Bema

náhľad|Tmavo je vyznačené umiestnenie bemy v pôdoryse východokresťanského chrámu
**Bema** alebo **béma** (zriedkavo aj: **bima**; , , ) je architektonický prvok kresťanskej sakrálnej architektúry. Môže ísť o vyvýšený chrámový priestor pre kňaza prevažne v apside v ranokresťanskom, byzantskom, sýrskom či ruskom chráme.

V staroveku to bolo kruhové vyvýšené miesto v divadle alebo tribúna, z ktorej rečníci oslovovali občanov i súdy. Neskôr sa stala štandardnou súčasťou kresťanskej architektúry. V ranokresťanských bazilikách je bema vyvýšené miesto, ku ktorému vedie niekoľko schodov.  Zvyčajne šlo o vyhradené miesto pre biskupa a kňazov, najskôr sa nachádzala v presbytériu a neskôr v apside chrámu. V byzantskej architektúre tvorí spoločne s kňazišťom a odsadenou apsidou z dvoch postranných vysunutých pastofóriach (diakonikon a prothesis) uzáver chrámu, ale niekedy zasahuje až do naosu chrámu. Vstup bol povolený výhradne len duchovným. Priestor medzi bemou a naosom bol zvyčajne oddelený templom, neskôr ikonostasom. Na Západe sa v neskorom stredoveku a novoveku bema transformovala na svätyňu. V Pravoslávnej cirkvi sa táto časť chrámu nazýva svätyňa, veľsvätyňa alebo oltárny priestor. Napravo od nej sa nachádza diakonikon a naľavo prothesis. V západnom a východnom sýrskom ríte je bema ohradené miesto uprostred lode, kde sa nachádzajú celebranti a odkiaľ sa predčítavajú texty z Biblie. Bema alebo almemor sa objavuje aj v synagógach, kde sa z nej čítajú texty z Tóry. Nemá ale pevne stanovenú pozíciu.

## Terminológia
* '''almemor'''

Termín bema sa všeobecne používa, ako zastrešujúci výraz pre vyvýšené miesto v chráme. V ranokresťanskej bazilike označuje vyvýšené miesto s vyhradenými miestami pre kňazov a biskupa. Vo východokresťanských chrámoch bema označuje rovnako vyvýšené miesto, ale aj svätyňu oddelenú templom a neskôr ikonostasom, v apside chrámu s dvoma postrannými pastofóriami (diakonikon a prothesis), spoločne tvoria uzáver chrámu. V ruských chrámoch termín bema označuje ruské slovo алтарь*altar* alebo алтарное пространство*altarnoe prostranstvo* (svätyňa, veľsvätyňa či oltárny priestor). V judaizme sa vyvýšené miesto označuje ako bema alebo bima či dokonca charakteristickým termínom almemor.

## Etymológia
Termín bema pochádza z starogréckeho slova βῆμα (*béma*), čo znamená krok, odvodené z gréckeho slova βαίνειν (*bainein*)kráčať. V gréckom preklade Biblie sa objavuje hebrejské slovo מִגְדַּל-עֵץ (*migdal-etz*), čo znamená vyvýšená plošina alebo drevená veža. Ďalšia etymológia pochádza z hebrejského slova בימה (*bima*) od aškenázských Židov, čo znamená plošina alebo kazateľnica, ktoré je odvodené zo starogréckeho slova βῆμα (*béma).* Priamo odkazuje na starohebrejské slovo בּמה (*bama*), čo znamená vysoké miesto. Ďalšou etymológiou je hebrejské slovo השגחה (*almemor*), čo znamená platforma, ktoré je odvodené z arabského slova منبر (*mimbár*). Ďalšou navrhovanou etymológiu je hebrejské slovo תֵּבָה / תֵּיבָה (*tevah*) od sefardských Židov, čo doslovne znamená schránka.

## Opis

### Antika
[vľavo|náhľad|Bema v Pnyxe, z ktorej rečníci oslovovali ľudové zhromaždenie, [Atény, Grécko]]
V starovekom Grécku bema označovala pôvodne podnož Dionýzovho oltára (*thymele*), alebo vyvýšené kruhové miesto v strede antického divadla. Ďalej toto vyvýšené miesto plnilo funkciu tribúny, z ktorej rečníci oslovovali ľudové zhromaždenie (napríklad v Pnyxe), kde obidve strany sporu predložili svoje argumenty. Označovala tiež vyvýšené miesto, na ktorej sedel héliastes (sudca), ktorý predsedal pojednávaniu na héliaie (ľudový súd) v Aténach.

### Judaizmus

[náhľad|Bima v interiéri starej [Synagóga|synagógy v Krakove, Poľsko]]
Starogrécke slovo bema preberá judaizmus v podobe bimy alebo almemoru, ktoré rovnako označuje vyvýšené plošinu alebo kazateľnicu. Rovnako sa tento termín používa v gréckom preklade Biblie (Septuaginta) na vyjadrenie hebrejského výrazu מִגְדַּל-עֵץ (*migdal-etz*), ktorý znamená vyvýšená plošina alebo drevená veža. Odtiaľ Ezdráš v 5. storočí pred Kr. v Jeruzalemskom chráme, ktorý podľa židovskej tradície zozbieral a upravil knihy Zákona (Tóry). Bima sa stala štandardným vybavením synagógy, z ktorých sa čítajú texty Tóry a Haftary. Spravidla je vyvýšená o dva alebo tri stupne a má zábradlie. V ortodoxných židovských synagógach býva bima umiestená podľa tradičných zvyklostí v geometrickom strede chrámu, oddelená od aron ha-kodeš (svätá schránka). Naopak v neologických (reformovaných) synagógach od druhej polovice 19. storočia je spojená dohromady vo východnej časti chrámu.

### Kresťanstvo
[vľavo|náhľad|Bema v [Apsida (architektúra)|apside Baziliky San Apollinare v Classe, Ravenna, Taliansko]]
V prenesenom význame bema označovala tiež miestom súdu, ktoré bolo rozšírením tribúnu súdu, ako je to napríklad opísané v Novom zákone (Mt 27, 19 a Jn 19, 13). Ďalej vo význame sídla rímskeho cisára (Sk 25, 10 alebo v Liste Rimanom 14, 10). Termín bema prenesený z judaizmu preberá ranokresťanská sakrálna architektúra. 

V ranokresťanskej bazilike sa jedná o vyvýšené miesto vyhradené miesto pre biskupa a kňazov, najskôr sa nachádzala v presbytériu a neskôr v apside chrámu. Pôvodne to bolo vyvýšené miesto s rečníckym pultom, z ktorého sa čítali texty z Biblie a predniesla sa kázeň. V západokresťanskej sakrálnej architektúre sa bema v neskorom stredoveku a v novoveku transformovala na svätyňu (presbytérium) alebo na kazateľnicu. 

Bema v byzantskej architektúre označuje tiež *presbyterion* alebo *hierateion* (svätyňa). V byzantskom chráme sa nachádza východnom konci naosu, priamo pred apsidou, aj keď v niektorých prípadoch sa rozšírila do bokov. Tvorí spoločne s kňazišťom a odsadenou apsidou z dvoch postranných vysunutých pastofóriach (diakonikon a prothesis) uzáver chrámu, ale niekedy zasahuje až do naosu chrámu. Vstup bol výhradne len pre duchovných. Priestor medzi bemou a naosom bol zvyčajne oddelený templom, neskôr ikonostasom. V Sýrii je bema ohradené miesto uprostred lodi, kde sa nachádzajú celebranti (*synthronon*) a odkiaľ sa predčítavajú texty z Biblie. Rané chrámy mali zvyčajne vyvýšené miesto len o jeden stupeň ohradený zábradlím a neskôr templom. Z teologického hľadiska sa bema považovala za kresťanský ekvivalent *santa sactorum* v starovekom židovskom chráme. Slovo bema na druhej strane označovalo miesto *anagnostai*, čo bol iný názov pre dnešnú ambónu, z ktorého podľa tradície kázal sediac uprostred veriacich Ján Zlatoústy. V pravoslávnych chrámoch sa jedná o vyvýšené miesto, ktoré tvorí svätyňu. Táto časť chrámu nazýva (svätyňa alebo veľsvätyňa či oltárny priestor), napravo sa nachádza diakonikon a naľavo prothesis. Skladá sa z priestoru za ikonostasom a polkruhového výbežku (ambóna) zo soley v strede pred cárskymi dverami ikonostasu.

## Galéria

Súbor:Old St Peters Basilica plan.png| Umiestnenie bemy na pôdoryse starej Baziliky svätého Petra, Rím, Taliansko 
Súbor:Éphèse Saint-Jean synthronon.JPG| Umiestnenie bemy v Bazilike svätého Jána, Efez, Turecko 
Súbor:St. Nicholas Church, Demre 5406.jpg| Bema v apside Chrámu svätého Mikuláša, Demre, Turecko 
Súbor:Rom, Sankt Paul vor den Mauern (San Paolo fuori le mura), Innenansicht 3.jpg| Bema v apside Baziliky svätého Pavla za hradbami, Rím, Taliansko 
Súbor:Bimah.jpg| Umiestenenie bimy (bemy) v synagóge 


## Referencie

## Literatúra
* béma In: 
* BEMA In: 
* béma In: 
* BEMA In: 
* Bema In: 

## Pozri aj
* ambón
* solea

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Bema(po rusky)

Kategória:Architektonické prvky
Kategória:Staroveké umenie
Kategória:Náboženská architektúra
Kategória:Judaizmus
Kategória:Kresťanská architektúra
Kategória:Byzantská architektúra
Kategória:Stredoveká architektúra
Kategória:Chrámy
Kategória:Kostoly