open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Americký sen

[thumb|Pre väčšinu prisťahovalcov bola [Socha slobody v New Yorku tým prvým, čo z USA videli]]

**Americký sen** () je viera, vízia či jav rozšírený v Spojených štátoch, podľa ktorého každý, predovšetkým pomocou tvrdej práce, šikovnosti a odvahy, môže dosiahnuť výrazný spoločenský vzostup a zbohatnutie („z poslíčka milionárom“).

Názov vznikol počas veľkej vlny prílivu Európanov do USA v 19. a 20. storočí. Práve fenomén amerického sna lákal stále ďalších prisťahovalcov osídliť Severnú Ameriku a veľký význam má aj dnes. Mnoho prisťahovalcov sa presídľuje do USA práve z tohto dôvodu.

Príkladom splneného amerického sna sú významné osobnosti ako Henry Ford, Barack Obama, Arnold Schwarzenegger a Michael Jackson.

Gatsbyho krivka však ukazuje, že sociálna nerovnosť (podľa Giniho koeficientu) sa prenáša z rodičov na deti. V USA je táto nerovnosť spravidla väčšia než v iných vyspelých krajinách. Z dostupných údajov vyplýva, že po druhej svetovej vojne je sociálny vzostup ťažší než ešte v roku 1940. Vtedy dosahovalo 90 % mladých ľudí vyššie reálne príjmy než ich rodičia. V 80. rokoch 20. storočia sa takýto úspech daril už len 50 % príslušníkov mladej generácie. Príkladmi dedičného bohatstva, ako aj politickej moci, sú rody ako Rockefellerovci či Kennedyovci.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Spojené štáty americké
Kategória:Kultúra v USA
Kategória:Ekonomika v USA
Kategória:Životný štýl
Doolittlov nálet

[náhľad|[James Doolittle vzlieta s bombardérom B-25 Mitchell z lietadlovej lode USS ''Hornet'']]

**Doolittlov nálet** ( alebo *Doolittle’s Raid*) alebo **nálet na Tokio** () bol americký letecký útok, ktorý sa uskutočnil v sobotu 18. apríla 1942, na japonské hlavné mesto Tokio a iné miesta na ostrove Honšu počas druhej svetovej vojny. Bola to prvá vzdušná operácia, ktorej cieľom boli japonské domovské ostrovy. Ukázalo sa, že Američania boli schopní letecky napadnúť japonskú pevninu. Cieľom bola aj odveta za nečakaný útok na Pearl Harbor. Odvetný úder mal zároveň zlepšiť americkú morálku. Nálet bol plánovaný a vedený podplukovníkom Jamesom Doolittlom z amerických vzdušných síl.

Šestnásť stredných bombardérov B-25B Mitchell vzlietlo, bez stíhacieho sprievodu z americkej lietadlovej lode USS ''Hornet'' hlboko v západnom Tichom oceáne, každý s posádkou piatich mužov. Podľa plánu mali zasiahnuť vojenské ciele v Japonsku a pokračovať na západ aby pristáli v Číne. Pristátie so stredným bombardérom na lietadlovej lodi bolo totiž nemožné. Pri nálete prišlo o život 50 ľudí vrátane civilistov a zranilo sa okolo 400 ľudí. Pätnásť lietadiel dosiahlo Čínu ale všetky havarovali, zatiaľ čo šestnáste pristálo vo Vladivostoku v Sovietskom zväze. Z 80 členov posádok prežilo misiu 77. Osem členov posádok bolo zajatých japonskou armádou v Číne, traja boli neskôr popravení a jeden v zajatí podľahol chorobe. B-25B, ktoré pristalo v ZSSR bolo skonfiškované a jeho posádka internovaná na viac ako rok, než im bolo dovolené „utiecť“ cez Spojencami okupovaný Irán za pomoci NKVD.

## Následky náletu
Nálet spôsobil Japonsku zanedbateľné materiálne škody, avšak mal veľký psychologický účinok. Pozdvihol morálku v Spojených štátoch. Naopak v Japonsku vznikli pochybnosti o schopnosti vojenských predstaviteľov zabezpečiť obranu domácich ostrovov. Zároveň bol nálet, pri ktorom zahynulo viacero civilistov, využitý na propagandistické účely, aby zvýšil túžbu Japoncov po odplate.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Tokio
Kategória:Vojna v Pacifiku
Kategória:Bitky v 1942
Kategória:Bombardovanie Japonska počas druhej svetovej vojny
Bekim Aziri

**Bekim Aziri** (* 14. júl 1988, ČSSR), známy aj ako **Bekim**, je slovenský raper, stand-up komik a bývalý profesionálny cyklista s albánskym menom a  macedónskymi koreňmi.

## Životopis
Detstvo prežil v Pezinku. Do roku 2005 bol profesionálnym cyklistom, kedy jeho kariéru ukončila vážna nehoda na bikrosových pretekoch v českom Přerove. Zlomil si pri nej štvrtý krčný a rozdrvil piaty krčný stavec, ktoré zatlačili na miechu a spôsobili jeho ochrnutie. V dôsledku trvalých následkov skončil na invalidnom vozíku.

Neskôr začal svoju hudobnú kariéru ako raper. Medzi jeho skladby patria „Ona“, „Zmena“, „Desperado“, „Nie je hanbou byť iný“ a „Spoločná pesnička“. V roku 2015 vydal aj album *Koleso Šťastia.*

Tiež je známym stand-up komikom (alebo ako on uvádza: „*sit down tragedy*“) účinkujúcim v Temných kecoch. Učinkuje aj v reklamách spoločnosti Telekom a je spoluvlastník tréningového centra CrossFit v Pezinku.

Od mája 2022 moderuje talk show *[[Bekimovo horúce kreslo]]* na Europa 2. V júni 2023 získal podcast ocenenie *[[SOWA Social Awards Slovakia]]* v kategórii *Podcast*.

## Diskografia
* 2015: *[[Koleso šťastia (album)|Koleso šťastia]]*
* 2019: *[[Uvolni sa]]*

## Podcasty
* od 2021: *To nemyslíš vážne!*
* od 2022: *Bekimovo horúce kreslo*

## Filmografia
* 2023: ''Jedeme na teambuilding''

## Ocenenia a nominácie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
*Bekim Aziri na Discogs

Kategória:Slovenskí reperi
Kategória:Slovenskí komici
Kategória:Stand-up komici
T-Systems

**T-Systems International GmbH** (skrátene **T-Systems**) je nemecká globálna IT služba a poradenská spoločnosť so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom. Spoločnosť bola založená v roku 2000 a je dcérskou spoločnosťou Deutsche Telekom.

Od roku 2012 bol T-Systems najväčšou nemeckou a jednou z najväčších európskych spoločností poskytujúcich služby v oblasti IT služieb, ktoré slúžia zákazníkom ako WestLB, Old Mutual, Daimler, Volkswagen, Royal Dutch Shell, Sanlam, Murray & Roberts, BP, TUI AG, De Agostini, Philips, MAN SE, Airbus, E.ON. a British American Tobacco. Spoločnosť pôsobí vo viac ako 20 krajinách av roku 2015 zamestnávala 45 990 ľudí, v roku 2003 to bolo približne 50 000 ľudí na celom svete, medzi nimi približne 27 000 v Nemecku a 23 000 mimo Nemecka. V roku 2007 bol generálnym riaditeľom Reinhard Clemens. Predtým bol prezidentom EDS Nemecko (teraz HP Enterprise Services) od roku 2003. Od januára 2018 je generálnym riaditeľom spoločnosti T-Systems Adel Al-Saleh.

V júni 2018 T-Systems oznámila, že v priebehu 3 rokov preruší 10 000 pracovných miest, z toho 6 000 v Nemecku, s nádejou, že spoločnosť sa vráti do ziskovosti.

Na Slovensku pôsobí pod názvom Deutsche Telekom IT Solutions Slovakia a sídli v Košiciach.

## Referencie

## Zroj
* 

Kategória:Podniky v Nemecku
Kategória:Softvérové podniky
Kategória:Podniky založené v 2000
Hrad Kamen

**Hrad Kamen** (, ) je zrúcanina stredovekého hradu z 12. storočia nachádzajúca sa v dedine Begunje na Gorenjskem v občine Radovljica v historickom tradičnom regióne Gorenjska v Slovinsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Dejiny a charakteristika
Hrad bol postavený v 12. storočí grófmi z Ortenburgu, ktorí však hrad nikdy priamo neobývali a o budovu sa starali správcovia. Už v roku 1145 sú zmienky o hrade, ako o jednej z najdôležitejších pevností v okolí. V roku 1418 po smrti posledného grófa z Ortenburgu sa hrad stal majetkom grófov z Celje, ktorí ho vlastnili až do smrti grófa Hermana III. a napokon v roku 1436 hrad začal využívať šľachtický grófsky rod Lambergových. Jurij Lamberg hrad v roku 1469 odkúpil. Počas správy Lambergových sa hrad dočkal mnohých reštaurácií a renovácií. Rod Lambergových opustil hrad v 18. storočí, kedy hrad stratil svoj obranný význam a rod sa premiestnil do nového sídla, hradu Katzenstein. Hrad bol ponechaný svojmu osudu a jeho časť bola rozobraná miestnymi obyvateľmi, ktorí použili materiál pri výstavbe kostola.

V roku 1959 prebehla čiatočná reštaurácia a zakonzervovanie hradnej zrúcaniny za účelom jej zachovania.

Zrúcanina hradu sa nachádza na konci dediny Begunje na Gorenjskem na skalnom výbežku pri začiatku doliny Draga.

Hrad bol postavený v románskom slohu, neskôr k nemu boli vybudované gotické a renesančné prístavby. Z románskeho obdobia sa dochovala veža ako najstaršia časť dnešnej zrúcaniny hradu. Románska veža má štvorcový pôdorys a leží v severozápadnej časti hradu. Z obdobia gotiky pochádzajú zvyšky štvorposchodovej obytnej budovy, ktoré sa nachádzajú na opačnom konci hradného komplexu, než románska veža. V centrálnej časti hradu bol postavený v 16. storočí renesančný palác s vnútorným nádvorím. Na južných svahoch pod samotným hradom sa nachádzali terasovité záhrady. Ďalej k hradnému komplexu patrili ešte rôzne komerčné budovy, vrátane mlynu a píly.   

Zrúcanina hradu Kamen je voľne prístupná.

## Zaujímavosť
* O jednom z grófov Lambergových, ktorí boli najdlhší vlastníci hradu, Gašperovi Lambergarovi, ktorý sa zúčastňoval rytierskych turnajov a až 85 z nich vyhral sa dochovala ľudová pieseň *Pegam a Lambergar*.
* V blźkosti hradu Kamen sa nachádza zrúcanina barokového zámku Škratov grad a archeologické nálezisko Jama Zijalka.

## Galéria

BGNJ-GradKamen01.jpg|Celkový pohľad na areál hradu
BGNJ-GradKamen02.jpg|Románska veža, najstaršia dochovaná časť hradného komplexu
BGJ-GradKamen01.jpg|Pohľad na hradby, v pozadí románska veža
BGJ-GradKamen02.jpg|Vstup do hradu


## Referencie

Kategória:Kultúrne pamiatky v Slovinsku
Kategória:Hrady a zámky v Slovinsku
Lišiak (časopis)

***Lišiak*** je slovenský krížovkársky časopis s mesačnou periodicitou, vydávaný od roku 1967. Jeho predchodcami bol dvojtýždenník *Slovenská krížovka a hádanka* (19461948) a mesačník *Krížovkár a hádankár* (19551966). Od roku 1967 *Lišiaka* vydával Obzor, vydavateľstvo kníh a časopisov v náklade do 100&nbsp;000 výtlačkov, po nežnej revolúcii časopis vystriedal viacerých vydavateľov kým sa v roku 2011 stal jedným z titulov vydávaných mediálnym domom Petit Press. V súčasnej podobe (2019) je vydávaný na 44 stranách a obsahuje švédske krížovky, sudoku, doplňovačky, písmenové a maľované krížovky, osemsmerovky, roháčiky a logické rébusy.

## Poznámky


## Referencie

Kategória:Mesačníky na Slovensku
Kategória:Petit Press
Jazero (Košice)

**Jazero** je vodná nádrž, ktorá vznikla v druhej polovici 20. storočia, nachádza sa v košickej mestskej časti Nad jazerom.

## Charakteristika
Jazero je dominantou tejto mestskej časti a je zasadené v oblasti rekreačnej lokality s identickým názvom Jazero. K tejto rekreačnej zóne patrí vodná plocha, lanový park, požičovňa plavidiel, piesková pláž, multifunkčné ihriská: detské a volejbalové a pre návštevníkov je počas leta otvorených množstvo stravovacích zariadení. Ak má voda dobrú kvalitu, dá sa v nej kúpať. Okrem kúpania je voda vhodná aj na vodné športy aj rybolov. Počas sezóny sa o bezpečnosť kúpajúcich stará plavčík aj záchranná služba. Areál poskytuje tiež  možnosť opaľovať sa,  využiť vodný lyžiarsky vlek,  bicyklovať sa, korčuľovať sa, prechádzať sa v lesoparku a na hrádzi blízkej rieky Hornád. 

Lyžiarsky vlek s názvom Trixen každoročne slúži okrem rekreácie aj na uskutočňovanie súťaží vo free style lyžovaní a skoku na lyžiach. Na Jazere sa každoročne usporadúva aj pravidelné podujatie s názvom Košické Benátky, ktorý je festivalovou udalosťou netradičných plavidiel, predstavených na ploche Jazera.

## Kúpanie
Vodná nádrž Jazero nepatrí medzi vodné plochy, ktoré sú Krajským úradom životného prostredia v Košiciach vyhlásené za vhodné na kúpanie. Hlavne z dôvodov častej kolísavosti kvality vody v ukazovateľoch cyanobaktérie, ktorá má schopnosť tvoriť vodný kvet a chlorofyl. No kvalita vody zvyčajne na začiatku sezóny vyhovuje podmienkam na kúpanie a tak je tu vybudované prírodné kúpalisko, ktoré prevádzkuje mestská časť Nad Jazerom. V priebehu letnej sezóny sa však zvyknú premnožiť hlavne cyanobaktérie so schopnosťou tvoriť vodný kvet. Z týchto dôvodov Mesto Košice v spolupráci s odbornou spoločnosťou FLOS AQUE, z.s. Brno realizuje od roku 2015 vo vodnej nádrži rôzne opatrenia na elimináciu cyanobaktérií. V roku 2018 bol do vody dávkovaný špeciálny prípravok Profi Baktérie (nepatogénne baktérie a látky podporujúce ich rozvoj). Následne sa konali ďalšie dve aplikácie prípravku v roku 2019. Na elimináciu siníc sa celkovo investovalo 305 780 eur. V roku 2019 bolo na toto čistenie vyčlenených 40-tisíc eur.

## Referencie

Kategória:Vodné diela na Slovensku
Kategória:Vodné plochy v Košiciach
Kategória:Vodstvo v okrese Košice IV
Nelly Řehořová

**Nelly Řehořová** (* 10. jún 2001, Opočno, Česko) je česká speváčka a herečka.

## Životopis
Spevu sa začala venovať v jedenástich rokoch, keď sa prihlásila do detskej relácie *TV Stars*. V roku 2014 vyhrala Cenu internetu v súťaži *Česko spieva*. Od vtedy začala tvoriť samostatné piesne od rôznych autorov aj s videoklipmi.

Medzi jej veľké spevácke úspechy patria spoločné vystúpenia s Bárou Basikovou alebo s Helenou Vondráčkovou v pražskej O2 aréne. K piesni „Žít jen svou láskou“ jej zložil hudbu skladateľ Michal David.

Prvé herecké skúsenosti naberala v detskom divadelnom súbore *Háďata při DDM* v Hronove. Pravidelne sa zúčastňovala letnej hereckej školy. Vo filme si prvý raz zahrala v roku 2014, keď dostala rolu menšieho dedinského dievčaťa vo filme *Babovřesky 2*.

## Filmografia
### Filmy
*2019 – *[[Andílci za školou]]*
*2017 – *[[Čertoviny]]*
*2017 – *[[Špunti na vodě]]*
*2016 – *[[Pohádky pro Emu]]*
*2015 – *[[Babovřesky 3]]*
*2014 – *[[Babovřesky 2]]*

### Televízne seriály
*2018 – *[[Přijela pouť]]*
*2017 – *[[Taxikář (seriál)|Taxikář]]*

*Podľa Česko-Slovenskej filmovej databázy*

## Piesne s videoklipmi
* *Za oknem sněží*
* *Jen jedenkrát*
* *Spiknutá víla*
* *Tydyjou*
* *Láska patří ke strašidlům*
* *Země zázraků*
* *Sázava*
* *Nevěrím*
* *Nad hladinou*
* *Život je v okamžiku*

*Podľa oficiálnej webovej stránky speváčky*

## Referencie


## Externé odkazy
* Nelly Řehořová v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Oficiálna stránka Nelly Řehořovej

Kategória:České speváčky
Kategória:České filmové herečky
Kategória:České herečky
Nedze

**Nedze** sú geomorfologická časť podcelku Čachtické Karpaty v pohorí Malé Karpaty. Rozprestiera sa v najsevernejšej časti pohoria, západne od Nového Mesta nad Váhom. Najvyšším vrchom sú  vysoké Salášky.

## Polohopis
Územie sa nachádza na severnom okraji pohoria Malé Karpaty a zaberá severnú časť podcelku Čachtické Karpaty. Má oválny tvar severo-južnej orientácie s úzkym, juhozápadným smerom vybiehajúcim ramenom. Z okolitých sídiel je východným smerom situované Nové Mesto nad Váhom, na južnom okraji ležia Čachtice, juhozápadne sa nachádza Višňové a na severozápade sa územia dotýkajú Bzince pod Javorinou. Na západe a severe susedí Myjavská pahorkatina, severovýchodne leží Bielokarpatské podhorie, podcelok Považského podolia a východný okraj klesá do Podmalokarpatskej pahorkatiny, ktorá je časťou Podunajskej pahorkatiny. Južným smerom pokračujú Čachtické Karpaty a od ich časti Plešivec sú Nedze vymedzené hlbokým údolím riečky Jablonka. 

Táto časť Malých Karpát patrí do povodia Váhu a východným smerom do rieky Váh smerujú aj dva najvýznamnejšie vodné toky; južným okrajom vedúca riečka Jablonka a severný okraj lemujúca Kamečnica. Juhovýchodným okrajom vedie cesta II/504 (Nové Mesto nad Váhom – Vrbové), z ktorej v Čachticiach odbočuje a hlbokým údolím Jablonky do Hrachovišťa vedie cesta III/1229. Rovnakú trasu využíva aj železničná trať do Myjavy. Severný okraj lemuje  cesta II/581 z Nového Mesta nad Váhom do Starej Turej.

## Chránené územia
Takmer celé územie sa nachádza v Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty, výnimku tvorí okolie kameňolomu pri Čachticiach. Osobitne chráneným územím je národná prírodná pamiatka Čachtická jaskyňa, zaberajúca veľkú oblasť v južnej polovici tejto časti pohoria.

## Turizmus
Severný okraj Malých Karpát patrí skôr medzi pokojné a menej navštevované oblasti. Turisticky atraktívnym územím je okolie Čachtického hradu nad obcou Višňové, ku ktorému vedú i značené chodníky z časti Nedze. Samotná ruina je na hradnom brale na južnej strane úžiny a teda v susednej časti Plešivec. Chráneným územím v južnej časti vedie  žlto značená trasa z Nového Mesta nad Váhom cez Višňové na Čachtický hrad a tu končí i  zeleno značená trasa, vedúca z Lubiny západným okrajom územia.

## Referencie

## Pozri aj
* Čachtické Karpaty
* Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Malé Karpaty
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Čachtické Karpaty
Let Aeroflot 1492

**Let Aeroflot 1492** bol vnútroštátny let ruskej leteckej spoločnosti PAO Aeroflot na lietadle typu Suchoj Superjet 100-95B, ktoré 5. mája 2019 o 15:04Z (18:04L) vzlietlo z Medzinárodného letiska Šeremetievo v Moskve s plánovaným príletom na Letisko Murmansk. Krátko po odlete sa lietadlo muselo pre technickú poruchu po údere blesku vrátiť na letisko. Počas pristávacieho manévra o 15:31Z (15:31L) došlo k tvrdému nárazu lietadla na runway, v dôsledku čoho vypukol požiar, ktorý zachvátil celú zadnú časť lietadla. Haváriu neprežilo 41 zo 78 osôb na palube.

## Vyšetrovanie udalosti
18. mája 2019 vydal ruský vyšetrovací úrad Rosaviatsa správu opisujúcu priebeh udalosti.

Kapitán, aj prvý dôstojník boli skúsení piloti na danom type lietadla. V daný deň bola hlásená oblačnosť, dážď a búrky v okolí 30 - 40 km od letiska Šeremetievo. Počas prestúpavania nadmorskej výšky 7 900 stôp o 15:08Z došlo vplyvom zásahu blesku z poruche elektrických riadiacich funkcii lietadla.

Autopilot sa po zásahu automaticky deaktivoval a následne kapitán prevzal riadenie, a stroj riadil ručne až do pristátia. Komunikácia posádky so službou riadenia letovej prevádzky bola komplikovaná, pretože došlo k úplnému výpadku jednej sady rádiostanice a k obmedzenej funkčnosti druhej sady (piloti boli schopní komunikovať len na núdzovej frekvencii 121,5 MHz). Piloti nastavili kód palubného odpovedača na núdzový kód pre stratu spojenia, a pokúsili sa vrátiť späť na letisko odletu. Posádka sa pokúsila ručne naletieť ILS priblíženie pre dráhu 24L. V čase priblíženia bola maximálna hmotnosť lietadla pre pristátie prekročená o 1 600 kg. Počas fázy konečného priblíženia prevládal silný vietor z ľavej strany, avšak počas klesania medzi výškou nad zemou 1 100 a 900 stôp dostala posádka 5-krát varovanie pred strihom vetra. Následkom prudkej zmeny vetra lietadlo stratilo výšku a kleslo pod normálny uhol zostupu. Ako reakciu na vzniknutú udalosť sa pilot snažil zdvihnúť nos lietadla vyššie, avšak pozdĺžny sklon lietadla kolísal medzi +6 a -2 stupňami.

Počas dosadnutia na dráhu malo lietadlo sklon +3 stupne a dosadlo s preťažením +2,55G. Lietadlo následkom nárazu podskočilo o 2 metre a opäť prudko narazilo na zem, tentokrát s preťažením +5,85G. Lietadlo sa druhýkrát odrazilo do výšky až 6 metrov a poslednýkrát dosadlo na zem, tentokrát s preťažením +5G. Následkom posledného nárazu došlo k deštrukcii trupu lietadla, úniku paliva a požiaru.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Letecké nehody
Kategória:Udalosti v 2019
Plešivec (geomorfologická časť)

**Plešivec** je geomorfologická časť podcelku Čachtické Karpaty v pohorí Malé Karpaty. Rozprestiera sa v severnej časti pohoria, juhozápadne od Čachtíc. Najvyšším vrchom je  vysoký Veľký Plešivec.

## Polohopis
Územie sa nachádza v severnej časti pohoria Malé Karpaty a zaberá južnú časť podcelku Čachtické Karpaty. Má pretiahnutý tvar severovýchodno-juhozápadnej orientácie a od zvyšku pohoria ho oddeľuje na severe údolie riečky Jablonka, na juhu údolie Holešky. Medzi významné sídla patria obce Čachtice a Šípkové na východe, Prašník na juhu, Krajné, Hrachovište a Višňové na severozápade. Východne od severného okraja leží Nové Mesto nad Váhom, juhovýchodne Vrbové a Piešťany.

Malé Karpaty pokračujú časťou Nedze (podcelok Čachtické Karpaty) severovýchodným a podcelkom Brezovské Karpaty juhozápadným smerom. Na západe susedí Myjavská pahorkatina a juhovýchodne krajina klesá do Podmalokarpatskej pahorkatiny, ktorá je časťou Podunajskej pahorkatiny. 

Táto časť Malých Karpát patrí do povodia Váhu a východným smerom do rieky Váh smerujú aj dva najvýznamnejšie vodné toky; západným a severným okrajom vedúca riečka Jablonka a južný okraj lemujúca Holeška. Z centrálnej oblasti tečú menšie vodné toky juhovýchodným smerom do Horného Dudváhu. Údoliami riek vedú komunikácie, z ktorých najvýznamnejšie sú východným okrajom vedúca cesta II/504 (Nové Mesto nad Váhom – Vrbové), z ktorej v Čachticiach odbočuje a hlbokým údolím Jablonky do Hrachovišťa vedie cesta III/1229. Rovnakú trasu využíva aj železničná trať do Myjavy. Na južnom okraji vedie údolím Holešky cez Prašník cesta II/499 z Vrbového do Brezovej pod Bradlom.

## Chránené územia
Takmer celé územie sa nachádza v Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty, výnimku tvoria okrajové časti pohoria, ktoré je z chránenej oblasti vyňaté. Osobitne chránenými územiami sú národná prírodná rezervácia Čachtický hradný vrch, prírodná rezervácia Plešivec a Málová.

## Turizmus
Severný okraj Malých Karpát patrí skôr medzi pokojné a menej navštevované oblasti, výnimkou je však severný okraj tejto časti v okolí Čachtického hradu nad obcou Višňové. Milovníci prírody navštevujú chránené územia. 

### Turistické trasy
* po  modrej značke zo Šípkového cez Veľký Plešivec () na Čachtický hrad 
* po  žlto značenej trase:
** z Nového Mesta nad Váhom cez Višňové na Čachtický hrad 
** z Hrachovišťa na hrebeň (napojenie na )
* po  zeleno značenej trase:
** z Lubiny a Višňové na Čachtický hrad
** z Čachtíc na Čachtický hrad

## Referencie

## Pozri aj
* Čachtický hrad
* Čachtické Karpaty
* Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Čachtické Karpaty
Kategória:Malé Karpaty
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kados

náhľad|Kados
**Kados** () je typ starogréckej nádoby.
 
Kados (mn. č. *kadoi*), veľký vydutý keramický džbán so širokým otvorom a dvomi malými vertikálnymi uchami, bola nádoba na uchovávanie tekutín. Pri preprave sa priväzoval lanom. Grécky nápis z 3. stor. pred Kr. vyrytý na bronzovej doske pripomína nákup 40 plných kadoi za cenu 3 statérov za každý kados. Kados bol teda aj objemovou mierou (cca 40 litrov) známou i v rímskom svete, kde sa termín *cadus* používal na označenie nádob na skladovanie vína alebo ovocia. Je tiež pravdepodobné, že sa používal aj na uskladnenie múky.
         
## Referencie a bibliografia

  
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Kategória:Jednotky objemu
Matej Marušin

**Matej Marušin** (* 28. marec 1992, Prešov) je slovenský herec.

Matejova cesta k herectvu nebola priamočiara. Študoval na strojníckej priemyslovke, hral profesionálne futbal na Slovensku, ale aj v zahraničí. Aktívnu hráčsku kariéru ukončil v Českých Budějoviciach.

Následne začal študovať na VŠMU pod vedením prof. Emílie Vášáryovej a doc. Zuzany Kronerovej. Už počas štúdia sa presadzoval na doskách profesionálnych divadiel.

V súčasnosti účinkuje vo viacerých divadlách a za stvárnenie postavy katolíckeho disidenta Krčméryho získal aj uznanie odbornej verejnosti a cenu Literárneho fondu. Diváci ho mohli vidieť aj v slovenských a českých filmoch.

## Filmografia (výber)

* 2015: *Sedem zhavranelých bratov* (Milan)
* 2015: *True Štúr* (Daniel Lačný)
* 2016: *Za sklom*
* 2018: *Důvěrný nepřítel* (Kurier) 
* 2019: *Trhlina* (Igor)
* 2024: Vojna policajtov (Dusi)
* 2024: Kriminálka Anděl (Vladimír)

## Divadlo (výber)
### [[Štátne divadlo Košice]]
* 2021: *Besy* (Kirillov)
* 2021: *Liliom* (Druhý detektív (nebeský,svetský)
* 2022: *Harún a more príbehov* (Princ Bolo)
* 2022: *Oidipus* (Oidipus)
* 2022: *Orbis Pictus* (Manzoni)
* 2022: *Tristan a Izolda* (Klaus Mann)
* 2022: *Marat/Sade* (Markíz de Sade)
* 2023: Titus Andronicus (Titus Andronicus)
### [[Slovenské národné divadlo]]
* 2013: *Bratia Karamazovovci* (Mních)
* 2016: *Sissi – Úteky Alžbety Rakúskej* (Konstantin / Achilles Chrisotmatos)
* 2016: *Zo života ľudstva* (Dodo)
* 2017: *Nepolepšený svätec* (Silvester Krčméry)
* 2017: *Veselé paničky windsorské* (John Rugby)

### [[Národní divadlo Brno]]

* 2017: *Želary* (Slávek)
* 2019: *Hana* (Gusta Horáček, Leo)
* 2019: *Pera markýze de Sade* (Monsieur Prouix)
* 2020: *Protokol* (Assalone)

### [[Divadlo Aréna]]

* 2013: *Rent* (company)
* 2014: *Zabiják Joe* (Chris)
* 2015: *Lesk a bieda kurtizán* (Lucien/Theodore)
* 2018: *#dubček* (Prvý / Dubček)
* 2020: *Holokaust* (Jakob Weiss)

Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Osobnosti z Prešova
Psychobilly

**Psychobilly** je hudobný žáner všeobecne popisovaný ako zmes medzi neskorým punkom a americkým rockabilly. Texty skladieb často odkazujú na hororové filmy, násilie, odpudivé podoby sexuality a ďalšie všeobecne tabuizované témy, hoci tak činia často v komediálnej alebo dvojzmyselnej nadsázke. V psychobilly sa hrá na gitaru, bicie a (holou rukou) na kontrabas namiesto elektrickej basgitary, ktorá je bežnejšia v modernej rockovej hudbe. Za zakladateľa psychobilly je všeobecne považovaná britská skupina The Meteors. Koncom 80. rokov sa tento žáner rozšíril aj do zvyšku Európy či USA. Vznikli skupiny ako Nekromantix, Tiger Army, Demented Are Go, The Batmobile, The Horrorpops alebo nemeckí Mad Sin.

## História
Termín „psychobilly“ sa prvýkrát objavil v roku 1976 v piesni Johnnyho Casha s názvom „One Piece at a Time“, kde spieva:

## Móda
náhľad|Pár topánok

Ku každému hudobnému žánru určite patrí aj štýl obliekania a česanie vlasov. Punkáči majú číra, skinheadi holé hlavy a (hard) rockeri dlhé vlasy. Účes, ktorý väčšinou nosia na hlave poslucháči psychobilly, sa nazýva „quiff“. Oblečenie je zmesou štýlov rokenrolu 50. rokov, punku 70. rokov a rockabilly. Tieto odevy sú často šité z džínsoviny, kože alebo z látok imitujúcich zvieracie vzory. Tie sú doplnené cvočkami a reťazami. Často nechýbajú ani hororové kostýmy a masky. Neoddeliteľnou súčasťou je tiež tetovanie, ktorého motívom sú lebky, pin-up girls, plamene, autá... (skrátka to už záleží na každom, čím si ozdobí svoje telo).

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Punk
Kategória:Rokenrol
Kategória:Rockabilly
Základná škola (Pezinok, Fándlyho 11)

náhľad|Areál základnej školy v roku 2015
**Základná škola Fándlyho 11** (v minulosti *III. ZDŠ Fándlyho ulica*, hovorovo *Panelka* alebo *panelová škola*) je základná škola, ktorá sa nachádza v juhovýchodnej časti mesta Pezinok, ktorá začala svoju činnosť v roku 1959. Súčasnou riaditeľkou je Ing. Monika Hlúšková.

Tvoria ju hlavná budova s jedálňou, telocvičňa a budova školského klubu detí a areál školy tvoria aj bežecká dráha, basketbalové ihrisko a detské ihriská. Nachádza sa neďaleko Judo arény.

V roku 2016, vďaka vyhre súťaže spoločnosti Lidl, do areálu základnej školy pribudlo namiesto pôvodného detského ihriska nové detské ihrisko Žihadielko a vedľa neho bolo postavené aj ihrisko na workout.

## História školy
náhľad|Hlavná budova zo školského dvora v roku 2013
Základný kameň dvadsaťtritriednej panelovej školy Na pažiti bol položený v roku 1957. Dňa 20. októbra 1959 sa do novej budovy zvanej „Panelka“ sťahuje jedenásťročná škola a 23. októbra sa v nej začína pravidelné jednosmenné vyučovanie. V školskom roku 1959/1960 tu bola zriadená stredná škola pre pracujúcich (večerné štúdium) a základnú školu navštevovalo 545 žiakov zadelených do 16 tried, prospelo 502 žiakov, z toho 87 žiakov prospelo s vyznamenaním a neprospelo 41 žiakov, 16 žiakov malo povolenú opravnú skúšku. Vtedajšou riaditeľkou bola Marta Fraňová a jej zástupcom bol Martin Kováč.

V roku 1973 sa stala „bázovou školou“, t. j. zabezpečovala pedagogické poradenstvo pre školy celej spádovej oblasti (Pezinok, Grinava, Svätý Jur, Limbach, Viničné, Slovenský Grob).

Výstavbu školskej družiny presadil v 1. polovici 70. rokov 20. storočia vtedajší predseda Mestského národného výboru v Pezinku, Štefan Lovič, v rámci „akcie Z“. Stavala sa brigádnicky z tehlových panelov a do prevádzky bola daná v roku 1976.

## Rekonštrukcia
Počas svojho pôsobenia prešla rôznymi drobnými rekonštrukciami, ale najväčšou rekonštrukciou prešla v roku 2017, kedy bola rekonštruovaná celá hlavná budova základnej školy s jedálňou.

## Referencie

## Externé odkazy
* oficiálna stránka základnej školy

Kategória:Základné školy na Slovensku
Kategória:Stavby v Pezinku
Kategória:Školy v Pezinku
Štôlňa Budúcnosť

**Štôlňa Budúcnosť** je banská a najnižšie situovaná prieskumná štôlňa pri Pezinku na trase Banského náučného chodníka nad mestskou časťou Cajla. V útrobách štôlne sa nachádza napríklad dvojkoľajná trať a lyžicový nakladač NL 12V s pneumatickým pohonom, ktorý je kópiou amerického stroja Rocker Shovel 12B firmy Eimco. 

Asi po 200 metroch sa v útrobách nachádza doľava razená chodba, ktorá smeruje skoro na juh smerom k ložisku Ferdinand Karolína. Štôlňa je plná naplaveného bahna.

## História
V 80. rokoch 20. storočia bolo nutné preskúmať juhovýchodné pokračovanie ložiska. Vzhľadom na pozitívne výsledky prieskumu v druhej polovici 80. rokov a začiatkom 90. rokov nadviazali baníci ďalší prieskum, ktoré riešil ďalšie pokračovanie ložiska juhovýchodným smerom (štôlňa Sirková).

## Externé odkazy
* Poloha štôlne na oma.sk

## Zdroj
* Prieskumná štôlňa Budúcnosť na stránke Pezinských baní

Kategória:Štôlne na Slovensku
Kategória:Pezinok
Spinefarm Records

**Spinefarm Records** je fínske hudobné vydavateľstvo založené v roku 1990. Zameriava sa predovšetkým na heavy metalovú hudbu. V roku 2002 sa vydavateľstvo stalo časťou Universal Music Group.

Spinefarm Records sa skladá z päť vydavateľstiev. Sú nimi Spinefarm (mainstream metal, hard rock a progresívny rock), Spikefarm (extrémny metal, industriálny metal a folk metal), Ranka Recordings (fínska hudba), Ranch (rock) a Odor (pop a ostatné žánre).

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka vydavateľstva

## Zdroj

Kategória:Hudobné vydavateľstvá
Kategória:Podniky vo Fínsku
Zubácka brázda

**Zubácka brázda** je geomorfologická časť podcelku Kobylináč v pohorí Biele Karpaty. Rozprestiera sa v severnej časti pohoria, približne  západne od Púchova.

## Polohopis
Územie sa nachádza na severe pohoria Biele Karpaty a zaberá severnú časť podcelku Kobylináč. Má podlhovastý tvar západo-východnej orientácie, ktorého centrálnu os vytvára riečka Zubák. Veľkú časť brázdy zaberá intravilán obce Zubák s viacerými samotami. Vnútrohorská kotlina susedí len s časťami Bielych Karpát, konkrétne na juhu s materským podcelkom Kobylináč, na východe a severe geomorfologická časť Hladké vrchy. Severozápadným smerom nadväzuje pohorie podcelkom Kýčerská hornatina. 

Táto časť Bielych Karpát patrí do povodia Váhu a východným smerom do rieky Váh smeruje aj potok Zubák, ktorý na území Zubáckej brázdy priberá viaceré menšie prítoky. Kotlinové územie je prístupné údolím potoka po ceste III/1951 z Lednických Rovní, kde odbočuje z cesty II/507 (Púchov – Nemšová).

## Chránené územia
Táto časť pohoria leží mimo územia Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Rovnako sa tu nenachádzajú ani žiadne osobitne chránené územia.

## Turizmus
Severný okraj Bielych Karpát patrí skôr medzi pokojné a menej navštevované oblasti. Centrom obce Zubák vedie  zeleno značený chodník z južne situovanej Lednice (s rovnomennou ruinou hradu), pokračujúci severovýchodným smerom do Záriečia. Necelý kilometer východne od Zubáckej brázdy je na *Tlstej hore* () vybudovaná rozhľadňa.

## Referencie

## Pozri aj
* Kobylináč
* Biele Karpaty
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Biele Karpaty
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Kobylináč
Hladké vrchy

**Hladké vrchy** sú geomorfologická časť podcelku Kobylináč v pohorí Biele Karpaty. Rozprestiera sa na severnom okraji pohoria, približne  severozápadne od Púchova a najvyšší vrch Tlstá hora dosahuje 

## Polohopis
Územie sa nachádza na severe pohoria Biele Karpaty a zaberá východný okraj podcelku Kobylináč. Hladké vrchy obklopujú viaceré brázdy, kde ležia sídla, samotami zasahujúce aj do tejto časti pohoria. Juhovýchodný okraj zasahuje na okraj Púchova, východne v údolí Bielej vody ležia Dohňany, Mestečko a Záriečie, západne leží obec Zubák. V rámci pohoria nadväzuje na severe podcelok Kýčerská hornatina, západne podcelok Kobylináč a jeho časť Zubácka brázda a južným smerom ležia Vršatské bradlá s časťami Podvršatská brázda a Vršatské predhorie. Východne susedí pohorie Javorníky s časťou Javornícka brázda. 

Okrajová časť Bielych Karpát patrí do povodia Váhu a túto oblasť odvodňujú dva hlavné vodné toky; západné a južné svahy odvádzajú vodu prítokmi riečke Zubák, východným okrajom tečie Biela voda. Jej údolím vedú aj významné komunikácie na Moravu, cesta I/49 z Púchova do Vsetína a rovnakým smerom vedúca železničná trať. Západný okraj obsluhuje cesta III/1951 z Lednických Rovní do Zubáka.

## Chránené územia
Táto časť pohoria leží mimo územia Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Rovnako sa tu nenachádzajú ani žiadne osobitne chránené územia.

## Turizmus
Severný okraj Bielych Karpát patrí medzi pokojné a menej navštevované oblasti. Jediný,  zeleno značený chodník vedie z obce Zubák lokalitou *Jazero* do Záriečia. V južnej časti je na *Tlstej hore* () vybudovaná rozhľadňa, poskytujúca kruhový rozhľad.

### Vybrané vrcholy
* Tlstá hora ()
* Černákovec ()
* Hladký vrch ()
* Jazero ()
* Dlhá lúka ()

## Referencie

## Pozri aj
* Kobylináč
* Biele Karpaty
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Biele Karpaty
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Kobylináč
Babia dolina

**Babia dolina** je najväčšou dolinou vo východnej časti Belianskych Tatier, dlhá približne .

## Poloha
Dolina sa začína vo výške  neďaleko Červenej skaly, medzi Čiernym vrchom () a Tokárňou (), približne  od Bachledovej doliny. Od začiatku smeruje na západ, kde sa po asi 2 km, v oblasti sedla Oželec (), ostro stáča na juhozápad. Vo výške asi  sa prudko zdvíha a vytvára kotol, ktorý sa ťahá pod Bujačí vrch (). Táto oblasť doliny sa volá Kuria dolinka. Od západu Babiu dolinu ohraničuje severné rameno, ktoré spadá z Bujačieho vrchu cez Holý vrch () a pokračuje dlhým chrbtom Tokárne. Na východe ju ohraničuje hrebeň Margity, Babí vrch a Čierny vrch.

## Potoky
Dolinou preteká Babí potok.

## Turistika
Do doliny nevedú turistické chodníky. Dolina je v prísne chránenej prírodnej rezervácii TANAPu.

## Referencie


## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny v Belianskych Tatrách
Janovský maják

**Janovský maják** () je historická budova majáku z druhej polovice 19. storočia,  nachádzajúca sa v historickom centre mesta Konstanca v konstanckej župe v Dobrudži v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej historickej pamiatky.

## Názov
Dlho sa verilo, že prvý maják na tomto mieste postavili janovskí námorníci okolo roku 1300, pre navigáciu okolo konstanckého prístavu a tento stredoveký maják bol v roku 1860 prestavaný na dnešný a odtiaľ pochádza aj jeho meno. Napriek tomu, že sa janovskí námorníci na svojich cestách v Konstanci zastavili, žiadny maják tu nepostavili. Názov bol pravdepodobne prisúdený majáku na základe výrokov Turkov, na ktorých po ich príchode a začiatku okupovaní Dobrudže urobili dojem hrubé pevnostné valy Konstance a nazvali mesto "Janovskou pevnosťou", pričom viacero budov získalo vtedy prídomok "janovský".

## Charakteristika a dejiny
Prvý maják stál na mieste dnešného už v minulosti, ale nevie sa presne odkedy. V roku 1822 bol nahradený majákom z kameňa, postaveným rakúskou spoločnosťou, ale bol čiastočne zničený počas rusko-tureckej vojny v rokoch 1828 - 1829. Dočasne bol potom na mieste postavený drevený maják. 

Súčasný maják bol postavený medzi rokmi 1858 - 1860 francúzskym staviteľom arménskeho pôvodu Artinom Aslanom pre britskú spoločnosť Danube Black Sea Railway Co. Limited, ktorá vtedy vlastnila konstancký prístav a časť mesta. Súčasná stavba vznikla prestavbou zvyškov staršieho majáku, ktorý už na mieste stál. Pri stavbe pomáhal Artinovi Aslanovi aj architekt Blaise Jean Marius.

Maják plnil svoj účel po dobu takmer 50 rokov do roku 1905, kedy bol postavený nový maják v konstanckom prístave. Svetlo bolo nahradené statickým a maják tak začal fungovať predovšetkým ako atrakcia a obľúbené miesto stretnutí miestnych obyvateľov a to až do roku 1913, kedy sa prestalo so svietením. V roku 1948 prebehla rekonštrukcia majáku, ako turistickej pamiatky a pri tejto prílležitosti bolo aj obnovené svietenie statickým svetlom.

Maják sa nachádza na útese, na ktorom leží historické jadro Konstance, medzi budovou kasína a budovou veliteľstva námorníctva.

Základňa majáku má štvorcový pôdorys, na ňu naväzuje samotná veža majáku, ktorá má tvar osemuholníka. Maják je postavený z kamenných blokov. Na vrchu sa nachádza plechová kupola s ôsmimi oknami, ktorá doplňuje celkovú výšku majáku na približne 8 metrov. Do kupoly vedie celkom 53 schodov. Základňa majáku má priemer približne 3,5 metra. Vrchol majáku leží vo výške približne 21 m.n.m. a jeho svetlo bolo viditeľné až na približne 10 námorných míľ.

## Galéria

CON-JanovskyMajak01.jpg|Janovský maják pri pohľade zo severu


## Referencie

Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Architektúra z 1860
Kategória:Stavby v Konstanci
Kategória:Majáky v Rumunsku
Kategória:Veže v Rumunsku
Kostol svätého Martina (Grywałd)

**Kostol svätého Martina** () je drevený kostol z druhej polovice 15. storočia nachádzajúci sa v dedine Grywałd v malopoľskom vojvodstve v južnom Poľsku blízko poľskej časti Pieninského národného parku.  Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika a dejiny
Kostol bol postavený v druhej polovici 15. storočia a prešiel niekoľkými renováciami, prvou okolo roku 1618. Budova si do dnešných čias zachovala svoj pôvodný gotický charakter.

Kostol nestojí priamo pri obytných domoch v dedine, ale na malom pahorku a je ohradený kamenný múrom. Toto spoločne s masívnou drevenou vežou mu dáva vzhľad obrannej stavby.

Budova je zrubová, trojdielna so šindľovou strechou. Interiér je vyzdobený ľudovými maľbami z roku 1618 s ornamentálnymi aj figurálnymi motívmi. Na hlavnom oltári v jeho centrálnej časti sa nachádza neskorogotický triptych zo 16. storočia s vyobrazením svätého Martina a Panny Márie s Ježiškom. Na pravej strane oltára sú vyobrazenia svätej Kataríny a svätej Doroty z roku 1640, ktoré boli neskôr reštaurované. V kostole sa nachádza taktiež socha Ružencovej Panny Márie a ľudová socha z 18. storočia v barokovom slohu nazývaná "Pieta". Veža je štvorcového pôdorysu na vrchu zakočená presahujúcou pyramídovitou strechou.

Dnes stojí v dedine Grywałd aj novší kostol a tak je drevený kostol svätého Martina využívaný na bohoslužby len v letnom období a to v utorky a v soboty.

## Zaujímavosti
* Podľa legiend bol kostol postavaný na mieste bývalého pohanského slovanského kultového miesta a zhromaždiska, ktoré bolu zasvätené kultu uctievania stromov. 
* V kostole sa v minulosti nachádzala aj vzácna socha takzvanej Grywałdskej Madonny. Socha však bola v roku 1937 premiestnená do múzea v Tarnówe, kde jej stopa končí a je pravdepodobné, že bola odcudzená nemeckou správou múzea počas druhej svetovej vojny.
* Na jednej z malieb v kostole je znázornený boj archanjela Michaela s diablom, pričom diabol je na maľbe vyobrazený v podobe medveďa. Predpokladá sa, že toto má súvis so slovanským pohanským uctievaním zvierat, ktoré sa na niektorých miestach v okolí zachovalo až do 14. - 15. storočia.

## Galéria

SvMartin-Grywald02.jpg|Pohľad od prístupovej cesty
SvMartin-Grywald03.jpg|Celkový pohľad zboku
SvMartin-Grywald04.jpg|Pohľad na prednú časť 


## Referencie

Kategória:Rímskokatolícke kostoly v Poľsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Poľsku
Kategória:Kostoly zasvätené svätému Martinovi
Kategória:Drevené kostoly v Poľsku
Kategória:Stavby v Malopoľskom vojvodstve
Aviv Kochavi

**Aviv Kochavi** ( * 23. apríl 1964) je generálporučík Izraelských obranných síl, ktorý od roku 2019 zastáva funkciu náčelníka Generálneho štábu armády. V rokoch 2010 až 2014 viedol Izraelskú vojenskú organizáciu Aman.

## Biografia
V Izraelskej armáde začínal vo Výsadkárskej brigáde, kam nastúpil v roku 1982. V rokoch 1987 až 1988 pôsobil v pozícii veliteľa roty v rámci 890. práporu Echis. Následne sa stal veliteľom prieskumnej roty Výsadkárskej brigády. V roku 1993 dokončil bakalárske štúdium filozofie na Hebrejskej univerzite a bol vymenovaný operačným dôstojníkom brigády a veliteľom 101. práporu Patan. Následne pôsobil ako veliteľ výcvikovej základne Výsadkárskej brigády a v rokoch 1996 až 1997 študoval magisterský odbor verejnej správy na Harvard University. O rok neskôr bol vymenovaný veliteľom libanonskej styčnej jednotky Východnej brigády.

V roku 1999 sa stal veliteľom rezervnej brigády Výsadkárskej brigády a následne samotným veliteľom brigády. Počas jeho pôsobenia v tejto funkcii sa útvar zapojil napríklad do operácie Obranný štít. V roku 2004 bol vymenovaný veliteľom divízie Gaza, ktorej velil počas Izraelského stiahnutia z pásma Gazy a pri operácii Letný dážď, ktorá bola dôsledkom únosu Izraelského vojaka Gilada Šalita. V roku 2006 absolvoval ďaľší magisterský odbor na Johns Hopkins University a o rok neskôr sa stal veliteľom Operačného riaditeľstva. Z tejto pozície sa podieľal na plánovaní operácie Liate olovo.

## Velenie
* 101. "Peten" Elapidae Výsadkársky batalión
* 98. Výsadkárska divízia
* Divízia Gaza
* Operačná divízia operačného riaditeľstva IOS
* Riaditeľstvo Izraelského vojenského spravodajstva  
* Severné veliteľstvo
* Zástupca náčelníka Generálneho štábu
* Náčelník Generálneho štábu

## Účasť vo vojnách a bitkách
* Prvá Libanonská vojna
* Južno libanonský konflikt 1985-2000
* Prvá intifiáda
* Druhá intifiáda
* Druhá Libanonská vojna 2006
* Operácia liate olovo
* Operácia pilier obrany
* Operácia silný útes

## Osobný život
Aviv Kochavi je ženatý, má tri deti a je vegán.

## Ocenenia a vyznamenania
Aviv Kochavi získal dve vyznamenania počas účasti vo dvoch vojnách.




## Referencie

* 

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka izraelských obranných síl 

Kategória:Izraelskí generáli
Kategória:Náčelníci Generálneho štábu Izraelských obranných síl
Kategória:Absolventi Hebrejskej univerzity v Jeruzaleme
Kategória:Absolventi Harvard University
Kategória:Absolventi Johns Hopkins University
Kronika (žurnalistika)

**Kronika** je rubrika v periodickej tlači, ktorá faktograficky zaznamenáváva pozoruhodné skutočnosti z prítomnosti alebo minulosti (dejín). Základom kroniky je fakt, ktorý sa uvádza bez komentára.

Medzi niektoré podoby tejto rubriky patrí:
* **spoločenská kronika**jej náplňou sú obvykle narodenia, úmrtia a sobáše, pričom často obsahuje len menný zoznam narodených, zomrelých a zosobášených osôb (v príslušnej obci či pod.) za dané časové obdobie,
* **čierna kronika**obsahuje aktuálne správy o tragických udalostiach, nešťastiach, živelných pohromách a katastrofách.

Kronika čerpajúca z dejín sa obyčajne tematicky orientuje na niektoré dôležité výročie a prináša základné fakty o príslušnej historickej udalosti v chronologickom slede.

## Referencie

Kategória:Žurnalistika
Völklingen

**Völklingen** je mesto v okrese Saarbrücken v spolkovej krajine Sársko v Nemecku. Leží na rieke Sáre, približne 10 kilometrov na západ od okresného mesta Saarbrücken a priamo hraničí s Francúzskom.

Mesto je známe vďaka svojej industriálnej minulosti. Völklingenská huta bola svetovou organizáciou UNESCO vyhlásená za lokalitu svetového dedičstva.

## Mestské časti
Mesto je rozdelené na týchto desať mestských častí:

* Völkingen
* Fenne
* Fürstenhausen
* Geislautern
* Heidstock
* Lauterbach
* Ludweiler
* Luisenthal
* Röchlinghöhe
* Wehrden

## Osobnosti Völklingenu

* Johannes Schulz (* 1884 – † 1942) nemecký katolícky kňaz, zahynul od hladu v koncetračnom tábore Dachau
* Tilli Breidenbachová (* 1910 –  † 1994), nemecká herečka
* Richard Tamblé (* 1913 –  † 1982), nemecký politik (Sociálnodemokratická strana Nemecka)
* Hermann Neuberger (* 1919 –  † 1992), prezident Nemeckej futbalovej asociácie
* Lothar Friedrich (* 1930 –  † 2015), nemecký cyklistický pretekár
* Hans-Otto Bräutigam (* 1931), nemecký politik a diplomat
* Norbert Berger (* 1945 –  † 2012), nemecký spevák
* Werner Kuhn (* 1945), nemecký politik (Slobodná demokratická strana)
* Annegret Krampová-Karrenbauerová (* 1962), nemecká politička (Kresťanskodemokratická únia Nemecka)

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mestá v Sársku
Peroutka

**Peroutka** môže byť:

* priezvisko:
** Ferdinand Peroutka (18951978), český spisovateľ, dramatik a publicista
** Milan Peroutka (19642013), český bubeník
** Milan Peroutka (* 1990), český herec a spevák, syn Milana
Podvršatská brázda

**Podvršatská brázda** je geomorfologická časť podcelku Vršatské bradlá v pohorí Biele Karpaty. Rozprestiera sa v severnej časti pohoria, približne  západne od Púchova.

## Polohopis
Územie sa nachádza v severnej polovici pohoria Biele Karpaty a zaberá strednú časť podcelku Vršatské bradlá. Má podlhovastý tvar juhozápado-severovýchodnej orientácie a ležia tu obce Mikušovce, Kvašov, Lednica a Horná Breznica. Vnútrohorská brázda susedí len s časťami Bielych Karpát, konkrétne na západe s geomorfologickou časťou Vysoké Vršatce, na juhu a juhovýchode s časťou Vršatské predhorie (obe patriace podcelku Vršatské bradlá), severným smerom leží podcelok Kobylináč a jeho časť Zubácka brázda. 

Severná časť Bielych Karpát patrí do povodia Váhu a juhovýchodným smerom do rieky Váh smerujú aj všetky potoky, z nich najvýznamnejšie sú od juhu Tovarský potok, Kvašov, Lednica a Zubák. Sídla na území Podvršatskej brázdy sú všetky prístupné cestami III. triedy, odbočujúcich z cesty II/507 (Púchov – Nemšová).

## Chránené územia
Táto časť pohoria leží mimo územia Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Rovnako sa tu nenachádzajú ani žiadne osobitne chránené územia, no západne v tesnom susedstve leží prírodná pamiatka Skalice a na severozápade Lednické skalky.

## Turizmus
Stredná časť Vršatských bradiel vytvára zázemie pre atraktívne Vysoké Vršatce. Turistami vyhľadávané sú bralá, ruiny hradu či oblasti vzácnej prírody. Severná časť brázdy je viditeľná z rozhľadne na *Tlstej hore* (). K Lednickému hradu vedie  modro značený chodník z Púchova cez Hornú Breznicu a Lednicu,  zeleno značený chodník vedie k hradu z Lednických Rovní.

## Referencie

## Pozri aj
* Vršatské bradlá
* Biele Karpaty
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Biele Karpaty
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Vršatské bradlá
Samuel Tešedík (1710 – 1749)

**Samuel Tešedík** (, ; * november 1710, Púchov† 9. apríl 1749, Békešská Čaba) bol slovenský evanjelický kňaz, organizátor miestnej cirkvi a obce Békéšskej Čaby.

## Životopis
Bol otcom Samuela Tešedíka a synom moravských exulantov Juraja Thessedika a Eszter Nedeczkej. Do školy chodil v Púchove a potom v Trenčíne. Naučiť sa maďarský jazyk ho poslali do Rábu (dnes Győr). Na Latinskú školu, teda vyššiu (dnes gymnázium) chodil v Kremnici a v rokoch 17281732 študoval na Evanjelickom lýceu v Prešporku (dnes Bratislava), kde ho učil aj Matej Bel.

Diplom vtedy v Uhorsku nedávali, tak odišiel do nemeckej Jeny študovať teológiu (17321735), kde sa na tamojšej univerzite stal odborníkom na starozmluvnú archeológiu. Počas štúdií vydal latinskú dizertáciu „*Commentatio historico-theologica, de scripturae sacre et antiquitatis ecclesiasticae in theologia usu et auctoritate*“ (Historicko-teologický komentár o svätom písme a náboženskej tradícii teológie, 1733), v ktorej zhrnul všetky poznatky a kritické prístupy ku skúmaniu prameňov Biblie. Je autorom kázne „*Posvěcení chrámu Božího duchovního, při Posvěcení nového Domu modlitebního církve Čabanské*“ (1745), ktorá je považovaná za najstaršiu slovensky písanú tlačenú pamiatku čabianskych Slovákov.

Po skončení štúdií sa vrátil do ťažkých pomerov v Uhorsku. Poldruha roka býval u rodičov, ktorý už vtedy bývali v Modre. Tu vypomáhal Samuel ako kaplán u superintendenta Mateja Markoviča. V roku 1737 si ho zavolala cirkev do Tótgyörku (dnes Galgagyörk), vtedy ho vysvätili za kňaza v Banskej Bystrici. V následujúcom roku sa oženil a pôsobil na viacerých miestach. O pár rokov sa dostal do Alberti, kde pôsobil v rokoch 17401744 ako evanjelický kňaz pre slovenských prisťahovalcov. Tu sa mu narodilo najstaršie z jeho detí, syn Samuel.

Posledných 5 rokov svojho života (21. júl 1744 – 9. apríl 1749) pôsobil v Békéšskej Čabe. Pán Boh cez neho spôsobil významné duchovné obrodenie v živote dolnozemských Slovákov. Pričinil sa o skonsolidovanie náboženských a národnostných pomerov v Čabe. Napísal tu jednu zo svojich posledných prác „*Via regia ad promovendam veram cognitionem Christi secundum Actor XX. 17-21.*“ (Pest. 1746). V Békéšskej Čabe je po ňom pomenovaná ulica a v malom kostole v Čabe, ktorý postavil, a v ktorom je pochovaný pod organom, sú na jeho počesť umiestnené dve pamätné tabule.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1710
Kategória:Úmrtia v 1749
Kategória:Úmrtia 9. apríla
Kategória:Uhorskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Maďarskí evanjelickí kňazi
Kategória:Osobnosti z Púchova