Šimon Stylita starší

Svätý **Šimon Stylita starší** (iné mená pozri nižšie; * niekedy 380/389/390, Sis† 24. júl / 25. júl /1. september / 2. september 459, Kal’at Sim’an, Sýria) bol sýrsko-byzantský pustovník, zakladateľ asketickej tradície stylitizmu. Vyše tridsať rokov žil na vysokom kamennom stĺpe.

Meno Šimon Stylita nesie viacero východných askétov. Ikonograficky sa ťažko rozlišuje predovšetkým od Šimona Stylitu mladšieho.
## Mená
* **Šimon Stylita starší**
* **Symeón Stylita** **starší**, **Symeon Stylita** **starší**
* **Simeon Stĺpnik**, **Simeon Stylita**
* 
*
* alebo 
*

## Životopis
Narodil sa v meste Sis v sýrsko-kilikijskom pohraničí, ako syn pastiera. Dátum jeho narodenia nie je presne určený, bol však pokrstený koncom 4. storočia. Mal viacero súrodencov, avšak len jeden nezomrel v detskom veku. V detstve pásal ovce. Už od detstva sa zaujímal o mníšsky spôsob života, mystické vízie ho mali priviesť k asketickému spôsobu života a sebatrýzneniu. Najprv mal žiť dva roky v menších mníšskych komunitách v rodnom kraji, neskôr vstúpil do sýrskeho kláštora Tal’ada. V kláštore tiež pôsobilo niekoľko jeho príbuzných, vrátane jeho brata Šemšina. Z Tal’ady bol však pre prísnosť svojej askézy vyhnaný. Následne niekoľko desiatok rokov strávil ako pustovník na viacerých miestach, pričom najviac preslávil horu Kal’at Sim’an, kde vstúpil do kláštora Telanissos.

[vľavo|náhľad|[Kal’at Sim’an, Martýrium svätého Šimona a fragment svätcovho stĺpa.]]
[náhľad|Vyobrazenie Šimona Stylitu staršieho zo 6. storočia na stĺpe. Mušľa symbolizuje jeho duchovnú čistotu a had démonické pokušenie. Dnes: [Louvre, Paríž, Francúzsko.]]
Postupom času získal Šimon pre svoju zbožnosť značnú prestíž, čo viedlo k tomu, že ho začali hromadne vyhľadávať veriaci. Z dôvodu častých návštev, ktoré ho rušili v duchovnej ceste, si nechal postaviť vysoký kamenný stĺp, na ktorom následne býval. Stĺp bol spočiatku vysoký len tri metre, no postupne bol zvyšovaný, až dosiahol výšky 16 metrov. Plocha o rozlohe asi 4m² sa stala Šimonovým domovom až do jeho smrti, a teda asi na 37 rokov.

Na stĺpe sa neustále postil, modlil a vykonával proskynézu. Neustále kľakanie si mu malo spôsobiť vredy na nohách, z ktorých s však mal zázračne uzdraviť. Zo stĺpu tiež poskytoval duchovné rady a kázal. Do verejného života spravidla nevstupoval, využil však svoj vplyv na cisára Teodóza I., ktorého presvedčil k upusteniu od zámeru výstavby nových synagóg v Sýrii. Vysoko ctený bol aj cisárom Markiánom a cisára Leva I. mal údajne presvedčiť k prijatiu chalcedónskej dogmy o dvoch podstatách Krista. Hoci akceptoval Chalcedónsky koncil, existujú tri jemu pripisované listy, ktoré nesú protichalcedónske znaky. Ide zrejme o monofyzitské falzá.

Už za života bol uctievaný ako svätec. Po jeho smrti sa konal triumfálny pohreb, počas ktorého boli jeho ostatky slávnostne prenesené do Antiochie. Pohrebnému obradu v Antiochii predsedal miestny patriarcha a samotný obrad nemal v tamojšom patriarcháte obdoby. Jeho telo bolo spočiatku pochované v miestnej svätyni, ale neskôr bolo až na niektoré relikvie prenesené do Konštantínopola. Svätcova lebka sa mala do Konštantínopola dostať až neskôr (asi v 10. storočí) a zrejme pričinením prvého latinského patriarchu Tomassa Morosiniho alebo Ambrogia Travesariho sa neskôr spolu s relikviárom stala vlastníctvom kamaldulských mníchov. Pôvodný relikviár sa v 18. storočí stratil, časť relikvií sa nachádza v Taliansku (Benátky, Arezzo). Na mieste jeho pustovníctva vzniklo kláštorné centrum. Hlavná stavba komplexu, Martýrium svätého Šimona a jeho stĺp sa čiastočne zachovali do dnešných dní. Niekoľko ďalších pustovníkov inšpirovaných Šimonom začalo žiť na obdobných stĺpoch, čím vznikol stylitský spôsob života.

## Dielo a literatúra
Do dnešných čias sa zo Šimonovho diela zachovalo len niekoľko gréckych a sýrskych listov. Naopak samotný svätec bol predmetom záujmu viacerých východných autorov. Venovali sa mu napríklad Teodoret z Kýru či Jakub zo Sarúgu. Vysoko cenený je jeho sýrsky životopis ktorý sa dočkal nemeckého prekladu (Lietzman). Okrem neho existujú aj Šimonove viaceré grécke, sýrske, arabské a arménske životopisy.

## Uctievanie
Väčšinou kresťanských cirkví je považovaný za svätého. Jeho sviatok si na pochalcedónskom Východe pripomínajú 1. septembra, na Západe 5. januára a 27. júla v Sýrskej cirkvi. Rímske martyrológium z 2004 pre Katolícku cirkev určuje spomienku na tohto svätca na 27. júl.

V cirkvách používajúcich byzantský kalendár je jeho významnosť zvýšená tým, že v deň jeho spomienky začína nový liturgický rok.

## Referencie

 
## Ďalšia literatúra
### Heslá v slovníkoch  a encyklopédiách
*  
* 
*
*
* 

## Pozri aj

* Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi

Kategória:Svätci
Kategória:Pustovníci
Kategória:Narodenia v 4. storočí
Kategória:Úmrtia v 459
Kategória:Byzantskí mnísi
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 27. júla