open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trnavské rádio

**Trnavské rádio** je nezávislá súkromná rozhlasová stanica vysielajúca na západnom Slovensku. Je najpočúvanejším rádiom v Trnave.. Hudobný formát je mixom hudby 80., 90. rokov a súčasného popu. 

Spravodajstvo Trnavského rádia tvoria čerstvé regionálne správy určené obyvateľom Trnavského kraja. Vysiela ich vždy 5 minút pred celou pod sloganom *O päť minút skôr, ako ostatní*. Súčasťou spravodajstva je regionálny dopravný servis s vlastným zdrojom informácií, ktorými prispievajú vodiči na bezplatnom čísle 0800 202 900. Spolupracuje tiež so spoločnosťou Google, vďaka čomu čerpá dopravné informácie aj z aplikácie Waze.

Má vlastný podcast, v ktorom publikuje to najlepšie z vysielania, podcast 5 dobrých správ z regiónu ale aj reláciu „Veda pri víne“ zameranú na popularizáciu vedy. Vysielacie štúdio sa nachádza v presklenej budove na Nádvorí, priestore súčasnej kultúry, v historickom centre mesta Trnava.

Trnavské rádio sa hlási k odkazu novembra 1989. Aj preto začalo vysielať na poludnie 17. novembra 2017. Je rádiom so spoločenskou zodpovednosťou, transparentným prístupom k obsahu a celkovej komunikácii.

## Vysielače

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Vysielacie štúdio
* Podcast Trnavské rádio
* Štart Trnavského rádia

Kategória:Regionálne slovenské rozhlasové stanice
Kategória:Kultúra v Trnave
Kategória:Vzniklo v 2017
Kategória:Pomenovania podľa Trnavy
Rockall

**Rockall** je veľmi malý, neobývaný ostrov, ktorý sa nachádza asi 480 kilometrov od západného pobrežia Škótska. Napriek svojej odľahlosti a neprístupnosti si ho oficiálne nárokujú štyri európske štáty - Spojené kráľovstvo, Írsko, Dánsko (v mene Faerských ostrovov) a Island. Všetky tieto štáty veria, že v šelfe tohto ostrova sa nachádzajú obrovské zásoby ropy a zemného plynu, ktoré by mohli mať hodnotu až 160 miliárd dolárov.

## Dejiny
Rockall bol prvýkrát zaznamenaný v písomných záznamoch na konci 15. storočia, ale nikto na ňom nepristál až do 8. septembra 1811, kedy Basil Hall z lode HMS Endymion priviedol skupinu ľudí na jeho vrchol. V blízkosti Rockallu sa odohralo v roku 1824 niekoľko smrteľných nehôd a viac ako 600 ľudí v roku 1904 prišlo o život keď parník SS Norge narazil na susedný útes.

Skala bola do značnej miery zabudnutá až do 18. septembra 1955, kedy sa stala posledným územným rozšírením britského impéria, keď helikoptéra patriaca Royal Navy spustila troch mužov na ostrov, kde bola vztýčená vlajka Spojeného kráľovstva a na skalu pripevnená doska. V tom čase britská vláda vykonávala testovanie zbraní a obávala sa, že Sovietsky zväz použije túto nikým nenárokovanú skalu na umiestnenie monitorovacieho zariadenia. Dňa 10. februára 1972 sa Rockall oficiálne stal administratívnou súčasťou škótskeho ostrova Harris.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Ostrovy Atlantického oceánu
Baďura

**Baďura** (ženský variant: **Baďurová**) je slovenské 
a české priezvisko so zaznamenaným rozšírením na Slovensku aj v Česku.

Na Slovensku sa v roku 1995 nachádzalo 787-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Veľké Leváre, okres Senica (od roku 1996 Malacky) (46); Pezinok, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Pezinok) (45); Rohožník, okres Senica (od roku 1996 Malacky) (38); Trenčín, okres Trenčín (32); Ružinov (obec Bratislava), okres Bratislava II (27); Dubnica nad Váhom, okres Považská Bystrica (od roku 1996 Ilava) (23); Bánovce nad Bebravou, okres Topoľčany (od r. 1996 Bánovce nad Bebravou) (21); Piešťany, okres Trnava (od roku 1996 Piešťany) (11); Petržalka (obec Bratislava), okres Bratislava V (10), Banská Bystrica, okres Banská Bystrica (10);
Dúbravka (obec Bratislava), okres Bratislava IV (10) a Karlova Ves (obec Bratislava), okres Bratislava IV (10).

V Česku sa v roku 2016 nachádzalo 1235-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Přerov (121), Zlín (68), Olomouc (67), Kopřivnice (59), Ostrava (50), Praha (49), Opava (37), Veselí nad Moravou (33), Frýdek-Místek (28), Hranice (27), Hlučín (26), Kroměříž (26), Otrokovice (24), Bystřice pod Hostýnem (24), Rýmařov (23), Vizovice (22), Uherský Brod (22), Jeseník (22), Brno (21), Šumperk (21), Kyjov (19), Liberec (18), Frýdlant nad Ostravicí (18), Prostějov (17), Krnov (15), Hodonín (15), Chomutov (15), Hradec Králové (14), Vsetín (14), Bílovec (13), Černošice (12), Holešov (12), Boskovice (11), Pardubice (10), Karlovy Vary (10), Blansko (9), Rakovník (9), Uherské Hradiště (8), Žďár nad Sázavou (7), Odry (7), Nový Jičín (7), Brandýs nad Labem (6), České Budějovice (6), Telč (6), Náchod (6), Ostrov (6), Nýřany (6), Český Těšín (6), Frenštát pod Radhoštěm (6), Bílina (5), Teplice (5), Kadaň (5), Valašské Meziříčí (5), Beroun (4), Česká Lípa (4), Mladá Boleslav (4), Cheb (4), Karviná (4), Havířov (4), Benešov (4), Znojmo (4), Písek (4), Sokolov (4), Roudnice nad Labem (4), Břeclav (4), Bystřice nad Pernštejnem (3), Tišnov (3), Rokycany (3), Lysá nad Labem (3), Mariánské Lázně (3), Kostelec nad Orlicí (3), Vyškov (3), Litovel (3), Uničov (3), Prachatice (3), Valašské Klobouky (3), Šternberk (3), Lipník nad Bečvou (3), Židlochovice (3), Mělník (3), Dobříš (2), Orlová (2), Nymburk (2), Říčany (2), Jablonec nad Nisou (2), Litoměřice (2), Konice (2), Moravská Třebová (2), Ústí nad Labem (2), Nový Bydžov (2), Klatovy (1), Tachov (1), Podbořany (1), Horšovský Týn (1), Stříbro (1), Hořovice (1), Poděbrady (1), Děčín (1),  Blatná (1), Bohumín (1), Turnov (1),  Hořice (1), Plzeň (1), Tábor (1), Trutnov (1), Mikulov (1), Ivančice (1), Bruntál (1) a Kravaře (1).

## Známi nositelia
*Vojtech Baďura (* 1926 – † 1975), slovenský sochár
*Ľudovít Baďura (* 1951 – † 2006), slovenský futbalista a tréner
*Jan Baďura (* 1859 – † 1933), český farár, vlastivedný pracovník a historik
*Bohumil Baďura (* 1929), český historik
*František Baďura (* 1972), český regionálny publicista, autor rozhlasovej hry a dramatizácie rozprávky
*Pavel Baďura, český divadelný režisér a dramaturg

## Referencie

Kategória:Priezviská na Slovensku
Ján Šajbidor

**Ján Šajbidor** môže byť:

* dekan Fakulty chemickej a potravinárskej technológie STU v Bratislave, pozri Ján Šajbidor (dekan)
* slovenský vodný slalomár (1982), pozri Ján Šajbidor (vodný slalomár)

Šajbidor, Ján
Priehybka (sedlo)

**Priehybka** () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Kráľovohoľských Tatier.

## Polohopis
Nachádza sa v centrálnej časti podcelku, v časti Priehyba. Sedlom vedie spojnica horehronskej Heľpy s liptovskou dolinou Dikula a Ipoltica. Západným smerom leží mohutná Veľká Vápenica (), východným smerom pokračuje hrebeň menej výrazným terénom.

## Prístup
Sedlo leží nad Heľpou, z ktorej vedie najkratší prístup po  modrej značke. Tá pokračuje údolím Dikula a Ipoltica až k vodnej nádrži Čierny Váh. Hlavným hrebeňom vedie  červeno značená Cesta hrdinov SNP.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Sedlá Nízkych Tatier
Smrečinské sedlo (Nízke Tatry)

**Smrečinské sedlo** () je horské sedlo v Prednej holi, geomorfologickej časti Kráľovohoľských Tatier. V sedle sa stretávajú okraje Národného parku Nízke Tatry a Slovenský raj.

## Polohopis
Sedlo leží vo východnej časti Nízkych Tatier, v podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Predná hoľa. Smrečinské sedlo oddeľuje Úplaz na západe a východne situovaný masív Prednej hole. Leží cca  západne od obce Vernár a cca  severovýchodne od Kráľovej hole, na pomedzí regiónov Spiš a Liptov.

## Prístup
V Smrečinskom sedle sa križujú turistické trasy:
*  zelená z obce Liptovská Teplička a Vikartovce, resp. osady Pusté Pole
*  modrá z obce Spišské Bystré, resp. Kráľovej hole
*  červená z obce Vernár

## Referencie

## Pozri aj
* Predná hoľa
* Kráľovohoľské Tatry
* Národný park Nízke Tatry

Kategória:Sedlá Nízkych Tatier
Karol Polák

**Karol Polák** môže byť:

* dekan Materiálovotechnologickej fakulty STU so sídlom v Trnave a rektor Vysokej školy v Sládkovičove (19322019), pozri Karol Polák (dekan)
* slovenský športový komentátor (19342016), pozri Karol Polák (športový komentátor)
* slovenský herec (19642021), syn Karola Poláka, športového komentátora, pozri Karol Polák mladší

Polák, Karol
Zadná hoľa

**Zadná hoľa** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Polomkou, približne  severovýchodne od Brezna. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, na pomedzí okresov Liptovský Mikuláš a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Malužiná a Polomka. Najbližšími sídlami sú južne situované obce Heľpa, Závadka nad Hronom a Polomka, západným smerom leží Vyšná a Nižná Boca, severozápadne sa nachádza Malužiná a Kráľova Lehota, severne osady Svarín a Čierny Váh. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Zadná hoľa leží v hlavnom hrebeni Kráľovohoľských Tatier, medzi Homôľkou () a Oravcovou (). Severným smerom z nej vybieha rázsocha Veľkého boku (), rovnakým smerom sa nachádza aj sedlom oddelená Zadná Široká (), Domárka (), Malý bok () a Nemecká (). Východným smerom leží Javorový grúň (), Malá Vápenica (), Veľká Vápenica (), Kolesárová () a Oravcová (), južným sa ponad blízke Horehronské podolie črtá Kľak () a Fabova hoľa () a západným smerom leží sedlom Homôľka oddelený rovnomenný vrch (), no tiež Javorinka (), Babina (), Vrbovica () a Kvasna (). Severnú časť hrebeňa odvodňuje Hodruša, čoby prítok riečky Boca a riečka Ipoltica do Váhu, voda z južných častí odteká Veľkým potokom do Hrona. Vrcholovou časťou vedie hrebeňová magistrála.

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva nízka hôľnatá vegetácia, umožňujúca kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať mnohé vrcholy Nízkych Tatier, no tiež časť Vysokých a Západných Tatier, Chočských vrchov a Oravskej Magury, južným smerom Poľanu, Veporské a Stolické vrchy.

## Prístup
* po  červeno značenej magistrále (Cesta hrdinov SNP) po hlavnom hrebeni:
** od západu z Čertovice cez Havraniu poľanu a sedlo Homôľka
** od východu zo sedla Priehyba cez Oravcovú
* po  žlto značenom chodníku zo severu zo Svarína cez Sedlo pod Veľkým bokom
* po  modrej značke:
** od juhu zo Závadky nad Hronom cez Oravcovú
** zo severozápadu z Malužinej cez Sedlo pod Veľkým bokom
* po  zelenej značke od juhu z Polomky cez sedlo Homôľka

## Referencie

## Pozri aj
* Priehyba (geomorfologická časť)
* Kráľovohoľské Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Malužiná
Kategória:Polomka
Martin Fábry

**Martin Fábry** bol uhorský kníhkupec alebo kníhtlačiar, ktorý žil v 16. storočí. Z roku 1549 pochádza doklad o jeho pôsobení v Banskej Štiavnici.

## Referencie

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Kníhtlačiari
Kategória:Osobnosti z Banskej Štiavnice
Anica Fábryová

**Anica Fábryová** (iný zápis mena: **Anna Joanna Fábryová**; * 23. január 1880, Považská Bystrica† ?) bola slovenská operná speváčka a hudobná pedagogička.

Pochádzala z rodiny krajčíra Alojza Fábryho a jeho manželky Márie, rod. Chudovskej. Absolvovala štúdium na konzervatóriu v Budapešti. Účinkovala na koncertoch tunajšieho Slovenského spolku. Emigrovala do Spojených štátov a už v roku 1911 vyučovala operný spev na konzervatóriu v New Yorku, kde tiež vystupovala na koncertoch (doložiteľne ešte k roku 1922).

## Referencie

## Odporúčaná literatúra
* 

## Externé odkazy
* Zabudnuté hviezdy operného sveta, operaslovakia.sk
*Záznam o narodení a krste v matrikeč. 13 rímskokatolíckeho zboru v Považskej Bystrici; pokrstená ako Anna Joanna Fábryová

Kategória:Narodenia 23. januára
Kategória:Narodenia v 1880
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Osobnosti z Považskej Bystrice
Kategória:Slovenské operné speváčky
Kategória:Slovenskí hudobní pedagógovia
Sedlo Zámostskej hole

**Sedlo Zámostskej hole** () je plytké horské sedlo v hlavnom hrebeni Ďumbierskych Tatier. Vedie ním hranica medzi časťami Prašivá a Ďumbier.

## Polohopis
Nachádza sa v centrálnej časti podcelku, v hlavnom hrebeni Nízkych Tatier, východne od Zámostskej hole. Južné svahy patria horehronskej obci Jasenie, severné svahy liptovskej obci Partizánska Ľupča. V jej chotári leží aj bývalá banícka, dnes rekreačná osada Magurka, z ktorej je do sedla najkratší prístup.

## Prístup
Sedlo leží nad osadou Magurka, z ktorej vedie najkratší prístup po  žltej značke. Relatívne dobrý prístup je z obce Liptovská Lúžna po  žltej značke cez sedlo pod Skalkou a pokračovaním po hrebeni, ktorým prechádza  červeno značená Cesta hrdinov SNP. Z horehronského Jasenia vedie Jasenskou dolinou od horárne Bauková  žltá značka.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Sedlá Nízkych Tatier
Juan Sandoval Íñiguez

**Juan Sandoval Íñiguez** (* 28. marec 1933, Yahualica, Mexiko) je mexický kardinál, emeritný arcibiskup Guadalajary.

## Životopis
Narodil sa ako najstarší z dvanástich detí. Po krátkom čase štúdií v kňazskom seminári v Mexiku študoval filozofiu a teológiu na Pápežskej univerzite Gregoriana v rokoch 1952 – 1961. Za kňaza ho počas štúdií v Ríme vysvätil 27. októbra 1957 arcibiskup Antonio Samorè, sekretár Kongregácie pre mimoriadne cirkevné záležitosti a neskorší kardinál. Po návrate do Mexika v roku 1961 pastoračne pôsobil v diecéze Guadalajara. Zastával funkcie v diecéznom kňazskom seminári, od špirituála cez vicerektora až po funkciu rektora v rokoch 1980 – 1988.

### Biskup a kardinál
V roku 1988 ho pápež Ján Pavol II. menoval za biskupa koadjútora diecézy Ciudad Juárez. Biskupskú vysviacku mu dňa 30. apríla 1988 udelil diecézny biskup zo Ciudad Juárez Manuel Talamás Camandari. Spolusvätiteľmi boli arcibiskup Girolamo Prigione, apoštolský delegát v Mexiku a arcibiskup Guadalajary Juan Jesús Posadas Ocampo, neskorší kardinál. 11. júla 1992 sa stal sídelným biskupom v Ciudad Juárez. 21. apríla 1994 bol menovaný za metropolitného arcibiskupa Guadalajary. Pápež ho menoval za kardinála s titulárnym kostolom Nostra Signora di Guadalupe e S. Filippo Martire in Via Aurelia 26. novembra 1994. V roku 2005 sa ako volič zúčastnil konkláve, na ktorom bol zvolený pápež Benedikt XVI., v roku 2013 takisto konkláve, ktoré zvolilo pápeža Františka; pri tejto voľbe bol jedným z najstarších voličov. V roku 2008 požiadal v súlade s kanonickým právom o uvoľnenie z úradu, pápež mu však vyhovel až 7. decembra 2011.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mexickí kardináli
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Kategória:Rímskokatolícki arcibiskupi
Dargovských hrdinov (Humenné)

**Dargovských hrdinov** je ulica v meste Humenné, súčasť Sídliska III. Na severozápadnom konci sa napája na Laboreckú ulicu a na východnom konci tvorí križovatku s Třebičskou ulicou. Nachádza sa na nej Kostol troch svätých košických mučeníkov (Dargovských hrdinov 6177/22) a základná škola (Dargovských hrdinov 1832/19).

## Referencie

Kategória:Humenné
Sedlo Ďurkovej

**Sedlo Ďurkovej** () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Ďumbierskych Tatier. 

## Polohopis
Nachádza sa v centrálnej časti podcelku, na západnom okraji časti Ďumbier. Západne od sedla leží vrch Ďurková (), na východe Malý Chabenec (). Leží v hlavnom hrebeni Nízkych Tatier a zo sedla vedie chodník k neďalekej útulni Ďurková pod Chabencom.

## Prístup
Sedlo leží nad horehronskou obcou Jasenie, z ktorej vedie Jasenskou dolinou  modro značená trasa okolo útulne Ďurková. Najkratší prístup do sedla však vedie po  zelenej trase z osady Magurka, ktorá leží priamo pod hrebeňom, asi  severozápadným smerom. Hlavným hrebeňom vedie  červeno značená Cesta hrdinov SNP.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Sedlá Nízkych Tatier
Kategória:Geografia okresu Brezno
Kategória:Geografia okresu Liptovský Mikuláš
Milan Píka

**Milan Píka** (* 28. júl 1922, Hranice – † 20. marec 2019, Bratislava) bol český a slovenský brigádny generál, príslušník RAF a zahraničného odboja, po roku 1948 politicky prenasledovaný.

Bol synom armádneho dôstojníka a diplomata Heliodora Píku. Počas 2. svetovej vojny emigroval z okupovaného Česko-slovenska a zapojil sa do zahraničného odboja. Pôsobil ako člen pozemného personálu v britskom letectve. Po návrate do vlasti bol po komunistickom prevrate politický perzekvovaný a väznený.

## Referencie

## Externé odkazy
*Milan Píka na Paměť národa

Kategória:Osobnosti z Hraníc (okres Přerov)
Kategória:Politicky prenasledovaní v Česko-Slovensku
Kategória:Osobnosti česko-slovenského protifašistického odboja
Kategória:Príslušníci Royal Air Force
Kategória:Českí generáli
Kategória:Slovenskí generáli
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
Kumštové sedlo

**Kumštové sedlo** () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Ďumbierskych Tatier. Nachádza sa medzi sedlom Čertovica a Chatou generála Milana Rastislava Štefánika pod Ďumbierom.

## Polohopis
Nachádza sa v centrálnej časti Nízkych Tatier, na východnom okraji časti Ďumbier. Západne od sedla leží vrch Besná (), juhovýchodným smerom hrebeň stúpa na Lajštroch (). Severné svahy klesajú do liptovskej Starobocianskej doliny, južným smerom sa nachádza údolie Kumštovského potoka. Približne 500 m severozápadne leží v rázsoche Rovnej hole () Bocianske sedlo a cca  juhovýchodne aj dopravne významné sedlo Čertovica.

## Prístup
Sedlo leží nad horehronskou obcou Jarabá, z ktorej vedie  zeleno značená trasa. Tá pokračuje aj liptovskou časťou pohoria cez Bocianske sedlo a Rovnú hoľu. Najjednoduchší prístup vedie hlavným hrebeňom po  červeno značenej Ceste hrdinov SNP zo sedla Čertovica, resp. zo západnej strany od Chaty generála Milana Rastislava Štefánika pod Ďumbierom.  Žltou značkou cez Starobociansku dolinu a Bocianske sedlo vedie prístup z Vyšnej Boce.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Sedlá Nízkych Tatier
Caldwellov katalóg

náhľad|Koláž objektov Caldwellovho katalógu

**Caldwellov katalóg** je astronomický katalóg 109 jasných hviezdokôp, hmlovín a galaxií pre pozorovanie amatérskymi astronómami. Katalóg zostavil Sir Patrick Caldwell-Moore ako doplnok Messierovho katalógu.

Messierov katalóg vznikol ako zoznam objektov, ktoré môžu v&nbsp;ďalekohľadu vyzerať ako kométa, pretože sa Messier zaujímal o ich hľadanie. Amatérski astronómovia ho považujú za základný zoznam ľahko viditeľných objektov. Moore však upozornil, že v Messierovom katalógu chýba mnoho veľmi jasných objektov, ako napríklad hviezdokopa Hyády, Dvojitá hviezdokopa (NGC 869 a NGC 884) a galaxia Sochár (NGC 253). Messier pozoroval z Paríža, preto do svojho katalógu nezahrnul ani jasné objekty viditeľné na južnej pologuli, ako napríklad Omega Centauri, Centaurus A (NGC 5128), hviezdokopa Šperkovnica (NGC 4755) a 47 Tucanae.

Moore teda vytvoril vlastný zoznam 109 objektov, aby dodržal veľkosť Messierovho katalógu (M102 je považovaná za chybnú položku, ako potvrdil Méchain), a zverejnil ho v americkom časopise Sky & Telescope v decembri 1995.

Moore použil na označenie katalógu svoje druhé priezvisko Caldwell, pretože prvé písmeno jeho prvého priezviska sa používa na&nbsp;označenie položiek Messierovho katalógu.

Položky Caldwellovho katalógu sa teda označujú písmenom C a katalógovým číslom z&nbsp;rozsahu 1 až 109 (napr. C41). 

Na rozdiel od Messierovho katalógu, ktorého komponenty sú číslované zhruba podľa poradia objavu Messierom a jeho kolegami,
Caldwellov katalóg je zoradený podľa deklinácie, takže C1 je najsevernejší a C109 najjužnejší objekt katalógu, len NGC 4244 a Hyády sú číslované mimo poradia. Ďalšie chyby v&nbsp;katalógu boli časom opravené: S&nbsp;Norma Cluster (NGC 6087) bol chybne označený ako NGC 6067 a Lambda Centauri Cluster (IC 2944) ako gamma Centauri Cluster.

## Mapa hviezdnej oblohy s vyznačením objektov katalógu
žiadny|rám|Caldwell Star Chart

## Počty objektov v Caldwellovom katalógu podľa typu

## Zoznam objektov

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam Messierových objektov
* Index Catalogue
* Nový všeobecný katalóg

## Externé odkazy
* Caldwellov katalóg na stránkach SEDS

## Zdroj

*  
* 

Kategória:Astronomické katalógy
Kategória:Zoznamy astronomických objektov
Zoznam architektonických článkov/Ď

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **2** články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

## ďa
Ďatelinová ulica (Bratislava)

## ďu
Ďumbierska ulica (Banská Bystrica)

Kategória:Zoznamy architektonických článkov
Jaskyňa (hmlovina)

**Hmlovina Jaskyňa** (angl. *Cave Nebula*), **Sh2-155** alebo **Caldwell 9** je slabá a veľmi rozsiahla emisná hmlovina v súhvezdí Cefeus. Hmlovina je súčasťou väčšieho súboru emisných, reflexných a temných hmlovín. Objekt je pre vizuálne pozorovanie pomerne zložitý, ale fotograficky dáva veľmi pôsobivé snímky. Názov hmloviny je odvodený od tmavej oblasti na východnej strane, ktorá je ohraničená svetlou emisnou hmlovinou, takže pri pohľade ďalekohľadom vyzerá jako hlboká jaskyňa.

Hmlovina se nachádza ve východnej časti súhvezdia, 4° južne od hviezdy s magnitúdou 3,5 ι Cephei a 3,5° západne od otvorenej hviezdokopy Messier 52.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  Simbad – Sh2-155

## Zdroj
* 

Kategória:Emisné hmloviny
Kategória:Súhvezdie Cefeus
009
0529
155
Charmolas

**Charmolas** (*Charmolas*) bol grécky sochár na začiatku 1. storočia pred Kr.
 
Sochár Charmolas, syn Artemidóra z Týru, tvoril po roku 100 pred Kr. na ostrove Rodos, kde bolo objavených niekoľko jeho signatúr na podstavcoch zo sôch. V meste Lindos spolu so svojím bratom Ménodotom zhotovil sochu istého Zénodota, syna Diofanta. Ich spoločným dielom bola i socha (neznáma), ktorej podstavec našli v archeologickej lokalite mesta Rodos. Okolo roku 93 pred Kr. v meste Lindos zhotovil sochárske dielo (k pocte Dioskúrov) pre kňaza Nikagora, Nikagorovho syna (nápis ho už uvádza ako Roďana) a neskôr približne v rokoch 88 až 85 pred Kr. so svojim synom Ménodotom vytesal sochu miestneho kňaza božstiev Atény *Lindskej*, Dia *Poliea*, Artemidy *Kekoie* a Dionýza, venovanú od kňazov Apolóna *Pythia* a pre mesto Rodos neznámu sochu (nápis je poškodený) zasvätenú bohom.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Ménodotos z Rodosu

**Ménodotos** (*Ménodotos*) bol grécky sochár v 1. storočí pred Kr.
 
Ménodotos, syn a žiak sochára Charmolaa, pochádzal z Rodosu, kde tvoril v 1. polovici 1. stor. pred Kr. Svedectvom jeho tvorby sú jeho menom signované podstavce zo sôch, ktoré objavili v mestách Lindos a Rodos. V rokoch 88 až 85 pred Kr. v meste Lindos spolu s otcom vytesali sochu miestneho kňaza božstiev Atény *Lindskej*, Dia *Poliea*, Artemidy *Kekoie* a Dionýza, venovanú od kňazov Apolóna *Pythia* a v meste Rodos neznámu sochu (nápis je poškodený, ale išlo tu zrejme o sochu osobnosti, ktorá sa vyznamenala v námornej bitke) zasvätenú bohom.
V meste Lindos sa podpísal na základňu neznámej sochy (datovanej do rokov 100 až 70 pred Kr.) a spolu so sochárom Charinom z Laodikeie na podstavec sochy významnej osobnosti, ktorú si obyvatelia mesta poctili okolo roku 70 pred Kr.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Súľovská kotlina

**Súľovská kotlina** je geomorfologickou časťou Súľovských skál.  Leží na území okresov Bytča a Považská Bystrica a v jej severnej časti leží obec i hrad Súľov.

## Polohopis
Súľovská kotlina zaberá centrálnu časť Súľovských skál, ktoré sú podcelkom Súľovských vrchov. Kotlinu obkolesuje veniec hôr, ktorý narušujú len tiesňavy riek Domanižanka v južnej, Manínsky potok v strednej a Hradnianka v severnej časti, odvádzajúce vodu západným smerom do Váhu.

## Osídlenie
Kotlina je stredne husto osídlená a nachádzajú sa tu obce Súľov-Hradná, Vrchteplá, Bodiná, Prečín, Počarová a Zemianska Závada. Okolie obce Súľov sa písomne spomína už v roku 1193, čím patrí k najstarším sídlam regiónu. Ten v minulosti spravovalo panstvo z blízkeho Súľovského hradu.

## Doprava
Južnou časťou kotliny a obcou Prečín vedie cesta II/517 (Rajec – Považská Bystrica, na ktoré sú napojené sídla v celej juhozápadnej časti územia. V strednej časti ležiaca Vrchteplá je malebnou Manínskou tiesňavou prístupná po ceste III. triedy 1967 s mestom Považská Bystrica a do severne situovaného Súľova je prístup cestou III/2003 cez Jablonové.

## Turizmus
Centrálna časť Súľovských vrchov patrí medzi vyhľadávané turistické lokality. Jedinečné skalné mestá a útvary a málo dotknutá príroda Súľovských skál, čoby územia v CHKO Strážovské vrchy, sú atraktívne a dobre dostupné pre celoročnú turistiku. V severnej časti sa v blízkosti Súľova nachádza ruina Súľovského hradu, no tiež viacero jaskýň. Hustá sieť turistických chodníkov je sedlami prepojená s okolitými kotlinami a obcami. Celá oblasť je vyhľadávaná aj horskými cyklistami, ktorí využívajú lesné a poľné cesty a chodníky.

### Turistické trasy
* po  červenej trase z Považskej Bystrice cez Manínsku tiesňavu a Vrchteplú do rázcestia Pod Roháčom s pokračovaním k hradu Hričov
* po  zelenej trase:
** z Hlbokého nad Váhom cez rázcestie Pod Roháčom na Žibrid
** z Jablonového cez Súľovský hrad a Súľov do Vrchteplej
* po  modrej trase: 
** zo Súľova cez Roháčske sedlo do Podhoria
** z Vrchteplej cez Bodinú do Domaniže
** z Hrabového do sedla pod Bradou
* po  žltej trase:
** z Vrchteplej do Rajca
** zo Súľova cez sedlo Patúch do Zbyňova
** z rázcestia Lúka pri Kamennom hríbe k jaskyni Šarkania diera a sedlom Pod Roháčom do Lietavskej Závadky

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské skaly
* Súľov-Hradná

## Iné projekty

Kategória:Súľovské vrchy
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Maníny

**Maníny** sú geomorfologickou časťou Manínskej vrchoviny. Zaberajú masív Veľkého a Malého Manína, rozdelených hlbokou Manínskou tiesňavou. 

## Polohopis
Nachádzajú sa asi  severovýchodne od Považskej Bystrice, východne od údolia Váhu. Územie zaberá západný okraj Manínskej vrchoviny, ktorá je podcelkom Súľovských vrchov. Východným a severným smerom pokračuje Manínska vrchovina, západne a južne Maníny vymedzuje Považské podolie s podcelkom Podmanínska pahorkatina.

## Turizmus
Poloha územia v blízkosti mesta Považská Bystrica, no najmä atraktívna národná prírodná rezervácia Manínska tiesňava a neďaleká prírodná rezervácia Kostolecká tiesňava lákajú do tejto časti Súľovských vrchov celoročne množstvo turistov. Vrchol Veľkého Manína () poskytuje ďaleké výhľady na okolité pohoria i údolie Váhu.

### Turistické trasy
* po  červenej trase z Považskej Teplej cez Manínsku tiesňavu do Vrchteplej 
* po  žltej trase z Považskej Bystrice traverzom Veľkého Manína do Manínskej tiesňavy

## Referencie

## Pozri aj
* Súľovské vrchy
* Manínska tiesňava

Kategória:Súľovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Nožnicový stan

náhľad|Nožnicový stan

**Nožnicový stan** je stan, ktorý je nazvaný podľa systému rámu stanu. Pri rozkladaní sa stan nemontuje stačí iba stan roztiahnuť a zacvakúť niekoľko patentov a nožnicový systém umožní stan začať používať.
Jednotlivé diely môžu byť skrutkované alebo nitované a pripomínajú nožnice.

Rám je vyrobený z kovu a tvorí obvod na ktorom sa drží strecha a steny z látky. 

Látka je nepremokavá syntetická tkanina s vrstvou PVC alebo PU (polyuretán).

## Materiál rámu
* Oceľ - Profily ošetrené lakom alebo farbou, ktorý tvorí ochranu pred koróziou.  Výhody nízka cena, nevýhody vyššia váha
* Hliník - Profily bez povrchovej úpravy. Výhoda nízka váha, nevýhoda vyššia cena.
* Iné ušľachtilé kovy - nerez, dural a iné zriedka používané materiály.

## Materiál látky stanu
* Polyester - Najčastejšie používaný materiál látky je polyester Oxford. Vďaka odolnosti pevnosti, ľahkému čisteniu a UV stabilite je to najpoužívanejšia látka na trhu nožnicových stanov.
* Nylon - Nemej často používaný materiál ktorý je extrémno odolný voči pretrhnutiu ale je náchylný na vlhkosť a stratu farieb pôsobením UV žiarenia.
* Bavlna - Najmenej používaná látka z dôvodu premočenia a nasiakania vody a horľavosti musí byť mať viacero úprav (hydrofóbna, fungicídny, nehorľavá úprava).

## Použitie nožnicových stanov
Vďaka stabilite stanu, rýchlemu použitiu do pár minút, ľahkej preprave a veľkej úžitkovej ploche je stan využívaný najmä.
# *Párty stan* - Oslavy, podujatia, meeting, zábava, festivaly
# *Predajný stan* - Jarmoky, trhy, výstavy, zastrešenie a propagácia tovaru
# *Rekreačný stan* - Stan na ryby, stan do záhrady, stan na športových akciách
# *Skladový stan* - Uskladnenie materiálu, stan na auto
# *Svadobný stan*
a iné

Kategória:Turistika
Kategória:Pobyt v prírode
Kategória:Bývanie
Kategória:Stavby
Krzysztof Strzałka

**Krzysztof Strzałka** (* 1967, Dębica) je poľský diplomat a od 20. augusta 2018 do 7. augusta 2023 veľvyslanec Poľska na Slovensku.

## Životopis
Strzałka sa narodil v roku 1967. Absolvoval Historickú fakultu a postgraduálne štúdium managementu a biznisu Jagelovskej univerzity, ako aj Fakultu politických vied Univerzity La Sapienza v Ríme. V roku 1999 získal titul doktora humanistických vied (dizertačná práca: *Stosunki polsko-włoskie w latach 1939–1945*; slovensky: *Poľsko-talianske vzťahy v rokoch 1939–1945*). Od roku 2005 pracuje na funkčnom mieste docenta v Ústave európskych štúdií Jagelovskej univerzity,, a od 2015 Poľskej akadémia vied.

Po ukončení aplikačného diplomaticko-konzulárneho programu pôsobil ako 1. tajomník na Veľvyslanectve v Ríme. V rokoch 2006–2008 pracoval na Oddelení plánovania a stratégie zahraničnej politiky, ako aj na Odbore európskej politiky Ministerstva zahraničných vecí. V rokoch 2008 až 2012 vykonával funkciu generálneho konzula v Miláne. Potom bol medzi inými o.i. námestníkom riaditeľa (2016–2018).

Veľvyslancom na Slovensku bol od 20 augusta 2018. Svoje poverovacie listiny doručil 11. septembra 2018 prezidentovi Andrejovi Kiskovi. Veľvyslancem bol do 7. augusta 2023.

Hovorí plynule anglicky a taliansky, trochu francúzsky, rusky a slovensky.

## Dielo

* *Między przyjaźnią a wrogością: z dziejów stosunków polsko-włoskich (1939–1945)*, Kraków: Arcana, 2001.

## Referencie

*

Kategória:Absolventi Uniwersytet Jagielloński
Kategória:Veľvyslanci Poľska na Slovensku
Kategória:Vyučujúci na Jagelovskej univerzite
Kategória:Pracovníci Poľskej akadémie vied
Kategória:Poľskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Poľskí diplomati
Kategória:Poľskí historici
Kategória:Poľskí politológovia
Kategória:Osobnosti z Dębice
Michal Elefant

**Michal Elefant** (* 1816, Aszód† 2. september 1872, Pešť) bol slovenský (uhorský) evanjelický kňaz (farár), náboženský spisovateľ a cirkevný historik.

Pochádzal z meštianskej rodiny. Absolvoval štúdium na Evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici a v Bratislave (pozri Evanjelické lýceum v Bratislave), následne študoval na univerzite v Berlíne, Halle a v Jene. V roku 1839 pôsobil ako vychovávateľ u Podmanických, neskôr ako kaplán v Aszóde, farár v Czegléde (1840), Tápiószentmártone (1842), Nyíregyháze (1855), Ácsi (1860) a v slovenskej evanjelickej obci v Pešti (1867), kde bol od roku 1868 seniorom. Napísal viacero náboženských diel a prácu z cirkevných dejín, ktorá ale zostala v rukopise.

## Personálna bibliografia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , rukopis

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1816
Kategória:Úmrtia 2. septembra
Kategória:Úmrtia v 1872
Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí náboženskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Uhorskí evanjelickí kňazi
Kategória:Uhorskí spisovatelia
Kategória:Uhorskí historici
Pamätník vojakov Sovietskej armády

**Pamätník vojakov Sovietskej armády** je pamätník venovaný príslušníkom 4. ukrajinského frontu a padlým vojakom v bojoch pri oslobodzovaní Košíc v druhej svetovej vojne.

## Vzhľad
Vstup pamätníka je tvorený dvoma veľkými stĺpami so znakmi bývalého ZSSR a pamätnými tabuľami. Podstavce sú taktiež označené znakmi bývalého ZSSR, na ktorých sú umiestnené lampáše a dve svietidlá na tzv. večný oheň.

Pamätník sa začal stavať 14. apríla 1945 podľa návrhu E. F. Gurjaceva a Ing. Hudáka. Pamätník postavili príslušníci vojenského útvaru 04146 za pomoci hlavného inžiniera plukovníka Beljakova. Pamätník stál 1,3 milióna československých korún. 1. júla 1945 sa uskutočnilo jeho slávnostné odhalenie. Na tomto mieste boli pôvodne okamžite po vstupe Sovietskej armády do mesta, pochovaní 14 príslušníci Sovietskej armády, ktorí boli neskôr exhumovaní a prenesení na Verejný cintorín, kde boli pochovaní spolu s ďalšími padlými vojakmi Sovietskej armády. Mená 14 príslušníkov a ich hodnosti sú uvedené na symbolických náhrobných kameňoch. V roku 2018 sa z dôvodu jeho schrátlalosti a ničenia vandalov, diskutovalo o jeho premiestnení, no nakoniec pamätník z dôvodu viacerých nariadení (*Benátska charta* z roku 1964), zostal na svojom mieste.

Na dvoch pamätných tabuliach sú uvedené texty v slovenskom aj ruskom jazyku, s takýmto znením:

Pamätník je zložený z trachytu, andezitu a travertínu.

### Vandalizmus
Počas Ruskej invázie na Ukrajinu v roku 2022 bol pamätník niekoľko krát poškodený. Najprv bol natretý žltou a modrou farbou, následne prelepený ukrajinskou vlajkou a neskôr zase pomaľovaný červenou farbou evokujúcu krv.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Pamätníky na Slovensku
Sovietska armáda
Kategória:Stavby v Košiciach
Kategória:Architektúra z 1946
Ménodotos (syn Artemidóra)

**Ménodotos** (*Ménodotos*) bol grécky sochár v 2. storočí pred Kr.
 
Ménodotos, syn a žiak sochára Artemidóra z Týru, tvoril v 2. polovici 2. stor. pred Kr. Svedectvom jeho tvorby sú jeho menom signované podstavce zo sôch. Na akropole rodoského mesta Lindos sa našiel podstavec zo sochy *Pasifóna*, kňaza bohyne Atény *Lindskej*, ktorú zhotovil so svojím otcom okolo roku 124 pred Kr. V tomto meste spolu so svojím bratom Charmolaom zhotovil sochu istého *Zénodota*, syna Diofanta. Spoločným dielom bratov bola aj socha (neznáma), ktorej podstavec našli v archeologickej lokalite mesta Rodos. So svojim rodákom (meno tohto sochára, syna Charmolaa, je nečitateľné) sa podpísali na mramorové podstavce sôch aténskeho zápasníka a pankratistu, víťaza mnohých hier, objavené v archeologickej lokalite ilýrskej Apollónie a v Atike. 
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Jaroslav Polaček

Ing. **Jaroslav Polaček** (* 30. november 1976, Košice) je slovenský regionálny politik a aktuálny primátor mesta Košice. Do funkcie primátora bol zvolený 11. novembra 2018 v komunálnych voľbách. Kandidoval za koalíciu Sloboda a Solidarita, Kresťanskodemokratické hnutie, Strana maďarskej komunity - Magyar Közösség Pártja, NOVA, Občianska konzervatívna strana. Získal 43,29 % hlasov. V komunálnych voľbách v roku 2022 bol opäť zvolený za primátora mesta Košice. Získal 37,79 % hlasov.

V rokoch 2002 – 2003 pracoval pre U. S. Steel Košice a neskôr úspešne riadil súkromnú spoločnosť zaoberajúcu sa zberom a likvidáciou odpadov s názvom *Fúra*.

## Vzdelanie
* 19831991 ZŠ Hroncová
* 19911995 Stredná priemyselná škola hutnícka
* 19952000 Technická univerzita v Košiciach - Hutnícka Fakulta
 
## Profesionálna kariéra
* 2000 cena riaditeľa Výskumného a Skušobného Ústavu U. S. Steel Košice za najlepšiu výskumnú prácu za rok 2000
* 20032012  vybudovanie najväčšej spoločnosti na vývoz odpadu na východnom Slovensku
* 20072009  kompletné zorganizovanie najväčšej rekonštrukcie obytného domu v Košiciach
* 20102012  predseda Únie autodopravcov Slovenska a spoluzakladateľ a spoluorganizátor Hokejového mestečka Košice Sever
* 20102014  prednosta MČ Košice – Sever
* 2013  spoluzakladateľ a člen správnej rady Občianskeho združenia *PRE KOŠICE SEVER* a spoluorganizácia projektu Amfik uvádza - letné kino v Košickom Amfiteátri
* 2014  občiansky a nezávislý poslanec mesta Košice a Mestskej časti Košice - Sever
* 2017  občiansky a nezávislý poslanec Košického samosprávneho kraja
* 2018súčasnosť  Primátor mesta Košice

## Referencie

## Externé odkazy
* Osobná stránka J. Polačka

Kategória:Absolventi Technickej univerzity v Košiciach
Kategória:Starostovia košických mestských častí
Kategória:Primátori Košíc
Kategória:Osobnosti z Košíc
Kategória:Poslanci Košického samosprávneho kraja
Dušan Krištofík

Mgr. **Dušan Krištofík** (* 18. február 1968) je slovenský diplomat, od roku 2023 veľvyslanec Slovenska vo Fínsku a Estónsku.

## Vzdelanie
Dušan Krištofík vyrastal v Kláštore pod Znievom. Po absolvovaní Gymnázia Turčianske Teplice v roku 1986 študoval v rokoch 1986 až 1987 na Vysokej škole ekonomickej kde sa špecializoval na vnútorný obchod. V rokoch 1997 až 1992 študoval na Moskovskom štátnom inštitúte medzinárodných vzťahov kde sa špecializoval na nemecky hovoriace krajiny.

## Diplomatické pôsobenie
Pre slovenské ministerstvo zahraničných vecí začal pracovať v roku 1992 ako vedúci odborný referent špecialista na Sekcii multilaterálnej spolupráce. V rokoch 1993 až 1994 bol zástupca riaditeľa Odboru susedných krajín. V rokoch 1994 až 1998 bol 2. tajomník pre zahraničnú politiku a bilaterálne vzťahy na veľvyslanectve vo Viedni. V rokoch 1999 a 2000 bol splnomocnencom predsedu vlády SR pre zriadenie Medzinárodného vyšehradského fondu. V rokoch 2000 až 2004 bol radcom a zástupcom veľvyslanca v Londýne. V roku 2005 bol zástupca vedúceho Stáleho sekretariátu pre prípravu summitu Bush - Putin. Do roku 2009 potom pracoval ako riaditeľ odborov na ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 2009 až 2013 bol veľvyslanec SR v Estónsku, Litve a Lotyšsku so sídlom v Rige. Generálnym riaditeľom Osobného úradu na MZV bol v rokoch 2013 až 2015.

Ako veľvyslanec podpísal dohodu s Litovskou republikou o zastupovaní pri výdaji víz: „*Litovská republika bude zastupovať Slovensko pri vydávaní schengenských víz v gruzínskom [[Tbilisi]] a Slovenská republika bude zastupovať Litovskú republiku v čínskom [[Šanghaji]].*“

### Veľvyslanec Slovenska v Poľsku
Veľvyslancom Slovenska v Poľsku bol od 11. augusta 2015. Prezident Andrej Kiska ho do funkcie vymenoval 9. júla 2015. Svoje poverovacie listiny odovzdal 14. augusta 2015 štátnej podtajomníčke Ministerstva zahraničných vecí Poľskej republiky Henryke Mościckej-Dendysovej. Krištofíkovým predchodcom vo Varšave bol Vasil Grivna. V januári 2020 bol za Krištofíkovho nástupcu vymenovaný Andrej Droba.

### Veľvyslanec Slovenska vo Fínsku a Estónsku
9. augusta 2023 mu prezidentka Zuzana Čaputová odovzdala poverovacie listiny a stane sa veľvyslancom vo Fínsku a Estónsku po Slavomíre Mašurovej.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke veľvyslanectva 

Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave
Kategória:Absolventi Moskovského štátneho inštitútu medzinárodných vzťahov
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Estónsku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Litve
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Lotyšsku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Poľsku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska vo Fínsku
Južné Plejády

**Južné Plejády** (angl. *Southern Pleiades*, *Theta Carinae Cluster*), **IC 2602** alebo **[[Caldwellov katalóg|Caldwell]] 102** je jasná a nápadná otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kýl, ktorá sa na južnej oblohe nachádza na južnom okraji Mliečnej cesty. Objavil ju francúzsky astronóm Nicolas-Louis de Lacaille v roku 1751. Svoje meno získala vďaka svojmu vzhľadu a veľkej jasnosti, vďaka ktorej vyzerá podobne ako známa severná hviezdokopa Plejády.

Patrí k najjasnejším otvoreným hviezdokopám, na oblohe južnej pologule je dokonca najjasnejšou hviezdokopou a v oblasti južného pásu mierneho podnebia je cirkumpolárna, takže je viditeľná celý rok, a to voľným okom, v oblasti bohatej na hviezdokopy a hmloviny.

Jej hlavná hviezda θ Carinae tvorí najsevernejší vrchol asterizmu známeho ako Diamantový kríž. Vzdialenosť hviezdokopy, ktorá je približne 525 svetelných rokov a jej vlastný pohyb naznačujú, že patrí do OB asociácie Škorpión-Kentaur, čo je pomerne mladá a jasná skupina hviezd dobre viditeľná na južnej oblohe, ktorej poloha je mierne odklonená od roviny galaktického disku.

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Južné Plejády
Kategória:Otvorené hviezdokopy
Kategória:Súhvezdie Kýl
2602
102
229
102
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1751
3518683
Vypnutie Wikipédií 21. marca 2019

[náhľad|Blackout na [slovenská Wikipédia|slovenskej Wikipédii]]

**Vypnutie Wikipédií 21. marca 2019** bolo jednodňové zneprístupnenie obsahu () štyroch jazykových verzií internetovej encyklopédie Wikipédia na protest voči pripravovanej smernici Európskej únie o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu. Protestu sa zúčastnila slovenská, česká, nemecká a dánska Wikipédia.

Podobný protest sa uskutočnil už v júli 2018 pred vtedy očakávaným hlasovaním o smernici na talianskej, španielskej a portugalskej Wikipédii a uskutočnil sa znova 25. marca (deň pred hlasovaním) aj blackout. 

## Slovenská Wikipédia
Hlasovanie o blackoute na slovenskej Wikipédii skončilo 19. marca 2019. Za vypnutie Wikipédie sa vyslovilo 18 redaktorov, proti nebol nikto. Slovenská Wikipédia kritizovala znenie článku 11 a 13 európskej smernice o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu. Vypnutie trvalo 24 hodín od polnoci do polnoci stredoeurópskeho času. Obsah bol začiernený a zobrazená bola informácia o dôvodoch vypnutia spolu s výzvou čitateľom, aby oslovili svojich europoslancov. Jednalo sa o historicky prvé vypnutie slovenskej Wikipédie.

## Česká Wikipédia
V hlasovaní na českej Wikipédii hlasovalo 96 redaktorov, z toho 8 z nich hlasovalo proti. „*Wikipedie tak bude hůře přebírat obsah od ostatních, tvorba nového obsahu se proto značně ztíží. To považujeme za velký problém pro budoucí rozvoj i samotnou existenci Wikipedie*“, povedal Vojtěch Dostál, predseda Wikimedie Česká republika. Rovnako ako pre slovenskú, aj pre českú Wikipédiu išlo o jej historický prvé vypnutie.

## Nemecká Wikipédia
Nemecká Wikipédia na problém so smernicou upozornila už v septembri 2018 bannerom. Hlasovania o vypnutí nemeckej verzie sa zúčastnilo 233 redaktorov.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:2019 v Európe
Kategória:21. marec
Kategória:Protesty
Kategória:Európske právo
Kategória:Wikipédia
Paradajs

**Paradajs** () je vrch v Štiavnických vrchoch, západne od centra Banskej Štiavnice. Po Sitne a Petrovom vrchu je tretím najvyšším vrchom pohoria. 

## Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, na východnom okraji geomorfologického podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Štiavnica a na katastrálnom území mesta Banská Štiavnica, okrajovo aj Hodruša-Hámre. Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí ležiaca Banská Štiavnica a južným smerom situované Štiavnické Bane, západne sa nachádza Banská Hodruša, miestna časť obce Hodruša-Hámre. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy. 

## Opis
Paradajs je súčasťou hrebeňa, ktorý tvorí západný okraj silne rozrušenej kaldery Štiavnického vulkánu. Južne susedí nepatrne nižší Tanád () a Vtáčnik (), západne Kamenný závoz () a Banský vrch (), severne Cukmantel () a Šobov () a východne Anderloch (). Na západnom úpätí leží Horný Hodrušský a Dolnohodrušský tajch, ktoré odvádzajú vodu zo šácht a západných svahov vrchu do Hodrušského potoka v povodí Hrona. Voda z východných svahov odteká riekou Štiavnica do Ipľa. Na vrchol vedie značený chodník z rázcestia Červená studňa.

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý ponúka veľmi obmedzený rozhľad. Z blízkej horskej lúky a miest s nízkou a redšou vegetáciou je vidieť blízku Banskú Štiavnicu a okolité vrchy Štiavnických vrchov. Pri vhodných podmienkach vidieť tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Malú Fatru, Kremnické vrchy, Nízke Tatry a Poľanu, južným smerom i niektoré z pohorí v severnom Maďarsku.

## Turizmus
Paradajs patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy, no celá oblasť Štiavnických vrchov je vybavená hustou sieťou značených turistických chodníkov. Blízkosť Banskej Štiavnice ako lokality na zozname UNESCO prispieva k obľúbenosti dostupného vrchu.

### Prístup
* po  červeno značenej trase:
** od severu z rázcestia Červená studňa 
** od juhozápadu zo sedla Pleso cez Tanád
* po  zelenej značke z Banskej Štiavnice cez rázc. Červená studňa 
* po  žltej značke od západu z Banskej Hodruše cez rázc. Cukmantel

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch
* Chránená krajinná oblasť Štiavnické vrchy

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Banská Štiavnica
Tanád

**Tanád** () je štvrtý najvyšší vrch v Štiavnických vrchoch. Nachádza sa približne  juhozápadne od centra Banskej Štiavnice. 

## Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, na východnom okraji geomorfologického podcelku Hodrušská hornatina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Banská Štiavnica a Žarnovica a zasahuje na katastrálne územie obce Štiavnické Bane a Hodruša-Hámre. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiace Štiavnické Bane a na východnom Banská Štiavnica, západným smerom sa nachádza Banská Hodruša, miestna časť obce Hodruša-Hámre. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy. 

## Opis
Tanád je súčasťou hrebeňa, ktorý tvorí západný okraj silne rozrušenej kaldery Štiavnického vulkánu. Severne susedí nepatrne nižší Paradajs (), Cukmantel () a Hadová (), západne leží Kamenný závoz () a Kanderka (), južne dominuje Sitno () a východne Vtáčnik () a Anderloch (). Na západnom úpätí leží Horný Hodrušský tajch, ktorý rovnako ako celá západne orientovaná časť masívu odvádza vodu do Hodrušského potoka v povodí Hrona. Na východnom úpätí sa nachádza tajch Klinger, ktorý už patrí aj s priľahlými východnými svahmi Tanádu do povodia Štiavnice, smerujúcej do Ipľa. Na vrchol vedie značený chodník z rázcestia Červená studňa, no i zo Štiavnických Baní. Na západných svahoch je vybudované športovo-rekreačné stredisko.

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nízkou a redšou vegetáciou je vidieť blízku Banskú Štiavnicu a okolité vrchy Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach tiež Pohronský Inovec, Vtáčnik, Malú Fatru, Kremnické vrchy, Nízke Tatry, Poľanu a Javorie, juhovýchodným smerom i pohoria v severnom Maďarsku.

## Turizmus
Vrch Tanád patrí do Chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy a keďže celá oblasť Štiavnických vrchov je vybavená hustou sieťou značených turistických chodníkov, je aj tento vrch prístupný z viacerých smerov. Blízkosť Štiavnických Baní a Banskej Štiavnice, čoby mestských pamiatkových rezervácií a lokalít na zozname UNESCO, umožňuje ľahkú dostupnosť vrchu. 

### Prístup
* po  žltej značke zo Štiavnických Baní
* po  červeno značenej trase:
** od severu z rázcestia Červená studňa cez Paradajs
** od juhozápadu zo sedla Pleso cez rázcestie Farárová hôrka

## Referencie

## Pozri aj
* Hodrušská hornatina
* Štiavnické vrchy
* Zoznam vrcholov v Štiavnických vrchoch
* Chránená krajinná oblasť Štiavnické vrchy

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Štiavnických vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Banská Štiavnica
Kategória:Vrchy v okrese Žarnovica
Kategória:Štiavnické Bane
Kategória:Hodruša-Hámre
Axel Fredrik Cronstedt

**Axel Fredrik Cronstedt** (* 23. december 1722 - † 19. august 1765) bol švédsky chemik a mineralóg. Na univerzite v Uppsale vyštudoval matematiku, neskôr pracoval na banskom úrade. Gronstedt v roku 1751 v kobaltových rudách vo švédskom Hälsinglande objavil minerál, ktorý pomenoval *kupfernickel* a z ktorého neskôr izoloval nový chemický prvok - nikel. Taktiež objavil minerál scheelit a zaviedol pojem zeolit. V roku 1753 bol prijatý za člena kráľovskej švédskej akadémie vied.

## Zdroj

Kategória:Švédski chemici
Kategória:Švédski mineralógovia
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Kategória:Objavitelia chemických prvkov
Kategória:Absolventi Uppsala universitet
Kategória:Šľachta vo Švédsku
Guitar Gangsters & Cadillac Blood (skladba)

„**Guitar Gangsters & Cadillac Blood**“ je druhá skladba z rovnomenného albumu dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat, ktorý bol vydaný 1. septembra 2008.

Objavila sa tiež na koncertnom albume *[[Let's Boogie! Live from Telia Parken]]* z roku 2018, kde bubeníka Jona Larsena nahradil bubeník skupiny Metallica, Lars Ulrich.

## Názov skladby
Názov pochádza zo skladby „Nickels and Dimes“ od skupiny Social Distortion. Na tomto albume tiež prespievali jednu z ich skladieb.

## Text
Text skladby opisuje začiatok niekoho, o kom budú písať ako o „gitarovom gangsterovi“.

## Obsadenie
* Michael Poulsen – vokály, rytmická gitara
* Jon Larsen – bicie
* Anders Kjølholm – basgitara
* Thomas Bredahl – sólová gitara

## Referencie

Kategória:Piesne skupiny Volbeat
Kategória:Piesne z 2008