open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Javorinka (sedlo v Muránskej planine)

**Javorinka** () je sedlo, ktoré oddeľuje Muránsku planinu od Stolických vrchov. Vedie ním cesta II/531 z Červenej Skaly do Muráňa. V jeho blízkosti sa nachádza rovnomenná osada.

Sedlo oddeľuje Spišsko-gemerský kras na severozápade a Stolické vrchy na juhovýchode. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Šumiac. Juhozápadné svahy odvodňuje Hutský potok do rieky Muráň v povodí Slanej, voda zo severovýchodných odteká potokom Župkov do Hrona. Sedlom prechádza hranica Národného parku Muránska planinu.

## Prístup
* po ceste II/531 cez Muráň alebo Červenú Skalu
* po  trase 0913 zo Stolice alebo Muránskej Huty
* po  trase 2831 z Červenej Skaly

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Stolických vrchoch
Kategória:Sedlá v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Šumiac
Slohový postup

**Slohový postup** je spôsob skladania a usporadúvania textu, respektíve jeho častí. Použitie príslušného slohového postupu závisí od komunikačného zámeru autora. Napriek jasnému vymedzeniu pojmu slohový postup dochádza pri konkrétnej realizácii textu k prelínaniu, miešaniu jednotlivých postupov.

Súčasná slovenská štylistika vymedzuje nasledovné slohové postupy:
* informačný slohový postup – informácia,
* rozprávací slohový postup – narácia,
* opisný slohový postup – deskripcia,
* výkladový slohový postup – explikácia,
* úvahový slohový postup – reflexia,
* dialogický slohový postup – dialóg.

Architektonika textu je časť štylistiky, ktorá skúma slohové postupy, ktoré sa uplatňujú pri tvorbe textu a zobrazovaní jeho obsahu.    

## Zdroj
* Mistrík,J.: *Štylistika*. Bratislava: SPN, 1997.

Kategória:Štylistika
Dielik (sedlo)

**Dielik** () je sedlo na strednom Slovensku, ktoré oddeľuje Muránsku planinu od Stolických vrchov.  Vedie ním cesta II/531 z Červenej Skaly do Tisovca.

Sedlo oddeľuje geomorfologický celok Spišsko-gemerský kras na severozápade a Stolické vrchy na juhovýchode. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Rimavská Sobota a Revúca a zasahuje na katastrálne územie mesta Tisovec a obce Muráň. Severovýchodnú časť sedla odvodňuje Lehotský potok do Muráňa v povodí Slanej, juhozápadnú potok Skalička, smerujúca do Rimavy. Severozápadná časť patrí do Národného parku Muránska planina, juhovýchodná do jeho ochranného pásma. Pod sedlom prechádza tunel pod Dielikom na nedostavanej trati, ktorá mala viesť z Tisovca do Revúcej.

## Prístup
* po ceste II/531 cez Tisovec alebo Muráň
* po  modrej značke z Muráňa alebo Tisovca
* po  žltej značke z Troch chotárov

## Referencie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Sedlá v Stolických vrchoch
Filipka (sedlo)

**Filipka** () je horské sedlo v Revúckej vrchovine. Prechádza ním Chodník Pavla Jozefa Šafárika a cesta II/587, spájajúca obec Štítnik s údolím Slanej.

## Poloha
Sedlo sa nachádza vo východnej časti pohoria a oddeľuje geomorfologické podcelky Dobšinské predhorie a Turecká. Je situované v hrebeni, vedúcom z Veľkého Radzima () juhovýchodným smerom na Tureckú (), presnejšie medzi vrchmi Stodôlka () na severe a Glac () na juhovýchode. 

Patrí do Košického kraja, okresu Rožňava a zasahuje na katastrálne územie obce Petrovo a Nižná Slaná.

## Opis
Severovýchodnú časť sedla a hrebeňa odvodňuje Štítnickou dolinou bezmenný prítok rieky Slaná, voda z južných a západných svahov odteká Packoronským jarkom do riečky Štítnik. Sedlo a jeho okolie pokrýva nesúvislý lesný porast. Cez sedlo vedie cesta II/587, spájajúca obec Štítnik a Henckovce na ceste I/67 v údolí Slanej. Hrebeňom prechádza Chodník Pavla Jozefa Šafárika.

## Prístup
* po  zeleno značenom Chodníku P. J. Šafárika:
** od severu z Brdárky cez Kobeliarovo 
** od juhovýchodu z Rožňavy cez Tureckú a Kar
* po ceste II/587 z Henckoviec alebo Roštára

## Referencie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Revúckej vrchovine
Kategória:Petrovo
Kategória:Nižná Slaná
Kopanec (sedlo)

**Kopanec** () je horské sedlo v Spišsko-gemerskom krase. Leží približne  juhovýchodne od Vernára. Vedie ním cesta III. triedy 3227, ktorá spája rekreačné stredisko Podlesok s údolím Hnilca.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Oddeľuje severozápadne situovaný rovnomenný vrch a hrebeň, vedúci severovýchodným smerom na Vahan (). Juhozápadne leží dolina, ktorou odvádza potok Kopanec vodu do rieky Hnilec, severne odteká Štvrtockou dolinou voda Štvrtockým potokom do Veľkej Bielej vody v povodí Hornádu.

Sedlo leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vernár. V okolí sedla sa nachádza nesúvislý lesný porast a lokalitou vedie v trase cesty cyklotrasa a údolia spájajúci turistický chodník. Nachádza sa tu aj zastávka autobusovej dopravy, ktorá v letných mesiacoch zabezpečuje spojenie medzi strediskami južnej a severnej časti Slovenského raja.

## Prístup
* cestou III/3227 zo Stratenej alebo Hrabušíc
* po  zelenej turistickej značke:
** od juhovýchodu z lokality Krivian pri Stratenej
** od severovýchodu z rázc. Bľajzloch v Pílskej doline

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj
* Kopanec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Slovenský raj
Kategória:Vernár
Kategória:Sedlá v Spišsko-gemerskom krase
Hliny (sedlo)

Sedlo **Hliny** () sa nachádza na štátnej hranici s Poľskom v pohorí Oravské Beskydy. Vedie ním cesta I/78, prichádzajúca z Námestova a Oravskej Polhory a smerujúca do mesta Żywiec.

## Prístup
* cestou I/78 z Oravskej Polhory
* po  značke z rázcestia Pilsko alebo z Martoše
* po sivej značke z Oravskej Polhory

## Referencie

## Zdroj
*
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Oravských Beskýd
Levie srdce (film)

***Levie srdce*** *(angl. Lionheart)* je americký akčný film režiséra Sheldona Letticha z roku 1990 s Jeanom Claude Van Dammem v hlavnej úlohe.

## Zápletka

Van Damme hrá Lyona Gaultiera, vojaka francúzskej cudzineckej légie nachádzajúcej sa v Djibouti v Severnej Afrike. Dezertuje potom, čo ho nechcú pustiť, aby šiel za svojim bratom, ktorý je v nemocnici po útoku gangstrov a utečie do Spojených štátov, pretože chce pomôcť bratovej rodine, ktorý medzitým zraneniam podľahol. Docestuje do New Yorku a potrebuje sa dostať do Kalifornie, kde bývajú. Na svojej ceste stretáva muža menom Joshua, ktorý za peniaze organizuje bojové zápasy. Ďalej ide s ním a stretáva Cynthiu, ktorá sa špecializuje na to isté. Rýchlo príde na to, že je to najlepší spôsob, ako zarobiť peniaze, ktoré potrebuje, tak bojuje v bojoch s holými rukami a bez pravidiel. Dostane sa do Los Angeles a vypátra, kde býva žena jeho mŕtveho brata. Tá je spočiatku spupná a odmieta od neho pomoc v akejkoľvek podobe, hoci ju očividne potrebuje. Lyon sa rozhodne bojovať, aby pomohol švagrinej a neteri a finančne ich podporuje prostredníctvom Joshuu, ktorý sa vydáva za úradníka z poisťovne a pravidelne im nosí šeky.Medzitým Lyona vypátra légia a pokúša sa ho zatknúť. Jemu sa to samozrejme nepáči, takže nasleduje súboj. Síce im ujde, ale so zlomeným rebrom. Krátko na to má náročný zápas s bojovníkom menom Atilla. Po intenzívnom zápase, z ktorého vyplýva, že Atilla vyhrá, Lyon sa vzoprie, pozbiera všetky svoje sily, aby ho porazil. Zápasu sa zúčastnia aj príslušníci légie a chcú ho zatknúť. Eskortujú ho späť do jeho bytu a dajú mu nejaký čas nato, aby sa umyl a pripravil na deportáciu do Severnej Afriky. Po emocionálnom rozlúčení Lyon s príslušníkmi légie v aute spomalia. Nechajú Lyona odísť, s rešpektom voči jeho vôli aj počas zápasu aj pri neustálom pomáhaní svojej švagrinej. Lyon sa vracia do bytu, kde sú všetci, švagriná, neter i Joshua prekvapení a vďační, že sa vrátil.

Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmy z 1990
Kategória:Filmy podľa názvu
Vrchvarta

[náhľad|275px|Pohľad spod sedla Vrchvarta na [juhozápad|JZ, vpravo Veľký Choč ()]]

**Vrchvarta** () je sedlo v Chočských vrchoch, oddeľujúce podcelky Choč na západe a Sielnické vrchy na východe.

Sedlom prechádza úzka asfaltová cesta 3. triedy, spájajúca obec Lúčky na juhu v Liptovskej kotline s Osádkou na severe v Oravskej vrchovine.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

## Zdroj
* 

Kategória:Sedlá v Chočských vrchoch
Kategória:Osádka
Nová radnica (Bratislava)

**Nová radnica** (tiež **[[Magistrát mesta Bratislavy]]**) je budova na Primaciálnom námestí v Bratislave od autora Emila Belluša.

Prudký povojnový rozvoj mesta Bratislava zapríčinil, že Primaciálny palác už kapacitne nepostačoval radničným účelom. Preto bola vypísaná u nás prvá povojnová architektonická súťaž na budovu novej radnice. V historickom centre mesta sa mala postaviť budova, ktorá by vytvorila so staršou radnicou a palácom jednotný celok. Výsledný návrh od Emila Belluša bol posudzovaný kladne v rámci prístupu k historickým pamiatkam. Autor sa otázkou postavenia novej radnice zaoberal aj teoreticky, a to už v roku 1939 v časopise Technický obzor slovenský, kde bola uverejnená jeho štúdia s názvom *Problém novej radnice hlavného mesta Slovenska*. 

Nová radnica stojí na mieste bývalého jezuitského kláštora, ku ktorému sa plánovalo pristavať len nové, moderné krídlo. Avšak už pri prípravných prácach sa zrútila čelná časť kláštora, teda bolo nevyhnutné navrhnúť a postaviť aj čelnú fasádu, orientovanú priamo do Primaciálneho námestia. V  budove našli svoje priestory všetky administratívne zložky každodennej správy, pričom pôvodne používané budovy a priestory boli prenechané pre reprezentačné, galerijné, muzeálne a expozičné účely, zasadnutia a svadobné obrady. 

Budova má pôdorys tvaru písmena “T“ s čistou administratívnou prevádzkou. Štyri nadzemné podlažia vrcholia šikmou strechou s vikiermi. Parter ukončuje kordónová rímsa, nad ktorou sa nahádza pás francúzskych okien prvého poschodia. Vo vyšších podlažiach sa fasáda zjednodušuje. Celkovo nie je koncipovaná symetricky, autor tu vytvoril priechodný parter v podobe prístavkom na štyroch stĺpoch.  Kolmé krídlo je dlhšie, kŕčkom napojené na hlavnú budovu a ukončené plochou strechu. V hmote je akcentovaná zasadacia miestnosť, čo sa na fasáde prejavuje ako arkier s reliéfnou výzdobou. Konštrukcia bola vyhotovená ako skelet s výplňovým tehlovým murivom. Vonkajšia povrchová úprava je riešená obkladom plochými kamennými platňami. Fasáda svojím článkovaním reaguje na historické okolie.  

Stavba bola zrealizovaná v roku 1948 a nachádza sa na mieste bývalého Ormosdyho paláca.

## Referencie

## Literatúra
* Dulla, M.: *Slovenská architektúra od Jurkoviča po dnešok*. Perfekt, Bratislava, 2007
* Dulla, M., Moravčíková, H.: *Architektúra Slovenska v 20. storočí*. Slovart, 2002
* Projekt 7- 8, 1969, s. 59
* Kusý, M.: Emil Belluš /profily/, TATRAN, Bratislava, 1984

Kategória:Staré Mesto (Bratislava)
Kategória:Budovy v Bratislave
Kategória:Radnice na Slovensku
Kategória:Emil Belluš
Jablonovské sedlo

**Jablonovské sedlo** alebo **Soroška** (; ) je sedlo v Slovenskom krase. V minulosti sa lokalita nazývala aj *Lipovnícko sedlo* alebo *Tesná skala*. Nachádza sa v hlavnom hrebeni pohoria, nad obcou Lipovník, na území Národného parku Slovenský kras. V sedle je parkovisko a motorest.

## Doprava
Priesmykom vedie dôležitá cestná spojnica Košíc s Rožňavou, cesta I/16 ako súčasť medzinárodnej európskej trasy E58. Pod sedlom prechádza 3148 m dlhým Jablonovským tunelom železničná trať Zvolen – Košice.

V budúcnosti by sa mal vybudovať aj viac než štvorkilometrový dvojrúrový cestný tunel Soroška na R2. Tunel povedie 50 metrov pod železničným. V júli 2015 bol ako dátum začiatku uvádzaný rok 2016.

## Prístup
* po ceste I/16 z Rožňavy alebo Jablonova nad Turňou
* po  značke zo Silice alebo Zádielu
* po  značke z Hrušova

## Referencie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Slovenskom krase
Dvojitý zásah

***Dvojitý zásah*** *(angl. Double Impact)* je americký akčný film z roku 1991 v réžii Sheldona Letticha s Jeanom Claude Van Damme v hlavnej dvojúlohe ako Chad/Alex Wagnerovci.

## Zhrnutie
Chad a Alex sú dvojičky, ktoré rozdelili krátko po narodení potom, ako ich rodičov zabil šéf podsvetia. Po 25 rokoch sa po prvýkrát stretávajú a spoja svoje sily, aby sa pomstili tým, čo sú zodpovední za smrť ich rodičov.

## Zaujímavosti
* Bolo Yeung, ktorý hral v tomto filme jedného zo zloduchov, hral s Van Dammem aj vo filme Krvavý šport.
* Bolo Yeung mal v čase natáčania tohto filu 43 rokov.

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Filmy USA
Kategória:Filmy z 1991
Kategória:Filmy podľa názvu
Brestová (sedlo)

**Brestová** () je rozsiahle trávnaté sedlo na pomedzí Liptova a Oravy. V oblasti sa stretáva Veľká Fatra, Chočské vrchy a Oravská vrchovina a sedlom vedie dôležitá spojnica Ružomberka s Dolným Kubínom.

## Poloha
Sedlo má unikátnu polohu, nakoľko sa v ňom stretávajú tri pohoria; západná časť patrí Veľkej Fatre (geomorfologický podcelok Šípska Fatra), severná Oravskej vrchovine (geomorfologická časť Podchočská brázda) a východná časť Chočským vrchom (podcelok Choč). Nachádza sa v Žilinskom kraji, vedie ním hranica okresov Ružomberok a Dolný Kubín a katastrálnych území obcí Valaská Dubová a Jasenová. Východnú časť sedla tvorí úpätie vrchu Kunovo (), západným smerom leží bezmenný vrch. Severnú časť hrebeňa odvodňuje Jasenovský potok do Oravy, južnú riečka Likavka do Váhu. Najbližším sídlom je len  južne ležiaca Valaská Dubová. 

## Doprava
Sedlom vedie dôležitá cesta I/59 z Ružomberka do Dolného Kubína, ktorá je súčasťou medzinárodnej cesty E77 z Budapešti do Krakova. 

## Prístup
* po ceste I/59 z Ružomberka alebo Dolného Kubína

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam sediel vo Veľkej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

## Zdroj
*

Kategória:Sedlá Veľkej Fatry
Kategória:Sedlá v Oravskej vrchovine
Kategória:Sedlá v Chočských vrchoch
Diagram (architektúra)

**Diagram** je v architektúre samotná idea výslednej formy - jej základ sa vyvíja z niekoľkých jednoduchých geometrických telies, na ktoré je aplikovaná rada geometrických pretváraní (prenikanie, otáčanie, vynechávanie atď.), ktoré so vzrastajúcou mierou ničia pravidelnú východiskovú štruktúru. Tento fenomén sa objavil v osemdesiatych rokoch 20. stor. v čase tzv. dekonštruktivizmu.

## Tvorca

Autorom tejto idey je americký architekt Peter Eisenman (*1932). Ovplyvnený dielom filozofa Jacquesa Derridu napísal o tejto knihu *Diagram diaries* (Thames and Hudson, Londýn 1999). Myslenie tohoto architekta nestagnuje, ďalej sa vyvíja, ale stále pracuje systémom metódy. Preto nie všetky z jeho nespočetných realizácii môžu byť príkladom zhmotnenia tejto jeho etapy vývoja. Medzi mnohé ukážky patrí rodinný dom Dom III (dom Miller) - Lakeville, Connecticut; pôdorysom je nesymetrický prienik dvoch malých kvádrov, z ktorých jeden je otočený o 45°, vznikajú tak početné nejasné prekrývania, ktoré ničia pravidelnú pôvodnú štruktúru dvoch kvádrov. Rodinný dom Dom VI (dom Frank) - Cornwall, Connecticut sa preslávil vďaka schodisku obrátenému "hore nohami". Farebné riešenia fasád naznačujú, ktorým vzájomným vzťahom je priradená stavebná časť alebo iba jej strana.

## Idea
Táto architektúra je autonómna, stáva sa celkom nezávislou od kritérií účelnosti. Architektonický objekt sa stáva nositeľom protikladov, ktoré sa prejavujú vzájomným prenikaním, otáčaním a vynechávaním. V konkurencii so stĺpmi, stenami a priestorom vystupujú ako premenné geometrické veličiny línie, plochy a objemy. Celková koncepcia spočíva práve v tom, že objekt už nie je vnímaný ako ucelená forma. Je tu vedomá inverzia reči pojmov architektúry, ktorá patrí ku odklonu od pozitivistického chrakteru formy a funkcie. Pomocou diagramu sa architektúra stáva uceleným znakom , ktorý v sebe zahŕňa symbol ako taký ako aj symbol niečomu umelo prisúdený. Peter Eisenman používa diagram ako prostriedok transformujúci vnútornú motivovanosť - danú na vonkajšiu - prisúdenú. Diagram je vysvetľujúcim a objasňujúcim nástrojom ale aj nástrojom generatívnym. Nevysvetľuje iba vzťah jednotlivej stavby a interiority architektúry, ale prináša aj alternatívny vzťah medzi autorom a dielom.

## Zdroje
*Eisenman, P.: *Diagram diaries*, Thames and Hudson, Londýn 1999
*Gossel, P. - Leuthauser, G.: *Architektur des 20. Jahrhunderts*, TASCHEN 2003, str.: 281, 287-289
*Zervan, M.: Marian Zervan číta knihu *Peter Eisenman: Diagram diaries*, Projekt 6/2002, Bratislava, SAS, str.: 32-34
*www.citylab.sk  Zavillová, I.: *Experiment v architektúre* (Diagramatická vízia Petra Eisenmana)

Kategória:Architektonická terminológia
Hotel Patria

**Hotel Patria** so svojou veľmi charakteristickou hmotovou skladbou je situovaný v lokalite Štrbského Plesa, nesie názov podľa jedného z tatranských štítov na pozadí scenérie tohto jazera.

náhľad|vpravo|Hotel Patria

Súťaž na projekt hotela v tejto lokalite prebehla po prvýkrát v rokoch 1958 – 1959, jej výsledky však neboli realizované. Projekt napokon vypracoval a v rokoch 1968 – 1973 realizoval český architekt Zdeněk Řihák (1924 – 2006), nositeľ mnohých ocenení za výtvarné a architektonické riešenia s bohatými skúsenosťami na poli tvorby hotelových stavieb.

Hmotovú kompozíciu tvoria dve stavby zastrešené sedlovými strechami siahajúcimi po zem s asymetricky uloženým hrebeňom. Strecha vyššieho z objektov kopíruje svojim sklonom svah Patrie a spolu s neskôr vybudovaným skokanským mostíkom s rovnakým sklonom dotvorili krajinnú kompozíciu. Hrebene oboch objektov sú vzájomne kolmé. Na stavbe hotela boli použité tradičné materiály.

Hotel má kapacitu 302 lôžok, ktoré sú situované na dvanástich podlažiach vyššieho z objektov. V nižšej časti budovy je umiestnené hospodárske zázemie hotela, spoločenské a stravovacie zariadenia. Vybavenie objektu okrem iného zahŕňa vyhliadkovú kaviareň, denný bar, niekoľko salónikov, kongresovú halu, bazén, saunu a rôzne služby vrátane herne, kaderníctva a fitnes. Gastronomické prevádzky sú všetky prístupné z jednej dlhej chodby ukončenej reštauráciou.

Súčasťou gastronomickej prevádzky hotela Patria je reštaurácia Koliba Patria, vybudovaná v roku 2006 na mieste schátralej ubytovne Tuček na brehu Štrbského plesa.

## Referencie

* Krivošová, J., Lukáčová, E.: *Premeny súčasnej architektúry Slovenska*. Bratislava, 1990

## Iné projekty

Kategória:Hotely vo Vysokých Tatrách
Kategória:Štrbské Pleso
Kategória:Architektúra z 1973
Francúzske okno

**Francúzske okno** (najmä vnútri budovy aj: **francúzske dvere, zasklené dvere**) sú dvere/okno s priesvitnými alebo zasklenými výplňami až po podlahu.

Pochádza zo 17. storočia a konca renesančného umenia a architektúry. Ako prvýkrát sa objavilo ako okenné otváracie krídlo, ktoré siahalo až po podlahu a malo dôležitý účel, ktorý mal prírodnému svetlu umožňovať vnikanie z izby do izby, poskytujúc tak prírodnejšie svetlo cez dni dávno pred elektrinou. Koncom 17. storočia bolo uvedené do Anglickej a Americkej architektúry. Zo začiatku bolo otvorené na malé opracované železné balkóny, ktoré rástli s postupom opracovania a zdokonalenia železných techník okolo roku 1850, a tým rástli aj dvere okenného krídla. Na francúzskych koloniálnych domoch boli  v Louisiane nájdené viacnásobné úzke dvere a okná.

Okenné krídlo, bolo prvýkrát vyrobené pomocou Blochera, Balleta a Barta. Okno navrhnuté týmito troma osobami stvárnilo a zarámovalo pohľad na francúzske umenie. Práca týchto umelcov bola charakterizovaná prostredníctvom vynaliezavosti, ktorá rozoznáva od 
postmodernizmu založenom na privlastňovaní a zistení vecí.

Tradičné sklené dvere majú veľké okno po celej dĺžke dvier a sú namontované z individuálnych malých kúskov skla a kolmej priehradky okna. Sú zhotovené z dvojitých tabúľ skla, môžu mať dekoratívnu mriežku zapustenú medzi tabulami skla alebo môžu byť rozdielne odľahčené. Dekoratívna mriežka môže byť tiež znásobená na vrchu sklenej tabule dvier.

Nové objekty majú početné zastúpenie skla v súčasnosti na fasádach, jedným z týchto prvkov je aj francúzske okno. Dnes je toto balkónové okno umiestnené na jednej z vonkajších stien fasády budovy a je predĺžené až do úrovne podlahy. Miesto parapetu je ochránené balkónovou mrežou alebo zábradlím. Tvoria hranicu používateľného priestoru môžu skutočne vypomôcť pri vnímaní rozmerov obytného alebo komerčného priestoru. Miestnosti sú lepšie osvetlené ním, spája intenzívne interiér a exteriérom.
Francúzske okno môže byť členené, podľa otvárania môže byť otváravé a posuvné, podľa počtu krídiel sa člení na jednokrídlové, dvojkrídlové a viackrídlové. Podľa materiálu v akom môžu byť vyrobené sa členia na drevené masívne alebo z europrofilov, plastové hliníkové oceľové hliníkové s obložením dreva. Súčasné francúzske okná sú vyľahčené. Používa sa aj v interiéri a plní tam architektonickú funkciu.

## Literatúra
* Vladislav Dudák a kolektív: *Encyklopédia svetovej architektúry*. Miloš Uhlíř, 2000
* *Dictionary of architecture and construction*, edited by M. Harris, Columbia Univerzity 2006
* Zuzana Ševčíková Okno, Mestská správa pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody Bratislava 1990
* http://dict.die.net/french%20window/
* http://homeimprovement.lovetoknow.com/French_Doors

Kategória:Okná
Vila doktora Mokrého

**Vila doktora Mokrého** v Topoľčanoch patrí medzi prvé realizované návrhy z tvorby architekta Eugena Rosenberga, ktorú si v roku 1934 objednal okresný lekár Viktor Mokrý. Mala stáť na novovzniknutej parcele na okraji mesta, na nárožnom pozemku v krížení vtedajšej Komenského a Benešovej ulice. 

## Návrh
Prvotné skice ktoré architekt nakreslil vznikli v marci v roku 1934, čo bolo ešte počas jeho pobytu v Prahe, a teda odrážajú funkcionalistický názor  pražskej avantgardy. Známe sú dve pôvodné verzie návrhov, pričom v oboch ide o dvojpodlažnú stavbu s ordináciou a bytom na prvom nadzemnom podlaží. Výsledný návrh, nesúci sa v duchu emotívneho funkcionalizmu, spočívajúcom v účelnosti a kráse komponovania jednoduchých hmôt, pochádza z apríla roku 1934.

## Zdroje
*Dulla, M., Moravčíková, H.: *Architektúra Slovenska v 20. storočí*, Bratislava: Slovart, 2002.
*Kramáriková, J.: Eugen Rosenberg, internet.
*Šlachta,Š.: *Známi neznámi*, Bratislava: SAS, 2004.

## Externé odkazy
* Česko-slovenský Červený kríž a vila doktora Mokrého v Topoľčanoch

Kategória:Stavby v Topoľčanoch
Torre de comunicaciones de Montjuic

náhľad|Torre de comunicaciones de Montjuic
**Torre de comunicaciones de Montjuic** (po katalánsky: **Torre de comunicacions de Montjuïc**, doslova „Komunikačná veža Montjuic“) alebo **Torre Telefónica** („veža Telefónicy“) je telekomunikačná veža v Barcelone na vrchu Montjuic. Jej architektom bol Santiago Calatrava.

Telekomunikačná veža Montuic v Barcelone patrí medzi vrcholné a novátorské diela architekta Santiaga Calatravu. Je umiestnená v susedstve Palau Sant Jordi, stavby Arata Isozakiho v Olympijskom parku. Obidve stavby boli postavené pri príležitosti Olympijských hier v Barcelone v roku 1992. Telekomunikačná veža Montuic je 136 m vysoká. Navrhnutá a postavená bola pre spoločnosť Telefónica na prenos televízneho spravodajstva médií počas Olympijských hier v Barcelone. Výstavba sa začala v roku 1989 a ukončená bola v roku 1992. Ako materiál tu bola použitá oceľ. Santiago podobne ako aj pri iných svojich stavbách sa inšpiroval ľudským telom. Celá veža je naklonená vertikálne previsnutá konštrukcia, vo vrchnej časti je ukončená polkruhovým elementom, ktorom je centrálne umiestnená anténa na prenos signálu. Aj keď táto stavba môže pripomínať kópiu, v skutočnosti Santiago Calatrava do nej vložil svoju vlastnú ideu, ktorá spočíva v tom, že tvarom veže chcel vyjadriť kľačiacu ľudskú postavu atléta, ktorý zdvíha nad hlavu pochodeň s olympijským ohňom. Vďaka svojej orientácii konštrukcia veže funguje ako obrovské slnečné hodiny. Vrhá tieň na kruhovú plošinu, ktorá je pokrytá lámanými dlaždicami. Použitím tohto materiálu sa architekt inšpiroval Gaudího Parkom Guel. Calatrava tu použil Gaudího mozaikovú techniku. Telekomunikačná veža Montuic sa stala symbolom Olympijských hier a tiež progresivity umelecky orientovanú na históriu Barcelony.

## Iné projekty

## Zdroje
* Philip Jodidio, Santiago  Calatarava, Benedikt Taschen Verlag 1998, Koln
* Montjuďc Telecommunications Tower *galinsky.com* 

Kategória:Stavby v Barcelone
Kategória:Veže v Španielsku
Kategória:Architektúra z 1992
Kategória:Santiago Calatrava
David Caruso

**David Stephen Caruso** (* 7. január 1956, Queens, New York) je americký filmový a televízny herec. Jeho najznámejšia rola je v seriáli C.S.I.: Kriminálka Miami vysielanom na televíznych staniciach CBS, JOJ a TV Nova, v ktorej hrá úlohu detektíva - *Horacia Caine-a*.

## Iné projekty

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon v seriáli (dráma)
Kategória:Osobnosti z Queens
Prievalec

**Prievalec** () je horské sedlo v Nízkych Tatrách. Nachádza sa v západnej časti pohoria, nad obcou Liptovská Lúžna, juhovýchodne od Ružomberka.

## Polohopis
Sedlo leží v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a na hranici jeho častí Salatíny a Prašivá. Je súčasťou hrebeňa, ktorý vybieha severozápadným smerom z masívu Latiborskej hole () v hlavnom hrebeni na Salatín (). Sedlo oddeľuje severozápadne situovanú Sennú kopu () a juhovýchodne ležiaci Ostrý vrch () a prepája západne ležiacu Lúžňanskú a severovýchodne situovanú Ľupčiansku dolinu. Lokalita patrí do povodia rieky Váh, kde voda zo západnej časti odteká Lúžňankou do Revúcej a zo severovýchodných svahov ju odvádza potok Veľké Železné do Ľupčianky. Sedlo je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a vedie ním asfaltová cesta z Liptovskej Osady do Partizánskej Ľupče.

Sedlo leží na katastrálnom území obce Partizánska Ľupča v okrese Liptovský Mikuláš, v Žilinskom kraji. Severne od sedla sa nachádza ozdravovňa Železnô.

## Prístup
* po ceste III/2224 z Liptovskej Lúžnej alebo Partizánskej Ľupče

## Referencie

## Pozri aj
* Ďumbierske Tatry
* Salatíny
* Prašivá (geomorfologická časť)
* Zoznam sediel v Nízkych Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá Nízkych Tatier
Sihlianska planina

**Sihlianska planina** je náhorná rovina vo Veporských vrchoch. Pomenovaná je podľa obce Sihla (), ďalšie obce na planine sú Lom nad Rimavicou (), Drábsko (), Látky () a Detvianska Huta (). Mesto Hriňová leží pri západnej hranici územia. Najvyšší vrch je Bykovo s výškou 

## Polohopis
**[[Geomorfologické členenie Slovenska|Hierarchia]]**
*[[Alpsko-himalájska sústava]]* → *[[Karpaty]]* → *[[Západné Karpaty]]* → *[[Vnútorné Západné Karpaty]]* → *[[Slovenské rudohorie]]* → *[[Veporské vrchy]]* → ***Sihlianska planina***
***
 
Planina je geomorfologický podcelok Veporských vrchov, ktorá sa nachádza v centrálnej časti Slovenska. Na severe a východe susedí s Balockými vrchmi, na juhu sa nachádza Cinobanské predhorie, na západe Ostrôžky a Detvianska kotlina a na severozápade Vysoká Poľana a Detvianske predhorie.

Na planine pramení Rimavica, Slatina, Ipeľ, Kamenistý potok a ich menšie prítoky. V západnej časti sa nachádza vodárenská nádrž Hriňová a veľká časť územia patrí do chránenej krajinnej oblasti Poľana.

## Turizmus
Severným okrajom planiny vedie  značená Rudná magistrála (Poľana – Hrb – Tlstý javor – Klenovský Vepor), celá oblasť je však pretkaná množstvom turistických trás malej i väčšej náročnosti. Celá planina s nadväzujúcim územím je rovnako obľúbenou cykloturistickou oblasťou.

## Referencie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Sihlianska planina na hiking.sk

Kategória:Veporské vrchy
Kategória:Planiny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Ansan

right|thumb|Ansan v provincii Kjonggi-do, v blízkosti miest Inčhon a Soul
right|thumb|Poloha provincie Kjonggi-do
**Ansan** (kórejsky 안산) je juhokórejské mesto. Nachádza sa v severozápadnej časti územia pri pobreží Žltého mora, v provincii Kjonggi-do (경기도). Na území s rozlohou 144 km² tu žije približne 686 000 obyvateľov (údaj z roku 2004). Ansan spolu s ďalšími okolitými mestami v provincii, s metropolitným mestom Inčchon (인천) a s hlavným mestom Soul (서울) tvorí tzv. Veľký Soul, čo je metropolitná oblasť s rozlohou 1 570 km² a s 23 miliónmi obyvateľov.

## Zdroj
* 

Kategória:Mestá v Kórejskej republike
Zadná Javorová dolina

**Zadná Javorová dolina** je najvyššie položená časť Javorovej doliny. Prechádza ňou zeleno značkovaný turistický chodník z Tatranskej Javoriny, ktorý pokračuje cez Sedielko (2 372 m n. m.) na Téryho chatu a ďalej do Starého Smokovca.

## Referencie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Karloveské rameno

**Karloveské rameno** môže byť:
* rameno Dunaja v Bratislave, pozri Karloveské rameno (Dunaj)
* ulica v Bratislave, pozri Karloveské rameno (ulica)
Predná hora (sedlo)

**Predná hora** () je sedlo, ktoré oddeľuje Muránsku planinu od Stolických vrchov. Vedie ním cesta II/531 z Červenej Skaly do Muráňa. V jeho blízkosti sa nachádza rovnomenná osada. 

Sedlo oddeľuje Spišsko-gemerský kras na severozápade a Stolické vrchy na juhovýchode. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Revúca a zasahuje na katastrálne územie obce Muráň a Muránska Huta. Oblasť patrí do povodia Slanej, kde vodu zo západnej časti odvádza rieka Muráň, z východnej jeho prítok Hutský potok. Sedlom prechádza hranica Národného parku Muránska planinu.

## Prístup
* po ceste II/531 cez Muráň
* po  značke z Muránskej Zdychavy
* po  značke od chaty pod Muráňom

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Sedlá v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Sedlá v Stolických vrchoch
Ťažká dolina

**Ťažká dolina** (staršie aj *Česká dolina*, , , ) je dolina vo Vysokých Tatrách. Odbočuje z Bielovodskej doliny smerom na západ. Je od nej oddelená skalným prahom, cez ktorý padá Ťažký vodopád.

## Názov
V minulosti sa Ťažká dolina nazývala aj *Česká dolina*. Názov *Česká dolina* vznikol nesprávnym prekladom goralského slova *cięzky* (vyslov *čenski*). Ťažkú dolinu prví navštevovali pastieri z Jurgova, Čiernej Hory, Repiska a Lendaku. Už v 17. storočí tu pásli dobytok. Bola to namáhavá cesta a preto ju vo svojom goralskom dialekte nazvali (čenskou). Známy tatranský bádateľ Juraj Buchholtz ju ako prvý zapísal na papieri ako „do Ceszkého“ (čítaj do ceškého). A tak cestovatelia ju tak začali volať. Ale do turistických sprievodcov a opisov cestovateľských zážitkov sa dostal aj nezmyselný preklad *Böhmisches Tal* (Česká dolina), ktorý  uverejnil pruský geograf Albrecht Sydow v diele *Bemerkungenauf einer Reise im Jahre 1827 durch die Beskinden über Krakau un Wieliczka nach den Central-Karpathen* (Poznámky z cesty v roku 1827 cez Beskydy, Krakov a Wieliczku do Centrálnych Karpát, Berlín 1830). Názov prebrali ďalší autori, názov prenikol do poľských máp a turistických sprievodcov ako *Czeska Dolina*. Ale keďže v poľskej onomastike prevláda aj naďalej zhodná forma s historickým názvom ľudového názvu – Dolina Ciężka (Ťažká dolina) a rovnako aj štít a pleso, je už zakotvená natrvalo v poľskom názvosloví ako Ťažká dolina.

## Polohopis
Od dolinného prahu po úpätie Vysokej meria . Je to jedno z hlavných odvetví Bielovodskej doliny. Leží na jej juhozápadnej strane, pod hlavným hrebeňom Vysokých Tatier, od Malého Ganku po Rysy a medzi ich vedľajšími severnými hrebeňmi. Od Bielovodskej doliny ju delí približne  vysoká strmá stena. Na dolnom poschodí doliny je Ťažké pleso, z ktorého vyteká Ťažký potok, ktorý pramení v Zmrzlom plese. Na tomto úseku je Zmrzlý vodopád (). Valí sa strmým prahom do Bielovodskej doliny a vytvára jeden z najpôvabnejších tatranských vodopádov - Ťažký vodopád, (). Najvyššie poschodie doliny tvorí kotol *Spádovej dolinky*, ktorá je obkolesená na juhu Ťažkou vežou, na západe Malými Rysmi a na severe Veľkým Žabím štítom.

## Turistika
Do doliny nevedie turistický chodník. S horským vodcom je možné dolinu navštíviť a vystúpiť do sedla Váha. Ťažká dolina je východiskom mnohých horolezeckých výstupov na okolité štíty, na Ťažký štít, Ganek, Rysy, Vysokú.

## Galéria

Droga na Rysy, Dolina Ciezka.jpg|Ťažká dolina, pohľad z Rysov.
Dolina Białej Wody a5.jpg|Pohľad na Ťažkú dolinu z Bielovodskej doliny. Vpravo za vysokou stenou.
Dolina Ciężka a5.jpg|Ťažká dolina a Ťažké pleso. Pohľad z Litvorovej doliny.
Zmarzla Siklawa.jpg|Zmrzlý vodopád.


## Referencie

*

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Kačacia dolina

náhľad|Kačacia dolina
**Kačacia dolina** (, , ) je dolina vo Vysokých Tatrách. Od Bielovodskej doliny je oddelená skalným prahom, cez ktorý padá Hviezdoslavov vodopád.

## Názov
Zlatá kačica bola ústrednou postavou zlatokopeckých povestí. Podľa nich v doline kládla každý rok v čase letného slnovratu veľké zlaté vajce. V doline sa od dávnych čias pokúšali nájsť zlato. Neboli úspešní. Pomenovanie môže vychádzať aj z iných faktov. Návštevníci doliny často pozorovali kŕdle divých kačíc, ktoré sa tu v čase ťahu zdržiavali. Možno to boli poľovníci, ktorí dali doline tento názov. Zaužívané názvy Kačia dolina, Kačí štít sú podľa Slovníka slovenského jazyka nesprávne.

## Poloha
Od prahu v jej ústí po úpätie Zadného Gerlachovského štítu je dlhá . Má dva výrazné glaciálne stupne. Leží medzi vedľajším severozápadným hrebeňom Litvorového štítu, hlavným hrebeňom Vysokých Tatier od Litvorového štítu po Malý Ganek a vedľajším severným hrebeňom Malého Ganku.

Sú v nej dve plesá: Zelené Kačacie pleso a Kačacie pliesko. Zo Zeleného Kačacieho plesa vyteká Zelený potok, ktorý prostrednú časť časti dolinného prahu prekonáva  vysokým Kačacím vodopádom.

## Turistika
Jej okrajom vedie  modro značkovaný turistický chodník z Lysej Poľany na Zbojnícku chatu a ďalej do Tatranskej Lomnice. V okolí doliny je veľa vrchov, ktoré poskytujú výborné horolezecké terény.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Zadné Meďodoly

**Zadné Meďodoly**, dávnejšie aj **Zadné Koperšády** (, , ) je dolina v Tatrách. Je to najväčšie a prvé východné odvetvie Javorovej doliny na rozhraní Vysokých a Belianskych Tatier. Údolie je dlhé . 

## Topografia
Dolina  na začiatku smeruje na juhovýchod, potom na východ pod Kopské sedlo. Na severe ju uzaviera Hrebeň Belianskych Tatier od Hlúpeho, cez Ždiarsku vidlu po Havran a Štefanov diel spadajúci na juhovýchod. Na východe hraničí s Prednými Meďodolmi a na juhovýchode od Doliny Bielych plies ju oddeľuje Hlavný hrebeň Vysokých Tatier. Na východe hraničí s Prednými Meďodolmi a na juhovýchode od Doliny Bielych plies ju oddeľuje Hlavný hrebeň Vysokých Tatier. Na juhozápade od Kolovej doliny ju oddeľuje hrebeň Jahnencov.

## Názov
Tomáš Mauksch názov odvodzuje od Medených lávok. Treba však vysloviť pochybnosti, lebo tieto dva objekty sú príliš od seba vzdialené. Z historických prameňov možno usúdiť, že sa ako v Predných, tak aj v Zadných Meďodoloch v dávnejších dobách baníčilo. Spomínajú sa dve banské štôlne v Kopskom sedle a ďalšie sa tiahli po hrebeni k Jahňaciemu štítu. Historické písomnosti, popri medených, spomínajú aj železnú žilu (Jakub Buchholtz). Haviari prichádzali sem z Kežmarku a zo Spišskej Belej. Stopy po banských šachtách sa časom stratili. 

## Príroda
V dobe ľadovej bola pokrytá ľadom. V dolnej časti doliny rastie hustý les. V doline v dávnych dobách sa pásaval dobytok a ovce. 

## Vodné toky
Dolinou preteká Meďodolský potok s mnohými prítokmi, z ktorých najväčší je Kolový potok. 

## Turistika
Cez dolinu vedie  modro značkovaný turistický chodník z Tatranskej Javoriny cez Kopské sedlo do Tatranských Matliarov. Dolinu navštevovali vedci už 18. storočí. V roku 1751 ju skúmala cisárska vedecká komisia vedená Jakubom Buchholtzom. V zimnom období prvými návštevníkmi, ktorí prešli dolinou boli Theodor Wundt a Jakub Horvay. Stalo sa to 16. mája 1884.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Dolina Zeleného plesa

**Dolina Zeleného plesa** () je jedno z troch odvetví Doliny Bielej vody kežmarskej vo Vysokých Tatrách. Zasahuje hlboko do severovýchodných úbočí Lomnického štítu. Má .

## Polohopis
Od severu ju ohraničuje hrebeň *Žeruchových veží*, zo západu Kolová dolina a Čierna dolina Na juhozápade ju od Malej Studenej doliny oddeľuje hrebeň Vyšnej a Nižnej Baranej strážnice, Baranie rohy, Pyšný štít a masív Lomnického štítu. Na juhovýchodnej strane za hrebeňom *Vidlových veží* a za Kežmarským štítom je Skalnatá dolina. Na horných poschodiach doliny sú: Červená dolina, Malá Zmrzlá dolina, Veľká Zmrzlá dolina a Medená kotlina. Nad dolinou sa vypína severná stena Malého Kežmarského štítu.

## Plesá a potoky
* Zelené pleso
* Čierne pleso kežmarské
* Malé Čierne pleso
* Zelený potok

## Z histórie
Zelené pleso a jeho okolie i samotnú dolinu navštevovali už v 16. storočí a pravdepodobne aj dávno predtým hľadači pokladov, pastieri a pytliaci. Profesori kežmarského lýcea sem vodili svojich študentov, na turistické vychádzky sa tu vyberala vysoká kežmarská spoločnosť. Známa je návšteva Beaty Laskej, hradnej panej, ktorá v júni 1565 sa vydala na dlhú túru so svojim sprievodom z Kežmarku do Veľkej Zmrzlej doliny.

Uhorský karpatský spolok rýchlo reagoval na stále zvyšujúcu sa návštevnosť doliny a počas predsedníctva Egida Berzeviciho postavili v roku 1876 pri ceste vedúcej k Zelenému plesu na Predných meďodoloch prvú útulňu, ktorú nazvali Egidova chata. Potom ako zhorela na zhorenisku postavili novú chatu, ktorá bola niekoľko razy prestavaná až do dnešnej podoby. Nesie názov Chata pri Zelenom plese.

## Turistika
* po  značke od Veľkého Bieleho plesa
* po  značke od Skalnatého plesa cez Veľkú Svišťovku
* po  od autobusovej zastávky Biela Voda na Jahňací štít

## Referencie


## Externé odkazy
* na turistickej mape  

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Dolina Bielych plies

**Dolina Bielych plies** (, , ) je široké severozápadné odvetvie Doliny Bielej vody kežmarskej vo Vysokých Tatrách, Ohraničuje ho Kozí hrebeň Jahňacieho štítu a vedľajšie rameno Jahňacieho hrbu s Belianskou kopou. Dolina je dlhá približne  a zaberá plochu 

Preteká ňou Kežmarská Biela voda (krátko Biela voda). Okrem Bielych plies sú v doline aj Trojrohé pleso, Nižné a Vyšné Žeruchové pliesko a Žlté pleso. Pri Veľkom Bielom plese stála Kežmarská chata, ktorá vyhorela v roku 1974. Končí sa tu Tatranská magistrála.

## Názov
Bola pomenovaná podľa Bielych plies, ktoré v nej ležia.

## História
Dolina v dávnych časoch patrila mestu Spišská Belá. Pásol sa v nej dobytok a ovce. Dolina Bielych plies bola v dávnych časoch navštevovaná bylinkármi, poľovníkmi i pytliakmi. Úbočia okolitých štítov i samotná dolina boli hojne porastené kosodrevinou. Podnikavci v nej ťažili kosodrevinu. Pod juhovýchodným brehom Veľkého Bieleho plesa zriadil *Karol Molnár* z Koložváru, vysoký úradník štátnych železníc vo výslužbe, výrobňu na destiláciu éterických olejov z kosodreviny. Strojné zariadenia dodala děčínska firma Schomburg a Stegmann. Továrnička stála na brehu Bieleho potoka vo výške asi  Do prevádzky ju uviedli 26. júla 1897. Mesto Kežmarok, ktoré vlastnilo tieto pozemky dalo súhlas, aj napriek tomu, že hrozila devastácia prírody v doline. Inšpektorát štátnych lesov prevádzku okamžite zastavil, ale ilegálna výrobňa zákaz nerešpektovala a existovala do roku 1904.

## Turistika
* po  červenej značke:
** z Kopského sedla
** z Chaty pri Zelenom plese
* po  zelenej značke:
** z Chaty Plesnivec
* po  modrej značke:
** z Tatranských Matliarov

## Referencie

## Externé odkazy
* na turistickej mape 

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Predné Meďodoly

**Predné Meďodoly**, v dávnejších dobách **Predné Koperšády** (,  je dolina vo Vysokých Tatrách. Leží na rozhraní Vysokých a Belianskych Tatier, medzi hrebeňom Belianskej kopy, najvýchodnejším úsekom Hlavného hrebeňa Vysokých Tatier od Jahňacieho štítu až po Kopské sedlo a Belianskymi Tatrami od Hlúpeho až po Holicu. Dno kotliny sa tiahne od juhovýchodu na západ s výškovým rozpätím asi 1600 až 1650 metrov (na úpätí Kopského sedla) v dĺžke takmer . Je severnou vetvou Doliny Kežmarskej Bielej vody. 

## Názov
Tomáš Mauksch názov odvodzuje od Medených lávok. Treba však vysloviť pochybnosti, lebo tieto dva objekty sú príliš od seba vzdialené. Z historických prameňov možno usúdiť, že v Predných, tak aj v Zadných Meďodoloch v dávnejších dobách baníčilo. Spomínajú sa dve štôlne v Kopskom sedle, ďalšie sa tiahli po hrebeni k Jahňaciemu štítu. Historické písomnosti (Jakub Buchholtz) popri medených spomínajú aj železnú žilu. Pozostatky banských diel však nie sú presnejšie lokalizované. Haviari prichádzali z Kežmarku a zo Spišskej Belej. Starší názov Predné Koperšády je odvodený od slova *Kopper*, ktoré v spišsko – nemeckom dialekte označuje meď. Tento názov prevzalo poľské názvoslovie a podobný názov má nemecké názvoslovie. Poliaci ich nazývali aj uhorskými Meďodolmi – *Koperszady Węngerskie*.   

## Príroda
I keď Predné Meďodoly sú geograficky zaradené do Vysokých Tatier  krajinným obrazom i geologickým tvarom patria skôr do Belianskych Tatier. Z trávou zarastených úbočí sa vypínajú biele vápencové veže. Dolina leží na hraniciach prísnej prírodnej rezervácie TANAP-u.

## História
Dolina bola až do konca druhej svetovej vojny vypásaná dobytkom a ovcami. Jej majiteľom bolo mesto Spišská Belá. V 17. storočí v doline kutali meď baníci. V rokoch 1876 - 1880 stála v doline chata. Prvými návštevníkmi (okrem baníkov a pastierov), ktorí prešli dolinou boli Theodor Wundt a Jakub Horvay. Stalo sa to 16. mája 1884.
náhľad|Salaš na lúke Jeruzalem
## Turistika
Naprieč dolinou vedie  zeleno značkovaný turistický chodník ku chate Plesnivec a ďalej do Tatranskej Kotliny alebo do Kežmarských Žľabov.  Turistický chodník vedie cez rovinatejšiu dolnú časť doliny, ktorá sa volá „Jeruzalem“. Stretávajú sa tu chodníky vedúce z Predných  Meďodolov a  Doliny Bielych plies. Ešte po druhej svetovej vojne tam stál salaš.

## Vodné toky
Preteká ňou Napájadlový potok.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Doliny Vysokých Tatier
Brestová

**Brestová** môže byť:
*osada obce Zuberec, pozri Brestová (osada)
*sedlo v Západných Tatrách, pozri Brestová (sedlo)
*vrch v Západných Tatrách, pozri Brestová (vrch v Západných Tatrách)
* Brestová ulica
Kopanec

**Kopanec** môže byť:

* úder kopnutím, kopnutie
* hlúpy čin
* vrch v Slovenskom raji, pozri Kopanec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
* sedlo na Slovensku, pozri Kopanec (sedlo)
* potok v Slovenskom raji, pozri Kopanec (prítok Hnilca)
Barbara (prvé meno)

**Barbara** je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 4. decembra.

## Meno Barbara v iných jazykoch
* po anglicky: *Barbara*
* po česky: *Barbara*

## Dátum menín v iných krajinách
* 4. december – Nemecko,
* 4. december – Rakúsko

## Známe nositeľky
* Barbara Haščáková (1979 – 2023), slovenská speváčka
* Barbara Schettová (*1976), rakúska tenistka

## Referencie

## Pozri aj
* Barbora

## Externé odkazy
* www.calendar.sk - vyhľadanie: Barbara

Kategória:Krstné mená
Kategória:Ženské mená
Kategória:Ženské mená gréckeho pôvodu
Kvartovanie

**Kvartovanie** je postup v analytickej chémii, pri ktorom sa vzorka skúmanej látky, najčastejšie zmesi, rozdelí na *štyri* časti, každá sa potom opäť rozdelí na štyri časti atď. Malé vzorky sa zanalyzujú a výsledok sa buď spriemeruje, alebo sa sčítajú hodnoty.

Kategória:Analytická chémia
Kondor veľkozobý

**Kondor veľkozobý** alebo **kondor kalifornský** (*Gymnogyps californianus*) je dravec z čeľade kondorovitých, ktorý je najväčším vtákom Severnej Ameriky. Je jedným z najohrozenejších živočíchov na svete a hrozí mu vyhynutie. Obvykle sa živí zdochlinami veľkých zvierat. Je známy medzi pôvodnými obyvateľmi Ameriky, ktorí s ním spájali množstvo tradícií, nazývali ho vták-hrom.

## Iné projekty

Kategória:Kondorovité
Kategória:Kriticky ohrozené druhy
Jiří Čunek

**Jiří Čunek** (* 22. február 1959, Zlín) je český politik, senátor Kresťanskej a demokratickej únie - Československej strany ľudovej (KDU-ČSL).

V rokoch 1998 až 2007 bol starostom Vsetína a v rokoch 2006 až 2009 predsedom KDU-ČSL. Od 9. januára do 7. novembra 2007 a od 2. februára 2008 do 23. janurára 2009 bol ministrom pre miestny rozvoj. 

Stal sa známou a kontroverznou osobnosťou v súvislosti so svojím údajným rasizmom, príjmaním úplatkov a zneužívaním sociálnych dávok.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* http://cunek.kdu.cz — Oficiálne webové stránky
* Vsetín a Rómovia na stránkach Rómskeho informačného servisu — prehľad spravodajstva prevažne z ČTK
* Český vicepremiér Čunek rezignoval - SME.sk

Kategória:Osobnosti zo Zlína
Kategória:Ministri pre miestny rozvoj Českej republiky
Kategória:Politici KDÚ-ČSL
Gejza Žebrácky

**Gejza Žebrácky** (* 7. január 1869, Prešov – † 7. marec 1951, Bardejov) bol cirkevný hodnostár, sudca, od roku 1913 rímskokatolícky farár v Bardejove. Spoluzakladateľ a dlhoročný správca Šarišského múzea a primátor Bardejova. Pochovaný je na cintoríne Kalvária v Bardejove.

## Životopis
Za kňaza ho vysvätili 29. júna 1891, od roku 1893 pôsobil ako kaplán, od roku 1913 ako farár v Bardejove. V roku 1918 sa stal riaditeľom múzeí Šarišskej župy, v roku 1921 diecéznym konzervátorom pamiatok, v roku 1922 čestným kanonikom. V rokoch 1924-1938 bol primátorom Bardejova. V roku 1924 ho zvolili za sudcu mesta Bardejov, od roku 1927 bol riaditeľom diecéznej charity. V r. 1933 ho vymenovali za pápežského preláta, v rokoch 1938-1939 pôsobil ako generálny vikár, v roku 1940 sa stal apoštolským protonotárom. Horlivo zakladal spolky striezlivosti, vyvíjal osvetovú činnosť stovkami verejných prednášok, kurzov, článkov, zaslúžil sa o múzejníctvo a ochranu cirkevných i umeleckých pamiatok, udržoval styky s európskymi archívnymi a múzejnými ustanovizňami. 

## &nbsp;Rodina
* otec Ján Žebrácky
* matka Jana rod. Székelyová

## Dielo
* *Sprievodca sbierkami župného muzea v Bardiove* (Bardejov, 1926)

## Galéria

File:Gejza Žebrácky - hrob Bardejov.jpg


## Referencie

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 15 - farnosť Prešov; pokrstený ako Geyza Joannes Zsebraczky

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí sudcovia
Kategória:Slovenskí múzejníci
Kategória:Primátori slovenských miest
Kategória:Osobnosti z Prešova
Kategória:Politici HSĽS
Martin Bursík

**Martin Bursík** (* 12. august 1959, Praha) je český politik, bývalý minister životného prostredia vo vláde Josefa Tošovského a v druhej vláde Mirka Topolánka.  Od septembra 2005 do do júna 2009 bol predsedom Strany zelených.

Vyštudoval Prírodovedeckú fakultu Karlovej univerzity v Prahe. V novembri 1989 vstúpil do Občianskeho fóra ako jeden z jeho zakladajúcich členov. V roku 1990 bol zvolený poslancom Českej národnej rady, kde sa stal jedným zo spoluautorov zákona o ochrane prírody a krajiny. 

V rokoch 1994 až 1998 bol predsedom výboru pre ochranu prírody Zastupiteľstva hlavného mesta Prahy. Od júna 2004 do augusta 2013 bol členom Strany zelených.

## Iné projekty

Kategória:Politici Strany zelených (Česko)
Kategória:Ministri životného prostredia Českej republiky
Kategória:Českí skauti
Beaubourg

**Beaubourg** môže byť:
*štvrť Paríža v okolí Centre Pompidou
*Centre Pompidou
*bývalá francúzska obec, dnes časť Croissy-Beaubourg
*skupina francúzsko-talianskych piesní, pozri Beaubourg (piesne)
*album Vangelisa