Jozef Ziči

**Jozef František Maria gróf Ziči** - prídomok *Zichy de [[Zics|Zich]] et [[Nagyvázsony|Vásonkeö]]* (; * 13. november 1841, Bratislava – † 11. november 1924, Voderady alebo Bratislava) bol uhorský šľachtic (príslušník grófskeho rodu Zičiovcov), politik, cestovateľ. Od mladosti pôsobil v štátnej správe. Zastával funkciu guvernéra v Rijeke (18701872), potom bol v dvoch uhorských vládach ministrom rôznych rezortov (18721875). Bol tiež poslancom uhorského snemu a neskôr dedičným členom hornej snemovne uhorského snemu. Vlastnil veľkostatky na Slovensku, sídlil na zámku Voderady blízko Trnavy.

## Životopis
Pochádzal z významného uhorského šľachtického rodu Zichyov. Narodil sa v Bratislave ako najstarší syn grófa Františka Zichyho (18111900) a markízy Márie de Ville. Študoval v Bratislave a na univerzite vo Viedni, kde získal titul doktora práv. Od mladosti sa angažoval v politike a v štátnej správe. V rokoch 18671869 bol sekčným radcom na uhorskom ministerstve obchodu, medzitým bol zvolený do uhorského snemu (18681870 a tiež v rokoch 18721875). V rokoch 18701872 zastával funkciu guvernéra v Rijeke. V decembri 1872 sa vrátil do Budapešti ako minister orby, priemyslu a obchodu. Od decembra 1873 bol zároveň ministrom verejných prác a dopravy. V nasledujúcom kabinete Istvána Bittóa si udržal funkciu ministra verejných prác a dopravy (18741875).
náhľad|Jozef Ziči ako guvernér Rijeky v roku 1870

Po roku 1875 podnikol so svojim mladším bratom Augustom dlhú cestu na Ďaleký východ počas ktorej si písal denník (vyšiel aj knižne: Denník grófa Jozefa Zičiho z cesty po východnej Ázii v rokoch 18751876, Západoslovenské múzeum v Trnave, 2006, ISBN: 8085556170) a v rokoch 18761876 do USA a Kanady.

Od roku 1875 bol c.k. tajným radcom. V rokoch 18891893 bol županom Bratislavskej župy. Za zásluhy bol nositeľom Rádu železnej koruny (1873) a veľkokríža Leopoldovho rádu (1892). Jeho hlavným sídlom bol zámok Voderady pri Trnave, v ktorom Zičovci vybudovali obsiahlu knižnicu s cca 10 000 – 12 000 zväzkami. Dochoval sa aj jej katalóg z roku 1894.

Podľa Konštantína Čulena po vzniku Československej republiky uznal Samuela Zocha za právoplatného Bratislavského župana a uznal moc československej vlády.

Keďže jeho otec František Ziči založil Bratislavskú sporiteľňu, prvým vkladateľom bol jeho syn František a jemu patrí aj prvá vkladná knižka na Slovenskom území z roku 1842.

## Rodina
V roku 1878 sa oženil s princeznou Helenou (*Ilonou*) Odescalchiovou (18591932). Z ich manželstva pochádzal syn Julius (18801930) a dcéra Klára (18831971), vydatá za grófa Štefana Keglevicha. Manželstvo Jozefa Zičiho a Heleny Odescalchiovej bolo rozvedené v auguste 1895 a Helena sa o mesiac neskôr vydala za Jozefovho bratranca grófa Kazimíra Zičiho.

Jeho mladší brat Teodor (18471927) bol diplomatom a dlhoročným rakúsko-uhorským vyslancom v Bavorsku. Najmladší brat August (18521925) sa preslávil ako cestovateľ a neskôr bol cisárskym najvyšším dvorným maršálkom a poslancom uhorského snemu. Okrem nich dvoch mal ešte dvoch ďalšieho brata – Františka.

## Rodokmeň

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroje

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Poslanci uhorského snemu
Kategória:Uhorskí politici
Kategória:Šľachta v Uhorsku
Kategória:Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Kategória:Zičiovci
Kategória:Ministri vlády Maďarska
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Držitelia Radu Leopolda
Kategória:Cisárski komorníci
Kategória:Tajní radcovia Habsburskej monarchie
Kategória:Nositelia Radu železnej koruny