open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tyranosaury

thumb|250px|left|Graf rastu telesnej hmostnosti tyranosauridov v závislosti od veku.
**Tyranosaury** (neformálne **tyrannosauridy**; lat. *Tyrannosauridae*) je čeľaď veľkých dravých dinosaurov, ktoré predstavovali dominantné veľké predátory severnej pologule počas vrchnej kriedy. Vyznačovali sa veľkými, masívnymi lebkami, krátkymi krkmi, prednými končatinami len s dvoma prstami a relatívne krátkymi chvostami. Tyranosauridy patrili medzi najväčšie suchozemské dravce všetkých čias (Tyrannosaurus, Tarbosaurus).

## Systematika
Rozoznávame dve podčeľade tyranosauridov- ľahko stavané *Albertosaurinae* a mohutnejšie *Tyrannosaurinae*. 

### Systematika z roku 2010
čeľaď Tyrannosauridae:
* podčaľaď Albertosaurinae
** rod Gorgosaurus
** rod Albertosaurus (vrátane Deinodon)
* podčeľaď Tyrannosaurinae
** skupina Tarbosaurini
*** rod Daspletosaurus
*** rod Alioramus
*** rod Tarbosaurus
**skupina Tyrannosaurini
*** rod Nanotyrannus
*** rod Tyrannosaurus

Staršie sa uvádzal sem zaraďoval aj rod *[[Aublysodon]]*, ktorý sa dnes už nepovažuje za platný a niektoré údajné druhy z tohto rodu sú zaradené pod rôzne iné rody tejto čeľade.

Všetky taxóny sú vyhynuté.

### (Starší) kladogram podľa Carr ''et al.'' 2005
Tyrannosauridae:
*Albertosaurinae
**Albertosaurus
**Gorgosaurus
*Tyrannosaurinae
**Daspletosaurus
**Tarbosaurus
**Tyrannosaurus

## Externé odkazy
*Systematika (stav 2010)

## Iné projekty

*
Valencia (mesto)

right|thumb|Katedrála

**Valencia** je španielske prístavné mesto na pobreží Stredozemného mora, pri ústí rieky Turia. Je hlavným mestom regiónu a provincie Valencia. S takmer 800 tisíc obyvateľmi je po Madride a Barcelone tretím najväčším mestom Španielska. Sídli tu jeden z najlepších futbalových klubov Španielska FC Valencia. Prístav vo Valencii je najväčší na Stredozemnom mori a piaty najväčší v Európe.

## Dejiny
Mesto Valencia založili Rimania v roku 138 pred Kr. Po tom, ako mestu vládli rôzne národy (Vizigóti i Arabi), ho v roku 1238 definitívne dobyli kresťania. V 15. storočí tu založili prvú nemocnicu pre mentálne postihnutých v Európe. Valencia má štyri univerzity, najstaršou je Valencijská univerzita, ktorú v roku 1501 založil pápež Alexander VI.

V meste Valencia sa narodil, pôsobil aj zomrel Mikuláš Factor (1520 - 1583 ), blahoslavený kňaz, rehoľník a mystik

Počas španielskej občianskej vojny, v rokoch 1936 – 1937, vo Valencii sídlila republikánska vláda.

## Udalosti
3. júla 2006 mesto zažilo veľkú tragédiu, keď prišlo k vykoľajeniu vozňov metra. Pri tejto havárii zomrelo 41 osôb a desiatky ďalších bolo zranených. 

V dňoch 8. a 9. júla 2006 sa vo Valencii konalo V. svetové stretnutie katolíckych rodín. Na slávnosť prišiel aj pápež Benedikt XVI. Pri tej príležitosti sa konala slávnostná omša na voľnom priestranstve na Námestí Európy, ktorú spolu s pápežom celebrovalo 40 kardinálov, 450 biskupov a viac ako 3000 kňazov z celého sveta, a zúčastnilo sa na nej okolo jeden a pol milióna pútnikov. Eucharistiu podávalo viac ako 2000 kňazov. Trón, na ktorom pápež počas bohoslužby sedel, bol vyrezaný z dreva starých lavíc zo starej katedrály Valencie. Kalich, ktorý pri omši používal, bol vzácnou pamiatkou z roku 1437.

V priestore, kde sa slávnosť konala, sa nachádza päť futuristických stavieb, medzi nimi prekrásny palác umenia kráľovnej Sofie.

Vo Valencii sa nachádza najväčšie podmorské akvárium.

## Partnerské mestá
* Bologna, Taliansko
* Mainz, Nemecko
* Odesa, Ukrajina
* Sacramento, Kalifornia, USA
* Valencia, Venezuela
* Veracruz, Mexiko

## Iné projekty


Kategória:Mestá v Španielsku
Kategória:Prístavné mestá Stredozemného mora
Kategória:Bývalé hlavné mestá
Remorkér

[thumb|Remorkér na Dunaji pri [Devíne tlačí dva nákladné člny.]]
**Remorkér** je loď, používaná na tlačenie alebo vlečenie iných plavidiel. Remorkér sám nedisponuje úložným priestorom a väčšinou obsluhuje bezmotorové a bezposádkové nákladné plavidlá (tlačné člny). Remorkér im poskytuje posádku a strojný výkon; r. môže viesť aj bočne zviazanú zostavu.

## Vlečná zostava
Vlečná zostava je zostava plavidiel alebo plávajúcich zariadení alebo plávajúcich telies spojených s vlečným remorkérom, ktorý im dodáva trakčnú silu. Spojenie remorkéra a vlečných člnov zabezpečuje vlečné lano, najčastejšie ovládané špeciálnym vlečným navijakom. V európskych podmienkach musí mať vlečný čln kormidelné zariadenie a stálu posádku, ktorá ho ovláda. Vlečná plavba sa vo vnútrozemskej plavbe už takmer nevyužíva pre jej hydrodynamickú a ekonomickú neefektívnosť. Bežná je však pri manipulácii s námornými loďami v obmedzených priestoroch prístavov alebo v plavebne zložitých úsekoch.

## Tlačná zostava
Tlačná zostava je zostava plavidiel alebo plávajúcich zariadení alebo plávajúcich telies pevne spojených s tlačným remorkérom, ktorý im dodáva trakčnú silu a potrebnú posádku. Základným rozlišovacím znamením tlačnej zostavy je, že remorkér je posledným plavidlom zostavy.
Celá zostava, ak je pevne spojená, sa správa ako jedno plavidlo. Pre tlačnú zostavu je charakteristická modulárnosť. V závislosti od trakčného výkonu remorkéra a miestnych plavebných predpisov sa do zostavy môžu pridávať ďalšie a ďalšie tlačné člny - sekcie. Rovnako sa môžu odoberať. Tlačná zostava je v porovnaní s vlečnou zostavou hydrodynamicky "čistejšia" a ekonomicky výhodnejšia, keďže na tlačných člnoch nemusí byť posádka (výnimku tvoria člny prevážajúce nebezpečné náklady napríklad benzín).

## Iné projekty

Kategória:Lode
Nazca

**Nazca** môže byť:
*rieka v Južnej Amerike, pozri Nazca (rieka)
*plošina (pampa), resp. sústava údolí a náhorných plošín, v oblasti tejto rieky, pozri Nazca (plošina)
*najväčšie mesto tejto oblasti, pozri Nazca (mesto)
*provicia v Peru, pozri Nazca (provincia)
*v archeológii: archeologická kultúra tejto oblasti (300 pred Kr. – 800 po Kr.), zodpovedná za známe obrazce a čiary na plošine a za dômyselný systém podzemných akvaduktov, pozri kultúra Nazca
*v geológii: platňa Nazca
*holandská firma, pozri Nazca (holandská firma)
Dilong

**Dilong** môže byť:

* rod dinosaura, pozri: Dilong (dinosaurus)
* básnik katolíckej moderny, pozri Rudolf Dilong
Staurakios

**Staurakios** (* 90. roky 8. storočia† 11. január 812, Konštantínopol) bol byzantský cisár, ktorý vládol od júla do októbra roku 811. Jeho otcom bol cisár Nikefor I., sestrou Prokopia, vydatá za *kuropalata* Michala Rangaba, neskoršieho cisára Michala I.

Kronikár Theofanes (Theoph. 480,1415) ho znázornil ako úplne neschopného a arogantného mládenca, ktorý mal dokonca znásilniť dve dievčatá. Kronikár však bol voči Staurakiovi zjavne zaujatý v dôsledku jeho postoja k jeho otcovi. Kvôli zraneniam, ktoré utŕžil v boji proti Bulharom však vládol len krátko a nemal mnoho príležitostí ukázať svoje panovnícke schopnosti.

## Život
Staurakios sa narodil niekedy začiatkom 90. rokov 8. storočia cisárovi Nikeforovi I. a neznámej žene. V roku 803 bol korunovaný za spolucisára. V roku 807 sa oženil s Theofanó, príbuznou cisárovnej Ireny.

Cisárom sa Staurakios stal po prehranej bitke s Bulharmi v priesmyku Vărbica (811). V bitke zahynul Staurakiov otec Nikefor I. a samotný Staurakios bol ťažko zranený na krku, čo mu prakticky znemožňovalo efektívne vládnuť. To využila Prokopia, jeho ambiciózna sestra, ktorá sa pokúsila získať trón pre svojho muža Michala. Staurakios sa síce pokúsil vymenovať za následníka trónu svoju ženu Theofanó, ale 2. októbra 811 nasledoval štátny prevrat, pri ktorom sa k moci dostali Michal a Prokopia. Staurakios bol prinútený abdikovať a vstúpiť do kláštora, kde po niekoľkých mesiacoch v januári 812 zomrel.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 8. storočí
Kategória:Úmrtia 11. januára
Kategória:Úmrtia v 812
Kategória:Byzantskí cisári
Bolesław Bierut

**Bolesław Bierut** (* 18. apríl 1892, Lublin – † 12. marec 1956, Moskva) bol poľský komunistický vodca, spojenec ZSSR, predstaviteľ stalinizmu, ktorý riadil krajinu v období po druhej svetovej vojne.

## Život
Bierut sa narodil v Lubline. Pôvodným povolaním bol sadzač.

### Začiatky
V ľavicovom hnutí sa angažoval od roku 1912. Členom *Poľskej komunistickej strany (KPPR)* bol od jej vzniku (1918). V roku 1925 odišiel do Moskvy, kde absolvoval štúdium v škole *Komunistickej internacionály.* Časy Stalinových čistiek prežil, na rozdiel od iných zahraničných komunistov, hoci *KPPR* bola sovietskym diktátorom rozpustená. 

### Druhá svetová vojna
V roku 1943 bol vymenovaný za hlavu novovytvorenej *Poľskej robotníckej strany*, v rokoch 194447 pôsobil ako hlava dočasného poľského parlamentu (*Krajowa Rada Narodowa*).  

### Povojnová činnosť
8. marca 1946 vydal dekrét, ktorým skonfiškoval nemecké pozemky a majetok. V rokoch 19471952 bol prezidentom Poľska. Hoci Bierut verne napodobňoval Stalinove praktiky, odmietol uskutočniť politické procesy, podobné tým v Česko-Slovensku a Maďarsku, čím zrejme zachránil život svojmu nasledovníkovi Władysławovi Gomułkovi. Prenasledoval však vysokých predstaviteľov katolíckej cirkvi, vojenských vodcov z čias druhej svetovej vojny (Stanisław Tatar) a oponentov komunistickej totality.

### Úmrtie
náhľad|Hrobka Bolesłava Bieruta
Zomrel v Moskve počas návštevy v ZSSR, kde bol hosťom XX. zjazdu KSSZ, na ktorom Chruščov odsúdil Stalinov kult osobnosti.

## Zaujímavosti
* Hoci bol od prírody voči ženám plachý, mal pomer s množstvom známych poľských herečiek
* Podobne ako Stalin, rád sa nechával fotografovať s deťmi. Na jednej z fotiek drží na rukách neskoršiu slávnu filmovú režisérku Agnieszku Holland.
* Jeho syn *Jan Chyliński* bol v  70. rokoch veľvyslancom v Západnom Nemecku.
* Vo  Vroclave bola po ňom v časoch PĽR pomenovaná univerzita, v Bratislave počas ČSSR ulica.

## Iné projekty

Kategória:Poľskí politici
Kategória:Prezidenti Poľska
Kategória:Osobnosti z Lublinu
Michal I. (Byzantská ríša)

náhľad|Minca cisára Michala I.
**Michal I.** zvaný **R(h)angabe** (* ?  † 11. január 844) bol byzantský cisár, ktorý vládol v rokoch 811813. Jeho otec Theofylaktos mal titul *patrikia* a zastával funkciu *drungaria* loďstva.

## Cesta na trón
Michal bol zaťom byzantského cisára Nikefora I. Keď tento panovník zahynul v júli 811 v bitke s Bulharmi, začala jeho dcéra Prokopia presadzovať na konštantínopolský trón okrem ťažko zraneného brata Staurakia aj svojho muža Michala. Nakoniec sa jej to podarilo, napriek snahám rôznych strán, ktoré chceli dosadiť vlastného kandidáta na trón. Podľa anglickej historičky Judith Herrinovej bola to vraj Prokopia, kto sa stal dominantnou silou na cisárskom dvore a skutočne vládol, zatiaľ čo cisár sa „*venoval kresťanskej filantropii*“.

## Vojny s Bulharmi a vzťah ku Karolovi Veľkému
Michal sa ujal vlády v čase veľkého ohrozenia byzantskej ríše Bulharmi. Rozhodol sa preto uznať Karola Veľkého za cisára, aby si tak uvoľnil ruky na boj s útočníkmi. Ultimatívnu mierovú zmluvu, ktorú mu ponúkol chán Krum, však odmietol. V júni 813 sa stretol pri Versinikie neďaleko Adrianopola s Bulharmi a utrpel ťažkú porážku, ktorú Krum využil na ďalšiu expanziu. Jednou z príčin neúspechu bola vraj zrada stratéga themy Anatolikon Leva, ktorého potom armáda vyhlásila za cisára. Zvýšené nebezpečenstvo zo strany Bulharov tiež odvrátilo od Michala vojenských veliteľov a významných cirkevných hodnostárov vrátane patriarchu Nikefora.

Karolovi Veľkému priznal Michal I. titul *basileus*, čo znamená cisár, a uznal západné cisárstvo za rovnocenné s východným. Roku 812 to vyhlásili jeho vyslanci v Aachene. Titul *basileus ton Rhomaion* – rímsky cisár, ktorý v sebe ukrýval vyjadrenie univerzálnych nárokov, však zostal vyhradený len pre panovníkov východného impéria.

## Abdikácia
Po vyhlásení Leva V. za cisára sa Michal Rangabe vzdal trónu a odišiel do kláštora, kde prežil ešte mnoho rokov. Už počas svojej vlády bol veľmi zbožný a štedrý voči cirkvi. Michalových synov vrátane neskoršieho patriarchu Ignatia dal nový cisár vykastrovať a prinútil ich aby sa stali mníchmi, čo bolo v Byzancii celkom bežným opatrením proti prípadnému vzneseniu dedičských nárokov.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Michal Rangabe (po nemecky)

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia 11. januára
Kategória:Úmrtia v 844
Kategória:Byzantskí cisári
Kategória:Byzantskí generáli
Majstrovstvá sveta vo futbale 2006 – Finále

Vo **finále Majstrovstiev sveta vo futbale 2006** sa stretli mužstvá  a .

Francúzi začali finále rovnako ako semifinálový duel s . Už v siedmej minúte premenil pokutový kop po faule na Maludu kapitán Zinedine Zidane. Potom však iniciatívu prebrali Taliani, ktorým sa v devätnástej minúte podarilo vyrovnať hlavičkou Materazziho po rohu Andrea Pirlu. Obraz hry sa až do polčasu nezmenil, Taliani boli aktívnejším mužstvom.

Po prestávke však začali úradovať Henry s Maloudom a Francúzi nepustili Talianov do vážnejšej šance. Výnimkou bol pre ofsajd neuznaný gól Toniho. Gól sa im však streliť nepodarilo a tak prišlo predĺženie.

Rozhodnúť mohol v deviatej minúte predĺženia Ribéry po spolupráci s Maloudom, no jeho prízemnej strele chýbali centimetre. Po Zidanovej hlavičke o päť minút neskôr predviedol zasa bravúru brankár Buffon. Francúzi boli v nadstavenom čase lepším tímom, ale dojem z ich hry pokazil kapitán Zidane, keď po slovnej potýčke s Materazzim hlavou strčil do Materazziho hrude a následne videl červenú kartu.

O majstrovi napokon museli rozhodnúť pokutové kopy, po ktorých sa z titulu tešili Taliani.

* Rozhodca: Horacio Elizondo (Argentina)
* Asistenti rozhodcu
:Dario Garcia (Argentína)
:Rodolfo Otero (Argentína)
* Štvrtý rozhodca: Luis Medina Cantalejo (Španielsko)
* Piaty rozhodca: Victoriano Giraldez Carrasco (Španielsko)

Kategória:Majstrovstvá sveta vo futbale 2006
Kategória:Futbalové zápasy
Furdekova ulica (Bratislava)

**Furdekova ulica** je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa v miestnej časti Háje.

Je pomenovaná podľa Štefana Furdeka (1855 – 1915), ktorý sa podieľal na vzniku Slovenskej ligy v Amerike a Matice slovenskej v USA. Do 1. apríla 1991 bola súčasťou Ulice Kláry Zetkinovej spolu s dnešnou Mamateyovou a Gettingovou. Tiahne sa od Starohájskej po Mamateyovu. Tvorí ju zástavba panelových domov z druhej polovice 70. rokov 20. storočia.

Na Furdekovej 16 má sídlo Vysoká škola ekonómie a manažmentu verejnej správy v Bratislave.

## Blízke ulice
* Mamateyova ulica
* Haanova ulica
* Lachova ulica
* Mlynarovičova ulica

## Galéria

Furdekova 16 01.jpg|Vysoká škola ekonómie a manažmentu verejnej správy


## Poznámky


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Furdekova ulica na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Petržalke
FON

**FON** je firma s globálnou pôsobnosťou registrovaná v Madride, ktorú založil a vedie Martin Varsavsky. Cieľom projektu FON je vybudovať celosvetovú sieť vzájomne zdieľaných WiFi prístupových bodov pre pripojenie k internetu. FON nebuduje vlastnú infraštruktúru, iba zabezpečuje logistiku pre vzájomné zdieľanie pripojení. Člen FON siete sa nazýva FONero. Sú tri rôzne spôsoby, ako využívať FON sieť.

* Linus - bezplatne poskytuje svoje pripojenie na internet a získava prístup ku všetkým prístupovým bodom FON kdekoľvek na svete
* Bill - poskytuje svoje pripojenie a nechá si za to platiť, nemá však nárok na pripojenie cez iné prístupové body siete FON
* Alien - užívateľ mobilného WiFi zariadenia, ktorý neposkytuje pripojenie, ale využíva sieť FON ako platenú službu pre prístup k internetu

Do projektu FON investovali 21,7 miliónov US$ veľkí hráči ako Google, Skype Technologies, či investičné fondy Index Ventures a Sequoia Capital. Po tejto investícii FON začal poskytovať routre od firmy LinkSys za nízky poplatok členom, ktorí sa zaviažu poskytovať pripojenie aspoň jeden rok.

## Externé odkazy

* Oficiálne stránky FON

Kategória:Podniky v Španielsku
Kategória:Telekomunikačné podniky
Max Bodenstein

**Max Bodenstein** (* 15. júl 1871, Magdeburg, Nemecko – † 3. september 1942, Berlín) bol nemecký fyzikálny chemik.

## Práce
* *Chemische Kinetik*. Ergebnisse der exakten Naturwiss., 1:197209, 1922
* *Photochemie*. Ergebnisse der exakten Naturwiss., 1:210227, 1922

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí chemici
Kategória:Osobnosti z Magdeburgu
Zuzana Vejvodová

**Zuzana Vejvodová** (* 19. september 1980, Praha) je česká herečka.

Ako desaťročná si zahrala hlavnú úlohu v seriáli *Území bílých králů*. Počas štúdia na štátnom konzervatóriu v Prahe hosťovala v Divadle na Vinohradoch a v Divadle na Fidlovačke. Fidlovačka sa stala jej domovskou scénou. Stvárnila tu titulnú úlohu v hudobnej komédii *[[Mamzelle Nitouche]]*, trojúlohu  Nele-Betkina-Anna v *Thylovi Ulenspieglovi*, nevestu Agatu v *Ženidbe*, Rosalindu v shakespearovej komédii *[[Ako sa vám páči]]*, titulnú postavu Millie Dillmount v muzikáli *Hledá se muž. Zn: bohatý!* (Thoroughly Modern Millie) či Irinu v hre *[[Tri sestry]]*. Od roku 2013 hrá v Divadle na Vinohradech.

V roku 2003 vyhrala konkurz na hlavnú úlohu v muzikáli *Rebelovia* (Divadlo Broadway Praha). O rok neskoršie  zvíťazila v konkurze na rolu Júlie v dráme *[[Rómeo a Júlia]]* (Letné shakespearovské slávnosti). Nasledujúce leto ju diváci letných shakespearovských slávností mohli vidieť ako Violu vo *[[Trojkráľový večer alebo Čo len chcete|Večeri trojkráľovom]]* a v roku 2006 stvárnila Desdemonu v *[[Othello|Othellovi]]*.

Natočila niekoľko seriálov, rozprávok a inscenácií produkovaných Českou televíziou. 

V roku 2023 hraje postavu Kláry v dvoch sériách seriálu Jedna rodina, vysielaného na TV Nova a Voyo.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* `
* zuzanavejvodova.com (oficiálne stránky)

Kategória:České divadelné herečky
Kategória:České filmové herečky
Kategória:České televízne herečky
Kategória:České herečky divadelných muzikálov
Kategória:Osobnosti z Prahy
Dáta (informatika)

**Údaje** alebo **dáta** (jednotné číslo v slovenčine neexistuje) v informatike majú tri podobné významy:
* akékoľvek informácie (údaje v širšom zmysle, správa alebo časť správy) spracovávané vo výpočtových systémoch alebo programom;
* údaje v širšom zmysle, ktoré predstavujú najnižší prvok informačného systému a ktoré vyjadrujú jeho základné charakteristiky; najmenšie nedeliteľné prvky oblastí hodnôt údajového typu;
* informácie (údaje v širšom zmysle, správa alebo časť správy), ktoré majú formálny tvar vyhovujúci pre spracovanie človekom alebo (a najmä) strojové spracovanie, záznam do pamäte alebo na prenos.

Údaj je každá správa (alebo jej časť) bez ohľadu na to, či má pre nás nejaký informačný obsah alebo nie – inými slovami – či nám daná správa povie niečo nové, alebo nie. 

Údaje sú správy, ktoré vyjadrujú určité fakty o procesoch, alebo prvkoch reálneho sveta. Údajmi môžu byť písmená, čísla, slová, znaky, prípadne ich kombinácie. Všetky údaje nesú určitý informačný obsah – informáciu.
Ak nám daný údaj nepovie nič nového, hovoríme, že jeho informačný obsah je nulový.

Podľa stanoveného cieľa môžeme údaje zoskupovať rôznymi spôsobmi:
* na vstupné údaje a výstupné údaje,
* na numerické údaje a alfanumerické údaje,
* na aktívne údaje a pasívne údaje.

## Zdroje
*
Filippikos

[náhľad|300px|[Solidus cisára Filippika]]
**Filippikos ** pôvodným menom *Bardanes* (* † 714) bol byzantský cisár arménskeho pôvodu, ktorý vládol od novembra 711 do júna 713. 
 
Na cisársky trón vyniesla Bardana (ako znelo jeho pôvodné meno) všeobecná nespokojnosť s režimom Justiniána II., ktorý sa vyznačoval početnými popravami domnelých aj skutočných panovníkových nepriateľov. Bardanes, vyhlásený za cisára v Chersone, síce dokázal pomerne rýchlo ovládnuť ríšu, ale riešenie jej pálčivých problémov bolo nad jeho sily. Na Byzanciu za jeho vlády dopadala rana za ranou – na východe postupovali vpred Arabi vedení emirom Maslamom a Abbásom ibn Valídom, na západe plienili oblasť Trácie oddiely bulharského chána Tervela.

Ani vnútropoliticky nebola Bardanova vláda pokojným obdobím, predovšetkým preto, že cisár bol rozhodným prívržencom monotheletizmu, ktorý vyhlásil za jediné ortodoxné učenie. Výsledkom bol konflikt s pápežom a s mnohými biskupmi na východe, aj keď časť z nich obrat privítala. Okrem toho sa novému režimu vytýkala márnotratnosť, pretože cisár sa oddával nákladným zábavám.

Nespokojnosť s Bardanovou politikou vyvrcholila v júni 713, kedy časť vojska povstala, zvrhla cisára, dala ho oslepiť a na jeho miesto dosadila vysokého úradníka Artemia ako cisára Anastasia II. Sám Bardanes zomrel už v januári v nasledujúcom roku v exile.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Filippikova biografia (po anglicky)

Kategória:Úmrtia v 8. storočí
Kategória:Byzantskí cisári
Škola

[náhľad|Hodina [matematika|matematiky na Helsinskej technickej univerzite]]

**Škola** je vo všeobecnosti akékoľvek výchovno-vzdelávacie zariadenie, organizácia alebo inštitúcia. Niekedy sa týmto pojmom myslí budova alebo sídlo danej inštitúcie. V užšom slova zmysle, na Slovensku, je škola inštitúcia zaradená do siete škôl a školských zariadení, ktoré majú oprávnenie uskutočňovať výchovu a vzdelávanie.

Na Slovensku sa školy delia najmä na:
* materské školy
* základné školy
* špeciálne školy
* stredné školy
* vysoké školy
* univerzity  

Podľa zriaďovateľa sa rozlišujú najmä:
* štátne školy
* cirkevné školy
* súkromné školy

## Referencie

* Zákon o výchove a vzdelávaní (školský zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov ( 245/2008 Z. z.)
* Zákon č. 131/2002 Z. z.Zákon o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov

## Iné projekty


Kategória:Vzdelávanie
Kultúrny život (časopis)

náhľad|vpravo|Pamätná tabuľa na Štúrovej ulici v Bratislave

***Kultúrny život*** (24. január 1946 – 30. august 1968) bol literárny a kultúrno-politický časopis, ktorý do roku 1950 vychádzal ako dvojtýždenník, potom ako týždenník.

Vznikol ako časopis štátneho riadenia kultúry. Spočiatku podliehal *Umeleckej a vedeckej rade*, ktorá mala na starosti aj jeho vydávanie, neskôr *Zväzu československých spisovateľov* a od roku 1954 *Zväzu slovenských spisovateľov*. V rokoch 1948 – 1949 ho vydával jeho bývalý hlavný redaktor Ivan Horváth, po ňom vydávanie prebralo vydavateľstvo Obroda. (Doplnená poznámka od neautora stránky: pracoval s číslami z r. 1965 a 1968 a tam bol ako vydavateľ uvedený "Sväz slovenských spisovateľov v Bratislave" (Sväz ešte so starým S a nie Z).) 

Popri hlavnom redaktorovi pôsobila i tzv. redakčná rada, ktorá bola schvaľovaná *Umeleckou a vedeckou radou*, potom *Zväzom československých (slovenských) spisovateľov*. Vo redakčnej rade a samotnej redakcii časopisu sa vystriedalo viacero významných literárnych osobností (hlavní redaktori napr. Ivan Horváth, Ján Kostra, Andrej Mráz, šéfredaktori Rudolf Fabry, Vladimír Mináč, Miroslav Válek, Vojtech Mihálik, Laco Novomeský a i.).

Úlohou časopisu bolo rozvíriť kultúrny život a uplatniť našu kultúru vo verejnom živote. Od začiatku sa snažil byť nielen časopisom pre literárnu, ale i divadelnú, hudobnú a výtvarnú problematiku. Okrem toho, že sa stal informátorom o slovenskej kultúre, mal za úlohu tiež riešiť problémy jednotlivých kultúrnych oblastí, rozvíjal kritické myslenie, a tým sa stal najmä diskusnou tribúnou, ktorá spočiatku šírila oficiálnu komunistickú ideológiu, no v 60. rokoch sa priklonila k pravicovému zmýšľaniu, vďaka čomu celý časopis smeroval k tzv. obrodnému procesu.

V druhej polovici 60. rokov sa stal jedným z najčítanejších periodík. Prinášal reprodukcie výtvarných diel (najmä slovenských autorov, pomenej už zahraničných), umelecké fotografie, snímky z divadelných predstavení a pod. Taktiež uverejňoval teoretické state o kultúre a umení, veľa úsilia sa tiež venovalo hľadaniu a podpore mladých talentov. Veľa priestoru a pozornosti sa venovalo i dedičstvu národnej kultúry a umeleckej tvorby. Časopis tiež prinášal diskusie o otázkach umenia, autoroch a ich dielach, no tiež ankety o problémoch  a otázkach kultúrnej tvorby, ktoré mali riešiť i problémy, ktoré sa aktuálne vyskytovali v tejto oblasti. 

Okrem pravidelných reportáží a príspevkov sa venoval i otázkam rovnoprávnosti štátneho usporiadania a reformno-ekonomickým otázkam. Vďaka tomuto smerovaniu nastal vo vedení časopisu názorový rozkol, keď niektorí z členov redakčnej rady z nej vystúpili a vydávanie časopisu bolo zastavené. Jeho pokračovateľom sa stal *Literárny život*, no po šiestich číslach zanikol aj ten.

Časopis bol obnovený pod pôvodným názvom až v roku 1990, no vďaka zlej finančnej situácii v roku 1993 bolo jeho vydávanie opäť zastavené. V nasledujúcich dvoch rokoch sa ešte vyskytli pokusy o jeho znovuvydávanie, no neboli úspešné.

Kategória:Časopisy na Slovensku
Kategória:Týždenníky na Slovensku
Kategória:Dvojtýždenníky na Slovensku
Gróf Luxemburský (opereta)

**Gróf Luxemburský** (v origináli *Der Graf von Luxemburg*) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 12. novembra 1909 v Theater an der Wien. Libreto napísali Alfred Maria Willner, Robert Bodanzky a Leo Stein. Vzniklo na motívy staršej operety Bohyňa rozumu (Göttin der Vernunft) od Johanna Straussa mladšieho, dej však bol zmenený natoľko, že sa Straussovej operete takmer nepodobá. Vykazuje skôr isté podobnosti v zápletke s Veselou vdovou. Miestami možno až prehnane komediálne libreto doplnil Lehár veľmi ľubozvučnými melódiami, vďaka čomu sa opereta dočkala výrazného úspechu.

## Hlavné postavy

## Obsah
### I. dejstvo
Knieža Bazil Bazilovič je zaľúbený do sólistky opery, Angely. Spoločenské konvencie mu však nedovoľujú aby si knieža vzal speváčku a preto vymyslí plán: Nájde si skrachovaného grófa Reného Luxemburského, ktorý je ochotný za pol milióna si Angelu vziať napriek konvenciám a neskôr sa s ňou rozviesť. Rozvedenú „grófku“ by si potom knieža Bazilovič mohol vziať bez problémov. Podmienkou je tiež, že René nesmie Angelu vidieť. Preto prebehne svadobný obrad tak, že ženích a nevesta sú oddelení paravánom.

### II. dejstvo
O tri mesiace neskôr sa Angela a René náhodne stretávajú a zaľúbia sa do seba. René sa dozvie, že je vlastne Angeliným manželom. Bazilovič sa síce snaží stále získať Angelu, ale už je neskoro ...

### III. dejstvo
Dej sa odohráva v hoteli Grand v Paríži, kde sa Bazilovič stretáva s grófkou Kokozovou, svojou starou láskou a nevestou. Dejstvo plné komediálnych prvkov sa nakoniec končí tak, že Angela a René môžu byť definitívne svoji a grófka Kokozová si získa Baziloviča.

## Skladby
* Sie geht links, er geht rechts - duet (Rene, Angela)
* Wir bummeln durch Leben
* Bist du's lachendes Glück
* Lieber Freund, man Greift nicht nach den Sternen
* Mädel klein, Mädel fein
* Polkatänzer

Kategória:Operety
Dáta

**Dáta** (jednotné číslo v slovenčine neexistuje) alebo **údaje** (jednotné číslo údaj) môže znamenať:
*a) mimo informatiky: jednotlivé fakty, informácie ako súčasť istého prejavu, správy, tlačiva a podobne
* b) v informatike, pozri dáta (informatika):
**akékoľvek informácie (údaje (z bodu a), správa/časť správy) spracovávané vo výpočtových systémoch a/alebo programom
**údaje (z bodu a), ktoré predstavujú najnižší prvok informačného systému a ktoré vyjadrujú jeho základné charakteristiky; najmenšie nedeliteľné prvky oblastí hodnôt dátového typu
**informácie (údaje z bodu a, správa/časť správy), ktoré majú formálny tvar vyhovujúci  pre spracovanie človekom alebo (a najmä) strojové spracovanie, záznam do pamäti alebo na prenos
Paul Keating

**Paul Keating** (* 18. január 1944, Sydney, Austrália) je austrálsky politik a bývalý labouristický predseda vlády Austrálie.

## Životopis
Vyrástol na robotníckom predmestí Sydney, v Bankstowne. Bol zo štyroch detí, jeho otec pochádzal z Írska. Študoval v katolíckych školách, bol neskôr prvým katolíckym predsedom vlády od dôb Jamesa Scullina v roku 1932. Keating skončil školu v štrnástich rokoch a zamestnal sa najskôr ako úradník neskôr asistent výskumu v odboroch. Do labouristickej strany vstúpil okamžite po dovŕšení 18 rokov.

Už v roku 1969, vo veku len 25 rokov, bol zvolený do parlamentu. V roku 1975 bol krátko ministrom pre Severné teritórium a v tom čase sa aj oženil s Annita van Iersalovou, holandskou letuškou. Majú spolu štyri deti.

Keď Bob Hawke zvíťazil vo voľbách v roku 1983, Keating sa stal ministrom financií. Tento post zastával až do roku 1991. Najmä počas prvých dvoch volebných obdobiach v rokoch 1983-87 tandem Hawke-Keating výborne fungoval, no Keating začal mať pocit, že je čas na zmenu a chcel Hawka vystriedať na poste premiéra. V roku 1988 mu Hawke pred svedkami sľúbil, že v roku 1990 sa vzdá premiérskeho kresla v jeho prospech. Keď tak však neučil, Keating v roku 1991 odstúpil. Hawkova pozícia v strane bola čoraz slabšia, aj kvôli recesii, slabším výsledkom hospodárstva a neustálych útokov opozície i z vlastných radov. V decembri 1991 sa Hawke vzdal postu premiéra a Keating sa stal predsedom vlády.

Voľby v roku 1993 boli pre labouristov považované za nevyhrateľné. Ekonomika bola pomalá, voličom sa Keatingov štýl zdal arogantný a opozícia navrhovala dobre postavenú hospodársku politiku. Napriek tomu sa Ketingovi podarilo zvíťaziť.

Keatingova agenda ako premiéra sa pozdávala vysokoškolsky vzdelaným voličom, no nenadchla radových ľudí zo stredných vrstiev a vidieka. Keating špekuloval o zrušení austrálskej monarchie a zavedení republiky, sústredil sa na zmierenie s pôvodným austrálskym obyvateľstvom a užšie vzťahy s Áziou. Keating si neuvedomil, že jeho voličov viac zaujíma výkonnosť ekonomiky a nezaujíma ich austrálsky vzťah k vzdialeným krajinám.

Po trinástich rokoch vlády labouristov, čo je najviac v austrálskej histórii, porazil vo voľbách v roku 1996 Keatinga John Howard.

Po volebnej porážke sa vzdal poslaneckého mandátu. Od roku 1988 žije oddelene od manželky. V súčasnosti prednáša na Univerzite Nového Južného Walesu.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka  

Kategória:Predsedovia vlády Austrálie
Kategória:Osobnosti zo Sydney
Kategória:Austrálske osobnosti írskeho pôvodu
Spojenie kostí

**Spojenie kostí** je miesto, kde sa dve samostatné kosti dostávajú priamo či nepriamo do kontaktu. Jeho existencia je základnou podmienkou pohyblivosti kostry. Okrem toho môže byť miestom, kde kosti vzájomne rastú (napríklad švy kostí lebky). Spojenia kostí študuje pododbor anatómie - artrológia.

Spojenie kosti existuje v 2 základných typoch:
****plynulé*** - kosti sú vzájomne spojené niektorým typom spojiva: väzivom, chrupavkou alebo kosťou:
***fibrózne spojenie* (lat. junctura fibrosa):
***1. syndezmóza
***2. šev - sutúra
***3. dentoalveolárne spojenie
***chrupavkovité spojenie* (lat. junctura cartilaginea)
***1. synchondróza
***2. symfýza
***[[synostóza|kostné spojenie - synostóza]]* (lat. junctura ossea, synostosis)

****dotykom*** - kosti sa vzájomne dotýkajú styčnými plochami a väzivom sú vzájomne spojené iba po ich obvode (tzv. kĺbne spojenie alebo kĺb)

Kategória:Kosti
Kódovanie

**Kódovanie** je 
* aplikácia kódu alebo prevod do kódu (alebo výsledok takejto činnosti), pozri kód
* (v technike nie úplne správne) časté synonymum pre šifrovanie
* špecificky aj: 
**v televíznej technike: úprava televízneho signálu tak, aby ho bolo možné prijímať v pôvodnej podobe iba prostredníctvom príslušného dekodéra; používa sa na podmienený príjem platených programov (ide vlastne o určitú formu šifrovania), pozri kódovanie (televízia)
**v jazykovede: formovanie myšlienok do jazykovej podoby, pozri kódovanie (jazykoveda) a jazykový kód
**v psychológii: prevádzanie zmyslových informácií (podnetov) do kvalitatívne odlišných foriem (kódov) ako predpoklad vnímania a systému psychickej regulácie činnosti človeka, pozri kódovanie (psychológia)
Kód

**Kód**  môže byť:
*všeobecne: 
**súbor znakov určených na zaznamenávanie informácií určitým spôsobom a pravidlá na ich používanie
**predpis na prevádzanie jednej sústavy znakov do inej
*v informatike: 
**zobrazenie (dohodnutý systém pravidiel), ktoré každému znaku alebo postupnosti znakov alebo signálu daného súboru znakov (vzorov; signálov) jednoznačne priradí znak alebo postupnosť znakov (obrazov) z iného súboru znakov, pozri kód (informatika) a kódovanie (informatika)
**slangovo zdrojový kód
*v telekomunikáciách: predpis na prevádzanie správy, pri ktorom sa charakteristické vlastnosti správy vyjadrujú skupinami impulzov, pozri kód (telekomunikácie)
*vo vojenstve: sústava dohodnutých znakov (číselných, písomných, slovných a podobne) slúžiacich na utajenie skutočného obsahu posielanej správy; termín oficiálne používa aj NATO; pozri kód (vojenstvo)
*v jazykovede: skrátene jazykový kód (súhrn jazykových pomenovaní vecí, javov, udalostí a vzťahov, ako aj pravidiel  na ich používanie, radenie do súvislých výpovedí), pozri aj kódovanie (jazykoveda) 
*v psychológii: pozri kódovanie (psychológia)
*Podľa Jakobsona systém vzájomne spätých subkódov.

## Pozri aj
*kódovanie (televízia)

*abecedný kód
*Aikenov kód
*alfanumerický kód (abecedno číslicový kód)
*Baudotov kód
*bikvinárny kód (dvojkovo päťkový kód)
*kód BCD
*bezpečnostný kód
*binárny kód (dvojkový kód, dvojstavovový kód)
*čiarový kód
*číslicový kód
*detekčný kód
*dvojkovo trojkový kód
*farebný kód
*genetický kód
*Grayov kód (zrkadlový kód)
*Hammingov kód
*kód IATA
*impulzový kód
*medzinárodný telegrafný kód
*neverbálny kód
*kód meny
*kód NBCD
*Murrayov kód
*nadbytočný kód
*návratný kód (kód výsledku)
*norimberský kód (formulácia sudcov USA z roku 1947 o pokusoch na ľuďoch) 
*operačný kód
*päťkový kód
*päťkovo-dvojkový kód
*kód Q
*kód plus tri (Stibitzov kód)
*reťazový kód
*samoopravný kód (korekčný kód)
*sedmičkový kód
*signálny kód
*strojový kód
*telegrafný kód
*tripletový kód
*viacstavový kód
*Walkingov kód
*zdrojový kód
*znakový kód (kód znaku)
Bob Hawke

**Robert James Lee Hawke** (* 9. december 1929, Bordertown, Austrália† 16. máj 2019, Sydney) bol austrálsky odborový predák, neskôr politik a predseda vlády Austrálie.

## Životopis
Narodil sa  v Bordertowne, v malom meste na hraniciach s Viktóriou. Jeho strýko bol premiér Južnej Austrálie medzi rokmi 1953-1959 a blízky priateľ predsedu vlády Johna Curtina, ktorý bol Hawkovym politickým vzorom.

Vyrástol v Perthe a vyštudoval ekonómiu a právo na Univerzite Západnej Austrálie. Od roku 1947 bol členom Labouristickej strany. V roku 1953 dostal štipendium a študoval v Oxforde, v Anglicku. Jeho akademické úspechy zatienil snáď len jeho svetový rekord v rýchlosti pitia piva - Hawke bol schopný vypiť dve a pol pinty piva (približne 1,42 litra) za 11 sekúnd. V pamätiach spomína, že táto skutočnosť ho pravdepodobne spravila v očiach bežného austrálskeho voliča odchovaného na pive populárnejším ako čokoľvek iné.

Po návrate do Austrálie sa Hawke v roku 1956 oženil s Hazel Mastertonovou, s ktorou mal štyri deti. Presťahovali sa do Canberry, kde si Hawke robil doktorát, tohto cieľa sa však vzdal, keď mu bol ponúknutý post v odborovej centrále v Melbourne.

Hawke sa stal šéfom austrálskych odborov v roku 1969. Bol silným oponentom vojny vo Vietname, ale zároveň i spojenectva USA a Austrálie. Bol výborným vyjednávačom, pričom bol rešpektovaný tak odbormi, ako aj zamestnávateľmi. Už v roku 1972 sa objavili špekulácie, že Hawke bude poslancom a lídrom labouristov, no nestalo sa tak. Popri postupujúcej kariére Hawke neprestával holdovať alkoholu, čo malo negatívny vplyv na jeho rodinný život.

Hawke sa stal predsedom Labouristickej strany v roku 1973, no stále sa nestal členom parlamentu. V tomto období vyvrcholili jeho problémy s alkoholom a v roku 1979 skolaboval a následne sa rozhodol s alkoholom skoncovať. Alkoholizmus však nijako nezhoršoval jeho postavenie ako populárneho politika. Podľa výskumov bol Hawke najpopulárnejším austrálskym politikom desať rokov pred vstupom do parlamentu.

V roku 1980 sa konečne stal poslancom a od roku 1983 zase viedol labouristov. Po necelom mesiaci sa stal vo voľbách austrálskym predsedom vlády.

Hawkova vláda zaviedla pohyblivý kurz austrálskeho dolára, zrušila reguláciu finančného systému, privatizovala štátne firmy, skončila s podporou stratového priemyslu a predala štátny podiel v najväčšej austrálskej banke *Commonwealth Bank of Australia*. Takéto reformy vo väčšine krajín uskutočnili pravicové vlády, no Hawkovi neubrali na popularite. Vyhral aj dvoje nasledujúce voľby v rokoch 1984 a 1987. V neskorších rokoch Hawke venoval pozornosť zdravotným otázkam ako bol boj s AIDS a úprave vzťahov s pôvodnými obyvateľmi Austrálie.

Hawke vyhral svoje posledné voľby v roku 1990. Ekonomická recesia a ochabujúca popularita, spolu s nástupom opozície vo vlastných radoch v podobe Paula Keatinga viedli k jeho odstúpeniu v decembri 1991 v prospech Keatinga.

Hawke sa následne vzdal poslaneckého mandátu a s úspechom sa začal venovať obchodu.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Robert Hawke 

Kategória:Austrálski politici
Kategória:Predsedovia vlády Austrálie
Kategória:Laureáti Radu vychádzajúceho slnka
Chipset

right|250px

**Chipset** (iné názvy: **čipová súprava, súprava čipov, čipový súbor, súbor čipov**; slangovo: *čipset, čipová sada* [výraz čipová sada je nespisovný, pretože slovo sada je nespisovné]; angl. chipset) je výraz, ktorý má viacero významov:

Pôvodne ide o označenie pre skupinu integrovaných obvodov („čipov“) navrhnutých tak, aby spolupracovali, a spravidla predávaných ako jeden výrobok.

V počítačoch spravidla v užšom zmysle ide len o čipy na základnej doske (podrobnosti pozri pod motherboard). V súvislosti s PC založenými na systémoch triedy Intel Pentium chipset často označuje dva hlavné čipy základnej dosky: northbridge a southbridge. Pomenovanie vzniklo z obvyklého umiestnenia týchto čipov na základnej doske: northbridge (z angl. *north* - sever a *bridge* - most) sprostredkuje rozhranie medzi procesorom a operačnou pamäťou, a je umiestnený bližšie k procesoru (ktorý je obvykle umiestnený na hornej časti (na „severe“) základnej dosky, ak je montovaná vertikálne, z dôvodu umiestnenia rozširujúcich konektorov („slotov“) v štandardnej skrinke typu minitower); southbridge (angl. *south* - juh) obsahuje rozhranie k rozširujúcim konektorom a iným pomalším perifériám a obvykle je umiestnený na spodku dosky (na „juhu“).

Výrobca chipsetu je často odlišný od výrobcu základnej dosky. Príkladmi chipsetov základnej dosky sú:
* nForce čipset od NVIDIA a KT800 od VIA Technologies (oba pre procesory AMD)
* niektorý z početných čipsetov od Intelu

V 80. a 90. rokoch 20. storočia sa termínom chipset takisto často označovali zákaznícke zvukové a grafické čipy v súdobých domácich počítačoch, hráčskych konzolách a podobne. Príklady: Original Chip Set pre Commodore Amiga a System 16 od SEGA.

## Pozri aj
* motherboard

Kategória:Hardvér
Anastasios II. (Byzantská ríša)

[náhľad|250px|[Solidus Anastasia II.]]
**Anastasios II.** (varianty mena pozri v článku Anastáz II.;* † 721), pôvodným menom Artemios, bol byzantský cisár, ktorý vládol v rokoch 713–715.

Anastasios bol pred svojou cisárskou proklamáciou vysokým štátnym úradníkom (*protoasekretom*), zbehlým predovšetkým vo finančnej správe. Na trón ho vyniesla všeobecná nespokojnosť s vládou Filippika Bardana, za ktorej ríša utrpela porážky na východe aj západe (dobytie Amaseie a Mistheie Arabmi, vpád Bulharov do Trácie), a ktorému sa vytýkala márnotratnosť. Nový cisár podnikol síce niektoré kroky, ktoré mali ríšu ochrániť pred Arabmi (poslal napríklad na východ vojsko pod vedením vojvodcu Konona, neskoršieho cisára Leva III.), ale nedokázal zabrániť strate Herakleie ani vyplieneniu Galatie emirom Maslamom. Keď sa roku 715 rozchýrilo, že Arabi pripravujú loďstvo na napadnutie samotného Konštantínopolu, sústredil Anastasios byzantskú flotilu na ostrove Rodos, vojaci však proti nemu čoskoro revoltovali, vyhlásili za cisára bývalého výbercu daní Theodosia III. a dosiahli jeho uznanie v celej ríši.

Zosadeného cisára, ktorý počas svojej vlády zrušil nariadenie Filipika Bardana o obnove monoteletizmu a vrátil sa k ortodoxnej forme kresťanstva, poslali noví vládcovia Konštantínopola do kláštora, kde strávil niekoľko rokov. Neskôr ho za pokus o vzburu proti Theodosiovmu nástupcovi Levovi III. popravili.

## Iné projekty

## Externé odkazy
Anastasiova biografia (po anglicky)

Kategória:Úmrtia v 8. storočí
Kategória:Byzantskí cisári
Syndezmóza

**Syndezmóza** alebo **väzivové spojenie (kostí)** (lat. *syndesmosis*) je väzivový typ spojenia kostí.

Podľa toho, aký typ väziva v spojení prevažuje, rozoznávame nasledovné typy syndezmóz:
* fibrózna syndezmóza (lat. *syndesmosis fibrosa*) - s prevahou kolagénneho väziva,
* elastická syndezmóza (lat. *syndesmosis elastica*) - s prevahou elastického väziva

Pruh väziva spájajúci kosti sa označuje ako väz (lat. *ligamentum*).

Kategória:Anatómia
Gerard (uhorský biskup)

thumb|San Rocco, Venezia.
**Svätý Gerard** (alebo *svätý Gerhard*; maď. *Gellért*) (* 982 – † 1046), vlastným menom **Giorgio di Sagredo**, bol čanadský biskup, ktorý zahynul mučeníckou smrťou počas povstania v Uhorsku v roku 1046.

Svätý Gerard pochádzal z Benátok. Podľa Väčšej legendy o sv. Gerardovi pochádzal z benátskej rodiny Morosiniovcov. Ako mladý vstúpil do benediktínskeho rádu. Vzdelanie získal v kláštore vo francúzskom Cluny. Neskôr pôsobil ako opát v opátstve San Giorgio Maggiore.

Potom čo loď, ktorou sa Gerard plavil na púť do Palestíny, stroskotala pri pobreží Istrijského polostrova, rozhodol žiť ako pustovník v blízkosti Puly. Uhorský kráľ Štefan I. ho pozval do Uhorska a poveril výchovou svojho syna Imricha. Počas vojnových nepokojov žil v pustovni v Bakonybéle, ale už roku 1030 (podľa iných zdrojov 1035) bol povolaný za biskupa do novozriadeného biskupstva v Čanáde.

Keď vypuklo na jar roku 1046 v Uhorsku povstanie proti kráľovi Petrovi Orseolovi, súčasťou nespokojencov sa stali aj pohanskí šľachtici pod vedením vodcu Vatu, ktorí odmietali pokresťančovanie a žili v exile v Zadunajsku a v Potisí. Má sa za to, že Peter Orseolo utiekol z územia zasiahnutého povstaním do Stoličného Belehradu (maď. *Székesfehérvár*), kde bol zabitý a za kráľa sa vyhlásil Vazulov syn Ondrej, čím obnovil Arpádovskú dynastiu.

Po správe, že sa predtým vyhnaní kráľoviči Ondrej a Levente, ktorých mali biskupi korunovať, blížia k Pešti, sa biskupi rozhodli ísť ich privítať. Keď sa blížili k Pešti dostihlo ich pri Dunaji Vatove vojsko. Gerarda priviazali na voz, ktorý spustili z hory do Dunaja, a keďže po páde do hlbiny ešte žil, rozrazili mu hlavu o kameň a hruď prebodli kopijou. Stalo sa to 24. septembra 1046. Kopec z ktorého ho vrhli do Dunaja, leží na jeho pravom brehu v dnešnej Budapešti a na pamiatku umučenia svätého Gerarda je pomenovaný ako vrch Gellért (maď. *Gellérthegy*). 

Svätý Gerard, patrón Budapešti a vychovávateľov, bol kanonizovaný zásluhou kráľa Ladislava I. v roku 1083 pápežom Gregorom VII. a spolu s ním boli svätorečení aj jeho spoločníci sv. Buldus a sv. Bystrík, ktorých povstalci tiež umučili. Ich spoločný sviatok stanovila na 24. septembra Sabolčská synoda v roku 1092. Súčasťou hagiografie svätého Gerarda sú väčšia a menšia legenda o svätom Gerardovi.

## Referencie

## Iné projekty

Gerard, Svätý
Gerard, Svätý
Gerard, Svätý
Gerard, Svätý
Theodosios III.

**Theodosios III.** alebo **Theodosius III.** (* † 754) bol byzantský cisár, ktorý vládol v rokoch 715–717.

Pôvodne pôsobil ako provinčný úradník (správca daní). Na byzantský trón ho vynieslo povstanie v jednej z them v čase, keď bola ríša vážne ohrozená útokmi Bulharov a predovšetkým Arabov. Keď v roku 717 Konštantínopol obliehala stotisícová arabská armáda, Theodosios abdikoval v prospech úspešného vojvodcu Konona, ktorý nastúpil vládu ako Lev III..

## Externé odkazy
Theodosiova biografia (po anglicky)

Kategória:Úmrtia v 8. storočí
Kategória:Byzantskí cisári
Alexander III. (Byzantská ríša)

**Alexander III. ** (* 870 – † 913) bol bratom byzantského cisára Leva VI. Od roku 879 bol spolucisárom svojho otca a brata. Keď Lev v roku 912 zomrel, stal sa Alexander jeho nástupcom a súčasne regentom neplnoletého Levovho syna Konštantína.

K vláde nemal najmenšie predpoklady, pretože to bol ľahkovážny pôžitkár a o štátne záležitosti neprejavoval najmenší záujem. Po smrti svojho brata poslal cisárovnú do kláštora a Levových radcov zbavil úradov. Počas jeho krátkej vlády sa Bulhari začali pripravovať k masívnemu úderu proti ríši. Alexander zomrel v roku 913. Na smrteľnej posteli vymenoval synovca za svojho nástupcu. Ten potom nastúpil na trón pod menom Konštantín VII.

## Bibliografia
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Biografia cisára Alexandra (po nemecky)

Kategória:Narodenia v 9. storočí
Kategória:Úmrtia v 10. storočí
Kategória:Byzantskí cisári
Kategória:Byzantské osobnosti z Konštantínopola
Kategória:Macedónska dynastia
Fosília

[thumb|Fosília [Ichthyosaurus|ichtyosaura.]]
**Fosília** (iné názvy: **petrefakt, skamenenina, skamenelina**; proces vzniku fosílie sa nazýva **fosilizácia** alebo **skamenenie**) môže byť: 
*A) v najširšom zmysle: tvarovo dodnes zachovaný zvyšok organizmu alebo bioglyf (teda stopa po činnosti organizmu) pochádzajúci z geologickej minulosti (niekedy sa uvádza, že musí byť starší než z holocénu, teda nesmie to byť tzv. subfosília)
*B) v širšom zmysle: ako bod A ale bez bioglyfov
*C) v užšom zmysle (tzv. **pravá fosília/skamenenina/-lina**) : len zvyšky organizmu, u ktorého sa zachovali bez podstatnejších chemických zmien aspoň niektoré pôvodné časti tela (napr. schránky, kosti, zuby).

Termín **skamenenina/-lina** (v najužšom zmysle) má ešte štvrtý význam – je to len fosília, ktorá vznikla presýtením minerálnymi látkami, teda **skamenením** (v najužšom zmysle), tzv. fosilizáciou.

Opakom fosílie je tzv. recentný zvyšok (súčasný zvyšok).

Najčastejšie sa zachovávajú tvrdé časti živočíchov: zuby, kosti, lastúry, zvleky, škrupiny a podobne. Najstaršie známe voľným okom pozorovateľné pozostatky živých organizmov, ale nie fosílie sú stromatolity. Sú to vrstvy povlakov siníc, na ktoré prilipol vápnitý kal.

Štúdiom fosílií sa zaoberá paleontológia. 

## Fosilizácia
náhľad|Skamenelá papraď Lonchopteris rugosa, ktorá rástla vo vrchnom karbóne.
Fosilizácia, alebo skamenenie, sú chemické, fyzikálne a diagenetické pochody, ktoré spôsobili premenu organických zvyškov rastlinstva a živočíšstva minulých geologických období a umožnili ich zachovanie až do dnešných čias.

Najčastejšími druhmi fosilizácie sú:
*skamenenie (v najužšom zmysle) – presýtenie nerastnými látkami
*zuhoľnatenie – postupné ubúdanie kyslíka a vodíka z uhlíkatých látok v nevetranom prostredí
*mumifikácia – presýtenie látkami konzervujúcimi mäkké časti tiel
*inkrustácia – obalenie nerastnými zrazeninami
* nahradenie organickej hmoty neorganickou

Fosilizácia je pomerne zriedkavý proces, väčšina organizmov sa po smrti rozkladá činnosťou iných organizmov alebo chemickými procesmi. Aby mohla vzniknúť fosília, musia byť splnené dve základné podmienky:

* odumretý organizmus musí byť krátko po smrti prekrytý sedimentom, trvalo zamrznúť alebo sa dostať do prostredia chudobného na kyslík (napr. dno močiara). Preto frekvencia výskytu fosílie daného druhu môže silne závisieť aj od typu prostredia, v ktorom tento druh v minulosti žil. Dobrým príkladom sú fosílie sladkovodných (hlavne riečnych) rýb, ktorých zvyšky sú vo fosilnom zázname pomerne zriedkavé. 
* najlepšie sa zachovávajú organizmy, ktoré majú tvrdé schránky, kostru a podobne (napr. lastúrniky, amonity). Naopak, organizmy, ktoré majú iba mäkké časti tela (napr. medúzy) fosilizujú len veľmi zriedka.

Náš súčasný fosílny záznam je z týchto dôvodov veľmi neúplný a často aj málo reprezentatívny.

## Referencie

*fosília. in: 
*fosília in: *[[Všeobecný encyklopedický slovník]]*, 2002
*http://www.retrobibliothek.de/retrobib/seite.html?id=112708, http://www.retrobibliothek.de/retrobib/seite.html?id=112709
*

## Pozri aj
* vedúca fosília
* pseudofosília
* živá fosília

## Iné projekty

Fosília
Bradáčova ulica

**Bradáčova ulica** môže byť ulica:
*v Bratislave, pozri Bradáčova ulica (Bratislava)
*v Myjave, pozri Bradáčova ulica (Myjava)
Šev (anatómia)

**Šev** alebo **sutúra** je väzivový typ spojenia plochých kostí lebky. Švy nie sú len spojením, ale i miestom rastu plochých kostí.

Podľa tvaru ho delíme na:
* *pílovitý šev* (lat. sutura serrata) – tento typ spojenia má výrazne zväčšenú celkovú vzájomnú styčnú plochu a je preto veľmi pevný. Patrí sem napríklad pílovitý šev medzi temennými kosťami.
** zubovitý šev (lat. sutura denticulata) – podtyp pílovitého švu so zaoblenými "hrotmi"
* *šupinový šev* (lat. sutura squamosa) – stenčený okraj jednej kosti sa kladie ako škridla cez okraj druhej kosti. Typickým príkladom je spojenie spánkovej a temennej kosti.
* *hladký šev* (lat. sutura plana) – spojenie rovných a hladkých okrajov dvoch kostí. Je to spojenie drobných kostí lebky, ktoré nie sú mechanicky namáhané. Môže mať i klinovitý tvar – tzv. schindyléza (gr. schindylesis – zaklinenie).

Kategória:Anatómia
Dentoalveolárne spojenie

**Dentoalveolárne spojenie** (gr. *gomphosis*, lat. *junctura dentoalveolaris*) je väzivový typ spojenia koreňa zuba s alveolárnou jamkou. Vzájomné spojenie zabezpečuje osobitný typ väziva - ozubica (lat. *periodontium*).

Kategória:Anatómia