdiv012.jpg|vchod do budovy na západnej strane budovy
GeorgiYovchevHouse-Plovdiv008.jpg|ozdobný detail na fasáde


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Architektúra z 1912
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Administratívne budovy v Bulharsku
Posledný príbeh: Live

***Posledný príbeh: Live*** je názov koncertného albumu slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. V roku 2000 ho zo záznamov archívu SRO vydalo hudobné vydavateľstvo Slovak Radio Records. 

Koncert s Dežom nahrala skupina Provisorium, v ktorej hrali: Jaro Filip (klávesy), Andrej Šeban (gitary),  Oskar Rózsa (basgitara), Emil Frátrik (bicie), Dana Freiová (klavír), dychové hudobné nástroje nahrali František Kop. Hudbu na album zložil Dežo Ursíny, autorom textov je básnik Ivan Štrpka. 

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
*Dežo Ursiny – spev, gitara
;Skupina Provisorium
* Jaroslav Filip – elektrický klavír, klávesové nástroje
* Andrej Šeban – gitara
* Dana Freiová – klavír, vokály
* Oskar Rózsa – basová gitara
* Emil Frátrik – bicie nástroje
* František Kop – saxofóny, flauta
;Produkcia
* Luboš „Bubi" Války – nahrávanie
* Vlado Valovič – zvuková a hudobná réžia
* Miroslav Bakoš – technik nahrávania
* Marián Jaslovský – sprievodný text na obale
* Patrik Španko – dizajn, fotografie

## Referencie

Kategória:Koncertné albumy z 2000
Kategória:Albumy Deža Ursinyho
Filmová databáza

**Filmová databáza** (, skratka **FDb**) je česká internetová databáza informácií o filmových dielach, televíznych reláciách, hercoch, moderátoroch a filmároch (režiséroch, kameramanoch a pod.). Návštevníkom servera je umožnené sa tiež zaregistrovať (nepovinné) a celú databázu rozširovať. Celkový počet článkov presahuje hranicu 185 000.

## Referencie

## Pozri aj
* Internet Movie Database
* Česko-Slovenská filmová databáza
* České filmové nebe

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka

Kategória:Filmové výhonky
Kategória:Stránky o filmoch
Kategória:České webové stránky
Kategória:Filmové databázy
Pevniny a vrchy

***Pevniny a vrchy*** je názov kompilácie nahrávok slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. V roku 1997 ju na základe povolenia z licencií viacerých hudobných vydavateľov vydalo hudobné vydavateľstvo Bonton Music. Kompilácia obsahuje nahrávky skupín: The Beatmen, The Soulmen, The New Soulmen, Burčiak, ako aj Provisorium.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;The Beatmen
* Dežo Ursiny – gitara, spev
* Miroslav Bedrík – spev, sprievodná gitara
* Marián Bednár – basová gitara, spev, vokály
* Peter Petro – bicie, vokály
;The Soulmen
* Dežo Ursiny – gitara, spev
* Fedor Frešo – basová gitara, spev
* Vladimír Mallý – bicie, vokály
;The New Soulmen
* Dežo Ursiny – gitara, spev (13, 14)
* Janko Lehotský – klávesové nástroje, vokály (13, 14)
* Fedor Letňan – basová gitara, vokály (13, 14)
* Peter Mráz – bicie nástroje (13, 14)
;Burčiak
* Dežo Ursiny – gitara, spev
* Pavel Daněk – basová gitara
* Martin Karvaš – klávesové nástroje
* Ľubomír Stankovský – bicie nástroje
;Provisorium
* Dežo Ursiny – gitara, spev
* Jaroslav Filip – klávesové nástroje
* Ľudovít Krajčovič – saxofón
* Anton Jaro – basová gitara
* Tomáš Krnáč – bicie nástroje
;Produkcia
* Alexander Soldán – remastering
* Roman Uhliar, Martin Petrík, Jozef Pernecký, Vladimír Hák a archív Jakuba Ursiniho – fotografie
* Silvia Pupalová – dizajn

## Referencie

Kategória:Kompilačné albumy z 1997
Kategória:Albumy Deža Ursinyho
Tri kopce (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Tri kopce** () je názov vrchu v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne  južne od Popradu.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží na pomedzí Prešovského a Košického kraja, na hranici okresov Poprad a Spišská Nová Ves a zasahuje na katastrálne územie obcí Vernár, Betlanovce a Hrabušice. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaný Vernár, južne sa nachádza osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa a Stratená, juhovýchodne Dedinky, severovýchodne Hrabušice a Betlanovce a severne Hranovnica. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj a rovnomennej národnej prírodnej rezervácie.

## Opis
Tri kopce dominujú severnej časti Slovenského raja, ktorú zo západu vymedzuje Vernárska a od východu Pílska dolina. Severným smerom sa nachádza Vysoká () a Baba (), východným Krompľa (), Bykárka (), Suchý vrch () a Cigánka (), južným Havrania skala (), Štrbáková (), Vahan (), Kopanec (), Javorina () a Popová () a západným Kráľova hoľa (), Predná hoľa (), Barbolica (), Koreň () a Zbojnícka (). Západnú časť odvodňuje Vernársky potok do Hornádu, juhovýchodné prítoky Veľkej Bielej vody. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Levočské vrchy, Branisko, Volovské vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a najbližším je  červeno značený chodník z rázcestia Bľajzoch v Pílskej doline do obce Vernár.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Tri kopce (národná prírodná rezervácia)
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Vrchy v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Vernár
Kategória:Betlanovce
Kategória:Hrabušice
Dipoinos

**Dipoinos** () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr. 

Dipoinos, grécky sochár z Kréty, brat a spolupracovník Skylida, bol podľa Plínia činný v období 50. olympiády (580 – 577 pred Kr.). Pausanias uvádza, že Dipoinos, spoluautor sochy bohyne Atény v Nemey, bol zrejme synom sochára Daidala a matky pochádzajúcej z krétskej Gortyny: *„Je tam svätyňa Atény a socha, ktorá je dielom Skyllida a Dipoina. Boli vraj Daidalovými žiakmi, jedni dokonca hovoria, že sa Daidalos oženil so ženou z Gortyny a že sa mu Dipoinos a Skyllis z tejto ženy narodili.“*   Ak by bolo toto všetko, čo bolo o týchto umelcoch zaznamenané, možno by boli považovaní za úplne legendárnych. Ale niektoré ďalšie písomné správy o nich sa zdajú byť za viac-menej historické.
 
Podľa Plínia sa Dipoinos a Skyllis na Kréte preslávili tým, že ako prví sochári tvorili z mramoru (prvé mramorové sochy mužov v životnej veľkosti sa začali vyrábať na ostrovoch Naxos, Samos a Paros v polovici 7. stor. pred Kr. ).  Neskôr, keď sa ich domovinou na čas stal Sikyón, sa miestnej autorite zaviazali, že zhotovia sochy bohov, ale skôr, než tieto práce dokončili, po sťažnosti, že im bolo ublížené, odišli do Aitólie (zrejme kvôli porušeniu dohody, možno po smrti tyrana Kleisthena v roku 573 pred Kr.). Sikyón bol po ich odchode okamžite zasiahnutý hladomorom, neplodnosťou a strašným utrpením. Keď ľudia požiadali orákulum o radu ako odvrátiť hnev bohov, z delfskej veštiarne dostali túto odpoveď: úľava príde, „ak Dipoinos a Skyllis dokončia sochy bohov“. To sa im nakoniec  za cenu veľkých ústupkov a peňazí podarilo a bratia sochy božstiev Apolóna, Artemidy, Hérakla a Atény dokončili.

Pausanias zaznamenal, že dielami Dipoina a Skyllida boli aj sochy Dioskúrov, sochy Anaxida a Mnasinoua a ich matiek, Hilaeiry a Foiby, všetky zhotovené z ebenového dreva (z menšej časti zo slonoviny), ktoré sa nachádzali v Argose.
 
Klement Alexandrijský vo svojom diele *Protreptikos pros Hellénas*  (4.42) uvádza: „*Boli tam ďalší dvaja sochári, myslím, že Kréťania, podľa mena Dipoinos a Skyllis. Títo muži vytvorili sochy Dioskúrov v Argose, sochu Hérakla v [[Tiryns|Tirynte]] a drevenú sochu ([[xoanón]]) Artemidy Mounychie v Sikyóne.*“ 
 
Menej spoľahlivá je správa o ich aktivite v Lýdii, ktorú zaznamenal arménsky historik Mojžiš z Chorény.
 

Dipoinos a Skyllis sú považovaní za zakladateľov peloponézskych sochárskych škôl, táto skutočnosť sa zhoduje s najnovšími štúdiami, ktoré uvádzajú Krétu medzi centrá vzniku a šírenia tzv. „daidalského“ umenia (pre daidalský štýl bol typický vlnitý účes, podobný parochni, frontálne zobrazenie, strnulý postoj a tvár v tvare trojuholníka. Postavy boli nahé a jedna noha bola mierne nakročená.)

## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Gemma Chanová

**Gemma Chanová** (* 29. november 1982, Londýn, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka, čínskeho pôvodu. 

## Detstvo a mladosť
Chanová sa narodila v Londýne v Anglicku. Jej rodičia emigrovali do Londýna z Hongkongu. 

## Kariéra
Chanová si zahrala v roku 2015 v televíznom seriály *Humans*, kde účinkovala do roku 2018. V roku 2018 si zahrala po boku Margot Robbie a Saoirse Ronan vo filme *Mária, kráľovná škótska*. V roku 2021 dabovala postavu Namaari v animovanom filme *Raya a posledný drak*. O rok neskôr, si zahrala po boku Florence Pugh, Harryho Stylesa a Olivie Wilde, vo filme *Neboj sa, zlatko*.

## Súkromný život
Chanová chodila v rokoch 2011 až 2017 s anglickým komikom Jackom Whitehallom. V roku 2018 začala chodiť s anglickým hercom Dominicom Cooperom. Spoločne bývajú v Londýne. Chanová sa venuje aktivizmu. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Anglické filmové herečky
Kategória:Anglické dabingové herečky
Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické osobnosti čínskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Londýna
Kopolymér

**Kopolymer** je polymér, ktorý je tvorený viacerými druhmi monomérov. Polymerizácia monomérov na kopolyméry sa označuje ako **kopolymerizácia**. Kopolyméry možno charakterizovať mnohými chemickými metódami, napríklad NMR spektroskopiou alebo vylučovacou chromatografiou, pomocou ktorých možno zistiť ich veľkosť molekúl, hmtonosť, vlastnosti a zloženie materiálu. 

Medzi komerčne dostupné kopolyméry patria akrylonitrilbutadiénstyrén (ABS), styrén-butadiénový kaučuk (SBR), nitrilová guma a iné. Všetky uvedené polyméry vznikajú reťazcovou polymerizáciou. Ďalším spôsobom výroby kopolymérov je postupná polymerizácia, pomocou ktorej vzniká napríklad kopolymér nylon-12/6/66, ktorý je tvorený nylonom 12, nylonom 6 a nylonom 66, a takisto kopolyestery. 

## Referencie

## Zdroj
Ústav pre štúdium totalitných režimov

[alt=Sídlo Ústavu pre štúdium totalitárnych režimov|náhľad|Sídlo Ústavu pre štúdium totalitárnych režimov v [Praha|Prahe]]

**Ústav pre štúdium totalitných režimov** (česky *Ústav pro studium totalitních režimů*, ÚSTR) je organizačná jednotka Českej republiky, ktorá sa venuje vedeckému štúdiu a vysvetľovaniu obdobia dvoch totalitných režimov v Česko-Slovensku, komunizmu a nacizmu. Podľa iniciátorov vzniku ústavu by sprístupnenie archívov a údajov malo zabrániť skresleniu výkladu českých dejín.

Inštitúcia bola zriadená 1. augusta 2007 zákonom, ktorý definuje jej poslanie a úlohy. Najvyšším orgánom ústavu je Rada ústavu, ktorú tvorí sedem členov volených Senátom Parlamentu Českej republiky na obdobie 5 rokov.

## Činnosť
Ústav vydáva časopis *Pamäť a dejiny (Paměť a dějiny).* Archív bezpečnostných zložiek vydáva časopis *Securitas Imperii*.

Na podporu činnosti ústavu bola zriadená aj osobitná podriadená inštitúcia, Archív bezpečnostných zložiek,

Inštitút prezentuje výstavy z iných krajín a pripravil vlastné putovné výstavy. Výstava *„Praha objektívom tajnej polície“* bola prvýkrát predstavená v roku 2009 na Stálom zastúpení Českej republiky pri Európskej únii v Bruseli; jej recenzia bola uverejnená v Harvardských novinách, v ktorých Mark Kramer, spolupracovník a riaditeľ Harvardského projektu pre štúdium studenej vojny, komentoval rozsah monitorovania bežných ľudí komunistickým režimom. „Česká tajná polícia sa veľmi snažila sledovať ľudí, ktorí boli úplne neškodní. Neboli to žiadni teroristi. Neboli nebezpečenstvom pre štát.“

Ústav sa dlhodobo zaoberá témami ako napríklad Čechoslováci v gulagu.

## Riaditelia

* Pavel Žáček (20082010)
* Jiří Pernes (2010)
* Zdeněk Hazdra (2010)
* Daniel Herman (20102013)
* Pavla Foglová (20132014)
* Zdeněk Hazdra (20142022)
* Ladislav Kudrna (od 2022)

## Obdobné inštitúcie v iných krajinách
* Slovensko – Ústav pamäti národa
* Poľsko – Instytut Pamięci Narodowej – Komisja Ścigania Zbrodni przeciwko Narodowi Polskiemu, IPN
* Ukrajina – Український Інститут Національної Пам’яті, UINM

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka: Ústav pro studium totalitních režimů

## Zdroj

Kategória:Archívy v Česku
Kategória:Vládne a štátne ústavy
Kategória:Organizácie založené v 2007
Kategória:Dejiny Česko-Slovenska
Pevniny a vrchy 2 (Rarity)

***Pevniny a vrchy 2 (Rarity)*** je názov kompilácie nahrávok slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. V roku 2000 ju na základe povolenia z licencií viacerých hudobných vydavateľov vydalo hudobné vydavateľstvo Bonton Music. Kompilácia, ktorá je zbierkou hudobných nahrávok od Deža Ursinyho voľne nadväzuje na predošlú oficiálnu kompiláciu, ktorá v roku 1997 vyšla u toho istého vydavateľstva pod názvom *[[Pevniny a vrchy]]*. 

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Dežo Ursiny – gitara, spev
* Miroslav Bedrík – spev, sprievodná gitara (1, 2)
* Marián Bednár – basová gitara, spev, vokály (1, 2)
* Peter Petro – bicie, vokály (1, 2)
* Vladimír Kaššay – basová gitara (5, 6, 11)
* Ľubomír Stankovský – bicie, perkusie (5, 6, 11)
* Martin Karvaš – klávesové nástroje (5, 6, 9, 10, 12, 13)
* Ctibor Hliněnský – bicie (3, 7, 8, 9, 10)
* Pavel Daněk – basová gitara (7, 8, 9, 10)
* Jaroslav Filip – klávesové nástroje (3, 7, 8, 11, 15, 16)
* Jana Kocianová – spev (7, 8, 9, 10)
* Jozef Škvařil – perkusie (7, 8)
* Anton Jaro – basová gitara (12, 13)
* Ján Fabrický – bicie (12, 13)
* Andrej Šeban – gitara (12, 13, 17), klávesové nástroje (12, 13)
* Gábor Presser – klávesové nástroje (12, 13)
* Alexej Charvát – basová gitara, perkusie (14)
* Aladár Silady – bicie (14)
* Martin Kumžák – klávesové nástroje (14)
* Miloš Vacík – perkusie (14)
* František Kop – saxofón, bas klarinet (14)
* Michal Gera – trúbka, lesný roh (14)
* Radek Krampl – vibrafón (14)
* Leona Machálková – spev (14)
* Oskar Rózsa – basová gitara (17)
* Marcel Buntaj – bicie (17)
;Studiová Skupina Michaela Kocába (4)
* Ondřej Soukup – basová gitara
* Vratislav Placheta – bicie nástroje
* Jiří Špidra – gitara
* Michael Kocáb – klávesové nástroje, aranžmány
* Martha Elefteriadu – spev
* Tena Elefteriadu – spev
* Jiří Tomek – perkusie
;The Soulmen Live
* Dežo Ursiny – gitara, spev
* Fedor Frešo – basová gitara, spev
* Vladimír Mallý – bicie, vokály
;Provisorium
* Dežo Ursiny – gitara, spev
* Jaroslav Filip – klávesové nástroje
* Marcel Daniš – basová gitara
* Vladimír Mallý – bicie, vokály
;Produkcia
* Alexander Soldán – remastering
* Marian Jaslovský – sprievodné texty na obale, producent projektu
* Jozef Pernecký, Vladimír Hák, Martin Petrík, Katarína Benková, Marian Jaslovský, Bohuslav Puskajler, Luboš Svátek, Jozef Uhliarik, Matúš Zajac a archív – fotografie
* Gibon s.r.o. – dizajn

## Referencie

Kategória:Kompilačné albumy z 2000
Kategória:Albumy Deža Ursinyho
Štefan Lovič

Ing. **Štefan Lovič** (* 1. január 1924, Česko-Slovensko – † 1. júl 1993, Pezinok) bol predseda MsNV v rokoch 1956 – 1985 a v rokoch 1965 – 1967 externý učiteľ stredného odborného učilišťa v Pezinku.

Po výhre vo voľbách v roku 1971 pokračoval vo svojej funkcii predsedu MsNV.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Pezinka
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Slavejkovova kaviareň

**Slavejkovova kaviareň** (), alebo **Stará kaviareň** (), je budova historickej kaviarne z polovice 19. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Kaviareň je dodnes zachovaná v pôvodnom vzhľade.

## Názov
Názov Slavejkovova kaviareň je odvodená od skutočnosti, že kaviareň obľuboval významný bulharský politik a spisovateľ Petko Račov Slavejkov, ktorý býval v rokoch 18811883 v neďalekom Slavejkovovom dome a do kaviarne chodil pravidelne každé ráno na kávu, alebo len krátko posedieť.

## Lokalita
Slavejkovova kaviareň leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv  na malom námestí *Văzraždane* , doslova *námestie Obrodenie*)cna východnom úpätí pahorku Džambaz tepe oproti škole Marazlijata, medzi trhoviskom *Ponedelnik pazar* a starým mestom.

## Dejiny
Kaviareň nechal postaviť v polovici 19. storočia Georgi Moralijata. V rokoch 18811883 kaviareň pravidelne navštevoval významný bulharský politik a spisovateľ Petko Račov Slavejkov. 

V roku 1892 sa v kaviarni uskutočnil druhý kongres Bulharskej sociálnodemokratickej strany.

Dodnes slúži pôvodnému účelu pod názvom *Stará kaviareň*.

## Charakteristika
Ide o jednoposchodovú budovu so širokými zárubňami a ťažkými drevenými okenicami. Kaviareň má vonkajšiu terasu s prístreškom, ktorý je podopieraný drevenými stĺpmi.

V interiéri sa do súčasnosti zachovalo pôvodné vnútorné ohnisko. Nachádza sa pri západnej stene, na ktorej sa zachovala pôvodná dekoratívna výzdoba. Pri ohnisku sú vystavené aj pôvodné šálky na kávu.

## Galéria

SlaveykovCafe006.jpg|celkový pohľad na južnú fasádu budovy
SlaveykovCafe001.jpg|pohľad na východnú fasádu budovy
SlaveykovCafe002.jpg|pohľad na budovu z juhovýchodu
SlaveykovCafe004.jpg|detailný pohľad na terasu a južnú fasádu kaviarne
SlaveykovCafe003.jpg|informačná tabuľa na budove


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Džambaz tepe
Kategória:Kaviarne v Bulharsku