Nabatejci

náhled|Nabatejské kráľovstvo
**Nabatejci** boli semitský arabský kmeň pochádzajúci od prvorodeného Izmaelovho syna *Nebajóta*, ktorý sa usídlil v 4. storočí pred Kr. na predošlom území Edomu.

## Dejiny
Staroveký kmeň Nabatejcov vytvoril pomerne veľkú ríšu, ktorej najväčší rozkvet nastal v rokoch 85 – 62 pred Kr. Siahala na juhu asi po Teimân, na severe až po Damask a na západe k Červenému moru. Nabatejci boli pastiersky ľud s veľkými stádami tiav a oviec. Zo začiatku žili z lúpežných výprav do susedných krajín, prepadávali a okrádali obchodné karavány a neskôr sami rozvinuli výnosný obchod medzi Arábiou a Indiou. 

V spisoch gréckeho diplomata a historika Hieronyma z Cardie sa v roku 312 pred Kr. píše: „Východné provincie medzi Sýriou a Egyptom sú obývané Arabmi, ktorí sa nazývajú Nabatejci. Žijú ako lupiči a robia nájazdy na susedné krajiny. Je ťažké ich vojensky zdolať, lebo žijú v bezvodej pustine, kopú cisterny, ale nikto iný nevie, kde sa tieto cisterny nachádzajú.“

Ďalšia písomná zmienka o Nabatejcoch v Knihe XIX *Biblioteca historica* od Diodóra Sicílskeho (90 – 27 pred Kr.) uvádza žiadosť generálov (diadochov) Alexandra Veľkého zaútočiť v roku 315 pred Kr. na Petru. Nabatejovci bojovali aj s Makabejcami, s kráľmi Sýrie a z Rimanov k nim prenikol Pompeius v roku 63 pred Kr.

Rím na prelome letopočtu ovládal už skoro celý Blízky východ a Zajordánsko rozdelil na tri oblastí: severný Dekapolis zostal nezávislý, centrálnej oblasti vládol Rimanmi dosadený židovský kráľ a juh zahŕňal nezávislé Nabatejovské kráľovstvo s hlavným mestom Petra. Na severe v Sýrii na križovatke karavánových ciest sa vzmáhalo nové obchodné centrum v púšti – Palmýra (arab.*Tadmór*), ktoré kedysi dal vybudovať kráľ Šalomún. Rimania potom celé Zajordánsko, okrem Dekapolisu, zahrnuli do rímskej provincie *Arábia* s novým hlavným mestom Bosra v Sýrii.

## Obchodníci
náhľad|left|Nabatejovské obchodné cesty
Nabatejci sa stali úspešnými obchodníkmi a bohatli na monopolnom obchode s kadidlom a myrhou. Získané znalosti morských a karavánových ciest využili k rozsiahlemu obchodovaniu aj s korením, parfémami, zvieratami, kovmi (meď, železo), cukrom, slonovinou, perlami a bavlnou. Na Červenom mori byli však obávanými pirátmi. Ťažili aj minerály a z Mŕtveho mora získavali asfalt, ktorý vyvážali do Egypta, kde bol potrebný na balzamovanie zomrelých.

Hlavná karavánová cesta dlhá 2 384 km spájala južnú Arábiu so stredomorským prístavom Gaza. Bolo na nej 65 karavánových staníc s chrámom, ktorý slúžil i ako banka, chovali sa tu ťavy, ovce a kozy; boli tu cisterny s vodou, napájadla, kúpele a cintoríny. Na ochranu karavan byly kolem cesty rozloženy vojenské tábory a vystavěny strážní věže.

## Mestá
Slávu skalného mesta Petra pomohli založiť objavené pramene vody, ktoré umožnili vybudovať mesto uprostred púšte na križovatke starovekých obchodných ciest. Mesto skryli v hradbe pieskovcových skál do ktorých vytesali hrobky, chrámy a iné budovy pre potreby bohatých obchodníkov. Petra, bývalé edomské mesto *Sela*, nabatejsky *Reqem*, bolo zo začiatku skladiskom nakradnutého zlata, drahých mastí, kadidla a ďalšieho tovaru, ako uvádza prvá písomná zmienka o meste z roku 312 pred Kr. Ako hlavné mesto Nabatejcov sa Petra stala sídlom kráľov, symbolom moci a bohatstva.

Väčšina nabatejských miest ležiacich v Negevskej púšti je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO: Šivta (Sobata), Avdat (Obodat), Elusa (Haluza) a Mamšit (Memphis). Ďalšími významnými mestami boli Madáin Sálih, červenomorský prístav Leuke Kome (Wadi Ainounah) na Kadidlovej ceste a oáza Tayma v Saudskej Arábii.

## Kultúra a jazyk
náhled|Nabatejský chrám – Wadi Rum
Nabatejci ako jeden z arabských kmeňov hovorili starou arabčinou a tiež grécky, písmo však používali aramejské. Aramejčina sa neskôr stala lingua franca celého Stredného východu. Nabatejci domy nestavali, žili v stanoch. V kamenných domoch podľa nich prebývali bohovia a verili, že keď človek bude slobodný ak sa k ničomu nepripúta. V divadlách však poriadali grécke predstavenia, fasády zdobili výjavmi z mytológie alebo vyobrazením vládcov mesta. V nabatejských stavbách sa odrážajú prvky helénskej, egyptskej i asýrskej architektúry ako výsledok skúseností z obchodných stykov s inými kultúrami. Najslávnejšia stavba v Petre pomenovaná *Pokladnica* je pravdepodobne hrobkou kráľa Areta IV.

V demokratickej nabatejskej spoločnosti boli ženy rovnoprávne s mužmi a v spoločnosti i v politike hrali dôležitú úlohu. Ženy viedli obchody, vlastnili pôdu a mali rovnaké právo na dedičstvo ako muži.

## Náboženstvo
Nabatejci uctievali ako hlavných boha *Dusáresa* a bohyňu *al-Uzza*, ktorým v Petre zasvätili dva chrámy. Verili v posmrtný život, preto do skál tesali hrobky. Mnohé nabatejské chrámy sú aj v Jordánsku v údolí Wádí Rum.Ich pohanský panteón postupne splynul s božstvami gréckymi a rímskými. Od 4. storočia sa veľa Nabatejcov stalo kresťanmi, grécka kresťanská kultúra sa rýchlo rozšírila, stavali nové kostoly a aj niektoré nabatejské chrámy boli prestavané na kostoly. Skalní město Petra se stalo sídlem biskupa.

## Úpadok
Rimania počas vojenského ťaženia v roku 25 pred Kr. odhalili tajomstvo nabatejského bohatstva a začali stavať lode vhodné na plavbu po Červenom mori a po Indickom oceáne, ktorými potom začali prevážať parfémy, kadidlo a korenie do Európy cez nimi ovládaný Egypt. Nové námorné cesty boli lacnejšie, ceny vzácneho tovaru klesli a nabatejské karavánové cesty stratili svoj monopol. Posledný nabatejský kráľ vládol zo sýrskej Bosry a Nabatejské kráľovstvo v roku 106 za cisára Trajána pohltil Rím ako provinciu *Arabia Petraea*. Skalné mesto Petra zasypali veľké zemetrasenia v roku 363 a 551 a po moslimskej invázii v roku 636 mesto spustlo a bolo zaviate všadeprítomným pieskom.

Nabatejci sa prispôsobili, z obchodníkov sa stali poľnohospodári. Na sezónnych tokoch začali stavět priehrady, pestovali vinnú révu, chovali ušľachtilé kone a oboje predávali Rimanom. Avšak po arabskom vpáde sa zhoršila bezpečnosť v kraji, nabatejské sídla napadali bojovní beduíni a tak posledné zvyšky Nabatejcov prešli k nomádskemu spôsobu života, alebo sa rozptýlili medzi okolité národy. Posledná zmienka o nich je z 10. storočia.

## Galéria


Súbor:Lotz-cisterns-nabatean-house.JPG|Dom so zvyškami cisterien
Súbor:Nabatean Treasury in Petra, Jordan (4053066855).jpg|*Pokladnice* (Ad Deir) v Petře
Súbor:Mamshit. The Gate of Nabatean Mampsis (4099431532).jpg|Brána – Mamšit
Súbor:The Monastery, a monumental building carved out of the rock in the Nabatean Classical style, probably built as a temple in the early second century AD, during the reign of King Rabel II (76-106 AD), Petra (26680852438).jpg|Kláštor Ad Deir – Petra
Súbor:Mada'in Saleh Al-Hijr Hegra (مدائن صالح) (8136618664).jpg|Mada'in Saleh Al-Hijr Hegra




Súbor:Avdat Nabatäischer Tempel 7.JPG|Chrám – Avdat
Súbor:Aretas IV coin.jpg|Mince kráľa Arety IV.
Súbor:Nabataean Pottery.JPG|Keramika
Súbor:Shivta ruins in the negev.jpg|Shivta – ruiny v Negeve
Súbor:Remains of a Nabataean temple, Wadi Rum, Jordan (33808371790).jpg|Chrám – ruiny v údolí Wadi Rum



## Referencie


## Pozri aj
* Petra (Jordánsko)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Hecht Museum - Catalogues | The Nabateans in the Negev
* Hecht Museum - Exhibitions | The Nabateans in the Negev
* NABATÆANS in the ''Jewish Encyclopedia''
* Archaeological Studies
* "Solving the Enigma of Petra and the Nabataeans"
* Umfangreiche Seite zu vielen Aspekten der nabatäischen Kultur
* Bulletin of Nabataean Studies  
* D. F. Graf: ''Map 83. Nabataea Meridionalis.'' (PDF; 94&nbsp;kB) 1996. In: Richard J. A. Talbert (Hrsg.): *Barrington Atlas of the Greek and Roman World: Map-by-map Directory.* Princeton University Press, Princeton 2000

## Zdroj

Kategória:Etniká, národy a národnosti
Kategória:Staroveké národy
Kategória:Arabi