Zarpanitu

[alt=Tabuľka s hymnom na Marduka a Zarpanitu pripisovaná Aššurbanipalovi. Britské múzeum|náhľad|Tabuľka s hymnom na [Marduk|Marduka a Zarpanitu pripisovaná Aššurbanipalovi. Britské múzeum]]
**Zarpanitu** (tiež romanizované ako **Ṣarpānītu**) bola mezopotámska bohyňa považovaná za manželku Marduka. O jej povahe toho nie je veľa známe, hoci neskoré pramene naznačujú, že bola spájaná s tehotenstvom a že jej mohli byť pripisované podobné úlohy ako jej manželovi, vrátane úlohy kráľovnej bohov. Pôvodne ju uctievali v Zarpane, dedine neďaleko Babylonu, hoci samotné mesto slúžilo aj ako centrum jej kultu.

## Meno

Najbežnejší zápis mena Zarpanitu v klinovom písme bol *dzar-pa-ni-tum*, Jeremy Black a Anthony Green ho namiesto toho romanizujú ako Ṣarpānītu, ale túto voľbu kritizoval Wilfred G. Lambert, ktorý poukazuje na to, že hoci klinové písmo nerozlišuje medzi zvukmi z a ṣ. Doplnkové dôkazy pre prvú možnosť poskytujú rôzne vedecké etymológie mena aj texty písané aramejskou abecedou, ktorá rozlišuje medzi z a ṣ. 

Meno Zarpanitu má akkadský pôvod, v primárnych prameňoch sú dobre doložené dve rôzne možné etymológie: „pani mesta Zarpan" a „stvoriteľka semena" (od *zēr-bānītu*). Dnes sa predpokladá, že meno bolo s najväčšou pravdepodobnosťou odvodené od toponymu Zarpan, osady nachádzajúcej sa neďaleko Babylonu, hoci podľa ľudovej etymológie bol zrejme namiesto toho pomenovaný podľa bohyne, ako o tom svedčí mýtus známy len z fragmentárnej tabuľky z Aššurbanipalovej knižnice. 
## Postava
O postave Zarpanitu toho nie je veľa známe. Joan Goodnick Westenholzová vyslovila domnienku, že ona a Tašmetum boli jednoducho „prototypmi božských manželiek". V neskorých prameňoch ju možno charakterizovať ako materskú postavu spojenú s pôrodom. Bola uctievaná pod pseudonymom Erua ako bohyňa spojená s tehotenstvom.

V prvom tisícročí pred Kr. Zarpanitu ako Mardukovu manželku z nej robilo vysoko postavené božstvo, čo sa odrážalo v epitetách, ktoré sa na ňu vzťahovali, napríklad *bēlet* („pani"), *bēltīya* („moja pani"), *šarratu* („kráľovná"), *bēlet Bābili* („pani Babylonu"), *šarrat Bābili* („kráľovná Babylonu"), *bēlet Esagil* („pani Esagilu") alebo *šarrat Esagil* („kráľovná Esagilu"). V niektorých prípadoch bola fakticky zobrazovaná ako Mardukov ženský náprotivok s podobnými charakteristikami vrátane spojenia s veštením a analogickým postavením v panteóne, teda kráľovnou bohov. Takzvaný *Archív mystických heptád* ju nazýva „vládkyňou bohyň" (*dbe-let-i-la-a-ti*), čo pravdepodobne odráža jej postavenie ako popredného ženského božstva v neskorej babylonskej teológii. Zároveň nebola zahrnutá do kráľovských vyhlásení panovníkov, ktorí uznávali svoju závislosť od Marduka.

## Mytológia
V literárnych textoch sa Zarpanitu zvyčajne objavuje po boku Marduka.

Krátky mýtus zameraný na Zarpanitu opisuje, ako po nej pomenovali mesto Zarpan a potom jej ho daroval Enlil, ktorý je tu identifikovaný ako jej otec. Potom Ea chváli jej cnosti a navrhuje svojmu synovi Mardukovi, že by bola pre neho vhodná a že by mali spolu vládnuť nad morom. Predpokladá sa, že meno Ninabdubur, „pani morského dna", ktoré sa jej pripisuje v zoznamoch bohov, by mohlo odrážať túto časť mýtu.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Sumerskí bohovia