Lebes

náhľad|Lebes, 7. stor. pred Kr., Archeologické múzeum, Izmir
**Lebes** () je typ starogréckej nádoby.
 
Lebes (mn. č. *lebétes*), hlboká okrúhla bezuchá misa s oblým dnom, umiestnená na stojane, sa často nesprávne nazýva dinos. Ich priemerná výška je asi 20 cm a asi 70 cm so stojanom. Hoci vedci často uprednostňujú termín dinos, staroveké literárne zdroje (napr. v Homérovej Odysei si hodovníci na hostine v nádobách lebétes umývali ruky,) a nápisy na vázach naznačujú, že lebes bol starovekým názvom tejto nádoby.

Atické dielne tento tvar v keramickej forme vyrábali od začiatku 6. stor. pred Kr. do konca 5. stor. pred Kr., nikdy však nebol taký bežný ako praktickejší kratér (lebes mal guľatý tvar a preto ho položili na stojan alebo tripus - trojnožku). Zdá sa, že tvar keramických lebétes ovplyvnil tvar kovových (zväčša bronzových) foriem lebétes, tvar ktorých sa zrejme vyvinuli z tvaru starších kovových kotlov ozdobených protomami (protomé - druh ozdôb, ktoré majú podobu hlavy a hornej časti trupu človeka alebo zvieraťa, na gréckej pevnine známych od polovice 13. stor. pred Kr.) Kovové kotly s protomami boli bežné od 8. stor. pred Kr. vo svätyniach (ako rituálne nádoby). Ich tvar a výzdoba sa inšpirovala nádobami severosýrskymi dovážanými najmä z územia novochetitských štátov.

V druhej polovici 7. stor. pred Kr. sa výroba veľkých kotlov skončila a kotly sa začali nahrádzať bronzovými lebétes bez protomov. Táto zmena sa časovo pravdepodobne zhoduje s prvým používaním nádob na riedenie vína s vodou na symposiach. Existuje však i niekoľko keramických kotlov zo 7. stor. pred Kr. (niektoré s protomami na horných okrajoch) aj s podstavcami (veľké keramické alebo kovové lebétes sa mohli položiť nad oheň a uvarilo sa v nich väčšie množstvo vody alebo jedla) Najstarší atický čiernofigúrový lebes, pripisovaný maliarovi Gorgony, bol zhotovený približne v roku 580 pred Kr. Atický tvar lebétes sa inšpiroval starším korintským, ktorý sa vyrábal od druhej polovice 7. stor. pred Kr. Korintský pôvod atických lebétes sa často spochybňoval a podoby atických kovových lebétes alebo protoatickej keramiky boli považované za prototypy. Neprítomnosť aténskych kovových lebétes a chronologická priepasť medzi protoatickými a najstaršími čiernofigúrovými lebétes však vylučuje ich atický pôvod. Avšak objav korintských lebétes vo *Vari* (aténske predmestie) naznačuje, že aténski hrnčiari ich poznali. Zdá sa, že aténske pohrebné keramické lebétes boli považované za nevhodné na sympotické (týkajúce sa symposii) použitie a preto sa na tieto účely začal vyrábať lebes korintského typu (tvaru). Podľa ikonografických nálezov sa lebes najčastejšie používal ako umývadlo alebo slúžil ako cena pre víťazov v atletických súťažiach (často aj s podstavcom na vystavenie). Objavuje sa aj v sympotických scénach, kde sa používa podobne ako kratér na riedenie vína s vodou. Lebes slúžil tiež ako votívny dar (pre svätyne, pohrebiská).
 

Lebes - type of ancient Greek pottery.jpg|Lebes
Dinos do Pintor da Górgona.jpg|Čiernofigúrový lebes maliara Gorgona, cca 580 pred Kr., Musée du Louvre
Dino di produzione attica, 575-500 ac ca..JPG|Atický lebes na stojane, cca 575 – 500 pred Kr.
Lebes bronzea con protomi, da tomba regolini-galassi di cerveteri, 675-650 ac ca..JPG|Etruský bronzový lebes (bez stojana) so zvieracími protomami, cca 675 – 650 pred Kr.
Delphi Museum Delphic Tripod 1.jpg|Bronzový lebes na trojnožke z Delf
Funerary lebes (4). 4th cent. B.C.jpg|Mramorový funerálny lebes významnej aténskej rodiny, cca 350 pred Kr., Národné archeologické múzeum v Aténach

 
## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby