Súostrovie Gulag

[náhľad|[Alexandr Isajevič Solženicyn|Alexander Isajevič Solženicyn, autor diela Súostrovie GULAG a novely Jeden deň Ivana Denisoviča]]
**Súostrovie Gulag** () je trojdielna umelecko-faktografická kniha o represiách v Sovietskom zväze v rokoch 1918 - 1956 od ruského spisovateľa Alexanda Solženicyna. Predstavuje jedno z najznámejších diel, ktoré popisuje väzenský systém Gulag v Sovietskom zväze v 20. storočí. Autor Alexander Isajevič Solženicyn strávil v gulagu osem rokov svojho života. Dielo je trilógia, pozostáva z troch zväzkov (Súostrovie Gulag I. - III.), ale autor vydal aj skrátenú verziu.

## História Súostrovia Gulag
Samotný autor diela, Alexandr Isajevič Solženicyn, zažil hrôzy Gulagu na vlastnej koži. Autor sa do Gulagu dostal kvôli korešpondencii – vo svojich listoch kritizoval Josifa Stalina, vtedajšieho diktátora Sovietskeho zväzu, a v tej dobe kritizovanie vlády, vládcov a systému nebolo tolerované. Každý, kto sa zdal Orgánom, teda komunistom nebezpečný, bol podľa Solženicyna odvedený do *sovietskych komunistických koncentračných táborov*, ktoré boli neskôr známe pod názvom Gulag.

V trilógii *Súostrovie Gulag*, alebo ako ju nazval samotný autor, *v pokuse o umeleckú štúdiu* nepíše len o svojich skúsenostiach, ale aj o skúsenostiach ľudí, ktorých tam stretol, alebo ktorí sa taktiež chceli zúčastniť pokusu o umeleckú štúdiu. Vo svojej knihe píše o jednoduchom procese zatknutia, vyšetrovania, mučenia, súdu, transportu do tábora a života v ňom.

Zo Solženicynovho diela vyplýva, že podobné koncentračné tábory boli už aj pred vládou Stalina, že siahajú späť až k Leninovi (to on začal s masovými popravami, položil základy plánovanej ekonomiky, vytvoril Čeku a zaviedol koncentračné tábory, neskôr nazývané Gulag). Treba poznamenať, že väznice existovali aj pred nástupom boľševikov, len neboli až tak preplnené a nemučilo sa v nich ako za vlády komunistov.

## Dejiny ZSSR a Solženicynove prvé literárne úspechy
Alexander Isajevič Solženicyn strávil v GULAGu osem rokov svôjho života (1945 – 1953) a ďalšie tri roky vo vyhnanstve. Po prepustení napísal krátku novelu, *[[Jeden deň Ivana Denisoviča]]*.

Stalinovmu nástupcovi Nikita Chruščovovi táto novela prišla vhod. Sám ju chválil, pretože jeho cieľom bola destalinizácia, čo znamená, že chcel zmierniť pravidlá komunistickej idey. To sa mu aj podarilo – počas Chruščovovej moci získali sovietski obyvatelia viac slobody, dokonca sa objavili prvé knihy o GULAGoch (ako napríklad aj Jeden deň Ivana Denisoviča). Počas tejto doby začne Alexander Solženicyn zbierať materiály k napísaniu najväčšieho diela vo svojom živote – k trilógii Súostrovie GULAG. 

V roku 1964 Chruščova nahradí Leonid Brežnev, ktorý znova nastolí tvrdé pravidlá.  Spisovatelia a publicisti, ktorí sa opovážili skritizovať komunistický systém, boli vyšetrovaní. Aj počas tohto obdobia však Solženicyn pracoval na trilógii, avšak v tajnosti. Keď sa o Solženicynovom plánovanom literárnom diele dozvedela KGB (sovietska tajná polícia), trilógia už bola napísaná a mala štyri kópie na rozličných miestach (jedna z nich bola dokonca prepašovaná do Francúzska v krabici od akvária). Solženicyn mal obrovské šťastie, totiž o písaní **Súostrovia GULAG** vedelo príliš veľa ľudí a nik ho nezažaloval (a udavačov bolo v tej dobe až-až). Ako povedal sám autor: „Stal sa malý zázrak.“ 

## Konečné vydanie trilógie
Štyri mesiace pred prvým vydaním knihy, v auguste roku 1973, KGB (sovietska tajná polícia) vypočúvala Jelizavetu Voraňanskaju, ktorá spolupracovala s Alexandrom Solženicynom na písaní Súostrovia GULAG. Tajná polícia ju sledovala a dostala sa k prvej kópií knihy. Jelizaveta Voraňanskaja mala rukopis spáliť v lese, lenže bolo jej ľúto sa ho zbaviť – a to sa jej stalo osudným. Po výsluchu doma spáchala samovraždu. Keď sa o tejto smutnej práce dozvedel Alexander Solženicyn, napísal predslov ku knihe a rozhodol sa, že ju čím skôr vydá.

Veľmi si želal, aby sa kniha po prvý raz vydala v Rusku, v jeho rodnej zemi, ale kvôli krutej cenzúre to nebolo možné. Prvýkrát vyšla vo Francúzsku, Paríži po rusky. Netrvalo dlho, a **Súostrovie GULAG** preložili aj do francúzštiny, nemčiny, či angličtiny. Po vydaní trilógie bol Solženicyn vyhostený zo Sovietskeho zväzu a do roku 1994 žil v emigrácii. 

## Dopad
Súostrovie Gulag, svedectvo o stalinských zverstvách, výrazne ovplyvnilo čitateľov mimo Sovietskeho zväzu opisom brutality sovietskeho režimu. Kniha dala nový impulz kritikom sovietskeho systému a mnohých sympatizantov prinútila prehodnotiť svoj postoj.

## Vydanie v slovenčine
Prvý slovenský preklad vyšiel v roku 1974 vo Švajčiarsku.

Nový preklad vyšiel v roku 1991 už *revidovanou a doplnenou formou*.

## Referencie

Kategória:Knihy z 1973
Kategória:Literatúra faktu
Kategória:Zakázané knihy
Kategória:Ruské knihy
Kategória:Gulag