open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fridrich Frič

Doc. Ing. **Fridrich Frič**, DrSc. (* 10. február 1932 Bratislava – † 25. december 1995 tamže) bol slovenský biochemik a biológ.

Bol špecialistom na fyziológiu a biochémiu rastlín, z hľadiska ich odolnosti voči fytopatogénnym mikroorganizmom. Autor vyše 70 vedeckých stúdií. Patril medzi spoluautorov *Encyclopedia of Plant Physiology* (4 zv.) z roku 1976.

## Zdroj
* FRIČ, Fridrich. In: *[[Biografický lexikón Slovenska]]* II C-F. Martin: Slovenská národná knižnica, 2004. 696 s. ISBN 80-89023-44-4. s. 651-652.

Kategória:Narodenia v 1932
Kategória:Úmrtia v 1995
Kategória:Slovenskí chemici
Diskotéka

[right|thumb|Diskotéka v [Berlíne]]
[right|thumb|Diskotéka v [Goa]]

**Diskotéka** je miesto zábavy alebo klub s hudbou, ktorú hrajú diskdžokeji namiesto skutočnej hudobnej skupiny alebo hudobného interpreta. Slovo je odvodené z francúzskeho slova *discothèque*.

V súčasnosti sa tento termín používa hlavne ako synonymum nočného klubu. Pojem *disko* má pôvod ako americká skratka slova *discothèque*, teda miesto, kde sa hrá disko hudba.

Kategória:Kultúra
Kategória:Zábava
Kategória:Hudobné akcie
Disko

**Disko** alebo **disco** je druh tanečného hudobného žánru, ktorý obsahuje prvky latinsko-americkej hudby, funku, soulu, popu,  salsy a psychedelickej hudby. Tento hudobný štýl bol najpopulárnejší od polovice do konca 70. rokov 20. storočia, ale aj od tej doby sa jeho popularita niekoľkokrát nakrátko obnovovala. Disco užíva „four-on-the-floor“ rytmu.

Etymologicky by sme pôvod názvu tohto žánru mohli priradiť k francúzskemu slovu „*discothèque*“, ktorým sa označuje knižnica fonografických nahrávok (hudobných diskov), no neskôr sa zaužívalo aj pre označenie nočných klubov Paríža. V priebehu 60. a začiatkom 70. rokov boli v New Yorku a Philadephii prvotnými návštevníkmi takýchto klubov hlavne Afroameričania, Taliani amerického pôvodu, hispánski a latinskí Američania a členovia psychedelických komunít. Disko bolo tiež reakciou na dominanciu rockovej hudby a stigmatizáciu tanečnej hudby kontrakultúrou, ktorá dominovala v tejto dobe. Veľmi vrúcne prijali disko štýl hlavne ženy a táto hudba sa nakoniec šírila do niekoľkých ďalších vtedy ešte marginalizovaných spoločenstiev..

## Príklady
### Piesne
* "Stayin' Alive" (1977) od Bee Gees 
* "Night Fever" (1978) od Bee Gees 
* "Y.M.C.A" (1978) od Village People 
* "Hot Stuff" (1979) od Donna Summer 
* "Bad Girls" (1979) od Donna Summer
* "I Will Survive" (1979) od Gloria Gaynor 
* "The Hustle" (1975) od Van McCoy 
* "Dancing Queen" (1976) od Abba
* "Fly Robin Fly" (1975) od Silver Convention 
* "Get Up and Boogie" (1976) od Silver Convention
* "Boogie Night" (1977) od Heat Wave  
* "Disco Lady" (1976) od Johnnie Taylor 
* "Play That Funky Music" (1976) od Wild Cherry
* "Get Down Tonight" (1975) od KC & Sunshine Band
* "You're The First, The Last, My Everything" (1974) od Barry White 
* "Celebration" (1981) od Kool & the Gang 
* "September" (1978) od Earth, Wind & Fire 
* "Let's All Chant" (1978) od Michael Zager Band
* "Daddy Cool" (1976) od Boney M  
* "Born To Be Alive" (1979) od Patrick Hernandez

## Referencie


Kategória:Hippies
Anastázia Miertušová

**Anastázia Miertušová** (* 15. apríl 1927, Telgárt – † 27. máj 2002, Bratislava) bola slovenská výtvarníčka.

V rokoch 19491953 študovala u Ľudovíta Fullu na bratislavskej VŠVU a Prírodovednej fakulte Univerzity Komenského. 

Venovala sa maľbe, úžitkovej grafike i geometricky nefiguratívnej plastike. V roku 1971 získala cenu Zväzu slovenských výtvarných umelcov. Vystavovala najmä v rámci hnutia Kompozícia, neskôr Klubu konkretistov. Jej diela sú v Slovenskej národnej galérii, Galérii mesta Bratislavy a v súkromných zbierkach na Slovensku aj v zahraničí. Jej práce mali konštruktívne zameranie. Obrazy komponovala z prísnych geometrických konfigurácií.

Spoluzakladala Galériu Cypriána Majerníka v Bratislave. Jej manželom bol výtvarník Marián Čunderlík.

## Referencie

## Externé odkazy
* Anastázia Miertušová
* 

Kategória:Slovenskí výtvarníci
Kategória:Osobnosti z Telgártu
Leopold Ahlsen

**Leopold Ahlsen**, vlastným menom **Helmut Alzmann** (* 12. január 1927, Mníchov, Nemecko† 10. január 2018, tamže) bol nemecký spisovateľ a divadelný režisér.

Študoval germanistiku a divadelnú vedu v Mníchove a absolvoval herectvo. Po štúdiu bol  najskôr hercom a režisérom na rôznych javiskách, neskôr, v roku 1960 sa stal spisovateľom na voľnej nohe.

Písal najmä rozhlasové, divadelné a televízne hry.

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* Leopold Ahlsen 

Kategória:Nemeckí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Mníchova
Kategória:Nemeckí divadelní režiséri
Morula

thumb|250px|Blastulácia. '''1''' - morula, '''2''' - blastula.
**Morula** je guľovitý zhluk buniek, vznikajúci v prvotných fázach ontogenézy delením oplodneného vajíčka. Na jej povrchu sa vytvárajú typické, často pre určitú skupinu živočíchov špecifické, ryhy. Ďalším delením sa morula mení na blastulu.

Typická morula u človeka je vyvinutá na konci 4. dňa po oplodnení a nachádza sa už tesne pred vstupom do dutiny maternice.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* "Regulative development in mammals"

Kategória:Embryológia
Ryhovanie (embryológia)

náhľad|Osembunkové štádium po troch deleniach vajíčka
**Ryhovanie** je označenie včasnej fázy delenia oplodneného vajíčka, ktoré vzniká po splynutí samčej a samičej pohlavnej bunky. Je jednou zo začiatočných fáz ontogenézy.

Oplodnené vajíčko sa rýchlo mitoticky delí - medzi jednotlivými bunkami pretrvávajú určitý čas na povrchu typické ryhy - preto sa toto včasné delenie nazýva ryhovanie. Jeho priebeh závisí na množstve a uložení zásobných tzv. žĺtkových hmôt, ktoré sa nachádzajú v cytoplazme vajíčka. Toto uloženie a množstvo je druhovo špecifické. 
Rozoznávame nasledovné typy ryhovania:
**totálne ekválne a adekválne ryhovanie* - malé množstvo žĺtkovej hmoty, ktoré je vo vajíčku rovnomerne rozptýlené. Všetky vznikajúce bunky sú buď rovnako (ekválne) alebo takmer rovnako veľké (adekválne). Príkladom sú cicavce (s výnimkou vajcorodých).
**totálne a subtotálne inekválne ryhovanie* - nerovnomerné nahromadenie žĺtkovej hmoty v niektorej časti vajíčka. Tam, kde je viac žĺtkovej hmoty, prebieha ryhovanie pomalšie, bunky sú väčšie a často nie úplne rozdelené - vzniká tu tzv. *vegetatívny pól*. Tam, kde je viac plazmy je ryhovanie rýchlejšie, bunky sú menšie a úplne rozdelené - vzniká tu tzv. *animálny pól*, zdroj buniek pre väčšiu časť zárodku. 
**Extrémnou formou tohoto typu ryhovania je tzv. *diskoidálne ryhovanie*, kedy je plazma sústredená len vo forme malého terčíka a takmer celý objem vajíčka zaujíma žĺtková hmota - typické u väčšiny rýb, plazov, vtákov a vajcorodých cicavcov.

U človeka je ryhovanie totálne a ekválne, a prebieha počas postupu zárodku z vajcovodu do maternice.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Asymmetric cell division and axis formation in the embryo*
* Furchungstypen mit Veranschaulichunge 

Kategória:Embryológia
Erich Arendt

**Erich Arendt** (* 15. apríl 1903, Neuruppin, Nemecko – † 25. september 1984, Wilhelmshorst) bol nemecký básnik a literárny prekladateľ.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Über Arendts Gedicht ''Nach den Prozessen'' 
* Erich-Arendt-Archiv
* Ausführliche Werkbiographie 

Kategória:Nemeckí básnici
Kategória:Interbrigadisti
Ernst Moritz Arndt

**Ernst Moritz Arndt** (* 26. december 1769, Groß-Schoritz, Nemecko – † 29. január 1860, Bonn) bol nemecký publicista a básnik.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ernst-Moritz-Arndt-Gesellschaft
* Ernst Moritz Arndt-Museum 
* Digitalizované dielo  
* Ernst Moritz Arndts  auf Životopis
* Ernst Moritz Arndt  auf Dielo

Kategória:Nemeckí básnici
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Kategória:Poslanci Frankfurtského parlamentu
Blastula

thumb|250px|Blastulácia. '''1''' - morula, '''2''' - blastula.
**Blastula** je ďalším včasným vývinovým štádiom ontogenézy jedinca. Vyvíja sa z moruly. Tvorí ju guľovitý útvar, centrálne dutý, ktorého stenu tvorí jedna vrstva buniek. Blastula sa procesom tzv. gastrulácie mení na gastrulu.

Kategória:Embryológia
Alfred Andersch

**Alfred Andersch** (* 4. február 1914, Mníchov – † 21. február 1980, Berzona pri Locarne, Švajčiarsko) bol nemecký spisovateľ, vydavateľ a rozhlasový redaktor.

## Pozri aj
* Zoznam po nemecky píšucich spisovateľov A – K

Kategória:Narodenia v 1914
Kategória:Úmrtia v 1980
Kategória:Nemeckí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Mníchova
Richard Martin West

**Richard Martin West** (* 1941) je dánsky astronóm pracujúci v European Southern Observatory (ESO).

## Externé odkazy

* Eso.org: stránka Richarda Westa (anglicky) 

Kategória:Narodenia v 1941
Kategória:Dánski astronómovia
Kategória:Objavitelia planétok
Kategória:Objavitelia asteroidov
Kategória:Objavitelia komét
Plodové vajce

**Plodové vajce** je ďalším vývojovým stupňom blastocysty u cicavcov a človeka. Jeho vývoj začína približne na prelome 1. a 2. týždňa po oplodnení.

thumb|400px|right|Zárodočný terčík.V 2. týždni vývoja sa v nahromadenom zhluku buniek embyoblastu vytvoria dve samostatné dutiny, každá z nich vystlaná jednou vrstvou buniek:
**amniová dutinka/váčok* - vzniká rozostúpením buniek a vyplnením priestoru tekutinou.
**žĺtková dutinka/váčok* - vzniká rýchlym obrastením priestoru bunkami endodermu.
Miesto, v ktorom na seba vrstvy buniek amniovej a žĺtkovej dutiny naliehajú, sa označuje ako *zárodočný terčík*. Je tvorený bunkami *epiblastu* z amniovej a *hypoblastu* zo žĺtkovej dutiny - pričom obe vrstvy sú pôvodom z embryoblastu. Polaritu určí objavenie sa tzv. prechordovej platničky ako lokálneho zhrubnutia hypoblastu (endodermu) na budúcom hlavovom konci. 
Niektoré bunky zárodočného terčíka postupne obalia celý amniový a žĺtkový váčok riedkym mezenchýmom - tzv. *extraembryonálny mezoderm* (ktorý tak vzniká skôr, ako mezoderm vlastného embrya). Ten na krátky čas vyplňuje priestor medzi váčkami a trofoblastom, no zakrátko sa rozostúpi: časť obaľujúca amniový váčok a trofoblast vytvorí *extraembryonálnu somatopleuru*, časť obaľujúca žĺtkový vačok *extraembryonálnu splanchnopleuru*, vzniknutý priestor medzi nimi sa nazýva *extraembryonálny coelom*. Trofoblast s extraembryonálnou somatopleurou vytvorí *chorion*. Zvyšné spojenie trofoblastu s embryoblastom, teraz obklopené extraembryonálnym mezodermom, sa označuje ako *zárodočný stvol* a je základom pre budúci pupočník.

Intraembryonálny mezoderm zárodočného terčíka vzníká na začiatku 3. týždňa po oplodnení. Na povrchu epiblastu sa v spodnej časti terčíka v strednej čiare vytvára tzv. *primitívny prúžok*, ktorý rastie smerom „nahor“ a na jeho hlavovom konci sa objavuje vyvýšený tzv. *primitívny uzol* (Hensenov uzol). Stredom prúžku sa formuje *primitívny žliabok*, ktorý sa končí v Hensenovom uzle *primitívnou jamkou*. Z tohoto základu sa do oboch strán vsúva mezoderm (pôvodne z epiblastu) medzi obe bunkové vrstvy terčíka - ompletný trojvrstvový zárodočný terčík (alebo zárodočný štít) sa formuje v 16. dni vývoja. 
Od primitívneho uzla dopredu smerujú množiace sa bunky mezodermu kraniálnym (hlavovým) smerom a vytvoria hlavový, chordomezodermový výbežok; jeho kraniálny koniec splynie s prechordovou platničkou. Od primitívneho prúžka do bokov vstupujú ďalšie mezodermové bunky, ktoré vyplnia priestor medzi ektodermom a mezodermom až k okrajom zárodočného terčíka a následne splynú s extraembryonálnym mezodermom. Výnimku tvoria dve políčka: jedno v oblasti prechordovej platničky, druhé na dolnom (kaudálnom) konci primitívneho prúžku - obe tvoria len 2 tesne spojené vrstvy endo- a ektodermu. Prechordová platnička sa v ďalšom vývoji označuje ako *faryngová membrána*, kaudálne políčko ako *kloaková membrána*.

Kategória:Embryológia
Atómový hríb

[náhľad|Atómový hríb nad [Nagasaki]]
**Atómový hríb** sa nazýva oblak prachu a dymu, ktorý vzniká po výbuchu atómovej bomby. Tento efekt nastáva vytvorením extrémneho tepla, pri ktorom v okamihu explózie (1) dochádza k prudkému rozpínaniu vzduchu v mieste výbuchu a následným vznikom vákua na tomto mieste, čo je sprevádzané implóziou (2) al. „vcucnutím“ oblaku do seba.

## Iné projekty

Kategória:Jadrové zbrane
Sponzori Majstrovstiev sveta vo futbale 2006

**[[Majstrovstvá sveta vo futbale 2006]]** mali množstvo oficiálnych **sponzorov**.

## Oficiálni partneri
Oficiálnymi partnermi  Majstrovstiev sveta boli: 

*Adidas
*Budweiser
*Avaya
*Coca-Cola
*Continental
*Deutsche Telekom
*Emirates

*Fujifilm
*Gillette
*Hyundai
*MasterCard
*McDonald’s
*Philips
*Toshiba
*Yahoo!

## Zaujímavosti
*Hyundai Motor Company poskytol 32 nových autobusov pre národné mužstvá. Ako propagácia turnaja bola na stránkach FIFA uverejnená súťaž o najlepší slogan pre autobus národného mužstva. Víťazi vyhrali voľné lístky na otvárací zápas finálového turnaja. 32 víťazných sloganov bolo zverejnených 22. mája 2006.
*Vokálne skupina, Il Divo, a R&B speváčka, Toni Braxton, naspievali oficiálnu pieseň *Time of Our Lives*. Oficiálny album bol vydaný v máji 2006 a obsahoval aj špeciálnu verziu najnovšieho hitu „Hips Don't Lie“ od Shakiry.
*Oficiálnou počítačovou hrou pre Majstrovstvá sveta je 2006 FIFA World Cup (hra), ktorú, podobne ako počítačovú hru predchádzajúceho šampionátu 2002 FIFA World Cup, vydalo EA Sports.
*Adidas dodal na každý zápas 15 perzonalizovaných futbalových lôpt „Teamgeist“. Na každej z nich bol názov štadiónu, dátum a čas výkopu a súperi. Lopty na finálový zápas boli namiesto tradičných bielych zlaté.
*Počas zápasu  a  viac ako 1&nbsp;000 holandských fanúšikov, ktorý na štadión prišli oblečení v národných farbách (lederhosen) boli vyzvaní, aby si zobliekli nohavice, lebo na nich bolo logo holandského pivovaru Bavaria. Bavariu, ktorá predávala *lederhosen*, FIFA obvinila z nekalých praktík proti oficiálnemu sponzorovi Budweiser, ktorý zaplatil milióny eur, aby sa jeho pivo mohlo stať "Oficiálnym pivom Majstrovstiev sveta 2006."

## Poznámky


Sponzori
Nymfa

**Nymfa** môže byť:
*bytosť v starogréckej mytológii, pozri nymfa (mytológia)
*prenesene: pekná mladá žena
*v zoológii: 
**vývinové štádium niektorých druhov bezchordátov, najmä hmyzu, pozri nymfa (zoológia)
**synonymum pre druh papagája korela chocholatá
*v rybárstve: druh návnady, pozri nymfa (rybárstvo)
Satelit

**Satelit** môže byť:
* všeobecne: 
** stály sprievodca, stály prenasledovateľ, stály napodobňovateľ a pod.
** osoba od niekoho závislá
* v umení: nasledovník, napodobňovateľ v umení/vede, epigón
* v kozmonautike a astronómii: družica
* v televíznej technike: hovorovo (parabolická) anténa družicového prijímača alebo zostava družicového prijímača spolu s jeho parabolickou anténou
* v histórii: zbrojnoš alebo osobný strážca
* v politike: satelitný štát
* v biológii: 
** SAT-chromozóm (malý prívesok chromozómu pri delení jadra bunky)
** druh subvírusových jednotiek, akési nesamostatné vírusy, pozri satelit (vírus)
** viacnásobne sa opakujúce sekvenčné motívy nukleových kyselín, pozri satelitná DNA
* vo fyzike: slabá spektrálna čiara sprevádzajúca silnú čiaru, pozri satelit (spektrum)
* v strojárstve: otočné ozubené koliesko v diferenciáli alebo planétovom súkolesí, pozri satelit (ozubené koliesko)
* v akustike: malý kompaktný reprobox ako súčasť výkonových audio systémov alebo domáceho kina, pozri reproduktor
* v urbanizme: relatívne samostatná mestská štvrť pri veľkomeste, pozri satelit (štvrť)
* ľudový názov pre Pluie, Route, Nuit (ovládací prvok v niektorých autách Citroen v minulosti)
* mestská časť srbského mesta Nový Sad, pozri Satelit (Nový Sad)
Teplička (prítok Váhu)

**Teplička** je vodný tok na strednom Považí, v severovýchodnej časti okresu Trtenčín. Je to ľavostranný prítok Kočkovského kanála s dĺžkou .

## Prameň
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, v priestore medzi vrchmi Vápeč () a Homôľka (), v nadmorskej výške cca  

## Opis toku
náhľad|vľavo|Ústie Tepličky do Kočkovského kanála
Spočiatku tečie juhozápadným smerom cez obec Dolná Poruba, na území ktorej priberá viaceré krátke prítoky z oboch strán. Následne sa stáča na západ, preteká niekoľkými osadami a po pribratí ďalších krátkych prítokov vstupuje do intravilánu obce Omšenie. Za obcou napája vodnú nádrž Baračka a pokračuje viac severozápadným smerom. Tečie okrajom časti Baračka, kde priberá pravostranný prítok spod Kamenných vrát, viac rozširuje svoje koryto a ďalej preteká Trenčianskymi Teplicami. Priberá ľavostranný prítok, tečúci časťou Červené Kopanice a vstupuje do Trenčianskej kotliny. Preteká obcou Trenčianska Teplá, za ňou sa stáča na západ a vzápätí na juh, tečie súbežne s Kočkovským kanálom okolo Opatovej. Spoločne s korytom kanála sa oblúkom stáča opäť na západ a preteká intravilánom mesta Trenčín. Z ľavej strany ústi do Tepličky potok Kubrica a v blízkosti sídliska Sihoť I, a pod vodnou nádržou, sa vlieva do Kočkovského kanála, ktorý sa po  spája s hlavným korytom Váhu.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rieky na Slovensku
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Trenčianskej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Dolná Poruba
Kategória:Omšenie
Kategória:Trenčianske Teplice
Kategória:Trenčianska Teplá
Kategória:Trenčín
Parná

**Parná** je vodný tok na západnom Slovensku, pravostranný prítok Trnávky dlhý . 

## Prameň
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, pod hlavným hrebeňom pohoria, na úpätí Vápennej (), v nadmorskej výške okolo 

## Opis toku
Tečie východným smerom, priberá kratšie prítoky z obidvoch strán, prudko sa stáča, na krátkom úseku tečie na sever a vzápätí sa stáča na severovýchod, kde preteká osadou Rybáreň so sústavou rybníkov Parina. Zľava priberá Bohatú a ďalej tečie na východ cez rekreačnú osadu Majdan a južne od obce Lošonec ústi do vodnej nádrže Horné Orešany, ležiacej na rozhraní Malých Karpát a Podunajskej pahorkatiny. Ďalej tečie územím Trnavskej pahorkatiny, stáča sa najprv na juh, preteká obcou Horné Orešany, za ktorou pokračuje juhovýchodným smerom. Z pravej strany priberá neďaleko Dolných Orešian Orešiansky potok (), preteká okolo Košolnej a koryto Parnej sa začína výraznejšie horizontálne vlniť. Potom tečie cez obec Suchá nad Parnou, kde sprava priberá Podhájsky potok a rozširuje svoje koryto, preteká susednou obcou Zvončín a následne sa od hlavného koryta odpája na ľavom brehu vedľajšie koryto (). To tečie rovnobežne s hlavným korytom a opätovne sa pripája severne od obce Biely Kostol. V blízkosti tejto obce sa oddeľuje ďalšie ľavostranné vedľajšie rameno, ktoré pokračuje v dĺžke  súbežne s hlavným korytom, a následne napája sústavu Trnavských rybníkov na ľavom brehu. Pokračuje juhozápadným okrajom Trnavy, popri obci Hrnčiarovce nad Parnou, kde sa najprv na pravom brehu oddeľuje ďalšie vedľajšie rameno, tečúce súbežne s hlavným korytom, ktoré následne utvára dvojitú ostrú zákrutu a vzápätí priberá vedľajšie rameno pritekajúce z oblasti Trnavských rybníkov. Parná tečie pri obci Zeleneč na krátkom úseku na juh, priberá vedľajšie rameno oddelené pri Hrnčiarovciach a ústi v nadmorskej výške cca  do Trnávky.

## Referencie

Kategória:Rieky na Slovensku
Kategória:Povodie Malého Dunaja
Kategória:Vodné toky v okrese Malacky
Kategória:Vodné toky v okrese Pezinok
Kategória:Vodné toky v okrese Trnava
Kategória:Vodné toky v Malých Karpatoch
Kategória:Vodné toky v Trnavskej pahorkatine
Nymfa (mytológia)

[right|thumb|250px|[John Wiliam Waterhouse, *Hylas a nymfy*, 1896, olej na plátne, Manchester Art Gallery, Manchester]]
[náhľad|Olejomaľba: Nymfa v lese, autor: [Charles-Amble Lenoir]]
**Nymfy** (gr. *Νύμφαι*, *Nymfai*, t. j. dievčiny, víly, nevesty, lat. *Nymphae*) boli v gréckej a rímskej mytológii smrteľné, nižšie bohyne, ochrankyne miest, ktoré obývali. 
Okrem toho, že zomierali, boli dlhovekými a večne mladými bytosťami. Považované sú za dcéry Dia. Sú predstavované ako pekné ženy. Sídlili v horách, lesoch, na lúkach, v jaskyniach, nad riekami, žriedlami a morami. Dnes sa ich kult vysvetľuje ako pozostatok prvotného animizmu.

## Rozdelenie

Nymfy netvorili homogénnu skupinu. Rozlišujú sa na:

* oceanidy (okeanidy, okeanovny) – dcéry Okeana, obývajúce oceán
* nereidy (nereidky, nereovny) – dcéry Nerea, obývajúce more
* najády – ochrankyne sladkých vôd
* oreády (oready) – ochrankyne hôr a jaskýň
* dryády – ochrankyne lesov a hájov
* hamadryády – ochrankyne jednotlivých stromov
* melie – nymfy (driády) stromu jaseň
* hesperidy (hesperidky, hesperovny) – večerné nymfy
* nymfy lokálne späté s určitým miestom (nymfa Chtonaj)

Najznámejšími nymfami boli Echo a Kalypsó. V neskorších dobách sa nymfy stali častými témami umelcov, básnikov i dramatikov. Od ich názvu je odvodený termín nymfománia a nymfofília.

## Iné projekty
.

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Filtrácia

**Filtrácia** je metóda na oddeľovanie nerozpustných tuhých látok od kvapalín alebo plynov na základe rozdielnej veľkosti častíc. Suspenzia sa prelieva cez filter (filtračný papier, sito...), pričom tekutina (filtrát) pretečie a filtračný zvyšok ostane na filtri.

**Filtračná schopnosť** je daná číslom, beta, kde pomer beta je definovaný vzťahom:
beta x = Nu/Nd, kde:
:x špecifikuje rozmer častice, od ktorej platia počty častíc uvedených vo vzťahu.
:Nu - počet častíc väčších ako rozmer x na vstupe do filtra v jednotke objemu filtrovanej kvapaliny.
:Nd - počet častíc väčších ako rozmer x na výstupe filtra v jednotke objemu filtrovanej kvapaliny.

Keď je filtračná vložka deklarovaná s x=25 µm a β25=200, znamená to že ak na vstupe je 10 000 častíc v jednotke objemu, na výstupe z filtra (vo filtráte) môže byť 50 častíc väčších ako 25 µm v danej jednotke objemu filtrovanej kvapaliny.

Účinnosť filtrácie E je potom daná:

E=(1- \frac{1}{\beta}).100 = (1-\frac{1}{200}).100 = 99.55\%

V tomto prípade (metóda pomeru β) neudáva, aké sú najväčšie preniknuté častice. Pri absolútnej zachytávacej schopnosti sa udáva aj to, aká najväčšia častica môže preniknúť do filtrátu.

Kategória:Separačné metódy
Blastocysta

**Blastocysta** je skoré štádium ontogenézy človeka. Vytvára sa z moruly na začiatku 5. dňa po oplodnení. 

V morule sa vytvorí dutina - tzv. *dutina blastocysty*. Na rozdiel od typickej blastuly, ktorú tvorí dutina obklopená jednou vrstvou buniek, u človeka sa v jednom póle nahromadí väčší zhluk buniek. Tento sa označuje ako *embryoblast* (v anglickej literatúre ICM - inner cell mass; budúce embryo), jednovrstvový obal dutiny blastocysty ako *trofoblast* (gr. trophe - výživa; budúce plodové obaly).

Blastocysta sa počas 6.-7. dňa zanorí do sliznice maternice, pričom tento proces sa odborne nazýva *uhniezdenie - nidácia* (lat. nidus - hniezdo). Nidácia je zo strany blastocysty aktívny proces, kedy trofoblast uvoľňuje proteolytické (bielkoviny štiepiace) enzýmy, ktoré uvoľňujú medzibunkové spojenia sliznice. Do sliznice sa zanorí celá, najhlbšie je pól s embryoblastom.

Ďalší vývoj pokračuje do štruktúry, ktorá sa u cicavcov označuje ako plodové vajce (gastrula primitívnejších organizmov).

Kategória:Embryológia
Trnávka (prítok Dolného Dudváhu)

**Trnávka** je rieka na západnom Slovensku, pravostranný prítok Dolného Dudváhu s dĺžkou .

## Prameň
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Brezovské Karpaty, pod Vápenkovou skalou (), v nadmorskej výške okolo 

## Opis toku
Najprv tečie východným smerom v priestore južne od obce Rozbehy, následne sa stáča na juh a preteká chatovou osadou Sokolské chaty. Pri osade Nespalovci priberá pravostranný prítok a ďalej pokračuje juhovýchodným smerom. Opúšťa Malé Karpaty a vteká do Podunajskej pahorkatiny, podcelku Trnavská pahorkatina. Z ľavej strany priberá Rakovú, tečie okolo obcí Trstín a Bíňovce a vteká do vodnej nádrže Boleráz. Do priehrady ústia sprava Luhový potok () a Smolenický potok. Pod hrádzou pokračuje cez obec Boleráz, sprava priberá Rakytu, pokračuje okrajom Klčovian a výraznejšie rozširuje svoje koryto. Tok sa ďalej horizontálne vlní, tečie pomedzi obce Bohdanovce nad Trnavou (ľavý breh) a Šelpice (pravý breh) a vstupuje na územie mesta Trnava. Mesto preteká viac-menej severojužným smerom, len na juhozápadnom okraji Starého Mesta vytvára ostrú dvojitú zákrutu. Okrajom mestskej časti Modranka preteká juhovýchodným smerom, avšak za ňou sa opäť stáča viac na juh (). Priberá svoj najvýznamnejší prítok, pravostrannú Parnú () a ďalej opätovne tečie na krátkom úseku k juhovýchodu. Pri obci Opoj sa stáča na juh, tečie až k obci Majcichov, v blízkosti ktorej ústi do Dolného Dudváhu.

[náhľad|Vodná nádrž [Boleráz, vodná nádrž|Boleráz.|alt=|stred]]

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroje
* Základná mapa ZBGIS
* GEO-portál, názvy potokov

Kategória:Rieky na Slovensku
Kategória:Povodie Malého Dunaja
Kategória:Vodné toky v okrese Trnava
Kategória:Vodné toky v Brezovských Karpatoch
Kategória:Vodné toky v Trnavskej pahorkatine
Trnávka (prítok Ondavy)

**Trnávka** (vo východoslovenskom nárečí nazývaný aj Kanáliš) je rieka na východnom Slovensku, v okresoch Košice-okolie a Trebišov. Je to pravostranný prítok Ondavy s dĺžkou .

Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Bogota, na východnom úpätí Ploskej (), juhojuhovýchodne od Dargovského priesmyku (), v nadmorskej výške cca 

Na krátkom úseku tečie na sever, vzápätí sa stáča na východ a vytvára predel medzi podcelkami Bogota na juhu a Mošník na severe. Potom preteká rekreačným strediskom Biele Studničky a vteká do Východoslovenskej pahorkatiny, podcelku Podslanská pahorkatina, kde sprava priberá Žiarsky potok a zľava Pecový jarok. Preteká obcou Dargov, na jej území priberá sprava Kamenný potok. Vzápätí sa stáča juhovýchodným smerom a koryto sa intenzívnejšie horizontálne vlní. Sprava priberá Lieskovec () a ďalej tečie cez obec Trnávka. Napája vodnú nádrž Sečovce, do ktorej z pravej strany ústi Miľač a Trnávka pokračuje východným smerom. Preteká cez Sečovce, kde sa na krátkom úseku vetví na dve ramená, koryto rieky sa výrazne rozširuje a sprava priberá Trnavu. Vstupuje na Východoslovenskú rovinu, podcelok Ondavská rovina, tu preteká cez obec Hriadky, pri ktorej priberá ľavostranný Višňovský potok a prudko sa stáča na juh. Ďalej tečie vyrovnaným regulovaným korytom, zľava sa spája s Manovým kanálom, následne preteká cez Vojčice, okrajom Milhostova a vstupuje na územie mesta Trebišov. Tu v minulosti napájala päť vodných nádrží na pravom brehu, ktoré využíval už zaniknutý cukrovar, a ďalej preteká východným okrajom mesta. Z pravej strany priberá viacero zavlažovacích kanálov, križuje sa s kanálom Čapliny a preteká okrajom obce Zemplínske Hradište. Zľava priberá kanály Kropa a Lesík a následne aj svoj najvýznamnejší prítok, pravostranný Chlmec (). Od hlavného koryta sa sprava oddeľuje Neľovský kanál, ktorý prebieha súbežne s Trnávkou a ústi do Kopaného jarku. Trnávka sa stáča postupne na juhovýchod, tečie okrajom obce Hraň, v blízkosti ktorej sa v nadmorskej výške asi 97 m n. m. vlieva do Ondavy.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rieky na Slovensku
Kategória:Povodie Ondavy
Kategória:Vodné toky v okrese Trebišov
Kategória:Vodné toky v okrese Košice-okolie
Anión

náhľad|Grafické znázornenie aniónu.
**Anión** je záporne nabitý ión. Atóm sa stáva aniónom vtedy, keď elektroneutrálny atóm prijme jeden alebo viac elektrónov z elektrónového obalu.

## Pozri aj

* Ión
* Iónová väzba
* Katión

Kategória:Ióny
Iónová väzba

[right|thumb|Iónová väzba v molekule [chlorid sodný|NaCl]]
**Iónová väzba** je kovalentná väzba, vzniká pri reakcii látok, ktorých rozdiel elektronegativít je väčší ako **1,7**. Jej podstatou sú príťažlivé sily medzi katiónmi a aniónmi. Je smerovo nešpecifická. Najznámejšia zlúčenina, ktorá je tvorená iónovou väzbou je NaCl, ďalej napr: LiF, Na2O, BeCl2, MgO.

Kategória:Ióny
Kategória:Chemická väzba
Širočina

**Širočina** je vodný tok na západnom Slovensku, ľavostranný prítok Žitavy dlhý . Je to typicky nížinný typ vodného toku.

Pramení na rozhraní Pohronského Inovca a Podunajskej pahorkatiny, severne od osady Čierna Dolina, v nadmorskej výške okolo  

Tečie na juh cez obce Prílepy a Čierne Kľačany, zľava priberá významný prítok Bočovka a následne napája vodnú nádrž Veľké Vozokany. Potom preteká rovnomennou obcou a okrajom susedných Malých Vozokán. Za obcou mení smer toku na juhozápad, priberá ľavostranný Rohožnický potok (), preteká okrajom obce Červený Hrádok a cez Nevidzany, kde zľava priberá Podegerský potok. Pokračuje okolo obce Tajná, opäť zľava priberá Tajniansky potok a ďalej tečie západným smerom. Obteká Vráble zo severu a medzi mestom a mestskou časťou Horný Ohaj sa vlieva do Žitavy.

## Referencie

Kategória:Rieky na Slovensku
Kategória:Povodie Žitavy
Kategória:Vodné toky v okrese Zlaté Moravce
Kategória:Vodné toky v okrese Nitra
Einsteinium

**Einsteinium**, číta sa [ainštain-], () je chemický prvok v periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Es a protónové číslo 99. Je pomenovaný po Albertovi Einsteinovi.

Einsteinium bolo objavené ako súčasť trosiek po výbuchu prvej vodíkovej bomby v roku 1952. Jeho najbežnejší izotop einsteinium-253 (polčas rozpadu 20,47 dňa) sa vyrába umelo rozpadom kalifornia-253 v niekoľkých špecializovaných vysokovýkonných jadrových reaktoroch s celkovým výnosom rádovo jeden miligram ročne. Po syntéze reaktora nasleduje zložitý proces oddeľovania einsteinia-253 od ostatných aktinoidov a produktov ich rozpadu. Ďalšie izotopy sa syntetizujú v rôznych laboratóriách, ale v oveľa menších množstvách, bombardovaním ťažkých aktinidových prvkov ľahkými iónmi. Kvôli malému množstvu vyrobeného einsteinia a krátkemu polčasu jeho najľahšie produkovaného izotopu preň v súčasnosti neexistujú takmer žiadne praktické aplikácie mimo základného vedeckého výskumu. Najmä einsteinium sa v roku 1955 po prvýkrát použilo na syntézu 17 atómov nového prvku mendelévium.

Einsteinium je mäkký, striebristý, paramagnetický kov. Jeho chemizmus je typický pre neskoré aktinidy s prevahou oxidačného stavu +3; oxidačný stav +2 je tiež prístupný, najmä v pevných látkach. Vysoká rádioaktivita einsteinia-253 vytvára viditeľnú žiaru a rýchlo poškodzuje jeho kryštalickú kovovú mriežku s uvoľneným teplom asi 1000 wattov na gram. Ťažkosti pri štúdiu jeho vlastností sú spôsobené rozpadom einsteinia-253 na berkélium-249 a potom kalifornium-249 rýchlosťou asi 3 % za deň. Izotop einsteinia s najdlhším polčasom rozpadu, einsteinium-252 (polčas rozpadu 471,7 dňa) by bol vhodnejší na skúmanie fyzikálnych vlastností, ale ukázalo sa, že jeho výroba je oveľa náročnejšia a je dostupný len v nepatrných množstvách a nie hromadne. Einsteinium je prvok s najvyšším atómovým číslom, ktorý bol pozorovaný v makroskopických množstvách vo svojej čistej forme, a to bol bežný krátkodobý izotop einsteinium-253.

Rovnako ako všetky syntetické transuránové prvky, izotopy einsteinia sú veľmi rádioaktívne a pri požití sa považujú za vysoko nebezpečné pre zdravie.

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Aktinoidy
Kategória:Transurány
Kategória:Kovy
Kategória:Umelé prvky
Kategória:Rádioaktívne prvky
Kategória:Eponymické termíny v chémii
Altostratus

thumb|right|Altostratus translucidus
thumb|right|Altostratus undulatus

**Altostratus** (As) alebo **vysoká sloha** je oblak strednej hladiny. Vyskytuje sa vo výškach 2&nbsp;000 až 6&nbsp;000 metrov a môže byť hrubý 2&nbsp;000 až 3&nbsp;000 metrov. Môže pokrývať veľkú oblasť. Vo svojom vrchole obsahuje ľadové kryštáliky, v nižších vrstvách vodné kvapky. Vyzerá ako uniformná, sivá alebo svetlomodrá pokrývka bez viditeľnej štruktúry, alebo ako tenký vláknitý závoj. Zriedkavejšie sa vyskytuje vo forme „baránkov“ alebo dlhých pásov. Možno cezeň vidieť Slnko a Mesiac, ale ich obrysy nie sú ostré a často vyzerajú ako rozmazaná svetelná škvrna v oblaku. Častejšie ich však altostratus úplne zakryje. Pri mrakoch typu altostratus sa nevyskytujú halové javy, čím ho možno odlíšiť od ďalších (podobných) typov oblakov. 

Tento oblak vzniká v teplých frontoch, kde sa teplý a vlhký vzduch dvíha nad studenší vzduch. Môže sa utvoriť z cirrostratu jeho zhrubnutím, alebo naopak stenčením vrstvy nimbostratu. Nad ním sa zvyčajne vyskytuje cirrostratus. Ak sa základňa cirrostratu zníži, mieša sa s altostratom. Výskyt altostratu zvyčajne predpovedá dážď alebo sneženie a sám altostratus vyvoláva ľahký dážď alebo sneženie. Horizontálne býva tento oblak často veľmi rozsiahly s priemerom až niekoľko sto kilometrov. 

## Známe podtypy
* *Altostratus duplicatus* - skupiny alebo vrstvy mrakov, niekedy čiastočne spojené
* *Altostratus virga* - pruhy mrakov
* *Altostratus translucidus* - veľmi priesvitný oblak, cez ktorý zreteľne vidieť polohu Slnka alebo Mesiaca. Opak druhu opacus
* *Altostratus opacus* - hustý mrak, cez ktorý nepresvitajú obrysy Slnka a Mesiaca. Opak druhu translucidus
* *Altostratus lenticularis* - oblak v tvare šošovky (niekedy prezývaný "UFO oblak" pre svoj vzhľad lietajúceho taniera)

Kategória:Oblaky
Chlmec

**Chlmec** môže byť:
*obec na Slovensku, pozri Chlmec (okres Humenné)
*tok na Slovensku, pozri Chlmec (prítok Trnávky)
Sliačske travertíny

**Sliačske travertíny** je územie na dolnom Liptove, ktoré vyniká množstvom minerálnych prameňov. Na pomerne malej rozlohe je 117 minerálnych prameňov, čo je 12,6% z celkove zaregistrovaných prameňov Slovenska (1981).

**Teplica** - sírna voda v nadmorskej výške  je aj s okolím s výmerom 14,5 hektára chráneným prírodným výtvorom. Samotný prameň sa odborne nazýva mofetový pramen. Voda prameňa má stálu teplotu 16°C, a preto ani počas zimy potok opúšťajúci prameň nezamŕza. Prameň „Čertovica“ je najvýdatnejší z prameňov. Vyviera zo severnej strany travertínovej kopy vo výške . Pramenisko vytvára plochu s rozmermi 300 X 200 metrov so sedimentáciou travertínov v podobe kopy. Voda z prameňa má v lete teplotu asi 20°C a výdatnosť 81,1 l/min. Obsah CO2 je 1850&nbsp;mg/liter.  

Na juh a juhozápad od prameňa je zostatok masívneho výtvoru mŕtvych travertínových terás, kde sa táto hornina ťažila. Dnes je to chránené územie. Je to lokalita Kotlisko a Skálie, miesta nálezov po dávnych obyvateľoch prehistorických sídlisk. K chránenej oblasti patrí hneď pod prameňom sa rozkladajúci rovinný močiar s typickým slatinným rastlinstvom a živočíšstvom. Je to hojná šašina hrdzavá, fialka močiarna, vachta trojlistá - po sliačansky horká trojka a iné. Na travertínovej kope nad prameňom sú zastúpené vápnomilné druhy rastlín.

Druhý, železitý minerálny prameň - **Medokýš** je v nadmorskej výške . Nachádza sa asi  na juhozápad od Stredného Sliača v Zúbrej. Vyviera z paleogénnych flyšových bridlíc na lúke. V lete je priemerná teplota vody asi 10°C, prameň má výdatnosť 4,3l/min s obsahom 1540&nbsp;mg CO2 na liter vody. Prameň je pomerne dosť mineralizovaný, svojou povahou sa radí medzi zemité kyselky.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Prírodné rezervácie v Žilinskom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Ružomberok
Kategória:Liptovské Sliače
Kategória:Chránené územia Národného parku Nízke Tatry
Kategória:Podtatranská kotlina
Giovanni van Bronckhorst

**Giovanni Christiaan van Bronckhorst** známy aj pod menom **Giovanni van Bronckhorst**, prezývaný „**Gio**“ (* 5. február 1975, Rotterdam) je holandský futbalový reprezentant hrajúci za klub Feyenoord Rotterdam. 

Začínal ako stredopoliar, ale postupne sa prepracoval na miesto ľavého obrancu. Do reprezentácie patrí už od roku 1996, kedy si odohral svoj debut proti Brazílii. Giovanni van Bronckhorst sa už zúčastnil Majstrovstiev sveta 1998 vo Francúzsku. 
Svoju kariéru začínal vo Feyenoorde Rotterdam, odkiaľ potom odišiel na hosťovanie do RKC Waalwijk. Pred svojim príchodom do Barcelony hral za také kluby ako Arsenal Londýn alebo Glasgow Rangers. V júni 2007 ale Barcelonu opustil, keď ako voľný hráč podpísal so svojím bývalým klubom Feyenoordom Rotterdam trojročnú zmluvu. 
V roku 2006 hral za Holandsko na Majstrovstvách sveta v Nemecku. 

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Rotterdamu
Kategória:Holandskí futbalisti
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Hráči RKC Waalwijk
Kategória:Hráči Feyenoord Rotterdam
Kategória:Hráči Rangers F.C.
Kategória:Hráči Arsenal FC
Kategória:Hráči FC Barcelona
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1998
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2000
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2004
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2008
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Kategória:Holandské osobnosti moluckého pôvodu
Jakubianka

**Jakubianka** je riečka na severe východného Slovenska, pravostranný prítok Popradu s dĺžkou .

Pramení v Levočských vrchoch, v podcelku Levočská vysočina, pod Ihlou. Na hornom toku priberá z oboch strán viaceré krátke prítoky a tečie prevažne severovýchodným smerom. Neskôr priberá sprava Vyšný Toráč a ďalej tečie na sever. Zľava priberá Šípkovú, potom sprava Toráč a opúšťa územie Levočských vrchov. Vstupuje do Jakubianskej brázdy v Spišsko-šarišskom medzihorí. Preteká okrajom obce Jakubany, kde zľava priberá významnejší prítok spod Javorinky (). Na krátkom úseku tečie severozápadným smerom a následne opätovne na sever. Preteká cez obec Nová Ľubovňa, na území ktorej priberá svoj najvýznamnejší prítok, ľavostranný Kolačkovský potok. Vzápätí vstupuje do Ľubovnianskej kotliny, preteká územím mesta Stará Ľubovňa, kde sa pôvodne na zhruba  úseku vetvila na dve ramená, ale v súčasnosti tečie v zregulovanom koryte. Do Popradu ústi severne od centra mesta.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Rieky na Slovensku
Kategória:Povodie Popradu
Kategória:Vodné toky v okrese Stará Ľubovňa
Chlmec (prítok Trnávky)

**Chlmec** je riečka na východnom Slovensku, preteká okresmi Košice-okolie a Trebišov. Je to pravostranný prítok Trnávky s dĺžkou .

## Prameň
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Bogota, na východnom úpätí vrchu Bogota (), v nadmorskej výške okolo .

## Smer toku
Územím Slanských vrchov tečie južným smerom, priberá ľavostranný prítok spod Vrchného kameňa (sútok v nadmorskej výške ) a neskôr ďalší prítok sprava (). Ďalej vteká do Východoslovenskej pahorkatiny, podcelku Podslanská pahorkatina, kde sa stáča na juhovýchod. Zľava priberá Teplicu (), preteká v blízkosti obce Egreš a veľkým oblúkom sa stáča na severovýchod. Následne priberá svoj najvodnatejší prítok, Čížu () zľava a prudko mení smer toku opätovne na juhovýchod. Potom vstupuje na Východoslovenskú rovinu, podcelok Ondavská rovina, kde preteká okrajom obcí Čeľovce a Nižný Žipov, priberá ľavostranný Močiarny potok a tečie viac na juhojuhovýchod okolo obcí Úpor (ľavý breh), Stanča (pravý breh) a Zemplínsky Klečenov (ľavý breh). Pokračuje popri obci Hrčeľ, priberá ľavostranný Hrčeľský potok, následne sa veľkým oblúkom stáča a tečie na severovýchod. Z pravej strany priberá Kystiansky potok a oblúkom obteká obec Zemplínsky Branč, na krátkom úseku tečie na sever a vzápätí ďalším oblúkom mení smer toku na východ. V katastrálnom území obce Hraň v nadmorskej výške asi  ústi do Trnávky.

Rieka prekonáva prevýšenie takmer 600 metrov, avšak na dolnom toku je prevažne nížinným typom rieky s početnými zavlažovacími kanálmi, križujúcimi hlavné koryto. Od mosta štátnej cesty I/79 má Chlmec vybudovaný obojstranné pobrežné hrádze.

## Referencie

Kategória:Rieky na Slovensku
Kategória:Povodie Ondavy
Kategória:Vodné toky v okrese Trebišov
Sliačanček

**Sliačanček** je detský folklórny súbor z Liptovských Sliačov. Vznikol z Detského národopisného súboru, ktorý v roku 1949 založila Bronislava Kubánková, riaditeľka školy vo Vyšnom Sliači.

Kategória:Slovenské folklórne súbory
Kategória:Detské umelecké súbory
Kategória:Organizácie založené v 1970
Kategória:Liptovské Sliače
Eratosthenes z Kyrény

200px|náhľad|Eratostenes
**Eratosthenes z Kyrény/Kýrény** (iné názvy: **Eratosthenés z Kyrény/Kýrény, Eratostenes z Kyrény**; po grécky *Eratosthenes*/iný prepis *Eratosthenés*; * približne 284 pred Kr.,  Kyréna – † 202 pred Kr., Alexandria)  bol grécky  matematik, geograf, historik, astronóm, filológ a básnik, ako aj riaditeľ knižnice v Alexandrii.  Eratostenes ako prvý zaviedol pojem geografia.

Jeho učiteľmi boli  Lysanias z Kyrény a Ariston z Chiosu. Ariston bol filozof a študoval u  Zenóna z Kitia, zakladateľa stoickej filozofie, ktorá má korene v helénskej dobe a najvýraznejší vrchol dosiahla o niekoľko storočí neskôr (Lucius Annaeus Seneca,  Marcus Aurelius). Ďalším Eratostenovým učiteľom bol Kallimachos, básnik, ktorý pochádzal tiež z Kyrény. Eratostenes študoval v Aténach, kultúrnom centre helénskeho sveta.

V období, keď Eratostenes prišiel do Alexandrie v Egypte, knižnicu v Alexandrii už dokončil Ptolemaios II. Ten vymenoval Kallimacha za druhého knihovníka, a keď Ptolemaios III. zdedil titul kráľa Egypta, presvedčil Eratostena, aby prišiel do Alexandrie učiť jeho syna  Filopatora. Kallimachos zomrel roku 236 pred Kr. a Eratostenes sa tak stal tretím knihovníkom knižnice, ktorá už vtedy obsahovala státisíce písomností (papyrus. zvitkov), zhromaždisko vedomostí vtedajšieho známeho sveta.

V roku 206 pred Kr. zdokonalil a doplnil Eratostenes svoj hviezdny katalóg, ktorý obsahoval 675 hviezd a použil gnómon na odmeranie obvodu Zeme.

Eratostenove spisy sa stratili. Jeho myšlienky poznáme z niekoľkých citácií v dielach iných autorov.  Eratostenes je dodnes známy najmä vďaka dvom objavom:
* Eratostenovo sito –  algoritmus na výpočet prvočísel.
* Výpočet obvodu Zeme – okolo roku 225 pred Kr. ho určil na  252 000 stadií. Hodnotu vypočítal z rozdielnych dĺžok tieňov vrhnutých na dvoch miestach v rovnakom okamihu (napr. na pravé poludnie počas letného slnovratu), ktorých geografická šírka sa líši o 1/50 obvodu kružnice (7,2°) v meste Alexandria na brehu Stredozemného mora a v meste Syene – dnešný Asuán, ktoré leží približne  južne od Alexandrie na obratníku Raka. Ak by sa robilo meranie napr. na poludnie počas letného slnovratu, keď je slnko na obratníku Raka (v Asuáne) priamo nad hlavami ľudí (stĺp nevrhá žiadny tieň), a ak rovnaký stĺp v rovnakom čase v Alexandrii vrhá určitý tieň. Ak poznáme dĺžku tieňa v Alexandrii, vzdialenosť Alexandria – Asuán, pomocou poznatkov o pravouhlom trojuholníku, a poznatkoch o kružnici, vieme vypočítať obvod Zeme s prekvapivou presnosťou. Výsledok jeho výpočtu, v závislosti na dĺžke stadií súhlasí so skutočným obvodom Zeme s rozdielom 5 – 15 %. Až v roku 827 vykonal meranie zemepisnej šírky kalif al-Ma’mún a dosiahol väčšiu presnosť. Eratostenovu metódu merania Zeme podrobne opísal Kleomédes.

Eratostenes zhotovil mapu sveta z tretieho storočia pred Kr., v ktorej Rímska ríša zaberá približne jednu štvrtinu plochy.

Kategória:Filozofi starovekého Grécka
Kategória:Starovekí geografi
Kategória:Matematici starovekého Grécka
Kategória:Astronómovia starovekého Grécka
Kategória:Básnici starovekého Grécka
Pterodaustro

**Pterodaustro** (*Pterodaustro giunazui*) bol pterosaurus, ktorý sa vyskytoval na území Južnej Ameriky. Rozpätie jeho krídel dosahovalo až 1,2 m. Vyznačoval sa tisíckou štetinatých zubov v mierne dohora ohnutých čeľustiach. Pravdepodobne sa živil tak, že si naberal vodu z hladiny a cedil ju cez jemné zuby, v ktorých sa zachytávali malé zvieratá ako na sitku. Týmto spôsobom, až na zuby sa živia dnes plameniaky. Z dôvodu, že sa živil pravdepodobne tou istou potravou ako plameniaky, mohol mať aj tú istú farbu tela. Plameniaky ju majú, lebo v potrave sa nachádzajú aj drobné kôrovce. Jeho meno v preklade znamená *južné krídlo*. Žil približne pred 130 miliónmi rokov.

Kategória:Pterosauria
Kategória:Pterodactyloidea
Draždiak

**Draždiak** (staršie *Draždák, Dražďák*) môže byť:
*neoficiálna (tradičná) časť alebo oficiálna miestna časť Petržalky, pozri Zrkadlový háj
*základná sídelná jednotka zodpovedajúca oficiálnej lokalite Lúky 6 a jazeru Veľký Draždiak s bezprostredným okolím tohto jazera
*mestský lesopark v Petržalke (v Zrkadlovom háji), pozri Draždiak (mestský lesopark)
*skrátene:
**Veľký Draždiak alebo Malý Draždiak
**len Veľký Draždiak

## Referencie
Sliačanka

**Sliačanka** môže byť:

* folklorny súbor, pozri Sliačanka (folklórny súbor)
* potok pretekajuci cez obec Liptovské Sliače, pozri Sliačanka (potok)
Kozmická zmluva

**Zmluva o zásadách činnosti štátov pri výskume a využívaní kozmického priestoru, vrátane Mesiaca a iných nebeských telies** (), skrátene nazývaná aj **Kozmický dohovor** alebo **Kozmická zmluva**, je základný právny rámec pre činnosť štátov vo vesmíre a na nebeských telesách z roku 1967. Spolu s ďalšími špecializovanými zmluvami uzákonila niekoľko významných princípov medzinárodného práva kozmického.

K podpisu bola otvorená 27. januára 1967 v troch depozitárnych vládach – Spojených štátoch amerických, Spojeného kráľovstva a Sovietskom zväze. Do platnosti vstúpila 10. októbra 1967.

Jej hlavným východiskom bola *Deklarácia právnych zásad činnosti štátov pri výskume a využívaní kozmického priestoru*, prijatá Valným zhromaždením OSN v roku 1963.

Zmluva zakazuje zmluvným štátom umiestňovať jadrové zbrane a iné zbrane hromadného ničenia na obežnú dráhu Zeme, na Mesiac alebo na iná nebeské telesá. Využitie Mesiaca a ďalších nebeských telies vyhradzuje iba pre mierové účely a výslovne na nich zakazuje stavanie vojenských základní, prevádzkovanie vojenských manévrov alebo testovanie akýchkoľvek zbraní (tzv. neutralizácia a demilitarizácia Mesiaca a nebeských telies). 

Článok 2 deklaruje kozmický priestor ako *rei communis*. Kozmický priestor patrí celému ľudstvu (čl.1) a jednotlivé štáty si ho nemôžu žiadnym spôsobom privlastniť (napr. okupáciou, prehlásením suverenity). Podobný režim platí aj pre medzinárodné vody. 

Tento koncept bol nasledovne roku 1979 potvrdený aj v článku 11 Dohody o činnosti štátov na Mesiaci a iných nebeských telesách, ktorý prehlasuje Mesiac a jeho prírodné zdroje za „spoločné dedičstvo ľudstva“.

Výskum a využívanie kozmického priestoru je prístupné všetkým štátom (bez ohľadu na ich hospodársku vyspelosť) a tieto štáty sa riadia zásadou spolupráce. Kozmonauti sú považovaní za „vyslancov ľudstva“. 

Zmluva ďalej stanovuje zodpovednosť zmluvných štátov za škody spôsobené ich kozmickými objektmi. Táto zodpovednosť bola upresnená a rozšírená roku 1972 v Zmluve o medzinárodnej zodpovednosti za škody spôsobené kozmickými predmetmi.

Zmluvu ratifikovalo 117 štátov (do roku 2025) a 27 ďalších ju podpísalo.

## Pozri aj
* Artemis accords

## Referencie

Kategória:Medzinárodné zmluvy
Kategória:Vesmír
Kategória:Kozmické právo
Eugene Merle Shoemaker

**Eugene Merle Shoemaker** (známy ako **Gene Shoemaker**) (* 28. apríl 1928, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 18. júl 1997, Alice Springs, Austrália) bol americký geológ a astronóm, jeden zo zakladateľov astrogeológie. Známy je najmä ako spoluobjaviteľ kométy Shoemaker-Levy 9, ktorú objavil spolu s manželkou Carolyn a Davidom Levym.

Eugene Shoemaker vyštudoval geológiu a k astronómii sa dostal cez kozmický výskum Mesiaca. Postupne sa v oblasti geológie slnečnej sústavy vypracoval na popredného odborníka. Podieľal sa na príprave programu mesačných sond Ranger, Surveyor a Clementine. Počas programu Apollo bol vedúcim tímu geológov. Od roku 1972 sa venoval aj pozorovaniu komét na Palomarskom observatóriu. Spolu s Eleanor Helinovou, neskôr so svojou ženou Carolyn Shoemakerovou, Davidom Levym a Henrym Holtom objavil počas 22 rokov trvania projektu až 47 komét a množstvo planétok. Eugene Shoemaker skúmal aj impaktné štruktúry na planéte Zem, problém zrážok komét a planétok s planétami a planétky rodín Apollo, Amor a Aten. V roku 1993 odišiel do dôchodku, astronómii sa však venoval aj naďalej. Zomrel 18. júla 1997 pri automobilovej nehode. Časť popola z jeho pozostatkov dopravila sonda Lunar Prospector na Mesiac a stal sa tak prvým pochovaným človekom na tomto telese. 

## Zdroj
* Svoreň J.: *Eugene Shoemaker (1926-1997)* in: KOZMOS 5/1997, SÚH Hurbanovo, str. 36

Kategória:Osobnosti z Los Angeles
Kategória:Astronómovia USA
Kategória:Objavitelia planétok
Kategória:Geológovia USA
Carolyn Jean Spellmanová-Shoemakerová

**Carolyn Jean Spellmanová-Shoemakerová** (* 24. jún 1929, Gallup, Nové Mexiko, USA† 13. august 2021) bola americká astronómka, známa ako spoluobjaviteľka kométy Shoemaker-Levy 9, ktorú objavila spolu s manželom Eugenom Shoemakerom a Davidom Levym.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy

* USGS page about Carolyn Shoemaker (anglicky)
*  Universe Today page about Carolyn Shoemaker (anglicky)

Kategória:Astronómovia USA
Kategória:Objavitelia planétok
Kategória:Objavitelia asteroidov
Kategória:Objavitelia komét
Kategória:Ženy v astronómii
Kategória:Osobnosti z Nového Mexika