open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ježibaba belasá pravá

**Ježibaba belasá pravá** () je trváca bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti od Európy po západnú Sibír a Mongolsko.

## Opis
Ježibaba belasá pravá je trváca bylina vysoká vysoká 20 až 60 cm. Byľ je  rozkonárená, bielo plstnatá, zriedka lysá, často s vtrúsenými žliazkatými chlpmi.

Listy sú v obryse elipsovité, jeden až dvakrát perovito strihané.  Segmenty sú na báze širšie ako 4 mm, trojuholníkovito čiarkovité, s ostňami dlhými 3 až 15 mm. Na líci sú riedko žliazkato chlpaté alebo slabo pavučinaté, na rube bielo plstnaté.

Belasé, zriedka biele kvety sú usporiadané v guľatom rúrkokvetom úbore s priemerom 35 až 45 mm. Jednotlivé kvety v úbore sú, obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné a päťpočetné. Tyčiniek býva zvyčajne päť, s peľnicami zrastenými do rúrky okolo čnelky. Kalich je trváci, premenený na chocholec na báze zrastený a slúži na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je nažka. Zákrov je dlhý 12 až 17 mm a tvorí ho 20 až 22 listeňov. Vonkajšie sú čiarkovito kopijovité, vnútorné končisté a brvité. Štetinky zvonku zákrovu sú na dolnej polovici zrastené.

## Rozšírenie
Areál rozšírenia ježibaby belasej pravej zahŕňa mierne oblasti od Španielska cez strednú a východnú Európu po európske Rusko, západnú Sibír, čínsky Sin-ťiang a Mongolsko. Zavlečená je v Spojených Štátoch.

Na Slovensku je občas pestovaná ako medonosná rastlina alebo okrasná trvalka.

## Ekológia
Ježibaba belasá pravá rastie na výslnných kamenitých stráňach a v krasových stepiach. Kvitne od júla do augusta.

## Galéria

Echinops ritro ssp ritro.jpg | Ilustrácia.
Echinops ritro juny 2007 002.JPG | Stonka s listami a guľatým úborom.
Echinops ritro ENBLA04.jpg | Guľovitý rúrkokvetý úbor.
Echinops ritro blatt.jpeg | Listy.
Echinops ritro and bees.jpg | Ako medonosná rastlina.


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
belasá pravá
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Bitka pri Vimory

**Bitka pri Vimory** sa odohrala 26. októbra 1587 medzi francúzskymi kráľovskými (katolíckymi) vojskami francúzskeho kráľa Henricha III. pod velením vojvodu z Guise a nemeckými a švajčiarskymi žoldniermi pod velením Fabiena I., hradného grófa z Dohny a vojvodu z Bouillonu, ktorí boli najatí na pomoc hugenotským vojskám Henricha Navarrského počas ôsmej a poslednej vojny (15851598) francúzskych náboženských vojen.

Protestantských žoldnierov financovala anglická kráľovná Alžbeta I. a dánsky kráľ. Po vyplienení Lotrinska prišli do Burgundska a prenikli do regiónu Beauce. Konflikty však rozdelili oboch veliteľov a ich nemecké a švajčiarske jednotky.

Švajčiarske vojská boli prekvapené armádou Henricha z Guise a boli porazené. *Reiteri* ustúpili na hrad Auneau a Švajčiari sa rozhodli vyjednávať s kráľovskými vojskami.

## Zdroj

Kategória:Bitky vo Francúzsku
Kategória:Bitky v 1587
Vimory
Byte order mark

**Byte order mark** (skratka **BOM**; v slovenčine doslovne „označenie poradia bajtov“) je špecifické použitie Unicode znaku `U+FEFF` (*zero width no-break space* – „nedeliteľná medzera nulovej šírky“; v desiatkovej sústave 65279) ako signatúry na začiatku textového súboru resp. toku dát, kde môže indikovať nasledovné:
* použité poradie bajtov (endianitu) v prípade 16- a 32-bitového kódovania,
* skutočnosť, že je použitá reprezentácia Unicode,
* ktoré konkrétne kódovanie znakov Unicode je použité.

V kódovaní UTF-8 je tento znak reprezentovaný trojicou bajtov 0xEF 0xBB 0xBF („UTF-8 signatúra“), v kódovaní UTF-16 big-endian dvojicou bajtov 0xFE 0xFF ako aj v kódovaní UTF-16 little-endian 0xFF 0xFE.

Hlavným dôvodom použitia tohto znaku je rozlíšenie poradia ukladania bajtov big-endian alebo little-endian v UTF-16 a jeho odlíšenie sa od UTF-8. V prípade zámeny poradia bajtov nie je znak U+FFFE platným Unicode znakom, pričom v kódovaní UTF-8 sa bajty 0xFE a 0xFF nesmú vyskytovať. Pre účely rozpoznania poradia ukladania bajtov je použitie BOM v UTF-8 zbytočné a slúži len napríklad aplikáciám operačného systému Microsoft Windows ktoré tento znak používajú na začiatku súboru aby rozlíšili súbory uložené vo formáte UTF-8. V niektorých systémoch (napr. POSIX) sa táto signatúra nepoužíva.

Používanie alebo nepoužívanie BOM môže byť zdrojom problémov. Napríklad Internet Explorer verzie 6 zobrazoval pri súboroch HTML s BOM netlačiteľné znaky na začiatku, teda ešte pred obsahom HTML.

## Zoznam najbežnejších BOM sekvencií

## Referencie

## Externé odkazy
* The byte-order mark (BOM) in HTML na webe W3C 

Kategória:Kódovanie znakov
Kategória:Unicode
Mini Talent Show

***Mini Talent Show*** bola slovenská hudobno-zábavná relácia, ktorá sa vysielala na Jednotke v dvoch sériách v rokoch 2009 – 2010. Išlo o detskú talentovú šou. Moderoval ju Peter Marcin spolu s Mariánom Čekovským, ktorý vystupoval v úlohe šaša. V relácii sa zviditeľnila dnes už známa speváčka Sima, ktorá vystupovala i spolu so svojou o dva roky mladšou sestrou Barborou Hegerovou.

Zásadnou vlastnosťou Mini talent Show bolo, že sa v nej nesúťažilo. Nevyhadzovalo sa, aby deti neboli vystavované stresu z neúspechu. Dôraz bol kladený na objavovanie, prezentovanie, podporovanie a hľadanie možností ako rozvíjať ich talent.

Účinkujúcimi boli deti do 15 rokov. Popri nich vystúpili aj pozvaní hostia. Súčasťou každej relácie boli štyria porotcovia. Porotcami v prvej časti boli Maroš Kramár, Beáta Dubasová, Marián Čekovský a zahraničný hosť Nicole McCloud.

Formát bol vyvinutý mimoriadne rýchlo, na poslednú chvíľu prebiehala aj jeho výroba. Prvé vydanie išlo do vysielania iba deň po nakrúcaní. Relácia vznikala v spolupráci so slovenskou produkčnou spoločnosťou J.A.M. Film 1999 v réžii Jeffa Minaříka. Natáčalo sa v priestoroch štúdia MD4 v Mlynskej doline.

S narastajúcim úspechom sa zvyšovala aj stopáž programu. Prvé vydanie Mini Talent Show malo vyhradený 75-minútový slot, ďalšie diely už dostali 90-minút a neskôr bola stopáž prostredníctvom programových zmien navyšovaná až na 100 minút.

Relácia sa vysielala v piatkovom prime time o 20:15. Išlo o najúspešnejšiu reláciu televízie na jeseň 2009.
Premiérovú epizódu si pozrelo 414-tisíc divákov a dosiahla trhový podiel 22,7%. Sledovanosť druhej série už nebola taká vysoká.

Tvorcovia relácie hľadali zaujímavé talenty po celom Slovensku. Kastingy k prvej sérii sa uskutočnili v Žiline, Košiciach, Banskej Bystrici, Skalici, Bratislave a Dunajskej Strede. Kastingy k druhej sérii sa uskutočnili v Dolnom Kubíne, Poprade, Nitre a Bratislave. 

## Účinkujúci
* Peter Marcin (moderátor)
* Marián Čekovský (šašo)
;Účinkujúci
* Simona Hegerová
* Barbora Hegerová
;Porota
* Beáta Dubasová
* Kveta Horváthová
* Maroš Kramár
* Marián Labuda ml.
* Marcela Laiferová
* Matej Landl
* Ibrahim Maiga
* Kamila Magálová
* Iveta Malachovská
* Michaela Marienková
* Zuzana Mauréry
* Nicole McCloud
* Martin Nikodým
* Peter Pačut
* Eva Pavlíková
* Petra Polnišová
* Robo Opatovský
* Sisa Sklovská
* Richard Stanke
* Štefan Skrúcaný

## Série

## Referencie

## Externé odkazy

* 
* 

Kategória:Televízne relácie Slovenskej televízie
Kategória:Hudobné televízne programy
Brôdok (prítok Slovinského potoka)

**Brôdok** je potok v geomorfologickom celku Volovské vrchy v regióne Spiš v Košickom kraji v okrese Spišská Nová Ves. Je ľavostranným prítokom vodného toku Slovinský potok v povodí Hornádu. Má dĺžku .
## Prameň
Pramení v  v geomorfologickom celku Volovské vrchy v geomorfologickom podcelku Hnilecké vrchy v lesnom extraviláne na lúke Hory na území obce Slovinky v západnej časti katastrálneho územia Vyšné Slovinky v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji. 

## Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom cez lesný extravilán obce Slovinky, ľavým brehom obmýva úpätie lesa Sušinec, preteká cez les a dolinu Brôdok. V  ústi do vodného toku Slovinský potok v Lacemberskej doline ako jeho ľavostranný prítok. Vodný tok Slovinský potok ďalej ústi do Hornádu. Pramení, preteká a ústi na území obce Slovinky v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji. Nemá prítok.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Brôdok* má pôvod v názve lesa a doliny *Brôdok*, cez ktoré potok preteká. Názov lesa bol bez zmeny prenesený na vodný tok. Názov lesa a doliny *Brôdok* súvisí s * charakteristickým výskytom plytkého miesta cez vodný tok vhodného na prechod, čiže brodu*. Apelatívum *brod* po rozšírení o deminutívny sufix *-ok* (porovnaj aj apelatíva klások, korienok, krúžok, plamienok, vŕšok) bolo proprializované v podobe jednoslovného hydronyma *Brôdok* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Brôdok bolo štandardizované v roku 1992. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Brôdok nie je jedinečným názvom (marec 2024). 

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Volovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Slovinky
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2024

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2024** boli 26. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Turnaj Top divízie sa hral od 3. do 14. apríla 2024 v americkom meste Utica. Titul majsteriek sveta z roku 2023 obhajovali hokejistky USA, ale vo finále prehrali v predĺžení s Kanadou.

## Základné skupiny

*Všetky časy sú miestne ([[Eastern Daylight Time]] – [[UTC-4]]).*

### Skupina A

|}

### Skupina B

|}

## Play-off
Pre semifinále boli tímy znovanasadené podľa umiestnenia v základných skupinách.

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Zápas o 5. miesto

### Zápas o 3. miesto

### Finále

## Konečné poradie

## Nižšie divízie

Súčasťou MS 2024 bolo aj šesť turnajov nižších divízií, na ktorých hralo ďalších 35 reprezentačných tímov.

## Referencie

Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien
ženy
Kategória:Ľadový hokej v 2024
Kategória:Ľadový hokej v USA
Kategória:Športové podujatia v USA
Kategória:2024 v USA
Hity z Uragánu

***Hity z Uragánu*** je album slovenskej fiktívnej skupiny Krímeš, účinkujúcej v televíznych humoristických reláciách *[[Uragán (televízna relácia)|Uragán]]* a *[[Hurikán (televízna relácia)|Hurikán]]*. Pozostávala z Andreja Krausa a Petra Marcina alias maďarských bratov „Jančiho“ a „Lajčiho“ Kuťafájovcov.

Ich jediný album bol oficiálne vydaný na CD nosiči v roku 2003 prostredníctvom vydavateľstva WV vydavateľstvo Štefana Wimmera. Oficiálne sa CD do predaja však nedostalo. Ešte pred distribúciou do obchodov ho úrady zakázali kvôli nedoriešeným autorským právam. Vtedy vydavateľ nahlásil skladby na tantiémové úrady, ale neriešil priamo s autormi hudby a textov, či to je v poriadku. Po dvoch rokoch právnych analýz sa ukázalo, že ho úrady zakázali neprávom, keďže ide o paródiu, čo zákon dovoľuje. Originálne CD sa dostalo len k pár ľuďom, keďže tvorcovia ho po zákaze predaja porozdávali známym. Album sa tak predával načierno v pirátskej verzii. Sám tvorca Andy Kraus si ho dokúpil v pirátskej verzii na „Miletičke“, keď už všetky originály boli rozdané.

Nahrávka obsahuje 14 skladieb, z toho jedna bonusová – „Matelko-ko-ko“, ktorú tvorcovia považujú za „srdcovku“. Na albume sa nachádza 6 štúdiových nahrávok a 8 z verejnej produkcie. Piesne majú recesistický a parodický charakter, pričom ako zvukový sprievod sú použité melódie známych popových a repových piesní.

Skupina ho symbolicky pokrstila krémešmi v októbri 2003. Krstným otcom bol moderátor Julo Viršík.

## Zoznam skladieb

* štúdiové nahrávky (1–6)
* nahrávky z verejnej produkcie (7–14)

## Výroba albumu
* Peter Marcin – spev
* Andy Kraus – spev
* Peter "Fambi" Farnbauer – klávesové nástroje, gitary, basgitara, bicie, programovanie, vokály, zvuková réžia (1–6)
* Štefan Wimmer – producent
* Peter Farnbauer, Štefan Wimmer, Peter Marcin, Andy Kraus – hudobná réžia
* Alexander Klinko – photo, cover & design
* Ing. Peter Janiška – mastering
* Umelecká agentúra a WV vydavateľstvo Štefana Wimmera – výroba

## Referencie

## Externé odkazy
* ''Krímeš – Hity z Uragánu'' na Discogs

Kategória:Hudobné albumy z 2003
Ježibaba belasá rusínska

**Ježibaba belasá rusínska** () je trváca bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti od strednej a juhovýchodnej Európy po európske Rusko a čínsky Sin-ťiang.

## Opis
Ježibaba belasá rusínska je trváca bylina vysoká 20 až 60 cm. Byľ je  rozkonárená, bielo plstnatá, zriedka lysá, často s vtrúsenými žliazkatými chlpmi.

Listy sú v obryse elipsovité, dvakrát perovito zárezové. Úkrojky sú široké najviac 2 mm. Na líci sú riedko žliazkato chlpaté alebo slabo pavučinaté a na rube bielo plstnaté.

Belasé kvety sú usporiadané v guľatom rúrkokvetom úbore. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné a päťpočetné. Tyčiniek býva zvyčajne päť, s peľnicami zrastenými do rúrky okolo čnelky. Kalich je trváci, premenený na chocholec slúžiaci na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je nažka. Zákrov tvoria čiarkovito kopijovité listene.

## Rozšírenie
Areál rozšírenia ježibaby belasej rusínskej zahŕňa mierne oblasti od Talianska cez strednú a juhovýchodnú Európu po európske Rusko a čínsky Sin-ťiang. Zavlečená je v Spojených Štátoch.

Na Slovensku sa vyskytuje na Devínskej Kobyle, v okolí Topoľčian, na dolnom Pohroní, v pohorí Burda a v Slovenskom krase.

## Ekológia
Ježibaba belasá rusínska rastie na výslnných kamenitých stráňach a v krasových stepiach. Kvitne od júla do septembra. Na Slovensku je považovaná za kriticky ohrozený taxón.

## Galéria

Echinops ritro (subsp. ruthenicus) sl36.jpg | Stonka s listami a koncovým úborom.
Echinops ritro subsp. ruthenicus sl5.jpg | Guľaté úbory v rôznych štádiách kvitnutia.
Echinops ritro subsp. ruthenicus sl26.jpg | Listy (rub a líc).


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kriticky ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
belasá rusínska
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Jaseňovský vrch

**Jaseňovský vrch** staršie **Jasenovský vrch** () je vrch vo Vihorlatských vrchoch, krajinnom celku Vihorlatsko-gutinskej oblasti. Leží nad obcou Strihovce, približne  juhovýchodne od Sniny. 

## Poloha
Nachádza sa na východe strednej časti Vihorlatských vrchov, v geomorfologickom podcelku Vihorlat a jeho časti Jasenovská hornatina. Masív leží na hranici Prešovského a Košického kraja, na pomedzí okresov Snina a Sobrance a zasahuje na katastrálne územia obcí Strihovce, Hrabová Roztoka a Vyšná Rybnica. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situované Strihovce, východne ležiace Hrabová Roztoka, juhovýchodne Ruská Bystrá a juhozápadne Remetské Hámre. Územie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat.

## Opis
Jaseňovský vrch leží vo východnej časti hlavného hrebeňa, medzi Fedkovom () a Dielom (). Východne sa nachádza Polonina (), Kosmatec (), Polom () a Ostrá (), severne Diel (), Strihovská poľana (), Fedkov (), Nežabec (), Veža (), Sninský kameň () a Roh (), západne Motrogon (), Tŕstie (), Malé Tŕstie (), Vihorlat (), Múr (), Lysák () a Čierna studňa () a južne Majmová (), Veľká Vavrová (), Diel (), Čierťaž (), Starý Koňuš (), Vetrová skala () a Holica (). Západné svahy hrebeňa odvodňuje potok Barlohov do Okny v povodí Uhu, kam smeruje aj voda z východnej časti Rovným potokom a následne Ubliankou. Vrcholom vedie značená turistická trasa.

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Vihorlatských vrchov, ojedinele aj Bukovské vrchy, Bieščady v Poľsku a ukrajinské Karpaty.

## Prístup
* po  červeno značenej hrebeňovke:
** od juhu z obce Podhoroď cez Diel a Pilníkovú lúku
** od severozápadu zo Sninského kameňa cez Nežabec a Strihovské sedlo
* po  zelenej turistickej značke cez Pilníkovú lúku:
** od juhozápadu z Remetských Hámrov
** od juhovýchodu z Ruskej Bystrej
* po  žltej značke zo Strihoviec cez Strihovské sedlo

## Referencie

## Pozri aj
* Vihorlatské vrchy
* Vihorlat (geomorfologický podcelok)
* Jasenovská hornatina
* Zoznam vrcholov vo Vihorlatských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy vo Vihorlatských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Snina
Kategória:Vrchy v okrese Sobrance
Kategória:Strihovce
Kategória:Hrabová Roztoka
Kategória:Vyšná Rybnica
Aapko Pehle Bhi Kahin Dekha Hai

***Aapko Pehle Bhi Kahin Dekha Hai*** (v preklade *Už som ťa niekde videl*) je indická komediálna dráma z roku 2003 v hindskom jazyku, ktorú režíroval Anubhav Sinha a produkoval Bhushan Kumar. V hlavných úlohách sa predstavili Priyanshu Chatterjee a Sakshi Shivanand.

## Zápletka
Film je príbehom otca Sama, úspešného indického obchodníka a ochranárskeho otca, ktorý sa nedokáže zmieriť s tým, že sa jeho dcéra Paakhi vydá a odíde ako ostatné dcéry. Je presvedčený, že žiadny iný muž ju nemôže milovať tak ako on. Stane sa však nevyhnutné?

Paakhi sa zamiluje do Samara, suspendovaného policajta, ktorý skončí v Calgary pri pátraní po zločincovi, ale Sam ho spočiatku neschvaľuje a chvíľu mu trvá, kým prijme svojho budúceho zaťa. Nakoniec ustúpi želaniu dcéry a vydá ju za muža, ktorého miluje.

## Obsadenie
* Priyanshu Chatterjee ako ACP Samar Dev
* Sakshi Shivanand ako Pakhi Shyam / Pakhi Samar Dev
* Om Puri ako Shyam 'Sam'
* Farida Jalal ako Asha 'Jiji'
* Pummy Brar ako Rahim
* Navneet Nishan ako Jinni
* Veerendra Saxena ako Mohandas
* Manoj Pahwa ako Aziz Khan
* Monami ako Jinniho asistentka
* Arundhati Ganorkar ako Saira, Azizova manželka

## Hudba

Album obsahuje 12 pôvodných piesní, ktoré zložila dvojica Nikhil-Vinay. Všetky texty napísal Sameer. Album získal pozitívne recenzie najmä za piesne „Barsaat“, „Aapki Yaad Aaye To“, „Aapko Pehli Bhi Kahin Dekha Hai“ a „Kabhie Khan Khan“. Harshdeep Kaur debutovala v bollywoodskom filmovom priemysle ako hindská playbacková speváčka vo filme *Sajna Main Haari*.

## Prijatie
Taran Adarsh z IndieFM dal filmu 2 hviezdičky z 5 a napísal: „Celkovo má *Aapko Pehle Bhi Kahin Dekha Hai* všeobecne prijateľnú tému (láska otca k dcére), ktorá bola spracovaná úprimne. Napriek nie príliš presvedčivému scenáru má film okrem úchvatných kanadských lokalít aj svoje plusy v podobe kompetentných hereckých výkonov, schopnej réžie, bohatých emócií a oduševnenej hudby. V pokladniciach kín si film môže nájsť svoje miesto v rodinách. Fantastická propagácia zo strany producentov (Super Cassettes Industries Ltd.) mu len pridá na vyhliadkach.“ Ronjita Kulkarni z Rediff.com napísal: „Všetky postavy, okrem Oma Puriho, sú polovičaté. Film sa celý natáčal v Kanade a treba povedať, že zahraniční herci sú absolútne príšerní. Hudba Nikhil-Vinay je slabá, s výnimkou výnimočného gazalu *Aisi aakhen nahin dekhi* od Jagjita Singha a Ashy Bhosle. Hindský filmový priemysel musí tento rok čakať na ten nepolapiteľný hit ešte nejaký ten piatok.“

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Indické filmy
Kategória:Filmy z 2003
Kategória:Filmy podľa názvu
Strihovské sedlo

**Strihovské sedlo** () je priesmyk v hlavnom hrebeni Vihorlatských vrchov. 

## Polohopis
Priesmyk leží v geomorfologickom podcelku Vihorlat a vedie ním hranica jeho častí Vihorlatská hornatina a Jasenovská hornatina. Severozápadne sa nachádza Fedkov (), južne Jaseňovský vrch (). Západné svahy odvodňuje potok Barlohov do riečky Okny, severovýchodné Kamenný potok do Ublianky, všetky v povodí rieky Uh. Územie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat.

Územie je súčasťou katastra obce Strihovce v okrese Snina v Prešovskom kraji. 

## Prístup
* po  červeno značenej hrebeňovke:
** od juhu z obce Podhoroď cez Jaseňovský vrch
** od severu z vrchu Nežabec () cez Strihovskú poľanu
* po  žltej turistickej značke:
** od západu z Remetských Hámrov cez rázc. Potašňa
** od východu zo Strihoviec

## Referencie

## Pozri aj
* Vihorlatské vrchy
* Vihorlat (geomorfologický podcelok)
* Vihorlatská hornatina 
* Jasenovská hornatina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá vo Vihorlatských vrchoch
Potôčik (prítok Slanej)

**Potôčik** je potok na pomedzí geomorfologického celku Stolické vrchy a geomorfologického celku Revúcka vrchovina v regióne Gemer v Košickom kraji v okrese Rožňava. Je pravostranným prítokom vodného toku Slaná v povodí Tisy. Má dĺžku .

## Prameň
Pramení v  na pomedzí geomorfologického celku Stolické vrchy v geomorfologickom podcelku Stolica a geomorfologického celku Revúcka vrchovina v geomorfologickom podcelku Dobšinské predhorie v lesnom extraviláne obce Rejdová v lese Pod Páleniskami západne od intravilánu v okrese Rožňava v Košickom kraji. 

## Opis toku
Od prameňa tečie krátky úsek severovýchodným smerom cez lesný extravilán obce Rejdová, skrúca sa na východ a vteká do zmiešaného lesného a poľnohospodárskeho extravilánu. Ľavým brehom obmýva pole Vyše dediny, pravým brehom obmýva pole Pod Vŕškom, južne od okraja intravilánu Rejdovej vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obmýva pole Dlhé hony. Ľavým brehom obteká komplex budov agrofarmy a pole Polík, v  ústi do vodného toku Slaná ako jej pravostranný prítok. Vodný tok Slaná ďalej ústi do Tisy. Pramení, preteká a ústi na území obce Rejdová v okrese Rožňava v Košickom kraji. Nemá prítok.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Potôčik* má pôvod v charaktere toku s vlastnosťou *relatívne malý potok s nízkym prietokom vody*. Apelatívum *potok* po rozšírení o deminutívny sufix *-ík/-ik* bolo proprializované v podobe jednoslovného hydronyma *Potôčik* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Potôčik bolo štandardizované v roku 2007. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Potôčik nie je jedinečným názvom (marec 2024). 

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Stolických vrchoch
Kategória:Vodné toky v Revúckej vrchovine
Kategória:Vodné toky v okrese Rožňava
Kategória:Rejdová
HC TEBS Bratislava

**HC TEBS Bratislava** je hokejový klub z Bratislavy, ktorý pôsobí v TIPOS Slovenskej hokejovej lige, druhej najvyššej mužskej súťaži.

## História klubu
Po dokončení výstavby hokejovej haly pod názvom Hamikovo v Hamuliakove, ktorá začala v roku 2009, bol v nasledujúcom roku 2010 založený hokejový oddiel HO Hamikovo Hamuliakovo. Od sezóny 2011/12 mal oddiel zastúpenie v 2. hokejovej lige. V klube pôsobia bývalí slovenskí hokejisti ako Boris Majeský a Stanislav Gron.

Dňa 29. augusta 2024 sa Hamuliakovo stalo náhradníkom za Modré krídla Slovan, zrušený rezervný tím Slovana Bratislava, v Tipos Slovenskej hokejovej lige, druhej najvyššej súťaži. Do druhej najvyššej súťaže nastúpil klub pod novým názvom *HC TEBS Bratislava*, pričom v Bratislave, konkrétne na Zimnom štadióne Vladimíra Dzurillu, tím hráva aj domáce zápasy. Klub vytvoril aj rezervný tím, ktorý pod pôvodným názvom *HO Hamikovo O.Z. Hamuliakovo* hráva v 2. lige, tretej najvyššej súťaži.

## Umiestnenia v jednotlivých sezónach
 Tipos Slovenská hokejová liga - 1 sezóna

* **10. miesto:** 2024/25

 2. hokejová liga – 7 sezón

* **5. miesto:** 2012/13 (2. miesto v skupine A)
* **7. miesto:** 2013/14 (4. miesto v skupine A)
* **9. miesto:** 2021/22 (5. miesto v skupine A), 2023/24

* **11. miesto:** 2011/12 (5. miesto v skupine A)
* **14. miesto:** 2022/23
* **17. miesto:** 2014/15 (9. miesto v skupine A)

## Referencie

## Externé odkazy

* https://www.hamikovo.sk/

Kategória:Slovenské hokejové kluby
Kategória:Šport v Hamuliakove
Carney Chukwuemeka

**Carney Chibueze Chukwuemeka** (* 20. október 2003, Eisenstadt, Rakúsko) je profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste záložníka v nemeckom klube Borussia Dortmund a hráva za  na medzinárodnej úrovni.

## Klubová kariéra

### Aston Villa
Chukwuemeka prišiel do akadémie Aston Villy v roku 2016 vo veku 13 rokov. V júli 2020 podpísal s tímom prvú profesionálnu zmluvu.

Dňa 19. mája 2021 debutoval Chukwuemeka za Aston Villu pri výhre 2:1 nad Tottenhamom.

### Chelsea
Dňa 4. augusta 2022 oznámila Chelsea podpísanie zmluvy s Chukwuemekom na šesť rokov. V tíme debutoval 8. októbra pri výhre 3:0 nad Wolves. Vo svojej prvej sezóne odohral za Chelsea 15 zápasov z toho 14 v Premier League.

Dňa 20. augusta 2023 strelil Chukwuemeka svoj prvý gól za Chelsea pri prehre 1:3 s West Hamom

## Osobný život
Chukwuemeka sa narodil v Rakúsku nigérijským rodičom. Neskôr sa presťahovali do Northamptonu v Anglicku. Chukwuemeka tak môže reprezentovať ,  alebo Nigériu. Momentálne reprezentuje Anglicko na mládežníckej úrovni.

## Štatistiky kariéry

### Klubové
*K 26. marcu 2024*

## Úspechy hráča
**Anglicko U19**

* ME do 19 rokov: 2022

## Referencie

## Externé odkazy
* https://www.transfermarkt.com/carney-chukwuemeka/profil/spieler/659459

## Zdroj

Kategória:Anglickí futbalisti
Kategória:Hráči Aston Villa FC
Kategória:Hráči Chelsea FC
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Anglické osobnosti nigérijského pôvodu
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Valcovanie

**Valcovanie** môže byť:
*všeobecne: používanie valca
*v strojárstve: tvárnenie kovových polotvarov pomocou valcov, pozri valcovanie (tvárnenie)
Handley Page Halifax

**Handley Page Halifax** bol britský ťažký bombardér používaný hlavne v druhej svetovej vojne. Bol druhým zo štvormotorových ťažkých bombardérov, ktoré vstúpili do služby v Royal Air Force.

## Vývoj
Royal Air Force dala v roku 1936 požiadavku na bombardér poháňaný dvoma 24-valcovými motormi Rolls-Royce Vulture. Valture sa však stretol s problémami vo vývoji a bombardér mal nakoniec štyri motory Rolls-Royce Merlin. Handley Page Halifax prvý krát vzlietol v roku 1939 a do prevádzky sa dostal o trinásť mesiacov neskôr.

## Prevádzková história
Po jeho nasadení do bojov sa rýchlo ukázalo, že obranná výzbroj nie je dostatočná na denné použitie. Preto bol používaný výhradne na nočné akcie. Skoré verzie Halifaxu boli vyzbrojené motorom ovládanou zadnou vežou s dvoma guľometmi ráže 7,7 mm.

## Špecifikácia (B Mk.III)

* *Posádka:* 7
* *Rozpätie:* 31,72 m
* *Dĺžka:* 21,82 m
* *Výška:* 6,32

* *Plocha krídel:* 118,45 m²
* *Prázdna hmotnosť:* 17 345 kg
* *Vzletová hmotnosť:* 29 484 kg
* *Pohonná jednotka:* 4 × motory Bristol Hercules VI alebo XVI

* *Výkon pohonnej jednotky:* 1 615 hp (1 204 kW)

náhľad|Nákres Handlej Pege Haliax

### Výkony

* *Maximálna rýchlosť:* 502 km/h 
* *Cestovná Rýchlosť:* 367 km/h vo výške 6096 m 
* *Dolet s max. bombovým nákladom:* 1660 km
* *Dolet s max. zásobou paliva:* 4480 km
* *Dostup:* 7 315 m
* *Stúpavosť:* 228 m/min
* *Čas výstupu do výšky 6096 m:* 45 min

### Výzbroj

* 9 × guľomet – 2 × štvorguľomet Browning (v zadnej a chrbtovej streleckej veži ), 1 × výkyvný guľomet Vickers K v prove, všetky zbrane majú kalibru 7,7 mm 
* 5897 kg bômb

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Britské bombardovacie lietadlá
Kategória:Lietadlá druhej svetovej vojny
Kategória:Lietadlá Handley Page
Ján Červenka

**Ján Červenka** môže byť:

* slovenský hudobník  (1957 – 2023), pozri Ján Červenka (hudobník)
* slovenský mykológ a predseda Slovenskej mykologickej spoločnosti pri SAV, pozri Ján Červenka (mykológ)

Červenka, Ján
Kališský štatút

[náhľad|''Kališský štatút'', autor Arthur Szyk ([1927).]]
**Kališský štatút** (tiež **Kališské privilégium,** ) je historické stredoveké privilégium pre židov vydané veľkopoľským kniežaťom Boleslavom VI. Pobožným 16. augusta 1264 v Kaliszi a potvrdené Kazimírom III. Veľkým v roku 1334 (a ďalšími panovníkmi), rozšírené na celú Korunu poľského kráľovstva. Štatút vytváral osobitnú ochranu v Poľsku, keď boli v západnej Európe prenasledovaní, či dokonca nútení emigrovať (Anglicko v roku 1290, Francúzsko v roku 1290, Španielsko v roku 1492). Tieto práva zahŕňali výlučnú právomoc židovských súdov v židovských záležitostiach a ustanovili samostatný súd pre iné trestné veci týkajúce sa kresťanov a židov, ktorý mal zabrániť ich diskriminácii. To viedlo k vytvoreniu samostatného súdu a bezpečnosti, čo prilákalo do Poľska židovských prisťahovalcov z celej Európy.

Historik Romuald Hube v článku *Boleslavské židovské privilégium a jeho potvrdenia* z roku 1880 tvrdil, že 36-bodová verzia dokumentu bola sfalšovaná za vlády Kazimierza Jagelovského po roku 1400. Tento názor je ojedinelý a súčasní historici ho nepodporujú.

## Príklady
Nasledujú skrátené príklady z celkovo 36 bodov Kališského štatútu:

1. ... Ak by bol žid postavený pred súd, musí proti nemu svedčiť nielen kresťan, ale aj žid, aby sa prípad považoval za platný.

2. ... Ak nejaký kresťan zažaluje žida, tvrdiac, že u neho založil cenné papiere, a žid to poprie, tak ak kresťan odmietne prijať jednoduché slovo žida, žid zložením prísahy musí byť od kresťana oslobodený.

10. ... Ako trest za zabitie žida je potrebný primeraný trest a konfiškácia majetku.

11. ... Za udretie žida sa uplatní trest obvyklý v krajine.

13. ... Židia nesmú platiť za prevoz svojich mŕtvych.

14. Kresťan ničiaci cintorín okrem bežného trestu príde o majetok.

## Vydanie z 20. storočia
V 20. rokoch 20. storočia poľsko-židovský výtvarník a aktivista Artur Szyk (1894 – 1951) iluminoval Kališský štatút v cykle 45 miniatúr. Okrem latinského originálu Szyk preložil text štatútu do poľštiny, hebrejčiny, jidiš, taliančiny, nemčiny, angličtiny a španielčiny. V roku 1929 boli Szykove miniatúry štatútu v Poľsku, konkrétne v Lodži, Varšave, Krakove a Kaliszi. S podporou poľskej vlády boli vybrané miniatúry Štatútu vystavené aj v Ženeve v roku 1931. Originály Szykových miniatúr sa v súčasnosti nachádzajú vo fonde Židovského múzea (New York).

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Dejiny Poľska
Kategória:Židia v Poľsku
Kategória:Právo v Poľsku
Kategória:1264
Diel (vrch vo Vihorlatských vrchoch; 859 m)

**Diel** () je vrch vo Vihorlatských vrchoch, krajinnom celku Vihorlatsko-gutinskej oblasti. Leží nad obcou Ruská Bystrá, približne  severne od Sobraniec. 

## Poloha
Nachádza sa na východe strednej časti Vihorlatské vrchov, v geomorfologickom podcelku Vihorlat a jeho časti Jasenovská hornatina. Leží v Košickom kraji, v okrese Sobrance a zasahuje na katastrálne územia obcí Ruská Bystrá, Podhoroď a Hlivištia. Najbližším sídlom je východne situovaná Ruská Bystrá, severovýchodne sa nachádza Hrabová Roztoka, severne Strihovce, západne Remetské Hámre, južne Hlivištia a juhovýchodne Podhoroď. Územie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat.

## Opis
Diel leží vo východnej časti hlavného hrebeňa, južne od Strihovského sedla, medzi Jaseňovským vrchom () a Veľkou Vavrovou (). Východne sa nachádza Polonina (), Kosmatec (), Javorová (), Hôrka (), Holica () a Vetrová skala (), južne Starý Koňuš (), Čierťaž (), Veľká Vavrová () a Hukový vrch (), západne Majmová (), Múr (), Lysák (), Vihorlat (), Tŕstie (), Malé Tŕstie () a Motrogon () a severne Sninský kameň (), Roh (), Nežabec (), Fedkov (), Strihovská poľana (), Jaseňovský vrch () a Diel (). Oblasť patrí do povodia rieky Uh, kde západné svahy odvodňuje potok Žiarovnica, severovýchodné potok Luhy a juhovýchodné Kadnianka. Vrcholom vedie značená turistická trasa.

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Vihorlatských vrchov, ojedinele aj Slanské a Bukovské vrchy, Bieščady v Poľsku a ukrajinské Karpaty.

## Prístup
* po  červeno značenej hrebeňovke:
** od juhu z obce Podhoroď cez Veľkú Vavrovú
** od severu zo Strihovského sedla cez Pilníkovú lúku
* po  zelenej turistickej značke cez Pilníkovú lúku:
** od západu z Remetských Hámrov
** od východu z Ruskej Bystrej

## Referencie

## Pozri aj
* Vihorlatské vrchy
* Vihorlat (geomorfologický podcelok)
* Jasenovská hornatina
* Zoznam vrcholov vo Vihorlatských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy vo Vihorlatských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sobrance
Kategória:Ruská Bystrá
Kategória:Podhoroď
Kategória:Hlivištia
Turistická značkovaná trasa číslo 8110

**Turistická značkovaná trasa číslo 8110** je žltá trasa v Malých Karpatoch, ktorá vedie z Jablonice do Prievalov.  Dĺžka trasy je 11,8 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.
 __NOTOC__
## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Malých Karpatoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

8110
8110

8110
Zoznam laureátov a nominantov Cien SOZA

Toto je **zoznam laureátov a nominantov [[Ceny SOZA|Cien SOZA]]**.

Za roky 19962016 bolo udelených celkovo 198 štatistických a 63 honorárnych cien.

## Superlatívy
S celkovým počtom 19 cien je Kamil Peteraj najúspešnejším oceneným autorom v histórii Cien SOZA. Získal 17 štatistických ocenení ako najúspešnejší autor, resp. textár a jednu honorárnu cenuVeľkú cenu SOZA. S 18 cenami ho nasleduje Ivan Tásler

### Víťazstvá

### Rekordy
; Autor s najväčším počtom ocenení v kategórii
* Ivan Tásler – 12 cien v kategórii Cena SOZA pre skladateľa najhranejších hudobných diel
; Skladba s najväčším počtom ocenení
* „Za mňa i za teba“ – Jozef Baláž – 11 cien za sebou za roky 19972007, a to v kategórii Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu v oblasti dychovej hudby, naakumulovaných za roky 19972007

## Súčasné ceny

### Cena SOZA pre autora/skladateľa/textára najhranejších hudobných diel

#### Prehľad naakumulovaných víťazstiev

### Cena SOZA za najhranejšiu skladbu

#### Prehľad naakumulovaných víťazstiev

### Cena SOZA za najúspešnejší nosič zvukového alebo zvukovo-obrazového záznamu tvorby slovenských autorov

#### Prehľad naakumulovaných víťazstiev

### Najúspešnejší mladý autor

#### Prehľad nominantov a víťazov

### Najhranejšia skladba v online

### Autor najhranejších hudobných diel v online

;Prehľad nominantov a víťazov

## Honorárne ceny

### Zápis do Zlatej knihy

### Veľká cena SOZA
Cena udeľovaná autorovi za celoživotné dielo.

## Zaniknuté/pozastavené ceny

### Cena SOZA za najúspešnejšie uvádzanie tvorby v zahraničí

#### Prehľad naakumulovaných víťazstiev

### Cena SOZA za najvyšší podiel domáceho repertoáru vo vysielaní

#### Prehľad naakumulovaných víťazstiev

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu mladého autora v oblasti vážnej hudby

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu mladého autora v oblasti populárnej hudby

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu mladého autora v oblasti dychovej hudby

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu mladého autora v oblasti folklórnej hudby

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu v oblasti vážnej hudby

V roku 2007 bola udelená osobitná Cena SOZA za najúspešnejší projekt v oblasti vážnej hudby: Kvintové variácie slovenských autorov – Slovak Music Bridge.

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu v oblasti populárnej hudby

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu v oblasti dychovej hudby

### Cena SOZA za najúspešnejšiu skladbu v oblasti folklórnej hudby

### Cena SOZA za najúspešnejšiu zahraničnú skladbu

### Cena SOZA za najúspešnejší nosič zvukového alebo zvukovo-obrazového záznamu zahraničného repertoáru

### Cena Rádia Europa 2

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálny web

Kategória: Ceny SOZA
Kategória:Slovenské hudobné ocenenia
Zoznam olympijských medailistov v bedmintone

**[[Bedminton]]** je olympijským športom od roku 1992. Prvýkrát sa konal ako ukážkový šport na letných olympijských hrách v roku 1972 v nemeckom Mníchove a taktiež potom neskôr ako exhibičný šport na letných olympijských hrách v roku 1988 v Soule v Kórejskej republike. Dvojhra a štvorhra mužov a žien sa konali od začiatku, čiže od LOH v roku 1992. Bedmintonový turnaj zmiešaných dvojíc alebo taktiež mix mal svoju premiéru na LOH v roku 1996 v Atlante.

Rebríček Svetovej bedmintonovej federácie (BWF) určuje kvalifikáciu hráčov na olympijský turnaj. Každá krajina môže prihlásiť maximálne dvoch hráčov do mužskej a ženskej dvojhry, ak sa obaja umiestnia v top 16 na svete, v opačnom prípade len jedného hráča, kým nebude kompletná súpiska 38 hráčov. Podobné pravidlá platia aj pre hráčov súťažiacich vo štvorhre, Národné olympijské výbory (NOV) môžu prihlásiť maximálne dva páry, ak sa oba umiestnia v prvej osmičke, zatiaľ čo zvyšné NOV majú nárok na jeden pár do kvóty 16 párov. Hostiteľská krajina, ak sa už nekvalifikovala, môže postaviť maximálne dvoch súťažiacich, a to buď dvoch singlistov alebo jeden pár.

## Muži
### Dvojhra muži

### Štvorhra muži

## Ženy
### Dvojhra ženy

### Štvorhra ženy

## Zmiešaná štvorhra (Mix)

## Medailová tabuľka krajín
** Aktualizované po [[Letné olympijské hry 2024|LOH 2024 Paríž]].*

## Referencie

## Pozri aj
* Bedminton na letných olympijských hrách

## Externé odkazy
* Medzinárodná federácia bedmintonu (BWF)

## Zdroj

Kategória:Olympijskí medailisti v bedmintone
Kategória:Bedminton na Letných olympijských hrách
Ježibaba guľatohlavá

**Ježibaba guľatohlavá** () je trváca bylina z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti od Európy až po Sibír a čínsky Sin-ťiang.

## Opis
Ježibaba guľatohlavá je vysoká trváca bylina s priamou, tuhou a hranatou bielovlnatou byľou, ktorá je  jednoduchá alebo hore chudobne rozkonárená. 

Listy sú v obryse elipsovité až vajcovité, dlhé do 15 cm. Dolné sú stopkaté, ostatné sediace a objímavé. Všetky sú perovito strihané s nerovnako ostnatými úkrojkami, na líci žliazkato vlnaté, štetinovito chlpaté, na rube plstnaté.  

Sivé alebo belavé kvety sú usporiadané v guľatom rúrkokvetom úbore s priemerom do 60 mm. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné a päťpočetné. Tyčinky sú peľnicami zrastené do rúrky okolo čnelky. Kalich je trváci, premenený na chocholec, ktorý je do dvoch tretín zrastený a slúži na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je nažka. Zákrov vytvorený z listeňov je dlhý 15 až 25 mm. Vonkajšie listene sú obrátene kopijovité, prostredné čiarkovito kopijovité, končisté a všetky sú dlho končisté a dlho brvité. Úbory sú na konci konárikov jednotlivé. 

## Rozšírenie
Areál rozšírenia ježibaby guľatohlavej zahŕňa mierne oblasti od Európy až po Sibír a čínsky Sin-ťiang. Zavlečená je v Belgicku, Nemecku, Veľkej Británii, Holandsku, Švédsku, Kanade, Spojených Štátoch a v Austrálii.

Na Slovensku sa vyskytuje v teplejších oblastiach na celom území.

## Ekológia
Ježibaba guľatohlavá rastie v teplejších oblastiach v lomoch, na rumoviskách, pasienkoch a na kamenistých miestach. Kvitne od júna do augusta.

## Význam a využitie
Ježibaba guľatohlavá sa zriedka pestuje ako medonosná a okrasná rastlina.
## Poddruhy
V rámci druhu sú akceptované tieto poddruhy:
*ježibaba guľatohlavá pravá (*Echinops sphaerocephalus subsp. sphaerocephalus*) – Európa až Sibír a čínsky Sin-ťiang. 
**[[Echinops sphaerocephalus subsp. taygeteus]]* – Grécko.
**[[Echinops sphaerocephalus var. koelzii]]* – Irán.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Flóra na Slovensku
guľatohlavá
Kategória:Medonosné rastliny
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Jasenovská hornatina

**Jasenovská hornatina** je geomorfologická časť podcelku Vihorlat vo Vihorlatských vrchoch. Zaberá jeho východnú časť, ktorá kulminuje na kóte Diel ().

## Polohopis
Územie sa nachádza vo východnej časti podcelku Vihorlat a zaberá pás od juhozápadu na severovýchod napriek celým pohorím. Severozápadným smerom pokračuje podcelok Vihorlatskou hornatinou, juhovýchodne nadväzuje podcelok Popriečny. Východným smerom plynule nadväzuje Beskydské predhorie a jeho podcelok Ublianska pahorkatina a juhozápadným susedí Východoslovenská pahorkatina s časťou Podvihorlatská pahorkatina. 

Hornatina zasahuje na územie Prešovského a Košického kraja a okresov Snina a Sobrance. Juhozápadne sa zvažujúce svahy odvodňuje Okna, Sobranecký potok a ďalšie vodné toky do Uhu, východnú časť odvodňujú prítoky Ublianky. Juhovýchodný okraj lemuje cesta II/566 zo Sobraniec do Uble.

## Významné vrchy
* Diel () – najvyšší vrch časti
* Diel ()
* Jaseňovský vrch ()
* Veľká Vavrová ()
* Majmová ()

## Chránené územia
Veľká časť územia patrí do Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat. Osobitne chránenými územiami v tejto časti pohoria sú prírodné rezervácie Machnatý vrch, Lysá, Roztoky a Drieň.

## Turizmus
Východná časť Vihorlatských vrchov patrí medzi turisticky pokojnejšie oblasti, poskytujúce menej náročnú turistiku a cykloturistiku. Strihovským sedlom na severnom okraji vedie na juh hlavný hrebeň, ktorým vedie značená hrebeňovka do obce Podhoroď. Na ňu sa pripájajú ďalšie značené trasy z okolia. 

### Turistické trasy
*  červeno značený chodník vedie hrebeňom cez Strihovské sedlo (), Jaseňovský vrch (), Diel () a Veľkú Vavrovú () do obce Podhoroď
*  žlto značený chodník do Strihovského sedla vedie okrajom časti z Remetských Hámrov cez rázc. Potašňa, ako aj z obce Strihovce
*  zeleno značený chodník na Pilníkovú lúku vedie z Remetských Hámrov a Ruskej Bystrej

## Referencie

## Pozri aj
* Vihorlatské vrchy
* Vihorlat (geomorfologický podcelok)
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Vihorlatské vrchy
Kategória:Hornatiny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Trophée des champions

**Trophée des champions** (po slovensky: francúzsky superpohár) je francúzska futbalová súťaž v ktorej bojuje víťaz Ligue 1 proti víťazovi francúzskeho pohára Coupe de France. V mnohých krajinách sa súťaž volá superpohár.

## Vznik súťaže
Súťaž prvýkrát vznikla už v roku 1949 keď sa proti sebe postavili víťaz ligy a víťaz pohára. Pod súčasným názvom sa však súťaž koná od roku 1955.

V rokoch 1955 až 1973 sa súťaž konala každý rok pod hlavičkou FFF. Superpohár sa opäť vrátil až v roku 1985 ale po dvoch rokoch bol vyradený pre svoju neoblúbenosť. FFF obnovila túto súťaž v roku 1995. Dňa 12. mája 2009 FFF oznámilo, že superpohár 2009 sa bude hrať prvýkrát mimo Francúzska. Odvtedy sa súťaž konala v Severnej Amerike, v Číne, v Maroku a iných krajinách.

## Víťazi jednotlivých ročníkov

Poznámky

## Najúspešnejšie tímy Trophée des Champions

## Iné projekty

## Externé odkazy
* ligue1.fr

## Zdroj

Kategória:Francúzske futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Coupe de France

**Coupe de France** tiež známy ako **Francúzsky pohár** je futbalová vyraďovacia súťaž vo Francúzsku, ktorú organizuje Francúzska futbalová federácia. Súťaž vznikla v roku 1917 a je otvorená pre všetky amatérske a profesionálne futbalové kluby vo Francúzsku, vrátane klubov so sídlom v zámorských departementoch a teritóriach.

## História súťaže
Súťaž vznikla v roku 1917. Myšlienku súťaže presadil generálny sekretár federácie Henri Delaunay a podľa *Union sacrée* bola súťaž vyhlásená za otvorenú pre všetky kluby. Veľké francúzske kluby nesúhlasili s týmto rozhodnutím no federácia odmietla ich sťažnosti. Do prvého ročníka sa prihlásilo 48 klubov. Postupne sa každým rokom zvyšoval počet účastníkov. Momentálne sa do súťaže prihlási viac než 7 000 klubov. Prvým víťazom Coupe de France sa stal Olympique de Pantin. 

V súťaži je viac amatérskych klubov ako profesionálnych. Najlepší výkon amatérskeho klubu v súťaži je zvyčajne ocenený plaketou *Petit Pocuet.* K jednému z najväčších prekvapení došlo v roku 1957 keď alžírsky klub SCU El Biar porazil Stade de Reims s hviezdami ako Michel Hidalgo či Just Fontaine.

Profesionálne kluby naďalej vyjadrovali svoju nespokojnosť s výhodami, ktoré dostávajú amatérske kluby. Vždy majú výhodu domáceho prostredia čo sa nepáčilo elitným klubom, keďže ich štadióny na ktorých hrajú nie sú udržiavane pre finančne prostriedky. Preto sa kluby rozhodli vytvoriť vlastnú pohárovú súťaž Coupe de la Ligue.

Od roku 1927 sa prezident Francúzska vždy zúčastňuje finále pohára a odovzdá trofej kapitánovi víťazného tímu.

## Formát súťaže
Pre sezónu 2021/22

* V **prvých dvoch kolách** hrajú v súťaži tímy z okresných a krajských líg
* V **treťom kole** sa do súťaže pripoja tímy z Championnat National 3
* V **štvrtom kole** sa do súťaže pripoja tímy z Championnat National 2
* V **piatom kole** sa do súťaže pripoja tímy z Championnat National
* V **siedmom kole** sa do súťaže pripoja tímy z Ligue 2
* Tímy z Ligue 1 sa zapoja do súťaže až v **deviatom kole** alebo (64-finále)

## Zámorské a amatérske tímy
Doposiaľ sa iba trom amatérskym klubom podarilo postúpiť do finále od roku 1932. V roku 2000 sa do finále dostal Calais RUFC. V roku 2012 sa to podarilo tímu US Quevilly a v roku 2018 sa do finále dostal Les Herbiers VF.

Súťaž bola otvorená pre zámorské tímy od sezóny 1961/62. V sezóne 1974/75 sa tím Golden Star stal prvým zámorským tímom, ktorý porazil tímy z pevniny. Tím z Martiniku bol vtedy prvým zámorským tímom v osemfinále.

## Najúspešnejšie tímy Coupe de France

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Francúzske futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Obliehanie Rouenu (1591 – 1592)

**Obliehanie Rouenu** bol neúspešný pokus francúzskeho kráľa Henricha IV. dobyť Rouen, historické hlavné mesto Normandie. Bitka sa odohrala medzi rokmi 1591 až 1592 v rámci francúzskych náboženských vojen, osemdesiatročnej vojny a anglo-španielskej vojny. Hoci si Henrich, hugenot, v roku 1589 nárokoval na trón, mnohí jeho katolícki poddaní ho neuznávali a bol nútený bojovať proti Katolíckej lige, ktorá bola odhodlaná vzdorovať jeho vláde a ktorej pomáhalo Španielsko.

Obliehanie sa začalo 11. novembra 1591, keď Robert Devereux, druhý gróf z Essexu, konfrontoval guvernéra mesta Andrého de Brancasa, markíza z Villars, „s rytierskym gestom, ktoré sa ešte stále robí na európskych bojiskách“, a „vyzval vojvodu z Villars, aby sa s ním stretol v individuálnom boji.“ Pri Rouene bojovali spojené francúzske, anglické a holandské vojská Henricha IV. proti vojskám Katolíckej ligy, ktorým velil Villars, a španielskym vojskám vedeným donom Alexandrom Farnesem, vojvodom z Parmy. Mesto odolávalo až do príchodu španielskych vojsk, ktoré porazili a prinútili protestantské jednotky zrušiť obliehanie. Ako opustenie mesta opísal historik John Lothrop Motley: „Henrich nečakal na útok. Zmenil svoj plán a aspoň raz v živote nahradil svoju ústavnú smelosť mimoriadnou opatrnosťou. Nečakal ani na útok na svoje zákopy, ani nehľadal nepriateľa v otvorenom poli, nariadil rozbiť celý tábor a 20. apríla zrušil obliehanie.“

## Zdroj

Kategória:Bitky francúzskych náboženských vojen
Kategória:Obliehania
Kategória:Bitky v 1591
Kategória:Bitky v 1592
Svištovský mier

náhľad|Alegorické vyobrazenie podpisu mierovej zmluvy.

**Svištovský mier** bola mierová zmluva uzatvorená dňa 4. augusta roku 1791 medzi ríšou rakúskych Habsburgovcov a Osmanskou ríšou v meste Svištov, pričom jej platnosť ukončila rakúsko-tureckú vojnu v rokoch 1788 až 1791. Predlohou skončenia samotného konfliktu medzi rakúskymi Habsburgovcami a Osmanmi bolo uzavretie prímeria v Ďurdeve v roku 1790. Išlo o takú mierovú zmluvu, ktorá definitívne ukončila posledné boje medzi Habsburskou monarchiu a Osmanskou ríšou. Výsledky mierových rokovaní znamenali, že Habsburská monarchia zaznamenala územný prírastok ziskom časti územia Chorvátska v oblasti Starej Ryšavy, čo však znamenalo, že sa musela vzdať predošlých výdobytkov, medzi ktorými bola aj pevnosť Belehrad. Zároveň išlo už o nenaplnený cieľ už zosnulého cisára Jozefa II. Habsburského, ktorý sa snažil získať náhradu za stratu Sliezska ešte z čias vojny o rakúske dedičstvo.

## Referencie

## Pozri aj
* Osmansko-habsburské vojny

## Zdroj
*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov [https://en.wikipedia.org&#x20;›&#x20;wiki Ottoman–Habsburg wars] na anglickej Wikipédii.*

Kategória:Mierové zmluvy
Kategória:Osmansko-habsburské vojny
Epeda

náhľad|Dvojmiestny gauč s epedami
náhľad|Manipulácia s epedou
**Epeda** (v množnom čísle **epedy**, nespisovne *epedo* a *epedá*) je (samostatná) čalúnená časť nábytku (t. j. gauča alebo kresla), ktorá dostala svoje pomenovanie po francúzskej značke.

## Referencie

Kategória:Nábytok