Ilmeriovci

**Ilmeriovci** alebo **Ürméniovci** (dobovo v základnom tvare: *Irmely*, *Irmeli*, *Ilmeri*, *Ilmery*, *Üményi*, *Ürméni*) bol šľachtický rod z Nitrianskej stolice, z Mojmíroviec (vtedajší Ilmer/Urmín).

## Dejiny rodu
### Nitrianska stolica
Prvé hodnoverné zmienky predkoch rodu sú z rokov 1277 a 1283. Vtedy sa Benedikt z Mojmíroviec (syn Pavla) a jeho príbuzní Batur z Vinodolu a Miko z Vinodolu stali zakladateľmi jednotlivých vetiev rodov z Mojmíroviec. Ilmeriovci majú čiastočne spoločných predkov s rodom Sőlőšiovcov. Od konca 13. storočia a počas 14. storočia sa rod začal vetviť a objavovali sa prímenia Fodor, Boďo (obe vymreli počas 15. storočia) a Vereš. Všetci neskorší potomkovia rodu sú tak odvodení od vetvy Verešovcov, ktorá pochádza od Benedikta.

Ako prvý začal prímenie Vereš používať Šebastián z Mojmírovicec (* 1477† po 1502), syn Michala. Šebastián pôsobil ako kráľov vyslanec pri Nitrianskej stolici.

#### Ivanská vetva
Nastaršie majetky rodu sa nachádzali v Mojmírovciach (lokality Genč, Taráň, Piešťany - zaniknutá lokalita pri dnešnom Poľnom Kesove), Ivanke pri Nitre a pri Svätoplukove (Oháj).

Ján z Mojmíroviec, syn Mikuláša bol zakladateľ ivánskej vetvy rodu, s prídomkom „de Iwankafalva“. Mikuláš sa ženil sa s jedinou dcérou Mikuláša z Ivanky pri Nitre, z rodu Branč-Lipovníkovcov. Ján sobášom s Margitou z Demandíc získal majetky v Demandiciach a v osade Hybec na Honte.

Ďalší významní členovia ivánskej vetvy rodu boli:
* Ondrej Irmeli, v rokoch 14981508 podžupan Nitrianskej stolice
* Imrich Literát, veľkovaradínsky prešpot (1549)
* František, kráľov zmocnenec (1520)

Fratišek sa oženil s Barborou (dcéra bratislavského podžupana Tomáša Ilešháziho). Františkov syn Ján (* 1569† po 1575) mal dve dcéry. Šlo o posledného mužského člena ivanskej vetvy rody Ilmériovcov.

#### Mojmírovská vetva
Ivanská a mojmírovská vetva Ilmeriovcov mali spoločné majetky ešte v 16. storočí.
Z tejto vety sa spomínajú napr.:
* Gregor, ostrihomský kanonik (13971416)
* Pavol, nitriansky kanonik (15121528)
* Urban, nitriansky kanonik (15401555)

Pôvodné majetky v Mojmírovciach boli sídlom rodu do polovice 18. storočia. Vtedy sa František odsťahoval do Žabokriek nad Nitrou. Táto vetva pokračovala jeho synom a vnukom Petrom, ktorým v roku 1839 vymrela.

Z mojmírovských Ilmeriovcov najdlhšie pretrvala vetva od Štefana, registrátora Uhorskej kancelárie. Významní sa stali jeho štyria synovia:
* Jozef Ürméni (* 1741† 1825)
* Ján Ürméni, prísediaci uhorskej súdnej tabule
* Michal Ürméni, správca Uhorskej komory
* Bernard Ürméni, podgenerál

Sídlo Jozefa Ürméniho vo Váli (Stoličnobelehradská stolica) sa stalo novým sídlom rodu. Aj Jozefovi synovia Ján, František a Maximilián dosiahli vysoké postavenie v uhorských úradoch. Nikdy však neboli povýšení do barónskeho alebo grófskeho stavu.

Posledný člen rodu bol Pavol Ürméni, ktorého smrťou v roku 1940 rod vymrel.

### Bratislavská stolica
Príslušníci rodu sa objavujú aj v Bratislavskej stolici. Prvý známy príslušník bol Demeter z Dolného Čepeňa (dnes miestna časť Serede), ďalší (Adam a Martin) sa objavujú v súpise šľachty z roku 1681. Potomkovia rodu vlastnili majetky na území Bratislavskej župy do druhej polovice 19. storočia.

## Erb
Erb z roku 1643 tvorí: „v [striebornom] štíte na [zelenej] pažiti stojaca odetá žena [modré šaty a biela zástera], ktorá drží v ľavej ruke tri [červené] ruže, v pravej tri [zelené] palmové ratolesti.“ Prikrývadlá sú zlato-modré a červeno-strieborné.

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy
* Čriepky z histórie : ÜRMÉNIOVCI - stredoveký šľachtický rod z Urmína

Kategória:Šľachtické rody na Slovensku
Kategória:Šľachtické rody v Uhorsku
Kategória:Mojmírovce