open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom VIII.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Štefana VIII. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Štefanom VIII.**

## Menovacia politika
Pápež Štefan VIII. vymenoval počas svojho pontifikátu (939942) dvoch kardinálov v dvoch konzistóriách, pričom dátum jedného z nich nie je známy.

Obidvaja hodnostári boli talianskeho pôvodu. Medzi novovymenovanými prelátmi sa nachádzala aj neskoršia hlava Cirkvi Marinus II.

Poslednou žijúcou osobou, ktorú pápež Štefan VIII. vymenoval za kardinála, bol kardinál Leone. Skonal v roku 963, teda približne 21 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium v 941
# Kardinál Leone (?963)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Marino (?946), neskôr pápež Marinus II.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom VII. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Marinom II. (nástupcom)

## Zdroj

Štefan 08
Ovčí zdych

**Ovčí zdych** je valaský, pravdepodobne rituálny ľudový tanec zo spišsko-šarišského pomedzia, v ktorom sólista dramatizujúcimi trhavými a klesavými pohybmi napodobňuje skon (zdych) ovce, jej vzpieranie, metanie sa až smrť, pričom v závere tanca zviera ožíva.

Podľa Mariána Baloga, riaditeľa Folklórneho súboru Čarnica z Košíc, ktorý má tento tanec vo svojom repertoári, ho mohli tancovať „iba bačovia len niekoľkokrát do roka,“ pričom všetci diváci museli stíchnuť nakoľko šlo o veľmi emotívny tanec. Ide o svetový unikát, nakoľko jediným podobným tancom je juhoamerický indiánsky tanec znázorňujúci skon kondora.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Externé odkazy
* Fotodokumentácia tanca ovčí zdych z Krivian (1980) vo Fonde tradičnej ľudovej kultúry
* Videozáznamy na webe folkloristu Stanislava Škubala

Kategória:Tanec na Slovensku
Žitné

**Žitné** () je vrch v severnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Terchová, približne  východne od mesta Žilina.

## Poloha
Nachádza sa v severnej polovici Malej Fatry, na severe geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a na katastrálnom území obce Terchová. Najbližším sídlom je severne situovaná Terchová, západne leží Belá, Dolná Tižina, Krasňany a Varín a severovýchodne Zázrivá.
 
## Opis
Žitné leží na severe strednej časti Krivánskej Fatry, v rázsoche, ktorá vybieha severným smerom z oblasti sedla Bublen na Sokolie (). Nachádza sa medzi Baraniarkami () na severe a Kraviarskym () na juhu. Východným smerom hrebeň kopíruje Stará dolina, ktorou preteká rieka Varínka, západné svahy klesajú do doliny Veľká Bránica, ktorou voda odteká potokom Bránica. Hrebeň je súčasťou Národného parku Malá Fatra a vedie ním hranica Národnej prírodnej rezervácie Veľká Bránica. Hrebeňom prechádza značená turistická trasa.

Západným smerom sa nachádza Dlhý vrch (), Kykula (), Vysoký vrch (), Prostá () a Príslopok (), južným Kuriková (), Malý Kriváň (), Hole (), Koniarky (), sedlom oddelené Kraviarske (), Pekelník (), Veľký Kriváň () a Chleb (), východným Steny (), Stoh () a Veľký Rozsutec () a severným Boboty (), Sokolie () a sedlom oddelené Baraniarky ().

### Výhľady
Hrebeň v oblasti vrcholu pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež blízku Kysuckú vrchovinu a Žilinskú kotlinu, pri priaznivých podmienkach aj Kysucké, Oravské a Moravsko-sliezske Beskydy, Oravskú Maguru a Súľovské vrchy.

## Prístup
* po  modro značenom chodníku:
** od severovýchodu z lokality Starý dvor cez sedlo Príslop
** od juhovýchodu zo Snilovského sedla cez Chrapáky

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Krivánske Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Terchová
Tajomný ostrov (rozlišovacia stránka)

**Tajomný ostrov** môže byť:

* román Julesa Verna, pozri Tajomný ostrov
* ruský film z roku 2008, pozri Tajomný ostrov (film z roku 2008)
* americký televízny film z roku 2005, pozri Tajomný ostrov (film z roku 2005)
* americký televízny film z roku 2001, pozri Tajomný ostrov (film z roku 2005)
* koprodukčný televízny seriál z roku 1973, pozri Tajomný ostrov (miniséria)
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom X.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Ján X. (pápež)|Jána X. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Jánom X.**

## Menovacia politika
Pápež Ján X. vymenoval počas svojho pontifikátu (914928) štyroch kardinálov, z ktorých sú dvaja mali doložene taliansky pôvod. Hlava Cirkvi uskutočnila tri konzistóriá, pričom dátum jedného z nich nie je zachovaný. Medzi novovymenovanými prelátmi bol aj jeho nástupca Lev VI.

## Konzistórium v 914
# Kardinál Leone (?928?)

## Konzistórium v 928
# Kardinál Gregorio (?pred 948)
# Kardinál Sergio (??)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Kardinál Leone (?928/929), neskôr pápež Lev VI.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom III. (najbližším predchodcom, ktorý kreoval kardinálov)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom VI. (nástupcom)

## Zdroj

Ján 10
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIII.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Ján XIII. (pápež)|Jána XIII. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIII.**

## Menovacia politika
Pápež Ján XIII. vymenoval počas svojho pontifikátu (965972) desiatich kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali s ročným a dvojročným odstupom. Najviac prelátov (7) vymenoval na poslednom kreovaní.

Medzi novovymenovanými kardinálmi sa nachádzali aj jeho neskorší nástupcovia Benedikt VI. a Benedikt VII. Posledným doloženým žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Ján XIII., bol kardinál Francone, ktorý bol neskôr protipápežom. Skonal na otrávenie 20. júla 985, teda 13 rokov po pontifikovej smrti. 

## Konzistórium v 969
# Kardinál Leone (?983)
# Kardinál Giovanni (??)

## Konzistórium v 970
# Kardinál Gianvier (??)

## Konzistórium v 972
# Kardinál Benedetto ml.(?pred 993)
# Kardinál Giuliano (??)
# Kardinál Crescenzio (??)
# Kardinál Benedetto (?974), neskôr pápež Benedikt VI.
# Kardinál Domno (?974)
# Kardinál Benedetto (?983), neskôr pápež Benedikt VII.
# Kardinál Francone (?985), neskôr protipápež

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom V. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom VII. (najbližším nástupcom, ktorý kreoval kardinálov)

## Zdroj

Ján 13
Mount Rogers (Virgínia)

**Mount Rogers** () je najvyšší vrch amerického štátu Virgínia. Nachádza sa v Iron Mountains, súčasti Apalačských vrchov. Medzi najvyššími vrchmi štátov USA je na 19. mieste.

## Poloha
Mount Rogers sa nachádza v severozápadnej časti štátu, na hranici okresov Smyth County a Grayson County. Je súčasťou Mount Rogers National Recreation Area a Jefferson National Forest. V Mount Rogers National Recreational Area sú skalnaté útvary, lysé vrchy a smrekovo-jedľové lesy. Možná je turistika, cyklisitika, pádlovanie, jazda na koni, kempovanie, rybárčenie, plávanie, či piknikovanie.

## Názov
Vrch je od roku 1883 pomenovaný podľa Williama Bartona Rogersa, prvého geológa Virgínie.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Peakbagger.com

Kategória:Vrchy vo Virgínii
Kategória:Najvyššie vrcholy štátov USA
Kategória:Tisícovky v USA
Kategória:Vrchy v Apalačských vrchoch
Zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom II.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Paschal II.|Sergiom II. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Sergiom II.**

## Menovacia politika
Pápež Sergius II. vymenoval počas svojho pontifikátu (844847) troch kardinálov v dvoch konzistóriách. Medzi novovymenovanými prelátmi sa nachádzal aj jeho priamy nástupca Lev IV.

## Konzistórium v 844
# Kardinál Leone, OSB (?855), neskôr pápež Lev IV.
# Amalario kardinál Fortunato (770/780850/853)

## Konzistórium v 846
# Kardinál Niccolò (??)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom IV. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom IV. (nástupcom)

## Zdroj

Sergius 02
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XV.

[náhľad|Umelecká predstava pápeža [Ján XV.|Jána XV. (Chevalier Artaud de Montor: *The Lives and Times of the Popes,* New York, pôvodne vydané v 1842)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XV.**

## Menovacia politika
Pápež Ján XV. vymenoval počas svojho pontifikátu (985996) 20 kardinálov v šiestich konzistóriách, pričom jeden dátum konania sa nezachoval. Hlava Cirkvi vymenovala najviac kardinálov (13) v roku 993.

Medzi novovymenovanými prelátmi sa nachádzal aj Jánov priamy nástupca Brun kardinál von Kärnten, ktorý si zvolil meno Gregor V.

## Konzistórium v 985
# Kardinál Gregorio (?991)
# Kardinál Leone (??)

## Konzistórium v 988
# Kardinál Stefano (?pred 996)

## Konzistórium v 993
# Kardinál Crescenzio (?pred 1012)
# Kardinál Bonizzone (??)
# Kardinál Benedetto (?pred 1012)
# Kardinál Giovanni (?pred 1012)
# Kardinál Leone (?pred 1037)
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Giovanni (?pred 1012)
# Kardinál Crescenzio (?pred 1026)
# Kardinál Gianviero (??)
# Kardinál Benedetto (??)
# Kardinál Giovanni (??)
# Kardinál Benedetto (??)
# Kardinál Giovanni (??)

## Konzistórium v 995
# Kardinál Teobaldo (?1030)
# Brun kardinál von Kärnten (970/972?999), neskôr pápež Gregor V.

## Konzistórium v 996
# Kardinál Aldemaro (??)

## Konzistórium s neznámym dátumom
# Adalbéron kardinál d'Ardenne, OSB (?988)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XIV. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom V. (nástupcom)

## Zdroj

Ján 15
Mount Rogers

**Mount Rogers** môže byť:

* vrch vo Virgínii a najvyšší bod tohto štátu Spojených štátov, pozri Mount Rogers (Virgínia)
* vrch v Britskej Kolumbii v Kanade, pozri Mount Rogers (Britská Kolumbia)
* vrch v štáte Washington v Spojených štátoch, pozri Mount Rogers (Washington)
* vrch v Antarktíde, pozri Haskard Highlands
* vrch v Austrálii, pozri Mount Rogers (Austrália)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Miestopisný názov
Américo Aguiar

Mons. **Américo Manuel Alves Aguiar** (* 12. december 1973, Leça do Balio, Portugalsko) je portugalský katolícky biskup, súčasný biskup diecézy Setúbal. V rokoch 2019 až 2023 bol pomocným biskupom lisabonského patriarchátu a viedol organizáciu zodpovednú za plánovanie Svetových dní mládeže v auguste 2023.

Pápež František 9. júla 2023 oznámil, že Américo Aguiar bude povýšený na kardinála 30. septembra 2023. Za biskupa v Setúbale bol vymenovaný 21. septembra 2023, po nástupe do úradu 26. októbra 2023 a slávnostnom vstupe do diecézy 29. októbra 2023. Hoci sa vzdáva funkcií pomocného biskupa, zostane sufragánom nového lisabonského patriarchu Rui Valéria.

## Stručný životopis
Po štúdiách filozofie a teológie v seminári v Porte bol v roku 2001 vysvätený za kňaza. V rokoch 20042006 bol generálnym vikárom Diecézy Porto. V roku 2019 ho pápež František menoval titulárnym biskupom dagnijským a pomocným biskupom v lisabonskom patriarcháte.

## Kontroverzia
V júni 2023 počas Svetových dní mládeže biskup vyhlásil, že cieľom tohto podujatia nie je konvertovať mladých ľudí ku Kristovi. Za tento výrok bol kritizovaný v médiách veriacimi aj kňazmi.

## Kardinálska kreácia
V nedeľu 9. júla 2023 pápež František ohlásil, že v konzistóriu 30. septembra 2023 vymenuje 21 nových kardinálov, medzi nimi aj Mons. Aguiara. V konzistóriu 30. septembra 2023 ho tiež skutočne vymenoval.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Portugalskí kardináli
Kategória:Portugalskí rímskokatolícki biskupi
Bej

[náhľad|Alžírsky bej na kresbe z [19. storočie|19. storočia.]]

**Bej** (tur. beg) bol vojensko-politický post pre vyššieho veliteľa lénneho vojska na území Osmanskej ríše. Presnejšie išlo o veliteľa nadradeného alajbegovi (veliteľ osmanskej jazdy), sandžakbegovi a taktiež beglerbegovi či dokonca iných vyšších hodnostárov.

## Referencie

## Pozri aj
* Osmanská ríša

Kategória:Tituly
Kategória:Šľachtické tituly
Kategória:Vojenské hodnosti
Kategória:Vojsko v Osmanskej ríši
Vezír

[náhľad|Poradný orgán (díván) na panovníckom dvore [Mughali|Mogulov.]]

**Vezír** bol v historiografii známy ako vysoký hodnostár na území Osmanskej ríše. Spravidla býval aj členom rady sultána. Spočiatku mal díván ako rada samotného sultána miesto pre jedného vezíra. O čosi neskôr sa počet zvýšil až na sedem členov rady a po čase rástol znovu. Vezír, ktorý mal najvyššie miesto, stál na čele administratívneho aparátu Osmanskej ríše, pričom zároveň predstavoval hlavné velenie armády v čase sultánovej neprítomnosti.

V období konca 16. storočia mali niektorí a napokon od roku 1623 všetci miestodržitelia v Budíne ako centre pašalíka práve tento titul. Za 145 rokov sa na tomto poste v Budíne vystriedalo vyše týchto politikov. Viacerí zastávali tento post dokonca dvakrát či trikrát. Samotný miestodržiteľ predstavoval hlavné velenie provinčných vojsk sipáhiov. Okrem iného stál na čele provinčnej správy. V tejto funkcii bol nariadeným voči poradnému orgánu provincie (pašalíka) a to dívánu. Tento poradný orgán Osmanskej ríše tvoril jednak predstaviteľ finančnej správy (defterdár), zástupca jurisdikcie (kádí), duchovný vodca (mufta) ale aj veliteľ jednotlivých armád v provincii, presnejšie pre janičiarov a jazdcov (sipáhi).

## Referencie

## Pozri aj
* Osmanská ríša 
* Budín 

Kategória:Tituly
Kategória:Šľachtické tituly
Kategória:Osmanská ríša
Kýčera (vrch v Malej Fatre, 1121 m)

**Kýčera** () je vrch v severnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Lipovec, približne  severne od mesta Vrútky.

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Malej Fatry, na juhu geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a zasahuje na katastrálne územia obcí Turčianske Kľačany a Lipovec. Najbližším sídlom je južne situovaný Lipovec, rovnakým smerom sa nachádzajú aj Vrútky, juhovýchodne sú Turčianske Kľačany a Sučany a severozápadne Nezbudská Lúčka, Strečno a Varín.
 
## Opis
Kýčera leží v strednej časti pohoria, v rázsoche, ktorá vedie juhozápadným smerom zo Suchého () cez Kľačiansku Maguru () na Panošinú (). Západným smerom sa hrebeň zvažuje do doliny Hoskora, ktorou voda do Váhu odteká rovnomenným potokom. Južné svahy odvodňuje Kozinský potok a východné potok Mníšia, pretekajúci Mníšou dolinou. Oblasť je súčasťou Národného parku Malá Fatra a na vrchol nevedie značená turistická trasa.

Západným smerom sa nachádza Úplaz (), Panošiná (), Grúň () a Krivé (), severným Plešel (), Kopa () a Suchý (), východným je sedlom oddelená Kľačianska Magura (), Čierťaž () a Vinicko () a južným Kozinec () a Hradište ().

### Výhľady
Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z blízkych odlesnených lokalít a vhodných miest je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež blízku Turčiansku kotlinu a Veľkú Fatru.

## Prístup
* po  žlto značenom chodníku (traverzom):
** od juhu z Lipovca cez Panošinú ()
** od východu od Chaty pod Kľačianskou Magurou

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Krivánske Veterné hole
* Zoznam vrcholov v Malej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v Malej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Turčianske Kľačany
Kategória:Lipovec (okres Martin)
Aga (titul)

[náhľad|Janičiarsky aga v [18. storočie|18. storočí.]]
**Aga** bol zaužívaný vojenský titul v Osmanskej ríši pre takých veliteľov, ktorí dohliadali na gardové oddiely ale aj dvorské služobníctvo u Osmanskej dynastie. V pohraničí išlo o titul veliteľa rôznych druhov vojsk. Presnejšie išlo o veliteľa regulárnych vojsk a to jednak u janičiarov, azabov (pechota) a jazdy.

## Referencie

## Pozri aj
* Osmanská ríša 
* Osmanská dynastia

Kategória:Tituly
Kategória:Vojsko v Osmanskej ríši
Sandžak-bej

**Sandžak-bej** (iné názvy: **sandžakbej**, **sandžakbeg**) bol vojensko-politický post pre správcu sandžaku v Osmanskej ríši. Tento funkcionár bol zároveň najvyšším veliteľom lénneho vojska na území samotného sandžaku. Jeho povinnosťou bolo brániť územie Osmanskej ríše v pohraničných oblastiach. Práve títo funkcionári sa vyznačovali aj vďaka tomu, že boli neustále v bojovom styku s protivníkom. Okrem iného podnikali nájazdy spolu s vymáhaním daní od civilného obyvateľstva. Sandžak-bejovia boli známi aj vďaka tomu, že pre nich existoval poradný orgán (díván), ktorému zasadal jednak begov zástupca (kádí) ale aj vojenskí velitelia. Sandžak-bej dostával za svoje povolanie taktiež cháss. Tento pojem znamenal léno s ročným výnosom nad 100 000 akče za služby poskytované krajine namiesto platu. U sandžak-beja išlo o výnos v hodnote 200 až 500 000 akče.

## Referencie

## Pozri aj
* Osmanská ríša

## Zdroj
* KOPČAN, Vojtech; KRAJČOVIČOVÁ, Klára. *Slovensko v tieni polmesiaca*. Martin: Vydavateľstvo Osveta, n.p., 1983. 216 s.

Kategória:Tituly
Kategória:Vojsko v Osmanskej ríši
Beglerbeg

[náhľad|Bosniansky beglerbeg na kresbe z obdobia [17. storočie|17. storočia.]]
**Beglerbeg** (iné názvy: **beglerbegi**, **bejlerbej(i)**; v modernej turečtine: *beylerbeyi*; doslova: beg begov) bol v Osmanskej ríši pôvodne vrchný veliteľ armády, neskôr (od 14. storočia) správca (sultánsky miestodržiteľ/guvernér) ejáletu a zároveň vojenský veliteľ vojsk ejáletu, a potom už len čestný titul. 

Výraz beglerbeg(i) je ekvivalentom arabského amír al-umará’ (veliteľ veliteľov) a perzského miri-i miran.

## Iné názvy
Ako správca beglerbegliku/ejáletu sa niekedy výraz beglerbeg(i) prekladá ako **miestodržiteľ** či **guvernér**

Správcovia ejáletov často mali zároveň vojenskú hodnosť paša, preto sa alternatívne označujú názvom **paša**.

V 18. storočí bol názov beglerbeg(i) v Osmanskej ríši zmenený na **válí** (iný prepis: **wálí**; v slovenčine staršie aj: **vali**, v modernej turečtine: *vali*). Toto slovo etymologicky asi pochádza z arabského slova walí (iný prepis: valí), ale toto arabské slovo má úplne iný význam než turecké válí (vali) a významovým ekvivalentom arabského slova walí je turecké slovo veli.

## Charakteristika (Osmanská ríša)
Beglerbega do funkcie vymenúval sultán, a to zvyčajne na obdobie jedného roka. Predĺženie poverenia sa vyskytovalo iba výnimočne. Beglerbeg mal vo svojej právomoci rozhodovať o obsadení sandžakbegov a iných funkcionárov. Zároveň mu pripadla funkcia splnomocnenca osmanského sultána, vďaka čomu mal možnosť viesť politické rokovania s protivníkmi. Správca ejáletu stál tiež na čele ejáletových sipáhiov ako ich veliteľ. Ako hlavný správca ejáletu predsedal (ekonomicko-právne-duchovno-vojenskému) poradnému zboru - divánu provincie, ktorý smel oponovať rozhodnutiam beglerbega a sťažovať sa naň na sultánovom dvore. 

Beglerbegovia dostali svoj post až po absolvovaní výučby v palácových školách v Edirne a Istanbule a následnom dosadení najprv do menej významných funkcií. 

O zvláštnom postavení budínskeho beglerbega pozri v článku Budínsky ejálet.

## Beglerbeg mimo Osmanskej ríše
Beglerbeg bol tiež titul guvernérov v Iráne za Safíjovcov. 

## Referencie

## Pozri aj
* Osmanská ríša
* Habsbursko-osmanské vojny v Uhorsku (1526 – 1568)

Kategória:Tituly
Kategória:Vojsko v Osmanskej ríši
Steve Wochy

**Steve Wochy**, vlastným menom **Stephen Wojciechowski** (* 25. december 1922, Fort William, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. Medzi rokmi 19441946 hral v NHL za klub Detroit Red Wings. Wojciechowski je najdlhšie žijúcim hráčom v dejinách NHL.

## Životopis
V NHL debutoval v sezóne 1944/45 v tíme Detroit Red Wings. Pozvánky do ligy sa dočkal sčasti kvôli práve prebiehajúcej druhej svetovej vojne. Do kanadskej armády narukovalo mnoho hokejistov NHL, a tak kluby potrebovali doplniť súpisky.

V sezóne 1944/45 odohral 49 zápasov a zaknihoval 39 bodov za 19 gólov a 20 asistencií. Bol piatym najproduktívnejším hráčom tímu. V play-off odohral ďalších šesť stretnutí a jednou asistenciou pomohol Detroitu k postupu do finále. Red Wings v sérii proti Torontu Maple Leafs prehrávali už 0:3 na zápasy, ale tromi výhrami po sebe zvrátili nepriaznivý vývoj. Dokonať obrat sa im ale nepodarilo, rozhodujúci siedmy zápas nezvládli. Po sezóne bol Wojciechowski nominovaný na Calderovu cenu pre najlepšieho nováčika súťaže.

Pred štartom nového ročníka došlo k ukončeniu vojnového konfliktu a do NHL sa vrátilo mnoho hráčov. Zmeny sa dotkli aj Detroitu Red Wings, tréner Jack Adams musel vyradiť niektorých hráčov zo súpisky. Rozhodoval sa medzi Wojciechowskim a vychádzajúcou hviezdou Gordiem Howeom, a nakoniec si v tíme ponechal druhého menovaného.

Napriek tomu, že Wojciechowski sa vo svojej premiérovej sezóne zaradil medzi najlepších nováčikov súťaže a so svojím tímom to dotiahol až do finále, v NHL odohral už len päť ďalších stretnutí. Zvyšok kariéry strávil v nižšej lige AHL a v roku 1955 sa rozhodol zavesiť korčule na klinec.

Po konci hokejovej kariéry zostal žiť v meste Sault Ste. Marie, kde odohral svoju poslednú sezónu. Vo veku 101 rokov je najdlhšie žijúcim hráčom NHL.

## Referencie

Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Kanadskí hokejoví útočníci
Kategória:Hráči Detroit Red Wings
Kategória:Kanadské osobnosti poľského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Thunder Bay
Príslop (sedlo v Malej Fatre, Lipovec)

**Príslop** () je horské sedlo v pohorí Malá Fatra. Nachádza sa neďaleko Chaty pod Kľačianskou Magurou, nad Turčianskymi Kľačanmi.

## Polohopis
Leží v strednej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Nachádza sa v hrebeni, ktorý vedie juhozápadným smerom zo Suchého () na Panošinú () a oddeľuje Kľačiansku Maguru () na severovýchode a Kýčeru () na juhozápade. Severným smerom sa terén zvažuje do vetvy doliny Hoskora, ktorou voda do Váhu odteká rovnomenným potokom. Na južné svahy dosahuje Mníšia dolina, ktorou voda z lokality odteká potokom Mníšia. Oblasť je súčasťou Národného parku Malá Fatra a na východné svahy siaha Národná prírodná rezervácia Kľačianska Magura. Sedlom prechádza značená turistická trasa.

Sedlo leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Turčianske Kľačany a Lipovec.

## Prístup
* po  žlto značenom turistickom chodníku:
** od juhu z Lipovca cez Panošinú ()
** od východu od Chaty pod Kľačianskou Magurou
* po  zelenej značke z Turčianskych Kľačian okolo Chaty pod Kľačianskou Magurou

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Krivánske Veterné hole

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Malej Fatry
Anakles (hrnčiar)

**Anakles** () bol grécky hrnčiar v 3. štvrtine 6. stor. pred Kr.
 
Anakles, ktorého meno je známe hlavne z berlínskej čiernofigúrovej čaše (kylix typu Band, Antikensammlung F 1801, Berlin) signovanej spolu s hrnčiarom Nikosthenom, patril medzi prvých aténskych „majstrov malých čaší“, t. j. tvorcov čaší (kylikes). Kylix podpísaný Anaklom a Nikosthenom sa stratil počas druhej svetovej vojny. Táto strata je obzvlášť poľutovaniahodná, pretože tento kylix bol jedným z dvoch atických váz, o ktorých je známe, že mali dva nápisy *EPOIESEN* – „zhotovil“ od dvoch rôznych výrobcov (zvyčajne sú na týchto vázach dva rozličné nápisy *EGRAFSEN* a *EPOIESEN* – „namaľoval“ a „zhotovil“, ktoré sa na atických vázach objavujú približne od roku 570 pred Kr.). Je ťažké uveriť, že sa Anakles a Nikosthenes striedali pri tvorbe jednej čaše. Je pravdepodobnejšie, že čiernofigúrové zobrazenia Herakla bojujúceho s Hydrou na oboch stranách čaše a dva podpisy namaľoval Anakles. Tieto podpisy by mohli znamenať niečo ako „Anakles a Nikosthenes vyrobili čašu spoločne“, jeden ju vyrobil, druhý ozdobil (niektorí znalci podpisy na čaši považujú za „staroveký falzifikát“). Zdá sa pravdepodobné, že v jeho aténskej hrnčiarskej dielni s ním Nikosthenes uzavrel partnerstvo (alebo bol jeho žiakom) a neskôr sa stal jej majiteľom. Koncom 6. storočia pred Kr. zrejme od Nikosthena prevzal túto dielňu Pamfaios.
 
Medzi jeho ďalšie signované diela patrí fragment čaše (kylix typu Lip) z Florencie (Museo Archeologico Etrusco 141805), datovaný do rokov 545/40 pred Kr., čiernofigúrový kylix typu Lip v súkromnej zbierke v Zürichu (predtým Morin-Jean Collection, Paríž), ďalší kylix typu Lip v súkromnej zbierke v New Jersey a stratený lipský fragment kylixu typu Lip (Antikenmuseum der Universität Leipzig https://www.carc.ox.ac.uk/XDB/ASP/missingPageHandler.asp?404;https://www.carc.ox.ac.uk:443/record/875C655D-A01C-4ABE-B7AF-C38A670F48A5) s fragmentárnymi signatúrami (na strane A: ΑΝΑ[..]Μ[.. a strane B: ΑΝΑΚΛ[..), objavený v etruskej hrobke neďaleko talianskeho mesta Cerveteri. V archeologickej lokalite tureckej obce *Bayraklı* (Stará Smyrna) sa počas vykopávok našiel fragment čaše (kylix typu Band), na ktorom sa zachovali prvé tri písmená nápisu *ΑΝΑ[...]*. Archeologička Yasemin Tuna-Nörlingová tento nápis, aj podľa typu písma, identifikovala ako súčasť mena hrnčiara Anakla.

## Referencie

Kategória:Hrnčiari starovekého Grécka
François Pignon

**François Pignon** alebo **François Perrin** je meno pre niekoľko fiktívnych postáv vytvorených Francisom Veberom.

## Popis a história
Toto meno sa prvýkrát objavilo v roku 1971 v hre Francisa Vebera *Le Contrat*, ktorú v divadle stvárnil Jean Le Poulain. Hra bola adaptovaná do filmu o dva roky neskôr pod názvom *Dotieravý chlap*, Jacques Brel sa stal prvým hercom, ktorý stvárnil Françoisa Pignona. Následne sa vo viacerých komédiách, ktorých je Veber režisérom a scenáristom, objavuje postava nesúca toto meno. V iných filmoch toho istého autora sa objavujú postavy nazývané François Perrin, ktoré predstavujú variant Françoisa Pignona, pričom tieto dve mená označujú v mysli ich autora rovnaký typ postavy. François Perrin sa prvýkrát objavil v podobe Pierra Richarda vo filme *Veľký blondín s čiernou topánkou* z roku 1972*.*

Spoločnou vlastnosťou týchto postáv, ktoré sú dnes súčasťou francúzskeho filmu, je roztržitosť (niekedy hraničiacou s idiociou), naivita a láskavosť. Postavu najčastejšie interpretoval Pierre Richard a objavila sa v siedmich filmoch. Postavu vo filmoch stvárnili aj Jacques Brel, Patrick Dewaere, Jean-Pierre Marielle, Patrick Bruel, Jacques Villeret, Daniel Auteuil, Gad Elmaleh a Patrick Timsit. V divadelnej hre *Cher trésor* hral Pignona Gérard Jugnot.

Meno Françoisa Pignona sa druhýkrát objavuje vo filme *Otec a otec* (1983), kde ho po prvý raz má Pierre Richard. Od tejto chvíle dostal prednosť pred Françoisom Perrinom, ktorý sa už nepoužíval až do roku 1996, keď bol pridelený Patrickovi Bruelovi v *Jaguári*. Francis Veber vo väčšine svojich diel používa fiktívneho Françoisa Pignona / Perrina, no výnimkou je *Drž hubu!* kde sa Depardieu volá Quentin, pretože Veber nebol autorom pôvodného nápadu.

## Výskyt
Filmy s postavou Françoisa Pignona:

Filmy s postavou Françoisa Perrina:

## Referencie

## Externé odkazy
* François Pignon, el idiota universal – PDF

## Zdroj

Kategória:Fiktívne postavy
Kategória:Filmové postavy
Parížska šestka

[náhľad|Skupina Parížskej šestky s [Jean Cocteau|Cocteauom.]]

**Parížska šestka** () je názov zoskupenia umelcov, ktorých v roku 1920 označil kritik Henri Collet vo svojom článku *Les cinq russes, Les Six Français et M. Satie* (Päť Rusov, šesť Francúzov a pán Satie). Išlo o skupinu francúzskych skladateľov, pracujúcich na Montparnasse a ktorých hudba je často považovaná za vzdor proti wagnerizmu a impresionizmu.

## Členovia
Formálne boli členmi Parížskej šestky:

* Georges Auric (18991983)
* Louis Durey (18881979)
* Arthur Honegger (18921955)
* Darius Milhaud (18921974)
* Francis Poulenc (18991963)
* Germaine Tailleferre (18921983)

Mnoho ďalších sa zúčastnilo neformálne, medzi tými najvýznamnejšími boli Erik Satie, Jean Cocteau a Jean Wiéner.

## História
Táto skupina sa pôvodne sformovala okolo ich hudobného mentora, parížskeho skladateľa Erika Satieho, ktorý predstavil členov ako „les nouveaux jeunes“ v Théâtre du Vieux-Colombier. Od roku 1918 sa ich hovorcom stal spisovateľ Jean Cocteau. Svoje meno Parížska šestka, naráža na ruskú Skupinu piatich umelcov. V roku 1920 ich v dvoch novinových článkoch opomenul kritik a skladateľ Henri Collet, ktorý mal k skupine blízko.

Členov spájal program ako spoločné odmietanie romantickej (wagnerovskej) hudby, odklon od hudobného impresionizmu Clauda Debussyho a obrat k súčasným formám ľahkej hudby, napr. B. Jazz, varieté a cirkusová hudba. Niektoré z ich diel možno priradiť k neoklasicizmu.

Po ukončení vzájomnej spolupráce sa každý skladateľ rozvíjal po svojom a zostal z nich akýsi okruh priateľov.

## Hudba
Hoci stanoveným cieľom skupiny nebolo pracovať na spoločných skladbách, v priebehu rokov sa naskytlo päť príležitostí, počas ktorých aspoň niektorí členovia skupiny spolupracovali. Len raz sa zapojili všetci šiesti členovia a niekedy sa zúčastnili aj skladatelia mimo skupiny. Auric a Poulenc boli zapojení do každej spolupráce, Milhaud do štyroch, Honegger a Tailleferre do troch, Durey do jednej.

* *L’Album des Six* (1920)
* *Les Mariés de la Tour Eiffel* (1927)
* *L'éventail de Jeanne* (1949)
* *Mouvements du coeur* (1952)
* *La Guirlande de Campra* (1956)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Parížska šestka v Encyclopædia Britannica 
* Parížska šestka v Encyclopædia Universalis 

## Zdroj

Kategória:Francúzski hudobníci
Kategória:Parížska šestka
Keri Hilsonová

**Keri Hilsonová**, vlastným menom **Keri Lynn Hilson** (* 5. december 1982, Decatur, Georgia, USA) je americká R&B speváčka, skladateľka a herečka. Svoj celosvetový prelom zaznamenala ako R&B umelkyňa s Timbalandom a piesňou „The Way I Are“. Medzi jej najúspešnejšie piesne patria „Knock You Down“, „I Like“ či „Pretty Girl Rock“.

## Začiatky hudobnej kariéry
Od roku 2002 je autorkou mnohých pesničiek pre interpretov ako Toni Braxton, Chris Brown, Britney Spears, Mary J. Blige, Usher, Ciara, The Pussycat Dolls, P. Diddy, Ludacris, Rich Boy, Jennifer Lopez, Kelly Rowland, Nicole Scherzinger, Lloyd Banks, Omarion alebo Timbaland. V roku 2004 sa stala členkou kolektívu autorov a producentov známeho ako The Clutch.

Jej hlas sa prvýkrát objavil v pesničke „Hey Now (Mean Muggin)“ (*Weapons of Mass Destruction*, 2004) rappera Xzibita. Naživo prvýkrát vystúpila na MTV Europe Music Awards, kde spievala práve s Xzibitom.

V roku 2006 účinkovala v klipe Nelly Furtado „Promiscuous“, avšak iba v pozadí a na pár sekúnd. Od roku 2006 spolupracovala s Timbalandovou nahrávacou spoločnosťou Mosley Music Group, ktorá je prepojená s Interscope Records.

V roku 2007 sa podieľala na sólo albume Timbalanda *Presents: Shock Value*. Konkrétne na skladbách „The Way I Are“, „Scream“, „Miscommunication“ a na medzinárodnej verzii sklady „Hello“. Práve spolupráca na skladbe „The Way I Are“ ju preslávila po celom svete, keďže tento singel sa stal najhranejšou rozhlasovou skladbou na svete a umiestnil sa na 1. mieste v mnohých krajinách.

## Diskografia
* 2009: *In a Perfect World...*
* 2010: *No Boys Allowed*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Keri Hilson na AllMusic
* Keri Hilson na Discogs

## Zdroj

Kategória:Speváčky USA
Kategória:R&B speváčky USA
Kategória:Popové speváčky USA
Kategória:Speváci-skladatelia USA
Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Filmové herečky afroamerického pôvodu
Kategória:Filantropi
Kategória:Speváčky afroamerického pôvodu
Kategória:Osobnosti z Georgie
Príslop (sedlo v Malej Fatre, Terchová)

**Príslop** () je horské sedlo v pohorí Malá Fatra. Nachádza sa nad Vrátnou dolinou, južne od Terchovej.

## Polohopis
Leží v severnej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Krivánska Fatra a na pomedzí jej častí Krivánske Veterné hole a Rozsutce. Výrazné sedlo oddeľuje masív Sokolia () na severe a Baraniarok () na juhu, ktorými pokračuje hrebeň južným smerom cez Kraviarske () do oblasti sedla Bublen. Východným smerom sa svahy zvažujú do Starej doliny, ktorá je súčasťou Vrátnej, odkiaľ vodu odvádza rieka Varínka. Západné svahy klesajú do doliny Veľká Bránica, ktorou voda odteká potokom Bránica. Hrebeň je súčasťou Národného parku Malá Fatra a križujú sa tu značené turistické trasy.

Sedlo leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územie obcí Terchová a Belá.

## Prístup
* po  modrej turistickej značke:
** od východu z Vrátnej doliny z lokality Starý dvor
** od juhovýchodu zo Snilovského sedla cez Chrapáky a Baraniarky ()
* po  žlto značenom turistickom chodníku z rázc. Malé nocľahy cez Sokolie ()

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Krivánske Veterné hole
* Rozsutce

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Malej Fatry
Úvodné titulky

[náhľad|Ukážka historických úvodných titulkov z filmu ''A Farewell to Arms'' z roku [1932.]]

**Úvodné titulky** sú prepojenie obrazovej a hudobnej sprievodnej časti deja do pútavej úvodnej znelky filmov, televíznych filmov či seriálov. Ich úlohou je v dnešnom poňatí zoznámiť divákov pred zhliadnutím s hlavnými parametrami akými sú názov diela, herecké obsadenie či filmový štáb. Podrobný výpis zainteresovaných potom obsahujú záverečné titulky. V starších dielach napríklad starých čiernobielych filmoch, obsahujú naopak podrobný výpis autorov úvodné titulky lebo v záverečných je napísané iba „koniec“.

## História
V samých začiatkoch filmu, okolo roku 1900, sa uvádzal často jediný titulok v úvode s názvom filmu. Neskôr, ako stúpal záujem divákov o obľúbených hercov, úvodné titulky sa rozširovali o ich mená. Postupom času sa do úvodu pridávali aj iné osoby podieľajúce sa na danom projekte. V polovici 50. rokoch sa začali objavovať aj záverečné titulky, ktoré potom prevzali hlavný dôraz a v ktorých sú obsiahlejšie a detailnejšie informácie. Tradícia uvádzania iba úvodných titulkov na začiatku filmu trvala až do 60. rokov 20. storočia. Postupom času sa začali texty titulkov zmenšovať a predlžovať. Filmové titulky sa neustále vyvíjajú a modernizujú.

## Forma
Forma, grafické a hudobné spracovanie, dĺžka úvodných titulkov navodzuje atmosféru a uvádza samotný film. Divák je vďaka tomu lepšie naladený na prijatie nasledujúceho filmového deja.

Úvodné titulky sú za tým účelom často oživované efektnými hranými alebo animovanými scénami (ako napr. séria filmov o Ružovom Panterovi, Jamesovi Bondovi).

## Obsah
Úvodné titulky obvykle obsahujú najzákladnejšie herecké obsadenie a hlavných členov filmového štábu či iné technické parametre. Príklad obsahu môže byť:

* Scenár, réžia, námet, hudba, kamera, strih, zvuk, hlavné herecké obsadenie

## Referencie

## Pozri aj
* Záverečné titulky

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nytimes

## Zdroj

Kategória:Filmové a televízne úvodné sekvencie
Kategória:Filmová terminológia
Kategória:Videotechnika
Gabriela Sari

**Gabriela Sari**, celým menom *Gabriela Clara Sari* (* 26. október 1980, Lanús, Buenos Aires, Argentína) je argentínska televízna, divadelná a filmová herečka.

## Životopis
Je dcérou Talianky a Miguela Estebana Sariho (bývalého člena hudobného programu *Club del clan*), ktorý dal svojej dcére umelecký vkus a vášeň pre spev a tanec.

V roku 1997 sa so svojou školou zúčastnila programu *Feliz Domingo*, ktorý v tom čase moderoval Pablo Codevilla, keď mala možnosť vystúpiť v jednom z podujatí študentského cyklu a moderátor bol natoľko prekvapený jej umeleckým talentom, že ju pozvali, aby sa zúčastnila na obsadení nového hudobného programu produkovaného samotným Pablom Codevillom s názvom *Los Más Más*. Tak sa začala jej kariéra.

Nasledujúci rok sa preslávila účinkovaním v telenovele *[[Divoký anjel]]*, jednom z najúspešnejších televíznych seriálov televízie Telefe, po boku Natalie Oreiro, kde začala svoju hereckú kariéru.

Hoci jej účinkovanie v televízii začalo koncom 90. rokov, jej popularita vzrástla, keď v roku 2004 získala rolu v seriáli *Historias de sexo de gente común*.

V roku 2008 dosiahla vrchol popularity v telenovele *Por amor a vos*, kde stvárnila zmyselnú dcéru správcu budovy.

Od roku 2014 tvorí pár s právnikom, moderátorom a novinárom Darianom Schijmanom, s ktorým má dcéru Donnu.

## Filmografia
### Televízia

### Filmy
* 2004: *Noche de chicas*
* 2007: *Tocar el cielo*
* 2019: *Todo por el ascenso*
* 2019: *4 metros*

### Divadlo
* 2001: *El cartero*
* 2006: *Convivencia*
* 2008: *El enterrador*
* 2008 – 2009: *De noche*
* 2011: *La pulga en la oreja*
* 2013 – 2014: *Algunas mujeres a las que les cagué la vida*
* 2015: *La casa de Bernarda Alba*
* 2017: *Acaloradas*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Gabriela Sari na Instagrame

Kategória:Argentínske televízne herečky
Kategória:Argentínske filmové herečky
Kategória:Argentínske divadelné herečky
Kategória:Osobnosti z Lanúsu
Lorena Meritano

**Lorena Meritano**, celým menom *Lorena Meritano Gelfenben* (* 30. september 1970, Concordia, Entre Ríos, Argentína) je argentínska modelka, herečka a moderátorka, ktorá počas svojej kariéry pôsobila v rôznych krajinách Latinskej Ameriky.

## Životopis
Narodila sa v meste Concordia v provincii Entre Ríos v pobrežnom regióne Argentíny. V roku 1985 sa rozhodla odísť do Talianska, aby skúsila šťastie vo svete modelingu, neskôr sa vrátila do Argentíny študovať herectvo. V roku 1993 dostala svoju prvú úlohu v mexickej telenovele *Prisionera de amor*. V roku 1999 sa objavila v argentínskej telenovele *[[Divoký anjel]]* po boku Natalie Oreiro a Facunda Aranu, kde stvárnila architektku Carolinu. V roku 2001 odišla do Kolumbie, kde pôsobila najviac počas svojej kariéry, a zahrala si úlohu Gabriely Garza v seriáli *[[Škaredá Betty II: Ecomoda|Ecomoda]]*, pokračovaní telenovely *[[Škaredá Betty (telenovela)|Škaredá Betty]]*. Od svojho prvého účinkovania v kolumbijskej televízii získala v tejto krajine niekoľko ďalších úloh v rôznych produkciách, napr. *[[Skrytá vášeň (kolumbijská telenovela)|Skrytá vášeň]]* ako Dinora Rosalesová, *Chepe Fortuna*, *Amas de casa desesperadas*, *Mujeres asesinas* a ďalšie.

### Osobný život
V roku 2014 jej diagnostikovali rakovinu prsníka, na ktorú sa liečila v Argentíne a ktorú v roku 2015 prekonala.

## Filmografia
### Film

* 2003 – *Baño de damas*

### Televízia

### Reality show a súťažné relácie

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* Lorena Meritano na Instagrame

Kategória:Argentínske televízne herečky
Kategória:Argentínske filmové herečky
Anděl (cena)

**Anděl** je česká hudobná cena, ktorú udeľuje Akadémia populárnej hudby od roku 1991. Od roku 1997 je symbolizovaná soškou anjela s rozpätými krídlami hrajúceho na šalmaj od akademického sochára Jaroslava Rónu.

Pôvodne známe pod názvom **Výroční československé hudební ceny** (1991), tieto boli neskôr premenované na **Gramy** (1992 – 1995) alebo neskôr **Česká Gramy** (1996). Svojho času boli udeľované aj ako **Ceny Hudební akademie** (1997), respektíve **Ceny Akademie populární hudby** (1998 – 2000).

Ceny môžu získavať iba protagonisti, ktorí sú občanmi Česka alebo majú na jeho území trvalý pobyt, a ich produkty činnosti. Výnimkou je kategória slovenský album roka, udeľovaná od ročníka 2019, ktorá je určená nahrávkam protagonistov zo Slovenska.

## Vývoj názvu ceny
* 1991: Výroční československé hudební ceny
* 1992 – 1995: Gramy
* 1996: Česká Gramy
* 1997: Ceny Hudební akademie
* 1998 – 2000: Ceny Akademie populární hudby
* 2001 – 2002: Anděl
* 2003 – 2007: Anděl Allianz
* 2008 – súčasnosť: Anděl

## Laureáti a nominanti – slovenskí interpreti

## Referencie

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:České ocenenia
Kategória:České hudobné ocenenia
Pope

**Pope** môže byť:

* po anglicky pápež
* priezvisko:
** Alexander Pope (1688 – 1744), anglický básnik a prekladateľ
** Eddie Pope (* 1973), americký futbalista
** Jana Pope, pseudonym českej speváčky Jany Kratochvílovej
** Nick Pope (* 1992), anglický futbalista
** Odean Pope (* 1938), americký jazzový saxofonista
** Ronald Pope (1920 – 1997), anglický sochár a maliar
** Tyler Pope (* 1977), americký hudobník – multiinštrumentalista

* viacero okresov v USA, pozri Pope County
* americký torpédoborec triedy Clemson, pozri USS Pope (DD-225)
Sedlo pod Suchým

**Sedlo pod Suchým** () je horské sedlo v pohorí Malá Fatra. Nachádza sa pod vrchom Suchý, severne od Turčianskych Kľačian.

## Polohopis
Leží v strednej časti Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Krivánska Fatra a v jej časti Krivánske Veterné hole. Nachádza sa v rázsoche, ktorá vedie z masívu Suchého () južným smerom na Kľačiansku Maguru (). Severným smerom sa dvíha úbočie Suchého, južne je menší, nepomenovaný pahorok. Zároveň prepája západne ležiacu Pekelnú dolinu a východne situovanú vetvu Sučianskej doliny, ktorými voda odteká potokom Hoskora a Bielym potokom do Váhu. Hrebeň je súčasťou Národného parku Malá Fatra a národnej prírodnej rezervácie Suchý a križujú sa tu značené turistické trasy.

Sedlo leží v Žilinskom kraji, na pomedzí okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Nezbudská Lúčka, Sučany a Lipovec.

## Prístup
* po  zelenej turistickej značke:
** od juhu z Turčianskych Kľačian okolo Chaty pod Kľačianskou Magurou
** od severu z vrcholu Suchého () v hlavnom hrebeni
* po  žlto značenom turistickom chodníku:
** od severozápadu z Príslopu po Suchým
** od severozápadu zo sedla Priehyb

## Referencie

## Pozri aj
* Krivánska Fatra
* Krivánske Veterné hole
* Suchý (národná prírodná rezervácia)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Malej Fatry
Jagger-Richards

thumb|230px|Mick Jagger (vľavo) a Keith Richards (vpravo) v júni 1972 na hudobnom pódiu Winterland Ballroom v San Francisku

**Jagger-Richards** (medzi rokmi 1963 až 1978 **Jagger-Richard**) je oficiálne označenie partnerstva pri písaní piesní medzi anglickými hudobníkmi Mickom Jaggerom a Keithom Richardsom, zakladajúcimi členmi rockovej skupiny The Rolling Stones. Dvojica patrí medzi najúspešnejšie partnerstvá pri písaní piesní hudobnej histórie. Okrem takto označeného Jaggerovho a Richardsovho skladateľského partnerstva tiež produkovali alebo koprodukovali množstvo albumov Rolling Stones pod pseudonymom **the Glimmer Twins**.

Podobne ako to bolo pri spolupráci pri písaní piesní u dvojici John Lennon a Paul McCartney, Jagger aj Richards sú spoločnými autormi textov aj hudby.

## Skladby od dvojice Jagger-Richards, ktoré nevydala kapela Rolling Stones
Dvojica autorov Jagger-Richards zložila aj skladby pre iných hudobníkov. Medzi tie, ktoré napísali a nevydali so skupinou Rolling Srones patria piesne:
* „That Girl Belongs to Yesterday“, singel amerického popového speváka Genea Pitneyho z januára 1964
* „Will You Be My Lover Tonight“/„It Should Be You", singel z januára 1964 britského folkrockového speváka Georga Beana
* „Each and Every Day“, B-strana singla „All I Want Is My Baby“ z februára 1964 amerického speváka Bobbyho Jamesona (London Records 45–9730). A-stranu spolu napísali Richards a Andrew Loog Oldham
* „Shang a Doo Lang“, singel britskej herečky a speváčky Adrienne Postovej z marca 1964
* „So Much in Love“, singel britskej popovej kapely The Mighty Avengers z augusta 1964, nahrala v roku 1966 ho aj britská skupina The Herd (s Petrom Framptonom a Louisom Cennamom) a v roku 1996 na ich rovnomenný album švédska kapela The Lonely Boys.
* „Act Together“ na albume *I've Got My Own Album to Do* od Ronnieho Wooda zo septembra 1974 a súvisiaci koncertný album *The First Barbarians: Live from Kilburn* z júla 1974 (vydaný v októbri 2007)
* „Sure the One You Need“, na Woodovom albume *I've Got My Own Album to Do* and *The First Barbarians: Live from Kilburn* a na koncertnom albume *Buried Alive: Live in Maryland* od Woodovej kapely The New Barbarians (nahraný v máji 1979 a vydaný v októbri 2006).
* Skladba „Lonely at the Top“, ktorú v februári 1985 pridal na svoj na album *[[She's the Boss]]* Mick Jagger.

## Referencie

## Zdroje

* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:The Rolling Stones
ČT art

**ČT art** je televízia stanica Českej televízie, zameraná na kultúru. Vysiela seriály, spravodajstvo, študentskú tvorbu a kultúrne relácie. Vysielať začala 31. augusta 2013 spoločne s ČT :D, ktoré zdieľa rovnaký kanál v priebehu dňa. ČT art vysiela od 20:00 do 6:00 h. Česká televízia takisto oznámila, že keď ČT art a ČT :D budú dostatočne obľúbené, tak budú vysielať na odlišných frekvenciách.

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka

Kategória:Česká televize
Kategória:Televízne stanice v Česku
Kategória:Vzniklo v 2013
Hitrádio

**Hitrádio** je sieť regionálnych rozhlasových staníc v Česku. Vznikla v roku 2005 ako súčasť skupiny Stamford Managing (dnes Media Bohemia). Je zameraná predovšetkým na poslucháčov vo veku 2549 rokov. Jej hudobný formát je AC.

Program tvoria hity od najväčších až po najnovšie, regionálne správy a rôzne užitočné informácie. Jednotlivé stanice zo skupiny Hitrádio medzi sebou spolupracujú napríklad pri pokrytí kľúčových správ a kultúrnych akcií.

## Stanice zo skupiny
* Hitrádio City 93,7 FM (Praha)
* Hitrádio City (Brno, Znojmo, Blansko)
* Hitrádio Contact
* Hitrádio Černá Hora
* Hitrádio Faktor
* Hitrádio FM Plus
* Hitrádio North Music
* Hitrádio Orion (Moravsko-sliezsky kraj a Olomoucký kraj, časť Zlínskeho kraja)
* Hitrádio Vysočina
* Hitrádio Zlín

Existujú aj špeciálne internetové stanice:
* Hitrádio Milénium
* hitrádio Desítka
* Hitrádio Zóna Lásky
* Hitrádio Devadesátka
* Hitrádio Osmdesátka

## Bývalé stanice
* Hitrádio FM - rozdelené na Hitrádio Contact a Hitrádio North Music
* Hitrádio Apollo zlúčené s Hitrádio Orion
* Hitrádio Magic zlúčené s Hitrádio Černá Hora
* Hitrádio Dragon zlúčené s Hitrádio FM Plus

## Spoločný program
Do roku 2020 mala každá stanica vlastný regionálny program (spoločný bol len hudobný playlist). V roku 2020 sa však prevádzkovateľ rozhodol časť vysielania centralizovať. Spočiatku išlo o popoludňajšie vysielanie a podvečerný program *Tajemný rok*. Od zmeny majiteľ čakal zvýšený záujem reklamných partnerov, ktorým tak môže poskytnúť takmer celoplošný priestor vo vysielaní.

### Ranné vysielanie
V júli bolo popoludňajšie vysielanie opäť zmenené na regionálne a ako spoločný program začala byť vysielaná ranná show, ktorá dostala názov *Snídaně Šampionů*.

V septembri 2021 bola show zrušená z dôvodu odchodu moderátorov do TV Nova a ďalej vysielal Michal Klein. 1. novembra bolo vysielanie show opäť obnovené s novou dvojicou: Kateřina Pechová a Dominik Vršanský.

### Ostatné celoplošné programy
Vo všedných dňoch je každý večer od 19:00 do 22:00 vysielaný program *Hitrádio Classic*, ktorý moderuje Michal Klein. Cez víkend sa vysiela ráno od 7:00 do 13:00 a moderuje ho Leona Gyöngyösi.

## Počúvanosť
Podľa prieskumu počúvanosti RadioProjekt agentúr SKMO, Median + STEM/MARK + Nielsen Admosphere medzi 1. júlom 202317. decembrom 2023 má sieť Hitrádio v rámci celého Česka dennú počúvanosť 448 000, a týždennú počúvanosť 939 000 poslucháčov.

## Zdroj

Kategória:České rozhlasové stanice
Kategória:Organizácie založené v 2005