open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert Huber

**Robert Huber** (* 20. február 1937, Mníchov, Nemecko) je nemecký biochemik. V roku 1988 získal spolu s Johannom Deisenhoferom a Hartmutom Michelom Nobelovu cenu za chémiu za ich práce o trojrozmernej štruktúre centier fotosyntézy.

## Životopis
Narodil sa v bavorskom Mníchove, kde bol jeho otec Sebastian bankovým úradníkom. Od 1947 do 1956 navštevoval gymnázium Humanistische Karls a potom študoval na Technickej vysokej škole, kde v roku 1960 získal aj diplom. Na univerzite zostal a venoval sa štúdiu kryštalografie aby objasnil štruktúru organických zlúčenín. V súčasnosti je ženatý a má štyri deti.

V roku 1971 sa stal riaditeľom Biochemického inštitútu Maxa Plancka, kde jeho tím pracoval na metóde kryštalografie proteínov.

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Mníchova
Kategória:Nemeckí biochemici
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Absolventi Technische Universität München
Kategória:Členovia Európskej akadémie vied a umení
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Zahraniční členovia Kráľovskej spoločnosti
Malé satirické divadlo Mandragora

**Malé satirické divadlo Mandragora** je divadlo, ktoré pôsobí v Bratislave od roku 1975.

Názov si súbor ponechal po prvej naštudovanej hre Niccola Macchiavelliho *Mandragora*, s ktorou vystúpil takmer 200 krát po celom Slovensku a v Česku a získal niekoľko ocenení.
Patrilo medzi najúspešnejšie súbory malých javiskových foriem na Slovensku. Mandragora bola prakticky po celý čas svojej histórie kočovným divadlom. Medzi domovské scény v Bratislave patrili:
* Klub BEZ na Kominárskej ulici (od 1975),
* Divadlo u Rolanda (od mája 1976),
* klub na Sibírskej ulici,
* klub Strojníckej fakulty STEPS (od 1980),
* klub na Kramároch.

Dušou súboru bol Vlado Laco (autor, vedúci súboru, herec, režisér). Ďalšími členmi hercami sú Juraj Lipták, Ján Jánoši, Fero Jurík, Rasťo Nakládal, Dalibor Nakládal, Zuzana Čolláková-Horová, Ľuboš Fritz a Jozef Uhliarik, a.h. V Mandragore účinkovali Veronika Valentová, Oľga Janíková, Peter Gabriš aj Vladimír (Ady) Hajdu a spolupracovali Oliver Andrásy, ako hudobný skladateľ Rudo Geri a Ján Kovář, ako režiséri Oľga Janíková a Ľuboš Fritz, fotograf-grafik Jozef Uhliarik.

## Naštudované predstavenia
* Niccolò Macchiavelli, Vlado Laco: *Mandragora* (1975)
* Vlado Laco a ďalší: *Hu-Hu Hamlet, alebo Princ dánsky* (1976)
* Vlado Laco: *Nebeská návšteva, alebo Bláznivá rozprávka nielen na dobrú noc* (6.5.1980)
* Vlado Laco, Rasťo Nakládal, Fero Jurík *Roľnícka beseda* (1982)
* Vlado Laco, hudba Rudo Geri: Ochotnícky kabaret, alebo Mať tak trochu talentu* (1979)
* Vlado Laco, Rasťo Nakládal, Juraj Lipták: *Roľnícka beseda* - nové naštudovanie hry -(3.9.2005).
* Vlado Laco, Juraj Lipták, Rasťo Nakládal: Hudba: Ján Kovář a Samo Hora, Texty piesní: Oľga Janíková, Rastislav Nakládal *Nebeská návšteva, alebo Bláznivá rozprávka nielen na dobrú noc'' - nové naštudovanie hry - (1.3.2008).

Satirickú komédiu Nebeská návšteva vydala v polovici osemdesiatych rokov LITA. Naštudovalo ju Maďarské oblastné divadlo v Košiciach a mnohé amatérske scény na Slovensku. Dielo získalo cenu Ministerstva kultúry.

Kategória:Divadlá na Slovensku
Kategória:Kultúra v Bratislave
Andy C

**Andrew John Clarke** (* 7. apríl 1976, Walsall, Anglicko), viac známy pod umeleckým menom **Andy C**, je anglický drum and bassový DJ, hudobný producent a spoluzakladateľ hudobného vydavateľstva Ram Records. Je synom basgitaristu Micka Clarka, ktorý bol zakladateľom skupiny The Rubettes, známej svojími hitmi ako „Sugar Baby Love“, „Tonight“ alebo „I Can Do It“.

Andy C je považovaný za priekopníka žánru drum and bass, pričom sa špecializuje na rýchle mixovanie, často s použitím troch mixážnych pultov. V zozname 2010 Top 100 DJs časopisu DJ Magazine sa Andy C dňa 27. októbra 2010 umiestnil na 62. mieste. Dňa 1. decembra 2011 vyhral Andy C titul Best DJ počas udeľovania cien Drum and Bass Arena Awards.

## Diskografia

### Vydania

### Mix CD

## Referencie

*

## Iné projekty

Kategória:Anglickí dídžeji
Kategória:Anglickí hudobní producenti
Kategória:Anglickí drum and bassoví hudobníci
NGC 2701

**NGC 2701** je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 18. marca 1790.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Veľká medvedica
2701
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1790
NGC 2702

**NGC 2702** je hviezda v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel v roku 1877.

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Hydra
2702
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1877
NGC 2704

**NGC 2704** je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1787.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rys
2704
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1787
NGC 2706

**NGC 2706** je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 27. februára 1886.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Hydra
2706
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1886
NGC 2708

**NGC 2708** je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. januára 1785.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Hydra
2708
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1785
NGC 2709

**NGC 2709** je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 27. januára 1852.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Hydra
2709
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1852
NGC 2711

**NGC 2711** je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. marca 1864.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rak
2711
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1864
NGC 2712

**NGC 2712** je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 19. marca 1828.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rys
2712
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1828
NGC 2714

**NGC 2714** je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. februára 1835.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Kýl
2714
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1835
NGC 2715

**NGC 2715** je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil Alphonse Borrelly v roku 1871.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Žirafa
2715
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1871
NGC 2726

**NGC 2726** je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 19. marca 1790.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Veľká medvedica
2726
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1790
NGC 2735

**NGC 2735** je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 26. februára 1878.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rak
2735
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1878
NGC 2743

**NGC 2743** je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1787.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rak
2743
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1787
NGC 2746

**NGC 2746** je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1790.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rys
2746
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1790
NGC 2748

**NGC 2748** je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. septembra 1828.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
        

## Supernovy
V galaxii NGC 2748 vybuchli dve supernovy:
* SN 1985A
* SN 2013ff, známa aj ako PSN J09133888+7628108

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

## Referencie

Kategória:Súhvezdie Žirafa
2748
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1828
NGC 2749

**NGC 2749** je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 5. marca 1862.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rak
2749
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1862
NGC 2754

**NGC 2754** je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Hydra
2754
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1886
NGC 2763

**NGC 2763** je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1785.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Hydra
2763
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1785
NGC 2772

**NGC 2772** je galaxia v súhvezdí Kompas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. januára 1835.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Kompas
2772
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1835
NGC 2776

**NGC 2776** je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 19. marca 1828.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rys
2776
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1828
NGC 2785

**NGC 2785** je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 16. marca 1884.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rys
2785
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1884
NGC 2787

**NGC 2787** je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. decembra 1788. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.

Je zaradená medzi šošovkovité galaxie, ktoré sú prechodným typom medzi špirálovými a eliptickými galaxiami. Má tesne navinuté, takmer súmerné ramená tmavého prachu, ktoré obklopujú jasné jadro.

## Zdroj

    

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Veľká medvedica
2787
Kategória:Šošovkové galaxie
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1788
NGC 2789

**NGC 2789** je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 13. marca 1883.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rak
2789
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1883
NGC 2792

**NGC 2792** je planetárna hmlovina v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. marca 1835.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Plachty
2792
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1835
NGC 2797

**NGC 2797** je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 15. marca 1866.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
        

## Pozri aj
* Zoznam NGC objektov

Kategória:Súhvezdie Rak
2797
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1866
Kľazma

[náhľad|Rieka Kľazma vo [Vladimírska oblasť|Vladimírskej oblasti]]
**Kľazma** (po rusky *Клязьма* – Kľazma) je rieka v európskej časti Ruska. Preteká Moskovskou, Vladimírskou, Ivanovskou a Nižnonovgorodskou oblasťou, je druhým najväčším (po Moskve) ľavým prítokom Oky.

Dĺžka toku je . Veľkosť povodia je asi . Priemerý ročný prietok na 185 kilometri od ústia, pri meste Kovrov, je /s. Zásobovaná je prevažne vodou z roztápajúceho sa snehu. Rieka býva zamrznutá od novembra do začiatku apríla.

Pramení v oblasti Moskovskej pahorkatiny, neďaleko mesta Solnečnogorsk. Zo začiatku tečie na juhovýchod, pri obci Čerkizovo mení smer na východ. Brehy na hornom toku Kljaz’my sú vysoké a údolia úzke. Na mieste, kde sa vlieva do Kljaz’movskej vodnej nádrže šírka rieky dosahuje 12 metrov s malou hĺbkou (12 metre), ďalej preteká cez Kljaz’movskú a Pirogovskú vodnú nádrž potom Meščorskou nížinou. Na území Meščory je pravý breh rieky oveľa nižší ako ľavý (okrem časti od Vjaznikov po Gorhovec). Poniže ústia Tezy klesá aj ľavý breh. Jej šírka v Noginsku je , vo Vladimíre . Na niektorých miestach má Kljaz’ma šírku prevyšujúcu . Miestami si rieka prerazila cestu cez vápencové masívy. Dno má ílovité.

Mohutnejšie prítoky zľava: Uča, Vorja, Kiržač, Pekša, Nerl’, Uvod’, Teza a Luh; z pravej strany Pol’a, Sudogda a Suvoroš (všetky, okrem Tezy, sú nesplavné).
Splavná je od Vladimíra, na 302 kilometri po ústie. 

Pri rieke ležia mestá: Ščolkovo, Losino-Petrovskij, Noginsk, Pavlovskij Posad, Orehovo-Zujevo, Sobinka, Vladimír, Kovrov, Vjazniki, Gorhovec.

Kljazma je značne znečistená, ale aj tak je bohatá na ryby, ale ryby, ako sumec obyčajný a jeseter malý (*Acipenser ruthenus*), ktorými bola rieka v 19. storočí preslávená, tie už v nej dnes nenájdeme.

Vodáctvo a vodné športy je možné pestovať od mája do septembra.

Kategória:Rieky v Rusku
Uča

**Uča** je rieka v európskej časti Ruska, pretekajúca Moskovskou oblasťou,  je ľavým prítokom  Kľazmy.
Jej dĺžka je 42 kilometrov. Preteká cez Učinskú vodnú nádrž a mestá Puškino, Ivantievku, pri meste Ščolkovo sa vlieva do rieky Kljaz’my.
Silnejším je iba ľavý prítok - Serebrianka.

Kategória:Rieky v európskej časti Ruska
Kategória:Rieky v Rusku
Brušnobrvky

**Brušnobrvky** (iné názvy: **bruchobrvky**, **brušnobrvce**, **bruchobrvce**; ) sú kmeň prvoústovcov. Sú to drobné, najviac  veľké vodné živočíchy, zaraďované donedávna ako trieda do kmeňa *[[Nemathelminthes]]*.

Tielko fľaškovitého tvaru je ukončené vidlicovitou „nohou“ s cementóznami žľazami, ktoré produkujú vo vode tuhnúci sekrét. Ním sa prichytávajú na predmety vo vode. Na brušnej strane je niekoľko radov bŕv (–» brušnobrvky), ktoré slúžia na pohyb. Chrbtová strana tela je vyklenutá. Na povrchu tela je kutikula, čo je jedinečný jav u obrveného živočíšneho druhu. Kutikula sa člení na doštičky, ktoré môžu byť ostnité.

## Tráviaca sústava
Majú mohutný svalnatý hltan, ktorý má trojboký prierez. Trubicovitý žalúdok je tvorený štyrmi radmi epitelových buniek. Anus je u sladkovodných druhov vzadu na chrbte, u morských na brušnej strane. Druhy z rodu *[[Urodaphys]]* majú slepo ukončené črevo, podobne ako ploskule. Trávenie je výlučne intracelulárne. Vylučovanie u sladkovodných druhov zabezpečujú protonefrídie, morské majú kožné exkrečné žľazy.

## Ostatné sústavy
Nervová sústava je jednoduchá pásová, receptory sú vzácne (ploché oči). Sú hermafrodity. Brázdenie pomerne veľkých vajíčok je extrémne determinované – jednotlivé druhy majú stály počet buniek (eutélia). Ich postavenie v systéme nie je stále jasné. Poznáme asi len 200 druhov, delia sa do dvoch tried (bývalé rady).

## Systematika
* kmeň: **brušnobrvky** (*Gastrotricha*)
** trieda: *[[Chaetonotoidea]]*
** trieda: *[[Macrodasyoidea]]*

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Prvoústovce
Chaetonotoidea

***Chaetonotoidea*** je trieda brušnobrviek. Sú to väčšinou sladkovodné druhy s vidlicovitým ukončením tela. Samčie gonády sa vyskytujú zriedka, rozmnožujú sa thelytokiou. Na Slovensku je asi 20 druhov, napr. brušnobrvka veľká (*Chaetonotus maximus*).

## Externé odkazy
* 

Kategória:Brušnobrvky
Štetinatoústky

**Štetinatoústky** (iné názvy: **štetinoústky**, **štetinatoústovky**, **chetognaty**; lat. Chaetognatha) sú kmeň prvoústovcov. 

## Charakteristika
Sú to štíhle morské živočíchy menších rozmerov (2 – ), na prvý pohľad vyzerajú ako sklovito priesvitné rybky. Plávajú trhavými pohybmi, ktoré pripomínajú pohyb komárích lariev. Po bokoch tela je 1 alebo 2 páry plutvičiek, a na konci tela je chvostová plutvička, postavená tiež horizontálne. Hlava je obrastená kožným záhybom, tzv. kapucňou, ktorá bola pokladaná za rudiment plášťa ramenonožcov. Pod touto kapucňou vyrastajú po bokoch hlavy tuhé, mierne zahnuté štetiny, ktoré slúžia na zachytávanie potravy. Coelom je trojdielny, podobne ako u chytadlovcov. Svalstvo je priečne pruhované.

Štetinatoústky sú hermafrodity, larválne štádium je potlačené. Ich postavenie v systéme nie je jasné ani dnes. Podľa niektorých teórií (Komárek, 1952) ide o neotenické formy, príbuzné predkom *[[Deuterostomia]]*, *[[Tentaculata]]* a zrejme i descendentnej skupiny *[[Pogonophora]]* – z tohto pohľadu sa skupina *[[Archicoelomata]]* v Ulrichovom chápaní zdá byť opodstatnená. Moderný systém (Matis et al., 2002) zaraďuje tieto záhadné živočíchy definitívne k pseudocoelomátom do príbuzenstva brušnobrviek a vírnikov. Štetinatoústky sú jediné bezstavovce s viacvrstvovým krycím epitelom. Je to málo početná skupina, ale jednotlivé druhy (napr. *[[Sagitta hexaptera]]* sa v morskom planktóne vyskytujú hromadne).

## Systematika
kmeň štetinatoústky (Chaetognatha):
* trieda Archisagittoidea
* trieda Sagittoidea

## Iné projekty

## Zdroje

* 


Kategória:Prvoústovce
Jackson Pollock

**Jackson Pollock** (* 28. január 1912, Cody, Wyoming – † 11. august 1956, East Hampton, New York) bol jedným z najväčších amerických maliarov, a jeden z najznámejších anglosaských maliarov 20. storočia.

Narodil sa do nepokojných rodinných pomerov, často menil bydlisko, pričom jeho otec stále nebol doma a matka trpela silno autoritatívnymi komplexmi.

Jeho dielo spojované s „newyorskou“ umeleckou školou, sa vyznačovalo abstraktným expresionizmom, ktorý sa v Spojených štátoch objavil po druhej svetovej vojne. Ako väčšina amerických abstraktných expresionistov, smeroval skôr k Jungovej než k Freudovej interpretácii psychoanalytiky, čo sa stalo kľúčovým vo výraze jeho diela.

Svojou činnosťou dal základy novej umeleckej generácii, ktorá stelesňovala ducha doby, jeho život je teda pre pochopenie diela kľúčovým. Pollockova práca bola akýmsi druhom duševného boja a vyžadovala si nadľudskú duševnú silu. Konfrontovať sa s prázdnym priestorom plátna a pokúšať sa naň premietnúť poriadok a zmysel je podľa neho reprezentatívny medzistupeň základnej existenciálnej krízy moderného človeka.

V roku 1923 jedenásťročný Jackson prvý raz navštívil indiánsku rezerváciu a objavil v nej nevšedné motívy abstrakcie nazvané „Primitívne umenie“ amerických indiánov. Počas leta 1927 vyšli najavo jeho sklony k alkoholizmu, umenie sa pre neho stalo spôsobom vybitia emócií, maľovať mu umožňovalo vyjadriť svoj vnútorný vesmír, oslobodiť sa od svojich úzkostí a hnevu.

V decembri 1937 absolvoval detoxikačnú kúru. V tom čase sa nadchol pre primitívne umenie. V októbri 1941 po prvý raz vystavoval v galérii McMillen, zhodou okolností v rovnaký čas ako Lee Krasnerová, ktorá sa neskôr stala jeho ženou. Zoznámil sa tiež s Peggy Guggenheimovou, ktorá sa pohybovala v surrealistických kruhoch a vlastnila galériu na Manhattane. Krasnerová však surrealizmus zanechala a keďže sa s Pollockom presťahovala na vidiek a prehnane sa začala upínať na prírodnú tvorbu.

Neskôr si Pollock osvojil takzvaný *[[Dripping|drip painting]]* medzi rokmi 1947 až 1951 (žiadne zameranie na kompozíciu, nedeliteľne sa miešajúce rozdielne farby a ich plastické striedanie, silná energia a farebná bujnosť, jedinečný spôsob ťahov). 
Rosenberg vytvoril koncept „action painting“, ktorý sa prvý raz objavil v jeho článku z roku 1952 nazvanom „The American Action Painters“. V článku Rosenberg definuje maľbu ako akciu. S týmto poňatím umenia sa Pollock výrazne stotožnil.

Pollock sa nakoniec vrátil k alkoholizmu a zabil sa pri autonehode so svojou milenkou a jej priateľkou. 

## Dokumenty
* V roku 2000, herec Ed Harris režíroval film *Pollock* a sám v ňom stvárnil hlavnú úlohu.
* *Jackson Pollock: Love and Death on Long Island*, dokument (46 min) realizovaný Teresou Griffiths v roku 1999.
* *Jackson Pollock*, dokument (52 min) Kima Evansa z roku 1987.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Wyomingu
Kategória:Maliari USA
Kategória:Maliari abstraktného expresionizmu
Kategória:Obete cestných dopravných nehôd
Macrodasyoidea

***Macrodasyoidea*** je trieda brušnobrviek. Sú to morské druhy, hermafrodity, napr. *[[Macrodasys buddenbrocki]]*.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Brušnobrvky
Fenol

thumb|200px|Kryštály fenolu
**Fenol** alebo **benzenol** je hydroxyderivát benzénu. Je to tuhá bezfarebná kryštalická látka s charakteristickým zápachom. Na svetle a vzduchu postupne ružovie až hnedne a pôsobením kyslíka zvetráva. Fenol je najjednoduchším zástupcom skupiny aromatických hydroxyderivátov – fenolov.

## Vlastnosti
### Fyzikálne
Za normálnych podmienok tvorí fenol bezfarebné kryštály, ktoré majú niekedy tendenciu sa roztekať. Teplota topenia je 40,5&nbsp;°C, teplota varu 181,7&nbsp;°C a hustota 1070 kg/m3. Rozpustnosť fenolu vo vode je pomerne nízka, ale je možné ju zvýšiť prídavkom silnej zásady (napr. NaOH). Fenol je silné dezinficiens, ale pre svoj zápach a jedovatosť (LDLO = 140&nbsp;mg/kg) sa už na tieto účely nepoužíva.
* Mólová hmotnosť: 94,11 g/mol
* pH = 4,9–5,5 (50 g fenolu/1 L vody)
* Dynamická viskozita: 3,437 mPa.s (pri 50&nbsp;°C)
* Tlak nasýtených pár: 0,2 hPa (pri 20&nbsp;°C)
* Medza výbušnosti: 1,3–9,5 obj.&nbsp;%

### Chemické vlastnosti
Fenol je z hľadiska Brønstedovej teórie slabá kyselina (pKa = 9,95), pretože vodík hydroxylovej skupiny je odštiepiteľný v podobe protónu. Zvýšenú kyslosť fenolu oproti jeho alifatickému analógu cyklohexanolu zapríčiňuje vysoká elektrónová hustota na aromatickom jadre.

Fenol poskytuje okrem elektrofilných substitučných reakcií na aromatickom jadre aj reakcie prebiehajúce na hydroxylovej skupine (napr. esterifikácia, tvorba alkalických fenolátov):
: C6H5OH + NaOH → C6H5ONa + H2O

Elektrofilné substitúcie prebiehajú na fenole *ľahšie* než na benzéne, pretože substituent –OH *zvyšuje* elektrónovú hustotu jadra, keďže nad záporným indukčným efektom prevláda kladný mezomérny efekt (+M efekt):

center|450px

## Výroba
Fenol sa bežne nachádza v čienouhoľnom dechte a vo vypieracích vodách po karbonizácii čierneho uhlia. Tieto zdroje však zabezpečujú len malú časť svetovej produkcie fenolu (2,2 mil. ton ročne). Technologicky sú dobre zvládnuté viaceré metódy prípravy:
* alkalické tavenie kyseliny benzénsulfónovej
* hydrolýza chlórbenzénu
* kuménový proces.
Najpoužívanejšia metóda je kuménový proces (kumén = izopropylbenzén), pretože pri tomto spôsobe vzniká ako vedľajší produkt acetón. 

## Použitie
Fenol má veľmi široké spektrum využitia. Najväčšia časť svetovej produkcie sa využíva na výrobu fenolformaldehydových živíc a ε-kaprolaktámu. Fenol je východiskovou surovinou pri príprave mnohých alkylovaných fenolov (krezoly, tymol), liečív, farbív, výbušnín, rozpúšťadiel, zmäkčovadiel a iných látok.

Kategória:Fenoly
Kategória:Organické kyseliny
Kategória:Karcinogény IARC skupiny 3
Kategória:Antiseptiká
Kategória:Veda a technika v 1834
Pseudocélomáty

**Pseudocélomáty** (lat. *Pseudocoelomata* Hyman 1951, *Pseudocoelia*, v niektorých novších kontextoch je synonymum aj *Nonspiralia*) je v niektorých systémoch taxón živočíchov. V mnohých textoch sa nepoužíva vyslovene ako taxón, ale len ako súhrnné (pomocné) označenie istej skupiny živočíchov.

Príklady jeho definícií:
*Podľa taxón pôvodne zahŕňal Nematoda, Nematomorpha, Gastrotricha, Kinorhyncha, Rotifera, Priapulida (pričom Loricifera ešte vtedy neboli známe). Entoprocta neskorší autori z taxónu vynechávali. Kristensen & Funch (2000)  do taxónu pridali Gnathostomulida a Micrognathozoa.
*Podľa Dictionary of Scientific and Technical Terms  Pseudocoelomata zahŕňa taxóny Aschelminthes, Acanthocephala a Entoprocta.
*Podľa Biopedie  Pseudocoelomata bola pôvodne jedna z troch častí prvoústovcov (ktoré sú 1. Acoelomata, 2. Coelomata, 3. Pseudocoelomata) a zahŕňala Nemathelminthes (=Nematoda a Rotatoria) a niektoré ďalšie menej významné kmene. Dnes je to jedna z dvoch častí prvoústovcov (ktoré sú 1. Spiralia, 2. Pseudocoelomata/Nonspiralia) a nezahŕňa napr. Nematoda.
*Podľa V. Franca  je Pseudocoelomata aktuálne platný taxón, ktorý zahŕňa (ako skupina kmeňov prvoústovcov) taxóny (kmene) Gastrotricha,  Gnathostomulida, Rotifera, Acanthocephala a možno aj Chaetognatha. Dodáva, že *do tejto skupiny patria živočíchy s nepravou telovou dutinou s aspoň rudimentálnym obrvením. („nižšie“ [[Schizocoelomata]] – t. j. pôvodná skupina kmeňov okrem [[Nematoda]] a [[Cephalorhyncha]]). Ryhovanie vajíčka je obyčajne radiálne. Epidermis sa nezvlieka. Vývin je zväčša priamy a spôsob života je neparazitický (výnimkou je odvodená skupina [[Acanthocephala]])* a ďalej, že *Kmene Gastrotricha a Rotifera... v niektorých nepríliš starých systémoch bývajú...zlučované do spoločného kmeňa [[Trochhelminthes]] (Kratochvíl, 1973). Novšie systémy definitívne oddeľujú Gastrotricha a Rotifera ako samostatné kmene – z pohľadu modernej zoológie majú popri niektorých spoločných predsa len príliš veľa rozdielnych znakov, aby mohli patriť do jedného kmeňa. Gastrotricha sú fylogeneticky pôvodnejšie, Rotifera sú (napriek mikroskopickým rozmerom) odvodenou skupinou s niektorými špecializovanými znakmi: mastax, kloaka, syncytiálny mezenchým.* Nemanthelminthes podľa V. Franca nie je synonymum Pseudocoelomata.
*Podľa  je Pseudocoelomata súhrnné označenie pre Bilateria bez celómu (coelomu) so zreteľnou, funkčnou telesnou dutinou, dutinou naplnenou tekutinou medzi črevom a telesnou stenou, ktorá však nie je obklopená typickou celómovou stenou a ktorá sa preto volá pseudocoel. Patria sem najmä Nemathelminthes a ďalej Micrognathozoa, Rotatoria, Acanthocephala, Kamptozoa a iné.
*Podľa  a čiastočne aj podľa  je Pseudocoelomata synomum taxónu Nemathelminthes.

## Zdroje

Kategória:Prvoústovce
Čeľusťoústky

**Čeľusťoústky** alebo **gnatostomuly** (lat. Gnathostomulida) sú kmeň prvoústovcov. Sú to drobné štíhle morské červovité živočíchy (0,5 – ) s dlhým obrvením na povrchu tela. Okolo ústneho otvoru majú kutikulárne čeľuste. Anus je druhotne redukovaný, trávenie je výlučne intracelulárne. Asi 80 druhov týchto archaických živočíchov žije v morskom piesku (často na miestach s obsahom H2S), živia sa drobnými riasami. V Stredozemnom mori žije *[[Gnathostomaria lutheri]]*.

## Systematika
kmeň čeľusťoústky (Gnathostomulida)
* trieda Filospermoidea
* trieda Bursovaginoidea

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Prvoústovce
Kyselina benzoová

**Kyselina benzoová** (správne **kyselina benzénkarboxylová**, vzácnejšie **kyselina fenylmravčia**) je tuhá bezfarebná kryštalická látka s racionálnym vzorcom C6H5COOH. Je najjednoduchšou aromatickou karboxylovou kyselinou. V potravinárstve má priradené E číslo **E210**.

## Vlastnosti
### Fyzikálne vlastnosti
Kyselina benzoová tvorí pri normálnych podmienkach bezfarebné kryštály bez zápachu. Teplota topenia je 122,4&nbsp;°C a vrie pri 249&nbsp;°C. Pri vyšších teplotách (nad 100&nbsp;°C) sublimuje. Vo vode sa pri 20&nbsp;°C rozpúšťa len mierne (3,4&nbsp;g/l vody), rozpustnosť možno zvýšiť prídavkom silnej zásady (napr. NaOH) resp. miernym zahriatím. 

* Hustota: 1321&nbsp;kg/m3
* Mólová hmotnosť: 122,12&nbsp;g/mol
* pH: 3,1–3,3 (10&nbsp;g/l vody)
* Tlak pár: 1,3&nbsp;Pa
* Medza výbušnosti: 1,4 obj. %

### Chemické vlastnosti
Kyselina benzoová patrí v rámci organických kyselín medzi stredne silné kyseliny (pKa = 4,17). Jej vyššiu kyslosť oproti alifatickým analógom spôsobuje stabilizačné pôsobenie aromatického jadra po odštiepení protónu z karboxylovej skupiny. 

Kyselina benzoová poskytuje všetky reakcie charakteristické pre karboxylové kyseliny (napr. esterifikácia, tvorba solí, tvorba funkčných derivátov):
center|400px

Na aromatickom jadre možno uskutočniť elektrofilné substitúcie, prebiehajú však ťažšie než na benzéne: 
center|340px

## Použitie
Kyselina benzoová a jej  soli (benzoan sodný, draselný, vápenatý) sú mierne toxické (LD50 ≈ 0,5 g/kg) a používajú sa ako konzervačné prísady (E210, E211, E212, E213). Konzervačný účinok spočíva v schopnosti kyseliny benzoovej inhibovať rast kvasiniek, baktérií a obzvlášť plesní. Kyselina benzoová sa používa na konzerváciu potravín kyslého charakteru (citrusové šťavy, sýtené nápoje). Doteraz sa vedú spory o zdravotnej nezávadnosti jej používania ako konzervačného prípravku.

Kyselina benzoová slúži aj ako dôležitá surovina pri výrobe fenolu, benzoylchloridu, dibenzoylperoxidu (iniciátor polymerizácie). 

## Výroba
Svetová ročná produkcia kyseliny benzoovej dosahuje 0,25 mil. ton. Priemyselne sa vyrába oxidáciou toluénu kyselinou dusičnou resp. vzdušným kyslíkom za prítomnosti kobaltnatých katalyzátorov alebo dekarboxyláciou kyseliny ftalovej.


Kategória:Konzervanty
210
Plávajúce vírniky

**Plávajúce vírniky** (lat. *Eurotatoria*) sú veľký taxón (zaraďovaný napr. ako podtrieda) vírnikov. 

## Charakteristika
Sú to sladkovodné alebo edafické vírniky s výrazným pohlavným dimorfizmom – samčekovia sú trpaslíčí bez tráviacej sústavy, u viacerých druhov neboli vôbec zistení. 

## Systematika
podtrieda plávajúce vírniky (*Eurotatoria*):
* rad bdeloidky (*Bdelloidea*)
* rad monogonontky (*Monogononta*)

## Iné projekty

## Zdroje
*TIRJAKOVÁ, E. et al. *Systém eukaryotických jednobunkovcov a živočíchov*. Bratislava: UK, 2015 https://fns.uniba.sk/fileadmin/prif/biol/kzo/Profily/Tirjakova_Eva/System_Eucaryota_1vydanie.pdf
* 

Kategória:Vírniky
Bdeloidky

**Bdeloidky** (lat. *Bdelloidea*) sú rad vírnikov. Obyčajne sa v systémoch zaraďujú presnejšie pod plávajúce vírniky (*Eurotatoria*). 

Žijú v partenogenetických (thelytóknych) populáciách, samčie pohlavie je neznáme. Samičky majú párové vaječníky. Medzi zástupcov patria napr. *[[Philodina roseola]]* (a ďalšie druhy tohto rodu), v machoch viac druhov rodu *[[Mniobia]]*, a i.

## Iné projekty

## Zdroje

* 

Kategória:Vírniky
Monogonontky

**Monogonontky**  (lat. *Monogononta*) sú rad vírnikov. Obyčajne sa v systémoch zaraďujú presnejšie pod plávajúce vírniky (*Eurotatoria*). 

Samičky majú nedelené ovárium, samčekovia sa vyskytujú, ale sú trpaslíčí a neprijímajú potravu. Medzi zástupcov tohto radu patria napr. *[[Haxartra mira]]*, *[[Keratella quadrata]]* a ďalšie druhy tohto početného rodu. Určovanie vírnikov nie je ľahké, vyžaduje dobrú optiku a skúsenosti.

## Iné projekty

## Zdroje

* 

Kategória:Vírniky
Háčikohlavce

**Háčikohlavce** (iné názvy: **akantocefaly**, **tŕnistohlavce** , **tŕňohlavce** ; lat. *Acanthocephala*) sú kmeň prvoústovcov. 

## Charakteristika
Sú to endoparazitické červovité živočíchy, vpredu s krátkym chobotom s kutikulárnymi háčikmi a svalovým retraktorom; vďaka nemu je chobot pohyblivý a väčšinou vtiahnuteľný do hlavovej časti. Telo je pokryté tenkou kutikulou, pod ňou je epidermis syncytiálneho charakteru so systémom kanálikov, v ktorých prúdi hemolymfa. Táto sústava zrejme plní vyživovaciu funkciu, lebo tráviaca sústava vrátane úst a anusu úplne zaniká. Vylučovanie zabezpečujú protonefrídie. Háčikohlavce sú gonochoristy. Majú dosť zložité životné cykly so striedaním hostiteľov. Medzihostiteľom je článkonožec, v ňom sa vyvíja ostnatá larva (acanthella). Definitívnym hostiteľom je stavovec, ktorý sa môže nakaziť konzumáciou medzihostiteľa, ale aj iného napadnutého stavovca. Aj u háčikohlavcov pozorujeme eutéliu, hranice buniek však v dospelosti môžu zanikať a vzniká syncýtium (epidermis). Popísaných je asi 500 druhov tohto kmeňa, napr. háčikohlavec veľký (*Macracanthorhynchus hirudinaceus*), larva žije v larvách zlatoňov (*[[Cetoniinae]]*), dospelé jedince v čreve ošípaných, zriedka u človeka. *[[Polymorphus minutus]]* a *[[Filicollis anatis]]* prekonávajú životný cyklus *Gammarus* –» kačica alebo hus.

## Systematika
kmeň: **háčikohlavce** (*Acanthocephala*)
* trieda: *[[Archiacanthocephala]]*
* trieda: *[[Palaeacanthocephala]]*
* trieda: *[[Eoacanthocephala]]*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Prvoústovce
Iota Scorpii

Existujú dve hviezdy s Bayerovým označením **Iota Scorpii**:

* Iota1 Scorpii
* Iota2 Scorpii

Na oblohe sú oddelené o 0,50°.

Kategória:Súhvezdie Škorpión
Scorpii, Iota
Seison

***Seison*** je rod čeľade Seisonidae. Sú to morské vírniky, žijúce v obojpohlavných populáciách. Samčekovia sa len málo odlišujú od samičiek. Vaječníky nemajú odlíšenú vajcovú a žĺtkovú časť.

## Druhy
* *[[Seison annulatus]]*
* *[[Seison nebaliae]]*
* *[[Seison africanus]]*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Vírniky
Atrochozoy

**Atrochozoy** alebo **netrochofórovce** (lat. *Atrochozoa*) sú taxón (línia či nadkmeň) špirálovcov, skupiny kmeňov prvoústovcov. Sú to živočíchy bez súvislej telovej dutiny (priestor medzi ekto– a endodermom vyplňuje svalový vak a mezenchým), larva – pokiaľ sa vyskytuje – je planuloidná. Ich epidermis (koža) sa nezvlieka.

## Systematika
línia [alebo nadkmeň] atrochozoy (*Atrochozoa*):
*kmeň ploskavce (*Plathelminthes*) 
*kmeň brvoústky (*Cycliophora*)
*kmeň myzostómy (*Myzostomida*) - novšie často považované za súčasť obrúčkavcov

## Zdroje
*
Trochofórovce

**Trochofórovce** (Trochozoa) sú taxón (línia či nadkmeň) špirálovcov, skupiny kmeňov prvoústovcov. 

Sú to živočíchy, ktoré majú už pravú telovú dutinu – coelom, niekedy ešte málo vyvinutý (Mollusca). Coelom však môže byť z väčšej časti nahradený mezenchýmom (Hirudinea), resp. jeho funkčnou analógiou je rhynchocoel (Nemertini). Larva – pokiaľ sa vyskytuje – je trochoforoidná. Ani u nich ešte nie je vyvinutý mechanizmus zvliekania epidermy (kutikuly).

## Systematika
línia [alebo nadkmeň] trochofórovce (Trochozoa): 
*nadkmeň Lophotrochozoa: 
** kmeň pamachovky  (Entoprocta)
** kmeň chytadlovce (Tentaculata)
*nadkmeň Eutrochozoa:
** kmeň pásnice (Nemertini)
** kmeň mäkkýše (Mollusca)
** kmeň sipunkuly (Sipuncula) - niekedy považované za súčasť obrúčkavcov
** kmeň obrúčkavce (Annelida) - vrátane bývalých kmeňov pogonofóry (*Pogonophora*) a chobotníčky (*Echiurida*)

Postavenie kmeňov sipunkuly a chobotníčky v systéme bolo dlhú dobu nejasné a nie je celkom jasné ani dnes. V starších systémoch sa zaraďovali do obrúčkavcov, a to buď ako samostatné triedy obrúčkavcov, alebo boli spolu so skupinou *[[Priapulidea]]* (dnes je to trieda v schizocoelomovom kmeni *[[Cephalorhyncha]]*) spájané do umelej triedy *[[Gephyrea]]*, ktorá bola zaraďovaná do obrúčkavcov (Annelida). I keď majú k nim isté príbuzenské vzťahy – čo dokazujú metanefrídie, špirálové brázdenie vajíčka, trochofóra (a u *Echiurida* aj štetinky a embryonálne zakladanie coelomových dutiniek), rozdielnych znakov je predsa len príliš veľa, preto sa v druhej polovici 20. storočia napovažovali za súčasť kmeňa obrúčkavce. Predpokladalo sa, že tieto reliktné starobylé živočíchy sú pravdepodobne potomkami predkov všetkých coelomových prvoústovcov; počas veľmi dlhých dôb sa však dosť pozmenili a získali aj určité špecializované znaky.

Na začiatku 21. storočia sa však ukázalo, že chobotníčky a možno aj sipunkuly predsa len patria do obrúčkavcov.

## Zdroje
*
Zvliekavce

**Zvliekavce** (lat. Ecdysozoa) sú taxón prvoústovcov. 

Je to zrejme polyfyletická skupina, zahrňujúca veľmi rozdielne živočíchy, ktorých jediným spoločným znakom je periodické zvliekanie kutikuly aspoň u juvenilných štádií, no niekedy aj u dospelých jedincov. Tento proces riadi hormón ekdyson, produkovaný u článkonožcov predohrudnými žľazami (glandulae protothoracales). Telová dutina týchto živočíchov môže byť nepravá – tzv. schizocoel, alebo zmiešaná telová dutina (modifikovaný coelom – mixocoel).

## Systematika
Skupina vznikla po zrušení „dutinového“ triedenia dvojstranovcov, pričom v nej možno vybadať dve nezreteľne oddelené línie: Zvyšok bývalých schizocoelomát (reprezentovaný kmeňmi *[[Nematoda]]*, *[[Cephalorhyncha]]*) a „klasické“ myxocoelomáty, ku ktorým vždy patril najväčší kmeň *[[Arthropoda]]*, *[[Tardigrada]]* a maličký reliktný kmeň *[[Onychophora]]*.

línia: **zvliekavce** (*Ecdysozoa*): 
*nadkmeň: okrúhlovce (*Nemathelminthes*) 
**kmeň: hlístovce (*Nematoda*)
**kmeň: chobotohlavce (*Cephalorhyncha*)
*nadkmeň: *[[Panarthropoda]]* 
**kmeň: pomalky (*Tardigrada*) 
**kmeň: pazúrikavce (*Onychophora*)
**kmeň: článkonožce (*Arthropoda*)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Zvliekavce
Ploskavce

**Ploskavce** (zriedkavo **ploché červy, ploské červy, červy ploché, červy ploské**, zastarano *hlísty ploské*; , staršie *Platyhelminthes*) sú kmeň špirálovcov, skupiny kmeňov prvoústovcov.

## Opis tela
Sú to podlhovasté až výrazne predĺžené dorzoventrálne sploštené, pretianuté, dvojstranne súmerné živočíchy na povrchu s obrveným epitelom, ktorý má u voľne žijúcich pohybovú funkciu. Parazity majú pevnú kutikulu. Pod kožou je systém epiteliálnych a parenchymatóznych hladkých svalov, ktorý tvorí podkožný svalový vak; pod ním je riedke mezenchýmové tkanivo. Majú 2 zárodočné vrstvy, medzi ktorými je dutina vyplnená parenchýmom. Priestor medzi bunkami tvorí telesnú dutinu schizocél. 

## Tráviaca sústava
Tráviaca sústava je jednoduchá uzavretá, u parazitov čiastočne až úplne redukovaná (pásomnice). Aj u ploskavcov sa zvykne označovať ako gastrovaskulárna sústava; táto plní funkcie už len tráviacej a obehovej sústavy, pretože vylučovanie zabezpečujú protonefrídie. Majú len jeden otvor, ktorý je prijimací aj vyvrhovací. Trávenie je extracelulárne v dutine čreva pomocou tráviacich enzýmov a dokončené intracelulárne. Parazity prijímajú potravu osmoticky. Tráviaca sústava pozostáva z ústneho otvoru, hltanu a slepo zakončeného čreva, ktoré môže byť priame alebo rôzne rozvetvené.

## Nervová sústava
Nervová sústava je pásavá (gangliová) – prvé ganglium (mozgová uzlina), z nej vychádzajú pásy do prednej časti tela k hmatovým lalokom a pozdĺž celého tela sú spojené okolohltanovou obrúčkou. Z receptorov pozorujeme iba statocystu a ploché oči, u parazitov sú redukované. Nachádza sa v strede brušnej časti.

## Dýchacia sústava
Ektoparazity dýchajú priamou difúziou z povrchu tela k jednotlivým bunkám. Endoparazity dýchajú anaeróbne.

## Obehová sústava
Nemajú špecializovanú obehovú sústavu. Telová tekutina v gastrovaskulárej sústave (hydrolymfa) sa prelieva podľa pohybov tela. 

## Rozmnožovanie a vývin
Sú hermafrodity, rozmnožovacia sústava je objemná a zložitá, najmä u parazitov. Spermie ploskavcov majú dva bičíky, čo je výnimočný jav v živočíšnej ríši. Vývin je nepriamy cez jednoduché trochoforoidné larvy, označované často ako Müllerova a Götteho larva (morské *[[Turbellaria]]*). Parazity majú zložité životné cykly s veľmi špecializovanými larválnymi štádiami.

## Systematika
Kmeň sa tradične rozdeľoval na 3 triedy: *[[Turbellaria]]*, *[[Trematodes]]* a *[[Cestodes]]*. 

V. Franc 2005 ich delí do dvoch podkmeňov s až šiestimi triedami (s 7 500 druhmi):
kmeň: ploskavce (*Plathelminthes*):
* podkmeň: ploskulicovce *(Turbellariomorpha)*:
** trieda: ploskule (*Turbellaria*)
* podkmeň: *[[Cercomeromorpha]]*: 
** trieda: motolicovce (*Monogenea*) 
** trieda: motolice (*Trematodes*) 
** trieda: pásomnice/pásomnicovce (*Cestodes*)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Špirálovce
Ryby (v najširšom zmysle)

**Ryby** v najširšom zmysle (iné názvy: **rybovité stavovce**, **plutvovce**; ) bol v starších systémoch taxón zahŕňajúci všetky stavovce (Craniata/Vertebrata) okrem štvornožcov (Tetrapodomorpha/Tetrapoda). Dnes sa tento pojem používa už len ako pomocné resp. tradičné súhrnné označenie stavovcov okrem štvornožcov. Veda o rybách sa nazýva ichtyológia.

Historicky boli v taxóne **ryby** (Pisces) niekedy popri vyššie uvedených živočíchoch zahrnuté aj:
* kopijovce  (kopijovce sa v minulosti niekedy zaraďovali do stavovcov),
*alebo (u Linného 1756, ale nie u Linného 1758) veľrybotvaré cicavce a sirény.
Nasledujúci text článku je o rybách nezahŕňajúcich kopijovce, ani veľrybotvaré cicavce, ani sirény.

## Charakteristika
*Pozri aj charakteristiku najmä pod [[bezčeľustnatce]], [[drsnokožce]] a [[ryby (Osteichthyes)]].*

Dnes táto skupina zahŕňa asi 20 000 (rok 2004) – 29 000 druhov, čo je asi 60 % všetkých druhov stavovcov. 

Ryby sú stavovce adaptované na život vo vode. Obývajú pestrú škálu vodných prostredí, a to sladkovodných, brakických, ako aj morských. Vyskytujú sa v celom vodnom stĺpci od hladiny až po dná hlbokomorských priekop. 

Bezčeľustnatce boli prvými stavovcami na Zemi. Neskôr sa objavili drsnokožce, kostnaté ryby, akantódy a plakodermy. 

Tieto skupiny sú všetko vodné studenokrvné stavovce, ktoré dýchajú (aj) žiabrami; existuje však výnimka  - ryba *[[Lampris guttatus]]* je teplokrvná. Väčšina z nich má na tele šupiny, manévrujú pomocou plutiev a sú ektotermné. Telo je ukončené chvostovou plutvou.

Najmenšie ryby dosahujú v dospelosti 8 – 10&nbsp;mm (*Paedocypris progenetica*), takže sú vlastne najmenším žijúcim stavovcom. Naproti tomu najväčšie ryby majú veľkosť až 12&nbsp;m (*Rhincodon typus*).

Telo rýb tvorí
* hlava
* trup
* chvost

Tvar rybieho tela je vo všeobecnosti hydrodynamický – prispôsobený na život a pohyb vo vodnom prostredí hustotou vyššou, než má vzduch. Niektoré ryby majú telo sploštené z bokov, najmä ak žijú vo vodách husto porastených rastlinami. Telo sploštené dorzoventrálne (z chrbtovej a brušnej strany) naznačuje život na dne.

## Systematika
Z taxonomického sú parafyletickou skupinou, pretože nezahŕňajú štvornožce, ktoré k nim však v skutočnosti vývojovo patria. 

V súčasných systémoch sa ryby v najširšom zmysle ako (jeden) taxón už nevyskytujú a sú rozdelené na viacero menších taxónov, a to najčastejšie na bezčeľustnatce (často uvádzané rozdelené na ďalšie menšie taxóny), plakodermy (Placodermi), drsnokožce (Chondrichthyes), akantódy (Acanthodii) a kostnaté ryby v širšom zmysle (Osteichthyes).

Konkrétne systematiky pozri v článku stavovce a systematika stavovcov, resp. v článkoch bezčeľustnatce a čeľustnatce (vždy s vynechaním štvornožcov). 

## Zdroje


## Iné projekty
Ploskulicovce

**Ploskulicovce** (lat. *Turbellariomorpha(e)*, *Turbellariata*) sú v niektorých starších systémoch veľký taxón (presnejšie spravidla podkmeň či nadtrieda) ploskavcov zahŕňajúci (ako naznačuje už latinský i slovenský názov) ploskavce príbuzné s ploskulami. Konkrétny obsah ale závisí od konkrétneho systému toho-ktorého autora. Ploskulicovce napríklad môžu byť stotožnené:
* s ploskuľami alebo
* s ploskuľami + katenulami (Catenulid(e)a)
* s ploskavcami v najčastejšom užšom ponímaní (t.j. s ploskavcami definovanými tak, že nezahŕňajú gnatostomuly ani xenoturbely).

## Zdroje

Kategória:Ploskavce
Počet obyvateľov

**Počet obyvateľov** je určitý počet ľudí, ktorí na danom území trvalo alebo dlhodobo bývajú. V apríli 2022 žilo na celom svete skoro 7 938 miliónov ľudí, tj. skoro 8 miliárd ľudí. 15.11.2022 počet ľudí dosiahol 8 miliárd ľudí. Niekedy sa označuje pojmom ***ľudnatosť***, ktorý však tiež môže znamenať hustota zaľudnenia..

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam najväčších miest Európskej únie

## Zdroj

Kategória:Demografia
Sergej Michajlovič Ejzenštejn

**Sergej Michajlovič Ejzenštejn** (* 22. január 1898, Riga – † 11. február 1948, Moskva) bol sovietsky filmový režisér, scenárista, filmový teoretik a pedagóg.

## Život
Narodil sa v Rige v rodine architekta Michaila Osipoviča Ejzenštejna. Začal študovať architektúru, no v roku 1918 vstúpil do Červenej armády a pracoval ako karikaturista. Po vojne študoval japonskú filológiu. 

Debutoval filmom „Štrajk“. Úspech však zožal až svojím druhým filmom „Krížnik Potemkin“, ktorý je dodnes považovaný za jeden z najlepších filmov svetovej kinematografie. Vďaka tomuto filmu sa stal popredným sovietskym režisérom. 

Mnoho jeho filmov vzniklo na objednávku vtedajšieho režimu (Alexander Nevský, Ivan Hrozný), a mnohé boli ešte pred premiérou cenzurované (Desať dní, ktoré otriasli svetom, Generálna línia) alebo skončili v trezore (Bežinova lúka). Napriek tomu, že za 1. diel filmu Ivan Hrozný dostal Stalinovu cenu, jeho druhá časť musela prejsť cenzúrou. Zomrel na infarkt.

## Filmografia (neúplná)

* 1924 – *Stačka* (*Štrajk*)
* 1925 – *Bronenosec Potemkin* (*Krížnik Potemkin*)
* 1926/29 – *Generaľnaja linija* (*Generálna línia*) – premiéra filmu mala názov *Staroje i novoje* (*Staré a nové*), pretože ho kvôli cenzúre museli prerobiť
* 1927/28 – *Okťabr* (*Desať dní, ktoré otriasli svetom*)
* 1930 – *Qué viva México*
* 1935/36 – *Bežin lug* (*Bežinova lúka*)
* 1938 – *Aleksandr Nevskij* (*Alexander Nevský*)
* 1941/46 – *Ivan Groznyj* (*Ivan Hrozný*)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* EJZENŠTEJN, Sergej Michajlovič. ''Kamerou, tužkou i perem''. Preklad Jiří Taufer. Praha: Orbis, 1959. OCLC číslo (worldcat): 85327291. (česky)
* S. M. Ejzenštejn - životopis, dielo, videoarchív… 
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Sovietski filmoví režiséri
Kategória:Filmoví režiséri židovského pôvodu
Kategória:Ruské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Ruskí ateisti
Kategória:Osobnosti na ruských poštových známkach
Kategória:Osobnosti z Rigy
Kategória:Pochovaní na Novodievčom cintoríne
Xenoturbely

**Xenoturbely** alebo **vakočrevovky** (lat. *Xenoturbellata*, *Xenoturbellida*) je kmeň živočíchov s jedinou čeľaďou ***Xenoturbellidae*** a jediným rodom **xenoturbela** (lat. *Xenoturbella*).  

## Charakteristika
Jeho zástupcovia nemajú pharynx ani zreteľne vyvinuté cerebrálne ganglium, nervová sústava je difúzna. Nemajú protonefrídie, ani osobitný vývod gonád – gaméty sa zhromažďujú okolo čreva v parenchýme a telo opúšťajú ústami. Patrí sem morský belavý 2 –  veľký druh *[[Xenoturbella bocki]]*. Stavbou tela sa blíži rebrovkám (*Acnidaria*). 

## Systematika
### Zaradenie v systéme
Zaradenie tohto rodu bolo v minulosti sporné, zaraďovali sa najmä:
* do ploskavcov (takto prvýkrát v roku 1949) a v rámci nich najčastejšie buď do ploskulíc (ako samostatný rad alebo [prvýkrát v roku 1959] v rámci taxónu Acoela v užšom zmysle) alebo ako sesterská skupina všetkých ostatných ploskavcov,
* ako sesterský taxón taxónu Acoelomorpha (takto prvýkrát v roku 1987),
* ako primitívne lastúrniky (takto prvýkrát v roku 1997),
* ako primitívne druhoústovce (takto prvýkrát v roku 1960),
* ako primitívne dvojstranovce (takto prvýkrát v roku 1997),
* niekde k rebrovkám,
* ako primitívne mnohobunkové živočíchy (takto prvýkrát v roku 1959).

Pokiaľ ide o zaradenie v posledných rokoch: V roku 2006 sa zistilo, že tvoria samostatný kmeň druhoústovcov (druhoústovce patria do dvojstranovcov). Od roku 2011 v mnohých systémoch tvoria spolu s bezčrevovcami samostatný taxón dvojstranovcov, ktorý sa volá Xenacoelomorpha. V rámci dvojstranovcov sa Xenacoelomorpha zaraďujú:
* buď ako primitívne dvojstranovce - čiže ako sesterská skupina všetkých ostatných dvojstranovcov (t.j. prvoústovcov aj druhoústovcov), 
* alebo ako primitívne druhoústovce - čiže ako sesterská skupina taxónu Ambulacraria (ktorý pozostáva z vnútrožiabrovcov a ostnatokožcov).

### Vnútorná systematika
rod xenoturbela (*Xenoturbella*):
* klád plytkých vôd:
** (bez mena):
*** *[[Xenoturbella bocki]]* - opísaný v roku 1949; zahŕňa aj taxón *[[Xenoturbella westbladi]]* (opísaný v roku 1999), ktorý sa istý čas považoval za samostatný druh
*** *[[Xenoturbella hollandorum]]*- opísaný v roku 2016
** *[[Xenoturbella japonica]] * - opísaný v roku 2017
*klád hlbokých vôd:
** (bez mena):
*** *[[Xenoturbella churro]]*- opísaný v roku 2016
*** *[[Xenoturbella profunda]]*- opísaný v roku 2016
** *[[Xenoturbella monstrosa]]* - opísaný v roku 2016

## Iné projekty

## Zdroje

Kategória:Xenacoelomorpha
Veľkoústky

**Veľkoústky** alebo **veľkoústkotvaré** (lat. *Macrostomida*, *Opisthandropora*) sú rad ploskúľ. Majú už vyvinutý hltan (je jednoduchý rovný, podobne ako aj črevo). Majú 1 pár protonefrídií a 1 pár nervových pásov. Rozmnožujú sa často paratomiou, vytvárajú reťazce zooidov. Sú to väčšinou morské, menej sladkovodné druhy, ako napr. *[[Microstomum lineare]]*.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Ploskule