open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grossvenediger

**Großvenediger** (3 662 m) je 4. najvyšší vrch Rakúska, ktorý sa nachádza v skupine Venediger patriaci do Vysokých Taur na hraniciach spolkových krajín Salzbursko a Tirolsko.

## Výstup cez pražské chaty
Najčastejšia výstupová cesta na Großvenediger začína od parkovisku pri Matreier Tauernhaus vo výške  Prvých pohodlných päť kilometrov vedie údolím potoka Tauernbach po cestičke a neskôr širokej ceste cez niekoľko horských osád. Až na krátky úsek okolo perejí pri osade Außergschlöß stúpa cesta len veľmi mierne. To sa zmení pri sútoku s potokom Karlesbach v , v miestach kde v 19. storočí končil ľadovec. Novo preznačená cesta 902B odbočuje, vedie cez most, takmer sa stráca a neskôr sa napojí na zreteľnú pôvodnú trasu 902B. Chodník vedie po svahu bočného údolia Karlesbachu a ostro stúpa až na Starú pražskú chatu () a ďalej už o niečo miernejšie na Novú pražskú chatu (), kde väčšina turistov prenocuje. Nad chatou sa chodník postupne stráca, značka vedie po suti a cez snehové pole traverzom pod hrebeňom Niederer Zaun k ľadovcu Schlatenkees. Vzhľadom k veľkému množstvu trhlín je nevyhnutnosťou základná ľadovcová výbava, takisto je potrebné počítať s obtiažnou orientáciou pri zhoršenej viditeľnosti. Technicky je cesta po ľadovci pomerne nenáročná, iba v spodnej časti je krátke prudšie miesto. Na citlivejších jedincov už môže pôsobiť nadmorská výška (únava, zadýchanie, nevoľnosť, bolesti hlavy). Na záver cesta opúšťa ľadovec a vedie po krátkom úzkom snehovom hrebienku s možnosťou pádu na obe strany až k vrcholu s krížom.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Český popis zimného výstupu na horu
* Großvenediger na alpy.net
* Klasický výstup cez Novú Pražskú chatu

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Alpách
Kategória:Vysoké Taury
Kornati

náhľad|Poloha súostrovia
náhľad|Kornati
**Kornati** je súostrovie v Jadranskom mori pri pobreží Chorvátska, ktorému tiež patrí. Nachádza v severnej Dalmácii medzi mestami Zadar a Šibenik. Názov Kornati pochádza od starých moreplavcov a to od slova corona (koruna).

Na ostrovoch bol v roku 1980 zriadený Národný park Kornati. Park sa rozkladá na 218 km² a nachádza sa v ňom nad 89 ostrovov. Najväčším a hlavným ostrovom je Kornat s plochou takmer 33 km². Ostrov nie je trvalo osídlený, sú tu iba malá sídla, ktoré slúžia pre prechodný pobyt obyvateľov, ktorí tu chovajú ovce a pestujú olivy. Nachádza sa tu aj niekoľko nudistických pláží. Keďže na ostrovoch nie je pitná voda, je nutné ju dovážať z pobrežia. Elektrina je vyrábaná agregátmi.

Na ostrovoch platia veľmi prísne pravidlá obmedzujúce pohyb ako lodí, tak i chodcov. Nie je tu dovolené zakladanie ohňa, zber akýchkoľvek kameňov, mušlí, platí tu zákaz rekreačného rybolovu. Každá loď si pred vplávaním do parku musí zaobstarať vstupnú kartu podľa dĺžky lode. Na ostrove Piškera je vystavaná Marina ACI.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Súostrovia Chorvátska
Kategória:Geografia Chorvátska
Kategória:Súostrovia Stredozemného mora
Kategória:Jadranské more
Zoznam poslancov NR SR (2016 – 2020)

Toto je **zoznam poslancov [[Národná rada Slovenskej republiky|Národnej rady Slovenskej republiky]] vo volebnom období 20162020**.

## Zloženie NR SR

### Vývoj príslušnosti poslancov k politickým stranám počas volebného obdobia
Iba niekoľko týždňov po voľbách sa postupne rozpadol celý poslanecký klub strany #SIEŤ, postupne počas volebného obdobia zmenilo poslanecký klub či politickú stranu niekoľko desiatok poslancov. K septembru 2019 až 23 poslancov NR SR nebolo členom niektorého z existujúcich poslaneckých klubov zvolených strán vo voľbách v marci 2016. Najviac poslancov sa v roku 2019 zo strán, ktoré neprekročili 5 % hranicu vo voľbách, hlásilo k strane SPOLU. Viacero strán získalo len jediného poslanca (ZA ĽUDÍ – Veronika Remišová, HLAS ĽUDU – Peter Marček, Kresťanská únia – Richard Vašečka, PS – Martin Poliačik a Maďarské fórum – Zsolt Simon).

Ďalšie zmeny nastali aj na jeseň roku 2019. Jozef Lukáč a Anna Verešová odišli z OĽaNO-NOVA, prvý menovaný vstúpil do SME RODINA, druhá do KDH. Ján Mora odišiel z ĽSNS, namiesto Milana Mazureka z ĽSNS nastúpil Milan Špánik, ktorý ostal pôsobiť ako nezaradený. Katarína Cséfalvayová a Martin Fedor odišli z Mostu do vznikajúcej strany DOBRÁ VOĽBA a 9 poslancov SaS vstúpilo do DS. Alena Bašistová, ktorá po rozpade poslaneckého klubu strany Sieť pôsobila ako nezaradená, vstúpila do strany SNS  a Jana Nehézová opustila poslanecký klub ĽSNS.  V novembri 2019 tiež Peter Kresák, ktorý po odchode z Mostu-Híd pôsobil ako nezaradený poslanec, vstúpil do strany DOBRÁ VOĽBA.

## Vedenie NR SR

## Poslanci NR SR
Prvých 150 položiek zoznamu tvoria v úvodnom zoradení *zvolení poslanci* v poradí primárne podľa čísla politického subjektu vo voľbách a sekundárne podľa poradia kandidáta po zohľadnení prednostného hlasovania. Za nimi nasledujú *náhradníci* chronologicky, v poradí ako nastupovali. Dátumy a dôvody vznikov a zánikov mandátov sú uvádzané formou poznámok k menám. Zoznam je možné zoradiť podľa vlastného kritéria kliknutím na záhlavie stĺpca.

;Legenda

Zdroje: 

## Poznámky

## Referencie

## Pozri aj
* Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2016
* Vláda Slovenskej republiky od 23. marca 2016 do 22. marca 2018
* Vláda Slovenskej republiky od 22. marca 2018 do 20. marca 2020

## Externé odkazy
* Výsledky volieb do NR SR v roku 2016 na webe Štatistického úradu SR
* Abecedný zoznam poslancov NR SR
* Chronológia zmien v zložení NR SR
* Poslanecké kluby NR SR
* Reportáž z ustanovujúcej schôdze NR SR na portáli teraz.sk TASR
* Videozáznam a prepis vystúpení z ustanovujúcej schôdze NR SR 
* Prehľad hlasovaní na ustanovujúcej schôdzi NR SR

Kategória:Zoznamy poslancov NR SR
Iori

**Iori** (, ) je rieka v Gruzínsku a v Azerbajdžane, ktorá ústi do Mingačevirskej priehrady. Je dlhá 320 km. Povodie má rozlohu 4 650 km².

## Priebeh toku
Pramení na južných svahoch hlavného rozvodného hrebeňa Veľkého Kaukazu. Najprv tečie juhozápadným smerom, pri mestečku Tianeti sa stáča na juh a potom na juhovýchod. Tento smer si zachováva až k ústiu. Južne od Tianeti je prehradenie a vytvára vodnú nádrž Sioni. Za hrádzou pokračuje stále sa zužujúcou tiesňavou do Kachetie, ďalej na strednom toku preteká Samgorskou kotlinu. Po postavení Mingačevirskej priehrady v 50. rokoch 20. storočia ústi do nej, keď predtým bola pravým prítokom Alazani.

## Vodný stav
Zdroj vody je snehový a dažďový. Priemerný ročný prietok vody pri dedine Salachly (43 km od ústia) činí 11,6 m³/s a nižšie slabne na 9,82 m³/s pri dedine Jusufly.

## Využitie
V súvislosti so stavbou Samgorskej zavlažovacej sústavy je pri obci Paldo viac ako polovica toku odvádzaná tunelom do zavlažovacieho kanála Samgori, ktorý vedie smerom k Tbilisi, kde zásobuje vodou priehradnú nádrž, (tzv. Tbiliské more), ktorá sa nachádza východne od Tbilisi.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rieky v Gruzínsku
Kategória:Rieky v Azerbajdžane
Uňadovo

**Uňadovo** je prírodná rezervácia v Starohorských vrchoch v katastri Podlavíc, mestskej časti Banskej Bystrice.

## Polohopis
Uňadovo sa nachádza na svahu Ostrého vrchu, asi kilometer východne od Košarísk, približne 5 km severozápadne vzdušnou čiarou od Námestia SNP.

## Prírodná rezervácia
Rozloha rezervácie je 35 800 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1988 Ministerstvom kultúry Slovenskej socialistickej republiky výnosom č. 1161/1988-32 z 30. júna 1988. Účelom je ochrana „*bohatého výskytu [[Tis obyčajný|tisu obyčajného]] (Taxus baccata L.) v porastoch prirodzeného lesa Starohorských vrchov*“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana. Podlavické výmole nie sú súčasťou VCHÚ.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Prírodné rezervácie v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Banská Bystrica
Kategória:Starohorské vrchy
Kategória:Podlavice
Oleg Svátek

**Oleg Svátek** (* 3. február 1888† 1. október 1941) bol česko-slovenský generál, legionár za 1. svetovej vojny a člen Obrany národa.

## Vojenská kariéra
Počas 1. svetovej vojny pôsobil ako dôstojník česko-slovenských légií v Rusku. Do Česko-Slovenska sa vrátil v roku 1920. Potom zastával rôzne veliteľské funkcie v česko-slovenskej armáde a v rokoch 19351938 bol veliteľom 12. divízie v Užhorode. V marci 1939 velil statočnej obrane Podkarpatskej Rusi pred maďarskými silami. V marci 1939, hneď na začiatku nemeckej okupácie, stál pri zrode vojenskej odbojovej organizácie Obrana národa vo funkcii veliteľa Krajského vojenského veliteľstva Praha juhozápad.

4. septembra 1941 bol Oleg Svátek na záhrade svojho domu v ulici Nad Koukolkou prepadnutý a po potýčke zatknutý gestapom a 1. októbra, v čase stanného práva, bol popravený v kasárňach Ruzyně.

## Pamätné miesta
* Pomník padlým a popraveným absolventom *Vysokej školy válečnej* pred budovou ministerstva obrany ČR
* Pamätná tabuľa v kostole svätých Fabiána a Sebastiána v Prahe 6
* Svátková ulice v Prahe 5

## Poznámky


## Referencie


## Externé odkazy
* Český rozhlas Brno: Ecce Homo - generál Oleg Josef Svátek

## Zdroj

Kategória:Osobnosti Obrany národa
Kategória:Obete druhej svetovej vojny
Kategória:Príslušníci česko-slovenských légií
Kategória:Česko-slovenskí generáli
Kategória:Nositelia Československého vojnového kríža 1914 – 1918
Kategória:Nositelia Československého vojnového kríža 1939
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Popravení zastrelením
Ida (vrch na Kréte)

**Ida** alebo **Psiloritis** () je vrch v centrálnej časti gréckeho ostrova Kréta. Nachádza sa na území regionálnej jednotky Rethymno asi 5,5 km východoseverovýchodne od dediny Fourfouras a 35 km juhozápadne od mesta Iraklio. Vrchol je miestom ďalekého rozhľadu. Ida je najvyšším vrchom celej Kréty a najprominentnejším vrchom celého Grécka.

Na vrchol sa dá vystúpiť po značených turistických cestách z niekoľkých smerov, napríklad z dediny Fourfouras či Anogia.

## Iné odkazy

## Externé odkazy
* Výstup na Psiloritis na Treking.cz
* Psiloritis na Summitpost.org
* Psiloritis na Peakbagger.com

## Zdroj

Kategória:Dvojtisícovky v Grécku
Kategória:Kréta
Československý vojnový kríž 1914 – 1918

thumb|Československý vojnový kríž 1914-1918 - líce
thumb|Československý vojnový kríž 1914-1918 - rub
**Československý vojnový kríž 1914-1918** je československé vojenské vyznamenanie, ktoré bolo udeľované ako vojakom československých revolučných vojsk, tak aj práporom a koruhvám česko-slovenských revolučných vojsk z prvej svetovej vojny a účastníkom bojov na Slovensku v rokoch 1918 až 1919.

## Zriadenie
Vyznamenanie bolo zriadené dekrétom dočasnej Česko-slovenskej republiky v Paríži 7. novembra 1918. Udeľovanie bolo ukončené 15. marca 1939. Autorom výtvarného návrhu bol francúzsky sochár Antoine Bourdelle.

## Podmienky udelenia
Vyznamenanie bolo udeľované vojakom československých revolučných vojsk za osobnú statočnosť pred nepriateľom a iné záslužné bojové činy. Bol udeľovaný aj jednotkám česko-slovenských revolučných vojsk z prvej svetovej vojny, ktoré boli predmetom pochvalnej zmienky v rozkaze.

Ďalej bolo vyznamenanie udeľované vojakom spojeneckých armád, ktorí bojovali po boku česko-slovenských vojsk. Výnimočne mohol byť udelený aj osobám, ktoré prispeli vynikajúcim spôsobom k oslobodeniu Česko-slovenska v prvej svetovej vojne a nepatrili do radov česko-slovenských ani spojeneckých vojsk.

V roku 1919 bolo vyznamenanie udeľované za bojové vystúpenie na Slovensku.

## Vzhľad
Kríž je bronzový a skladá sa zo štyroch vzájomne prelínajúcich sa kruhov, na ktorých sú znaky Čiech, Slovenska, Moravy a Sliezska. Na rubovej strane sa na všetkých kruhoch nachádzajú lipové trojlístky a v strede všetko prekrývajú plastické iniciály SK.

Stuha je červená so zvislými bielymi prúžkami. Na nej sa môžu nachádzať štylizované lipové lístky, lipové ratolesti či strieborné alebo zlaté hviezdičky:

* Kovová lipová ratolesť za pochvalu jednotky v rozkaze armády
* Kovový lipový lístok za pochvalu jednotky v rozkaze armádneho zboru či divízie
* Strieborná hviezdička za individuálnu pochvalu v rozkaze armády
* Bronzová hviezdička za individuálnu pochvalu v rozkaze divízie
* Zlatá či strieborná hviezdička za boje na Slovensku





## Iné projekty

## Externé odkazy
* Československý vojnový kríž 1914 - 1918 na *vyznamenani.net*
* Československý vojnový kríž 1914 - 1918 na *valka.cz*

## Zdroj

Kategória:Česko-slovenské rady a vyznamenania
Aristeas zo Stratonikeie

**Aristeas** (*Aristeas*) bol olympijský víťaz v zápasení a pankratiu v roku 13.

Aristeas z karskej Stratonikeie dosiahol olympijské víťazstvá v zápasení a pankratiu na 198. hrách v roku 13. Zápasenie sa v Olympii zaviedlo v roku 708 pred Kr. a jeho prvým víťazom bol Eurybatos zo Sparty. Prvým víťazom pankratia bol v roku 648 pred Kr. Lygdamis zo Syrakúz.
 
Olympijské víťazstvá Aristea sú uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Dvojnásobný olympijský triumf Aristea zaznamenal aj Pausanias: „*O generáciu skôr ako tento [[Stratón z Alexandrie|Stratón]] to boli traja muži a práve toľko po ňom, ktorí si zrejme odniesli olivovú ratolesť za zápasy v pankratiu a zápasení, totiž [[Kapros z Élidy|Kapros]] zo samotnej [[Ilia|Élidy]], z Grékov z druhej strany Egejského mora [[Rodos (ostrov)|rodský]] [[Aristomenes z Rodu|Aristomenes]] a z Magnétov pri Léthaiu [[Prótofanes z Magnésie nad Maiandrom|Prótofanes]]. Po Stratónovi to bol naopak prílušník  to istého mesta Marión a stratonický Aristeas."*
    
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v zápasení
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v pankratiu
Podlavické výmole

**Podlavické výmole** je chránený areál v Starohorských vrchoch v katastri Podlavíc, mestskej časti Banskej Bystrice.

## Polohopis
Podlavické výmole sa nachádzajú na južnom svahu Žiaru, asi 200 m severne od cesty II/578, približne 4 km severozápadne vzdušnou čiarou od Námestia SNP.

## Prírodná rezervácia
Rozloha rezervácie je 267 700 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Prírodná rezervácia bola vyhlásená v roku 1998 Krajským úradom v Banskej Bystrici Všeobecne záväznou vyhláškou č.7/1998 z 30. novembra 1998. Účelom je ochrana „*lesných spoločenstiev s koncentrovaným výskytom rastlinných druhov z čeľade [[Vstavačovité|vstavačovitých]].*“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana. Podlavické výmole nie sú súčasťou VCHÚ.
V 17. a 18. storočí bolo toto územie zdevastované odlesňovaním a následnou premenou lesa na poľnohospodárske pozemky, čo malo za následok obrovskú eróziu pôdy, ktorá ohrozovala nielen obec samotnú, ale aj  obyvateľov tam žijúcich. Eróziou došlo k vzniku veľkých rýh (výmoľov) a jediným riešením bolo opätovné zalesnenie, ktoré bolo náročné a dlho neúspešné. Až neskôr sa na toto územie nazvážala pôda, ktorou sa podarilo lokalitu revitalizovať.
Zalesnovať sa začalo v roku 1896 pričom bolo použitých 252.000ks agátových sadeníc, 31.000ks sadeníc borovice sosny, 138.000ks sadeníc borovice čiernej, 16.000ks sadeníc smrekovca, 1.500ks sadeníc jedle, po 1.000ks sadeníc limby, jaseňa a javora, 4.000ks sadeníc jelše a 5.000ks vŕbových odrezkov. S celého množstva sadeníc sa ujalo len okolo 30%.
Úspešne zalesnenie skončilo až v roku 1908.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Chránené areály na Slovensku
Kategória:Chránené územia v okrese Banská Bystrica
Kategória:Chránené územia bez príslušnosti k VCHÚ
Kategória:Podlavice
Kategória:Geografia Banskej Bystrice
Lielupe

**Lielupe** je rieka v Lotyšsku. Je 119 km dlhá. Povodie má rozlohu 17 600 km².

## Priebeh toku
Vzniká sútokom riek Nemunėlis a Mūša, ktoré obe pramenia v Litve. Je považovaná za pokračovanie rieky Mūša. Preteká Stredolotyšskou nížinou. Na dolnom toku tečie v dĺžke 30 km pozdĺž pobrežia Rižského zálivu. Ústí potom práve do neho a jedným ramenom tiež do Daugavy.

## Vodný režim
Zdroj vody je snehový a dažďový. Priemerný ročný prietok vody vo vzdialenosti 110 km od ústia činí 63 m³/s. Zamŕza v decembri a roztápa sa na konci marca. V zime sa pri oteplení nezriedka vyskytujú ľadové zátarasy a v lete zase povodne spôsobené dažďami.

## Osídlenie
Vodná doprava na rieke je možná. Na rieke leží mesto Jelgava a na dolnom toku rad prímorských kúpeľov neďaleko Rigy, z ktorých je najvýznačnejší Jūrmala.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rieky v Lotyšsku
Vojenský cintorín Olomouc-Černovír

**Vojenský cintorín** v Olomouci, miestnej časti Černovír je kultúrna pamiatka v mieste, kde boli pochovávaní vojaci, ktorí zomreli vo vojenskej nemocnici v Kláštornom Hradisku, neskôr aj obete bojov počas vojen. Cintorín bol založený v roku 1869 z bývalého civilného pohrebiska. Cintorín je unikátny v tom, že tu sú na jednom mieste pochovaní vojaci niekoľkých rôznych vyznaní, moslimovia, židia, pravoslávni, a najväčšia časť patrí katolíckym a protestantským kresťanom. Tieto časti cintorína sú od seba oddelené stromami na samostatné polia. Na cintoríne boli postavené dve kaplnky, jedna s kopulou pre kresťanov, druhá v tvare malej mešity pre padlých moslimského vyznania. Vysvätenia kaplnky sa 16. decembra 1917 zúčastnil osobne aj posledný cisár Karol I. Počas prvej svetovej vojny boli vojaci pochovávaní po dvoch do jedného hrobu, bez ohľadu na národnosť, hodnosť a štátnu príslušnosť. Poslední pochovaní tu boli nemeckí vojaci medzi rokmi 1939 - 1945, po tomto roku sa tu pochovávalo už len sporadicky a cintorín spustol. V 50. rokoch 20. storočia boli kríže označujúce hroby vytrhané a postupne rozkradnuté, hroby boli pre ľahšie kosenie trávy zarovnané.
[thumb|Cisár [Karol I. (Rakúsko-Uhorsko)|Karol I. pri návšteve Olomouca r. 1917, navštívil aj cintorín v Černovíři]]
Je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky.

## Referencie

## Externé odkazy
* Mgr. Jaroslav Hudský Vojenský cintorín Černovír  
* Plk. Dr. Josef Šváb Vojenský cintorín v Černovíře - pamiatkovo chránený objekt? 

## Zdroj
* 

Kategória:Cintoríny v Česku
Kategória:Verejné priestranstvá v Olomouci
Kategória:Kultúrne pamiatky v okrese Olomouc
Kategória:Vojenské cintoríny
Kuršský záliv

náhľad|Kuršský záliv
[náhľad|Kuršský záliv oddeľuje od [Baltské more|Baltského mora Kuršská kosa]]
**Kuršský záliv** (, ) alebo **Kurská zátoka** je záliv - lagúna pri juhovýchodnom pobreží Baltského mora pri brehoch Ruska (Kaliningradská oblasť na juhu) a Litvy (Klaipėdský kraj na severe). Meno pochádza od starého baltského národa Kurši. Rozloha zálivu je . Je  dlhý a priemerne  široký. Hlboký je priemerne  a maximálne . Od mora je oddelený Kuršskou kosou. Na severe je Klajpedským prielivom širokým 390 m spojený s morom. Do zálivu ústi rieka Neman svojou deltou. V zime záliv zamŕza na približne 80 dní, v lete má voda na povrchu teplotu až 25°C.

## Fauna
Záliv je dôležitou rybársku oblasťou. Základné priemyselné ryby sú kapry, nosále, zubáče, pleskáče, zubatice, úhory. Na východnom brehu je biologická stanica (sledovanie a krúžkovanie vtáctva).

## Osídlenie pobrežia
Na brehu ležia obce (*[[Litva]]*): Klaipėda (štvrť Smiltynė), Neringa (jej súčasti: Nida, Preila, Pervalka, Juodkrantė) - na Kurskej kose, Klaipėda (južná časť mesta), Dreverna, Kintai, Lūžgaliai,Svencelė Šturmai, Ventė a Uostadvaris (ktorý je na brehu ostrova Rusnė (najväčší z mnohých ostrovov, tvoriacich deltu rieky Neman, ktorá nesie svoje vody svojimi mnohými ramenami - už pod iným názvom - do kuršského zálivu od východu) (protiľahlý breh).
Ďalej: (*[[Kaliningradská oblasť]]*): Morskoje, Rybačij, Djuny, Lesnoe(Lesnoje), Zelenogradsk - na Kurskej kose
Verbnoje, Zalivino, Polessk, Belomorskoje, Krasnoje, Razino, Golovkino a Prochladnoje (Južný a východný breh zálivu náležiaci dnes Kaliningradskej oblasti.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Zálivy v Baltskom mori
Svinesundsbron

**Svinesundsbron** (; ) je meno dvoch mostov cez morskú úžinu Svinesund, ktorá je prirodzenou hranicou medzi Nórskom a Švédskom. Po mostoch vedie Európska cesta 6.

Starší, dvojpruhový most (*Gamla Svinesundsbron*) je dlhý 420 metrov, vysoký 58 metrov a staval sa v rokoch 1939 až 1942. Je v prevádzke od roku 1946.

Nový, štvorpruhový most (*Nya Svinesundsbron*) bol otvorený 10. júna 2005 v prítomnosti švédskeho aj nórskeho kráľovského páru. Pôvodne sa plánovalo otvorenie už 7. júna pri stom výročí osamostatnenia Nórska. Je dlhý 704 metrov, samotnú úžinu prekračuje vďaka  dlhému betónovému oblúku vysokému 92 metrov s mostovkou 61 metrov na morskou hladinou.

Súbor:Old Svinesund Bridge.jpg|Starý Svinesundský most

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Cestné mosty v Nórsku
Kategória:Cestné mosty vo Švédsku
Kategória:Oblúkové mosty
Kategória:Betónové mosty
Kategória:Architektúra z 2005
Galičica

**Galičica** () je pohorie na juhozápade Severného Macedónska medzi Ochridským jazerom a Prespanským jazerom. Pohorie sa tiahne v severojužnom smere. Najvyšším vrcholom je hora Magaro ().

Na juhu na hraniciach s Albánskom prechádza v pohorie Mali i Thatë. Pohorie je tvorené prevažne vápencom a nachádza sa pod ním krasový systém, ktorým preteká voda z Prespanského jazera do Ochridského jazera. Roku 1958 tu bol vyhlásený národný park s rozlohou 22 750 ha, nachádza sa tu okrem iného rad endemitických rastlinných druhov.

Počas prvej svetovej vojny v rokoch 19161918 pohorím prebiehal front.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Severnom Macedónsku
Răut

**Răut** je rieka v Moldavsku, pravý prítok Dnestra. Je 286 km dlhá. Povodie má rozlohu 7 760 km².

## Vodný režim
Zdroj vody je zmiešaný s prevahou snehového. Priemerný prietok vody vo vzdialenosti 46 km od ústia činí 5,7 m³/s.

## Využitie
Využíva sa na zavlažovanie. Na rieke ležia mestá Bălți a Orhei.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rieky v Moldavsku
Tarnica

**Tarnica** () je najvyšší vrch poľského pohoria Bieszczady. Ide o piaty najvyšší vrchol Koruny poľských hôr. Nachádza sa v Podkarpatskom vojvodstve, blízko hraníc s Ukrajinou.

Tarnica sa dvíha 500 m nad údolím rieky Wołosatka. Vrch má dva samostatné vrcholy nižší má výšku 1 339 m, o 7 m vyšší hlavný vrchol je skalnatý a otvára sa z neho kruhový výhľad na okolité Poloniny - na východe na Bukovskú, na severe na Lokiecku a Dydiowsku a na severozápade na Caryńsku a Wetlinsku. Na vrchole sa nachádza mohutný kovový kríž z roku 2000 pripomínajúci Jana Pavla II., ktorý Tarnicu v roku 1954 vraj navštívil.

## Referencie

*

## Iné projekty

Kategória:Vrchy v Poľsku
Kategória:Tisícovky v Poľsku
Urpínska lesostep

**Urpínska lesostep** je prírodná rezervácia na vrchu Urpín v Bystrickej vrchovine v katastri Radvane, mestskej časti Banskej Bystrice.

## Polohopis
Urpínska lesostep sa nachádza v južnej časti Urpína v Bystrickej vrchovine (časť Zvolenskej kotliny), asi pol kilometra južne od vrcholu, v približnej nadmorskej výške 450-500., približne 1,6 km južne vzdušnou čiarou od Námestia SNP.

## Prírodná rezervácia
Rozloha rezervácie je 50 200 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1997 Krajským úradom v Banskej Bystrici Všeobecne záväznou vyhláškou č.6/1997 z 28. februára 1997. Účelom je ochrana „*lesostepi s výskytom veľkého množstva vzácnych druhov hmyzu a zachovalých biotopov rastlín.*“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana. Urpínska lesostep nie je súčasťou VCHÚ.

## Prístup a náučný chodník
V jeseni 2014 bol otvorený náučný chodník po Urpíne s dĺžkou  a štrnástimi informačnými tabuľami. Náučný chodník vedie od Malej stanice po serpentínach hore, okolo vrcholu Urpína, okolo Urpínskej lesostepi a po 13 zastaveniach končí na Uhlisku.

V blízkosti prírodnej rezervácie vedie  modrá turistická značka z Malej stanice.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Prírodné rezervácie v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Banská Bystrica
Kategória:Zvolenská kotlina
Kategória:Radvaň (Banská Bystrica)
Kategória:Urpín
Kategória:Geografia Banskej Bystrice
Keukenhof

náhľad|Keukenhof
**Keukenhof** (IPA: ), známy tiež ako „**Záhrada Európy**“, je najväčší kvetinový park v Holandsku a zároveň aj v Európe. Bol založený v roku 1949 v blízkosti mestečka Lisse v provincii Južné Holandsko (holandsky *Zuid-Holland*).

## Dejiny
Kvetinový park sa nachádza na bývalom poľovníckom území patriacom do panstva Teylingen. V 15. storočí bola majiteľkou tohto územia Jacoba, grófka z Hennegau, Holandska a Seeland, ktorá žila na blízkom zámku a zomrela tam vo veku 35 rokov. Jacoba bola jediná dcéra a dedička vojvodu Viliama II. von Straubing-Holland z rodu Wittelsbachovcov. Názov Keukenhof zodpovedá holandskému výrazu pre "kuchynský dvor", pretože na tomto území sa nachádzala záhrada pre potreby zámockej kuchyne.

V roku 1840 bol na území vytvorený park, navrhnutý záhradným architektom Zocherom, ktorý bol okrem iného autorom amsterdamského Vondelparku. V roku 1949 bola severná časť tohto územia prvýkrát použitá na výstavu cibuľovitých kvetín na podnet vtedajšieho starostu mestečka Lisse W.J.H. Lambooya. Pre verejnosť bola kvetinová záhrada Keukenhof prvýkrát otvorená v roku 1950.

## Súčasnosť
V súčasnej dobe sa park rozkladá na 32 hektároch a každoročne tu vykvitne 6 - 7 miliónov predovšetkým cibuľovitých kvetín ako sú krókusy, narcisy, tulipány, hyacinty, ľalie a ďalšie. O park sa stará 24 záhradníkov a je pre verejnosť otvorený od apríla do septembra, avšak najlepším obdobím pre návštevu je máj. Do Keukenhofu sa možno dopraviť najlepšie autobusom, ktorý odchádza z vlakovej stanice v Leidene. V parku sú organizované rôzne výstavy v niekoľkých altánoch, pomenovaných po holandskom kráľovskom rodu Oranje-Nassau a jeho členoch:
* Oranje Nassau
* Viliam Alexander
* Beatrix
* Juliana
* Wilhelmina

## Galéria


Image:Keukenhof Tulip Gardens 1.JPG|Kvetinový park
Image:Kuekenhoff 006.jpg|Kvetinový park
Image:Keukenhof-Szmurlo.jpg|Kvetinový park
Image:Kasteel keukenhof.jpg|Zámok Keukenhof



## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Holandsko - Najväčší kvetinový zážitok 

## Zdroj

Kategória:Geografia Holandska
Prehľad úspechov slovenského severského lyžovania

**Prehľad úspechov slovenského klasického lyžovania** sumarizuje prehľad  medailí a úspechov slovenských lyžiarov na vrcholných svetových a európskych podujatiach v ére samostatnosti, ako aj v reprezentácii Česko-Slovenska.

## Olympijské hry
**Prehľad medailistov**
 

**Ďalšie bodované umiestnenia**
* 1936 – **5.** Lukáš Michalák, štafeta ČSR 4×10 km
* 1976 – **6.** Anna Pasiarová, Gabriela Sekajová, štafeta ČSSR 4×5 km
* 1980 – **4.** Gabriela Svobodová, štafeta ČSSR 4×5 km
* 1992 – **6.** Alžbeta Havrančíková, Ľubomíra Balážová, štafeta ČSFR 4×5 km

## Majstrovstvá sveta
V reprezentácii Československa sa podieľali na zisku medailí rodáčka z Kremnice, bežkyňa Gabriela Svobodová-Sekajová , matka úspešnej českej biatlonistky Gabriely Soukalovej a skokan Martin Švagerko, medailista zo súťaží družstiev a juniorský majster sveta . V individuálnych disciplínach dosiahla najväčšie úspechy Alžbeta Havrančíková, dvakrát štvrtá na MS 1989 v Lahti. V ére samostatnosti bol najbližšie k zisku medaily Martin Bajčičák, v roku 2005 obsadil štvrté miesto v skiatlone.

**Prehľad medailistov**

**Najlepšie individuálne umiestnenia**
* 1989 – **4.** Alžbeta Havrančíková, 10 km voľne
* 1989 – **4.** Alžbeta Havrančíková, 30 km voľne 
* 2005 – **4.** Martin Bajčičák, 30 km skiatlon 
* 1993 – **5.** Alžbeta Havrančíková, 30 km voľne
* 2007 – **6.** Martin Bajčičák, 50 km klasicky
* 2011 – **6.** Alena Procházková, šprint

## Svetový pohár
Prvou Slovenkou, ktorá triumfovala v pretekoch Svetového pohára bola Alžbeta Havrančíková, v sezóne 1988/1989 obsadila v konečnom poradí druhé miesto . Na stupeň víťazov vystúpili aj Anna Pasiarová, Gabriela Svobodová, Viera Klimková, v ére samostatnosti Ivan Bátory, Martin Bajčičák a Alena Procházková. Medzi skokanmi vyhral preteky SP v Chamonix v roku 1986 Martin Švagerko, Ján Tánczos bol tretí v roku 1980 v nórskom Vikersunde.

**Celkové poradie v SP**
* Alžbeta Havrančíková,  1988/89

**Pódiové umiestnenia v pretekoch SP**

**Beh na lyžiach**

**Skoky na lyžiach**

**Severská kombinácia**

## Referencie

Kategória:Šport na Slovensku
Kategória:Úspechy slovenského športu
Kategória:Severské lyžovanie
Jana Gantnerová-Šoltýsová

**Jana Gantnerová-Šoltýsová** (* 30. september 1959, Kežmarok) je bývalá slovenská zjazdárka, reprezentantka Československa.

## Kariéra
Prvá československá zjazdárka a vôbec prvá z východnej Európy, ktorá zvíťazila v pretekoch Svetového pohára v alpskom lyžovaní, 17. decembra 1980 vyhrala zjazd v rakúskom Altenmarkte . Ďalšie dve pódiové umiestnenia získala v sezóne 1979/1980, v ktorej obsadila v celkovom poradí 13. miesto a v bodovaní zjazdu piate miesto. V prvej desiatke sa umiestnila celkom 29-krát. 

Štartovala na troch zimných olympiádach, najlepšie umiestnenie dosiahla v Sarajeve 1984, kde bola piata v zjazde. V tej istej disciplíne bola v Lake Placid 1980 desiata.

## Olympijské hry
* 1976 Innsbruck
* 1980 Lake Placid: **10.** – zjazd
* 1984 Sarajevo: **5.** – zjazd

## Svetový pohár
**Pódiové umiestnenia**
:: 1980 Altenmarkt, zjazd
:: 1979 Zell am See, zjazd
:: 1979 Piancavallo, zjazd

## Referencie


## Externé odkazy
* Jana Gantnerová-Šoltýsová na sports-reference.com
* Jana Gantnerová-Šoltýsová na fis-ski.com

Kategória:Slovenskí olympionici
Kategória:Slovenské alpské lyžiarky
Kategória:Osobnosti z Kežmarku
Kategória:Alpskí lyžiari na Zimných olympijských hrách 1976
Kategória:Alpskí lyžiari na Zimných olympijských hrách 1980
Kategória:Alpskí lyžiari na Zimných olympijských hrách 1984
Jane Lynchová

**Jane Marie Lynchová** (* 14. júl 1960, Evergreen Park, Illinois, Spojené štáty) je americká herečka, speváčka a komička. Preslávil ju film Christophera Guesta, *Best in Show*.

Jane sa objavila v množstve televíznych medailónikov vrátane sitkomu *iCarly* a seriálu *Tráva (Weeds)*. Tiež si zahrala občasnú rolu v sitkome *[[Dva a pol chlapa]] (Two and a Half Men)* a stvárnila množstvo postáv v komédiách ako sú: *Rýchlo a desivo: Šialené preteky (Talladega Nights: The Ballad of Ricky Bobby)*, *40 rokov panic (The 40-Year-Old Virgin)*, *Role Models* a *The Three Stooges*.

Jej stvárnenie Sue Sylvesterovej v seriáli *[[Glee]]* získalo množstvo ocenení, vrátane Primetime Emmy Award, Zlatého glóbusu, Screen Actors Guild Award za najlepšie herecké obsadenie komediálneho seriálu, Ceny Asociácie televíznych kritikov za najlepší výkon v komédii, Satellite Award pre najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe seriálu, miniseriálu alebo televízneho filmu a People's Choice Award za obľúbenú televíznu komediálnu herečku.

4. septembra 2013 obdržala 2505. hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy v kategórii televízia, ktorá sa nachádza na 6640 Hollywood Blvd. Od roku 2013, moderuje šou stanice NBC, s názvom *Hollywood Game Night*, za ktorú získala dve ocenenia Emmy Awards.

## Filmografia
### Film

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Komici USA
Kategória:Dabingové herečky USA
Kategória:Speváčky USA
Kategória:Rozprávači audiokníh
Kategória:Osobnosti USA írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti USA švédskeho pôvodu
Kategória:Držitelia ceny Emmy
Kategória:Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe v seriáli, miniseriáli alebo televíznom filme
Kategória:LGBT aktivisti
Kategória:Osobnosti z Illinoisu
Kategória:LGBT osobnosti USA
Munții Retezat

**Munții Retezat** je tretí najvyšší horský masív v Rumunsku, je súčasťou Južných Karpát. Najvyššou horou je Vârful Peleaga (). Ďalšie významné vrcholy sú Vârful Păpuşa () a Vârful Retezat ().

Retezatom prechádza rozvodie medzi riekami Jiu a Strei (prítok Mureš). V Retezate je veľa ľadovcových jazier, vrátane najväčšieho ľadovcového jazera v Rumunsku, jazera Bucura (Lacul Bucura), s rozlohou  a nadmorskou výškou . Časť územia pohoria pokrýva Národný park Retezat, prvý rumunský národný park.

## Turistika
Pohorie Retezat je turisticky relatívne početnejšie navštevované, predovšetkým v letných mesiacoch. Turistické cesty sú relatívne dobre značené. Na území Národného parku nie je dovolené voľné táborenie, je potrebné využiť určených miest (jazerá Zanoaga a Bucura, Poiana Pelegii, chaty Buta a Pietrele, Poiana Baleia, Campusel, Gura Zlata). Vo veľkých jazerách nie je dovolené kúpanie. Vrchy sa tiež ponúkajú horolezcom. Skalné veže Coltii Pelegi na severných svahoch Peleaga majú obtiažnosť stupňa V UIAA.

Bezpečnosť na vrchoch zaisťuje horská služba Salvamont.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Správa národného parku Retezat
* Informácie o pohorí, mapy, cestopisy
*Prechod hrebeňa Retezatu (cestopis)  na Hrebenovky.com
* Munții Retezat - sprievodca po rumunských horách
* Retezat - informácie + fotografie
* Mapy Retezatu 
* Mapy Retezatu

## Zdroj

Kategória:Pohoria v Rumunsku
Charlie Huhn

**Charlie Huhn** (* 11. január 1951, Portland, Oregon, USA) je americký rockový spevák a gitarista. Hral s Vic Amatom a Andy Dennenom v skupine Cirrus. V roku 1978 začal hrať s Tedom Nugentom. Od roku 2000 je členom blues-rockovej skupiny Foghat.

## Zdroj
* 

Kategória:Rockoví speváci USA
Kategória:Rockoví gitaristi USA
Kategória:Skladatelia modernej hudby USA
Kategória:Osobnosti z Portlandu
David Thomas

**David Lynn Thomas** (* 14. jún 1953, Miami, Florida, USA – † 23. apríl 2025, Brighton and Hove, Spojené kráľovstvo) bol americký spevák, skladateľ a hudobník. 

Bol zakladajúcim členom krátko existujúcej protopunkovej skupiny Rocket from the Tombs (19741975, po roku 2003 obnovená), v roku 1975 založil skupinu Pere Ubu, s ktorou vydal rad nahrávok. Taktiež publikoval množstvo vlastných albumov, prevažne za doprovodu skupín The Pedestrians (*[[The Sound of the Sand]]*, *[[Variations on a Theme]]* a *[[More Places Forever]]*) a Two Pale Boys (*[[Erewhon]]* a ďalšie).

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Kategória:Rockoví speváci USA
Kategória:Rockoví gitaristi USA
Kategória:Skladatelia modernej hudby USA
Kategória:Speváci-skladatelia USA
Kategória:Protopunkoví hudobníci
Kategória:Osobnosti z Miami
Sočský národný park

**Sočský národný park** () je národný park na severozápade Kaukazu pri ruskom meste Soči. Založený bol 5. mája 1983, má rozlohu  a na severovýchode nadväzuje na Kaukazskú prírodnú rezerváciu.

## Poloha
Park sa nachádza v oblasti širšieho Soči, na severozápade siaha až k hranici Tuapsinského rajónu pri ústí riek Magri a Šepsi a na juhovýchode až k rieke Psou na hranici s Gruzínskom, na juhozápade až k Čiernemu moru a na severovýchode až k Hlavnému kaukazskému hrebeňu.

## Rastlinstvo
Sočský národný park je zhruba z 95% pokrytý horskými lesmi.

## Živočíšstvo
Medzi významné druhy väčších zvierat patrí napríklad zubor lesný, jeleň lesný, srnec lesný, kamzík vrchovský, medveď hnedý, diviak lesný, vlk, šakal zlatý, líška hrdzavá, vydra riečna a rys ostrovid, ďalej z vtákov orol skalný, orol stepný, orol kráľovský, kršiak rybár, sup bielohlavý a bradáň žltohlavý a z plazov korytnačka žltohnedá, užovka stromová, užovka fŕkaná, užovka obojková a jašterica krátkohlavá. Medzi tu žijúce ryby patria pstruh alebo ploska pásavá.

Od roku 2009 prebieha v parku v spolupráci so Svetovým fondom na ochranu prírody pokus o reintrodukciu leoparda perzského.

## Galéria

Sochi_National_park_emblem.jpg|Znak parku
Akhun_Sochi.JPG|Vrch Achun


## Referencie

*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky 

Kategória:Soči
Kategória:Národné parky v Rusku
Alžbeta Havrančíková

**Alžbeta Havrančíková**  (* 27. september 1963, Šuňava) je bývalá slovenská bežkyňa na lyžiach, reprezentantka Slovenska a Československa.

## Kariéra
Behu na lyžiach sa začala aktívne venovať ako žiačka športovej triedy na základnej škole v Štrbe . Dlhoročná opora reprezentácie Slovenska a Československa, účastníčka štyroch zimných olympiádach a siedmych majstrovstiev sveta. Najväčšie úspechy dosiahla v roku 1989, v celkovom poradí Svetového pohára obsadila druhé miesto a na majstrovstvách sveta vo fínskom Lahti bola dvakrát štvrtá v behu na 10 km a 30 km. V Svetovom pohári debutovala 17. marca 1984 na Štrbskom Plese . Dvakrát vyhrala preteky Svetového pohára, raz bola druhá, celkom 18-krát sa umiestnila v prvej desiatke.
Aktívnu kariéru ukončila na pretekoch SP v Novom Měste na Morave 12. januára 2000.

## Olympijské hry
* 1988 Calgary 
::**7.** – štafeta 4x5 km
* 1992 Albertville 
::**6.** – štafeta 4x5 km
* 1994 Lillehammer 
::**7.** – štafeta 4x5 km
::**8.** – 15 km voľne
## Majstrovstvá sveta
::**4.** – 1989 10 km voľne, 30 km voľne
::**5.** – 1993 30 km voľne
::**5.** – 1985, 1989, 1993 štafeta 4 x 5 km

## Svetový pohár
* 1988/1989  v celkovom poradí
**Pódiové umiestnenia**
:: 1988 La Féclaz, 5 km voľne
:: 1989 Klingenthal, 30 km voľne
:: 1988 Campra, 15 km voľne

## Ocenenia
* 1989 *Kráľovná bielej stopy* (najlepšia lyžiarka v Československu)
* 1994 *Lyžiarka roka*

## Referencie


## Externé odkazy
* Alžbeta Havrančíková na sports-reference.com
* Alžbeta Havrančíková na fis-ski.com

Kategória:Slovenskí olympionici
Kategória:Slovenskí lyžiari
Kategória:Osobnosti zo Šuňavy
Prehľad úspechov slovenského alpského lyžovania

**Prehľad úspechov slovenského alpského lyžovania** sumarizuje prehľad medailí a úspechov slovenských alpských lyžiarov na vrcholných svetových a európskych podujatiach v ére samostatnosti, ako aj v reprezentácii Československa.

## Olympijské hry

**Ďalšie bodované umiestnenia slovenských zjazdárov**
* 1984 – **5.** Jana Gantnerová-Šoltýsová , zjazd 
* 1988 – **5.** Peter Jurko , kombinácia
* 1988 – **6.** Lucia Medzihradská, kombinácia
* 2014 – **5.** Adam Žampa, kombinácia
* 2014 – **6.** Adam Žampa, slalom

## Medailisti z majstrovstiev sveta

**Ďalšie najlepšie individuálne umiestnenia slovenských zjazdárov**
* 2015 – **4.** Veronika Velez-Zuzulová , slalom
* 2017 – **4.** Petra Vlhová, slalom
* 1978 – **5.** Dagmar Kuzmanová, kombinácia
* 1993 – **7.** Lucia Medzihradská, kombinácia
* 2013 – **7.** Veronika Velez-Zuzulová, slalom

## Medailisti z MS a ME juniorov

## Svetový pohár
Jana Šoltýsová ako prvá zjazdárka z východnej Európy vyhrala preteky Svetového pohára, 17. decembra 1980 vyhrala zjazd v rakúskom Altenmarkte . Po 32 rokoch ju napodobnila Veronika Velez-Zuzulová, keď triumfovala v slalome v Semmeringu . Treťou Slovenkou s víťazstvom v pretekoch SP sa stala v sezóne 2015/2016 Petra Vlhová . Historický úspech dosiahli Veronika Velez-Zuzulová a  Petra Vlhová 3. januára 2017 v Záhrebe, keď obsadili prvé dve priečky . Zatiaľ jediný slovenský zjazdár – muž vystúpil na stupne víťazov 24. januára 1982, Ivan Pacák obsadil druhé miesto v kombinácii v švajčiarskom Wengene .

**Celkové poradie v SP**
* Petra Vlhová
: 2020/2021, 1416 bodov 
: 2018/19, 2021/22
: 2019/20, 2022/23

**Celkové umiestnenie v disciplínach (malý glóbus)**
* Veronika Velez-Zuzulová 
: v klasifikácii slalomu 2015/16 , 2016/17
: v klasifikácii slalomu 2007/08, 2012/13

* Petra Vlhová 
: v klasifikácii slalomu a obrovského slalomu, 2018/19
: v klasifikácii slalomu a paralelného slalomu , 2019/20
: v klasifikácii paralelného slalomu, 2020/21
: v klasifikácii slalomu, 2021/22

**Víťazi pretekov SP**

## Európsky pohár
* Dagmar Kuzmanová –  v celkovom poradí 1974/75 ,  v klasifikácii slalomu 1974/75
* Peter Jurko –  v klasifikácii slalomu 1988/89
* Veronika Velez-Zuzulová –  v klasifikácii slalomu (2003/04, 2006/07, 2011/12)

## Referencie

Kategória:Šport na Slovensku
Kategória:Alpské lyžovanie na Slovensku
Kategória:Úspechy slovenského športu
Dave Peverett

**David Jack "Dave" Peverett**, tiež známy ako **Lonesome Dave** (* 16. apríl 1943, Dulwich, Spojené kráľovstvo† 7. február 2000, Orlando, USA) bol britský hudobník, známy ako pôvodný spevák a gitarista skupiny Foghat, ktorú založil po svojom pôsobení v Savoy Brown.

## Zdroj

Kategória:Anglickí rockoví gitaristi
Kategória:Anglickí bluesoví gitaristi
Kategória:Anglickí rockoví speváci
Kategória:Anglickí bluesoví speváci
Mrkonjić Grad

**Mrkonjić Grad** () je mesto a opština v regióne Banja Luka v Bosne a Hercegovine.

Mesto sa rozkladá v nadmorskej výške 600 m a spolu s opštinou tu žije 18 200 obyvateľov (v roku 1991 cez 27 000). Veľká väčšina z nich sú Srbi; ich počet sa významne navýšil po roku 1995 a zaradenie mesta do Republiky srbskej.

## Dejiny
Oblasť mesta je osídlená už od stredoveku, v osmanských časoch často menilo názvy (*Gornje Kloke, Novo Jajce (Jenidži Jajce), Varcarev Vakuf, pa Varcar Vakuf*), súčasný názov potom mesto získalo roku 1924 podľa pseudonymu vtedajšieho kráľa Petara Karađorđevića (Petar Mrkonjić). Za druhej svetovej vojny mesto oslobodili partizáni už 28. augusta 1941. V decembri 1943 sa tu konalo ich prvé zasadanie.

Mrkonjić Grad bol počas vojny v 90. rokoch niekoľkokrát ostreľovaný mínometnými granátmi, čo viedlo k stratám na civilnom obyvateľstve. Napriek tomu v meste neprebiehali podstatnejšie boje, a to až do operácie Južni potez, v ktorej 10. októbra 1995 mesto obsadili chorvátske vojská. Mesto bolo opustené a utečenci sa uchýlili do Srbmi kontrolovanej Banja Luky. Mnohí, ktorí však zostali, boli počas operácií zabití či ranení a rozšírili tak už veľmi početnú radu vojnových obetí. Samotné domy a infraštruktúra boli tiež ťažko poškodené, počet takých objektov dosahoval niekoľko stoviek až tisícok. Mesto Mrkonjić Grad bolo po uzavretí Daytonskej mierovej zmluvy pridelené republike Srbskej (ktorej pôvodne patrilo na začiatku konfliktu), oficiálne 4. februára 1996. Aj napriek tomu sa však jedná o sídlo pohraničné, lebo neďaleké Jajce je už súčasťou Federácie BiH a prevažuje chorvátske obyvateľstvo. Tento dátum sa oficiálne oslavuje ako *Deň opštiny*.

V okolí mesta sa dnes nachádzajú rôzne hrady (Prizrenac, Sokol a Bočac). Okolitá krajina je hornatá, rieka Vrbas, ktorá tečie neďaleko od Mrkonjić Gradu, sa zarezáva do hlbokého kaňonu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Portál mesta (po srbsky v latinke) 

## Zdroj

Kategória:Mestá v Republike srbskej
Cievna chirurgia

**Cievna chirurgia** je subšpecializačný odbor chirurgie, ktorý zabezpečuje chirurgickú liečbu tepien a žíl. Cievni chirurgovia sú trénovaní v diagnostike a manažmente chorôb postihujúcich všetky časti cievneho systému okrem ciev srdca a mozgu. Kardiochirurgovia a intervenční kardiológovia sa starajú o ochorenia ciev srdca. Neurochirurgovia o cievy mozgu.
Nyírbátorský obvod

**Nyírbátorský obvod** () je bývalá administratívna jednotka v župe Szabolcs-Szatmár-Bereg v Maďarsku. Jeho obvodným mestom bolo mesto Nyírbátor.

## Sídla

## Zdroj

Kategória:Obvody v Maďarsku
Kopaonik

**Kopaonik** (, ) je pohorie na rozhraní centrálneho Srbska. Je orientované v severo-južnom smere, jeho dĺžka je 75 km. Severnú hranicu Kopaoniku predstavuje rieka Zapadna Morava, na južnej strane potom prechádza v rovinu kosovského poľa v blízkosti miest Vučitrn a Priština.

Najvyšším vrcholom pohoria je Pančićev vrh, ktorého nadmorská výška činí . Ostatné vrcholy pohoria majú nadmorskú výšku do dvoch tisíc metrov. Medzi ne patria napr. Karaman (), Gobelja (), Čardak (), Šatorica () a Oštro koplje ().

Pohorie Kopaonik je miestom, kde sa nachádzajú mnohé zariadenia na zimné športy a rozvinutá je i letná, pešia turistika. V zime je jedným z najnavštevovanejších pohorí; má 25 vlekov. V roku 1981 bol na území o rozlohe 118 km² v centrálnej časti pohoria zriadený národný park.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky Národného parku Kopaonik  

## Zdroj
* 

Kategória:Pohoria v Srbsku
Kategória:Pohoria v Kosove
Plastická chirurgia

náhľad|Plastický chirurg pri operácii.

**Plastická chirurgia** je špecializačný odbor chirurgie, ktorý sa venuje chirurgickému opravovaniu a upravovaniu funkcie a tvaru rôznych, hlavne viditeľných častí ľudského tela, napríklad po úrazoch a popáleninách, ale tiež z kozmetických dôvodov.

## Smery
Nemecká spoločnosť pre plastickú chirurgiu rozlišuje jej „štyri časti“:
# *Rekonštruktívna chirurgia* sa zaoberá rekonštrukciou a opravou častí tela, ako sú vrodené malformácie, následky úrazov a operácií.
# *[[Chirurgia ruky]]* sa zaoberá malou, ale veľmi zložitou a pre život dôležitou časťou tela.
# *Estetická chirurgia* sa venuje úpravám a opravám viditeľných častí tela, najmä tváre, ale tiež odstraňovaním dôsledkov obezity, tvarovaním prsníkov, implantáciou vlasov a pod.
# *Chirurgia popálenín* sa zaoberá ťažkými a rozsiahlymi poškodeniami pokožky, najmä po požiaroch a nešťastiach alebo po vojnových zraneniach.

## Referencie


## Zdroj
* 


Kategória:Medicínske odbory
Telovýchovné lekárstvo

**Telovýchovné lekárstvo** je samostatný klinický medicínsky odbor, ktorý sa zaoberá štúdiom reakcie a adaptácie organizmu zdravého, oslabeného, chorého a trvale zdravotne poškodeného človeka na pohybovú činnosť. Ide o odbor, ktorý spája teoretické základy pohybovej činnosti s ich klinickou aplikáciou, či už v oblasti diagnostickej, liečebnej alebo preventívnej. Svojou základnou orientáciou sa zameriava na využívanie pohybovej aktivity ako fyziologickej kompenzácie nepriaznivých životných podmienok, regenerácie síl, udržiavania telesnej a duševnej výkonnosti, dĺžky aktívneho života a na prevenciu i liečbu porúch zdravia, chorôb a úrazov. Špecializačná príprava lekára v špecializačnom odbore telovýchovné lekárstvo trvá na Slovensku 36 mesiacov. 

## Referencie

Kategória:Telovýchovné lekárstvo
Kategória:Medicínske odbory
Vnútorné lekárstvo

**Vnútorné lekárstvo** (tiež interné lekárstvo, hovorovo tiež interné) je jeden zo základných odborov klinickej medicíny. Zaoberá sa diagnostikou a prevažne nechirurgickou liečbou chorôb vnútorných orgánov u dospelých. Internými chorobami detí sa zaoberá pediatria, a preto môže byť považovaná tiež za odbor vnútorného lekárstva. Termín vnútorne lekárstvo môže zavádzať, že sa zaoberá len chorobami vnútorných orgánov. Nie je tomu tak, internisti liečia celého človeka, nielen vnútorné orgány.

## Zdroj
*
Avram Iancu (osobnosť)

**Avram Iancu** (* 1824, Vidra de Sus (dnes Avram Iancu)† 10. september 1872, Baia De Criş) bol rumunský revolucionár, právnik, ktorý zohral významnú úlohu v transilvánskej časti rakúsko-uhorskej revolúcie 18481849. Pôsobil najmä na území Apusenských vrchov, odkiaľ viedol proti rakúsko-uhorským vojskám vojnu.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rumunskí právnici
Kategória:Revolucionári
Kategória:Osobnosti Uhorskej revolúcie
Rieger-Kloss

náhľad|Rieger-Kloss varhany, Krnov
**RIEGER - KLOSS ORGELBAU** s.r.o. (predtým známa ako ako RIEGER - KLOSS VARHANY s.r.o.) bola česká firma zaoberajúca sa výrobou píšťalových organov so sídlom v Krnove založená v roku 1873. Bol to jeden z najväčších svetových výrobcov. Pred rokom 1948 sa firma nazývala Rieger Orgelbau (pod týmto menom teraz pôsobí rakúsky podnik potomkov pôvodných sudetonemeckých majiteľov).

V marci 2018 na jej vlastný návrh bolo s firmou začaté insolvenčné konanie. Spoločnosť zanikla 1. decembra 2022 výmazom z obchodného registra.

## Referencie


## Externé odkazy
* Stránky firmy Rieger-Kloss

## Zdroj

Kategória:Českí výrobcovia organov
Kategória:Zaniknuté organizácie v Česku