open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Poľský podzemný štát

**Poľský podzemný štát** existoval v rokoch 1939 až 1945 na území Poľska ktoré okupovalo Nacistické Nemecko a Sovietsky zväz. Bol fenoménom vo vojnou zničenej Európe. Jeho počiatkom bolo zriadenie Služby poľského víťazstva 27. septembra 1939 ktorá sa potom transformovala na Zväz ozbrojených síl a nakoniec do Zemskej armády. Poľský podzemný štát riadili poľské exilové úrady: prezident, vláda a najvyšší veliteľ a ich národné zastupiteľské úrady.

Podzemný parlament reprezentujúci najväčšie politické strany: Roľnícku stranu, Poľskú socialistickú stranu, Národnú stranu a Robotnícku stranu bol v rokoch 19401943 politickým koordinačným výborom, od roku 1943 do roku 1944 Národnou politickou radou a od roku 1944 až do konca vojny Radou národnej jednoty.

## Dejiny
Začiatky poľského vojenského sprisahania siahajú do začiatku invázie do Poľska. Vo Varšave bola 27. septembra 1939 zriadená Služba pre víťazstvo Poľska (SZP), ktorej predsedá generál Michał Karaszewicz-Tokarzewski. Vedúcim SZP bol plk. Stefan Rowecki. Organizácia mala pôsobiť na nemeckých a sovietskych okupovaných územiach a mobilizovať odpor spoločnosti. SZP však necítila plnú dôveru poľských úradov v exile (predovšetkým gen. Sikorskiho), ktorí verili, že sa v ňom sústreďuje príliš veľa Piłsudských ľudí. Preto v novembri 1939, predseda Výboru ministrov pre záležitosti krajiny vo Francúzsku, generál Kazimierz Sosnkowski, stál v čele novej vojenskej organizácie, ktorá prevzala názov Únia ozbrojených bojov (ZWZ). Predpokladalo sa, že ide o jednotnú organizáciu pôsobiacu v celej okupovanej krajine. Rowecki bol veliteľom na okupovaných územiach Nemcov, gen. Karaszewicz-Tokarzewski v oblasti sovietskej okupácie, ktorá bola čoskoro zatknutá NKVD. ZWZ získala vo svojich radoch 24 000 členov SZP a zlúčili sa s množstvom ďalších menších organizácií. Na jar 1940 mala ZWZ v čele s Roweckim 81 000 členov.

Počas prvého obdobia okupácie úzko súviseli politické štruktúry a vojenské podzemie. Až do konca februára 1940 boli v ZWZ zriadené Politické výbory, ktoré slúžili ako politické zastúpenie štyroch frakcií. Sikorski sa však rozhodol jasnejšie oddeliť civilné a vojenské divízie, ale nebolo to bez kompetenčných sporov. Nakoniec však bola vytvorená vládna delegácia v krajine, ktorá bola politickým zastúpením vlády v okupovanej krajine. V decembri 1940 sa prvým delegátom poľskej vlády v Poľsku stal líder robotníckej strany Cyryl Ratajski. Potom od leta 1942 až do zatknutia Nemcami vo februári 1943 bol zástupcom Jan Piekałkiewicz a neskôr do marca 1945 (keď ho zatkli Sovieti) Jan Stanisław Jankowski a nakoniec na jar 1945 bol nahradený Ludwigom Stefanom Korbonskim. Od roku 1944 bol delegát v pozícii podpredsedu vlády poľskej vlády v exile. Jeho traja poslanci sa stali ministrami a spoločne vytvorili Národnú radu ministrov.

## Referencie

Kategória:Dejiny Poľska
Javorník (Strážovské vrchy)

**Javorník** () je vrch v južnej časti Strážovských vrchov. Dosahuje výšku  a je najvyšším vrchom geomorfologickej časti Kňaží stôl.

## Polohopis
Nachádza sa v najjužnejšej časti Zliechovskej hornatiny, čoby podcelku rozsiahlych Strážovských vrchov. V rámci časti Kňaží stôl leží v jej severnej časti, približne 1,5 km východne od obce Šípkov a  severne od Trebichavy v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Západne leží údolie rieky Bebrava, južný a východný okraj masívu vymedzuje údolie Trebichavského potoka.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, najľahší prístup je preto lesnými chodníkmi z obce Šípkov, Trebichava alebo Čierna Lehota. Táto časť Zliechovskej hornatiny nie je osobitne chráneným územím, preto nie je obmedzený ani pohyb turistov. Hustý porast zväčša neumožňuje rozsiahlejší výhľad.

## Referencie

## Pozri aj
* Kňaží stôl (geomorfologická časť)
* Javorník

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Strážovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Bánovce nad Bebravou
Kategória:Šípkov
Kategória:Trebichava
Kňaží stôl (vrch)

**Kňaží stôl** alebo **Kňaží Stôl** () je vrch v južnej časti Strážovských vrchov. Dosahuje výšku  a patrí k najvyšším masívom rovnomennej geomorfologickej časti.

## Polohopis
Nachádza sa v najjužnejšej časti Zliechovskej hornatiny, čoby podcelku rozsiahlych Strážovských vrchov. Priamo na severnom úpätí leží v údolí Trebichavského potoka obec Trebichava. Približne  východne leží obec Kšinná, rovnako ďaleko západným smerom sa nachádza Timoradza. Veľká časť masívu patrí do prírodnej rezervácie Kňaží stôl.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, najľahší prístup je preto z obce Trebichava po  zelenej turistickej trase cez Trebichavské sedlo a odtiaľ lesom na vrchol. Veľká časť masívu je osobitne chráneným územím, preto aj pohyb v tejto časti Zliechovskej hornatiny je obmedzený. Do Trebichavského sedla (cca 0,5 km západne od vrcholu) vedú i  modro značené trasy z obcí Krásna Ves a Uhrovec, ako aj  zelená značka z obce Podlužany.

## Referencie

## Pozri aj
* Kňaží stôl (geomorfologická časť)
* Kňaží stôl (prírodná rezervácia)

Kategória:Vrchy v Strážovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Bánovce nad Bebravou
Kategória:Trebichava
Kategória:Ľutov
Mille Petrozza

**Miland** „**Mille**“ **Petrozza** (* 18. december 1967, Essen, Nemecko) je nemecký gitarista a spevák taliansko-kalabríjskeho pôvodu, ktorý sa najviac preslávil ako člen skupiny Kreator (pôvodne Tormentor). Hrať začal v roku 1982 v školskej hudobnej skupine Tyrant.

Petrozza tiež spieval hlavné vokály v spolupráci s Tomasom Lindbergom v skladbe „Dirty Coloured Knife“ zo rovnomenného albumu z roku 2002 izraelskej metalovej skupiny Nail Within.

V roku 1994 hral na gitaru v metalovej superskupine Voodoocult, medzi umelcami ako Dave Lombardo zo skupiny Slayer a Chuck Schuldiner zo skupiny Death.

Objavil sa aj na albume skupiny Edguy z roku 2004, *[[Hellfire Club]]*, kde poskytol hlavné vokály na striedavej verzii otváracej skladby albumu, „Mysteria“, ktorá bola vybraná aj ako bonusová skladba albumu. Tiež sa objavil albume skupiny Caliban z roku 2006, *[[The Undying Darkness]]*, v skladbe „Moment of Clarity“. Tiež hrá samého seba vo videoklipe skladby „IchGott“ od skupiny Honigdieb.

Tiež sa objavil na albume skupiny Volbeat z roku 2010 *[[Beyond Hell/Above Heaven]]* v skladbe nazvanej „7 Shots“. Petrozza a bubeník Stefan Schwarzmann hrali pri nahrávaní albumu *[[Revolution (Lacrimosa)|Revolution]]* od skupiny Lacrimosa.

Petrozza je vegánom.

## Hudobné vybavenie
Petrozza má rozsiahlu zbierku gitár, ale naživo používa gitaru Jackson, hlavne modely KV2 a Jackson Randy Rhoads. Má tiež podpisovú X Series Jackson gitaru, "Mille Phobia" King V, ktorá je limitovanou edíciou vyrobenou exkluzívne pre európsky trh. Používa ENGL zosilňovače. Od roku 2016 začal Petrozza používať ESP gitary. V strede osemdesiatych rokov používal gitaru B.C. Rich Mockingbird, ktorá zdieľala fyzické podobnosti modelu Kerryho Kinga zo skupiny Slayer, na ktorú hral v rovnaký čas.

## Diskografia
; Kreator
* *Endless Pain* (1985)
* *Pleasure to Kill* (1986)
* *Terrible Certainty* (1987)
* *Extreme Aggression* (1989)
* *Coma of Souls* (1990)
* *Renewal* (1992)
* *Cause for Conflict* (1995)
* *Outcast* (1997)
* *Endorama* (1999)
* *Violent Revolution* (2001)
* *Enemy of God* (2005)
* *Hordes of Chaos* (2009)
* *Phantom Antichrist* (2012)
* *Gods of Violence* (2017)

; Voodoocult
* *Jesus Killing Machine* (1994)

; Edguy
* *Hellfire Club* (2004)

; Lacrimosa
* *Revolution* (2012)

;Avantasia
* *Moonglow* (2019)

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
*

Kategória:Nemeckí gitaristi
Kategória:Nemeckí heavymetaloví gitaristi
Kategória:Nemeckí speváci
Kategória:Nemeckí heavymetaloví speváci
Kategória:Nemecké osobnosti talianskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Essenu (Nemecko)
Jane Goodallová

**Jane Goodallová** (; * 3. apríl 1934, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 1. október 2025, Los Angeles, Kalifornia, USA) bola britská biologička zaoberajúca sa výskumom primátov, najmä šimpanzov.

## Životopis
Už v mladosti sa zaujímala o zvieratá. Po ukončení štúdií krátko pracovala na Oxfordskej univerzite a vo svojich 23&nbsp;rokoch odcestovala na pozvanie svojho priateľa do Kene.

Začala tu pracovať spolu so slávnym primatológom Louisom Leakeyom; ten rozvinul jej záujem o šimpanzov a podporil ju pri jej rozhodnutí študovať tieto zvieratá vo voľnej prírode v Národnom parku Gombe v Tanzánii. Počas dlhej doby urobila mnoho objavov – zistila napríklad, že šimpanzy používajú nástroje, že dokážu prejavovať svoje emócie a že sú mäsožravce, ale tiež napr. to, že sa medzi sebou zabíjajú. Šimpanzov v Gombe študovala 45&nbsp;rokov a získala si tak svetovú povesť ako odborník na správanie primátov.

Napísala niekoľko kníh a v roku 1977 založila *The Jane Goodall Institute*, ktorého cieľom je výskum, vzdelávanie a ochrana divokej prírody.

Aj vo vysokom veku stále cestovala po svete a delila sa o svoje skúsenosti.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* The Jane Goodall Institute 
* www.literati.net/Goodall na web.archive.org
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Londýna
Kategória:Anglickí biológovia
Kategória:Anglickí antropológovia
Kategória:Britskí zoológovia
Kategória:Britskí vegetariáni
Kategória:Etológovia
Kategória:Anglické osobnosti waleského pôvodu
Kategória:Držitelia Radu britského impéria
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu za zásluhy Talianskej republiky
Kategória:Nositelia Templetonovej ceny
Kategória:Nositelia Presidential Medal of Freedom
Kategória:Členovia Nemeckej akadémie prírodných vied Leopoldina
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Európskej akadémie vied a umení
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Aktivisti za práva zvierat
Kategória:Absolventi University of Cambridge
Andrzej Krawczyk

**Andrzej Krawczyk** (* 22. október 1954, Ozorków, Poľsko) je poľský historik a diplomat, veľvyslanec Poľska v Česku (20012005), na Slovensku (20092012) a v Bosne a Hercegovine (20132018); štátny tajomník v Kancelárii prezidenta Poľskej republiky (20052007).

## Životopis
Andrzej Krawczyk sa narodil v roku 1954. Je fundovaným historikom. V roku 1976 ukončil štúdium histórie na Varšavskej univerzite. V roku 1982 získal titul doktora histórie. Špecializuje sa na dejiny strednej Európy v dvadsiatom storočí.

Od roku 1989 pracuje v štátnej správe. Od roku 2000 v zahraničných službách. Veľvyslanecký post v rokoch 2001 až 2005 zastával v Česku. Počas diplomatickej misie prednášal vybrané kapitoly z dejín Poľska na Karlovej univerzite v Prahe. V rokoch 2005 až 2007 bol štátnym tajomníkom v Kancelárii prezidenta Poľskej republiky. Od augusta 2008 chargé d’affaires na Slovensku. Od 22. októbra 2008 do 14. decembra 2012 bol mimoriadnom a splnomocnenom Veľvyslancom Poľska na Slovensku. Svoje poverovacie listiny doručil 9. januára 2009 prezidentovi Ivanovi Gašparovičovi. Po návrate, v rokoch 20132018, bol veľvyslancom Poľska v Bosne a Hercegovine.

Je autorom vedeckých publikácií.

Hovorí anglicky a česky.

## Ocenenia
* Medaila prezidenta Slovenskej republiky, Slovensko, 2012
* Medal „50-lecia Państwa Izrael”, 1999
* Odznaka „Zasłużony Działacz Kultury”

## Dielo
* *Operacja „Drawa”*, Warszawa: Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, 1982, .
* *Od realizmu do zwątpienia. Pięć szkiców z najnowszej historii Czechosłowacji*, Wydawnictwo Antyk, 1986, (ako Zbigniew Markowski).
* *Prasa niemiecka*. Cz. 1, *Historia prasy niemieckiej do roku 1949*, Warszawa: Wydawnictwa Uniwersytetu Warszawskiego, 1992, .
* *Prasa niemiecka*. Cz. 2, *Prasa niemiecka w latach 1949–1989*, Warszawa: Wydawnictwa Uniwersytetu Warszawskiego, 1992, (spoluautor: Ewa Stasiak-Jazukiewicz).
* *Pierwsza próba indoktrynacji. Działalność Ministerstwa Informacji i Propagandy w latach 1944–1947*, Warszawa: Instytut Studiów Politycznych PAN, 1992, .
* *[[Pražská jar|Praska Wiosna]] 1968*, Warszawa: Volumen, 1998, .
* *Słowacja Księdza-Prezydenta. [[Jozef Tiso|Józef Tiso]] 1887–1947*, Kraków: Znak, 2015, .
* *Czyja jest Bośnia*, Kraków: Znak, 2021, .

## Referencie

*

## Iné projekty

Kategória:Absolventi Varšavskej univerzity
Kategória:Nositelia poľských radov a vyznamenaní
Kategória:Držitelia Medaily prezidenta Slovenskej republiky
Kategória:Poľskí diplomati
Kategória:Poľskí historici
Kategória:Štátni tajomníci ministerstiev Poľskej republiky
Kategória:Veľvyslanci Poľska na Slovensku
Kategória:Veľvyslanci Poľska v Bosne a Hercegovine
Kategória:Veľvyslanci Poľska v Česku
Kategória:Vyučujúci na Karlovej univerzite
Kategória:Vyučujúci vysokých škôl v Poľsku
Kategória:Osobnosti z Ozorkówa
Javorinka (geomorfologická časť)

**Javorinka** je geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny. Najvyšším vrchom je  vysoká Homôľka nad Fačkovským sedlom.

## Vymedzenie
Územie zaberá východnú časť Zliechovskej hornatiny, podcelku Strážovských vrchov. Zo severu je Javorinka ohraničená údolím Rajčanky od geomorfologickej časti Strážov a Čičmianska kotlina, o niečo západnejšie leží Zliechovská kotlina. Západný a juhozápadný okraj vymedzuje Belianska vrchovina, južným smerom leží sedlom Obšiar oddelená Malá Magura a východne leží Prievidzská kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny) a Kľak (časť Lúčanskej Malej Fatry), oddelený údolím Nitry.  

## Ochrana územia
Severná polovica časti Javorinka je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránené oblasti sa tu nevyskytujú.

## Turizmus
Táto časť Strážovských vrchov je turisticky atraktívna, čo platí najmä pre okolie vrchu Homôľka nad Fačkovským sedlom a okolie Čičmian. Práve tu sa nachádzajú lyžiarske strediská s vybudovaným zázemím a ubytovaním, využiteľným aj v letnej sezóne. Oblasť je vybavená sieťou značených turistických chodníkov, spájajúcich atraktívne lokality regiónu. 

### Turistické trasy
* po  červenej značke (E8 a Cesta hrdinov SNP) zo Strážova cez Čičmany a Homôľku do Fačkovského sedla
* po  červenej značke z Malej Magury a sedla Obšiar do sedla Javorinka (križovanie s E8 a Cesta hrdinov SNP)
* po  zelenej značke z Tužiny do sedla Javorinka (križovanie s E8 a Cesta hrdinov SNP)
* po  žltej značke z Čičmian do rázcestia Lazový vrch
* po  modrej značke z osady Gápel a Čavoj do sedla Obšiar

## Referencie

## Pozri aj
* Zliechovská hornatina
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Zliechovská hornatina
Slivka guľatoplodá ringlotová

náhľad|Ringlota
**Slivka guľatoplodá ringlotová** (iné názvy: **slivka ringlotová**, **slivka domáca talianska**, **ringlota**, **bluma**; lat. *Prunus insititia* subsp. [alebo var. alebo convar.] *italica*, *Prunus domestica* subsp. *rotunda*, *Prunus domestica* subsp. *italica*, *Prunus domestica* subs. *insititia* var. *italica*) je taxón (najčastejšie hodnotený ako poddruh či varieta) zaraďovaný v závislosti od autora buď do druhu slivka guľatoplodá (=sliva, lat. *Prunus insititia*) alebo do druhu slivka domáca (*Prunus domestica*), pričom oba druhy patria do (akokoľvek definovaného) rodu slivka (*Prunus*).

Plod slivky guľatoplodej ringlotovej sa nazýva **ringlota**.

## Systematika
Slivka guľatoplodá ringlotová sa delí na dva taxóny:
* varieta [resp. forma] *claudiana* – t. j. **ringlota** v užšom zmysle; plody sú žltozelené či žlté a veľmi sladké
* varieta [resp. forma] *subrotunda* (alebo *ovoidea*) – t. j. **bluma** v užšom zmysle; plody sú inej farby, najmä modré, ale aj červené či čierne, a sú len mierne sladké

## Charakteristika
Plody sú výborným  stolovým aj konzervárenským ovocím. Sú veľké 3-5 cm. O ich sfarbení pozri vyššie pod Systematika.  Stredné oplodie (mezokarp) je šťavnaté, sladké. Kôstka je oddeliteľná od stredného oplodia. Konáre sú plstnaté. Listy sú obojstranne plstnaté. Rastlina sa pestuje v záhradách v početných kultivaroch. 

## Kultivary

**Zelené a žlté:**
* Zelená renklóda
* Dennistons 
* Golden Banner
* Jefferson
* Ontario 
* Oullinská 
* Reine Claude de Bavay
* Transparent Gage
* Wazonowa

**Červené a modré:**
* Althanova ringlota
* Denbigh
* Elephants Heart
* Victoria
* Marhuľovitá ringlota

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Ovocné stromy
Kategória:Prunus
Kategória:Ovocie
Kategória:Kôstkovice
Lomná (prítok Olše)

**Lomná** () je horská rieka v Moravsko-sliezskom kraji, ľavostranný prítok rieky Olše, ktorý odvodňuje juhovýchodnú časť okresu Frýdek-Místek. Vyše 13 kilometrov dlhé horské údolie Lomnej bolo pre svoju odľahlosť a lesnatosť osídlené pomerne neskoro, až v 17. storočí.

## Popis toku
Lomná pramení v Moravsko-sliezskych Beskydách v nadmorskej výške 920 m n. m. medzi horami Malý Polom a Burkov vrch, ktorých hrebeňom prechádza zároveň štátna hranica so Slovenskom a hlavným európskym rozvodím Odra-Dunaj. Celý nasledujúci tok Lomnej smeruje zhruba k severovýchodu. Necelé dva kilometre od prameňa sa v údolí Lomnej nachádza prírodná pamiatka Kyčmol, chránená časť rašelinnej lúky. Z hornej časti údolia Lomnej sa až do začiatku 20. storočia splavovalo po vode drevo do Jablunkova. Riečka preteká obcou Horní Lomná, kde priberá okrem iných Přelačský (Jelitovský) a Úplazský potok, vysoko nad jej pravým brehem se vypína vrch Velká Polana (893 m n. m.) s národnou prírodnou rezerváciou Mionší, chrániacu rozsiahly jedľobukový prales. Pod Horní Lomnou riečka postupne priberá ďalšie drobné prítoky – zľava Tatínský potok, sprava Menší potok. Nasleduje obec Dolní Lomná, kde sprava pritekajú Jestřábí potok a Skřinovský potok. Za Dolní Lomnou cez vodný tok prechádza železničný most Košicko-bohumínskej železnice a Lomná vystupuje ze zovretého údolia a pokračuje do Jablunkovskej brázdy. Posledným významnejším prítokom je potok Ošetnice, ústiaci sprava na okraji mesta Jablunkov. V centre Jablunkova se Lomná v nadmorskej výške 380 m n. m. vlieva zľava do rieky Olše, ktorá jej vody odnáša ďalej do Odry.

Na pomedzí obcí Horní a Dolní Lomná sa na rieke nachádza *území chráněné pro akumulaci povrchových vod Horní Lomná*, ktoré predstavuje územnú rezervu pre potenciálne vybudovanie vodnej nádrže. Jej účelom by bolo zásobovanie Jablunkovska pitnou vodou, ochrana proti povodniam až po Třinec a nadlepšovanie minimálnych prietokov v Lomnej a Olši.

## Hlásny profil

## Hlavné prítoky
(Ľ = ľavý, P = pravý)
* Přelačský potok (P)
* Úplazský potok (P)
* Tatínský potok (Ľ)
* Menší potok (P)
* Jestřábí potok (P)
* Skřinovský potok (P)
* Ošetnice (P)

## Iné projekty

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Povodie Olše
Kategória:Vodné toky v Moravsko-sliezskych Beskydách
Kategória:Chránená krajinná oblasť Beskydy
Kategória:Horní Lomná
Kategória:Dolní Lomná
Kategória:Mosty u Jablunkova
Kategória:Bocanovice
Kategória:Jablunkov
Kategória:Jablunkovská brázda
Kategória:Vodstvo okresu Frýdek-Místek
Šípka

**Šípka** môže byť:
* štylizovaný šíp ako grafická značka ukazujúca smer, na niečo odkazujúca a pod., pozri šípka (symbol)
* ako druh vrhaného predmetu:
** strela do kuše, pozri šípka (kuša)
** strela do fúkačky, pozri šípka (fúkačka)
** hádzaný predmet v hre šípky, pozri pod šípky (hra)
* skok do vody hlavou dole s natiahnutými ramenami, pozri šípka (plávanie)
* v botanike:
** zložený plod v podobe plodstva, ktoré je tvorené nažkami, vzniklo z jednoplodolistových nezrastených piestikov a je ponorené do zdužnatenej kvetnej čiastky, napr. u rastlín rodu ruža (lat. Rosa, napr. ruža šípová), lat. cynarrhodum, cynarrhodon, pometum, pozri šípka (plod)
** plod ruže šípovej (Rosa canina), prípadne podobného druhu divej ruže, pozri napr. pod ruža šípová
** hovorovo: šípový ker
*v matematike:
** morfizmus
** v diagramovej schéme: pozri šípka (diagramová schéma)
** v oblúku kružnice alebo guľovej plochy: pozri šípka (oblúk kružnice)
* v informatike (skrátene):
** šípkový kurzor (základný tvar kurzora)
** kurzorová šípka (základný druh kurzorového klávesu na počítačovej klávesnici)
** nástroj šípka (jeden z nástrojov v grafických kresliacich programoch)
** rolovacia šípka
* prírodná rezervácia v Pastovciach, pozri Šípka (prírodná rezervácia)

**Šípky** môže byť:
* množné číslo slova šípka
* hra (pôvodom zo Spojeného kráľovstva), v ktorej sa hádže rôznofarebnými špicatými predmetmi v tvare šípky na terč, po angl. darts, pozri šípky (hra)

## Zdroje
Zliechovská kotlina

**Zliechovská kotlina** je geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny. Leží v jej centrálnej časti, v blízkom okolí obce Zliechov v Ilavskom okrese.

## Polohopis
Nachádza sa na rozhraní západného a stredného Slovenska, v centrálnej časti Zliechovskej hornatiny, podcelku Strážovských vrchov. Má približne tvar trojuholníka a v jej centre leží obec Zliechov. Zo severu a východu ju ohraničuje Strážov, z juhu Javorinka a zo západu Belianska vrchovina, všetko geomorfologické časti Zliechovskej hornatiny.

Priamo nad východným okrajom kotliny leží masív vrchu Strážov (), ktorý je dominantou celého pohoria a poskytuje kruhový výhľad na široké okolie. Zaujímavosťou kotliny je jej príslušnosť k dvom povodiam; pokým severnú časť odvodňuje prítok Podhradského potoka, smerujúceho do Váhu, južnú časť odvodňuje Slávikovský potok, smerujúci južným smerom do Jaseniny a následne do Nitrice.

Územím vedie zo severozápadu (od Košece) na juhovýchod (do Valaskej Belej) cesta III/1912, na ktorú sa v sedle na východnom okraji pripája cesta III/2112 do obce Čičmany a Rajeckej kotliny.

## Ochrana prírody
Kotlina je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chráneným územím je prírodná pamiatka Zliechovský močiar, na východnom okraji leží národná prírodná rezervácia Strážov.

## Turizmus
Kotlina s rázovitou obcou Zliechov v centrálnej časti Strážovských vrchov, poskytuje východisko túr do okolia, predovšetkým na vrch Strážov. Kotlinou naň vedie cez Zliechov Medzinárodná diaľková turistická trasa E8 a Cesta hrdinov SNP, ktorá pokračuje do Čičmian.

### Turistické trasy
* po  červenej značke (E8 a Cesta hrdinov SNP) z obce Horná Poruba cez vrch Vápeč a Zliechovskou kotlinou na Strážov
* po  modrej značke z Mojtína do Zliechova
* po  zelenej značke z Pružiny do Zliechova
* po miestnej značke, kopírujúcej cestu do Košeckého Rovného

## Referencie

## Pozri aj
* Zliechov
* Zliechovská hornatina
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Zliechovská hornatina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Teddy Vang

**Teddy Vang** (* 19. november 1972, Frederiksberg, Dánsko) je dánsky gitarista, inštruktor fitness a skladateľ. V minulosti pôsobil v skupinách Post a Common Delution. Známy je hlavne ale ako bývalý člen dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat, kde pôsobil od roku 2001 do roku 2002.

## Biografia
Vyrastal vo Frederiksbergu, obci pri Kodani. Od roku 1978 navštevoval školu Skolen på Fuglevangsvej (dnes Skolen ved Bülowsvej).

V roku 2001 sa pridal ako gitarista k novozaloženej heavy metalovej skupine Volbeat, ale už v roku 2002 z nej odišiel. Na poste gitaristu ho nahradil Franz Gottschalk. Vang so skupinou nahral len tri demonahrávky.

Študoval tiež vo Fitness Institute v Kodani. V súčasnosti je inštruktorom fitness v LOOP fitness v Herleve a žije s priateľkou a dcérou v Kodani.

## Diskografia
### so skupinou Volbeat
#### Demo albumy
* 2002: *[[Volbeat (demo)|Volbeat]]*
* 2003: *[[Beat the Meat]]*
#### Demo single
* 2003: „Soulweeper“

## Referencie

## Externé odkazy
* Teddy Vang na ''Encyclopaedia Metallum''
* Teddy Vang na Metal Storm
* Teddy Vang na MusicBrainz
* Teddy Vang na AllMusic
* Teddy Vang na Discogs

Kategória:Dánski gitaristi
Kategória:Heavymetaloví gitaristi
Kategória:Členovia skupiny Volbeat
Zoznam pasáží v Bratislave

Toto je zoznam súčasných a bývalých pasáží v Bratislave.
* Central pasáž
* Pasáž Luxor
* Pasáž Laurinská – Gorkého
* Pasáž Zlatý Jeleň
* Royko pasáž
* Ázijská ulička
* Pasáž Obchodná – Hollého
* Liga pasáž
* Pasáž Poštová – Jedlíkova
* Pasáž Rybárska brána
* Pasáž Laurinská – Gorkého
* Pasáž City Gate
* Pasáž City Point
* Pasáž Obchodná – Vysoká
* Pasáž Obchodná – Hollého
* Pasáž v Europeum Business center
* Pasáž Tatracentrum
* Pasáž Blumental
* Pasáž Račianske mýto
* Panská – Hviezdoslavovo námestie
* Laurinská – Primaciálne námestie
* Obchodná – Hollého
* Pasáž Laurinská – Námestie Slovenského národného povstania (zatvorená)
* Pasáž Družstevné domy (zrušená)
* Pasáž Obchodná – Heydukova (zrušená)

## Zdroj

* Pasáže na mape Bratislavy

Kategória:Doprava v Bratislave
Pasáže
Strážov (geomorfologická časť)

**Strážov** je rozsiahlou geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny. Najvyšším vrchom je  vysoký rovnomenný vrch, ktorý je dominantou celých Strážovských vrchov.

## Vymedzenie
Územie zaberá severnú časť podcelku Zliechovská hornatina, no zároveň celých Strážovských vrchov. Zo severu je Strážov ohraničený Rajeckou a Domanižskou kotlinou, ktoré patria do Žilinskej kotliny, nasledujú Súľovské skaly (podcelok Súľovských vrchov) a Podmanínska pahorkatina (podcelok Považského podolia). Západným smerom nadväzuje Trenčianska vrchovina (podcelok Strážovských vrchov) s časťami Butkovská brázda, Teplická vrchovina a Porubská brázda. Južným smerom pokračujú časti Zliechovskej hornatiny, Belianska vrchovina, Zliechovská kotlina, Čičmianska kotlina a Javorinka. Údolie Rajčanky na východe oddeľuje geomorfologickú časť Lúčanskej Malej Fatry, Kľak.  

## Ochrana územia
Veľká časť územia Strážova je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránenou oblasťou je národná prírodná rezervácia Strážov.

## Turizmus
Táto časť Strážovských vrchov je turisticky atraktívna, čo platí najmä pre okolie vrchu Strážov. Oblasť je vybavená sieťou značených turistických chodníkov, spájajúcich atraktívne lokality regiónu. 

### Turistické trasy
* po  červenej značke (E8 a Cesta hrdinov SNP) z obce Horná Poruba cez Strážov a Čičmany do Fačkovského sedla
* po  modrej značke z Fačkova do Domaniže
* po  modrej značke zo Zliechova do Tŕstia
* po  zelenej značke z Tŕstia do Zliechova
* po  zelenej značke z Pružiny cez Hrubú Kečku do rázcestia pod Strážovom

## Referencie

## Pozri aj
* Strážov
* Zliechovská hornatina
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Zliechovská hornatina
Belianska kotlina

**Belianska kotlina** je geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny. Leží v jej južnej časti, v blízkom okolí obce Valaská Belá v prievidzskom okrese.

## Polohopis
Nachádza sa na rozhraní západného a stredného Slovenska, v južnej časti Zliechovskej hornatiny, podcelku Strážovských vrchov. Leží na hornom toku rieky Nitrica, má pretiahnutý tvar v smere východ-západ a v jej centre leží obec Valaská Belá. Zo severu ju vymedzuje Belianska vrchovina, z východu Temešská vrchovina, obe geomorfologické časti Zliechovskej hornatiny. Južným smerom nadväzuje podcelok Nitrické vrchy s časťou Suchý.

Kotlina leží v zovretí masívov Okrúhly vrch (), Demovec () a Čierna hora () na juhu, Veľké Humné () a Páleničky () na severe. Celé územie odvodňujú prítoky riečky Nitrica.

Územím vedie zo severozápadu (od Ilavy) na juhovýchod (do Nitrianskeho Rudna) cesta II/574, na ktorú nadväzujú miestne komunikácie.

## Ochrana prírody
Kotlina je mimo územia Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy, no v západnej časti leží osobitne chránené územie, prírodná pamiatka Prielom Nitrice.

## Turizmus
Územie s rázovitou obcou Valaská Belá v centrálnej časti Strážovských vrchov, poskytuje východisko na túry do okolia. Atraktívnym je najmä okolie Homôľky (), ktorá však už leží mimo kotliny, západným smerom, kde je lyžiarske stredisko s možnosťou ubytovania v zimnej i letnej sezóne.

### Turistické trasy
* po  žltej značke z centra Valaskej Belej do Čiernej Lehoty
* po  zelenej značke z Valaskej Belej na Závadskú poľanu 
* po  červenej značke južným okrajom územia z Homôľky cez Závadskú poľanu na Suchý vrch ()

## Referencie

## Pozri aj
* Valaská Belá
* Zliechovská hornatina
* Zoznam kotlín na Slovensku
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Zliechovská hornatina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Belianska vrchovina

**Belianska vrchovina** je geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny.

## Vymedzenie
Územie zaberá centrálnu a južnú časť podcelku Zliechovská hornatina. Vrchovina má približne tvar písmena **C** a obklopujú ju len časti Strážovských vrchov. Na západe a severe susedí Strážov, na severovýchode Zliechovská kotlina a Javorinka. Východný okraj vrchoviny sa na krátkom úseku dotýka podcelku Malá Magura, južným smerom pokračuje opäť Zliechovská hornatina s časťami Temešská vrchovina a Belianska kotlina.  

Severozápadné oblasti patria do povodia Váhu, južné a východné odvádzajú prebytkovú vodu prítokom Nitrice, ktorá pokračuje do rieky Nitry. 

## Ochrana územia
Severná časť Belianskej vrchoviny je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Osobitne chránené oblasti sa v tejto časti pohoria nenachádzajú.

## Turizmus
Táto časť Strážovských vrchov patrí medzi pokojnejšie oblasti. Je charakteristická lazníckym osídlením s množstvom chalúp a širokými možnosťami na cykloturistiku a horskú cyklistiku.

### Turistické trasy
* po  červenej značke (E8 a Cesta hrdinov SNP) z obce Horná Poruba cez Vápeč do Zliechova
* po  modrej značke z Čavoja do Gápla

## Referencie

## Pozri aj
* Chránená krajinná oblasť Strážovské vrchy
* Zliechovská hornatina
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Zliechovská hornatina
Kategória:Vrchoviny na Slovensku
Lékythos

[náhľad|Atický lékythos s [Vázová maľba na bielom podklade|maľbou na bielom podklade, Hypnos a Thanatos nesúci mŕtve telo Sarpédona z bojiska pri Tróji, cca 440 pred Kr.]]
**Lékythos** (*lékythos*) je typ starogréckej keramickej nádoby.
 
Lékythos (mn. č. *lékythoi*), vysoká valcovitá nádoba na parfumovaný olej s užším hrdlom, vertikálnym uchom a nízkym podstavcom (mal aj podobné tvary ako arybalos alebo alabastrón), slúžil hlavne ako obetný dar (pri hroboch a svätyniach), ale ojedinele bol používaný tiež v kúpeľoch a palaistre.
 
V starovekom Grécku na výročie alebo na určité sviatky prichádzali príbuzní (alebo aj priatelia a známi) k hrobu blízkeho, ozdobili ho vlnenými stuhami, kvetmi alebo vencami a k hrobu položili aj obetný dar, ktorým bol keramický lékythos (na hroby predčasne zomrelých mladých ľudí tiež lutroforos), ozdobený väčšinou jemnými melancholickými obrázkami na bielom podklade.  V Aténach sa lékythos ako obetný dar do hrobu objavuje okolo roku 600 pred Kr., ale najobľúbenejším darom pre mŕtvych sa stal v rokoch 470 až 410 pred Kr. Niektoré lékythoi mali vo vnútri falošnú nádobku, aby sa tak zmenšilo množstvo zanechaného oleja.

## Tvary a typy lékythoi
Známych je päť hlavných tvarov lékythosov: Deianeira lékythos, v tvare cylindra (typ, štandardný a sekundárny), baňatý, ramenný a lékythos v tvare žaluďa.Prvý tvar Deianeira lékythosu mal čiernofigúrovú výzdobu a používal sa až do polovice 6. stor. pred Kr., lékythos v tvare cylindra (štandardný) bol predstavený na konci 6. stor. pred Kr. a lékythos v tvare cylindra (sekundárny, zvyčajne menší s väčším priemerom na ramene) v druhej štvrtine 5. stor. pred Kr. a bol uprednostňovaný do polovice storočia (potom vymizol), baňatý lékythos bol zavedený v 1. polovici 5. stor. a táto forma sa stala štíhlejšou v neskoršej fáze. Tvar ramenného lékythosu sa objavil koncom piateho stor. pred Kr. Lékythos v tvare žaluďa sa vyrábal až koncom 5. stor. pred Kr. Je veľmi vzácny. 


KAMA Guerrier s'armant.jpg|Deianeiria lékythos
Deianeira lekythos.gif|
NAMA Circé & Ulysse.jpg|Lékythos v tvare cylindra
Lekythos.gif|
Pegasos Staatliche Antikensammlungen 2504.jpg|Baňatý lékythos
Belly lekythos.gif|
Hercules fight with Nemean lion black figure lekythos by the Painter of Athens 581 Museum of Cycladic Art in Athens.jpg|Ramenný lékythos
Acorn-lekythos Louvre MNB1320.jpg|Lékythos v tvare žaluďa
Acorn lekythos.gif|
Lekythos Louvre E718.jpg|Footless lékythos
Herakles lion Louvre CA1340.jpg|Boiótsky lékythos
NAMA 1061 Labyrinth 1.JPG|Čiernofigúrový lékythos, cca 480 pred Kr.
Lekythos of Hermes.jpg|Červenofigúrový lékythos, cca 480 – 470 pred Kr.
Visiting grave BM D73.jpg|Lékythos s maľbou na bielom podklade, cca 420 pred Kr.


## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Temešská vrchovina

**Temešská vrchovina** je geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny.

## Polohopis
Územie zaberá južnú časť podcelku Zliechovská hornatina. Vrchovina má predĺžený, mierne zahnutý tvar v smere severozápad-juh a obklopujú ju väčšinou časti Strážovských vrchov. Na východe nadväzuje podcelok Malá Magura, na severe susedí Belianska vrchovina, západne leží Belianska kotlina a juhozápadným smerom nadväzujú Nitrické vrchy s časťou Suchý. Južným susedom je Rudnianska kotlina, patriaca Hornonitrianskej kotline.  

Strednou časťou Temešskej vrchoviny preteká rieka Nitrica, ktorá tu priberá zo severu tečúcu Jaseninu a niekoľko ďalších prítokov. Celá oblasť tak patrí do povodia Nitry. Údoliami riek vedú aj cestné komunikácie, pričom najdôležitejšia, cesta II/574 (Nitrianske Rudno – Valaská Belá), kopíruje tok Nitrice. 

## Ochrana územia
Severovýchodným okrajom Temešskej vrchoviny vedie hranica Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy, no inak sa na území nevyskytuje žiadna osobitne chránená lokalita.

## Turizmus
Táto časť Strážovských vrchov patrí medzi pokojnejšie oblasti. Je charakteristická lazníckym osídlením a možnosťami na cykloturistiku a horskú cyklistiku. Jedinou značenou trasou je  žltý turistický chodník z obce Temeš na neďalekú Temešskú skalu ().

## Referencie

## Pozri aj
* Chránená krajinná oblasť Strážovské vrchy
* Zliechovská hornatina
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Zliechovská hornatina
Kategória:Vrchoviny na Slovensku
Pausias zo Sikyónu

[náhľad|Maliar Pausias a Glykera, olejomaľba, cca 1612 – 1615, autori: [Peter Paul Rubens|P. Rubens a O. Beert]]
**Pausias** (*Pausias*) (* asi 380 pred Kr., Sikyón – † asi 330 pred Kr.) bol starogrécky maliar. 
 
Pausias, syn Brya zo Sikyónu, sa maliarskemu umeniu začal učiť od svojho otca a neskôr bol žiakom maliarskeho majstra Pamfila z Amfipolisu. Patrí medzi najslávnejších predstaviteľov sikyónskej maliarskej školy. Umenie chápal ako vedu a preto bol za to, aby sa mladí maliari čo najdlhšie učili. Považuje sa za objaviteľa enkaustiky, ktorý ju používal na svojich maľbách už od 1. polovice 4. stor. Kr. Techniku enkaustiky opísal rímsky historik Plínius okolo roku 70 pred Kr. Táto maliarska technika spočívala v nanášaní horúceho vosku zafarbeného práškovým pigmentom na omietku alebo drevené dosky. Pausias bol tiež prvý maliar, ktorý svojimi maľbami zdobil  stropy, obzvlášť chlapčenskými postavami, alebo krásnymi kvetmi (tiež girlandami kvetov a ovocia). Ako maliar uprednostňoval jasnú glazúru farieb a tmavé okrové. Medzi jeho najslávnejšie diela patril obraz *[[Hetéra|hetéry]] Glykery* (ženy, ktorú v mladosti miloval) a *Obetovanie býka*. 

Grécky cestovateľ Pausanias uvádza, že jeho maľby videl v budove *Tholos* (táto budova bola vybudovaná v rokoch 360 – 330 pred Kr. mladším Polykleitom, považovali ju za jednu z najkrajších gréckych stavieb) nachádzajúcej sa v posvätnom háji boha Asklépia v Epidaure, v najstaršom liečebnom stredisku Grécka: „*Neďaleko bola postavená kruhovitá stavba z bieleho mramoru zvaná Tholos. V nej je obraz Pausiov: [[Eros (mytológia)|Eros]], ktorý práve odložil šípy a luk, namiesto nich si potom vzal a nesie lýru. Tam je tiež namaľovaná Methé (Opilosť), taktiež dielo Pausiovo, pijúca zo skleneného pohára. Môžeš vidieť, že maľba predstavuje nádobu zo skla a tvár ženy v nej presvitá.*“

## Referencie a bibliografia

 

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Basky

**Basky** sú geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny. Ležia v západnej časti podcelku a najvyšší vrch Baské dosahuje  

## Polohopis
Územie zaberá západnú časť podcelku Zliechovská hornatina a obklopujú ju len časti Strážovských vrchov. Na západe susedí podcelok Trenčianska vrchovina s časťami Teplická vrchovina a Porubská brázda, ktorá Basky obopína zo severozápadu. Severovýchodným smerom susedí Zliechovská hornatina a juhovýchodným a južným smerom leží Slatinská brázda.  

Severným okrajom tečie údolím na západ k Váhu potok Teplička, východný a južný okraj lemuje Bebrava, patriaca do povodia Nitry. Táto časť Strážovských vrchov tvorí homogénnu časť a cestné komunikácie vedú údoliami riek okrajom oblasti. 

## Ochrana územia
Basky nepatria do Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy, no na ich území sa nachádzajú osobitne chránené lokality, prírodné rezervácie Žihľavník a Žrebíky.

## Turizmus
Táto časť Strážovských vrchov patrí medzi obľúbené a vyhľadávané oblasti. Je pomerne ľahko dostupná a sieť turistických chodníkov zjednodušuje prístup najvyšších lokalít z neďalekých sídiel. Obľúbeným cieľom turistov je horská chata Baske na rovnomennom, najvyššom vrchu () tejto časti pohoria.

### Vybrané vrchy
* Baské ()
* Žihľavník ()
* Trtavka ()
* Peršová ()
* Záhradčie () 

### Turistické trasy
* po  modrej značke:
** z Trenčianskych Teplíc cez Baské do sedla pod Homôľkou
** z Krásnej Vsi na rázcestie Uhliská
* po  žltej značke:
** zo Slatinky nad Bebravou cez rázcestie Uhliská na Baské
** z Čiernej Lehoty do sedla Trtavka

## Referencie

## Pozri aj
* Zliechovská hornatina
* Strážovské vrchy
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Strážovské vrchy
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Zliechovská hornatina
Slovensko-maďarská štátna hranica

[náhľad|Slovensko-rakúsko-maďarské [trojmedzie]]
[náhľad|[Chránená krajinná oblasť Dunajské luhy v okolí hranice]]
[náhľad|Alžbetin most [Komárno – Komárom]]
[náhľad|[Most Márie Valérie Štúrovo – Ostrihom]]

**Slovensko-maďarská štátna hranica** je vnútrozemská štátna hranica, ktorá oddeľuje Slovensko a Maďarsko. So svojou dĺžkou 654,8 km je aj z pohľadu Slovenska, aj z pohľadu Maďarska najdlhšou hranicou štátu. Na západe prechádza po rieke Dunaj, nížinatým územím Malej dunajskej kotliny, pokračuje pohoriami Vnútorných Západných Karpát a na východe prechádza Veľkou dunajskou kotlinou. Dnes je možné ju voľne prekročiť, pretože je hranicou vnútri Schengenského priestoru.

## Dĺžka a hraničné znaky
Dĺžka hranice, ako ju uvádza Ministerstvo vnútra SR: 
* na vodných tokoch: 338,9 km;
* na hraničných cestách: 55,8 km;
* na hraničných priekopách: 6,7 km;
* na priamom vyznačení: 253,4 km;
* **spolu**: 654,8 km.

Hraničné znaky, ako ich uvádza Ministerstvo vnútra SR: 

* základné: 22 ;
* hlavné: 575 ;
* medziľahlé: 3561;
* doplňujúce: 2555;
* iné: 75;
* **spolu**: 6788.

## Hraničné dokumentárne dielo
Územie dnešného Slovenska bolo od stredoveku súčasťou Uhorska. Prvá Československá republika vznikla 28. októbra 1918. V rokoch 1918 – 1919 sa na území Slovenska odohrala Maďarsko-česko-slovenská vojna. 

Hraničné dokumentárne dielo slovensko-maďarskej hranice vzniklo v rokoch 1921 – 1925 po Prvej svetovej vojne ako súčasť Trianonskej mierovej zmluvy podpísanej 4. júna 1920. V rovnakom období vzniklo aj hraničné dokumentárne dielo slovensko-rakúskej hranice ako účasť Saintgermainskej mierovej zmluvy podpísanej 10. septembra 1919.

V súčasnosti je hranica určená podľa *Zmluvy medzi Československou republikou a Maďarskou ľudovou republikou o úprave režimu na štátnych hraniciach* podpísanej 13. októbra 1956 v Prahe.

Hraničné dokumentárne dielo pozostáva z: 
* hraničných máp v mierke 1 : 2880 a poľných náčrtov,
* podrobného popisu priebehu hraničnej čiary.

## Galéria

Ipoy River from Szob railway bridge.JPG|Rieka Ipeľ pri meste Szob
Somoskő - castle.jpg|Hrad Šomoška
Domica Cave 22.jpg|21px Jaskyňa Domica
Nagy Milic - Füzér, 2014.06.19 (1).JPG|Pohľad z vrchu Veľký Milič 
Slovakian-Hungarian-Ukrainian tripoint 01.jpg|Slovensko-maďarsko-ukrajinské trojmedzie na rieke Tisa 


## Referencie

## Pozri aj
* Versaillský mierový systém

## Externé odkazy
* Informačný systém štátnych hraníc – hraničné dielo slovensko-rakúskej štátnej hranice dostupné online

Štátna hranica
Štátna hranica
Slatinská brázda

**Slatinská brázda** je geomorfologickou časťou Zliechovskej hornatiny. Leží v jej južnej časti, na hornom toku Bebravy a v blízkom okolí obce Slatina nad Bebravou v Bánovskom okrese.

## Polohopis
Nachádza sa na severe západného Slovenska, v juhozápadnej časti Zliechovskej hornatiny, podcelku Strážovských vrchov. Má podlhovastý tvar v smere západ-severovýchod a obopína severne ležiacu časť Basky. Na východe susedí centrálna časť Zliechovskej hornatiny a malou časťou aj Suchý (podcelok Nitrické vrchy). Na juhu nadväzuje Kňaží stôl a juhozápadným okrajom v blízkosti rieky Bebravy nadväzuje Bánovská pahorkatina, patriaca Podunajskej pahorkatine. Západným smerom susedí Teplická vrchovina, rozsiahla časť podcelku Trenčianska vrchovina.

Osou brázdy je vodný tok Bebravy, ktorá neďaleko severovýchodného okraja pramení. Na tomto území priberá množstvo prítokov, z ktorých najväčší je Trebichavský potok. Vodné toky kopírujú aj cesty, spájajúce sídla. V Slatinskej brázde sa proti toku rieky nachádzajú obce Slatinka nad Bebravou, Slatina nad Bebravou, Šípkov a Čierna Lehota, v údolí Trebichavského potoka aj obec Trebichava.

## Ochrana prírody
Táto časť pohoria nie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Jediným osobitne chráneným územím je severným okrajom susediaca prírodná pamiatka Stará Bebrava.

## Turizmus
Kotlina na hornom toku Bebravy je východiskom pre horské túry do okolitých častí Strážovských vrchov. Z obcí vedú značené chodníky:

* po  žltej značke:
** zo Slatinky nad Bebravou cez rázcestie Uhliská na Baské
** z Čiernej Lehoty do sedla Trtavka
* po  zelenej značke:
** z Čiernej Lehoty na rázcestie Rychtárske zienky
** z Trebichavy do Trebichavského sedla, resp. do strediska Kajtárové

## Referencie

## Pozri aj
* Zliechovská hornatina
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Zliechovská hornatina
Kategória:Brázdy na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Anders Nielsen

**Anders Nielsen** môže byť:
* rodné meno Andersa Kjølholma
* dánsky poľnohospodár, redaktor, politik a Minister poľnohospodárstva, pozri Anders Nielsen (politik)
* anglický badmintonový hráč, ktorý súťažil na letných olympijských hrách v roku 1992 a vyhral bulharskú medzinárodnú v roku 1995, pozri Anders Nielsen (badminton)
* dánsky futbalista, ktorý hral v niekoľkých belgických kluboch, pozri Anders Nielsen (futbalista, 1970)
* dánsky fubalista, ktorý hral v niekoľkých holandských kluboch, pozri Anders Nielsen (futbalista, 1972)
* dánsky fubalista, pozri Anders Nielsen (futbalista, 1986)
* dánsky športový olympijský šampión v strelbe, pozri Anders Peter Nielsen
* výkonný riaditeľ spoločnosti MAN Truck & Bus
Pool of Booze, Booze, Booza

„**Pool of Booze, Booze, Booza**“ je piata skladba z albumu *[[The Strength / The Sound / The Songs]]* dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat.

Skladba sa prvýkrát objavila pod názvom „**Pool of Booze**“ na demo albume *[[Beat the Meat]]* z roku 2003.

## Text
Skladba je, podľa Michaela Poulsena, o prostitútkach a chľaste.

## Referencie

Kategória:Piesne skupiny Volbeat
Kategória:Piesne z 2005
Jakob Øelund

**Jakob Øelund** (* 19. máj 1967, Kodaň, Dánsko) je dánsky rockabilly kontrabasista, basgitarista a bubeník. Je známy ako člen skupín Taggy Tones a Grumpynators.

## Životopis
Je jedným z detí Petra Mogensa Øelunda a Helle Øelundovej a bratom Emila Øelunda. Od 22. mája 1999 je ženatý s Rikke Zillmerovou a má s ňou dcéru Josefine.

## Diskografia
### So skupinou Taggy Tones
* 1992: *The Taggy Tones*
* 1996: *Stayin' at Heartbreak Hotel*
* 2003: *Rockin*'

### So skupinou Grumpynators
* 2011: *Grumpynators* (EP)
* 2013: *666 RPM* (EP)
* 2015: *Wonderland*
* 2017: *City of Sin*
* 2020: *Still Alive*

### Ako hosťujúci hudobník
* 2011: Volbeat – „16 Dollars“ z albumu *[[Beyond Hell / Above Heaven]]*
* 2013: Volbeat – „Lonesome Rider“ z albumu *[[Outlaw Gentlemen & Shady Ladies]]*

## Referencie

## Externé odkazy
* Jakob Øelund na Discogs

Kategória:Dánski bubeníci
Kategória:Kontrabasisti
Podzoskupenie

**Podzoskupenie** (resp. **podskupina**) môže byť:
*zoskupenie ako časť nadriadeného zoskupenia (resp. skupina ako časť nadriadenej skupiny), pozri pod zoskupenie (resp. skupina)
*subtribus

## Zdroje
Zoskupenie

**Zoskupenie** môže byť:
*usporiadanie do skupiny ako činnosť , pozri pod skupina
*výsledok usporiadavania do skupiny, určitým spôsobom usporiadaný celok či útvar , pozri pod skupina
*v biologickej systematike:
**taxonomické zoskupenie, synonymum: taxón , pozri taxón
**tribus, pozri tribus (taxonómia)
**agregát (druhov), synonymum: agregátny druh , pozri agregátny druh
*skupina osôb, ktoré sa spojili na dosiahnutie určitých politických, spoločenských alebo podobných cieľov, sledujúca (najmä v rámci väčšej organizácie) určitú (politickú a pod.) líniu , pozri zoskupenie (osoby)

## Zdroje
Joan Cornellà

**Joan Cornellà Vázquez** (* 11. január 1981, Barcelona, Španielsko) je španielsky autor komiksov a ilustrátor známy svojim surealistickým štýlom, čiernym humorom a originálnym umeleckým prevedením.

## Bibliografia

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Los nombres que saltan a escena 

## Zdroj

Kategória:Karikaturisti
Kategória:Ilustrátori
Kategória:Španielski umelci
Kategória:Osobnosti z Barcelony
Jessie Reyez

**Jessie Reyez** (* 1991, Toronto, Kanada) je kanadská speváčka a skladateľka pôvodom narodená kolumbijskím rodičom v Toronte, známa najmä vďaka piesni „Figures“ umiestnenej na 58 mieste v rebríčku Canadian Hot 100 v roku 2017. 

## Diskografia

## Ocenenia a nominácie

## Iné projekty

## Externé odkazy a zdroj
* Oficiálna stránka

Kategória:Kanadskí speváci-skladatelia
Kategória:Kanadské speváčky
Kategória:Kanadské popové speváčky
Kategória:Kanadské R&B speváčky
Kategória:Soulové speváčky
Kategória:Držitelia ceny Juno
Kategória:Osobnosti z Toronta
Pruxe

**Pruxe** je jazero na Záhorí, v okrese Malacky, v katastroch obcí Suchohrad, Jakubov a Gajary.

Nachádza sa na toku Zohorského kanála, kde bola umelými úpravami dosiahnutá jeho terajšia podoba. Jazero zaberá rozlohu , v najhlbšom mieste je hlboké asi 1,5 metra, pri brehoch, kde má strmý spád kolmo do zeme, je hlboké 0,75 metra.

Zo Suchohradskej strany sa nad jazerom týči jelšovo-dubovo-hrabový lužný les. Z Jakubovskej a Gajarskej strany je okolo neho orná pôda, kde sa pestuje repka olejná a pšenica. V jazere je bohatý porast lekníc, a pri kraji rastú pálky a tŕstie. Jazero je zarybnené kaprom.

V blízkosti jazera sa nachádza národná prírodná rezervácia Bogdalický vrch.

## Zdroje
* ŠIMEK, Ján. Jakubov: *Od minulosti k dnešku. Jakubov: Obec Jakubov*, 2012. 303 s. ISBN 978-80-971174-6-7.
* Katastrálna mapa 
* Maloplošné CHA, CHKO Záhorie 

Kategória:Jazerá na Slovensku
Kategória:Okres Malacky
Kategória:Suchohrad
Kategória:Jakubov
Kategória:Gajary
Kategória:Vodstvo v okrese Malacky
Chytra

[náhľad|Vľavo keramická trojnožka ([tripus) pod kuchynský hrniec (chytru), vpravo chytra s pieckou, 6. až 4. stor. pred Kr., Múzeum Agory v Aténach]]
náhľad|Tvar
**Chytra** (*chytra*) je typ starogréckej keramickej nádoby.
 
Chytra (hrniec), široký otvorený guľovitý džbán bez podstavca s jedným alebo dvomi uchami na okraji, bola keramická (aj bronzová ) nádoba na varenie. Niektoré z nich mali aj pokrývku. Chytra sa pred varením položila na keramickú piecku v tvare valca (piecka mala aj iné tvary) alebo okrúhlu trojnožku, pod ktorú sa založil oheň (mimo obydlia ju mohli položiť i na rozžeravené uhlíky).
 
Na aténskej agore sa počas archeologických vykopávok našlo takmer 500 fragmentov týchto kuchynských nádob. Mnohé rozdiely ich tvarov ale sťažujú vypracovať uspokojivý systém ich prezentácie. Väčšina z nich však bola guľatého tvaru, mala jedno ucho alebo dve uchá, ktoré boli orientované vertikálne alebo horizontálne.

V starovekých Aténach sa v mesiaci Anthestérión slávil (11. až 13. dňa) k pocte boha Dionýza sviatok *Anthestéria*. Posledný deň tohto sviatku sa nazýval *Chytrai* („*Hrnce*"), pretože boli Hermovi Chtioniovi (podsvetnému Hermovi) obetované hrnce obsahujúce strukoviny, aby sa tak uzmierili mŕtvi. Bol to zlovestný deň, keď sa po meste potulovali duchovia, ktorých obyvatelia mesta na konci dňa vyhnali s výkrikmi „*Preč, strašní duchovia, je koniec Anthestérií.*"  

## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby