Stenka (bojové umenie)

**Stenka** (, doslovne „stena“) alebo tiež **Ruský rukopašný boj** prípadne ako **Ruský štýl rukopašného boja** je systém duchovného a telesného rozvoja pôvodom z Ruska. Bojové umenie Stenka predstavuje jadro z veľmi rozmanitých a početných systémov rukopašného boja.

Podľa historických prameňov môžeme povedať, že z minulosti sa dochovali dva druhy Ruského rukopašného boja: skupinové boje „stenka na stenku“ (stenočný boj) a zápasy jeden na jedného (sam na sam). Bojovník ruského rukopašného boja sa mohol zúčastňovať rovnako ako v stenočných bojoch, tak aj v zápasoch „sam na sam“.

Súčasný Ruský rukopašný boj sa delí na dve základné časti: športovú a bojovú. Športová časť podporuje zlepšovanie telesných daností a rozvíjanie sebaovládania, ktoré sa následne môžu overiť v športových súťažiach. Bojová časť sa skladá z troch zložiek: plno kontaktný boj bez zbrane, boj bez zbrane proti ozbrojenému protivníkovi a boj so zbraňou proti ozbrojenému protivníkovi.

## Pôvod
Stenka je vo svojej podstate jedinečne bojové umenie a systém sebaobrany vytvorený v Rusku. Korene Stenky siahajú viac ako 1000 rokov do minulosti. Zachovali sa nám v obrázkoch (skiciach a na maľbách), písomných zmienkach a v literatúre. Toto výnimočné umenie prežilo až do novoveku, ale žiaľ bolo po revolúcii v roku 1917 v Rusku zakázané pre širokú verejnosť.

K novému životu bolo znovuzrodené v 21. storočí odkedy je neustále zdokonaľované a rozširované. Aktuálne sa Stenka rozvíja paralelne vo viac ako 18 štátoch sveta.

Hlavným znakom Stenky a zároveň aj jej odlišnosťou od iných bojových umení, je hlavne boj v tímoch. Každý tím sa sám musí sústrediť na aktuálnu situáciu ako i na toho najslabšieho člena tímu, aby neprehral daný boj. Takto je docielené, že členovia tímu počas tréningu ako i počas boja sú v neustálej interakcii. Či daný tím vyhrá alebo prehrá sa nerozhoduje na základe výkonu jediného bojovníka, ale výlučne na spoločnom výkone a (krokoch) súhre celého tímu počas boja.

## História
V Rusku sa bojové umenia objavili už v dávnej minulosti – v čase vytvárania ruského národa ako etnika. Jeho pôvod leží v tradičných národných hrách „zábavách“, ktoré v sebe zahŕňali techniky a taktiku boja predkresťanskej doby.

V kniežacích družinách metódy rukopašného boja používali na vojenskú prípravu profesionálnych bojovníkov. Ako dôkaz o tom slúžia historické dokumenty (ako ruské letopisy tak aj stredoveké európske písomné pramene) a taktiež národné eposy – byliny a príbehy.

Vo všetkých príbehoch bez výnimky sa zdôrazňuje hlavný význam rukopašného boja, keď bojujúci bohatieri nemohli poraziť jeden druhého s pomocou zbrani a len v rukopašnom (pästnom) boji, jeden získava prevahu nad druhým.

V letopisoch „Povesti vremenných let“ sa hovorí o tom, že v roku 992, v blízkosti Pereslavľa, pečenežské knieža vyzval Vladimíra Kyjevského: „*Vyber ty jedného zo svojich mužov a ja jedného z mojich nech bojujú holými rukami (rukopaška)*“.

Už od 78 rokov sa deti zúčastňovali v pästnom boji „stenka na stenku“, kde sa zrážali a bojovali s rovnakými súpermi. Po nich s pästným bojom začali dospievajúci, ktorí mali už svojho vodcu – jedného z pomedzi nich a bojovali vo formácií – línii. Po tom ako jedna zo stenok pod náporom protivníkov začala ustupovať, na pomoc im prišli stenka 1719 ročných, ktorí sa mohli podieľať aj na krídlach v skutočnom boji dospelých.

## Zápasy
Dva tímy nastúpia proti sebe v úzko zopätej rade (v Stenke – v Stene). Tímy pozostávajú zvyčajne z minimálne 2 bojovníkov. V závislosti od priestoru môžu tím tvoriť aj dvadsiati členovia, či viac osôb v rovnakom počte po oboch stranách. V základnom postoji sa členovia tímu zaháknu (prepletú sa rukami v lakťoch) do vedľa stojaceho bojovníka a vytvoria spoločne úzku formáciu – stenu alebo reťaz. Tu zohráva rolu taktika rozostavenia členov vo vzniknutej reťazi.

Základný postoj vychádza z postavenia ľavej nohy vpredu, pričom zdvihnutím rúk dohora v rámci možnosti (ruky spolubojovníkov sú uchopené v lakti) si chránite tvár. Voľnou rukou je možné útočiť na súpera.

Po odštartovaní sa pohybujú obe steny proti sebe. Podobne ako je to pri bojových športoch džudo a džiu-džicu, existuje jasný bodovací systém.

Výsledok boja sa považuje za prehraný ak:
* dôjde k roztrhnutiu reťaze.
* dôjde k dotyku so zemou buď kolenom, rukou alebo pri úplnom páde čo i len 1 člena
* dôjde k vytlačeniu z ringu a to už aj v prípade že vyznačený ring je prekročený jedinou nohou

## Združenie
Stenka International Martial Arts Federation má sídlo v Lausanne (Švajčiarsko)

## Krajiny pôsobenia
K roku 2017 bola Stenka rozšírená v týchto štátoch:

* Slovensko
* Švajčiarsko
* Japonsko
* Nemecko
* Kazachstan
* Kirgizsko
* Tadžikistan
* Estónsko
* Litva
* Azerbajdžan
* Rusko
* Francúzsko

## Referencie

## Externé odkazy
* Stenka.org – oficiálna stránka 
* Fbim.ru – oficiálna stránka 

Kategória:Bojové umenia