open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
V znení neskorších predpisov

**V znení neskorších predpisov** je formulácia, ktorá sa uvádza ako dodatok k názvu zákona Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR), ak bol zákon dva alebo viackrát novelizovaný.

Podľa bodu 21 legislatívnotechnických pokynov, ktoré tvoria prílohu č. 2 k legislatívnym pravidlám tvorby zákonov, schválených uznesením NR SR č. 19/1997 Z. z. z 18. decembra 1996 č. 519 k návrhu legislatívnych pravidiel tvorby zákonov platí:

## Referencie

Kategória:Právne predpisy
Sally Hawkinsová

**Sally Cecilia Hawkins** (* 27. apríl 1976, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka. Je držiteľkou mnohých ocenení vrátane ceny Zlatý glóbus a Golden Bear za najlepšiu herečku. Bola nominovaná dva krát na Academy Awards.

## Detstvo a mladosť
Narodila sa v rodine autorov a ilustrátorov detských kníh, Jacqui a Colina Hawkinsonových. Navštevovala dievčenskú školu Jamesa Allena a v roku 1998 absolvovala herectvo na Royal Academy of Dramatic Art.

## Kariéra
Svojou kariéru začala ako divadelná herečka. Objavila sa v projektoch ako je Rómeo a Júlia, Mnoho kriku pre nič a Sen noci svätojánskej. V roku 2010 sa objavila v broadwayskej hre Živnosť pani Warrenovej. V divadle Royal Court si v roku 2012 zahrala v hre Constellations.

Prvú väčšiu rolu si zahrala vo filme režiséra Mika Leigha, s názvom *All or Nothing* v roku 2002. V spolupráci s Leighom pokračovala, v roku 2004 si zahrala vedľajšiu úlohu vo filme *[[Vera Drake]]* a v roku 2008 si zahrala hlavnú rolu vo filme *Happy-Go-Lucky*. Za rolu vo filme Happy-Go-Lucky získala ceny Zlatý glóbus a Golden Bear na Berlínskom medzinárodnom filmovom festivale.

Ďalej si zahrala vo filmoch *Made in Dagenham* (2010) a *Paddington* (2014). Zahrala si vo dvoch filmoch Woodyho Allena, *Cassandra's Dream* (2007) a *[[Jasmínine slzy]]* (2013), za výkon vo filme získala nomináciu na Oscara a Filmovú cenu Britskej akadémie. V roku 2017 si zopakovala rolu Mary Brown vo filme *Paddington 2* a zahrala si rolu Elisy Esposito vo fantazijným filme *The Shape of Water*. Za rolu získala nomináciu na Oscara a Filmovú cenu Britskej akadémie.

## Súkromný život
V januári 2018 prezradila, že trpí ochorením nazývaným lupus.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Anglické divadelné herečky
Kategória:Anglické filmové herečky
Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické dabingové herečky
Kategória:Anglické rozhlasové herečky
Kategória:Rozprávači audiokníh
Kategória:Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon (komédia/muzikál)
Kategória:Držiteľky ceny Satellite Award
Kategória:Anglické osobnosti írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Londýna
Catherine O’Harová

**Catherine Anne O’Harová** OC (* 4. marec 1954, Toronto, Kanada – † 30. január 2026, Los Angeles, Kalifornia, USA) bola kanadsko-americká herečka, spisovateľka a komička. Preslávila sa filmami ako *[[Beetlejuice]]* (1988), *[[Sám doma]]* (1990), *Víchrica* (2003), *Penelope* (2006), *Vrahúni* (2008) či *Dokonalá nedokonalosť* (2013).

## Životopis
O’Harová sa narodila ako šiesta zo siedmich súrodencov, 4. marca 1954 v Toronte, v Kanade. Jej rodičia mali írskych predkov. Jej sestra je hudobná skladateľka Mary Margaret O’Harová.

## Kariéra
O’Harová začala svoju komediálnu kariéru v roku 1974 vo filme *Druhé mesto*.

V roku 1988 stvárnila postavu menom Delia Deetz v komediálnom filme Tima Burtona, *[[Beetlejuice]]*. V roku 1993 znovu spolupracovala s Timom Burtonom, vo filme Predvianočná nočná mora (1993) ako Sally a Shock. Stvárnila tiež postavu Kate McCallisterovej, matky Kevina, v prázdninovom komediálnom filme *[[Sám doma]]* z roku 1990 a jeho pokračovaní *[[Sám doma 2: Stratený v New Yorku]]* (1992).

Objavila sa tiež ako doktorka Georgina Orwellová v prvej sérii dramatického seriálu *Séria nešťastných udalostí*, ktorý mal premiéru v roku 2017.

## Osobný život
V roku 1988 sa zoznámila s Bo Welchom. V roku 1992 sa zaňho vydala a spolu mali dvoch synov. Mala dvojité občianstvo a s manželom i deťmi žila v Los Angeles v Kalifornii.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Toronta
Kategória:Kanadské filmové herečky
Kategória:Kanadské televízne herečky
Kategória:Kanadské dabingové herečky
Kategória:Kanadskí televízni scenáristi
Kategória:Kanadskí komici
Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Dabingové herečky USA
Kategória:Televízni scenáristi USA
Kategória:Humoristi USA
Kategória:Komici USA
Kategória:Držitelia ceny Emmy
Kategória:Kanadské osobnosti írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti USA írskeho pôvodu
Kategória:Rozprávači audiokníh
Kategória:Naturalizované osobnosti USA
Kategória:Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (komédia/muzikál)
Kategória:Držitelia Screen Actors Guild Award
Tintin v krajine Sovietov

***Tintin v krajine Sovietov*** () je prvý diel komiksovej série *[[Tintinove dobrodružstvá]]*, ktorú napísal a ilustroval belgický komiksový scenárista a ilustrátor Hergé. Komiks vychádzal na pokračovanie od januára 1929 do mája 1930 v konzervatívnych belgických novinách *Le Vingtième Siècle* ako antikomunistická satira pre ich detskú prílohu *Le Petit Vingtième*. Dej komiksu sa točí okolo dobrodružstiev mladého belgického reportéra Tintina a jeho psa Snowyho, ktorí cestujú do Sovietskeho zväzu, aby urobili  reportáž o stave krajiny a stalinistickej politiky. Hlavnú zápletku tvorí snaha tajnej polície Tintina umlčať a zabrániť mu, aby ukázal negatívny obraz života v Sovietskom zväze.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Komiksy
Kategória:Knihy z 1930
Michal Vaľo

genmjr. v.v. JUDr. **Michal Vaľo**, CSc. je slovenský prokurátor. Od 31. januára 1995 do 31. januára 1999 bol generálnym prokurátorom SR.

## Životopis
Po skončení štúdia na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave veľmi krátku dobu pracoval ako asistent na Právnickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Po absolvovaní vojenskej základnej služby sa stal právnym čakateľom a neskôr vyšetrovateľom Vojenskej obvodnej prokuratúry v Prešove. Odtiaľ bol premiestnený na Hlavnú vojenskú prokuratúru do Prahy, kde prešiel postupne viacerými funkciami. V roku 1989 mu vedecká rada Univerzity Karlovej udelila hodnosť kandidáta právnych vied v odbore trestného práva. V októbri 1990 bol ustanovený do funkcie zástupcu hlavného vojenského prokurátora ČSFR, ktorú zastával až do zániku ČSFR, kedy bol na vlastnú žiadosť premiestnený na Vojenskú obvodnú prokuratúru Bratislava. Po vzniku Hlavnej vojenskej prokuratúry Slovenskej republiky bol ustanovený do funkcie náčelníka oddelenia, neskôr riaditeľa odboru prokurátorského dozoru Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky - Hlavnej vojenskej prokuratúry.

## Generálny prokurátor
V decembri 1994 bol Michal Vaľo ustanovený do funkcie námestníka generálneho prokurátora Slovenskej republiky. Následne bol 25.januára 1995 hlasmi 79 poslancov navrhnutý na vymenovanie do funkcie generálneho prokurátora, do ktorej ho prezident dňom 31. januára 1995 vymenoval. Počas jeho obdobia sa na generálnej prokuratúre riešili viaceré známe kauzy, ako napr. kauza Triptich alebo zavlečenie M. Kováča ml. do cudziny. Činnosť Generálnej prokuratúry bola vnímaná v tomto období pomerne kontroverzne. Po nástupe novej vlády v roku 1998 boli snahy odvolať Michala Vaľa z funkcie, avšak v NR SR sa proti tomu postavili viacerí poslanci. Dňa 18. decembra 1998 sa sám vzdal funkcie. Michal Vaľo vykonával funkciu generálneho prokurátora 4 roky, od 31. januára 1995 do 31. januára 1999. Po nástupe nového generálneho prokurátora Milana Hanzela pracoval Michal Vaľo ešte rok ako prokurátor Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, potom sa vzdal aj funkcie prokurátora a odišiel do advokácie. V roku 2012 dostal M. Vaľo ponuku opäť sa vrátiť na Generálnu prokuratúru SR.

## Referencie

Kategória:Slovenskí prokurátori
Kategória:Generálni prokurátori (Slovensko)
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Vinného
Ján Gábor

JUDr. **Ján Gábor** (* 25. máj 1959, Prešov) je československý a slovenský diplomat, bývalý veľvyslanec Slovenska v Írsku a Rumunsku.

## Životopis
Ján Gábor po absolvovaní maturity na gymnáziu v Prešove študoval právo na Právnickej fakulte Univerzity Karlovej v Prahe, kde v roku 1983 získal doktorát. Po ročnej vojenskej službe začal v apríli 1984 pracovať na Federálnom ministerstve zahraničných vecí v Prahe na odbore medzinárodného práva. V rokoch 19921993 študoval na Diplomatickej akadémii vo Viedni. Kratšie študijné pobyty absolvoval v USA, Francúzsku, Nemecku a Grécku. Od júla 1993 pracuje na rôznych pozíciách na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí SR. Venoval sa agendám ľudských práv, krajín Balkánu, západnej Európy, USA, Latinskej Ameriky, Ázie. Pôsobil tiež ako Národný politický koordinátor pre Frankofóniu a veľvyslanec so zvláštnym poslaním pre migráciu. V rokoch 19941996 pracoval ako expert v Rade Európy pre otázky ochrany národnostných menšín.

V roku 1998 pôsobil ako chargé d’affaires ad interim na veľvyslanectve SR v USA, následne v rokoch 19992001 v rovnakej pozícii na veľvyslanectve na Kube. V rokoch 20042008 pracoval ako veľvyslanec SR v Írsku. V rokoch 20122018 pôsobil ako veľvyslanec SR v Bukurešti.

V roku 2022 prezidentka SR Zuzana Čaputová nevyhovela návrhu ministra zahraničných vecí SR Ivana Korčoka na vymenovacie J. Gábora za veľvyslanca pričom postupovala proti zaužívanej praxi a svoje konanie nijako neodôvodnila.

## Bibliografia
* 

## Referencie

Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Írsku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Rumunsku
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Osobnosti z Prešova
Pavel Pavlavič Latuška

**Pavel Pavlavič Latuška** (; * 10. február 1973, Minsk, Bielorusko) je bieloruský politik a diplomat. V rokoch 2009 až 2012 bol ministrom kultúry.

Po prezidentských voľbách v roku 2020 sa stal jedným z lídrov bieloruskej opozície.

## Život
Vyštudoval právo na Bieloruskej štátnej univerzite.

V rokoch 2002 až 2008 bol veľvyslancom Bieloruska v Poľsku. Potom bol do roku 2012 ministrom kultúry. Nato bol opäť menovaný veľvyslancom, tentoraz vo Francúzsku, od roku 2013 v Španielsku a Portugalsku. V tejto funkcii slúžil do januára 2019.

V marci toho istého roku bol menovaný riaditeľom divadla Janka Kupala v Minsku. Keď po prezidentských voľbách v roku 2020 odsúdil policajnú brutalitu voči demonštrantom, z divadla ho vyhodili. Zo solidarity s ním potom z divadla odišli aj niektorí herci.

V Bielorusku býva Latuška spomínaný ako kandidát opozície na nového prezidenta. Kvôli rastúcemu tlaku na opozíciu však Bielorusko opustil a býval v Nemecku aj v Česku, kde sa dvakrát stretol s ministrom zahraničia a podpredsedom ČSSD Tomášem Petříčkom. Latuška uviedol, že je naštvaný na českého premiéra Andreja Babiša za to, že sa kvôli jeho odmietavému postoju neuskutočnila poľskými predstaviteľmi navrhnutá schôdzka bieloruskej opozície s premiérmi Poľska, Maďarska, Česka a Slovenska počas summitu Vyšehradskej štvorky v septembri 2020 v poľskom Lubline.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Bieloruskí politici
Kategória:Bieloruskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Bieloruska v Poľsku
Kategória:Veľvyslanci Bieloruska vo Francúzsku
Kategória:Veľvyslanci Bieloruska v Španielsku
Kategória:Veľvyslanci Bieloruska v Portugalsku
Kategória:Ministri kultúry Bieloruska
Kategória:Osobnosti z Minska
Slovenský dopravný pas

**Slovenský dopravný pas** je systém vzájomnej akceptácie elektronických peňaženiek zapojených autobusových dopravcov, ktorý umožňuje platbu jednou dopravnou kartou u všetkých zapojených dopravcov a tiež uznávanie študentských zliav. Organizátorom projektu je Zväz autobusovej dopravy. Projekt v súčasnosti zahŕňa dvadsaťjeden dopravcov po celom Slovensku.

;Prevádzkovatelia mestskej hromadnej dopravy
* DZS-M.K. TRANS Humenné
* Dopravný podnik mesta Košice
* Dopravný podnik mesta Martin
* DZS-M.K. TRANS Michalovce
* Dopravný podnik mesta Prešov
* Mestská dopravná spoločnosť Považská Bystrica
* DZS-M.K. TRANS Stará Ľubovňa
* Dopravný podnik mesta Žiliny - nutná aktivácia v rámci IDS ŽSK

;Ostatní autobusoví dopravcovia
* Arriva Liorbus
* Arriva Michalovce
* Arriva Trnava
* BUS Karpaty Stará Ľubovňa
* eurobus (dopravca v Košickom kraji)
* SAD Dunajská Streda
* SAD Humenné
* SAD Lučenec - dopravná karta akceptovaná aj v SAD Zvolen
* SAD Poprad
* SAD Prievidza
* SAD Prešov
* SAD Trenčín
* SAD Žilina
* SKAND Skalica
* Slovak Lines (dopravca v Bratislavskom kraji) - čiastočná akceptácia - s dopravnou kartou Slovak Lines je možné platiť u ostnatých dopravcov a tiež v rámci Integrovaného dopravného systému v Bratislavskom kraji

## Referencie

## Externé odkazy
* Zväz autobusovej dopravy

Kategória:Integrované dopravné systémy na Slovensku
Kategória:Autobusová doprava na Slovensku
Vojtech Bacho

JUDr. **Vojtech Bacho** (* 8. júl 1935, Dolný Ohaj † 28. január 2014, Bratislava) bol slovenský prokurátor. Bol historicky prvým ponovembrovým generálnym prokurátorom SR, v úrade medzi rokmi 1990 a 1994.

"*JUDr. Vojtech Bacho má významné zásluhy v oblasti zakotvenia prokuratúry v Ústave Slovenskej republiky ako nezávislej ústavnej inštitúcie založenej na jej nezávislosti na politickej moci."* uvádza na svojej webovej stránke Generálna prokuratúra SR.

## Životopis
Po skončení stredoškolského štúdia na gymnáziu pokračoval v štúdiu na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Bacho nastúpil na prokuratúru v roku 1959. Pracoval tam desať rokov. Potom pôsobil na ministerstve spravodlivosti ako odborník v justičnej legislatíve, odkiaľ však bol v roku 1970 prinútený odísť z dôvodu politických zmien v bývalom Československu. Neskôr pôsobil v niekoľkých štátnych podnikoch ako podnikový právnik a v roku 1990 sa vrátil pracovať na ministerstvo spravodlivosti. Za generálneho prokurátora Slovenskej republiky ho vymenovala Slovenská národná rada 28. augusta 1990. Tento post zastával do 9. novembra 1994. Zomrel v 28. januára 2014 po náhlej chorobe. 

## Referencie

Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Slovenskí prokurátori
Kategória:Generálni prokurátori (Slovensko)
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Dolného Ohaja
Marcel Mihalik

PaedDr. Ing. **Marcel Mihalik** (* 13. apríl 1965, Bratislava) je policajt a súčasný poslanec Národnej rady Slovenskej republiky za stranu OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti.

## Životopis
Je dlhoročným mestským policajtom a predsedom Združenia náčelníkov obecných a mestských polícií Slovenska. Po zvolení do funkcie poslanca pokračuje ako náčelník mestskej polície v Piešťanoch. Požiadal však o poskytnutie pracovného voľna. Bol jedným z iniciátorov zavedenia výsluhových dôchodkov pre obecných a mestských policajtov. Je predsedom odborovej organizácie mestských a obecných polícií pri OZ Sloves.

### Politické pôsobenie
Vo Voľbách do Národnej rady v roku 2020 získal na kandidátke OĽaNO 2 930 hlasov. V Národnej rade je podpredsedom Osobitného kontrolného výboru pre kontrolu činnosti NBÚ a členom Výboru Národnej rady pre obranu a bezpečnosť.

## Referencie

## Externé odkazy
* Marcel Mihalik – poslanecký profil na webe Národnej rady SR

Kategória:Poslanci NR SR (2020 – 2023)
Kategória:Slovenskí policajti
Kategória:Politici OĽaNO
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Tintin v Kongu

***Tintin v Kongu*** () je druhý diel komiksovej série *[[Tintinove dobrodružstvá]]*, ktorú napísal a ilustroval belgický komiksový scenárista a ilustrátor Hergé. Komiks vychádzal na pokračovanie od mája 1930 do júna 1931 v konzervatívnych belgických novinách *Le Vingtième Siècle* a to v rámci ich detskej prílohy *Le Petit Vingtième*. Dej komiksu sa točí okolo dobrodružstiev mladého belgického reportéra Tintina a jeho psa Snowyho, ktorí cestujú do Belgického Konga, aby urobili reportáž. Hlavnú zápletku tvoria rôzne potýčky s divokými zvieratami a domorodcami, pričom sa Tintinovi podarí odhaliť aj sieť pašerákov diamantov, ktorú mal pod palcom americký gangster Al Capone.

Tintin v Kongu sa stal neskôr kontroverzným komiksom kvôli rasistickému vykresleniu Konžanov a krutosti voči zvieratám.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Komiksy
Kategória:Knihy z 1931
Timotej III.

**Timotej III.** alebo **Timotheos III.** môže byť:

* grécky alexandrijský patriarcha v rokoch 460475 a 477481, neuznávaný Koptmi, pozri Timotej III. (alexandrijský patriarcha)
* alexandrijský patriarcha v rokoch 517535, Koptmi uznávaný ako Timotej III., pozri Timotej IV.

## Pozri aj
* Timotej
* Timotheos

Kategória:Rozlišovacie stránky – Panovník
Rudolf Lančarič

**Rudolf Lančarič** (* 14. august 1914, Grenville, Pensylvánia, USA† 17. február 1951 Praha) bol pracovník bezpečnosti, ktorý bol zatknutý spolu so skupinou „Šefik Kevič a spoločníci“ a v procese proti titovským špiónom a rozvratníkom v Československu bol krivo obvinený z velezrady a vyzvedačstva a popravený.

## Životopis
Rudolf Lančarič sa narodil 14. augusta 1914 v Grenville, Pennsylvánia, USA. V roku 1922 sa s rodičmi a súrodencami vrátil na Slovensko.

Od októbra 1935 do októbra 1937 absolvoval vojenskú prezenčnú službu pri pešom pluku v Bratislave, kde dosiahol hodnosť desiatnika. Od 1. apríla 1939 do 4. apríla 1944 slúžil na Hlavnom veliteľstve žandárstva, odkiaľ ho prepustil zo služby kvôli zamlčiavaniu nemanželského dieťaťa. Od 19. apríla 1944 do 19. mája 1945 pracoval vo výrobných podnikoch. Po 2. svetovej vojne sa vrátil do Národnej bezpečnosti, kde agilne vykonával čiernu prácu. Štátna bezpečnosť (ŠtB) pomáhala vtedy ešte spriateleným súdruhom z Juhoslávie riešiť ich záujmy na území Československa, najmä vyhľadávanie ukrývajúcich sa bývalých členov Ustaše. V tejto súvislosti ho so Šefikom Kevičom zoznámil na jar 1947 jeho nadriadený podplukovník Rudolf Viktorin.  Poveril ho sprevádzaním Keviča počas jeho návštevy Nitry, kde mal vypočúvať údajnú agentku americkej spravodajskej služby Bosilku Perše.

Dňa 6. apríla 1950 bol zatknutý a v procese proti titovským špiónom a rozvratníkom v Československu bol krivo obvinený z velezrady a vyzvedačstva. Štátny súd v Prahe ho 2. septembra 1950 odsúdil na trest smrti, Najvyšší súd rozsudok potvrdil a Rudolf Lančarič skončil 17. februára 1951 na popravisku.

Lančarič riadil pri prenasledovaní Viliama Žingora (tzv. žingoriáda) Zoru Adamcovú, bývalú sekretárku politika Jána Lichnera, ktorá sa po februári 1948 dostala do vyšetrovacej väzby ŠtB. Po prepustení začala pod nátlakom spolupracovať s ŠtB. Je iróniou osudu, že Lančarič bol teda v procese so Šefikom Kevičom a spol. odsúdený skôr ako Viliam Žingor, ktorého pomáhal dostať do väzenia.

„...spolčili sa navzájom a s ďalšími osobami na pokus o zničenie samostatnosti alebo ústavnej jednotnosti republiky, o rozvrátenie ľudovodemokratického zriadenia, spoločenskej a hospodárskej sústavy republiky (…) a za tým účelom vstúpili do priameho styku s cudzou mocou“ a tejto cudzej moci vyzradili štátne tajomstvá. V prípade Rudolfa Lančariča bolo obzvlášť závažnou okolnosťou, že bol osobitne povinný zachovávať štátne tajomstvo, k čomu sa zaviazal služobnou prísahou. Prokurátor sa vo svojej argumentácii opieral o výsledky vykonštruovaných procesov s Lászlóm Rajkom, z ktorých mal údajne vyplynúť zámer Josipa Broza Tita o vybudovanie tzv. „Dunajskej federácie“ ktorá by bola mimo dozoru ZSSR.

Rudolf Lančarič bol popravený 17. februára 1951 v Prahe. Rehabilitovaný bol v roku 1964 na základe vyšetrenia Inšpekcie Ministerstva vnútra.

## Referencie

Kategória:Obete komunistického režimu v Česko-Slovensku
Kategória:Odsúdení vo vykonštruovaných procesoch v Česko-Slovensku
Kategória:Politickí väzni komunistického režimu v Česko-Slovensku
Kategória:Popravené osobnosti
Faraónove cigary

***Faraónove cigary*** () je štvrtý diel komiksovej série *[[Tintinove dobrodružstvá]]*, ktorú napísal a ilustroval belgický komiksový scenárista a ilustrátor Hergé. Komiks vychádzal na pokračovanie od decembra 1932 do februára 1934 v konzervatívnych belgických novinách *Le Vingtième Siècle* a to v rámci ich detskej prílohy *Le Petit Vingtième*. Dej komiksu sa točí okolo dobrodružstiev mladého belgického reportéra Tintina a jeho psa Snowyho, ktorí na svojich cestách v Egypte objavia faraónovu hrobku. V nej okrem ostatkov stratených egyptológov nájdu aj krabice s cigarami s podivným znakom. Pátranie ich zavedie na Arabský polostrov a do Indie, aby následne odhalili tajomnú medzinárodnú sieť pašerákov.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Komiksy
Kategória:Knihy z 1934
Artur Bekmatov

Mgr. **Artur Bekmatov**, PhD. (* 26. máj 1990, Nitra) je slovenský ľavicový politik a redaktor. Bol predsedom Frontu (vtedy Frontu Ľavicovej Mládeže) a členom Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska. V minulosti tiež prispieval do magazínu Zem a vek.  

Od augusta 2020  je predsedom strany Socialisti.sk.
V súčasnosti pôsobí ako asistent poslanca NRSR za SMER – sociálna demokracia Michala Stušku.

## Životopis
Artur Bekmatov vyštudoval žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. Na katedre začal pôsobiť následne ako doktorand. Pre jeho členstvo v ÚV KSS s ním rozviazal spoluprácu denník SME. Pracoval ako externý redaktor časopisu Zem a vek.

### Politické pôsobenie
V roku 2016 kandidoval v parlamentných voľbách zo 4. miesta kandidátnej listiny KSS. Do parlamentu sa KSS nedostala. V roku 2019 ohlásil vstup do strany Socialisti.sk. Za ňu kandidoval z 5. miesta kandidátky v parlamentných voľbách vo februári 2020, avšak strana sa do parlamentu opäť nedostala.

V auguste 2020 bol po odstúpení Eduarda Chmelára zvolený za predsedu strany Socialisti.sk.

25. augusta 2022 oznámil svoju kandidatúru na post predsedu a poslanca zastupiteľstva Nitrianskeho samosprávneho kraja v nadchádzajúcich župných voľbách.

V parlamentných voľbách v roku 2023 Bekmatov kandiduje na kandidačnej listine strany SMER–SD zo 150. miesta.

Napriek tomu, že sa v parlamentných voľbách neprekrúžkoval až do poslaneckých lavíc, získal celkovo 15 375 preferenčných hlasov. Vďaka tomu získal pozíciu v Zbore poradcov premiéra Fica ako „poradca predsedu vlády SR v oblasti ochrany pracujúcich, sociálnych vecí a spolupráce s odbormi“.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Nitry
Kategória:Politici KSS
Kategória:Politici Socialisti.sk
Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Kategória:Predsedovia slovenských politických strán
Gól sezóny (slovenská futbalová liga)

**Gól sezóny** ja anketa o najkrajší gól sezóny slovenskej futbalovej ligy. Organizuje ju Únia ligových klubov od sezóny 2018/2019, v sezónach 2013/2014 až 2017/2018 sa vyhlasovala anketa Gól mesiaca. 

## História ankety
Anketu *Gól mesiaca* organizuje *Únia ligových klubov* (ÚLK) od  sezóny 2013/2014. Išlo v podstate o obnovenie ankety, ktorá bola v minulosti súčasťou televíznej relácie *Tango* v Slovenskej televízii a bola obľúbená medzi fanúšikmi. Prvým víťazom sa stal Martin Mikovič, hráč Spartaka Trnava, ktorý peknou strelou prispel k víťazstvu 2:1 nad AS Trenčín.  V rokoch 2013 až 2018 sa vyhlasoval len Gól mesiaca, od sezóny 2018/2019 sa vyhlasuje aj *Gól sezóny*. Prvým dvojnásobným víťazom mesačnej ankety sa stal hráč DAC Dunajská Streda Kristopher Vida, jeho góly zabodovali u fanúšikov v júli 2016 a v auguste 2018.  Futbalistom klubu zo Žitného ostrova sa v ankete mimoriadne darí, doteraz si pripísali najviac víťazstiev. 

## Pravidlá ankety
Anketa prebieha na internetovej stránke Fortuna ligy, fanúšikovia sa vyberajú z piatich nominovaných gólov v príslušnom kalendárnom mesiaci, Víťazom ankety sa stáva gól s najväčším počtom hlasov a autor najkrajšieho gólu získava ocenenie od ÚLK a partnerov ankety. Gól sezóny sa vyhlasuje takisto na základe hlasovania fanúšikov, ktorí vyberú najkrajší gól sezóny z víťazných gólov jednotlivých mesiacov.

## Gól mesiaca (2013 – 2018)

## Gól sezóny 2018/2019
Premiérovým víťazom ankety sa stal hráč DAC Dunajská Streda Vakoun Bayo, legionár z Pobrežia Slonoviny , druhé miesto obsadil jeho spoluhráč Kristopher Vida. O poradí rozhodlo hlasovanie fanúšikov a odbornej poroty, zloženej z členov Klubu ligových kanonierov. Svojich favoritov si vyberali bývalí skvelí kanonieri Jozef Kožlej, Stanislav Griga, Róbert Semeník, Róbert Vittek a Tomáš Medveď.  

## Gól sezóny 2019/2020
To, že hráči DAC vedia potešiť fanúšikov peknými gólmi sa potvrdilo aj v nasledujúcej sezóne 2019/20, keď opäť obsadili prvé dve priečky. Najkrajší gól strelil
Eric Davis, reprezentant Panamy, účastník MS 2018  

## Gól sezóny 2020/2021
V treťom ročníku ankety do tretice víťazstvo futbalistu DAC Dunajská Streda, tentoraz triumfoval zástupca Južnej Ameriky Venezuelčan Eric Ramírez.   Strelci klubu zo Žitného ostrova obsadili podobne ako v predošlých dvoch rokoch prvé dve priečky v sezónnej ankete.

## Gól sezóny 2021/2022

## Pozri aj
*Fortuna liga
*Gól roka (anketa STV)
*Gól roka (anketa ČST)
*Hráč sezóny (slovenská futbalová liga)
*Objav sezóny (slovenská futbalová liga)

## Referencie


Kategória:Najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Kategória:Slovenské futbalové ocenenia
RBG

**RBG** môže byť:

* iniciálky americkej sudkyne, pozri Ruth Baderová Ginsburgová
** dokumentárny film o nej, pozri RBG (film)
* arborétum, pozri Royal Botanical Gardens
* IATA kód pre letisko, pozri Roseburg Regional Airport
* IATA kód pre leteckú spoločnosť, pozri Air Arabia Egypt
Gól roka (anketa STV)

**Gól roka** bola divácka anketa Slovenskej televízie o najkrajší gól roka slovenskej futbalovej ligy v rokoch 1993 až 2001.

## História ankety
Po rozdelení Československa sa na jar 1993 dohrala posledná sezóna česko-slovenskej futbalovej ligy a v auguste toho istého roka odštartovala prvá sezóna samostatnej slovenskej futbalovej ligy. Zostrih reportáží z ligových zápasov vysielala Slovenská televízia v relácii *Tango*, ktorej autorom, dramaturgom a moderátorom bol redaktor Miroslav Michalech.  Relácia sa vysielala v rokoch 1993 až 2001, zanikla potom čo marketingový partner Slovenského futbalového zväzu uzavrel zmluvu so súkromnou televíziou Markíza. Súčasťou relácie boli rôzne divácke ankety ako *Gól mesiaca/roka*, *Hráč mesiaca/roka*, *Objav roka* či *Tréner roka*.

V ankete *Gól mesiaca* si televízni diváci vyberali z ponúknutých nominácií najkrajší gól mesiaca a na konci roka si vybrali z víťazných gólov jednotlivých mesiacov *Gól roka*. Hlasovalo sa formou korešpondenčných lístkov. Autori víťazných Gólov mesiaca a Gólov roka boli ocenení zlatou sponou od zlatníctva Topas. Prvým víťazom ankety Gól mesiaca sa stal v auguste 1993 Jaroslav Timko zo Slovana Bratislava. Najčastejšie, štyrikrát triumfoval v mesačnej ankete Dušan Tittel, nikdy sa však nestal celoročným víťazom.

Premiérovým víťazom Gólu roka 1993 bol Vladimír Prokop z Interu Bratislava, keď v zápase s Tatranom Prešov po jeho ďalekonosnej strele ostala lopta zaseknutá v hornom rohu brány Petra Jakubecha. Jediným dvojnásobným víťazom ankety bol Marián Ľalík, trofej získal v dvoch rôznych kluboch, v roku 1996 ako hráč BSC JAS Bardejov a o tri roky neskôr v drese Interu Bratislava.   V roku 2001 už Gól roka nebol vyhlásený, len víťazné Góly mesiaca.

## Víťazi ankety Gól roka

## Víťazi ankety Gól mesiaca

## Pozri aj
*Gól roka (anketa ČST)
*Gól sezóny (Fortuna liga)

## Referencie


Kategória:Najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Kategória:Slovenské futbalové ocenenia
Kategória:Slovenská televízia
Konfirmácia (Evanjelická cirkev)

[náhľad|220x220bod|Konfirmácia v [Českobratrská církev evangelická|Českobratskej cirkvi evanjelickej (1952)]] 
[náhľad|220x220bod|Konfirmácia v Reformovanej kresťanskej cirkvi v Maďarsku ([2007)]]
**Konfirmácia** je v Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania prijatie pokrstených ako dospelých členov cirkvi. Je potvrdením krstnej zmluvy na základe osobného a verejného vyznania viery.Praktizuje sa aj v niektorých ďalších protestantských cirkvách (napr. Reformovaná kresťanská cirkev).  

S konfirmáciou na území dnešného Slovenska začal v bratislavskom nemeckom kostole v roku 1747 farár Matej Marth. Konfirmácia sa v Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku vykonáva spravidla v ôsmom ročníku na základnej škole, ale konfirmovaný môže byť aj dospelý, po konfirmačnej príprave. Ide o udalosť kedy pokrstený po prvýkrát pristúpi k spovedi a Večeri Pánovej, a tak sa stáva dospelým členom cirkvi.

## Referencie

Kategória:Evanjelická cirkev
Timotheos z Gazy

**Timotheos z Gazy** (; * 5. storočie† 6. storočie) bol byzantský grammatikos, básnik a amatérsky zoológ pôsobiaci približne v rokoch 491518.

Bol študentom egyptského filozofa Hórapollóna a reflektoval učenie gazskej školy. Napísal báseň v štyroch knihách, ktorá pojednávala o zvieratách. Šlo o zmes legiend a zoológie, pričom autor čerpal zo starších diel Aristotela, Plutarchu, Oppiána a ďalších. Známa bolo pod viacerými názvami ako napríklad *Indické zvieratá*, *Štvornožce a ich úžasné vrodené vlastnosti* alebo *Príbehy o zvieratách* (doslovné preklady). Dielo sa zachovalo len v prózovanom sumári z polovice 11. storočia. Skrátený výťah bol v Byzancii veľmi obľúbený a používaný ako učebnica.

## Referencie

## Externé odkazy
* Timotheus of Gaza's on animals in the arabic tradition na researchgate.net (po anglicky)

Kategória:Byzantskí spisovatelia
Kategória:Narodenia v 5. storočí
Kategória:Úmrtia v 6. storočí
Timotej III. (alexandrijský patriarcha)

**Timotej III. Salofakiolos** (iné mená: **Timotheos Salofakiolos**, **Timotheos III. Salofakiolos**; (; * ?† február 482, Alexandria) bol byzantský mních a klerik, ortodoxný (chalcedónsky) alexandrijský patriarcha v rokoch 460482. Meno *Salofakiolos* údajne referovalo voľnú alebo bielu pokrývku hlavy/turban.

Bol adresátom jedného z listov pápeža Leva I., v ktorom ho nabádal bojovať proti nestoriánom a eutychiánskym monofyzitom.

## Životopis
Timotej bol pôvodne mníchom v cenobitskom (pachomiánskom) monastieri v egyptskom Kanópe (). Po tom, čo bol koptský monofyzitský (miafyzitský) patriarcha Timotej II. Ailouros poslaný do exilu, bol Salofakiolos ako zástanca chalcedónskej ortodoxie v roku 460 vysvätený za nového alexandrijského patriarchu. K monofyzitom vystupoval zmierlivo a dokonca obnovil Dioskurovo meno v cirkevných diptychoch. To sa nepáčilo rímskemu pápežovi, ktorý proti kroku protestoval. I napriek zmierlivej povahe si uznanie Koptov nezískal a za Timoteja III. považujú patriarchu Timoteja, ktorý podľa ortodoxného číslovania nesie prídomok IV. Neskorší kartáginský historik Liberatus zaznamenal, že sa o ňom Alexandrijčania mali vyjadriť nasledovne: „*Hoci s tebou nekomunikujeme, milujeme ťa*“.

Po tom, čo sa byzantským cisárom stal monofyzita Basiliskos, sa do Egypta v roku 475 vrátil Timotej II. a Salofakiolos odišiel žiť do kláštora v Kanópe. Ailouros ale v roku 477 zomrel a aj napriek odporu monofyzitov, sa Salofakiolos vďaka podpore prefekta Anthemia do úradu vrátil. Kopti ho avšak neuznali a za Ailourovho nástupcu prehlásili Petra III. Monga. Na alexandrijskom stolci vznikla schizma. Timotej sa pre prípad svojej smrti snažil uchovať patriarchálny stole pre ortodoxiu a začal jednať s umierneným cisárom Zenónom. Misia prípadného kandidáta Jána Talaiu v Konštantínopole avšak pre jeho netaktnosť zlyhala. Cisár súhlasil, že vymenuje Timotejovho nástupcu, avšak nesmel ním byť Talaia sám. Ján s dohodou súhlasil a vrátil sa do Egypta. Po tom, čo však Timotej zomrel (482), nechal sa vysvätiť za patriarchu. To popudilo cisára, ktorý následne za uznanie Henotikonu v úrade potvrdil Monga. Talaia musel utiecť do Ríma a Timotejovo telo bolo posmrtne exhumované a potupne vynesené z mesta. Jeho meno nechal Mongos navyše vyškrtnúť z cirkevných diptychov.

## Referencie

Kategória:Byzantské kresťanské osobnosti
Kategória:Alexandrijskí patriarchovia
Kategória:Úmrtia v 582
Voľha Aľaksandravna Kavaľkovová

**Voľha Aľaksandravna Kavaľkovová** (; * 26. január 1984, Minsk, Sovietsky zväz) je bieloruská aktivistka a členka vedenia opozičnej Koordinačnej rady.

V novembri 2019 oznámila svoj zámer kandidovať v bieloruských prezidentských voľbách.

Dňa 25. augusta 2020 Kavaľkovovú v Bielorusku odsúdili na desať dní väzenia. Dostala informáciu, že buď z krajiny odíde, alebo ju čaká dlhé väznenie. Z väznice ju potom dopravili na hranicu s Poľskom, odkiaľ potom autobusom došla do Varšavy.

Dňa 21. septembra 2020 by mal Kavaľkovovú a ďalších členov bieloruskej opozície, Sviatlanu Cichanovskú a Pavla Latušku, prijať Výbor pre zahraničné veci Európskeho parlamentu.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Bieloruskí aktivisti
Kategória:Disidenti
Kategória:Osobnosti z Minska
Tomáš Magáth

**Tomáš Magáth** (* 28. september 1976) je slovenský športový novinár, redaktor, komentátor, moderátor. Stál pri zrode televízie JOJ ŠPORT, kde pôsobí vo funkcii programového riaditeľa. 

Vyštudoval Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre. V TV JOJ moderoval šport v Ranných novinách, zároveň bol šéfredaktorom internetovej športovej televízie HUSTE.tv od roku 2008. Spolupracuje na viacerých projektoch. Predtým pracoval ako športový moderátor vo Fun rádio. Za mimoriadny prínos športu bol ocenený v ankete Športovec Senice 2024. 

Je ženatý, má troch synov. Žije v Bratislave. 

## Referencie

Kategória:Slovenskí televízni moderátori
Kategória:Slovenskí rozhlasoví moderátori
Kategória:Absolventi Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Mikroskopická kolitída

**Mikroskopická kolitída** je zápal hrubého čreva, charakterizovaný vodnatými hnačkami, ktorý sa dá zistiť len mikroskopickým vyšetrením; makroskopický vzhľad črevnej sliznice je pri tomto ochorení normálny. Jeho presná príčina nie je známa, preto sa zvykne zaraďovať do skupiny idiopatických kolitíd.

## Výskyt, príčiny, patofyziológia, subtypy
Mikroskopická kolitída je považovaná za pomerne zriedkavé ochorenie, ale počet pacientov postupne narastá. V súčasnosti sa udáva, že na ňu trpí približne jeden človek z 1000, je častejšia u starších ľudí, žien, fajčiarov a tiež je spojená s užívaním niektorých liekov (o.i. inhibítorov protónovej pumpy, napr. omeprazol, lansoprazol, ďalej nesteroidných protizápalových liekov, niektorých antidepresív). Patogenéza nie je jasná, predpokladá sa, že vznik ochorenia podmieňujú viaceré faktory, okrem vyššie uvedených aj genetické a imunitné.

Podľa mikroskopického nálezu na sliznici hrubého čreva sa rozlišuje na niekoľko subtypov:

* lymfocytárha kolitída
* kolagénna kolitída
* prechodné subtypy s neúplným obrazom

## Príznaky a diagnostika
Príznakom dominujú dlhodobé prudké vodnaté hnačky, ktoré často vznikajú náhle. Sú spojené s intenzívnym nútením na stolicu. Stolica u mnohých pacientov odchádza aj v noci. Nebýva v nej prímes krvi. Ďalšie príznaky sú bolesti brucha, nafukovanie a váhový úbytok. Kolonoskopický nález je necharakteristický, diagnóza sa stanovuje na základe bioptického vyšetrenia sliznice hrubého čreva. Výsledky laboratórnych vyšetrení nie sú pre diagnostiku rozhodujúce. Hladina C-reaktívneho proteínu (CRP) a iných markerov zápalu nebýva podstatne zvýšená. Zvýšenie fekálneho kalprotektínu je časté, ale nie špecifické pre túto chorobu.

Je dôležité odlíšiť iné príčiny hnačiek, najmä iné idiopatické črevné zápaly a syndróm dráždivého hrubého čreva.

## Liečba
Účinnou liečbou je podávanie glukokortikoidu budesonid v kapsuliach s riadeným uvoľňovaním účinnej látky. Ústup ochorenia sa dostaví približne po mesačnej liečbe a niekedy je trvalý. V niektorých ľahkých prípadoch ochorenia je dostačujúca liečba loperamidom. Len v najťažších prípadoch je potrebné použiť imunomodulačnú liečbu - azatioprin/6-merkaptopurín, metotrexát, skupinu anti-TNF alebo biologickú liečbu.

## Prognóza
Liečbou sa dosiahne ústup ochorenia u väčšiny pacientov. Mikroskopická kolitída nie je spojená so zvýšeným výskytom nádorov.

## Referencie


Kategória:Choroby hrubého čreva
Hráč sezóny (slovenská futbalová liga)

**Hráč sezóny** je ocenenie pre najlepšieho hráča slovenskej futbalovej ligy, udeľované po skončení sezóny.

## História ankety
Anketu organizuje *Únia ligových klubov* (ÚLK) od sezóny 2010/2011. V ankete hlasujú tréneri účastníkov Fortuna ligy, tréneri reprezentácie Slovenska a  reprezentácie Slovenska do 21 rokov, zástupcovia SFZ a ÚLK.

Prvým víťazom ankety sa stal Filip Šebo, hráč Slovana Bratislava . V sezóne 2018/2019 sa stal víťazom legionár v službách Slovana Bratislava Slovinec Andraž Šporar , v ďalšej sezóne prvýkrát triumfoval brankár Dominik Greif .

V rokoch 1994 – 2000 prebiehala anketa *Hráč roka* v relácii *Tango*, ktorú vysielala Slovenská televízia, dvojnásobnými víťazmi sa stali Dušan Tittel a Szilárd Németh.

## Víťazi ankety Hráč sezóny

## Víťazi ankety Hráč roka (1994 – 2000)

## Pozri aj
*Hráč mesiaca (slovenská futbalová liga)
*Objav sezóny (slovenská futbalová liga)
*Gól sezóny (slovenská futbalová liga)

## Referencie


Kategória:Najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Kategória:Slovenské futbalové ocenenia
Objav sezóny (slovenská futbalová liga)

**Objav sezóny** je ocenenie pre najlepšieho mladého hráča slovenskej futbalovej ligy, udeľované po skončení sezóny.

## História ankety
Anketu organizuje *Únia ligových klubov* (ÚLK) od sezóny 2010/2011. V ankete hlasujú tréneri účastníkov Fortuna ligy, tréneri reprezentácie Slovenska a reprezentácie Slovenska do 21 rokov, zástupcovia SFZ a ÚLK. 

V ankete sa presadzujú najmä mladí reprezentanti do 21 rokov. Matúš Bero z AS Trenčín je zatiaľ jediným hráčom, ktorý po víťazstve v ankete Objav sezóny získal v nasledujúcom ročníku ocenenie Hráč sezóny.   V doterajšej histórii ankety si najčastejšie, trikrát odniesli ocenenie hráči AS Trenčín a MŠK Žilina, ktorí získali prvenstvo trikrát v sérii. 

V rokoch 1994 – 2000 prebiehala anketa *Objav roka* v relácii *Tango*, ktorú vysielala Slovenská televízia. Jej prvým víťazom bol Szilárd Németh, neskôr dvojnásobný *Hráč roka*. V rámci vyhlasovania ankety *Jedenástka roka* bolo v roku 2001 udelené ocenenie *Objav roka*, v roku 2000 *Talent roka*.

## Víťazi ankety Objav sezóny

## Víťazi ankety Objav roka (1994 – 2000)

*Talent roka 2000: Tomáš Oravec, 1. FC Košice/MFK Ružomberok
*Objav roka 2001: Mário Breška, Matador Púchov

## Pozri aj
*Hráč sezóny (slovenská futbalová liga)
*Gól sezóny (slovenská futbalová liga)

## Referencie


Kategória:Najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Kategória:Slovenské futbalové ocenenia
Peter III. (alexandrijský patriarcha)

**Peter III. Mongos** (iné mená: **Peter Mongos**, **Petros Mongos**, ; ? † 29. október 490) bol byzantský koptský teológ, monofyzitský (miafyzitský) alexandrijský patriarcha v rokoch 477/482490. Bol podporovateľom Zenónovho Henotikonu, čím stratil podporu radikálneho krídla monofyzitov. Rímskymi synodami (484, 485) bol spolu s konštantínopolským patriarchom Akakiom odsúdený. Prezývka Mongos vo voľnom preklade znamená koktavý/zachrípnutý/chrapľavý. Údajne napísal viacero diel, ktoré sa však nezachovali.

## Životopis
V ranom živote ako diakon vysvätený patriarchom Dioskorom podporoval prenasledovanie melchitov a bol jedným z hlavných propagonistov miafyzitizmus. Na Zbojníckej synode v Efeze (449) podporil svojho patriarchu a monofyzitizmus. Za patriarchátu Timothea II. Ailoura sa stal arcidiakonom. Po patriarchovej smrti bol akýmsi monofyzitským biskupom vysvätený za patriarchu. Úradu sa však neujal, pretože patriarchom bol už za Ailourovho života menovaný Timotheos III. Salofakiolos. Mongos preto odišiel do ústrania, kde vytrval až do jeho smrti v roku 482. Po tom, čo sa ortodoxným patriarchom stal Ján I. Talaia, cisár Zenón, ktorému Ján pred tým sľúbil, že sa o post nebude uchádzať, podporil Monga. Výmenou za podporu Mongos uznal Zenónov zmierlivý Henotikon.

Mongos sa v úrade snažil presadiť umiernené stanovisko. Tým si znepriatelil radikálnych prívržencov svojej náuky, ktorí požadovali verejné odsúdenie Chalcedónskeho koncilu a pápežovho dogmatického listu *[[Tomus ad Flavianum]]*. Situácia vyústila do schizmy v monofyzitskej cirkvi, z ktorej sa vyčlenili tzv. *[[akefaloi]]* - bezhlaví (pretože nemali vodcu - hlavu). Zhoršili sa aj Mongove vzťahy s chalcedónskymi kresťanmi. Jeho monofyzitská (miafyzitská) exegéza Henotikonu výrazne popudila pápeža, ktorý Monga nakoniec na synodách v Ríme nechal spolu s Henotikonom a Akakiom odsúdiť (akakiánska schizma).

## Referencie

## Externé odkazy
* Peter III of Alexandria na Orthodox Wiki (po anglicky)
* Peter Mongus na Biblical Cyclopedia (po anglicky)

Kategória:Úmrtia 29. októbra
Kategória:Úmrtia v 490
Kategória:Koptskí pápeži
Kategória:Egyptskí teológovia
Kategória:Byzantskí teológovia
Tipos extraliga 2020/2021

**Tipos extraliga 2020/2021** bola 28. sezónou najvyššej klubovej súťaže v ľadovom hokeji na Slovensku. Riadiacim orgánom súťaže bol Slovenský zväz ľadového hokeja.

## Extraligové kluby
V sezóne 2020/2021 v nej hralo 12 regulárnych družstiev. V extralige hral aj jeden tím z Maďarska: DVTK Jegesmedvék Miškovec.
Tím MAC Újbuda Budapešť po dvoch rokoch v Tipos extralige skončil a vrátil sa späť do maďarskej súťaže Erste liga.  
Posledný tím v tabuľke po základnej časti mal hrať baráž o zotrvanie v najvyššej súťaži, ale pre sezónu 2020/2021 toto pravidlo neplatilo a nikto nezostúpil. 

* HC ’05 Banská Bystrica odohrá celú sezónu vo Zvolene, pretože zimný štadión v Banskej Bystrici sa rekonštruuje.

## Konečná tabuľka základnej časti

## Play-off
### Pavúk

### Predkolo (Kvalifikácia o Play-off)
**tučne** sú zvýraznené domáce zápasy

Predkolo hrali tímy nasledovne: 7.miesto - 10.miesto a 8.miesto - 9.miesto.

Predkolo sa začalo v stredu 24. marca a jednotlivé série sa hrali na 3 víťazstvá.

* **[[HK Dukla Trenčín]]**HC ’05 Banská Bystrica **3:1** (**4:3sn.**, **4:1**, 1:2pp, 3:2pp)
* HC Košice**[[HC Mikron Nové Zámky]]** **1:3** (**4:1**, **1:2**, 1:5, 1:3)

### Štvrťfinále - od stredy 31. marca
* **[[HKM Zvolen]]**HC Mikron Nové Zámky **4:0** (**3:2**, **4:1**, 4:2, 6:3)
* **[[HK Dukla Ingema Michalovce]]**HK Dukla Trenčín  **4:2** (**5:4**, **2:4**, 2:1, 5:4, **1:3**, 2:1pp)
* **[[HK Poprad]]**HC 07 Detva **4:0** (**6:3**, **4:3**, 2:1, 3:1)
* **[[HC Slovan Bratislava]]**HK Nitra **4:1** (**5:0**, **4:1**, 3:2, 2:8, **5:1**)

### Semifinále - od utorka 13. apríla
* **[[HKM Zvolen]]**HC Slovan Bratislava **4:1** (**3:2sn**, **2:3pp**, 5:2, 4:2, **2:1pp**)
* HK Dukla Ingema Michalovce**[[HK Poprad]]** **2:4** (**3:1**, **3:2sn**, 1:2, 2:5, **2:3pp**, 1:3)

### Finále - od štvrtka 29. apríla
* **[[HKM Zvolen]]**HK Poprad **4:1** **(5:3**, **4:3pp**, 2:1pp, 4:7, **3:2**)

## Celkové poradie

## Majstrovský káder 2020/2021 - [[HKM Zvolen]]
* **Brankári:** Robin Rahm, Adam Trenčan, Aleksanteri Heiskanen 
* **Obrancovia:** Ben Betker, Branislav Kubka, Jakub Meliško, Andrej Hatala, Peter Hraško, Oldrich Kotvan, Michal Ivan, T.J. Melancon
* **Útočníci:** Ján Chlepčok, Jozef Tibenský, Peter Zuzin, Václav Stupka, Radovan Puliš, Dalibor Ďuriš, Miloš Kelemen, Radovan Bondra, Nikolas Gubančok, Marco Halama, Jakub Kolenič, Allan McPherson, Marek Viedenský, Maroš Jedlička, Patrik Marcinek, Juraj Mikúš, Mikko Nuutinen 
* **Tréneri:** Peter Oremus, Andrej Kmeč, Andrej Podkonický

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Ľadový hokej v 2020
Kategória:Ľadový hokej v 2021
Kategória:Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Slovenská hokejová liga 2020/2021

**Slovenská hokejová liga 2020/2021** je 28. sezónou 1. hokejovej ligy. Prvých osem tímov postúpi do Play-off. Do Slovenskej hokejovej ligy postúpil z 2. hokejovej ligy klub HC 19 Humenné tým že splnil podmienky mohol postúpiť aj druhý finálista z 2. hokejovej ligy klub HK MŠK Indian Žiar nad Hronom lenže nepodal prihlášku do Slovenskej hokejovej ligy. V Slovenskej hokejovej lige už nepôsobí minuloročný víťaz základnej časti Bratislava Capitals ktorý odišiel do nadnárodnej súťaže bet-at-home ICE Hockey League.

## Hrací plán
V sezóne 2020/2021 sa hralo v jednej spoločnej skupine. Liga mala 10 účastníkov + mládežnícky tím slovenskej reprezentácie do 18 rokov pripravujúci sa na vrchol sezóny pod hlavičkou SR 18. Každé družstvo odohralo v základnej časti 36 stretnutí. Prvých osem tímov postúpi do Play-off. Víťaz Slovenskej hokejovej ligy postúpi priamo do Tipos extraligy.

## Hokejové tímy Slovenskej hokejovej ligy v sezóne 2020/2021

## Základná časť

## Play-off
### Pavúk

### Štvrťfinále
(tučne sú zvýraznené domáce zápasy)

* **[[Vlci Žilina|VLCI Žilina]]**HK 95 Považská Bystrica **4:0** (**3:2sn**, **9:1**, 2:1, 2:1pp)
* **[[HK Martin|HK VITAR Martin]]**HC 19 Humenné **4:0** (**4:0**, **3:1**, 2:1, 5:2)
* **[[HK Spišská Nová Ves]]**HK AUTORÁCZ Levice **4:0** (**4:0**, **4:0**, 5:0, 5:2)
* HC Topoľčany**[[MHK Dubnica nad Váhom]]** **0:4** (**1:2**, **2:4**, 1:3, 3:6)

### Semifinále
* **[[Vlci Žilina|VLCI Žilina]]**MHK Dubnica nad Váhom **4:0** (**3:0**, **4:3**, 3:2pp, 4:1)
* HK VITAR Martin**[[HK Spišská Nová Ves]]** **2:4** (**2:6**, **2:1**, 5:2, 0:2, **1:3**, 1:4)

### Finále
* VLCI Žilina**[[HK Spišská Nová Ves|HK Spišská Nová Ves]]** **1:4** (**3:4**, **3:5**, 5:1, 0:1, **3:4sn**)

## Celkové poradie

## Pozri aj
* Tipos extraliga
* 2. hokejová liga (Slovensko)

## Referencie

## Externé odkazy
* 1. hokejová liga na stránke SZĽH
* 1.Hokejová liga na stránkach SZĽH

Kategória:Ľadový hokej v 2020
Kategória:Ľadový hokej v 2021
Kategória:1. hokejová liga SR
Zoznam poslancov Trnavského samosprávneho kraja (2017 – 2022)

náhľad|Zloženie zastupiteľstva Trnavského samosprávneho kraja vo volebnom období 20172022
**Zoznam poslancov [[Trnavský samosprávny kraj|Trnavského samosprávneho kraja]]** zvolených na volebné obdobie 2017 – 2022 vo voľbách do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku dňa 4. novembra 2017. V krajskom zastupiteľstve bolo najviac poslancov nezávislých kandidátov (14), SMK-MKP získalo 13 mandátov, pravicová koalícia KDH, OKS, OĽANO, SaS a ZZ, DÚ 11 mandátov a strany MOST-HÍD a SMER-SD po 1 mandáte. Volebné obdobie bolo mimoriadne predĺžené oproti pôvodne plánovanému roku 2021 až do roku 2022, aby sa tak následné voľby do VÚC časovo zosúladili s termínom konania ďalších komunálnych volieb.

## Poslanci zastupiteľstva Trnavského samosprávneho kraja

## Referencie

## Poznámky


## Pozri aj
*Voľby do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2017

## Externé odkazy
* Zvolení poslanci podľa jednotlivých obvodov Trnavského samosprávneho kraja
* Zastupiteľstvo Trnavského samosprávneho kraja

Kategória:Zoznamy poslancov Trnavského samosprávneho kraja
Michael Lonsdale

**Michael Lonsdale** (* 24. máj 1931, Paríž, Francúzsko† 21. september 2020, Paríž) bol francúzsko-bristký herec.

## Životopis
Narodil sa v Paríži ako syn britského dôstojníka Edwarda Lonsdale-Croucha a Francúzky írskeho pôvodu Simone Béraud,. Do svojich siedmich rokov žil v Londýne, potom v Maroku. Bol bilingválny, hovoril francúzsky a anglicky.

V roku 1947 sa vrátil do Paríža študovať maliarstvo, ale vybral si herectvo a v roku 1955 debutoval v divadle u Raymonda Rouleau. 

Jeho filmovým debutom bol film *C’est arrivé à Aden* z roku 1956. Medzinárodne známym sa stal úlohami vo filmoch francúzskeho režiséra Françoisa Truffauta * La mariée était en noir* a *[[Ukradnuté bozky]]*. Hral aj vo filmoch ďalších režisérov Francúzskej novej vlny ako bol Alain Resnais, Louis Malle či Jacques Rivette. Počas svojej kariéry spolupracoval so známymi režisérmi – Orson Welles, Joseph Losey, Luis Buñuel, Miloš Forman, John Frankenheimer, Steven Spielberg, François Ozon a Manoel de Oliveira. Za stvárnenie inšpektora Lebela vo filme Freda Zinnemanna *Šakal* bol v roku 1973 nominovaný na britskú filmovú cenu BAFTA za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej úlohe.

Okrem účinkovania vo viacerých filmoch mimo mainstream ako napríklad *India Song* od Marguerite Duras hral aj v medzinárodných komerčných filmoch. V roku 1979 stvárnil v bondovke *James Bond: Moonraker* Bondovho protihráča Sira Huga Draxa. 

Okrem filmu a televízie hral aj v divadle, kde spolupracoval s režisérmi ako Jean-Louis Barrault, Peter Brook a Claude Régy. Okrem herectva sa venoval aj maliarstvu a písaniu kníh. 

V roku 2011 získal *Prix Lumières* a Césara za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej úlohe za rolu Luca vo filme režiséra Xaviera Beauvoisa *O bohoch a ľuďoch*.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
*  
* Michael Lonsdale na FDb.cz

## Zdroj

Kategória:Francúzski divadelní herci
Kategória:Francúzski filmoví herci
Kategória:Francúzski televízni herci
Kategória:Držitelia Césara
Kategória:Osobnosti z Paríža
Kategória:Herci, ktorí hrali Bondových darebákov