Patrick Dewaere

**Patrick Dewaere** (* 26. január 1947, Saint-Brieuc, Francúzsko† 16. júl 1982, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky herec, skladateľ a príležitostný klavirista. Je považovaný za jedného z najbrilantnejších hercov svojej generácie, ktorého herectvo charakterizuje prirodzenosť, presnosť a pravdivosť výrazov, gest a postojov. Spolu s Gérardom Depardieu patril v 70. rokoch k najpopulárnejším mladým hercom. Spáchal samovraždu vo veku 35 rokov. Za svoju kariéru hral v tridsiatich siedmich celovečerných filmoch a tridsaťjeden rokov stelesňoval asi šesťdesiat rôznych postáv v divadle, kine a televízii. Počas svojej kariéry mal problémy s drogami a násilím.

## Životopis
Patrick Dewaere začal svoju hereckú kariéru ako štvorročný pod pseudonymom Patrick Maurinpodľa svojej matky Madeleine Maurin, ktorá bola aj herečkou. V 50. rokoch urobil prvé kroky na filmovom plátne s (režisérmi) Henrim Diamant-Bergerom (*Monsieur Fabre*, 1951), Marcom Allégretom (*En effeuillant la marguerite*, 1956), Henri-Georgesom Clouzotom (*Les spies*, 1957). Ale bolo to predovšetkým v café-théâtre, kde sa vyučil remeslu herca. Od roku 1968 hral v Café de la Gare s Coluchem, Miou-Miou a Romainom Bouteilleom.

Problematický a nejednoduchý Dewaere vždy vedel pestovať svoju kreativitu. Režisér Jean-Paul Rappeneau jeho talent objaví ako prvý,  a ponúkne mu úlohu vojaka vo filme *Manželia z roku II* (1971). Bertrand Blier ho potom najal do svojho dnes už legendárneho filmu *Les valseuses* (*Buzíci*) (1974) s Miou-Miou a Gérardom Depardieuom. Triumf! Šesť miliónov divákov sa hrnulo do kín. Patrick Dewaere z filmu vychádza s obrazom strateného človeka, zákernej povahy. Režiséri od neho očakávajú najmä stelesnenie antihrdinov, násilníkov či darebákov. V tom istom roku sa objavil v autorskom filme Mauricea Dugowsona *Lily Aime-moi.* Potom interpretuje mainstreamové filmy: *Žiadny problém* (1974) od Georgesa Lautnera, *Catherine a ja* (1975) od Michela Boisronda, *Zbohom kura* / *Nelútostný súboj* (1975) od Pierra Graniera-Deferra s Linom Venturom. V opačnom štýle točí pod palcom Claude Millera v *Najlepší spôsob chôdze*. Hrá v komediálnej dráme *F comme Fairbanks* (1976) od Mauricea Dugowsona, stelesňuje sudcu Fayarda v krimi dráme *Sudca zvaný šerif* (1977) od Yvesa Boisseta. Vrátil sa do Café de la Gare na niekoľko predstavení, ale rovnako rýchlo sa vrátil do kina. Medzi ďalšie jeho filmy patria napr.: *Víťazný pochod* (1976) od Marca Bellocchio, *Biskupova izba* (1977) od Dina Risi, *Pripravte si vreckovky* (1978) od Bertranda Bliera, *Cesty Rím - Neapol neprejazdná!* (1979) od Luigiho Comenciniho, *Hlavička* (1979) od Jean-Jacquesa Annauda alebo *[[Psy]]* (1981) od Philippa de Brocu. Úlohy, v ktorých sú postavy poškodené životom, neschopné čeliť spoločnosti v kríze, čelia nezamestnanosti. Potom nasleduje séria melodrám: *Čierna séria* (1979) od Alaina Corneaua, *Zlý syn* (1980) od Clauda Sauteta, *Otčím* (1981) od Bertranda Bliera, *Hasnúci deň* (1981) od André Téchiné, kde sprevádza Catherine Deneuve vo veľmi rafinovanom milostnom príbehu. Taktiež si zahral aj seriózne postavy novinárov či detektívov vo filmoch *Plein sud* (1981) od Luca Bérauda a *Tisíc miliárd dolárov* (1982) od Henri Verneuila. Svoj posledný film nakrútil s režisérom Alainom Jessuom v roku 1982. V *Paradis pour tous* hrá muža na vozíku, ktorému sa zmenilo vnímanie. Dewaerova sláva vrcholí. Pár dní pred nakrúcaním jeho tridsiateho štvrtého filmu *Edith a Marcel*, spácha doma samovraždu. Claude Lelouch nakoniec film natočil s iným hercom.

V roku 2022 bol o ňom natočený dokument *Patrick Dewaere, mon héros* (*Patrick Dewaere, môj hrdina*), ktorý režíroval Alexandre Moix.

## Galéria

Súbor:Michele Placido, Franco Nero, Miou-Miou, Patrick Dewaere, Marcia Trionfale (1976).jpg|Michele Placido, Franco Nero, Miou-Miou a Patrick Dewaere, počas natáčania *La Marche triumphale* v roku 1975.
Súbor:Dewaere-Muti-Tournage-Italie-1976.png|S Ornellou Muti v Taliansku, na scéne filmu *La Chambre de l'évêque* v roku 1976.
Súbor:Dewaere-Italie-1978.png|V Taliansku sa zúčastnil natáčania filmu *Le Grand Embouteillage* (1978).
Súbor:Dewaere-MaisonA.jpg|Hercov dom (Parížsky <abbr>14. obvod</abbr>) Impasse du Moulin-Vert, kde sa v roku 1982 zabil.
Súbor:Sépulture Patrick Dewaere.jpg|Hrob herca na cintoríne Saint-Lambert-du-Lattay.
Súbor:Signature Dewaere.png|Dewaerov podpis z roku 1967.
Súbor:Dewaere01-colorised.jpg|Patrick Deware, farebný portrét perom.
Súbor:Lola Dewaere 2013.jpg|Dewaerová dcéra Lola.
Súbor:Dewaere au Tribunal des flagrants délires en 1980.jpg|Herec v divadelnom vystúpení *Le Tribunal des flagrants délires* 17. október 1980.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 
* Patrick Dewaere v Ciné-RessourcesFiches personnalités
* Patrick Dewaere v INA 
* Patrick Dewaere vo Francúzskom filme 
* Patrick Dewaere v Osobnosti.cz
* Patrick Dewaere v TMDB 
* Patrick Dewaere v AlloCiné
* Patrick Dewaere v AllMovie
* Patrick Dewaere v Unifrance
* Patrick Dewaere v Universalis.fr
* Patrick Dewaere v Kino-Teatr.ru
* Patrick Dewaere v Académie des César
* Patrick Dewaere na oficiálnej stránke (po francúzsky)

Kategória:Francúzski filmoví herci
Kategória:Francúzski televízni herci
Kategória:Francúzski klaviristi
Kategória:Francúzski skladatelia filmovej hudby
Kategória:Francúzski hudobní skladatelia
Kategória:Obete samovrážd
Kategória:Detskí herci