Andrej Sládkovič

**Andrej Sládkovič** (vlastným menom **Andrej Braxatoris**, pseudonymy Andrej Braxatoris-Sládkovič, Andrej Sládkovič, Ondřej Krasyslav Sládkovič; * 30. marec 1820, Krupina – † 20. apríl 1872, Radvaň nad Hronom) bol slovenský evanjelický kňaz, básnik, kritik literárnych a dramatických prác, publicista a prekladateľ. Je po ňom pomenovaná planétka (4781)&nbsp;Sládkovič aj gymnázium v Banskej Bystrici aj v Krupine. V Krupine je po ňom pomenované aj múzeum, ulica a park.

Jeho syn, Martin Miloš Braxatoris tiež evanjelický kňaz, bol známy básnik, redaktor a prekladateľ. Jeho vnukom bol libretista a textár Pavol Braxatoris, spoluzakladateľ slovenskej operety a známy spolutvorca operiet s Gejzom Dusíkom, ako napr. Modrá ruža, Pod cudzou vlajkou a ďalších. Ďalším potomkom bola Alexandra Braxatorisová (slovenská dramaturgička, prekladateľka, libretistka) a Zora Braxatorisová. Manžel dcéry Eleny bol Jozef Jaroslav  Hodža

## Životopis
náhľad|vľavo|Náhrobný kameň A. Sládkoviča na evanjelickom cintoríne v Radvani
Pochádza z rodiny učiteľa a literáta Ondreja Braxatorisa a Terézie, rodenej Bartolomeides. Vzdelanie získaval v rokoch 18261830 v Krupine, v rokoch 18301831 sa zdokonaľoval v maďarčine v Perovčanoch, v rokoch 18311832 navštevoval piaristické gymnázium v Krupine, v rokoch 18321840 pokračoval v štúdiu na Evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici, v rokoch 18401842 navštevoval Evanjelické lýceum v Bratislave a napokon v rokoch 18431844 študoval teológiu na univerzite v Halle.

V rokoch 18391840 vyučoval v dome Pavla Pišla v Banskej Štiavnici, kde spoznal Marínu Pišlovú – o ktorej napísal dielo *Marína -*,v roku 1838 pôsobil ako pomocný učiteľ v Ladzanoch. V roku 1841 sa spolu so Samuelom Jurkovičom pričinil o založenie „slovenského národného divadla“ v Sobotišti. V rokoch 18421843 pôsobil ako vychovávateľ v Hodruši, po návrate zo štúdií v Halle sa stal vychovávateľom v rodine Pavla Bezegha v Rybároch.

V roku 1847 bol ordinovaný na evanjelického kňaza a ešte v tom roku začal pôsobiť ako evanjelický farár v Hrochoti. S nadšením vítal revolúciu v rokoch 18481849. Veril, že ideály slobody, rovnosti a bratstva preniknú do vedomia národov a že budú určujúce v širších spoločensko-politických a kultúrnych súvislostiach. V roku 1849 bol zaistený a vyšetrovaný. Od roku 1856 až do smrti pôsobil ako farár v Radvani nad Hronom. Zúčastnil sa na memorandovom zhromaždení v Martine, kde zastával funkciu zapisovateľa, bol tiež zakladajúcim členom Matice slovenskej, členom jej literárneho odboru, ale tiež posudzovateľom literárnych a dramatických prác. Po smrti Karola Kuzmányho sa v roku 1867 stal predsedom Zpěvníkového výboru, ktorého úlohou bolo vydávanie duchovných piesní a náboženských kníh. V roku 1868 vážne ochorel na vodnatieľku, a z tohto ochorenia sa už nevyliečil. Pochovaný bol na evanjelickom cintoríne v Radvani.

## Tvorba
Sládkovič patrí popri Jánovi Bottovi, Samovi Chalupkovi a Jankovi Kráľovi medzi najvýznamnejších básnikov slovenského romantizmu. Prvé básne prezentuje v almanachu Nitra. Vo svojej romantickej poézii spája podnety slovenského folklóru s filozofickou predstavou o ideálnej mravnosti, kráse a dokonalosti človeka. Silným inšpiračným zdrojom boli vlastné zážitky, citový život, osobné konflikty, hľadanie životnej rovnováhy v zložitej situácii v národnom a spoločenskom živote. Vyjadroval sa k rôznym životným otázkam, objavoval i „neobjavenú“ krásu v slovenskej prírode, v ľude a jeho kultúre. V jeho básňach sa objavujú národnobuditeľské a národnoobranné prvky.

Bol pod silným vplyvom Ľudovíta Štúra a patril k vedúcim osobnostiam jeho družiny. Stal sa zakladajúcim členom Matice slovenskej a zúčastnil sa tak na revitalizácii slovenského života. Udržiaval kontakty s poprednými predstaviteľmi slovanských národov. Jeho myšlienkovú orientáciu ovplyvnila aj Hegelova filozofia. Popri pastoračnej činnosti sa venoval aj náboženskej spisbe. Život, a nie filozofia mu dal podnet k napísaniu jeho najslávnejšej básnickej skladby *[[Marína (Sládkovič)|Marína]]*, ktorá je oslavou konkrétnej lásky k žene, ale aj k národu. *Marína* a lyricko-epická báseň *[[Detvan (Sládkovič)|Detvan]]* sú považované za vrcholy jeho básnického diela.

Popri poézii sa venoval prekladaniu z ruštiny (Alexander Sergejevič Puškin), francúzštiny (Voltaire, Jean Racine), neskôr tiež z nemčiny (Johann Wolfgang Goethe). Písal tiež publicistické články (*Národnie školy*, *Verejná mienka o nás*), recenzie (Ján Botto: *Báj Maginhradu* a i.) a posudky, ktoré mali vysokú teoretickú úroveň. Jeho najprekladanejším dielom do cudzieho jazyka je *Marína* (dvakrát do maďarčiny, češtiny, poľštiny, francúzštiny). Na jeho počesť sa od roku 1960 každoročne usporadúva Sládkovičova Radvaň, krajská súťaž v umeleckom prednese. Kvôli jeho láske k Maríne bol roky po jej smrti vyrobený náhrobok, na ktorom sa píše, že zomrela ako Marína Sládkovičová - že sa ich láska na konci naplnila.

## Diela

### Poézia
náhľad|Andrej Sládkovič
* 1842 – l *Nitře*, báseň (vyšlo v almanachu Nitra)
* 1842 – *Potěcha*, báseň (vyšlo v almanachu Nitra)
* 1842 – *Ctibor*, báseň (vyšlo v almanachu Nitra)
* 1842 / 1844 – *Sôvety v rodine Dušanovej*, veršované rozhovory
* 1846 – *[[Marína (Sládkovič)|Marína]]*, básnická skladba, ktorá je so svojimi 291 strofami najdlhšou ľúbostnou básňou na svete
* 1848 – *Zaspievam pieseň o slobodnej vlasti*, rapsodická báseň, ktorou vítal revolúciu v rokoch 1848 – 1849
* 1848 – *Nehaňte ľud môj*, báseň (vyšlo v časopise Orol tatranský)
* 1848 – *Hron*, báseň ( vyšlo v časopise Orol tatranský)
* 1848 – *More*, báseň (vyšlo v časopise Orol tatranský)
* 1848 – *Morava*, báseň (vyšlo v časopise Orol tatranský)
* 1848 – *Krajanom*, báseň (vyšlo v časopise Orol tatranský)
* 1848 – *Mládenec*, báseň (vyšlo v časopise Orol tatranský).
* 1853 – *[[Detvan (Sládkovič)|Detvan]]*, báseň (5 spevov: *Martin, Družina, Slatinský jarmok, Vohľady* a *Lapačka*)
* 1853 – *Znovuzrodenec*, báseň o Jánovi Amosovi Komenskom (vyšlo v kalendári Živeny)
* 1858 – *Milica*, báseň vytvorená spojením básní *Perla hárema* a *Oľga* (vyšlo v almanachu Concordia)
* 1861 – *Svätomartiniáda*, poéma k príležitosti memorandového zhromaždenia
* 1863 – *Pamiatka pre deň 4. augusta*, báseň na počesť založenia Matice slovenskej
* 1863 – *Hojže, Bože, jak to bolí, keď sa junač roztratí*
* 1864 – *Lipa cyrilo-metodejská*, pamiatka slovanských vierozvestcov
* 1866 – *Gróf Mikuláš Šubić Zrínsky na Sihoti*, báseň pri príležitosti 300. výročia smrti juhoslovanského národného hrdinu
* 1869 – *Duma pohronia *
* *Ohlasy*, báseň; polemika o potrebe a vzniku spisovného jazyka
* *Prosba*, báseň
* *Štiavnica*, básnické vyznanie sa zo vzťahu k Banskej Štiavnici
* *Duchu Puškinovmu*, báseň o Alexandrovi Sergejevičovi Puškinovi
* *Veľký pôst*, báseň
* *Novembrová duma*, báseň
* *Roky a veky*, báseň
* *Pieseň o Samsonovi*, báseň
* *To české tábory*, vlastenecká báseň
* *Pozdrav*, vlastenecká báseň
* *Omladinám*, vlastenecká báseň
* *Čo vy za nič nemáte nás?*, vlastenecká báseň

### Ľúbostná poézia
* *Opustená*
* *Žaloba*
* *Vraví oko tvoje*

### Poézia pre deti a mládež
* *Kĺzačka*
* *Prázdniny a škola*
* *Obri a zakrpenci*
* *Malý Kristus*

### Výbery
* 1918 – *Otčiny mojej spevy*
* 1927 – *Výber z lyriky*
* 1934 – *Výber z básní Jána Hollého a Andreja Sládkoviča*
* 1972 – *Poézia *
* 1977 – *Sládkovič vo výbere Milana Krausa *
* 1979 – *Marína a Detvan *

### Súborné diela
* 1871 – *Spisy básnické Andreja Sládkoviča*, súbor poézia, ktorou sa stal „prvým básnikom“ Slovenska
* 1878 – *Andreja Sládkoviča Spisy básnické*
* 1920 – *Spisy básnické Andreja Sládkoviča 12*
* 1939 – *Sobrané básne*
* 1961 – *Dielo 12*

### Próza
* *Posestrima*

### Dráma
* *Nezaľúbení zaľúbenci*

### Preklady
* Voltaire – *Zaira*
* Voltaire – *Sokrates*
* Voltaire – *Smrť Cézara*
* Jean Racine – *Phaedra* (len časť diela)

### Kázne
* 1924 – *Nevěsta Kristova*

### Listy
* 1970 – *Korešpondencia Andreja Sládkoviča *

### Kultúrno-historické diela
* 1988 – *Zápisnica Slovenského národného zhromaždenia v Turčianskom Svätom Martine 6. a 7. júna 1861*

### Divadelné a rozhlasové dramatizácie (výber)
* 1910 – *Marína* (SND)
* 1957 – *V slovenské doliny so mnou, bratia moji… * (Československý.rozhlas)
* 1970 – *Vo víchrici žitia* (Československý rozhlas)
* 1985 – *Detvan* (Československý rozhlas)
* 1989 – *Každý svojou pošiel* (Československý rozhlas)

### Hudobné adaptácie
* 1927 – Eugen Suchoň, Veľký pôst, miešaný zbor na báseň Andreja Sládkoviča
* 1928 – *Detvan* (opera SND)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Záznam o pokrstení v matrike evanjelického cirkevného zboru v Krupine; matrika neuvádza položku dátum narodenia, len dátum krstu – 1. apríla
* Záznam o úmrtí v matrike evanjelického cirkevného zboru v Radvani; zaujímavosťou je chybne uvedený vek – 25 rokov namiesto 52, hoci je tu zapísaný aj dátum narodenia
* Kompletné dielo Andreja Sládkoviča v Zlatom fonde denníka SME

Kategória:Štúrovci
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí literárni kritici
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Osobnosti Evanjelického lýcea v Banskej Štiavnici
Kategória:Osobnosti z Krupiny
Kategória:Osobnosti na slovenských poštových známkach