open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Theofylaktos Simokattes

[náhľad|Symokattova ''Morálna epištola'' (''Ep(isto)le morales, rurales et amatorie interpretatione latina''), latinské vydanie ([Mikuláš Kopernik|Kopernik), 1509]]
**Theofylaktos Simokattes**, niekedy prepisované aj skrátene ako **Theofylakt**, či ako **Simokattés** (gr. Θεοφύλακτος Σιμοκάτ(τ)ης, lat. *Theophylactus Simocatta*; * 580, Alexandria, byzantský Egypt† asi 630) bol byzantský historik a básnik. V mladosti vyštudoval právo v Konštantínopole, kde sa dostal do povedomia patriarchu Sergia, vďaka ktorému získal viacero vyšších úradov. Jeho dielo do latinčiny na začiatku 16. storočia preložil Mikuláš Kopernik. Simokattes bývava označovaný aj ako posledný historik píšuci v antickom historiografickom duchu.

## Dielo
* *Oikumeniké historia* (Οικουμενική Ιστορία, *Svetové dejiny*)

V ôsmich knihách dielo opisuje vládu cisára Maurikia (582602). Spis nadväzuje na prácu Menandra Protektora a pravdepodobne vznikali niekedy v rokoch 628638. Dielo je i napriek drobným nepresnostiam považované za spoľahlivé, narozdiel od klasických antických diel je už písané v kresťanskom duchu, obsahuje však aj rôzne mytologické narážky. V diele sú využité viaceré ranejšie diela (napr. Ján z Epifanie) i primárne dobové pramene. Okrem východorímskych (byzantských) dejín dielo popisuje aj geografické a etnografické znaky vtedajších známych krajín, mimo iné o Egypte, Avaroch, či Číne.

V češtine vyšlo ako *Na sklonku věků*.

* *Epistolai éthikai, agroikai, hetairikai*

V češtine vyšlo v rámci zbierky *Listy hetér*.

* niekoľko prírodovedných diel, či spis o predestinácii

## Referencie

## Externé odkazy
* Theofylaktos Simokattes na Encyclopaedia Iranica (anglicky)

Kategória:Narodenia v 580
Kategória:Úmrtia v 7. storočí
Kategória:Byzantskí historici
Kategória:Byzantskí kronikári
Kategória:Osobnosti z Alexandrie
Hasičská stanica Požiarnická v Košiciach

**Hasičská stanica Požiarnická v Košiciach** je hasičská stanica typu V spadajúca pod Okresné riaditeľstvo Hasičského a záchranného zboru Košice I, ktorá sa nachádza na Požiarnickej ulici 4 v Košiciach – mestskej časti Staré Mesto v okrese Košice I v Košickom kraji.

Patrí k najväčším hasičským staniciam na Slovensku, na zmene v nej slúži až 34 hasičov. Do jej zásahového obvodu spadajú okresy Košice I, II, III a IV a 21 obcí z okresu Košice-okolie (Baška, Bukovec, Cestice, Komárovce, Kostoľany nad Hornádom, Malá Ida, Obišovce, Družstevná pri Hornáde, Hodkovce, Hýľov, Košická Belá, Kysak, Nižný Klátov, Malá Lodina, Opátka, Sokoľ, Šemša, Trebejov, Veľká Ida, Veľká Lodina a Vyšný Klátov). Od otvorenia stanice 21. júla 1928 do 1. apríla 2002 stanica slúžila Mestskému požiarnemu zboru Košice, ktorý sa v uvedený deň stal súčasťou Hasičského a záchranného zboru podliehajúceho pod Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky.

## Dejiny
Prvá hasičská stanica v Košiciach sídlila vo *Vancsayovom dome* na Kováčskej ulici 9, ktorý magistrát mesta určil ako kasáreň pre hasičský spolok založený 19. októbra 1872. Spolok mal štyroch platených hasičov a celkový počet členov 159 (z toho 75 striekačov, 55 lezcov, 28 dozorcov a jedného trubača). V roku 1875 mal už sedem platených hasičov a v roku 1924 počet profesionálnych košických hasičov stúpol na 26. S rozrastaním spolku a pribúdaním novej, podstatne rozmernejšej techniky dom na Kováčskej už priestorovo nestačil, preto mestské zastupiteľstvo schválilo vybudovanie novej hasičskej stanice na Požiarnickej ulici. Hasiči budovu prebrali 21. júla 1928. Budova prešla komplexnou rekonštrukciou v rokoch 20052007.

## Referencie

Kategória:Hasičské stanice na Slovensku
Kategória:Košice - Staré Mesto
Kategória:Budovy v Košiciach
Budačina

**Budačina** je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza v Kudlovickej doline na katastrálnom území obce Halenkovice v najzápadnejšom výbežku okresu Zlín, asi 300 m po značenej turistickej ceste od cesty vedúcej z obce Kudlovice do obce Kostelany v pohorí Chřiby. Chránené územie je v správe Krajského úradu Zlínskeho kraja. Prírodná pamiatka je súčasťou európsky významnej lokality Chřiby.

## Predmet ochrany
vľavo|náhľad|Pamätná doska Antonína Rozsypala
Prírodná pamiatka bola vyhlásená na ochranu geologickej a historickej lokality, tvorenej skupinou štyroch väčších pieskovcových skál pleistocénneho obdobia. Súčasťou chráneného územia je aj 5 metrov dlhá puklinová jaskyňa a opustený pieskovcový lom na úpätí. Skaly sa nachádzajú v nadmorskej výške 315 až 375 metrov na chrbte, stúpajúcom v závere Kudlovické doliny ku kóte Krásna hora () 

Jednotlivé skaly sú prirodzeným skalným odkryvom, tvoreným značne naklonenými (s náklonom medzi 70 ° až 80 °) pieskovcovo - zlepencovými skalnými lavicami o hrúbke až 4 m. Najväčším skalným útvarom je zhruba 12 metrov vysoká Veľká skala, ktorá je v dolnej časti dlhá približne 15 metrov. Na severnej strane Veľkej skaly sa veternou eróziou vytvorili voštiny.

V tiesňave na Veľkej skale je umiestnená pamätná bronzová doska od kroměřížského sochára Sylvestra Harnu na uctenie pamiatky Antonína Rozsypala, ktorý bol umučený v roku 1942 v Mauthausene. Na území prírodnej pamiatky sa nachádza studnička *Šerifka*, nazvaná podľa niekdajšieho šerifa tunajšej trampskej osady Jozefa Sklenaříka z Halenkovíc.

## Povesti
Podľa miestnych povestí sa traduje, že jaskyne v skalách Budačiny slúžili ako úkryt pre lúpežníkov Ondráša a Juráša, ktorí odtiaľ vyrážali prepadať kupcov, prechádzajúcich po neďalekom chodníku.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Zlín
* Komínky

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Zlín
Kategória:Prírodný park Chřiby
Kategória:Skalné útvary v Česku
Kategória:Geologické lokality v Česku
Masový vrah

**Masový vrah** je osoba, ktorá spáchala viacnásobnú, masovú, mnohopočetnú vraždu alebo vraždy. Masový vrah je staršie ale stále spisovné a používané slovo (pozri napríklad Zoznam ľudí odsúdených na doživotný trest odňatia slobody), ktorého umeleckým synonymom je ***katan*** (viacnásobný vrah).

Na rozdiel od sériového vraha (osoba, ktorá zavraždila tri a viac osôb s určitými prestávkami medzi jednotlivými vraždami), hromadná vražda je akt vraždy viacerých ľudí, zvyčajne súčasne alebo počas relatívne krátkeho časového obdobia a v malej geografickej vzdialenosti. Americká FBI považuje za masovú vraždu, vraždu štyroch alebo viacerých ľudí počas obdobia, v ktorom medzi vraždami nenastala „pauza na ochladenie“ (ang. „cooling-off period“). K hromadnej vražde zvyčajne dochádza na jednom mieste, kde jeden alebo viac ľudí zabije niekoľko ďalších.

Masový a sériový vrah nie sú v slovenskom Trestnom zákone (300/2005 Z.z.) definovaní, avšak trestné právo zvyšuje tresty pre páchateľov, ktorí už boli za taký čin odsúdený a tých v nebezpečnom zoskupení, čo je buď zločinecká (skupina organizovaných zločincov, ktorí páchajú trestné činy spolu s inými členmi) alebo teroristická skupina.

Masové vraždy sa často dejú v priebehu vojen. Na rozdiel od smrti v boji sú takéto vraždy páchané v rozpore s vojnovým právom a sú teda vojnový zločin (napríklad Katynský masaker, masaker v Kremničke, masaker v Sklenom, Chatyňský masaker, masaker v Dachau, masaker v Mỹ Lai, pozri aj Vojnové zločiny na území Slovenska počas druhej svetovej vojny.)

Najmasovejšia vražda v novodobej histórii Slovenska (v čase mieru) sa udiala v bare Fontána v Dunajskej Strede 25. marca 1999 po 19.15 h, keď traja maskovaní muži (falošní policajti) v priebehu niekoľkých minút postrieľali 10 mužov.

V Prahe Olga Hepnarová 10. júla 1973 úmyselne vrazila požičaným nákladným autom do davu ľudí. Na električkovej zastávke tak usmrtila 8 osôb. Bola poslednou popravenou ženou v Česko-Slovensku.

Podľa doktora Andreja Drbohlava, dnes sériových vrahov v Česku a na Slovensku vystrieda fenomén masových vrahov. *„Fenomén masových vrážd je niečo, a nechcem byť zlým prorokom, čo Európa ešte len čaká. Bol by som rád, aby nás minuli, avšak obávam sa, že ich tu zaznamenáme.“*

## Referencie



Kategória:Vraždy
Château de Bilstein

[náhľad|Zrúcanina hradu na litografii [Jacques Rothmuller|Jacquesa Rothmullera z roku 1863]]
**Château de Bilstein** je zrúcanina hradu v obci Riquewihr v departmente Haut-Rhin vo Francúzsku.

Výstavba hradu spadá do 12. storočia, rozšírený bol v 14. storočí. Hrad bol zničený v roku 1636 a od 6. decembra 1898 ho Ministerstvo kultúry Francúzskej republiky eviduje ako historickú pamiatku.

## Referencie

Kategória:Hrady a zámky vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Haut-Rhin
Berne

**Berne** môže byť:
* rieka v Dolnom Sasku v Nemecku, prítok rieky Ollen, pozri Berne (rieka)
* sídlo:
** vo Francúzsku: bretónsky názov obce Berné
** v Nemecku: obec v okrese Wesermarsch v Dolnom Sasku, pozri Berne (Nemecko)
** v Spojených štátoch:
*** mesto v štáte Indiana, pozri Berne (Indiana)
*** nezačlenená obec (unincorporated community) v štáte Iowa, pozri Berne (Iowa)
*** nezačlenená obec (unincorporated community) v štáte Minnesota, pozri Berne (Minnesota)
*** mesto v štáte New York, pozri Berne (New York)
*** nezačlenená obec (unincorporated community) v štáte Pensylvánia, pozri Berne (Pensylvánia)
** vo Švajčiarsku: francúzsky názov pre mesto Bern
* stanica metra v štvrti Farmsen-Berne v Hamburgu v Nemecku, pozri Berne (Hamburg)
* priezvisko, napr.:
** Dagmar Bernová (Berne), austrálska lekárka, prvá žena-poslucháčka medicíny v Austrálii (1866-1900)
** Josef Berne, americký spisovateľ, filmový režisér a producent ruského pôvodu
** Eric Berne (rod. Eric Lennard Bernstein), americký psychiater kanadského pôvodu (1910-1970)
** Robert M. Berne, americký kardiológ a fyziológ, autor významných medicínskych učebníc (1918-2001)
** Tim Berne, americký jazzový saxofonista a hudobný vydavateľ * 1954)
** John Berne, bývalý austrálsky ragbista (* 1954)
** Suzanne Bernová (Berne), americká spisovateľka románov (* 1961)
** Shaun Berne, austrálsky ragbový tréner a bývalý ragbista, syn Johna Berna (* 1979)
** Michael Berne, austrálsky ragbista (* 1981)

## Pozri aj
* Berne-Knox-Westerlo Secondary School, stredná škola v meste Berne v štáte New York
* Berne Township, mesto vo Fairfield County v štáte Ohio
* Berne Union High School, stredná škola v Sugar Grove v štáte Ohio
* Club de Berne, medzinárodný klub spravodajských agentúr štátov Európskej únie, Nórska a Švajčiarska, fungujúci od roku 1971
* Farmsen-Berne, štvrť v Hamburgu
* North Berne, nezačlenená obec (unincorporated community) v štáte Ohio
* Rue de Berne, ulica v Ženeve
Meleagros (Macedónia)

**Meleagros** (starogr. Μελέαγρος – Meleagros, ; * 4. storočie pred Kr., Pella† 279 pred Kr.) bol macedónsky kráľ, brat Ptolemaia Kerauna a syn Ptolemaia I. a jeho manželky Eurydiky. Vládol len dva mesiace v roku 279 pred Kr. než ho macedónske vojsko donútilo vzdať sa trónu.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Vládcovia starovekej Macedónie
Kategória:Ptolemaiovci
Kategória:Úmrtia v 70. rokoch 3. storočia pred Kr.
Kategória:Narodenia v 4. storočí pred Kr.
Kategória:Panovníci, ktorí abdikovali
John Dyer Baizley

**John Dyer Baizley** (* 10. október 1977, Pittsburg, Pensylvánia, USA) je americký hudobník a maliar z Philadelphie, ktorý je najznámejší ako spevák a rytmický gitarista progresívno-metalovej skupiny Baroness zo Savannah v štáte Georgia. Bol chválený kritikou za svoje artworky, z ktorých niektoré boli začlenené do albumových obrázkov alebo tričiek pre umelcov, ako napríklad Kvelertak, Kylesa, Pig Destroyer, Darkest Hour, Daughters, Skeletonwitch, Torche, Cursed, Black Tusk, Vitamin X, Flight of the Conchords, The Red Chord, Gillian Welch, Metallica a jeho vlastnej hudobnej skupiny, Baroness.

## Diskografia
**[[Red Album (Baroness)|Red Album]]* (2007)
**[[Blue Record]]* (2009)
**[[Yellow & Green (Baroness)|Yellow & Green]]* (2012)
**[[Purple (Baroness)|Purple]]* (2015)
**[[Gold & Grey]]* (2019)

## Referencie

* Madrigale, Angelo. *John Baizley*. Juxtapoz n.135. April 2012.

## Zdroj

Kategória:Heavymetaloví gitaristi USA
Kategória:Maliari USA
Kategória:Osobnosti z Pittsburghu
Ondřej Brzobohatý

**Ondřej Brzobohatý** (iné mená: **Ondřej Brzobohatý Gregor**, **Ondřej Gregor Brzobohatý**; * 2. február 1983, Praha) je český herec, hudobný skladateľ a hudobník, ktorý sa stal známy moderovaním prvého ročníka súťaže *Česko hľadá SuperStar*.

## Rodinný život
Je synom populárneho českého herca Radoslava Brzobohatého a herečky slovenského pôvodu Hany Gregorovej. V máji 2016 si zmenil priezvisko „Brzobohatý“ na „Brzobohatý Gregor“ (dôvodom, podľa jeho vlastného vyjadrenia, bolo to, že pracovne pôsobil ako skladateľ hudby v zahraničí).

V roku 2008 sa po trojročnom vzťahu oženil s produkčnou Johanou Indrákovou, roku 2013 sa s ňou však rozviedol. Neskôr nadviazal vzťah s modelkou Taťánou Kuchařovou, Miss World 2006, spolu boli prvýkrát videní na verejnosti v júni 2013. Dňa 30. júna 2016 s ňou v kostole na pražskom Strahove uzavrel sobáš.

## Profesijná kariéra
Na základnej umeleckej škole sa učil hre na husle, neskôr absolvoval Konzervatórium Jaroslava Ježka v odbore skladba, klavír a dirigovanie.

Hral v hudobnej skupine *Bůhví*, autorsky sa podieľal napr. na albumoch Sámera Issu. V Horáčkovom lyrikáli *Kudykam* mal na starosť hudobné aranže a dramaturgiu piesní. Hral právnika Marka Stránského v seriáli *Ulica* a učiteľa Adama Kábrta v seriáli *Gympl s (r)učením omezeným*. Moderoval tiež Slávika 2012. V súčasnej dobe sa venuje príprave svojho sólového albumu. Môžeme ho vidieť v Divadle Radka Brzobohatého v hrách *Vyhazovači* a *Tančírna*. K obom hrám mal tiež na starosti hudbu a výber piesní. 

## Tvorba

### Filmografia (výber)

* *Ulice* (2005)
* *Česko hledá SuperStar* (2004) – moderátor
* *Gympl s (r)učením omezeným* (2012, 2013)
* *StarDance …když hvězdy tančí* (2013) – moderátor
* *[[X Factor]]* (2014) – porotca
* *Dívka za zrcadlem* (2018) – TV film
* *Linka* (2019) – TV seriál, Filip Mrkvička

### Divadelné úlohy (výber)

* 2011 – Peter Stone, Rupert Holmes: *Vražda za oponou*, Nadporučík Frank Cioffi, Hudební divadlo Karlín, réžia Antonín Procházka.

### Hudobné skladby
* *Dvanáct měsíčků* 

### Diskografia
* *Identity*, 2014 
* *Universum*, 2017 

## Referencie


## Externé odkazy
*  
*  

Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Českí moderátori
Kategória:Českí herci
Kategória:Českí klávesisti
Kategória:Českí hudobní skladatelia
Iva Pazderková

MgA. **Iva Pazderková** (* 16. marec 1980, Uherské Hradiště) je česká herečka, speváčka, moderátorka a stand-up komička.

## Život
Absolvovala osemročné gymnázium v Brne a v roku 2003 vyštudovala činoherné herectvo na Divadelnej fakulte Janáčkovej akadémie múzických umení v Brne.

Preslávila sa predovšetkým účinkovaním v stand-up komédii *Na stojáka* televíznej stanice HBO v roku 2004 a do všeobecného povedomia sa dostala prostredníctvom televíznej reklamy na jogurt. Divákov baví predovšetkým predstieraním hlúposti a vtipnými „hláškami“, artikuláciou a svojim neformálnym vystupovaním. Potom, čo v jednom zo svojich predstavení povedala, že si založila stranu SBKB (Strana blonďatých, krásnych a bohatých), jej fanúšikovia túto fiktívnu stranu skúšajú naozaj založiť – už má skoro 800 podpisov (z 1 000 nutných pre registráciu).

Do leta 2010 vysielala každé všedné ráno spoločne s Dušanom Krejdlom na rádiu Kiss. Spolu s Ester Kočičkovou moderovala nominačný večer na Českého leva 2008.

V súčasnej dobe pôsobí v Divadle Na Fidlovačce. Vystupuje tiež v Hudobnom divadle Karlín v predstaveniach *The Addams Family* a *Sestra v akcii*.

Dňa 4. júla 2018 vystúpila v pražských Letňanoch ako hosť Pražského výberu, ktorý bol vybraný ako predkapela na koncerte The Rolling Stones. 

V roku 2022 súťažila v reality šou *Survivor Česko & Slovensko*, kde sa umiestnila na 18. mieste. V tom istom roku oznámila, že údajné manželstvo s Lukášom Pavláskom bolo len „experiment“ a nikdy spolu manželstvo neuzavreli.

V roku 2025 sa pripojila k podpore premiéra Petra Fialu ako moderátorka debát, ktoré boli súčasťou predvolebnej kampane SPOLU.

## Filmografia (výber)
* 2000: *Výbuch* (dokumentárne-dramatická rekonštrukcia)
* 2005: *Restart* – barmanka
* 2007: *Maharal – Tajemství talizmanu* (TV seriál) – sprievodkyňa na Hrade
* 2008: *Pouta* – Miluška
* 2009: *4teens* (TV seriál) – Pelikánová, mama Paty
* 2010: *Cukrárna* (TV seriál) – exmanželka Hynka
* 2010: *Doktor pro zvláštní případy* (TV film) – Harmónia
* 2013: *Pekelná výzva* (TV súťažné relácia) – moderátorka
* 2013: *Tady hlídám já* (TV film) – Milada Herianová
* 2016: *Tvoje tvář má známý hlas* (hudobno-zábavná šou TV Nova)
* 2016: *Na vodě* (TV seriál)
* 2021: *Mstitel*
* 2022: *Velká premiéra*

## Rozhlasové role
* 2015: grófka Orsini, Gotthold Ephraim Lessing: *Emilia Galotti*, Český rozhlas Brno

## Diskografia
* 2013: *Ukulala*
* 2016: *Horská lesní ekologická tvá živá dospělá krabičková smutná šťastná*

## Referencie

## Literatúra
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
*    
*      
* Kvůli věku mám z mateřství hrůzu, přiznává otevřeně Iva Pazderková – rozhovor na iDNES.cz (2017)

Kategória:České herečky
Kategória:Českí komici
Kategória:Českí moderátori
Kategória:Českí vegetariáni
Kategória:Absolventi Janáčkovej akadémie múzických umení
Kategória:Osobnosti z Uherského Hradišťa
Krvavá grófka

**Krvavá grófka** môže byť:
*Alžbeta Bátoriová
*kniha P. Dvořáka a K. Kállaya, pozri Krvavá grófka (kniha)
Krvavá pani (rozlišovacia stránka)

**Krvavá pani** môže byť:
*film V. Kubala, pozri Krvavá pani
*Alžbeta Bátoriová
*Katаrína z Komárova (Katarína Bechyňová z Lažian)
Alžbeta Báthoryčka

**Alžbeta Báthoryčka** alebo **Bátoryčka** môže byť:
*Alžbeta Bátoriová
*divadelná hra J. Záborského (staršie Bátoryčka, novšie Alžbeta Báthoryčka), pozri Bátoryčka (Záborský)

**Bátoryčka** môže byť aj film z roku 2009, pozri Bátoryčka: Krvavá grófka
Bátori

**Bátori** (starším pravopisom alebo po maďarsky: *Báthory*, *Báthori*, *Bátory*) môže byť:
*šľachtický rod, pozri Bátoriovci
*priezvisko, napr.:
**Alžbeta Bátoriová
**Eufrozína Bátoriová
**Krištof Bátori
**Štefan Bátori

**Bátory** môže byť aj:
*Ivan Bátory
Briavsky potok

**Briavsky potok** (nesprávne Briavský potok) je potok v severnej časti okresu Čadca na Kysuciach. Je to pravostranný prítok Kysuce s dĺžkou  a je tokom IV. rádu.

## Prameň
Pramení v Javorníkoch na severných svahoch vrchu Briava (), v nadmorskej výške približne , na hranici katastrálnych území Rakovej a Čadce.

## Opis toku
Potok tečie na sever zalesneným územím k rakovskej osade *Škrabákovci*, kde priberá aj svoj jediný prítok (krátky bezmenný potok z pravej strany), pokračuje už územím Čadce, kde vstupuje do Turzovskej vrchoviny (podcelku Hornokysucké podolie), stále tečie na sever údolím na okraji osady *Kýčerka* a neskôr sídliska Kýčerka k ceste II/487 a trati Čadca – Makov a po krátkom úseku cez lúky ústi do Kysuce.

## Pôvod názvu
Toponymum *Briavsky potok* má pôvod v geografickom názve vrchu *Briava* (), na severozápadnom úbočí ktorého v nadmorskej výške  pramení. Z toponyma *Briava* systémovým utvorením prídavného mena formantom *-ský* (pre slová, ktorých posledná slabika slovného základu je dlhá, sa uplatňuje rytmickým zákonom skrátená podoba formantu *-sky*) a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou zložený z prídavného mena a z podstatného mena) *Briavsky potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii,, podobne ako Báb (obec v okrese Nitra) → Bábsky potok (prítok Jarčia), Bacúch (obec v okrese Brezno) → Bacúšsky potok (prítok Hrona), Badín (obec v okrese Banská Bystrica) → Badínsky potok (prítok Hrona), Bazín (, vrch v Slovenskom krase) → Bazínsky potok (prítok Turne), Bederník (les v obci Osuské) → Bedernícky potok (prítok Myjavy), Budín (, vrch v Oravskej Magure) → Budínsky potok (prítok Bielej Oravy)). V pomenovacom procese vodného toku *Briavsky potok* bol motivačným prvkom *menší vodný tok prameniaci na svahu geografického objektu - vrchu s názvom Briava a pretekajúci úbočím tohto vrchu*. Hydronymum *Briavsky potok* bolo názvoslovnou autoritou štandardizované v roku 2007.

Pôvod toponyma *Briava* (vrch, ) nie je jasný. Najstaršia písomná zmienka o meste Čadca je v listine z roka 1598.

## Geomorfologické celky
*Javorníky, časť:
**Rakovská hornatina
*Turzovská vrchovina, podcelok:
**Hornokysucké podolie

## Obce
*Raková
*Čadca
**mestská časť U Hluška

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v Javorníkoch
Kategória:Vodné toky v Turzovskej vrchovine
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Raková (okres Čadca)
Kategória:Čadca
Ióannes Skylitzes

**Ióannes Skylitzes** (iné mená: **Ján Skylitzes**, **Ioannes Skylitzes**, ; * okolo 1040 † 1101) bol vysoký byzantský vojenský hodnostár (*[[kuropalates]]* a *droungarios tés viglés*) a historik gréckeho pôvodu. Jeho najvýznamnejším dielom je *Synopsis historión – Prehľadné dejiny*. O jeho živote sa veľa nevie, niekedy býva stotožňovaný s Ióannom Trakesiom.
 
## Dielo
* *Synopsis historión* (*Σύνοψις Ἱστοριῶν – Prehľadné dejiny*)

Skylitzes v Synopsii naviazal na kroniku Theofana Homologéta, pričom zachytil byzantské dejiny v období medzi rokmi 811 až 1057 (od nástupu Michala I. Rangabe do vlády Michala VI. Stratika. Jeho práca je tematicky radená podľa vlády jednotlivých cisárov (žánrovo tzv. cisárska kronika).
[náhľad|vľavo|korunovácia [Michal I. (Byzantská ríša)|Michala I. v Madridskom rukopise Skylitzovej kroniky]]
vľavo|náhľad|Grécky oheň v Skylitzovom Madridskom rukopise
Autor diel v mnohom vychádza zo skorších diel – napr. Georgia Synkella, Theofana Homologéta, Michaela Psella, Genésia, Leva Diakona, a iných, ktoré však podrobuje kritike. V duchu byzantskej historiografie sa snažil dosiahnuť pokiaľ možno čo najobjektívnejší a najúplnejší pohľad na udalosti, avšak dielo sa nevyhlo aj nepresnostiam. Jeho dielo sa zachovalo vo viacerých opisoch (najvýznamnejším je zrejme tzv. Madridský rukopis, vytvorený v 12. storočí na Sicílii, ktorý je známy pre svojich 574 ilustrácií z byzantských dejín a preto, že ide o jedinú zachovanú iluminovanú kroniku v gréčtine.

Z kroniky neskôr čerpal (alebo ju skôr opísal) vo svojom diele rovnomennom *Synopsis historión* aj mních Geórgios Kedrénos. Existujú tiež verzie Skylitzovej kroniky – tzv. *Skylitzes continuatus*, ktoré historický popis posúvajú až po rok 1079, nie je však jednoznačne dokázané ani vyvrátené, kto je autorom daného dodatku.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Skylitzes: Synopsia, grécky text
* Skylitzes: Synopsia, Madridský kódex, scan

Kategória:Byzantskí historici
Kategória:Byzantskí úradníci
Kategória:Byzantskí kronikári
Kategória:Narodenia v 1040
Kategória:Úmrtia v 1101
Beňovský potok (povodie Maliny)

**Beňovský potok** je prirodzený vodný tok na Záhorí, v okrese Malacky, na území VVP Záhorie, v katastrálnom území Turecký vrch a v katastri obce Pernek. Je to tok VI. rádu, horsko-nížinného charakteru, s dĺžkou 5,579 km a s rozlohou povodia 5,639 km². Pramení v nadmorskej výške  a ústi do Perneckého potoka, vo výške  ako jeho významný ľavostranný prítok.

## Prameň
Pramení v dorastenom listnatom lese, v lokalite Diely (), na západnom svahu vrchu Gašparová (), južne od obce Pernek, v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, v nadmorskej výške 

## Opis toku
Potok po prameni tečie dorasteným listnatým lesom, severozápadným smerom, mierne sa vlní a neskôr ho križuje vedenie vysokého elektrického napätia. Opúšťa územie VVP Záhorie, ale stále tečie po jeho hranici. Pokračuje ďalej na severozápad, výraznejšie sa vlní, až mierne meandruje, tečie stále v listnatom lese a tvorí badateľnú vlnu prehnutú na severovýchod. Podteká cestu II/501 a stáča sa mierne na sever, neskôr pokračuje opäť severozápadným smerom. Pokračuje poľnohospodárskou krajinou, prijíma jediný prítok, sprava bezmenný potok a vzápätí ho premosťuje železničný most trate Zohor - Plavecký Mikuláš. Ešte krátko tečie na severozápad a po chvíli sa definitívne stáča v pravom uhle na severovýchod. Po ľavej strane míňa Pernecké rybníky, preteká trávnatým porastom a hneď nato sa zľava, v oblasti Orešie vlieva do Perneckého potoka, v nadmorskej výške 

## Referencie

## Zdroje
* GEO-portál, názvy potokov
* Základná mapa ZBGIS

Kategória:Povodie Moravy
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Pernek
Kategória:Záhorie
Kategória:Záhorie (vojenský obvod)
Kategória:Vodné toky v okrese Malacky
John Calabrese

**John Louis Christopher** „**JC**“ **Calabrese** (* 1974, Toronto, Ontário, Kanada), predtým známy aj pod pseudonymom **Scaltro**, je kanadsko-taliansky basgitarista. Je známy ako člen kanadského hard rockového tria Danko Jones a medzikontinentálnej skupiny Iron Magazine.

## Životopis
Vyrastal v Scalzati v talianskom regióne Kalábria a jeho rodina z otcovej strany pochádza z Trenty. Základnú a časť strednej školy navštevoval v Taliansku, ale po rozvode rodičov sa dostal do problémov a bol poslaný späť do Kanady. Predtým, ako sa stal členom skupiny Danko Jones, pôsobil v indie rockovej skupine Kat Rocket. 

V roku 1996 spolu s Dankom Jonesom a Gran Sfigatom zakladal skupinu Danko Jones.

Má dvojité občianstvo a žije v Toronte.

## Diskografia
### So skupinou Danko Jones
#### Štúdiové albumy
* *[[Born a Lion]]* (2002)
* *[[We Sweat Blood]]* (2003)
* *[[Sleep Is the Enemy]]* (2006)
* *[[Never Too Loud]]* (2008)
* *[[Below the Belt (Danko Jones)|Below the Belt]]* (2010)
* *[[Rock and Roll Is Black and Blue]]* (2012)
* *Fire Music* (2015)
* *[[Wild Cat (Danko Jones)|Wild Cat]]* (2017)
* *[[A Rock Supreme]]* (2019)
**[[Power Trio (Danko Jones)|Power Trio]]* (2021)
**[[Electric Sounds]]* (2023)
**[[Leo Rising]]* (2025)

#### EP
* *[[Danko Jones (EP)|Danko Jones]]* (1998)
* *Gun Girl* (1999)
* *My Love Is Bold* (1999)
* *Mouth to Mouth* (2011)

#### Kompilácie
* *I'm Alive and On Fire* (2001)
* *[[B-Sides (Danko Jones)|B-Sides]]* (2009)
* *[[This Is Danko Jones]]* (2009)
* *[[Garage Rock! – A Collection of Lost Songs From 1996 – 1998]]* (2014)
* *[[Danko Jones (kompilácia)|Danko Jones]]* (2015)

#### Koncertné albumy
* *Live at Wacken* (2016)

### So skupinou Iron Magazine
* *Queen of Hell* (2017)

## Videografia
* *Sleep Is the Enemy - Live in Stockholm* (2006)
* *Live At Wacken* (2016)
* *[[Bring on the Mountain]]* (2010)

## Filmografia
* *[[Full of Regret (film)|Full of Regret]]* (2010)
* *[[Had Enough (film)|Had Enough]]* (2010)
* *[[I Think Bad Thoughts (film)|I Think Bad Thoughts]]* (2011)
* *[[Bring on the Mountain]]* (2010)
* *[[The Ballad of Danko Jones]]* (2012)

## Referencie

## Externé odkazy
* John Calabrese na Discogs

Kategória:Danko Jones
Kategória:Kanadskí basgitaristi
Kategória:Osobnosti z Toronta
Ludvík Svoboda (1929)

**Ludvík Svoboda** (* 26. júl 1929) bol česko-slovenský (národnosťou český) komunistický politik, profesiou nástrojár, ktorý pôsobil ako poslanec Národného zhromaždenia (NZ; 19601968) a poslanec Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia (SĽ FZ; 19691971). Spočiatku vystupoval ako bezpartajný politik, následne ako člen Komunistickej strany Československa (KSČ).

Do NZ bol menovaný ako zástupca za Stredočeský kraj. Bol členom priemyselného výboru a ako člen dočasného výboru pre prerokovanie návrhu ústavy Československej socialistickej republiky (ČSSR) sa podieľal na príprave tzv. socialistickej ústavy (1960). V roku 1964 do NZ zasadol už ako člen KSČ a pôsobil ako člen parlamentného výboru pre potravinársky a spotrebný priemysel, miestne hospodárstvo a služby, obchod a spoje až do konca svojho funkčného obdobia v roku 1968.

Po federalizácii ČSSR (pozri ústavný zákon o československej federácii) bol od 1. januára 1969 do 25. novembra 1971 poslancom Českej národnej rady a SĽ FZ za volebný obvod Benešov, no v júli 1971 sa vzdal poslaneckého mandátu.

## Referencie

Kategória:Českí politici
Kategória:Česko-slovenskí politici
Kategória:Politici KSČ
Kategória:Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Kategória:Poslanci česko-slovenského Federálneho zhromaždenia
Pavol Nereča

Plk. Ing. **Pavol Nereča** (* 21. február 1971, Nové Zámky) je slovenský hasič a riadiaci pracovník v oblasti požiarnej ochrany, ktorý od 27. augusta 2019 pôsobí vo funkcii prezidenta Hasičského a záchranného zboru (HaZZ).

## Život
V rokoch 19851989 absolvoval štúdium na Vojenskej strednej odbornej škole oznamovacej techniky v Novom Meste nad Váhom. Po vyštudovaní pracoval ako požiarnik (19901991) a následne ako starší požiarnik (19921996) na Okresnej správe zboru požiarnej ochrany v Nitre. V nadchádzajúcich dvoch rokoch pôsobil ako operačný dôstojník odboru požiarnej ochrany Krajského úradu v Nitre a v rokoch 19982001 zastával funkciu náčelníka oddelenia operatívno-technického príslušného odboru. Zároveň v rokoch 19962001 vyštudoval odbor riadenie v poľnohospodárstve so študijnou špecializáciou na krízový manažment na Slovenskej poľnohospodárskej univerzite v Nitre. V rokoch 20012010 bol vedúcim oddelenia operatívno-technického Krajského riaditeľstva (KR) HaZZ v Nitre a jeho právnych predchodcov. 1. októbra 2010 bol vymenovaný do funkcie riaditeľa KR HaZZ v Nitre. 27. augusta 2019 ho ministerka vnútra Denisa Saková vymenovala do funkcie prezidenta HaZZ, čím nahradil gen. Alexandra Nejedlého, ktorý bol prezidentom od 1. mája 2012 do odchodu z funkcie na vlastnú žiadosť 26. augusta 2019.

## Referencie

Kategória:Slovenskí hasiči
Kategória:Absolventi Slovenskej poľnohospodárskej univerzity v Nitre
Kategória:Osobnosti z Nových Zámkov
Kronštadt Orion

**Orion** je ruské bezpilotné lietadlo, ktoré je určené na prieskum, hliadkovanie a vzdušné vyhodnotenie výsledkov útoku.

## Vznik a vývoj
Počiatky systému Orion siahajú do októbra 2011, kedy ruské ministerstvo obrany podpísalo zmluvu s firmou Tranzas (dnes Kronštadt). Predmetom zmluvy bola realizácia vývojových prác v rámci projektu Inochodec, ktorého cieľom bolo vytvoriť prieskumný bezposádkový vzdušný systém s hmotnosťou asi 1 tony. Hlavným konštruktérom Orionu je Nikolaj Dolženkov, ktorý v rokoch 1980 až 2009 pracoval v OKB Jakovleva. Tu sa podieľal na vývoji cvičného lietadla Jak-130.

Letové skúšky prvého prototypu Orion sa začali na jar roku 2016. Dňa 16.11.2019 sa počas skúšobného letu prototyp s palubným číslom 05 zrútil v blízkosti bytového domu v dedine Listvjanka (riazaňský región). Predpokladaným dôvodom havárie bolo zlyhanie techniky. Problémy s dronom údajne začali ešte pred pristátím na letisku Protasovo a vedľajším faktorom mohol byť bočný vietor. Nemenovaný zdroj uviedol, že podobný incident sa predtým vyskytol v neďalekej dedine Salkovo. Vtedy sa Orion údajne zrútil do záhrady.

Od apríla 2020 prebiehajú štátne skúšky bezposádkového systému Orion, ktoré by mali byť ukončené do konca tohto roku. Následne sa môže sa spustiť sériová výroba. Podľa neoverených informácií sa náklady na vývoj systému zatiaľ vyšplhali na 5 miliárd rubľov.

## Konštrukcia
Systém Orion pozostáva z 3 – 6 bezposádkových lietadiel, systému automatického vzletu a pristátia, pozemnej riadiacej stanice a letiskového technického vybavenia. Dodávka prvého systému armáde je naplánovaná na rok 2019.

Trup Orionu je celý vyhotovený z kompozitných materiálov na báze uhlíka. Rozmermi sa lietadlo najviac približuje americkému dronu MQ-1 Predator. Dĺžka ruského stroja je , výška  a rozpätie krídel .

Prototyp poháňa rakúsky motor Rotax 914 s výkonom 115 koní. Sériovo vyrábané lietadlá by mali byť vybavené motorom APD-100/120 od ruskej firmy Agat.

Maximálna vzletová hmotnosť dronu je , pričom maximálne užitočné zaťaženie predstavuje . Orion letí rýchlosťou až /h a jeho dostup je približne . Pri štandardnom užitočnom zaťažení () dokáže hliadkovať až 24 hodín. Pracovníci pozemnej riadiacej stanice môžu ovládať lietadlo prostredníctvom rádiostanice na vzdialenosť .

Lietadlo je vybavené prieskumným a zameriavacím systémom MOES s hmotnosťou . Systém pozostáva z dvoch infračervených kamier, jednej TV kamery a laserového diaľkomera/značkovača.

## Používatelia
 **[[Rusko]]**
* Vzdušno-kozmické sily Ruskej federácie – si údajne v auguste 2020 objednali neznámy počet lietadiel Orion.

## Špecifikácie
### Technické údaje
* **Posádka:** 0
* **Dĺžka:** 
* **Rozpätie:** 
* **Výška:** 
* **Maximálna vzletová hmotnosť:** 
* **Užitočné zaťaženie:** 
* **Motor:** 1 x Rotax 914 s výkonom 115 koní (v budúcnosti APD-100/120)

### Výkony
* **Maximálna rýchlosť:** /h 
* **Dostup:** 
* **Akčný rádius:** 
* **Letová vytrvalosť:** 24 hodín pri užitočnom zaťažení 

## Referencie

Kategória:Bezpilotné vojenské lietadlá
Kategória:Ruské vojenské lietadlá
Hasičská stanica v Košiciach

**Hasičská stanica v Košiciach** môže byť:

* hasičská stanica na Požiarnickej ulici 4 v Košiciach – mestskej časti Staré Mesto, pozri Hasičská stanica Požiarnická v Košiciach
* hasičská stanica na Rannej ulici 4 v Košiciach – mestskej časti Šaca, pozri Hasičská stanica Ranná v Košiciach
* hasičská stanica na Teplárenskej ulici 2 v Košiciach – mestskej časti Juh, pozri Hasičská stanica Teplárenská v Košiciach

## Referencie
Israel

**Israel** môže byť:
* vo viacerých cudzích jazykoch (angličtine, francúzštine, španielčine, nemčine a i.): zápis vlastného mena Izrael, pozri rozlišovaciu stránku Izrael
* nezačlenená obec (*unincorporated community*) v Západnej Virgínii v Spojených štátoch, pozri Israel (Spojené štáty)
* v diskografii:
** hudobná skladba amerického džezového skladateľa Johna Carisiho prvýkrát nahraná v roku 1949 ilesom Davisom, pozri Israel (hudobná skladba)
** hudobný album amerických džezových trombonistov Kaia Windinga a J. J. Johnsona z roku 1968, pozri ''Israel'' (hudobný album)
** singel anglickej rockovej skupiny Siouxsie and the Banshees z roku 1980, pozri Israel (Siouxsie and the Banshees)
** pieseň:
*** amerického džezového skladateľa Irvinga Berlina z rokov 19571961, pozri Irving Berlin
*** americkej popovej hudobnej skupiny Bee Gees vydaná na hudobnom albume *Trafalgar* v roku 1971, pozri ''Trafalgar'' (hudobný album)
* prvé meno, pozri Izrael (prvé meno), napr.:
** Israel Kamakawiwoʻole, havajský hudobník a politický aktivista (19591997)
Izrael (rozlišovacia stránka)

**Izrael** () môže byť:
* štát na Blízkom východe, pozri Izrael
* historický štát:
** jednotná monarchia židovského národa v rokoch ca 1047930 pred Kr. (počas vlády kráľov Saula, Dávida a Šalamúna), pozri Izraelské kráľovstvo
** židovská monarchia na severe dnešného Izraela v rokoch ca 931722 pred Kr., synonymum: Severné kráľovstvo, pozri Severné kráľovstvo
* v Starom zákone: osobné meno, ktoré dal Boh Jakubovi (Jákobovi) po zápase pri potoku Jabbok, pozri Jakub (Izrael)
* od začiatku 7. stor. pred Kr.: pomenovanie náboženského spoločenstva Židov, súhrnné pomenovanie Jakubovho (Jákobovho) pokolenia, synonymum: izraelský národ, pozri Židia
* zastarano: vyznávač judaizmu, synonymum: žid, izraelita, pozri judaizmus
* reportážny cestopis Ladislava Mňačka z roku 1949, pozri ''Izrael'' (Mňačko)
* poľská reggae hudobná skupina, pozri Izrael (hudobná skupina)
* priezvisko, pozri Izrael (priezvisko), napr.:
** Jurij Antonovič Izraeľ, ruský klimatológ (19302014)
** Eva Grlić, rod. Eva Izrael, chorvátska novinárka a spisovateľka (19202008)
* prvé meno, pozri Izrael (prvé meno), napr.:
** Izrael Poznański, poľský textilný priemyselný magnát a filantrop židovského pôvodu (18331900)
** Izrael Abraham Staffel, poľský hodinár a vynálezca židovského pôvodu (18141884)
** Izrael Hieger, anglický biochemik (19011986)
** Izrael Chaim Wilner, poľský básnik, príslušník židovského protifašistického odboja (19171943)

## Pozri aj
* Azrael
* *[[Der Judenstaat]]*
* Judsko
* Israel (rozlišovacia stránka)
* Izraeliti
* judaizmus
* *[[Operace Izrael]]*, česká televízna reality šou z roku 2014
* židovský štát

## Referencie
Židovský cintorín v Znojme

**Židovský cintorín v Znojme** sa nachádza na severe mesta, 2 km od centra a asi 200 m vpravo od križovatky Přímětickej a Únanovskej ulice, po ľavej strane Únanovskej ulice. Jeho areál má rozlohu 6067 m2.

Cintorín, v poradí už druhý, bol založený roku 1868 a v roku 1869 sem boli prenesené ostatky nájdené na mieste stredovekého židovského cintorína. Túto skutočnosť pripomína veľký obelisk uprostred areálu. Stredoveký cintorín sa nachádzal južne od Námestia Svobody. Po vypovedaní Židov zanikol, ale v rokoch 1804 a 1929 sa po ňom našli náhrobky zo 14. storočia. Okrem obelisku sa na novom cintoríne zachovalo viac než 100 náhrobných kameňov, pričom najmladšie z nich pochádzajú z doby pred a tesne po 2. svetovej vojne, kedy sa na mieste konali posledné pohreby. Obradná sieň cintorína bola zbúraná nacistami.

Židia žili v Znojme už pred rokom 1330, v roku 1454 však boli odtiaľ vyhnaní. V rokoch |18481858 bolo židovské osídlenie obnovené. Znojemská židovská komunita prestala existovať v roku 1938.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam židovských cintorínov v Česku
* Zoznam židovských pamiatok v Juhomoravskom kraji
* Pohreb v judaizme

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Cintorín na webe Židovskej obce Brno
* Cintorín na www.holocaust.cz

## Zdroj

Znojmo
Kategória:Stavby v Znojme
Kategória:Kultúrne pamiatky v okrese Znojmo
Železničná stanica Plešivec

**Železničná stanica Plešivec** je železničná stanica v Plešivci. Nachádza sa na neelektrifikovanej hlavnej trati Zvolen – Košice z ktorej odbočujú trate Plešivec – Muráň a Plešivec – Slavošovce.

## Doprava
Stanica obsahuje 10 dopravných, 3 manipulačné, 4 odstavné a 1 ostatnú koľaj. Na stanici nie je osobná pokladňa ZSSK. Na stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Košice Železníc Slovenskej republiky.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Plešivec
Kategória:Plešivec
Kategória:Doprava v okrese Rožňava
Železničná stanica Starý Smokovec

**Železničná stanica Starý Smokovec** je železničná stanica vo Vysokých Tatrách, v mestskej časti Starý Smokovec. Nachádza sa na trati Poprad-Tatry – Starý Smokovec – Štrbské Pleso z ktorej odbočuje trať Starý Smokovec – Tatranská Lomnica. Rozchod koľají v stanici je 1 000 mm. Stanica je elektrifikovaná jednosmernou sústavou 1,5 kV

## Doprava
Stanica obsahuje 4 dopravné koľaje. Na stanici je osobná pokladňa ZSSK vybavená systémom KVC. Na stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Košice Železníc Slovenskej republiky.

## Galéria

Poprad- Tatranska Lomnica-Strbske Pleso tram, Slovakia 1993.jpg|Stanica v roku 1993
StarySmokovec14Slovakia.JPG|Historický vlak v júni 2014
Vysoké Tatry, Starý Smokovec, nádraží, jednotka 425.965.jpg|Stanica v máji 2012


## Referencie

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Starý Smokovec
Kategória:Doprava vo Vysokých Tatrách
Kategória:Starý Smokovec
Loutérion

náhľad|Atický čiernofigúrový lutérion, cca 600 – 575 pred Kr., Národné archeologické múzeum v Aténach
**Loutérion** alebo **lutérion** () je typ starogréckej nádoby.
 
Loutérion, zväčša väčšia plytká okrúhla nádoba na vodu (zriedka aj štvorcová) s dvomi vertikálnymi alebo horizontálnymi uchami (niekedy aj bez úch, s výtokovým otvorom a na podstavci), slúžil na ohrev vody do kúpeľa, na bežné umývanie ale i na rituálne účely (pri pohrebných obradoch, napr. na umývanie tela zosnulého). Mohol byť vyrobený s hliny, kameňa či kovu.

Francúzski archeológovia Jean-Louis Durand a François Lissarrague si na atických čiernofigúrových a červenofigúrových keramických vázach všimli celý rad významov loutérionu, predovšetkým vo svete rituálu. Poukazujú na to, že na niekoľkých vázach je loutérion zobrazený v spojitosti s hermovkou, na iných sú zobrazení muži stojaci okolo loutérionu, zjavne prevádzajúci nejaký rituál.

## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Kaprál

[náhľad|Medveď [Wojtek (medveď)|Wojtek slúžil ako nosič delostreleckej munície v 22. rote II. korpusu poľského exilového vojska v hodnosti kaprála]]
**Kaprál** (z  < *capo* „hlava; kto stojí na čele, vodca [vojenskej jednotky]“ + začiatočné *kapr-* asi z ) je poddôstojnícka vojenská hodnosť, ktorá sa vyskytovala v armádach niektorých štátov (pôvodne Taliansko, neskôr Francúzsko a Rímsko-nemecká ríša) od 17. storočia, pričom hierarchicky bola na úrovni desiatnika. V súčasnosti ide o hodnosť v Estónskych obranných silách (OR-2, t. j. ekvivalent slobodníka v Ozbrojených silách Slovenskej republiky), lotyšských Národných ozbrojených silách () a Ozbrojených silách Poľskej republiky (obe OR-3, tzn. ekvivalent slovenského desiatnika).

Zároveň ide o zastarané označenie hodnosti desiatnika.

## Referencie

Kategória:Vojenské hodnosti
Fakulta masmediálnej komunikácie Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave

**Fakulta masmediálnej komunikácie Univerzity sv. Cyrila a Metoda** (skr. **FMK UCM**) je jednou z piatich fakúlt Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave. Vznikla 1. augusta 1997. Poskytuje vzdelanie na všetkých troch stupňoch vysokoškolského štúdia (bakalárske, magisterské, doktorandské).

Vedenie fakulty tvorí dekanka doc. PhDr. Ľudmila Čábyová, PhD. a prodekani Mgr. Peter Murár, PhD. (rozvoj a komunikácia s verejnosťou), Mgr. Dáša Franič, PhD. (kvalita a doktorandské štúdium), Mgr. Juliána Mináriková, PhD. (študentské otázky), prof. PhDr. Slavomír Gálik, PhD. (veda a výskum).

FMK UCM využíva priestory v rôznych častiach Trnavy - hlavnú budovu UCM na Námestí J. Herdu, Základnú školu v Jame na sídlisku Družba a budovu na Skladovej ulici.

## Katedry
* Katedra masmediálnej komunikácie
* Katedra marketingovej komunikácie
* Katedra umeleckej komunikácie
* Katedra mediálnej výchovy
* Katedra jazykovej komunikácie
* Katedra digitálnych hier

## Študijné programy
Všetky študijné programy sú akreditované v zmysle Zákona č. 131/2002 Zb. o vysokých školách.

### Bakalárske štúdium
* Masmediálna komunikácia
* Marketingová komunikácia
* Media relations (EN)
* Aplikované mediálne štúdiá
* Teória digitálnych hier

### Magisterské štúdium
* Masmediálna komunikácia
* Marketingová komunikácia
* Aplikované mediálne štúdiá
* Teória digitálnych hier

### Doktorandské štúdium
* Masmediálna komunikácia
* Marketingová komunikácia
* Mediálne a informačné kompetencie
* Teória digitálnych hier

## Vlastné médiá
FMK UCM je známa aj tým, že poskytuje svojim študentom prax počas štúdia vo vlastných podmienkach. Na to využíva svoje médiá a tzv. kabinety. 

#### Médiá

* Rádio Aetter 107,2 FM
* FMK TV
* Časopis atteliér

##### Kabinety

* kabinet public relations 
* kabinet marketingu 
* kabinet eventov 
* kabinet filmovej tvorby II. 
* kabinet telovýchovy a športu 
* kabinet pohybovej aktivity 
* kabinet audiovizuálnej tvorby a streamingu

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka


Kategória:Univerzita sv. Cyrila a Metoda v Trnave
Kaprál (rozlišovacia stránka)

**Kaprál** môže byť:
* poddôstojnícka vojenská hodnosť rovná desiatnikovi, pozri kaprál
* zastarano, estónsky a poľsky (*kapral*): desiatnik
* pejoratívne: (často obmedzený) rázny, panovačný, vystatovačný, rozkazovačný človek
* priezvisko, pozri Kaprál (priezvisko), napr.:
** Václav Kaprál, český klavirista, hudobný skladateľ a pedagóg (18891947)
** Frank Kapral, americký vojenský dôstojník, bývalý hlavný tréner amerického futbalu na Akadémie Pobrežnej stráže Spojených štátov (* ca 1929)
** Igor Alexejevič Kapral, biskup Ruskej pravoslávnej cirkvi v zahraničí, metropolita Východoamerickej a newyorskej eparchie (* 1948)
** Michal Kapral, kanadský žonglér a novinár (* 1972)

## Pozri aj
* korporál

## Referencie
Národné ozbrojené sily

**Národné ozbrojené sily** môžu byť:
* všeobecne: ozbrojené sily národného štátu (napr. národné ozbrojené sily štátov Európskej únie), pozri ozbrojené sily a národný štát
* ozbrojené sily Lotyšska (lot. *Nacionälie bruņotie spēki*), pozri Národné ozbrojené sily (Lotyšsko)
* poľská protifašistická a protisovietska odbojová organizácia v rokoch 19421947 (pol. *Narodowe Siły Zbrojne*, *Narodowa Sila Zbrojna*), pozri Národné ozbrojené sily (Poľsko)

## Pozri aj
* armáda
* vojsko
Husárik

**Husárik** môže byť:
* zdrobnenina slova husár, pozri husár
* miestny názov vrchu Briava
* priezvisko:
** Ján Husárik, slovenský choreograf, režisér a osvetový pracovník
Amschel Moses Rothschild

náhľad|''Judengasse'' (Frankfurt. 1868)
**Amschel Moses Rothschild** (* c. 1710† 6. október 1755) bol nemecký zmenárnik a obchodník s hodvábnymi látkami židovského pôvodu žijúci na *Judengasse*, ktoré bolo Židovským getom vo vtedajšom slobodnom meste Frankfurt v Nemecku. Jeho syn Mayer Amschel Rothschild sa stal zakladateľom dynastie Rothschildovcov.

Narodil sa c. v roku 1710, jeho otcom bol Moses Kalman Rothschild (žijúci do 19. októbra 1735). Frankfurtské geto bolo založené v roku 1462 z intervencie cisára Frederika III; prví známi členovia rodiny žili na *Judengasse* číslo 69 v dome ktorý sa volá zum Rot(h)en Schild (po nemecky znamená *Roten Schild* „červený štít“ ale meno Rothschild znamená v jazyku jidiš „červený kabát“, vyskytuje sa na erbe). Isaak Elchanan Bacharach (žijúci do roku 1585) postavil túto budovu okolo roku 1567 a začal používať meno „Rothschild“, ktoré si jeho potomstvo ponechalo i keď sa presťahovali na číslo 188 do zadnej budovy nazývanej zur Pfanne (po nemecky „Pfanne“ znamená *Panvica*) v roku 1664.

Amschel Moses Rothschild mal malý obchod, podľa daňového registra mal jeho majetok v roku 1749 hodnotu 1,375 guldenov. Oženil sa so Schönche Lechnich (žijúcou do 29. júna 1756). Mali spolu 8 detí. Synovia navštevovali Frankfurtský cheder, štvrtý syn Mayer Amschel Rothschild (17441812) išiel študovať na ješivu vo Fürthe ale skorá smrť rodičov ho donútila štúdium prerušiť. Mayer Amschel Rothschild sa stal zakladateľom medzinárodnej dynastie bankérov.

Amschel Moses Rothschild zomrel na epidémiu kiahní v gete vo Frankfurte v roku 1755. Bol pochovaný na cintoríne Frankfurt Battonstraße.

## Referencie

## Literatúra
* Amos Elon (1996). *Founder: Meyer Amschel Rothschild and His Time*. HarperCollins. ISBN 978-0-00-255706-1.

## Externé odkazy
* Rothschild archív

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 1710
Kategória:Úmrtia v 1755
Kategória:Úmrtia 6. októbra
Kategória:Nemeckí podnikatelia
Kategória:Nemecké osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Rothschildovci
Kategória:Osobnosti z Frankfurtu nad Mohanom
Vlečný vozeň m

**Vlečný vozeň typu m** je typom dvojnápravového obojsmerného vlečného vozňa, ktorý bol vyrábaný vo vagónke Studénka pre Spoločné viedenské mestské pouličné dráhy (*Gemeinde Wien – Städtische Straßenbahnen*) začiatkom 20. rokov 20. storočia.

## Dejiny
Po prvej svetovej vojne začali dopravné podniky v novovzniknutom Česko-Slovensku opravovať, modernizovať a rozširovať svoj vozňový park. Začiatkom 20. rokov 20. storočia sa električky predĺžili, čo viedlo k zvýšeniu ich kapacity. Vlečné vozne typu m boli objednané pôvodne pre viedenskú električkovú dopravu, kvôli početným zmenám po roku 1918 tieto vozne v roku 1920 výhodne zakúpila brnianska spoločnosť SBEPD.

## Konštrukcia
Išlo o vlečné vozne uzavretej konštrukcie, ktorých karoséria mala drevenú kostru, zvonku oplechovanú, usadenú na kovovom ráme z oceľových profilov. Strecha bola tvorená drevenými palubovkami. Vnútorné obloženie bolo drevené, salónne osvetlenie bolo žiarovkové, napájané z motorového vozňa. V interiéri sa nachádzali priečne latkové sedadlá v usporiadaní 2+1. Strecha bola hladká, vetranie zaisťovali malé výklopné vetracie okienka, umiestnené nad veľkými spúšťacími oknami, ktoré boli uchytené v drevených rámoch na oboch bočniciach. Vozne mali k dispozícii ručnú brzdu alebo elektromagnetickú solenoidovú brzdu. Pojazd tvoril dvojnápravový nitovaný podvozok.

## Dodávky
V roku 1920 bolo vyrobených celkom 10 vozňov tohto typu.

## Prevádzka
Tieto vlečné vozne boli zaradené do prevádzky 30. októbra 1920. Po ich sprevádzkovaní boli vyradné staré vlečné vozne typu q2. V prevádzke obsluhovali najmä linku č. 1, často spriahnuté s električkami CMg série 56 – 58 alebo s motorovými vozňami Graz série 59 – 73. V roku 1945 požiar vozovne Pisárky zničil vlečné vozne ev. č. 206, 208 a 210. V 50. rokoch prešli zvyšné vlečné vozy rekonštrukciou. Upravené vozne slúžili až do polovice 60. rokov 20. storočia, prevažne na linke č. 10. Po roku 1964 sa prestali plne využívať v prevádzke z dôvodu dodávok nových električiek typu Tatra T3 a následne boli v roku 1966 vyradené, pričom sa voz ev. č. 202 a budúci múzejný vozeň č. 205 odpredali a slúžili ako čakáreň, či sklad v JRD v prípade vozňa č. 205. Odtiaľ ho získalo Technické múzeum v Brne, ktoré ho zrenovovalo v roku 1973.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Električkové vlečné vozne
Kategória:Električková doprava v Brne
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1920