Jozef Cíger-Hronský

**Jozef Cíger Hronský**, pred zmenou priezviska **Jozef Cíger** (* 23. február 1896, Zvolen – † 13. júl 1960, Luján, Argentína), bol slovenský spisovateľ, učiteľ, maliar, redaktor, nakladateľ, publicista, autor literatúry pre mládež, neskôr tajomník a správca Matice slovenskej, po roku 1945 v emigrácii.

## Životopis
### Mladosť a štúdium
Narodil sa vo Zvolene v rodine tesára Petra Pavla Cígera a Jozefíny Cígerovej, rodenej Markovej. Pochádzal zo siedmich detí. Mal troch bratov a tri sestry. Za manželku si vzal Annu Valériu, rodenú Ružinákovú, s ktorou mal syna Juraja.

V rokoch 1902 – 1907 navštevoval ľudový školský odbor vo Zvolene, neskôr pokračoval v rokoch 1907 – 1910 na meštianskej škole v Krupine, a napokon v rokoch 1910 – 1914 dokončil svoje vzdelanie na maďarskom učiteľskom ústave v Leviciach.

### Kariéra
Po skončení učiteľského ústavu pôsobil od roku 1914 ako učiteľ na viacerých miestach (Horné Mladonice, Senohrad, Krupina, Kremnica). V rokoch 1917 – 1918 sa ako vojak pechoty zúčastnil na vojenských operáciách na talianskom fronte prvej svetovej vojny. Nakoniec sa v roku 1927 na dlhšie usadil v Martine – najskôr ako učiteľ, od r. 1933 tajomník a od r. 1940 ako správca Matice slovenskej, v ktorej pôsobil až do r. 1945.

Zaslúžil sa o založenie tlačiarne Neografia v Martine, ktorá mala šíriť slovenskú literatúru medzi dedinskými ľuďmi. Vznikla arizovaním tlačiarne patriacej židovskému majiteľovi.

Veľa sa venoval aj zakladaniu a redigovaniu niekoľkých časopisov. Keď učil v Krupine, spolupracoval s P. Bujňákom pri založení časopisu Hontiansky Slovák. Na meštianke v Kremnici zase s Jaroslavom Kejzlarom založil a redigoval edíciu Mládež. 19 rokov tiež redigoval časopis pre deti Slniečko. Na jeho návrh sa uskutočnila v rokoch 1935 – 1936 cesta pracovníkov Matice slovenskej do USA za slovenskými vysťahovalcami a krajanskými organizáciami. Ako predseda Matice slovenskej priviedol túto vrcholnú národnú inštitúciu na nebývalý stupeň rozvoja a prosperity a naplno rozvinul jej vydavateľskú a výskumnú činnosť.

Jozef Cíger Hronský sa netajil kladným postojom k Slovenskému štátu a mal jednoznačne pozitívny vzťah k režimu Jozefa Tisa. V mene Matice slovenskej arizoval podnik židovského tlačiara Oskara Horského, konkrétne zinkografiu v Žiline, ktorá sa po arizácii stala súčasťou matičnej Neografie.

„Matica slovenská podala si pred troma mesiacmi žiadosť o arizáciu židovského podniku Cinkografia Horský. Doteraz sme nedostali nijaké vyrozumenie, či tento podnik budeme môcť arizovať. Spomenutý podnik veľmi dobre prosperuje a Žid zarába ako dosiaľ nikdy,“ písal matičný správca Cíger Hronský 4. januára 1941. „*Prosíme, aby ste túto arizáciu vzali v najkratšom čase do programu*.“ Pôvodného majiteľa neskôr popravili nacisti za spoluprácu s odbojom.

Slovenské národné povstanie označil ako nezmyselnú vzburu Slovákov proti vlastnému samostatnému štátu. Svoj postoj neskôr v exile prezentoval v románe Svet na trasovisku, ktorý čechoslovakistická literárna kritika označuje za tendenčný a umelecky slabý, má však špecifické postavenie v hanobení povstania. V knihe vystupujú sploštené postavy, partizáni a evanjelici sú zloduchovia, Nemci vždy upravení a čistí. Tento román bol za komunizmu v Československu zakázaný pre svoj negatívny postoj k Slovenskému národnému povstaniu a pozitívny vzťah k slovenskému štátu.

V roku 1944 ho počas povstania povstalci zatkli a uväznili, no po krátkom čase bol prepustený. Ešte v marci 1945 prijal Cíger Hronský vtedajšiu Štátnu cenu. Začiatkom roku 1945 sa potom presťahoval z Martina do Bratislavy, odkiaľ onedlho utiekol do emigrácie z protestu pred obnoveným Česko-Slovenskom. 

### Emigrácia
[thumb|250px|Hrob J. Cígera Hronského na [Národný cintorín|Národnom cintoríne v Martine]]
V roku 1945 sa vydal najskôr do Rakúska, kde žil v americkej zóne. Neskôr sa rozhodol odísť do Talianska, kde v Ríme ostal až do februára 1948. Po zatknutí talianskou políciou sa mu podarilo utiecť a odísť do Argentíny, kde sa usadil v meste Luján. Spočiatku sa mu tam žilo veľmi ťažko, na živobytie si zarábal ako kreslič pre textilnú továreň. Naďalej však publikoval, najmä v časopisoch. V roku 1956 sa stal predsedom Slovenskej národnej rady v zahraničí a bol vymenovaný za čestného predsedu Spolku slovenských spisovateľov a umelcov v zahraničí. Až do smrti obhajoval vojnový režim. V roku 1959 založil Zahraničnú Maticu slovenskú. Rozvíjal priateľstvo so saleziánom Gorazdom Zvonickým, básnikom katolíckej moderny, ktorý ho i pochoval.

Po páde komunizmu bola jeho osobnosť plne rehabilitovaná. Znova a v úplnosti začína vychádzať aj jeho literárne dielo. V roku 1993 previezli jeho telesné pozostatky do Martina a uložili ich na Národnom cintoríne. Symbolicky ho pochovali spolu so Štefanom Krčmérym.

## Literárna tvorba
Začínal písaním noviel a krátkych próz, ktoré neskôr vyšli v zbierkach *U nás, Domov, Medové srdce* alebo *Podpolianske rozprávky*. Vo svojich dielach často opisuje obyčajných slovenských ľudí, vracia sa i k spomienkam na detstvo, takže niektoré jeho diela sú silne autobiografické. Do svojich diel pre deti zas vkladá dobrodružstvá a učenie o kresťanskej láske. Často sa sústreďoval na historickú látku, no väčšinou skĺzol do oblasti legiend, hoci v jeho príbehoch vystupujú reálne postavy z histórie. Taktiež upravoval slovenské ľudové rozprávky, no vytváral aj svoje vlastné, ktoré úplne odbočujú od klasickej schémy ľudových rozprávok, ale skôr dávajú vyniknúť fantázii a humoru, a tak vytvárajú pre deti svoj vlastný príťažlivý svet. Niektoré jeho diela vyšli v angličtine, maďarčine, češtine, poľštine a ruštine.

## Diela
### Próza
*1923 – *U nás*, debutová zbierka poviedok
*1925 – *Domov*, zbierka poviedok
*1927 – *Žltý dom v Klokoči*, príbeh chorobnej lásky k peniazom a jej deštruktívnej sile (románový debut)
*1929 – *Medové srdce*, zbierka poviedok
*1930 – *Proroctvo doktora Stankovského*, román o vzťahu umenia, lásky a života
*1932 – *Chlieb*, sociálny román so zložitým dejom, pásmo udalostí a scén zo života horehronskej dediny Bacúch
*1932 – *Podpolianske rozprávky*, zbierka krátkych próz o realistických obrázkoch zo života podpolianskeho ľudu
*1933 – *[[Jozef Mak (román)|Jozef Mak]]*, román 
*1933 – *Tomčíkovci*, zbierka próz, inšpirovaných často spomienkami na zážitky v detstve a mladosti
*1934 – *Sedem sŕdc*, zbierka noviel, v ktorej sa stretáva sedem príbehov na tému lásky
*1939, 1966 – *Na krížnych cestách*, román zachytávajúci intímne vzťahy troch generácií (vychádzalo na pokračovanie v Slovenských pohľadoch)
*1940 – *Cesta slovenskou Amerikou*, cestopisná črta
*1940, 1973 – *Pisár Gráč*, román o hľadaní identity človeka zasiahnutého zážitkami z 1. svetovej vojny
*1944 – *Na Bukvovom dvore*, román
*1944 – *Šmákova mucha*, posledná zbierka noviel
*1947, 1972 – *Predavač talizmanov Liberius Gaius od Porta Colina*, nábožensky ladená novela
*1948, 1970 – *Andreas Búr Majster*, román o vydedenosti a hľadaní cesty k ľuďom, o zmysle ľudskej práce
*1960, 1991 – *[[Svet na Trasovisku]]*, román zobrazujúci udalosti a ľudí v čase SNP, ktorý bol dlhé desaťročia v Česko-Slovensku zakázaný (až do 90. rokov 20. storočia).
*1964, 1997 – *Pohár z brúseného skla*, zbierka próz

### Dráma (komédie)
*1926 – *Firma Moor*
*1929 – *Červený trojuholník*
*1929 – *Návrat*

### Pre deti a mládež
*1924 – *Najmladší Závodský*
*1925 – *Kremnické povesti*
*1926 – *[[Janko Hrášok|Janko Hraško]]*
*1928 – *Pod kozúbkom*
*1930 – *[[Smelý Zajko]],* príbehy na základe kresleného seriálu Jaroslava Vodrážku
*1931 – *[[Smelý Zajko v Afrike]],* pokračovanie Smelého Zajka
*1931 – *[[Zakopaný meč]],* ľudové povesti
*1932 – *[[Budkáčik a Dubkáčik]]*
*1932 – *[[Sokoliar Tomáš (kniha)|Sokoliar Tomáš]],* vnímanie feudalizmu pohľadom sokoliarov
*1932 – *Brondove rozprávky*
*1932 – *Zábavky strýca Kurkovského*
*1933 – *Zlatý dážď*
*1934 – *Zlaté hodinky*
*1935 – *Strýcovo vrtielko*
*1936 – *Tri rozprávky*
*1937 – *Zlatovlasá sestra*
*1939 – *Budatínski Frgáčovci,* ľudové povesti
*1940 – *[[Tri múdre kozliatka]]*
*1941 – *[[Traja bratia]]*
*1940 –  *[[Do školy]],* poviedka

### Cestopis
*1940 – *[[Slovenskou Amerikou]]*

### Publicistika
* 1959 – 1960 – *Lepšie zažíhať svetielko, ako preklínať tmu*

### Výtvarná tvorba
* Zázračný život Panny Márie Lujánskej (cyklus obrazov – vitráží)

### Preložené diela
*1948 – *Podpolianske rozprávky* (nemčina)
*1977 – *Na Bukvovom dvore* (poľština)
*1985 – *Jozef Mak* (angličtina)

## Referencie

## Literatúra
* MAŤOVČÍK, Augustín: *Jozef Cíger Hronský : životná dráma.* Martin : Osveta, 1995. 184 s. ISBN 80-217-0529-9

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* referaty.sk: Jozef Cíger Hronský
* Život a dielo J. Cígera Hronského
* Osobnosti.sk Jozef Cíger Hronský
* https://plus.sme.sk/c/22692792/jozef-ciger-hronsky-podporoval-slovenskych-fasistov-pamatne-tabule-o-tom-mlcia.html


Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí emigranti a exulanti
Kategória:Osobnosti na slovenských poštových známkach
Kategória:Osobnosti zo Zvolena
Kategória:Osobnosti Matice slovenskej
Kategória:Pochovaní na Národnom cintoríne v Martine