Pavel Vilikovský

**Pavel Vilikovský** (* 27. jún 1941, Palúdzka, teraz súčasť Liptovského Mikuláša† 10. február 2020) bol slovenský prozaik, prekladateľ a publicista.

## Životopis
Narodil sa v rodine literárneho historika a vzdelanie získal na dnešnom Gymnáziu na Grösslingovej ulici. V roku 1958 nastúpil na FAMU v Prahe, no v rokoch 1960 – 1965 študoval v Bratislave na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského, odbor slovenčina – angličtina. V rokoch 1964 – 1970 pracoval ako redaktor v časopise Slovenské pohľady, v rokoch 1970 – 1976 bol redaktorom vydavateľstva Tatran, v rokoch 1976 – 1996 pracoval ako redaktor a šéfredaktor časopisu Romboid, bol redaktorom slovenskej redakcie časopisu Reader’s Digest. Venoval sa prekladateľskej činnosti. Žil v Bratislave. Je bratom významného anglistu, prekladateľa, teoretika prekladu, pedagóga a diplomata Doc. PhDr. Jána Vilikovského.

## Tvorba
Vo svete literatúry začínal ako prozaik, neskôr sa venoval tiež prekladom.

Prvé prozaické diela uverejňoval v časopise Mladá tvorba. Vo svojich dielach zobrazoval životné pocity, túžby a postoje mladých ľudí povojnovej generácie, ich snahu nájsť zdroj ľudského šťastia v opravdivosti citu, ktorý získavajú vďaka konfrontácii s najvšednejšími vecami sveta. Snaží sa tiež pochopiť význam ľudského konania, poľudšťuje osobnosti literárnej a národnej tradície, ktoré zbavuje mýtických nánosov.

Viac než príbeh ho zaujíma samotné rozprávanie príbehu. Používa presné výrazy na vyjadrenie myšlienok, pocitov a dejov, pričom táto presnosť má byť nositeľom významu. No zároveň pochybuje o tom, či je slovo schopné byť nositeľom významu, dokonca pochybuje i o samotnej existencii významu ľudského konania.

Kompozičná aj námetová originálnosť, nevšednosť epických situácií a prelínanie sa úvahových i dejových prvkov s využívaním iných textov zaraďujú tohto autora k predstaviteľom slovenskej postmodernej literatúry.

V prekladateľskej časti svojej tvorby sa venoval najmä prekladom z anglickej a americkej prózy (James Aldridge, William Faulkner, Joseph Conrad, Virginia Woolfová, Kurt Vonnegut a i.); príležitostne však prekladal i eseje (Thomas Stearns Eliot) a básne. V priebehu 70. rokov sa tak vypracoval na jedného z najkvalitnejších prekladateľov z angličtiny.

## Ocenenia
* Cena vydavateľstva Slovenský spisovateľ 1996 za knihu *Krutý strojvodca*
* Cena Všeobecnej úverovej banky za najlepšiu prózu za rok 1996 (*Krutý strojvodca*)
* Cena Dominika Tatarku za rok 1996 za knihu *Krutý strojvodca*
* Stredoeurópska cena (Vilenica 1999)
* 2x cena Anasoft litera – 2006 za knihu *Čarovný papagáj a iné gýče*, 2014 za knihu *Prvá a posledná láska*

## Dielo
*1965 – *Citová výchova v marci*, zbierka poviedok
*1983 – *Prvá veta spánku*, novela s detektívnou zápletkou
*1989 – *Eskalácia citu*, kniha poviedok
*1989 – *Kôň na poschodí, slepec vo Vrábľoch*, novela
*1989 – *Večne je zelený… *, burleskná novela
*1991 – *Slovenský Casanova* (spoluautor Lajos Grendel)
*1992 – *Peší príbeh*, novela
*1996 – *Krutý strojvodca*, zbierka poviedok
*1998 – *Okrídlená klietka alebo zo života mladého Slovenska a starých Slovákov*, spoločenská publicistika (spoluautor Tomáš Janovic)
*2001 – *Posledný kôň Pompejí*
*2004 – *Vyznania naivného milovníka*
*2005 – *Čarovný papagáj a iné gýče*
*2006 – *Silberputzen. Leštenie starého striebra*
*2009 – *Vlastný životopis zla*
*2010 – *Pes na ceste*
*2013 – *Prvá a posledná láska*
*2014 – *Letmý sneh*
*2017 – *Krásna strojvodkyňa, krutá vojvodkyňa*
*2018 – *RAJc je preč*

## Referencie


Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Laureáti Ceny Ivana Kraska
Kategória:Laureáti Ceny Jána Hollého
Kategória:Laureáti Anasoft litera
Kategória:Laureáti Pribinovho kríža II. triedy
Kategória:Súrodenci v literatúre
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Laureáti Ceny Dominika Tatarku