Abanácia

**Abanácia** (lat. abannatio alebo abannitio, gr. ἀπεν(ι)αυτισμός - apen(i)autismos) je v staršom práve spravidla vyhostenie či vyhnanstvo na jeden rok (či dva roky), a to najmä vo vzťahu k staroveku a/alebo stredoveku a najmä za neúmyselné zabitie. Presné definície pozri nižšie.

## Definície
*ročné vypovedanie
*ročné vyhnanstvo
*a) vyhnanstvo, b) menej správne: ročné alebo dvojročné vyhnanstvo za neúmyselné zabitie
*ročné alebo dvojročné vyhnanstvo za neúmyselné zabitie (označené ako zastaraný výraz)
*ročné vyhnanstvo, v pravom slova zmysle u Grékov, za neúmyselné zabitie
*ročné vyhnanstvo za neúmyselné zabitie u starých Grékov alebo aj starých Rimanov
*ročné vyhnanstvo ako trest bežný u Rimanov, ktorý sa občas vyskytoval aj neskôr
*ročné alebo dvojročné vyhnanstvo za neúmyselné zabitie v staroveku
*ročné vyhnanstvo (či ročná neprítomnosť) za neúmyselné zabitie
*ročné vyhostenie zo sídla či krajiny, a to spravidla pre neúmyselné zabitie a nie ako vyhnanstvo a klasický trest (t.j. bez straty práv a pod. „páchateľa“), ale len s cieľom, aby osoby postihnuté zabitím na trest zabudli
*„trest vyhnanstva, ktorý mal trvať rok a deň. Tento trest sa ukladal v stredoveku za zločin zabitia, keď sa medzi rodinou zabitého a vrahom dosiahol zmier…“
*ročné vyhnanstvo za úmyselné zabitie
*pozri aj prvý odstavec v kapitole Charakteristika

## Etymológia
Väčšina zdrojov uvádza ako základný tvar neskorolatinské abannatio, ktoré je vraj odvodené od ab (preč, od) a annus (rok).
Podľa autora hesla v *Oxford English Dictionary* je ale slovo v skutočnosti odvodené od stredovekého latinského slovesa abannire - vyhnať. Autor preto považuje aj význam „ročné vyhnanstvo za neúmyselné zabitie“ (a pod.) za dôsledok hádania spôsobeného vyššie uvedenou chybnou etymológiou a slovo podľa neho v skutočnosti znamená všeobecne „vyhnanstvo“. Podobná etymológia je od stredovekého latinského slova bannum (zákaz, príkaz a podobne).

## Charakteristika
V starovekom Grécku sa domácim označením apen(i)autismos označovala ročná neprítomnosť, spravidla ako trest v podobe väčšinou jednoročného vyhnanstva pri určitých zločinoch či prečinoch, najmä zabitie z nedbalosti. Podobný právny inštitút existoval aj u starovekých Rimanov, vyhnanstvo trvalo ale spravidla 5 rokov. U Grékov a Rimanov zmyslom abanácie bolo dať čas príbuzným zabitej osoby na upokojenie a zmiernenie ich bolesti a zabrániť tomu, aby ich dráždila prítomnosť „páchateľa“. Páchateľ neúmyselného zabitia sa však mohol z abanácie (apeniautismos) vykúpiť uspokojením osoby, ktorú smrteľne zranil, alebo, ak táto osoba už zomrela, uspokojením osôb postihnutých jej smrťou.

V stredoveku nachádzame už ročné vyhostenie pomenej. V nemeckom Frankfurte sa napríklad v štatútoch z roku 1352 stanovuje, že osoba, ktorá spáchala neúmyselné zabitie a je známa ako „zloduch“, najprv musí prejaviť „pokoru“ (nem. Buße, t.j. nejakou protihodnotou uspokojiť) príbuzným zabitej osoby a potom musí byť rok mimo mesta. Na rozdiel od vyhnanstava táto osoba nestratila ani česť, ani žiadne práva, zmyslom abanácie bolo len  - tak ako v staroveku - upokojiť príbuzných zabitej osoby. Podobný systém fungoval v iných regiónoch. U starých Sasov či Vizigótov sa však napríklad neúmyselné zabitie riešilo len pokutou a napríklad vo Francúzsku stačilo požiadať o odpustenie a poskytnúť milodary.

## Poznámky


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Právo