open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Literatúra faktu

**Literatúra faktu** alebo **non-fiction** je literárny žáner, v ktorom literárne, fiktívne fakty sú v pozadí za dokumentárnymi, konkrétnymi faktmi, v ktorých sa ale zároveň využívajú jazykové prostriedky a postupy umeleckej literatúry. Literatúra faktu je na rozhraní vecnej a umeleckej literatúry.

Najznámejšími slovenskými autormi literatúry faktu sú Vojtech Zamarovský a Pavel Dvořák.

Rozdelenie podľa slohového postupu:
*naratívny, beletristicko-náučný typ – ťažiskom je dej, viac hovorových slov, 
*výkladovo-naratívny, náučno-beletrislický typ – bohatý na informácie, viac termínov a cudzích slov, uplatňuje autorský plurál
Pod literatúru faktu môžeme zahrnúť napríklad:

* Akademické diela, monografie, vedecké časopisy, 
* Historické knihy
* Autobiografie, biografie, denníky, memoáre, epištoly, listy, epitafy, 
* Literárne kritiky, umelecké kritiky, filmové kritiky,
* Články, editoriály, publicistika,
* Polemiky, eseje, 
* Príručkové publikácie, ako encyklopédie, slovníky, tezaury, návody, almanachy, atlasy, ročenky, citácie,
* Popularizačná literatúra, blogy, záznamy prejavov,
* Učebnice, receptáre, príručky, cestopisy

## Referencie

Kategória:Literatúra faktu
Bolesławiec

**Bolesławiec** je mesto na juhozápade Poľska. Od roku 1999 sa nachádza v Dolnosliezskom vojvodstve, predtým patrilo do vojvodstva Jelenia Góra (1975-1998).

Na mieste dnešného mesta sa už okolo roku 800 nachádzala slovanská pohanská svätyňa. Bolesławiec v Dolnom  Sliezsku sa po prvýkrát spomína v roku 1201. Bolo zapojené do bojov proti Mongolom v roku 1241. Potom bolo mesto obnovené a boli vybudované hradby. Pečať mesta z roku 1316 sa používa dodnes. V roku 1346 sa Bolesławiec stal súčasťou Českého kráľovstva. Počas husitských vojen bolo mesto znovu zdemolované v roku 1429. O polstoročie neskôr sa začalo s výstavbou dvojitých mestských hradieb.

## Partnerské mestá
* Česká Lípa, Česko
* Hobro, Dánsko
* Molde, Nórsko
* Nogent-sur-Marne, Francúzsko
* Pirna, Nemecko
* Prnjavor, Bosna a Hercegovina
* Siegburg, Nemecko

## Iné projekty
 

## Zdroj
*

Kategória:Mestá v Dolnosliezskom vojvodstve
Kategória:Powiat bolesławiecki
Seikan tonneru

thumb|Priebeh tunela na mape
thumb|Vjazd do tunelu na ostrove Honšu

**Seikan tonneru** (jap. , dosl. *Tunel Seikan*) je 53,85 km dlhý železničný tunel v Japonsku, ktorý prechádza pod morským dnom v dĺžke 23,3 km. Nachádza sa pod Cugarským prielivom a spája prefektúru Aomori na japonskom ostrove Honšu s ostrovom Hokkaido ako časť linky Kaikjó železničnej spoločnosti Hokkaidó rjokaku tecudó. Hoci je to najdlhší cestovný tunel na svete, kvôli rýchlejšej a lacnejšej leteckej doprave ostal pomerne nevyužitý. 

V septembri 1971 sa začali počiatočné práce na tuneli. Pri zložitej práci v ťažkých geologických podmienkach zahynulo 34 ľudí. 27. januára 1983 japonský minister odpálil nálož, ktorá dokončila prieskumný tunel. Hlavný tunel dokončili 10. marca 1985. Tunel bol otvorený 13. marca 1988, celkové náklady dosiahli 538,4 miliárd jenov (3,6 miliardy dolárov).

## Iné projekty

Kategória:Železničné tunely v Japonsku
Kategória:Podmorské tunely
RoLa

**RoLa** (nem. Rollende Landstraße) je systém kombinovanej dopravy, ktorý spočíva v naložení kamiónu na špeciálny železničný vozeň. Po príchode do cieľovej stanice je kamión vyložený a môže pokračovať vo svojej trase. Vodič sa vezie v sprievodnom vagóne, čo mu umožňuje po príchode do cieľovej stanice okamžite pokračovať v ceste.

Tento systém kombinovanej dopravy šetrí životné prostredie (vlaková doprava je považovaná za jednu z najviac šetrných ku životnému prostrediu). Kamióny spôsobujú preťaženie dopravy, dopravné kolízie a zápchy. Každý kamión prepravený po železnici znamená menej exhalátov, menej dopravných kolízií. Vodiči kamiónovej dopravy musia po určitom čase za volantom absolvovať povinnú prestávku - pri kombinovanej doprave na železnici táto povinnosť odpadá, pretože pokiaľ je kamión prepravovaný po železnici, vodič oddychuje a môže pokračovať v ceste. Navyše sa týmto spôsobom znižujú prepravné náklady.

Momentálne sa však najviac využíva v horských priesmykoch, ako napríklad Brennerský priesmyk v Alpách, kde majú kamióny na určitom úseku zakázaný prejazd. 

Kategória:Kombinovaná doprava
Ján Rakovský

**Ján Rakovský** (* 25. november 1907, Žiar nad Hronom – † 2. november 1985, Banská Bystrica) bol vysokoškolský pedagóg, jazykovedec - člen Slovenskej jazykovednej spoločnosti SAV a riaditeľ gymnázia v Levoči. 

## Rodina
* otec Martin Rakovský, nar. 8. 10. 1881
* matka Mária Rakovská rod. Dvornáková, nar. 20. 1. 1889 

## Životopis
Navštevoval ľudovú školu vo Svätom Kríži (dnes Žiar nad Hronom), gymnázium v Kremnici a univerzitu v Bratislave (zameranie na slovenčinu a francúzštinu), univerzitu v Krakove (Poľsko) a v Dijone (Francúzsko). Po ukončení študií vyučoval na niekoľkych gymnáziách a v Levoči zastával post riaditeľa gymnázia. Od roku 1945 postupne pôsobil v Banskej Bystrici na Chlapčenskom gymnáziu, Strednej zdravotníckej škole a Pedagogickej fakulte.

## Dielo
Ako publicista prispieval do Slovenských pohľadov. V iných časopisoch uveréjňoval svoje preklady z francúzštiny, prekladal kratšie literárne útvary. Bol recenzentom mnohých učebníc a členom Slovenskej jazykovednej spoločnosti pri Slovenskej akadémii vied v Bratislave.  

## Zdroje
* Jozef Minka, Významné osobnosti Žiaru nad Hronom a okolia (MÚ Žiar nad Hronom, 2005) 

Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí jazykovedci
Kategória:Osobnosti zo Žiaru nad Hronom
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Úmrtia v 1985
Kategória:Narodenia v 1907
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Vyučujúci na Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Ján Kolóň

**Ján Koloň** (* 8. júl 1915, Žiar nad Hronom – † 9. jún 1980, Notre Dame de la Blache, Francúzsko) bol slovenský pedagóg a teológ. Diplomovaný profesor z Londýnskej univerzity, riaditeľ katolíckej školy na Srí Lanke v hlavnom meste Kolombo a neskôr v pakistanskom meste Faisalad. 

## Životopis
Vzdelanie získal v ústave rehole Školských bratov v Bojnej a v Spoločnosti školských bratov Saint Jean de la Salle v Belgicku. Vystupoval pod rehoľným menom brat Gerard. V roku 1932 ukončil jazykovú prípravu v anglickom Doveri a na univerzite v Londýne získal diplom profesora. V roku 1934 odišiel na Cejlón, kde v hlavnom meste Kolombo pôsobil ako profesor a riaditeľ katolíckych škôl. V roku 1962 odišiel do Pakistanu, kde v meste Faisalad pôsobil na tamojšej katolíckej škole ako profesor a ekonóm. O dva roky neskôr v dôsledku povojnových ťažkostí vo vlasti prijal francúzske štátne občianstvo. Od roku 1979 pracoval v ústrednej knižnici La Salle v Paríži. 

Ako 65 ročný, 9. júna 1980 zomrel v kláštor Notre Dame de la Blache v Pont-Saint-Esprit, kde je aj pochovaný. 

## Zdroj
* Jozef Minka, Významné osobnosti Žiaru nad Hronom a okolia (MÚ Žiar nad Hronom, 2005) 

Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti zo Žiaru nad Hronom
Július Považan

**Július Považan** (* 9. august 1926, Žiar nad Hronom - † 21. február 2011, Krupina) bol slovenský lekár a insitný maliar. 

## Rodina
* otec Martin Považan, nar. 20. október 1899
* matka Mária Považanová rod. Mialtrová, nar. 29. december 1905 

## Životopis
Gymnaziálne štúdia absolvoval vo Zvolene a lekárske štúdia na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Jeho kariéra štartovala od detského lekára, cez post primára detského oddelenia až po riaditeľa nemocnice s poliklinikou. Insitnému maliarstvu sa začal venovať ako dvadsaťsedemročný. Motívom jeho raných prác boli reálie z jeho rodnej obce Svätý Kríž (dnes Žiar nad Hronom), z Banskej Štiavnice a Krupiny ako miest, v ktorých pôsobil.

## Dielo
Po úspešných výstavách na Slovensku a v Česku začal vystavovať aj v zahraničí (Švajčiarsko-Zürich a Morges, Francúzsko-Paríž, Poľsko-Novy Sacz, Maďarsko-Budapešť, Fínsko-Helsinky, Švédsko-Štokholm, Nórsko-Oslo, Nemecko-Mníchov, Brusel a iné). V roku 1988 vystavoval v Mirbachovom paláci v Bratislave až 156 obrazov. Stála expozícia jeho obrazov ako súčasť archeologickej expozície AÚ SAV sa nachádzala v Dome kultúry na námestí Matice slovenskej v Žiari nad Hronom asi od roku 2000. V máji 2021 bola výstava, teraz už ako Galéria Júliusa Považana, presťahovaná do zrekonštruovaných priestorov Biskupského kaštieľa.

## Referencie

## Externé odkazy
*Autor Július Považan na Webumenia (58 diel)
*Julo Považan - obrazy

## Zdroje
* Jozef Minka, Významné osobnosti Žiaru nad Hronom a okolia (MÚ Žiar nad Hronom, 2005) 
* Miroslav Lukáč a kol.: Krupina - monografia mesta. 2. vyd. Banská Bystrica : Harmony, 2014

Kategória:Slovenskí maliari
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Osobnosti zo Žiaru nad Hronom
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Jozef Filus

**Jozef Filus** (* 8. august 1923, Žiar nad Hronom – † 29. marec 1999, Belo Horizonte, Brazília) bol slovenský rímskokatolícky misionár v Brazílii.

## Rodina
* otec Jozef Filus, nar. 18. marec 1899
* matka Mária Filusová rod. Hurtíková, nar. 23. december 1900 

## Životopis
Gymnázium a neskôr filozofiu študoval v Nitre. V roku 1951 ilegálne emigroval cez Rakúsko do Nemecka, kde v St. Augustine skončil teologické štúdiá. V roku 1952 bol vysvätený za kňaza a následný rok odchádza ako misionár do mesta Bello Horizonte v Brazílii. Páter Jozef Filus pôsobil v tejto krajine celých 46 rokov. Tu sa učil po portugalsky, dejiny a kultúru krajiny. Neskôr pôsobil v mestách Tres Rios a Rio de Janeiro, Santa Casa, Juiz Fora, Vale Jequitiuhonha a Gama. Ešte aj vo svojich 75 rokoch pôsobil vo veľkej nemocnici v Bello Horizonte. V tomto meste je aj pochovaný.  

## Referencie
      

## Zdroje
* Jozef Minka, Významné osobnosti Žiaru nad Hronom a okolia (MÚ Žiar nad Hronom, 2005) 

Kategória:Osobnosti zo Žiaru nad Hronom
Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Emil Černaj

**Emil Černaj** (* 1. február 1923, Žiar nad Hronom† 26. máj 2000, Chicago) bol slovenský misionár na Filipínach, v Indonézii, USA a v Austrálii.

## Rodina
* otec Michal Černaj, nar. 19. január 1894
* matka Emília Černajová rod. Filúsová, nar. 31. október 1896
* sestra Mária Kršiaková rod. Černajová
* brat Daniel Černaj, nar. 21. júla 1934
* neter Jana Michalovská rod. Kršiaková
* synovec Daniel Černaj nar. 1. mája 1959
* synovec Dušan Černaj nar. 13. júla 1961
* synovec Ivan Černaj, nar. 1. júla 1963

## Životopis
Gymnázium študoval v Nitre, filozofiu vo Vidinej a teológiu v Ríme, kde ho v roku 1951 vysvätili za kňaza. Tesne po vysvätení ho Rím vyslal na 20 rokov ako misionára do Indonézie na ostrov Flores. Počas svojho pôsobenia tu postavil kostol, niekoľko kaplniek a škôl, ale aj kníhkupectvo a seminár pre kňazskú výchovu domorodcov. Po 20 rokoch odchádza na Filipíny. Do jeho tamojšej farnosti patril aj prezident Filipín, od ktorého sa mu dostalo pocty viackrát s ním povečerať. Z Filipín odišiel na 5 rokov do Spojených štátov amerických, kde pôsobil medzi americkými Slovákmi, hlavne v mestách Chicago, New York, Cleveland a Pittsburgh. V roku 1975 odchádza do Austrálie na misiu medzi tamojších Slovákov v Sydney, Brisbane, Wollongongu a Canberre. Získal pozemok v Sydney a v roku 1982 dal postaviť slovenský kostol zasvätený sv. Cyrilovi a sv. Metodovi. V Austrálii zorganizoval zbierku na národný poklad, začo bol aj vyznamenaný. Páter Černaj sa zaslúžil aj o postavenie nového kostola v jeho rodnom meste Žiar nad Hronom. Na tento kostol vyzbieral podstatnú časť finančných prostriedkov od krajanov po celom svete. Po jeho smrti všetky jeho celoživotné úspory boli venované na dostavbu kostola v Žiari nad Hronom. V máji roku 2000 umrel v štáte New York a pochovaný je v meste Chicago.

## Galéria

Hrob_Emila_Černaja_v_Chicagu,_štát_Illinois.jpg|Hrob Emila Černaja v Chicagu, štát Illinois


## Zdroj
*Jozef Minka, *Významné osobnosti Žiaru nad Hronom a okolia* (MÚ Žiar nad Hronom, 2005) 

Kategória:Slovenskí misionári
Kategória:Osobnosti zo Žiaru nad Hronom
Rozália Danková

**Rozália Danková**, sestra Stella alebo aj **Rozália Stella Danková** (* 26. apríl 1920, Svätý Kríž nad Hronom – † 14. august 2017) bola rehoľná sestra - vincentka, spoluautorka dokumentárnych kníh o prenasledovaní rehoľných komunít počas komunizmu.

V roku 1939 vstúpila do Spoločnosti Dcér kresťanskej lásky sv. Vincenta de Paul, tzv. vincentky. Pôsobila aj na generálnom sekretariáte spoločnosti v Paríži. 

## Rodina
* otec Ján Danko, nar. 24. august 1880  
* matka Rozália Danková rod. Bugárová, nar. 1. marec 1885

## Knihy
* JUDÁK, Viliam; DANKOVÁ, Stella: *Exodus. Oslavujeme Ťa Bože*, Kňazský seminár sv. Gorazda, Nitra, 1996, ISBN 80-88741-14-9.
* SLANINKA, Augustín; DANKOVÁ, Stella: *Budete mi svedkami... *, Oto Németh, Bratislava, 1998, ISBN 80-967639-5-4.

## Referencie


## Zdroj
* Jozef Minka, Významné osobnosti Žiaru nad Hronom a okolia (MÚ Žiar nad Hronom, 2005)

## Externé odkazy
* Rozália Stella Danková (1920 - 2017), ÚPN.sk
* Rozália Danková (sestra Stella) (* 1920  †︎ 2017)
* Príbeh pamätníka Rozália Stella Danková (1920 - 2017)

Kategória:Osobnosti zo Žiaru nad Hronom
Prada

náhľad|Obchod v Miláne
**Prada SpA** (starší názov *Fratelli Prada*) je slávny taliansky dom módy, ktorý založil v Miláne roku 1913 Mario Prada. V začiatkoch módny dom predával iba luxusný kožený tovar a doplnky.

Značku celosvetovo preslávila zakladateľova vnučka Miuccia Prada, ktorá zdedila upadajúcu firmu v roku 1978. Miuccia sa začala venovať navrhovaniu módnych kolekcií a manžel Patrizio Bortelli prevzal vedenie obchodu. 

V súčasnosti Prada vlastní 250 obchodov v 65 krajinách sveta.

V 90. rokoch vznikla Prada Group, ktorá kúpila niekoľko známych značiek vo svete módy, okrem iných: Fendi a Helmut Lang. Prade Group patria aj značky Giorgio Armani a Jil Sander.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky firmy

Kategória:Módne spoločnosti
Kategória:Podniky v Taliansku
Rad Odznak cti

**Rad Odznak cti** () bol civilným ocenením Sovietskeho zväzu.

Bol zriadený 25. novembra 1935 a udeľovaný obyvateľom ZSSR za výnimočné výsledky v produkcii, vedeckom výskume a v sociálnej, kultúrnej či inej spoločenskej aktivite, za rozvoj ekonomických, vedeckých, technologických a iných vzťahov Sovietskeho zväzu s inými krajinami a za výnimočné prispenie k rozvoju základného a aplikovaného výskumu.

Bol udelený 1 580 850 krát.

28. decembra 1985 bol Rad Odznak cti nahradený Radom cti.

## Referencie
* 

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
Sovietske rady

Kategória:Sovietske rady a vyznamenania
Back to Attraction

***Back to Attraction*** je prvá štúdiová nahrávka (konkrétne EP) slovenskej kapely Lavagance. EP bolo vydané v roku 2006, vznikalo v štúdiu Lavagance a vydala ho Agentúra Pohoda.

## Zoznam skladieb
# „Miles“ – 3:06
# „Best Friend's Girl“ – 4:19
# „Back to Attraction“ – 4:19
# „Midnight Letter Writing“ – 2:50
# „Poetry of September“ – 2:41
# „Everything“ – 4:45

## Bonusy
Back to Attraction obsahuje aj dátovú stopu s mp3 verziami jednotlivých pesničiek, fotogalériou a klipom k „Miles“ (réžia Braňo Špaček). Druhý náklad EP obsahuje aj siedmu skladbu, remix „Miles“ s názvom „Miles (Osho remix)“

## Úspech
V roku 2006 sa v éteri hrali single „Miles“, „Best Friend's Girl“ a „Back to Attraction“, pričom najmä skladba „Miles“ vzbudila u fanúšikov ohlas. Lavagance získali za EP *Back to Attraction* troch Aurelov (ocenenie hudobných akademikov) v kategóriách *Najlepší album v kategórii alternatívna hudba*, *Najlepší videoklip* („Miles“) a *Objav roka*.

## Zostava
* Marek Rakovický - elektrická gitara, vokály, klávesy (1-6)
* Viliam Bujnovský - klávesy
* Vincent Susol - basgitara (1-6), klávesy
* Laco Kováč - bicie (1-3), vokály (1-4, 6)
* Radovan Al Zafari - akustická gitara (3)
* Peter Raitl - perkusie (2, 3)

Kategória:Debutové albumy
Kategória:EP z 2006
Kategória:EP skupiny Lavagance
Mandľa

**Mandľa** (staršie alebo v pestovateľstve: **mandľovník**, zastarano: **mandloň**) môže byť:
* rod rastlín (lat. *Amygdalus*) alebo slovenské rodové meno zodpovedajúcich druhov zo široko poňatého rodu *Prunus*, pozri mandľa (rod)
* mimo taxonómie alebo staršie: mandľa obyčajná (lat. *Prunus dulcis*, synonymum: *Amygdalus communis*)

**Mandľa** môže byť aj:
* jadro (v širšom zmysle celý plod) vyššie uvedených rastlín, najmä mandle obyčajnej, pokiaľ je jedlé, pozri mandľa (semeno) 
* vo vinárstve: sorta skorého bieleho hrozna, pozri mandľa (hrozno)
* v anatómii: lymfatické tkanivo na prechode ústnej dutiny do hltanovej alebo do nosohltanu v tvare mandle, synonymum: tonzila, pozri mandľa (orgán)
* v geológii: výplň dutín vo vyvretých horninách sekundárnymi nerastmi, pozri mandľa (geológia)

## Pozri aj
* zemná mandľa (=šachor jedlý - lat. *Cyperus esculentus*, synonymum: šachorník jedlý - lat. *Chlorocyperus esculentus*)
* podnebné mandle

## Iné projekty

## Zdroje
Mandľa (semeno)

náhľad|Mandle
vpravo|náhľad|Konzumné mandle.

**Mandľa** je semeno mandle, spravidla mandle obyčajnej (*Prunus dulcis*), stromu z čeľade ružovité. Ostáva po odstránení oplodí z kôstkovice, ktorá je plodom stromu. Mandle majú podlhovasté plody, sú drsné, sivé, s kožovitým obalom (škrupinou).

## Zloženie
* tuky 58,1%
* proteíny 18,7 %
* vlákniny 15,2 %
* voda 5,7%
* sacharidy 2,3 %

Mandle sa delia na dva druhy: sladké a horké. Sladké mandle majú škoricovú drsnú kožu. Jej odstránenie uľahčuje poliatie vriacou vodou. Mandle sa v surovom stave používajú ako dekorácia (lístky a plátky). Grilované mandle sa spracovávajú do likérov a marcipánu. Známy je napr. *Lübecký marcipán*.

Francúzska výsadba sa skladá z druhu *Ferragnés* (približne 60%) a *Ferraduel* (približne 30%). *Ferraduel* sa pri jeho ploskom vzhľade používa hlavne na výrobu *Dragées*. Tieto plody sú zrelé okolo polovice septembra. Z mimoeurópskych druhov sa najčastejšie predáva takzvaná *Nonpareil-Mandel,* pochádzajúca pôvodne z Kalifornie. Ďalšie druhy pochádzajú zo Španielska; najznámejšie sú mandle *Marcona*, ale aj iné druhy (Valencia). V Taliansku nájdeme druh *Avola*. Z francúzskych mandlí sa za najlepší považuje druh "*Aï*", ktorý rastie v oblasti Provensálska. Tento viac ako 100 rokov kultivovaný druh je veľmi oceňovaný cukrármi pre svoju sladkosť. Podobne aj druh *Ferrastar*, ktorý nakupujú hlavne fabriky na čokoládové cukrovinky. Ďalší, dostupnejší druh je *Perragne´s-Mandel,* ktorý má tiež veľmi sladkú chuť. Tieto mandle majú všestranné využitie. Mandle *Avola* sú veľmi obľúbené pri výrobe aróm a preto sú najčastejšie používané pri výrobe *Dragées*. *Avola* mandle sa dajú porovnať s menšími španielskymi mandľami *Marcona*, ktoré majú typickú chuť a používajú sa hlavne na nugát. 

Horké surové mandle nie sú vhodné na konzumáciu, lebo obsahujú glykozid amygdalín.

## Výživné hodnoty
Výživná hodnota mandlí je 2383 kJ, prípadne 570 kcal na 100 g. Mandle obsahujú mandľový olej, vitamíny skupiny B, E a A. Obsah kalcia (252 mg), magnézia (170 mg) a draslíka (835 mg) je vyšší ako v ostatných orechoch.

## Iné projekty
Mandľa (rod)

right|thumb|''Prunus triloba''

**Mandľa** (staršie **mandľovník**) je slovenský rodový názov pre druhy rastlín rodu *[[Prunus]]* podrodu *[[Amygdalus]]* (s výnimkou broskyne), pričom tento podrod sa niekedy považuje za samostatný rod.

Príklady:
* mandľa nízka (*Prunus tenella/Amygdalus nana*)
* mandľa obyčajná (*Prunus dulcis/Amygdalus communis*)
* mandľa trojlaločná (*Prunus triloba/Amygdalus triloba*)

## Iné projekty

Kategória:Ružovité
Mandľa obyčajná

right|thumb|Mandľa obyčajná (''Prunus dulcis'')
**Mandľa obyčajná** (iné názvy: staršie: **mandľovník obyčajný**, mimo taxonómie: **[[mandľa]]** alebo **[[mandľovník]]**, zastarano: **mandloň**; lat. *Prunus dulcis*, synonymá *Prunus amygdalus*, *Amygdalus communis*, *Amygdalus dulcis*) je strom z rodu slivka (*Prunus*) (alebo z rodu mandľa) z čeľade ružovité (*Rosaceae*).

Plod mandle obyčajnej je kôstkovica, jej semeno sa po odstránení oplodia používa na konzumáciu pod názvom mandľa.

## Pozri aj
* mandľa (semeno)

## Iné projekty

## Zdroje

Kategória:Ružovité
Kategória:Ovocné stromy
Chalva

thumb|Chalva s arašidovými orieškami

**Chalva** (arab.  *haláwa*) je cukrovinka pôvodom z Indie. Názov pochádza z koreňa slova *sladký* ( *h-l-w*). V Poľsku je táto špecialita veľmi známa a populárna a poznajú ju pod názvom "chałwa". V Turecku je známa ako *helva* a v Bulharsku a Rusku ako chalva (xалва).

Základná zmes chalvy sa skladá zo sezamových jadier, cukru alebo medu a rastlinného oleja. Rozdielne sorty chalvy vznikajú pridaním kakaa, vlašských orechov, arašidov, mandlí alebo pistácií. Najčastejšie nájdete v Turecku „tahin-helva“, ktorá sa pripravuje zo sezamového oleja.

V ruskej kuchyni sa chalva najčastejšie pripravuje zo slnečnicových semienok. Chalve príbuzná špecialita je v Španielsku známa pod názvom turrón.

V Indii sa chalvou nazýva sladká špecialita vo forme hustej pasty alebo formy nákypu ako napríklad mrkvová chalva.

Chalva sa konzumuje hlavne v štátoch: India, Irán, Pakistan, Rusko, Arménsko, Gruzínsko, Uzbekistan, Ukrajina, Poľsko, Severné Macedónsko, Afganistan, Albánsko, Slovensko. Bosna a Hercegovina, Chorvátsko, Srbsko, Turecko, Egypt, Tunisko, Libanon, Izrael, Grécko a Bulharsko.

## Iné projekty

 

Kategória:Sladkosti
Kategória:Dezerty
Kategória:Izraelská kuchyňa
Kategória:Poľská kuchyňa
Kategória:Ruská kuchyňa
Kategória:Grécka kuchyňa
Kategória:Turecká kuchyňa
Kategória:Indická kuchyňa
Kategória:Vegetariánska kuchyňa
Super Jamato (trieda lodí)

**Super Jamato** () bola nikdy nepostavená trieda bojových lodí Japonska. Názov vychádza z predchádzajúcej triedy Jamato.

Dizajnovo vychádzala z triedy Jamato. Hlavné delostrelectvo pozostávalo z  (20 palcových) hlavní v troch dvojhlavňových vežiach. Štandardný výtlak mal dosiahnuť 70 000 ton, maximálna rýchlosť 27 uzlov, rovnako ako Jamato, čo však bolo menej ako najnovšie postavené plavidlá bojových lodí. Pancierovanie bolo najmasívnejšie aké sa dovtedy postavilo.  hlavné delostrelectvo nemalo na svete obdobu (na lodiach) s hmotnosťou vystrelenej protipancierovej strely 4 000 libier (Jamato so  3 200 libier, USS Iowa so  2 700 libier).

Pred rokom 1942 boli plánované dve jednotky, projekt 798 a 799. Išlo vlastne o šiestu a siedmu jednotku triedy Jamato. Ani jeden projekt sa však nerozbehol, zostali len vo fáze príprav a plánovania, prípadne vytvárania dokumentácie. Po bitke o Midway boli všetkým projektom okrem lietadlových lodí, torpédoborcov a ponoriek pridelené malé priority výstavby. Super Jamato sa nezdal byť taký progresívny ako rýchlejšie Super krížniky typ A, ktoré boli taktiež projektované pred rokom 1942 ale taktiež nikdy neuskutočnené.

Oproti Jamatu mali mať jednotky Super Jamát šesť (oproti deviatim) hlavní hlavného delostrelectva, aj keď rýchlosť streľby sa tým pravdepodobne radikálne znížila. K redukcii sa pristúpilo hlavne kvôli zníženiu hmotnosti.

Pretože väčšina japonských prístavov bola príliš plytká už jednotky triedy Jamato boli širšie len aby sa znížil ponor, čím sa však zhoršila hydrodynamika a boli poznamenané nižšou maximálnou rýchlosťou plavidiel. Pri Super Jamatách sa šírka musela ešte zväčšiť a pre zachovanie rýchlosti aspoň na úrovni triedy Jamato by museli byť výrazné posilnené pohonné jednotky, v opačnom prípade by to znamenalo zníženie maximálnej rýchlosti.

## Konkurencia
Trieda Super Jamato bola nasledovníkom japonských snáh stavať lode ktoré mali väčšiu palebnú silu ako porovnateľné lode protivníka, ktoré mohli byť vyrábané vo väčších množstvách. Japonci taktiež vychádzali z presvedčenia, že Spojené štáty nebudú stavať väčšie plavidlá ako trieda Iowa (z dôvodu obmedzení Panamského prieplavového pásma)

Ak by Japonsko, USA a Veľká Británia postavili všetky plánované jednotky Japonsko by malo len štyri Jamatá (Šinano prestavané na lietadlovú loď) a dve Super Jamatá, oproti 17 novým americkým jednotkám (triedy North Carolina, South Dakota, Iowa a Montana) a 9 britským jednotkám (triedy King George V a Lion). Americké a britské lode mali navyše technologickú prevahu, lepšie delostrelectvo, radary, a rýchlosť. Naproti tomu by s najväčšou pravdepodobnosťou neboli všetky americké a britské jednotky nasadené proti Japonsku.

## Pozri aj
* Zoznam tried bojových lodí

## Referencie
* Hansgeorg Jentshura, Dieter Jung and Peter Mickel, *Warships of the Imperial Japanese Navy 1869–1945*, Arms & Armour Press, 1977.

### Zdroj

## Externé odkazy
* ibiblio.org


Kategória:Japonské bojové lode
Kategória:Japonské triedy bojových lodí
Kategória:Japonské vojnové lode
Plošinový kontajner

**Plošinový kontajner** je kontajner tvorený podlahou, sklopnými čelnými stenami a bočnými klanicami. Je určený na prepravu väčších jednotlivých kusov s vyššou hmotnosťou (strojárske celky) a kusových materiálov nevyžadujúcich ochranu pred poveternostnými vplyvmi (drevo, rúry, stavebné prefabrikáty).

Kategória:Kontajnerová doprava
Vendelín z Trieru

**Svätý Vendelín** alebo **Svätý Vendelín z Trieru** (* okolo 550 – † pravdepodobne 617, Tholey, Sársko, Nemecko) je považovaný za nemeckého svätca, o živote ktorého vieme len z legiend.

## Životopis
Narodil sa údajne ako syn škótskeho kráľa, ktorého vychovával arcibiskup. Ako dvadsaťročný odišiel ako anonymný pútnik na púť do Ríma. Cestou späť sa zamestnal ako pastier oviec, a po zázračných skutkoch mu šľachtic, u ktorého pracoval, postavil pustovňu, aby sa mohol nerušene venovať modlitbe a rozjímaniu. Neskôr sa stal okolo roku 597 opátom v sárskom benediktínskom kláštore v Tholey.

Zomrel v roku 617 vo svojej cele v kláštore, v ktorom bol opátom. Pochovaný bol vo svojej cele, nad ktorou neskôr postavili kaplnku, a v jej blízkosti časom vyrástlo malé mestečko Sankt Wendel. 

## Uctievanie a zobrazovanie
Svätý Vendelín je považovaný za patróna pastierov, sedliakov, polí a roľníkov, preto je väčšinou zobrazovaný ako mladý pastier s dobytkom a ovcami, s pastierkou palicou a kapsou, ruženec, či knihu, lopatu, kyjak alebo aj korunu. Na obrázkoch na skle zase obyčajne s knihou na kolenách a pastierskou trúbou. 

Uctievaný je v Rakúsku, Nemecku a Švajčiarsku. V liturgickom kalendári sa jeho meno nenachádza, no jeho sviatok sa oslavuje 20. októbra. Relikviár s ostatkami svätého Vendelína sa nachádza aj v rímskokatolíckom kostole *sv. Vendelína* v Zuberci.

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 550
Kategória:Úmrtia v 617
Kategória:Nemeckí katolícki svätci
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 20. októbra
Unreal 2

**Unreal 2: The Awakening** je akčná počítačová hra žánru FPS vyvinutá spoločnosťou Legend Entertainment.

## Referencie

## Externé odkazy
* Planet Unreal 

Kategória:Akčné počítačové hry a videohry
Kategória:First-person shooter
Kategória:Unreal
Kategória:Počítačové hry z 2003
Kategória:Hry pre Xbox
Kategória:Počítačové hry
Kategória:Hry pre Windows
Laudanum

**Laudanum** je zastaraný výraz pre ópium alebo pre liehovú tinktúru ópia (lat. *tinctura opii*). Pôvodne to bolo označenie pre prostriedok tíšiaci bolesť.

Kategória:Opiáty
Aglomerácia (hutníctvo)

**Aglomeračný proces** je súhrn fyzikálnych, tepelných, fyzikálno-chemických a chemických dejov, ktorými sa mení štruktúra a zloženie východiskových surovín. Procesy a reakcie prebiehajú v časovom intervale súčasne, ale v časovom slede v určitom poradí, ktoré je podmienkou uskutočnenia aglomeračného procesu. 

Aglomeračný proces prebieha v heterogénnej sústave plynná-kvapalná-tuhá fáza, pričom plynná fáza zabezpečuje priebeh rozhodujúcich dejov. Kvapalná fáza vzniká roztavením jemnozrnných častíc a natavením povrchu častíc väčšieho rozmeru a po stuhnutí zabezpečuje spojenie jednotlivých častí do pórovitého spečenca – aglomerátu. Aglomerát sa vyrába na spekacom zariadení.

Kategória:Hutníctvo
Násypný kontajner

**Násypný kontajner** je otvorený kontajner určený na prepravu a krátkodobé skladovanie sypkých materiálov, ktoré nemusia byť chránené pred poveternostnými vplyvmi. Výsypný kontajner možno plniť zhora a vyprázdňovať sa môže buď zhora, alebo pomocou sklopného návesu cez výsypné otvory.

Kategória:Kontajnerová doprava
Dušan Grúň

**Dušan Grúň** (* 26. máj 1942, Žilina – † 22. apríl 2024, Bratislava) bol slovenský spevák.

## Životopis
Maturoval v roku 1959 v Košiciach. Po maturite študoval na hutníckej fakulte VŠB v Ostrave, kde hrával v dixielande na trúbku. Neskôr začal spievať s orchestrom Iva Pavlíka. V Ostrave sa mu v roku 1964 narodila dcéra Renáta. S orchestrom Josefa Vobrubu nahrával piesne v Prahe. V roku 1965 po návrate do Bratislavy (po účinkovaní v zahraničí) vystupoval viac ako tridsať rokov s Orchestrom Juraja Velčovského. V roku 1966 sa oženil s manželkou Majkou.

Zatiaľ na troch CD nosičoch mu vyšlo 53 pesničiek, aj keď iba v rozhlase nahral viac ako 260 skladieb. Jeho nahrávky boli zaznamenané na desiatkach gramoplatní, ktoré zatiaľ neboli vydané. Účinkoval v zahraničí so spevákmi Karolom Duchoňom, Janou Kociánovou, Oľgou Szabovou, tiež aj s českými spevákmi Karlom Gottom, Waldemarom Matuškom, Helenou Vondráčkovou, s ktorými vystupoval v Nemecku. Účinkoval v hudobno-zábavnom programe Repete. Vystupoval spoločne so spevákom Martinom Jakubcom, v gala-spomienkovom programe *[[Repete Návraty (televízna relácia)|Repete Návraty]]* a bol zároveň jeho producentom. Medzi jeho hity patria aj piesne, ktorých hudobné melódie pochádzajú z bývalej Juhoslávie, ako napríklad „Kde si bola, keď tu hrmelo“ alebo „Kam pláva naša loď“.

## Piesne

### Najznámejšie hity
* „Starý rodný dom“
* „Dáma z rámu“
* „Butterfly“
* „Plavovláska“
* „Vonia kakao“
* „Päť dám“
* „Kde si bola, keď hrmelo“
* „Nalej mi vína, Malvína“
* „Svadobná pieseň“
* „Či vravieť môžem“
* „Ten koník slncový“
* „Synček, neplač“
* „Takto mi je“

## Diskografia

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* Slovenka  čerpanie z článku autora: Peter Valo, Rubrika: Story
* Bratislava Nové Mesto osobnosti  mestská časť Nové Mesto Bratislava
* vondrackova.net  Dušan Grúň na stránke Heleny Vondráčkovej


Kategória:Slovenskí popoví speváci
Kategória:Slovenskí popoví huslisti
Kategória:Slovenskí trubkári
Kategória:Osobnosti zo Žiliny
Juro Jánošík (opera)

***Juro Jánošík*** je slovenská opera Jána Cikkera.

## Dielo

Cikker písal operu v rokoch 1950 až 1953 a premiéru mala v opere SND nasledujúci rok.

Libretistom Jura Jánošíka je, ako u Krútňavy, Štefan Hoza, ktorý ale tentoraz vytvoril libreto len na základe vierohodných alebo aspoň pravdepodobných historických prameňov o najslávnejšom slovenskom zbojníkovi Jurajovi Jánošíkovi a Uhorčíkovi. Vychádzal tiež z ľudových tradícií zachytávajúcich obraz vtedajšieho života. Libreto je teda pôvodné a nejde o pretvorený námet ako u Urbanovej novely pri Krútňave. Libreto takisto dáva veľký priestor tanečným scénam, ktoré neodmysliteľne patria k vykresleniu zbojníckeho života, ale aj obrazu života šľachty.

Podobne ako Krútňava je aj Juro Jánošík vyčlenený do 6 obrazov, zachytávajúcich obdobie odo dňa Jánošíkovho úteku z poddanstva do skupiny zbojníkov až po jeho popravu roku 1713. 

Z toho vychádza i dej opery: Juro /tenor/ sa stáva kapitánom družiny /mužskí sólisti všetkých hlasových skupín/ po Uhorčíkovi /barytón/, zanechávajúci svoju milú Milku /soprán/ a vedúc život zbojníka až po svoje zatknutie /objavuje sa druhá Jánošíkova milá Zuzka – soprán/ a súd.

Zbor má v opere reálnu úlohu ľudu /poddaných, šľachticov atď./, otvárajúc operu “Nie to mizernejšie stvorenie, jak nevoľný sedliak…” a tiež v záverečnej “modlitbe” za slobodu “Zasvitne deň…”, nadväzujúc na Jura.

Cikker však veľmi dôsledne dodržiava nepravidelné zadelenie v prevzatých ľudových piesniach a slovnú dikciu jazyka, aj keď podobne ako Eugen Suchoň v Krútňave, neznásilňuje pôvodnú rytmiku.

## Divadelné inscenácie

* režisér Miloš Wasserbauer, Slovenské národné divadlo Bratislava, 1954, dirigent Tibor Frešo
* režisér Kornel Hájek, Slovenské národné divadlo Bratislava, 1961, dirigenti Ladislav Holoubek a Gerhard Auer
* neznámy režisér, Ľubľana, 1963
* režisér Koloman Čilík, Štátna opera, Banská Bystrica, 1968, dirigent Anton Buranovský
* režisér Bohumil Zoul, Divadlo Jozefa Kajetána Tyla Plzeň, 1968, dirigent Karel Vašata
* režisér Branislav Kriška, Slovenské národné divadlo Bratislava, 1972, dirigent Viktor Málek
* režisér Martin Hollý, Brno, 1978, dirigent Jan Štych
* režisér Oldřich Mrňák, Divadlo F. X. Šaldu Liberec, 1983, dirigent Petr Doubravský
* režisér Koloman Čilík, Štátna opera, Banská Bystrica, 1984, dirigent Miroslav Šmíd
* režisér Roman Polák, Štátna opera, Banská Bystrica, 2016, dirigent Marián Vach

## Pozri aj
* Ján Cikker
* Zoznam opier

## Externé odkazy
* Múzeum Jána CikkeraObsah a ďalšie údaje o opere

Kategória:Opery
Kategória:Ján Cikker
Kategória:Štefan Hoza
Čeľabinsk

**Čeľabinsk** () je mesto v Rusku, centrum Čeľabinskej oblasti. Leží na východných svahoch južného Uralu, zo severu a západu obklopené brezovými a borovicovými lesmi. Preteká ním rieka Miass. Je jedným z hlavných priemyselných centier Ruska.

## História
13. septembra roku 1736 bola na tomto mieste založená pevnosť. Osada s rovnakým názvom tu vyrástla o niečo neskôr, v roku 1781 už mala štatút mesta. O storočie neskôr sa mesto stalo priemyselným centrom. Počas ruskej občianskej vojny sa 15. - 16. mája 1918 odohral na železničnej stanici incident, v dôsledku ktorého neskôr bojovo vystúpili česko-slovenské légie v Rusku proti sovietskej moci a začali 1,5 roka trvajúce boje okolo Transsibírskej magistrály. Od roku 1934 je centrom Čeľabinskej oblasti.

Počas druhej svetovej vojny sa v meste rozvíjal hlavne zbrojársky priemysel. V Čeľabinskom traktorovom závode sa vyrábali známe tanky T-34 či KV-1. V meste sa vyrábali aj raketomety kaťuša. Počas studenej vojny bolo dôležitým miestom výroby jadrových zbraní.

15. februára 2013 explodoval nad mestom malý asteroid, pričom tlaková vlna z výbuchu zranila asi 1200 ľudí.

## Priemysel
V súčasnosti je Čeľabinsk centrom chemického, stavebného a potravinárskeho priemyslu. Spracúvajú sa tu železné zliatiny železa, nehrdzavejúca oceľ, vyrábajú sa traktory (Čeľabinský traktorový závod), mechanizmy na stavbu ciest. Je tu rozvinutý ťažký priemysel, hlavne metalurgia a zbrojársky priemysel.

## Doprava
Mesto je dôležitým dopravným uzlom. Prechádza tadiaľto Transsibírska magistrála - železnica spájajúca Moskvu s Vladivostokom a dôležité cestné ťahy smerom na Kazachstan, Stredný Ural, Baškirsko a Sibír. Mesto obsluhuje čeľabinské letisko Balandino. V roku 1993 sa začalo so stavbou metra, ktorého prvá časť by mala byť po viacerých odkladoch otvorená v roku 2019.

## Významní rodáci
* Ivan Sergejevič Uchov, ruský atlét
* Sergej Michajlovič Makarov, ruský hokejista
* Sergej Viktorovič Gončar, ruský hokejista
* Jekaterina Alexandrovna Gamovová, ruská volejbalistka

## Referencie

## Pozri aj
* Sibír

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka o Čeľabinsku


Kategória:Mestá v Rusku
Kvalita (ekonomika)

**Kvalita** (z lat. qualitas) alebo staršie **akosť** je v oblasti ekonomiky a techniky (a pod.) "miera, s akou súbor vlastných charakteristík objektu spĺňa požiadavky" (toto je definícia podľa STN EN ISO 9000:2016). "Vlastný" tu znamená inherentný, čiže existujúci priamo v objekte a obyčajne teda trvalý; opakom vlastných charakteristík sú pridelené charakteristiky, napr. cena objektu, vlastník objektu. Pojem "objekt" je tu chápaný veľmi široko, môže to byť napr. výrobok, služba, proces, osoba, organizácia, systém, stroj, materiál, nejaký ukazovateľ, plán, budúci stav organizácie a pod.

Existujú aj iné definície kvality pre oblasť ekonomiky a techniky, pričom mnohé sa vzťahujú len na výrobky alebo služby (ide teda len o **kvalitu výrobku** či **kvalitu služby**), napr.:
*Kvalita je súhrn charakteristík (vlastností, znakov) výrobku alebo služby (prípadne aj procesu), ktoré majú schopnosť uspokojovať určené (t.j. vopred stanovené) alebo predpokladané (t.j. očakávané) potreby 
*"Akosť (kvalita) – v užšom zmysle kategória úžitkovej hodnoty tovaru, vyjadrovaná technickými, technologickými a ďalšími kvalitatívnymi parametrami a znakmi. V širšom zmysle ide zároveň o kategóriu so spoločenskými aspektami. Od miery akosti výrobku závisí stupeň uspokojovania potrieb..." 
*Kvalita v ekonomickom význame: "kvalita výrobkov a služieb je daná súhrnom ich úžitkových a spoločensky významných vlastností....V širšom zmysle zahŕňa kvalita výrobkov tak hľadisko úžitkovej hodnoty, ako aj [hľadisko] hodnoty a ekonomického efektu (náklady výrobcu, ekonomický dopad na spotrebiteľa)." 

Kvalitou v podnikoch a podobných inštitúciách sa zaoberá manažérstvo kvality.

## Referencie


Kategória:Služby
Averzia

**Averzia** (z  = „obrátenie sa chrbtom k“; iné názvy: **nechuť, neľúbosť, nevôľa, nevoľa**; (najmä ak je silná) **odpor**, (ak je silná) **ošklivosť**, (najmä v sociálnych vzťahoch; opak sympatie) **antipatia**)  je pocit záporného postoja alebo náchylnosť k takémuto pocitu, spravidla s túžbou vyhnúť sa objektu vyvolávajúcemu tento pocit. Averzia môže byť voči určitým osobám, veciam, činnostiam, situáciám, spomienkam a podobne a môže byť na základe fyziologickom, mravnom alebo psychickom.

Kategória:Emócie
Pitotova trubica

**Pitotova trubica** alebo **Pitotova rúrka** je meracie zariadenie, ktorým sa meria rýchlosť prúdenia kvapalín (plynov) na princípe pomeru statického a dynamického tlaku meranej kvapaliny (plynu). Princíp činnosti vychádza z Bernoulliho rovnice. Toto zariadenie sa prakticky využíva hlavne pri meraní rýchlosti lietadiel, a na meranie rýchlosti prúdenia kvapalín v rúrkach. Pitotova trubica bola vynájdená francúzskym inžinierom talianskeho pôvodu Henrim Pitotom na začiatku 18. storočia a do dnešnej podoby bola upravená v polovici 19. storočia francúzskym vedcom Henrym Darcym.

Niekedy sú pojmovo zamieňané Pitotova trubica a Prandtlova trubica (v niektorých jazykoch dokonca označené ako Pitot-Prandtlova trubica). Princíp je rovnaký, rozdiel je len v tom, že výstupom Prandtlovej trubice je priamo dynamický tlak (statický tlak sa eliminuje vo vnútri sondy).

## Princíp
thumb|250px|left|Pitotova trubica<br />modrá: meranie celkového tlaku<br />červená: meranie statického tlaku<br />zelená: diferenčný (pomerový) tlakomer
Pitotova trubica pozostáva z rúry s otvoreným koncom namiereným proti smeru toku kvapaliny (plynu). Kvapalina (plyn) sa v reálnom prostredí nachádza pri určitom statickom tlaku. Zároveň však pri jej pohybe je vytvorený dynamický tlak daný kinetickou energiou toku kvapaliny. Z Bernoulliho rovnice vyplýva, že

:***celkový tlak p = statický tlak p<sub>1</sub> + dynamický tlak p<sub>2</sub>***

inak povedané, tlak na vstupe otvorenej rúrky je súčtom statického tlaku prostredia a dynamického (kinetického) tlaku pohybujúcich sa molekúl kvapaliny (plynu).

:p =\frac{\varrho v_2^2}{2} + p_1

z čoho dynamický tlak je rozdiel medzi celkovým a statickým tlakom. Statický tlak sa meria mimo trubice, v lietadlách obvykle na boku trupu pomocou tzv. statických portov. Dynamický tlak sa určuje pomocou membrány v uzatvorenej nádrži. Ak tlak z jednej strany membrány je ustálený na statický tlak, potom je deformácia membrány úmerná dynamickému tlaku, tento sa prepočíta (alebo mechanicky prevedie) na ukazovateľ rýchlosti (výchylka membrány je elektronicky, alebo mechanicky prenesená na ukazovateľ rýchlosti). Namiesto statických portov môže byť použitá Pitotova statická trubica (tiež známa ako Prandtlova trubica). Táto má druhú trubicu na rovnakej osi ako je Pitotova, s dierami po stranách, smerom von od priameho toku vzduchu pre meranie statického tlaku.

## Meranie rýchlosti prúdenia v rúre
thumb|200px|left|Meranie rýchlosti v rúrke<br />modrá: pretekajúce médium<br />červená: kontrastná kvapalina alebo plavák.
V priemysle sa touto metódou merajú rýchlosti toku tekutiny v plynovodoch a rúrkach, kde nie je možné použiť anemometer. Pitotova trubica umožňuje priebežné meranie bez nutnosti meniť tlak v rozvode. Rozdiel tlakov spôsobí rozdielnu výšku stĺpca kontrastnej kvapaliny, čo je priamo úmerné rýchlosti prúdenia média v rúrke.

## Pozri aj
Prandtlova trubica

Velké havárie so zlyhaním systému Pitotovej trubice: Let Air France 447 a Let Aeroperú 603

## Iné projekty

Kategória:Mechanika tekutín
Kategória:Meracie prístroje
Kategória:Avionika
Kategória:Eponymické termíny v technike
Elektroiskrové obrábanie

**Elektroiskrové obrábanie** (angl. **EDM** – Electrical discharge machining) je spôsob elektroerozívneho obrábania elektricky vodivého materiálu, pri ktorom k úberu materiálu dochádza elektroabrazívnym pôsobením elektrickej iskry (pôsobením pulzného elektrického výboja). Jednou elektródou pri obrábaní je samotný obrobok.

## Technológia
Pri takomto spôsobe obrábania sa nástroj (druhá elektróda) priblíži k obrobku na takú vzdialenosť, aby preskočila iskra ktorá vytrhne z povrchu obrobku malú čiastočku lokálne roztaveného kovu. Pre zvýšenie účinku, zabráneniu oxidácie a opaľovania pracovnej elektródy, zabráneniu vytvorenia elektrického oblúka, lokálnemu chladeniu a odplavovaniu triesok sa celý proces obrábania uskutočňuje v kvapaline (dielektrická – olej, petrolej, transformátorový olej). Veľkosť úberu závisí od veľkosti a intenzity elektrického prúdu, od druhu obrábaného materiálu, materiálu nástroja a vlastností pracovnej kvapaliny. Drsnosť povrchu je pomerne vysoká. Nástroj je vyrobený z mosadze, medi alebo grafitu (elektrografit, wolfrámová meď, grafitové kompozity). Možno obrábať každý vodivý materiál.

Tvar nástroja je negatívom tvaru vytváranej dutiny. Čiže pri zhotovovaní valcovej diery je nástrojom valcová tyčinka (drôt). Taktiež pri vyiskrovaní je nástrojom drôt vhodného priemeru. Zdrojom impulzného výboja je kondenzátor alebo polovodičový menič. Výkon pri obrábaní ocele je cca 5 000 mm3.min-1. Dosahovaná drsnosť povrchu Ra = 15 *μm*.

Nástroj sa prisunie do blízkosti obrobku. Po každom nabití kondenzátorov preskočí medzi nástrojom a obrobkom iskra, ktorá vytrhne z obrobku čiastočku materiálu. Prúdové hodnoty sú regulované podľa veľkosti diery a druhu materiálu obrobku.

## Použitie
Technológia sa používa pri výrobe zápustkových dutín, prievlakov, trysiek, pri odstraňovaní zalomených nástrojov (vrták, závitník) z dier (tzv. vyiskrovanie).

## Elektroiskrové hĺbenie
** Elektroiskrové hĺbenie** je založené na kopírovaní tvaru nástrojovej elektródy, ktorá je zatláčaná do obrobku. Opakovanými výbojmi dochádza k nataveniu a vymršťovaniu častíc materiálu do priestoru medzi obrobok a nástroj. Priestor sa uvoľní odplavením častíc a nástroj sa posúva hlbšie. Výsledný tvar otvoru vznikne odkopírovaním tvaru nástrojovej elektródy. Elektroiskrové hĺbenie sa používa pri výrobe dutín zápustiek, foriem, prievlakov a pod.

## Pozri aj
* Elektroerozívne obrábanie
* Anódomechanické obrábanie
* Elektrokontaktné obrábanie
* Elektrochemické obrábanie

## Zdroje
*Ing. Jaroslav Řasa, CSc.,Ing. Zuzana Kerečaninová: Nekonvenční metody obrábění*

Kategória:Elektrofyzikálne obrábanie
Ufa

náhľad|Múzeum v Ufe
náhľad|Centrum mesta
náhľad|Ufa
náhľad|Námestie v centre mesta

**Ufa** (rusky Уфа) je mesto v Rusku, centrum Baškirska. Je to jedno z najdôležitejších centier chemického priemyslu v krajine. Nachádza sa pri ústí rieky Ufy do rieky Bjela, 1520 km východne od Moskvy. V súčasnosti má 1 163 304 obyvateľov.

V meste sa nachádza aj univerzita a letisko. 

## Dejiny
V roku 1574 tu bola z dôvodu kolonizovania vybudovaná pevnosť, ktorá sa stala základom dnešného mesta. Vzniknutá osada získala štatút mesta v roku 1586. V 17. storočí tu už bolo dôležité obchodné centrum na ceste z európskeho Ruska na Sibír. Od roku 1708 mesto patrilo ku Kazanskej gubernii, v rokoch 1728 – 1744 bolo centrom samostatnej provincie. V roku 1744 sa stalo súčasťou Orenburskej gubernie. V rokoch 1773 – 1774 bola Ufa 4 mesiace obsadená Pugačovovými vojskami. V roku 1789 tu bola zriadená Moslimská duchovná správa pre celé Rusko a od roku 1865 je Ufa centrom Ufskej gubernie.

Koncom 19. storočia sa začal rýchlo rozvíjať priemysel. Medzi rokmi 1918 a 1919 bolo mesto načas ovládané bielogvardejcami a od roku 1922 je Ufa hlavným mestom Baškirska.

## Hospodárstvo a doprava

Miestne priemyselné závody vyrábajú strojárske zariadenia pre ťažbu, ďalej sa tu vyrábajú plasty, rafinuje sa ropa a spracovávajú sa potraviny.

V meste sa nachádza stanica transsibírskej magistrály. Z letiska v Ufe odlietajú spoje do 27 miest Ruska a Spoločenstva nezávislých štátov. Stavba ufského metra je opakovane odkladaná, jadro MHD teda tvoria električky a trolejbusy.

V noci z 3. na 4. júna 1989 sa v blízkosti Ufy stalo najhoršie železničné nešťastie v dejinách Ruska aj ZSSR: obrovská explózia zemného plynu, ktorý unikol z plynovodu v blízkosti železnice, zmietla dva osobné vlaky a pripravila o život 575 ľudí.

## Demografia

Väčšinu z milióna obyvateľov Ufy tvoria Rusi (530 000 v roku 2002), zvyšok najmä Tatári (294 400) a Baškirovia (155 000), ktorých podiel vďaka migrácii a vyššej pôrodnosti pomerne rýchlo stúpa na úkor Rusov. Medzi významnejšie menšiny patrí aj Čuvaši, Ukrajinci a Mordvinci.

## Kultúra
Ufa je sídlom Ufského vedeckého centra Ruskej akadémie vied i Akadémie vied republiky Baškirsko. Na vysokých a stredných školách Ufy študuje vyše 68 000 študentov. Mesto má 7 divadiel, 6 múzeí, filharmóniu a stály cirkus.

Mesto je rodiskom spisovateľa Sergeja Aksakova a maliara Michajla Nesterova. Z mesta pochádza ruská rocková kapela DDT.

## Partnerské mestá
*  Ankara, Turecko
*  Halle, Nemecko
*  Las Pinas, Filipíny

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj


Kategória:Mestá v Rusku
Kategória:Baškirsko
Škaredosť (nepeknosť)

**Škaredosť** alebo **ošklivosť** alebo **mrzkosť** alebo **špatnosť** je nepeknosť na vzhľad; to, čo sa pri nazeraní nepáči; opak pojmov krása alebo peknosť.

Škaredé má význam ako predmet pretvárania na krásno, preto nejde ani tak o odstraňovanie ošklivého, ako skôr o jeho premenu na krásno. 

Pôvodný význam výrazu škaredé je nepríjemné, protivné, skôr než protiklad krásneho; Staroveké uvažovanie stavalo proti krásnemu buď neforemné alebo beztvaré, alebo aj nemorálne. Pojem škaredosti, konštituovaný na takých základoch, je teda pojem všeobecný, ktorý sa vzťahuje práve tak na vizuálnu oblasť, ako aj na morálnu oblasť, a je to aj pojem estetický.

## Pozri aj
* krása

## Externé odkazy
* 

Kategória:Estetika
Škaredosť

**Škaredosť** môže byť:
* nepeknosť výzorom, pozri škaredosť (nepeknosť)
* vlastnosť vzbudzovať nepríjemný pocit
* neslušnosť (vlastnosť aj čin)
Špatnosť

**Špatnosť** môže byť:
* škaredosť (nepeknosť)
* zastarano: 
** vlastnosť byť nie dobre urobený/vytvorený, zlý
** nesprávnosť, chybnosť
Nevoľa

**Nevoľa** môže byť:
* nevôľa
* nesloboda, poddanstvo
* zastarano: trápenie, nešťastie, ťažkosť
Rozhodnutie

**Rozhodnutie** môže byť:
*vyústenie rozhodovania, pozri rozhodnutie (voľba)
*v práve: pozri rozhodnutie (právo)
Rozhodnutie (právo)

**Rozhodnutie** je spravidla formalizovaný procesný úkon ľubovoľného orgánu, prostredníctvom ktorého sa určujú vzájomné práva a povinnosti účastníkov konania v rôznych štádiách konania.

Napríklad slovenský Civilný sporový poriadok rozlišuje:
* rozsudok
* uznesenie
* platobný rozkaz
* európsky platobný rozkaz

Slovenský Trestný poriadok rozlišuje:
* rozsudok
* trestný rozkaz
* príkaz
* uznesenie

## Referencie

Kategória:Procesné právo
Uznesenie (právo)

**Uznesenie** je v procesný úkon (rozhodnutie), typicky orgánu verejnej moci, najmä súdu.  

Úprava uznesení sa v jednotlivých právnych poriadkoch líši v závislosti od druhu konania (civilný proces, trestný proces, konanie pred správnym súdom). 

V slovenskom civilnom sporovom konaní súd rozhoduje uznesením, v zásade vtedy, ak nerozhoduje vo veci samej. V trestnom procesnom práve súd rozhoduje uznesením v prípadoch, ak zákon neurčuje inú formu rozhodnutia (rozsudok, príkaz) a ak rozhodnutie nemá technicko-organizačnú či operatívnu povahu. Orgány činné v trestnom konaní (policajti, prokurátori) rozhodujú v zásade uznesením, ak zákon neustanovuje niečo iné alebo ak rozhodnutie nemá technicko-organizačnú alebo operatívnu povahu. Podľa Civilného sporového poriadku i podľa Trestného poriadku, ak dané zákony neustanovujú inak, použijú sa na uznesenia primerane ustanovenia o rozsudku. Špeciálnu úpravu uznesení upravuje pre potreby civilného mimosporového konania Civilný mimosporový poriadok, pričom tento, okrem iného, stanovuje, kedy súd rozhoduje uznesením aj vo veci samej. Uznesením v niektorých prípadoch rozhoduje aj Ústavný súd Slovenskej republiky.

Uznesenie je v zásade menej formálne a slávnostné než rozsudok, ktorý musí byť podľa Ústavy Slovenskej republiky vždy vyhlasovaný verejne a *„v mene Slovenskej republiky“*.

Slovenské právo upravuje tiež uznesenie vlády Slovenskej republiky, uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky či uznesenie valného zhromaždenia obchodných spoločností, ktoré majú pomerne odlišný charakter od uznesení súdu vydaných podľa platných procesných poriadkov.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 
* 

Kategória:Procesné právo