open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konverzia

**Konverzia** môže byť:
*všeobecne: premena, zmena
*v náboženstve: 
**prestúpenia na inú vieru (či inú cirkev) alebo zmena náboženského vyznania, pozri konverzia (náboženstvo)
**premena benefícia na benefícium inej povahy
*prenesene: obrat v zmýšľaní, v presvedčení
*v ekonómii a financiách:
**konverzia meny
**premena (napr. strojárskeho priemyslu) na iný typ výroby, najmä premena zbrojárskej výroby na civilné výrobky
**premena z vojenského na civilné využívanie
**zmena podmienok dávnejšie vypísaných (najmä štátnych alebo verejných) pôžičiek, reštrukturalizácia dlhu, pozri konverzia (štátne pôžičky)
**množstvo produktu, ktorý vznikne zo základných surovín pri jednom výrobnom cykle, pozri konverzia (výrobný cyklus)
*v marketingu:
**premena statusu cieľovej osoby na nový status (najmä premena bežného návštevníka webovej stránky na zákazníka), pozri konverzia (marketing)
**nepresne: konverzný pomer (miera konverzie)
*v práve: skrátene konverzia právneho úkonu
*v literatúre: básnická figúra
*v jazykovede: 
**tvorenie nového slova zmenou jeho tvaroslovnej a slovnodruhovej charakteristiky, pozri konverzia (tvorenie slova)
**prechod slova z jedného slovného druhu do druhého bez zmeny formy alebo prechod určitého slovného tvaru k inému slovnému druhu, pozri konverzia (medzi významami slova)
*v informatike: 
**skrátene konverzia dát
**prevod záznamu do grafického zápisu alebo naopak z grafického záznamu; prevod magnetického záznamu do mikrozáznamu
*v architektúre: funkčná premena stavby, pozri konverzia (stavba)
*vo fyzike: premena plodného materiálu na štiepiteľný materiál v reaktore, pozri konverzia (jadrová fyzika)
*v chémii: chemická premena zlúčeniny (z jednej formy na druhú)
*v logike: určitá transformácia kategorického súdu, pozri konverzia (logika)
*v genetike: skrátene génová konverzia
*v psychológii: premena duševného vzrušenia na telesné symptómy, najmä pri hystérii, pozri konverzia (psychológia)
*O obrátení Bavorov a Korutáncov
O obrátení Bavorov a Korutáncov

**O obrátení Bavorov a Korutáncov** (iné názvy: **O obrátení Bavorov a Korutáncov na vieru, Spis o obrátení Bavorov a Korutáncov, Obrátenie Bavorov a Korutáncov**; po latinsky **Conversio Bagoariorum et Carantanorum, Libellus de conversione Bagoariorum et Carantanorum, De conversione Bagoariorum et Carantanorum libellus**; skrátene **Konverzia, Conversio**) je franská kronika z 9. storočia v ktorej bližšie neznámy soľnohradský kňaz opisuje misionárske aktivity Soľnohradského arcibiskupstva v Karantánii, Panónii a Nitriansku od obdobia biskupa Ruperta na začiatku 8. storočia (t. j. okolo roku 700) po rok 870.

## Rok vzniku
Napísaná bola v roku 871, alebo niekedy v rokoch 871872 (podľa Kroniky Slovenska na začiatku 80. rokov 9. storočia).

Ako argument pre rok 871 sa o. i. uvádza, že autor Conversio napísal *podľa datovania v závere svojho diela 75 rokov po pridelení panónskeho územia k Salzburskej diecéze: 796 + 75 = 871*.

## Účel
Vznikla asi v Salzburgu ako obranný spis, ktorý mal dokázať nárok salzburgského arcibiskupa Adalwina na prinavrátenie územia Panónie do jeho jurisdikcie, potom ako bola Panónia okolo roku 870 pridelená Metodovi. Zároveň je myslená ako útok proti celej byzantskej misijnej činnosti a proti slovanskej liturgii.

## Časti
Má tieto časti:
*1. výklad o pokrstení Bavorov na pozadí životopisu sv. Ruperta (kapitoly 1 – 3)
*2. dejiny Slovanov v Karantánii od 7. storočia až po obdobie života autora Conversia, pričom gros výkladu tvorí obdobie kniežaťa Pribinu, Koceľa a Metoda (kapitoly 3 – 13)

## Význam pre historiografiu
Je významným zdrojom na dejiny celého východoalpského priestoru.

Zo slovenských dejín je významným zdrojom informácií o Pribinovi a Koceľovi. Predstavuje jediný súdobý doklad o postavení kostola v Nitre. Informuje aj o vzniku Veľkej Moravy spojením Moravského a Nitrianskeho kniežatstva vyhnaním Pribinu Mojmírom z Nitry.

## Text online
* latinský originál celého textu
*slovenské preklady:
** starší preklad (časť)
** novší preklad

## Referencie


## Zdroje
*Repertorium "Geschichtsquellen des deutschen Mittelalters" (so zoznamom ďalších akademických zdrojov)
* 

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Kroniky
Kategória:Veľká Morava
Kategória:Kroniky 9. storočia
Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2012

**Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2012** boli 1. majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov. Organizovala ich Medzinárodná nohejbalová únia (UNIF). Konali sa od 3.4. novembra 2012 v Brne, v Česku, za účasti 9 ženských a 11 juniorských tímov. Všetky zápasy sa hrali v jedinej aréneSportovní hala Technické univerzity, ktorá patrí univerzite Vysoké učení technické v Brně, a v ktorej sa hrali zápasy na 3 ihriskách.

## Aréna

## Účastníci

;Ženy dvojice 

;Ženy trojice

;Juniori dvojice

;Juniori trojice

## Výsledky
### Ženy
#### Dvojice
##### Skupina A
 

##### Skupina B
 

##### Play off

#### Trojice
##### Skupina A
 

##### Skupina B
 

##### Play off

### Juniori
#### Dvojice
##### Skupina A
 

##### Skupina B
 

##### Play off

#### Trojice
##### Skupina A
 

##### Skupina B
 

##### Play off

## Konečné poradie tímov
### Ženy

;Jednotlivkyne

;Dvojice

;Trojice

### Juniori

;Jednotlivci

;Dvojice

;Trojice

## Referencie
* oficiálny buletin k MS 2012 /

## Pozri aj
* Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale mužov 2012

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka MS 2012  /
* Oficiálna stránka UNIF  
* Nominácia Slovenska na MS 2012

Kategória:Nohejbal v 2012
Kategória:Nohejbal v Česku
UNIF
Kategória:2012 v Česku
Kategória:Športové podujatia v Brne
Pod povrchom (seriál)

***Pod povrchom*** je seriál Andyho Krausa. Seriál od tvorcov úspešných Susedov. Seriál sa vysielal na TV JOJ v utorky a štvrtky po Paneláku od 20. augusta 2012 do 21. februára 2013.

## Obsadenie

## Série

## Časti

## Referencie

Kategória:Slovenské televízne seriály
Kategória:Televízne seriály TV JOJ
Kategória:Dramatické televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2012
Železničná stanica Kúty

**Železničná stanica Kúty** je hlavná železničná stanica v Kútoch.　

## Trate a doprava
* 110 (Bratislava – Kúty)　
* 114 (Kúty – Sudoměřice)　
* 116 (Kúty – Trnava)　
* 250 (Česko) (Havlíčkův Brod – Brno – Kúty)　

## Pozri aj
Integrovaný dopravný systém v Bratislavskom kraji

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET
* Odchody a príchody  - informačná tabuľa na železničnej stanici Kúty

Kategória:Železničné stanice na Slovensku
Kategória:Kúty (okres Senica)
Kategória:Doprava v okrese Senica
Kategória:Architektúra z 1889
Kategória:Železničné stanice v okrese Senica
Jozef Viktor Adamec

**Jozef Viktor Adamec** (; * 13. august 1935, Bannister, Michigan, USA - † 20. marec 2019, Hollidaysburg, Pensylvánia) bol rímskokatolícky americký biskup slovenského pôvodu, organizátor kultúrneho života Slovákov v Spojených štátoch, predseda Združenia slovenských katolíkov USA a člen Svetového kongresu Slovákov. 

Je synom slovenských rodičov, ktorí emigrovali do USA z Trenčianskej Závady na Slovensku. 

Teologické štúdia absolvoval v rokoch 1955-1960 v Ríme na Lateránskej univerzite.  Za kňaza bol vysvätený 3. júla 1960. Inkardinovaný do Nitrianskej diecézy. 

Pápež sv. Ján Pavol II. ho dňa 12. marca 1987 vymenoval za biskupa americkej diecézy Altoona-Johnstown v štáte Pennsylvania v USA. Za biskupa ho vysvätil 20. mája 1987 slovenský kardinál Mons. Jozef Tomko, prefekt Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Pápež Benedikt XVI. dňa 14. januára 2011 prijal jeho abdikáciu z dôvodu dovŕšenia kánonického 75. roku života. Stal sa emeritným biskupom. 

Dňa 5. júla 2007 bol slávnostným kazateľom a celebrantom na Národnej Cyrilo-metodskej púti v Nitre na pozvanie Mons. Viliama Judáka, nitrianskeho biskupa. 

Zomrel 20. marca 2019.

## Referencie

## Zdroj

* 
*

Kategória:Narodenia v 1935
Kategória:Rímskokatolícki biskupi USA
Kategória:Osobnosti USA slovenského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Michiganu
Kategória:Sexuálne škandály rímskokatolíckych duchovných
Kategória:Absolventi Pápežskej lateránskej univerzity
Pozdišovská keramika

[thumb|Pozdišovská majolika - tanierik, [20. storočie, Slovensko]]
**Pozdišovská keramika** je druh značkovej keramiky s niekoľko sto ročnou tradíciou výroby na území východného Slovenska v obci Pozdišovce. Je to keramika - hrnčina - vyrábaná z kaolínovej hliny, ktorá sa ťažila v okolí obce Pozdišovce v Ondavskej vrchovine. Jej časť „Pozdišovský chrbát“ obsahuje v hĺbke od 0,5 m do 12 m ložisko kvalitného bieleho, žltého a červeného ílu vhodného na tvorbu tejto keramiky.

## Dejiny
Prvá písomná zmienka o hrnčiaroch z okolia Pozdišoviec (z panstva Pozdišovce) sa datuje na 11. október 1416. Zo začiatku sa vyrábal úžitkový riad. Postupne keramikári začali tvoriť dekoratívnu keramiku, ktorá čerpala vzory z miestnej tradície ornamentu, ale aj z ornamentinky okolitých výrobní (najmä Sárospatak). V histórii tejto keramiky sa vytvárali tri druhy keramického riadu definované podľa úpravy povrchu: 
* zadymovaná keramika (tiež "čierna keramika")
* neglazovaná keramika
* glazovaná keramika = majolika
Najstaršia zachovaná pozdišovská keramika je zo 17. storočia. Na pozdišovských výrobkoch je od r. 1947 charakteristický figurálny vzor na tmavom až čiernom burelovom pozadí. Výrobný keramický závod, používajúci nové technológie, fungoval pod názvom Kermex s r.o. do r. 2006. Vyrábala sa úžitková aj ozdobná keramika. Zo začiatku tu boli dielne zaoberajúce sa výrobou úžitkového riadu. Postupne začali vyrábať dekoratívnu keramiku s využitím ornamentálneho dekoru v ľudovom štýle. Úžitková strojovo vyrábaná keramika sa tu stala hlavnou časťou produkcie.

V Pozdišovciach je len jediná súkromná dielňa majstra keramikára, v ktorej sa tvorí výhradne ručne vyrábaná majolika. Je to dielňa majstra Jána Parikrupu-Šipara (nar. 1942). V jeho rode je tradícia keramikárstva stará 300 rokov.

Pozdišovská keramika a  pozdišovská majolika sú výrobky s ochrannou známkou. Originálne ručné keramikárske výrobky z Pozdišoviec sa predávajú len pod touto ochrannou známkou. 


Súbor:Pozdišovská keramika.jpg|Pozdišovská keramika -veľký tanier, 20. stor.
Súbor:Pozdišovská keramika - signatúra Parikrupa.jpg|signatúra majstra Parikrupu, 20. stor.
Súbor:Pozdišovská keramika - malý tanier.jpg|tanierik - Pozdišovská keramika, 20. stor.
Súbor:Pozdišovská keramika - tanečnice.jpg|tanier-Pozdišovská majolika - Tanečnice
Súbor:Pozdišovská keramika 18 Slovakia.jpg|Pozdišovská keramika, 20. stor.
Súbor: Pozdišovská keramika 18 Slovakia1.jpg|Pozdišovská keramika, 20. stor.
Súbor:Pozdišovská keramika 18 Slovakia2.jpg|Pozdišovská keramika - tanier, 20. stor.


## Iné projekty

## Referencie

## Externé odkazy

Majstri hliny: Pozdišovské keramické dielne - Google kniha

Kategória:Keramika
Niekto to rád horúce

thumb|Záber z filmu.
***Niekto to rád horúce*** je americká filmová komédia z roku 1959. 

Scenár k filmu napísal Billy Wilder spoločne s I.A.L. Diamondom. Inšpiráciou bola nemecká fraška *Fanfaren der Liebe* (1951, réžia Kurt Hoffmann).

Film sa preslávil najmä záverečnou vetou:

Film bol nominovaný na Oscara v kategóriách najlepší herec v hlavnej úlohe (Jack Lemmon), kostýmy, výprava, kamera, réžia a najlepší adaptovaný scenár. Oscara získal za kostýmy. Film získal ocenenie Zlatý glóbus, bol nominovaný v kategóriách najlepšia komédia, najlepší muzikálový a komediálny herec (Jack Lemmon) a najlepšia komediálna a muzikálová herečka (Marilyn Monroe). Film získal ceny aj v zahraničí, Jacka Lemmona ocenila BAFTA ako najlepší „nebritský“ herec.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj
* 

Kategória:Filmové komédie USA
Kategória:Filmy z 1959
Kategória:Filmy podľa názvu
Advekcia

**Advekcia** je v chémii, inžinierstve a vedách o Zemi transportný mechanizmus prenosu danej veličiny (teploty, vlhkosti atď.) fluidným prúdením média.

## Meteorológia
V meteorológii je advekcia obyčajne prenos tepla alebo vlhkosti prúdením vzduchu - prílev teplého, studeného, vlhkého či suchého vzduchu. Advekcia môže byť v prízemnej vrstve alebo vo vyšších hladinách atmosféry (výšková).

## Geológia
V geológii sa pojmom advekcia označuje pohyb hmôt v hlbších vrstvách zeme spôsobený gravitačnými, resp. teplotnými rozdielmi a diferenciáciou hmôt. Príkladom takýchto pohybov je konvekčné prúdenie v zemskom plášti.

## Referencie

Kategória:Meteorológia
Kategória:Geologické procesy
Kategória:Vektorový počet
Kategória:Oceánografia
Západoeurópsky čas

[náhľad|Modrý región používa západoeurópsky čas alebo [Greenwichský hlavný čas|GMT alebo UTC. Ostatné európske časové pásma: červená stredoeurópsky čas, kaki východoeurópsky čas, zelená Moskovský čas ]]

**Západoeurópsky čas ** (**ZEČ**), angl. *Western European Time* (*WET*), je jedným z časových pásiem patriacich do pásma **[[UTC Z]]**. Je to koordinovaný svetový čas. Používa sa v západnej Európe a v západnej časti Afriky.

## Použitie v Európe
* Faerské ostrovy
* Island
* Portugalsko
* Spojené kráľovstvo
* Írsko

## Pozri aj
* Svetový čas
* Koordinovaný svetový čas

## Iné projekty

Kategória:Časové pásma
Čching-čcheng

**Čching-čcheng** je pohorie v čínskej provincii S'-čchuan. Podľa taoistickej tradície tu pôsobil Žltý cisár, legendárny čínsky panovník. Nachádza sa tu okolo 36 menších vrcholov a veľa chrámov. 

Pohorie bolo v roku 2000 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Pohoria v Číne
Kategória:Taoizmus
Zavlažovací systém pri Tu-ťiang-jene

**Zavlažovací systém pri Tu-ťiang-jene** je rozsiahly systém zavlažovania v čínskej provincii S'-čchuan. 

Jeho začiatky siahajú až do 3. storočia pred Kr. Systém je dodnes funkčný a a tvorí jednu z dôležitých ukážok starobylej čínskej vynaliezavosti a vyspelosti. 

Zavlažovací systém bol spoločne s pohorím Čching-čcheng v roku 2000 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Zavlažovanie
Kategória:Vodné stavby
Kategória:Stavby v Číne
Jün-kang š’-kchu

**Jün-kang š’-kchu** je jaskynný komplex v čínskej provincii Šan-si v prefektúre Ta-tchung. Jaskyne sú unikátnou ukážkou skalnej architektúry a spolu s jaskyňami Mo-kao a Lung-men tvoria asi najvýznamnejšie pamiatky čínskej jaskynnej architektúry. V desiatkach jaskýň sa nachádzajú stovky malieb a sôch, väčšinou inšpirovaných budhizmom. 

V roku 2001 boli jaskyne zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Jaskyne v Číne
Kategória:Sochy v Číne
Kategória:Budhistické umenie
Jazykový ostrov

thumb|right|Jazyky v strednej Európe v roku 1901
**Jazykový ostrov** je označenie pre oblasť, v ktorej sa prevažne používa jeden jazyk a ktorá sa celá nachádza vo vnútri oblasti s prevažne iným jazykom.

Jazykové ostrovy vznikajú migráciou, alebo asimiláciou. Migráciou napríklad vznikol slovenský jazykový ostrov v Békešskej župe.

## Príklady
Na území dnešného Slovenska existovali 3 nemecké jazykové ostrovy: 

* Bratislava a okolie
* Hauerland (na strednom Slovensku)
* Spiš (po nemecky Zips)

V týchto oblastiach ešte doteraz žije niekoľko Karpatských Nemcov s jedinečnými nárečiami. 

Na území dnešného Česka existovali pred odsunom sudetských Nemcov v rámci českej jazykovej oblasti nemecké jazykové ostrovy v okolí týchto miest:
* Brno (*Brünn*, tzv. brniansky jazykový ostrov)
* České Budějovice (*Budweis*, tzv. českobudějovický jazykový ostrov)
* Jihlava (*Iglau*, tzv. jihlavský jazykový ostrov)
* Olomouc (*Olmütz*, tzv. olomoucký jazykový ostrov)
* Strýčice (*Stritschitz*, tzv. strýčický jazykový ostrov)
* Svitavy (*Zwittau*, tzv. svitavský jazykový ostrov, zvaný aj Hřebečsko)
* Vyškov (*Wischau*, tzv. vyškovský jazykový ostrov)

## Referencie
 


Kategória:Geografia obyvateľstva
Jin-sü

**Jin Sü** je archeologická lokalita v čínskej provincii Che-nan, kde sú pozostatky posledného hlavného mesta dynastie Šang (1766 pred Kr. - 1050 pred Kr.). Mesto bolo znovuobjavené až na samom konci 19. storočia a dnes je jednou z najstarších čínskych archeologických lokalít. 

V roku 2006 bolo zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Archeologické lokality v Číne
Kategória:Staroveké mestá
Kategória:Zaniknuté mestá
Tchaj-šan

**Tchaj-šan** alebo **Tchaj** je vrch na severovýchode Číny v mestskej prefektúre Tchaj-an provincie Šan-tung. Patrí medzi tzv. Päť veľkých vrchov, čo je označenie pre päť vrchov posvätných v taoizme. Miestne vrchy boli osídlované už od staroveku a ľudia, ktorí sa tu usídľovali stavali najrôznejšie stavby. V priebehu storočí bol vrch inšpiratívnym prvkom pre veľa väčšinou čínskych umelcov. Dnes patrí Tchaj-šan k najnavštevovanejším miestam v Číne.

V roku 1987 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Vrchy v Číne
Kategória:Taoizmus
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Tisícovky v Číne
Čung-kuo nan-fang kcha-s'-tche

**Čung-kuo nan-fang kcha-s'-tche** je krasová oblasť v troch čínskych provinciách - Jün-nan, Kuej-čou a Kuang-si. Plocha celej oblasti zaberá okolo pol milióna&nbsp;km2. 

V roku 2001 bola oblasť zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Geografia Číny
Národný park Kévaládév

**Národný park Kévaládév** je indický národný park v štáte Rádžasthán. Je známy najmä obrovským množstvom najrôznejších druhov vtáctva. To láka turistov i ornitológov z celého sveta.

V roku 1985 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kévaládév
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Indii
Kategória:Geografia Radžastanu
Tiao-lou

**Tiao-lou** sú opevnené veže s niekoľkými podlažiami, väčšinou postavené zo železobetónu. Nachádzajú sa v meste Kchaj-pching v čínskej provincii Kuang-tung. 

Veže sú unikátne svojou architektúrou v ktorej sa prelína hneď niekoľko architektonických smerov. Prvá bola postavená na začiatku dynastie Čching (1644 - 1911) a ďalšie v 20. storočí.

V roku 2007 boli zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Číne
Kategória:Stavby v Číne
Zittauská úzkorozchodná železnica

náhľad|Parný vlak pri Teufelsmühle
náhľad|Motorový vozeň VT 137 322 v Jonsdorfe
**Zittauská úzkorozchodná železnica** () je jednou z niekoľkých zostávajúcich saských úzkorozchodných železníc s rozchodom 750 mm.

Licenciu na stavbu trati získala spoločnosť *Zittau-Oybin-Jonsdorfer Eisenbahn-Gesellschaft* (ZOJE, ľudový výklad tejto skratky je *Zug ohne jede Eile*, teda *vlak bez akéhokoľvek náhlenia*), ktorá 26. júna 1889 zahájila výstavbu. K otvoreniu spoločného úseku do Bertsdorfu, nadväzujúceho na 1,65 kilometra na existujúcu trať Zittau – Hermsdorf (Heřmanice), došlo 25. novembra 1890. Uvažovalo sa tiež o predĺžení trate z Jonsdorfu až do českej Mimone.

Na pravidelné spoje sú nasadzované parné lokomotívy rad 99.73-76 (7 ks, z toho 4 prevádzkové) a 99.77-79 (1 ks). Železnica vlastní tiež dieselovú lokomotívu L30H. Od roku 2011 je na pravidelné spoje nasadzovaná tiež dieselová lokomotíva L45H, do ktorej bol v železničných dielňach MaLoWa inštalovaný motor CAT C18 s výkonom 650k.

## Technické dáta
* rozchod: 750 mm
* dĺžka: 12,2 km (Zittau-Oybin) a 3,8 km odbočka Bertsdorf - Jonsdorf
* min. polomer oblúkov: 90 m
* max. stúpanie: 1:30
* stanice/zastávky: 12

## Trať
**Zittau-Bertsdorf-Oybin**

**Bertsdorf-Jonsdorf**

## Pozri aj
* Úzkorozchodná železnica Frýdlant – Heřmanice

## Referencie

* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* SOEG, prevádzkovateľ železnice
* Záujmové združenie Zittauskej železnice

Kategória:Úzkorozchodná železnica
Kategória:Železničné trate v Nemecku
Klas

[náhľad|Klas [pšenica|pšenice]]
**Klas** (*spica*) je jednoduché súkvetie s priamym vretenom, na ktorom v pazuche listeňov prisadajú kvety. Typologicky je vlastne obdobné hroznovitým súkvetím, rozdiel je v skrátených či chýbajúcich kvetných stopkách, čím kvety prisadajú priamo na vreteno.

Toto súkvetie je bežné medzi druhmi z čeľade lipnicovité - trávy.

**Zástupcovia:**

* Skorocel (napr. *[[skorocel kopijovitý]]*)
* Vstavačovec májový
* Pšenica (nepravý klas - zložený)
* Raž
* Jačmeň
* Kukurica
* Timotejka (napr. *[[timotejka lúčna]]*)

## Pozri aj
* Klások

## Externé odkazy
* Terminologický slovník biológie rastlín

## Zdroj
* 

Kategória:Kvet
Sarma

**Sarma** (tib. gsar ma) označuje súhrnne všetky školy tibetského budhizmu, ktoré vznikli počas druhej neskoršej vlny šírenia (tib. bstan pa phyi dar) budhizmu v Tibete a vymedzili sa voči staršej škole Ňingma. Hoci sa tieto školy sa označujú ako školy nových prekladov (tib. gsar), Raudsepp vo svojej práci uvádza:

*"Najčastejšie sa počiatok neskoršieho šírenia učení budhizmu v Tibete vysvetľuje vo vzťahu k iným udalostiam a nie k prekladateľským aktivitám. Ako sa bežne uvádza, bstan pa phyi dar začalo súbežne v západnom a strednom Tibete a dátumy pre jeho počiatok sa vzťahujú k obnoveniu vinaje v strednom Tibete, na ktorom sa podieľal Lume (tib. Klu mes) a jeho spoločníci. Khäpa Deu (tib. mkhas pa lde’u, stred až druhá polovica 13.storočia) kladie túto udalosť do roku 988."*

## Charakteristika
Spoločnou črtou týchto škôl je, že sa opierajú o preklady, ktoré vznikli na etymologickom princípe; na rozdiel od školy Ňingma, ktorej preklady vznikli na významovom a kontextuálnom princípe. Uznávajú štvoraké delenie tantrických textov na rozdiel od šesťdielnej klasifikácie Ňingmy a súhrnne používajú terminológiu odlišnú od Ňingmy. Konkrétne ide o školy a línie: Sakja, Kadam, Šangpa, Kagjü, Džonang, Bulug, Bodong, Židže - Čöjul, Čagzam a Gelug. V rámci rozšíreného delenia na osem línií praxe, ktoré uvádza Džamgön Kongtrul v diele Pokladnica poznania (kniha 8., časť 4) vyzerá zaradenie už uvedených nasledovne:

* Ňingma
* Sarma:
** Kadam 
** Lamdrä (túto líniu udržuje škola Sakja)
** Marpa Kagjü (z tejto línie sa vyvinuli všetky ostatné línie Kagjü)
** Šangpa
** Židže - Čöjul
** Džordrug - sem patria školy Džonang, Bodong a Bulug (táto škola je však podškolou školy Sakja)
** Orgjän Ňendrub - táto línia už neexistuje ako samostatná, ale splynula so školami Kagjü
** Ostatné menšie línie, ako tradícia Šántiguptu, škola Čagzam a línia Mitra Gjaca

## Žlté a červené čapice
Toto delenie škôl tibetského budhizmu sa vzťahuje k Congkhapovej reforme školy Kadam a vytvoreniu školy Gelug. Všetky školy tibetského budhizmu, ktoré existovali do vzniku školy Gelug používali pre svojich učiteľov a hierarchov čapice, koruny, klobúky červenej farby. Škola Gelug na znak svojej reformácie začala používať pre svojich učiteľov čapice žltej farby, ktorá symbolizuje cnosť. Školy červených čapíc pripúšťajú, aby učiteľom (tib. bla ma, láma) mohol byť mních aj laická osoba. Škola Gelug vo všeobecnosti umožňuje vo funkcii učiteľa pôsobiť len mníchom a mníškam. V strednom a západnom Tibete bola škola Gelug od nástupu Dalailámu k moci "štátnou cirkvou" a dostávala podporu zo štátnej pokladnice; ostatné školy - školy červených čapíc - štátnu podporu nedostávali. 

## Literatúra

Kategória:Budhizmus
Plievočka

[náhľad|Príklad dvojkvetého klásku tráv, 1 – [pleva (šupina)|plevy, 2 – plevice, 3 – osti, 4 – plievočky, 6 – tyčinky]]
**Plievočka** (, ) je špeciálny termín pre dva vnútorné okvetné lístky zrastené v šupinu (často dvojhrotú) pri kvetoch tráv, teda rastlín z čeľade lipnicovité (*Poaceae*). Takto plievočku hodnotí napr. kniha Květena ČR aj kľúč Kubát et. al. (2002). Iní autori však nepovažujú plievočku za premenené okvetné lístky, ale za listence. Plievočka býva umiestená oproti plevici a spolu s ňou zviera zvyšok kvetu. Jej vlastnosti sú dôležité pri určovaní jednotlivých druhov tráv.

## Referencie

*

## Pozri aj
* Plevica

## Externé odkazy
* Terminologický slovník biológie rastlín

Kategória:Morfológia rastlín
Žitavská panva

**Žitavská panva** (niekedy aj **Liberecká panva)** (, ) v&nbsp;Sasku zodpovedá naturraumu **Östliche Oberlausitz** (*Východná Horná Lužica*), v&nbsp;poľskom systéme geomorfologického členenia zodpovedá mezoregiónu **Obniżenie Żytawsko-Zgorzeleckie** (*Zittausko-görlitzská zníženina*), je geomorfologický celok v&nbsp;Krkonošskej oblasti Sudet.

Ide o tektonickú zníženinu medzi Lužickými horami a Lužickou nivou na západe, Frýdlantskou pahorkatinou, Jizerskými horami a Krkonošským podhorím na východe a Ještědsko-kozákovským chrbtom na juhozápade.

Celá panva patrí do povodia Lužickej Nisy. Významné mestá sú Liberec, Chrastava, Hrádek nad Nisou, Zittau, Bogatynia a Görlitz.

## Zdroj
* 

náhľad|vľavo|Žitavská panva v rámci Poľska

Kategória:Okres Liberec
Kategória:Geografia Saska

Kategória:Geomorfologické celky v Česku
Bratislavské predmostie

náhľad|Mapa tzv. bratislavského predmostia
[náhľad|[Česko-slovenské légie|Česko-slovenskí legionári z Talianska na moste cez Dunaj v máji 1919]]
**Bratislavské predmostie** (, ) je označenie pravobrežnej časti Dunaja, ktorá po prvej svetovej vojne pripadla Česko-Slovensku. Po druhej svetovej vojne bolo predmostie rozšírené o tri pôvodne maďarské obce. Územie je dnes súčasťou Slovenska.

## Dejiny
Trianonskou mierovou zmluvou v roku 1920 bola k územiu novovytvoreného Česko-Slovenska pripojená malá časť územia na pravom brehu Dunaja, ktorá zahŕňala katastrálne územie obce Petržalka (dovtedy , resp. ). V rokoch 1938 až 1945 bolo toto územie zabrané Treťou ríšou.

Na Parížskej mierovej konferencii v rokoch 1946 – 1947 Česko-Slovensko požadovalo rozšírenie predmostia o celkovo päť maďarských obcí (Rusovce, Jarovce, Čunovo, Rajka a Bezenye). Podľa rozhodnutia konferencie boli k ČSR nakoniec pripojené len tri obce: Rusovce, Jarovce a Čunovo. Rajka a Bezenye zostali súčasťou maďarského štátneho územia. Odovzdanie územia s veľkosťou 65 km² sa uskutočnilo 15. októbra 1947. Odovzdané obce sa neskôr stali súčasťou Bratislavy.

## Referencie

## Externé odkazy
* Správa spravodaja poslanca Doležala zo 75. schôdze Národného zhromaždenia RČS o odovzdaní územia

Kategória:Dejiny Česko-Slovenska
Kategória:Geografia Bratislavy
Predmostie
Národný park Sundarban

**Národný park Sundarban** je indický národný park v Západnom Bengálsku na hraniciach s Bangladéšom.

Rozprestierajú sa tu najväčšie mangrovy na svete. Les pokrýva plochu okolo 10&nbsp;000&nbsp;km², pričom väčšia časť sa rozprestiera na území Bangladéšu. 
Miestna rezervácia slúžia aj na ochranu tigra indického a patrí k najväčším svojho druhu vôbec. 

V roku 1985 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO
* Sundarbans National Park India  
*Project Tiger Reserves in India – Sundarbans
*Sundarbans National Park 

## Zdroj

Sundarban
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Indii
Kategória:Geografia Západného Bengálska
Ľubietovská keramika

**Ľubietovská keramika**  je názov pre tradičné ľubietovské keramické výrobky s charakteristickými farbami hnedou, bielou, čiernou a zelenou. 

## História remesla
V okolí dnešnej obce Ľubietová sa vyskytuje ložisko kvalitnej hrnčiarskej hliny. Po úpadku stredovekého baníctva a mestských práv Ľubietovej sa začali rozvíjať remeslá, medzi nimi aj hrnčiarstvo. Od prvej polovice 17. storočia je tu už známa aj výroba keramiky. Bola to sezónna činnosť. V zime obyvatelia vyrábali keramiku a na jar ju chodili predávať po okolí na jarmoky, a tiež až za hranice na Ukrajinu a do Poľska. Vyrábali približne 50 druhov výrobkov, pričom používali kombinácie farieb hnedú s bielou a hnedú, zelenú a čiernu. Ľubietovský hrnčiarsky cech mával od 15 až 70 členov. Preto aj skladba ich vzoriek na keramike je bohatá. Od roku 1853 je známy klasický ľubietovský vzor: biele geometrické motívy na tmavohnedom podklade. V prvej tretine 20. storočia sú známe krčahy s hnedým a zeleným dekorom na svetlom podklade. Vyrábala sa tu aj nezdobená glazovaná keramika mestského typu hnedej farby bez  vzorky.

Ľubietovská keramika v 20. storočí postupne upadala, až kým v polovici storočia jej výroba ustala. Vyrábali ju hrnčiari v obci Ľubietová z hliny, ktorú ťažili v okolí. V súčasnosti (21. storočie) je udržiavateľom hrnčiarskej tradície majster Igor Hudec, ktorý ručne vyrába majoliku. Významným majstrom bol aj Július Filo, ktorý tvoril v obci Ľubietová hlavne v 20. storočí. V obci je aj ručná výroba keramických kachlí, ktorú vlastní Martina Štefanovská. Janette Skybová a Mária Benková tvoria keramické riady, šperky a ozdoby.

V Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici sa nachádza asi 50 kusov novodobej ľubietovskej majoliky, ktorá pochádza z dielne založenej v roku 1947 majstrami džbánkarmi Emilom Majnholdom a Júliusom Filom v Ľubietovej. Typické pre ňu sú figurálne motívy a ornamenty. Časť zbierky tvoria keramické plastiky.

## Referencie

Kategória:Keramika
Kategória:Ľubietová
Hlaholské listy z Hlohovca

**Hlaholské listy z Hlohovca** sú jedna z mála pamiatok písaných hlaholikou, ktoré sa fyzicky našli na Slovensku. Napísané boli asi v 13. alebo 14. storočí a pochádzajú zo starej liturgickej knihy. Sú to 2 popísané fólie z väzby iného náboženského traktátu, ktorý bol vytlačený v Benátkach v roku 1642. Nájdené boli v roku 1944 v hlohovskom františkánskom kláštore. 

## Zdroj
*

Kategória:Hlaholika
Kategória:Dejiny Slovenska
Szabadcsapatok

**Szabadcsapatok** (niekedy označované aj ako **Szabadság csoport**, po slovensky *„Slobodné oddiely“*, resp. *„Oslobodzovacie oddiely“*) boli maďarské polovojenské jednotky aktívne v rokoch 1938 a 1939 vytvorené za účelom destabilizácie situácie na česko-slovenskom pohraničí pomocou ozbrojených vpádov na územie ČSR, sabotáží a diverzie.

## Zloženie jednotiek
Jednotky boli sformované na severe Maďarska v priebehu roku 1938 počas politickej krízy v Česko-Slovensku. Podľa zistení česko-slovenských úradov boli jednotky zaraďované do skupín zložených z približne 250260 mužov. Išlo o dobrovoľníkov, väčšinou z radov inteligencie. Pred zaradením do skupiny bol každý záujemca lekársky prehliadnutý, nakoľko sa prijímali len zdraví a fyzicky zdatní muži. Vyzbrojení boli puškami a guľometmi. Ku každej skupine boli pridelené dve delá.

## Pôsobenie
Prvé nasadenia jednotiek na ozbrojené prepady česko-slovenského územia boli zaznamenané v októbri 1938. V dňoch 6. až 11. októbra sa uskutočnila séria prepadov berehovského okresu na Podkarpatskej Rusi, pri ktorej zahynuli dvaja česko-slovenskí občania. V noci z 13. na 14. októbra maďarskí ozbrojenci prepadli železničnú stanicu v Kráľovskom Chlmci, pričom zastrelili príslušníka finančnej stráže. Jeden četník bol zabitý a ďalší traja zranení pri strete s ozbrojencami unikajúcimi do Poľska pri Serednom dňa 22. októbra Ďalší útok na Podkarpatskej Rusi sa odohral 27. októbra pri Kosine. 1. novembra vpadlo na územie ČSR pri Kuzmiciach 12 ozbrojených osôb.

Po vyhlásení arbitrážneho rozsudku boli jednotky použité na vymáhanie ustanovení arbitráže a na fyzické potláčanie a zastrašovanie slovenského a rusínskeho obyvateľstva. Ozbrojenci Szabadcsapatok vyvíjali záškodnícku činnosť až do rozpadu Česko-Slovenska v marci 1939 nerešpektujúc dohodnutú demarkačnú líniu po Viedenskej arbitráži. Tieto akcie mali vyvolať dojem, že obyvateľstvo Podkarpatskej Rusi sa búri proti česko-slovenskej vláde.

## Referencie

## Pozri aj
* Rongyos gárda

## Externé odkazy
* Akcie Szabadcsapatoku 

Kategória:Dejiny Česko-Slovenska
Kategória:Dejiny Maďarska
Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Dejiny Ukrajiny
Kategória:Polovojenské organizácie
Otto Adamec

**Otto Adamec**, DrSc. (* 13. august 1929, Ružomberok) je slovenský biochemik, endokrinológ a fyziológ.

## Životopis
Pracoval vo Výskumnom ústave chovu a šľachtenia hydiny, v roku 1978 získal vedeckú hodnosť DrSc.. Od roku 1980 bol zamestnancom Ústavu biochémie a genetiky živočíchov SAV. Zaoberal sa štúdiom endokrinných chorôb vo vzťahu k steroidným hormónom, neskôr ekologickému zhodnocovaniu biologických odpadov.

## Zdroj
* 

Kategória:Slovenskí biochemici
Kategória:Slovenskí fyziológovia
Kategória:Osobnosti z Ružomberka
Kategória:Slovenskí endokrinológovia
Bhímbétka

**Bhímbétka** je archeologické nálezisko v Indii v centrálnom štáte Madhjapradéš. 

Nachádza sa tu množstvo skalných úkrytov vyzdobených množstvom nástenných malieb, ktorých pôvod siaha do doby kamennej. Vek malieb je odhadovaný až na 30&nbsp;000 rokov, čo ich radí k najstarším na svete. 

Od roku 2003 je súčasťou svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka UNESCO
* Prehistoric Art of Bhimbetka 
* Bhimbetka Gallery by A. N. Maheshwari 
* Bhimbetka article by Upinder Singh 
* MP Tourism Destination Bhimbetka
* Pre-historic Paintings of Bhimbetka by L. L. Kamat

## Zdroj

Kategória:Archeologické lokality v Indii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Indii
Kategória:Geografia Madhjapradéšu
Vimperk (architektúra)

**Vimperk** je dekoratívny prvok gotickej architektúry. Je to trojuholníkový štít nad gotickým portálom, alebo oknom. Býva vyplnený slepou, alebo prelamovanou kružbou a zdobený krabmi, krížovými kyticami, po stranách niekedy aj malými fialami. Zdôrazňuje vertikálnu tendenciu gotickej architektúry.

Príkladom vimperku je severné a južné priečelie transeptu Katedrály Notre-Dame v Chartres, Francúzsku.

## Referencie


Kategória:Gotická architektúra
Kortelisy

**Kortelisy** (, ) je dedina na Ukrajine v Ratnevskom rajóne Volynskej oblasti. V roku 2001 tu žilo asi 1 213 ľudí. Kortelisy sú známe predovšetkým masakrom, pri ktorom nacisti počas druhej svetovej vojny zavraždili 2 892 ľudí.

## Dejiny
V okolí dediny operovali ukrajinské a sovietske partizánske oddiely, ktoré zlikvidovali v okolí obce niekoľko miestnych policajtov a nemeckého vojaka.

23. septembra 1942 nemecká rota 3. práporu 15. policajného pluku pod vedením nadporučíka Glücksa spolu s pomocnými oddielmi ukrajinskej a bieloruskej kolaborantskej polície obkľúčili obec a jej obyvateľom a obyvateľom niekoľkých osád z okolia prikázali zhromaždiť sa v centre Kortelisy. Zhromaždených civilistov postrieľali paľbou z guľometov na 5 rôznych miestach. Najprv nacisti zlikvidovali mladých mužov, ktorí sa mohli postaviť na odpor. Pri následnému vraždení žien a detí preto už odpor nikto nekládol. Zahynulo 2892 ľudí, mužov, žien aj detí, z toho 1650 obyvateľov obce. Ďalších asi 1240 obetí predstavovali obyvatelia blízkych dedín Birka, Zabolotia a Borisovka. Následné bola obec vypálená. Zhorelo 715 domov.

Kategória:Dediny v Ratnevskom rajóne
Kategória:Obce vypálené počas druhej svetovej vojny
Sedem divov sveta

**Sedem divov sveta** môže byť:
*Sedem divov starovekého sveta
*Sedem divov stredovekého sveta
*Sedem moderných divov sveta
*Nových sedem divov sveta
*Sedem divov USA Today
*Sedem divov prírodného sveta
*Nových sedem divov prírody
*Sedem divov podmorského sveta
*Sedem divov priemyselného sveta
* Sedem divov technickej civilizácie

## Pozri aj
*osem divov sveta
Irritator

**Irritator** bol až 8 metrov dlhý štíhly dravý dinosaurus z čeľade Spinosauridae. Žil v období spodnej kriedy (pred približne 110 Ma) na území dnešnej Brazílie. Jeho jediným druhom je **Irritator challengeri**.

Irritator bol pomenovaný v roku 1996 na základe jedinej, skoro kompletnej, 80 centimetrov dlhej lebky nájdenej v kriedových horninách Brazílie. Lebku nálezca upravil tak, že pripomínala lebku pterosaura, čo bolo výsledkom toho, že vedci, ktorí túto lebku skúmali sa spočiatku pomýlili v jej určení a meno, ktorým ju pomenovali vyjadruje ich podráždenie, ktoré to v nich vyvolalo.

## Galéria

Súbor:Irritator challengeri mount 01.jpg|Rekonštruovaná kostra
Súbor:Irritator Size Diagram by PaleoGeek.svg|Veľkostné porovnanie s človekom


## Referencie

Kategória:Spinosauridae
Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury z Južnej Ameriky
Muráň (vrch v Tatrách)

**Muráň** () je výrazný vrch Belianskych Tatier. Leží nad obcou Tatranská Javorina, približne  severozápadne od Kežmarku.

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Belianske Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Tatranská Javorina. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná Tatranská Javorina, severne ležia Podspády a východne obec Ždiar. Masív sa nachádza v Tatranskom národnom parku a tiež v národnej prírodnej rezervácii Belianske Tatry.

## Opis
Muráň leží v severozápadnej časti hlavného hrebeňa Belianskych Tatier, medzi vrchom Nový () a Kôň (). Západne sa nachádza Veľký Baboš (), Malý Baboš (), Skalka () a Kôň (), severne Kýčera (), Repisko () a Nový vrch (), východne Javorinka (), Nový (), Havran () a Ždiarska vidla () a južne Štefan (), Jahňací štít (), Kolový štít (), Kopa brán () a Široká (). Oblasť tak patrí do povodia Dunajca; západne sa nachádza Javorová dolina, kde do riečky Javorinka odteká voda zo západných a južných svahov, voda zo severných odteká rovnakým smerom Novým potokom. Vrchol je neprístupný, preto naň nevedie značený turistický chodník.

Celá vrcholová planina je od okolia ohraničená vápencovými skalnými zrázmi, dosahujúcimi výšku až 200 m. Od impozantných stien ("múrov") zrejme odvodzuje Muráň aj svoj názov. V okolí Muráňa sa nachádza viacero jaskýň, z ktorých najznámejšia je Muránska jaskyňa, dlhá 60 m.

### Výhľady
Turisticky neprístupný vrchol je pokrytý len nízkou vegetáciou s riedkym výskytom kosodreviny. Z vrcholu je preto viditeľná časť hlavného hrebeňa Belianskych Tatier a mnohé vrcholy Vysokých Tatier, pri vhodných podmienkach aj Oravské Beskydy s Babou horou a Pilskom, ako aj mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.

## Prístup
Muráň, situovaný v národnej prírodnej rezervácii Belianske Tatry, je podobne ako ostatné vrcholy tejto časti Tatier, turisticky neprístupný.

## Referencie

## Pozri aj
* Belianske Tatry
* Hrebeň Belianskych Tatier
* Zoznam vrcholov v Belianskych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Belianske Tatry na www.karpaty.net 

Kategória:Vrchy Belianskych Tatier
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Tatranská Javorina
Sangiran

**Sangiran** je archeologické nálezisko na ostrove Jáva v Indonézii. Jeho rozloha je 48&nbsp;km². Leží v provincii Jawa Tengah (Stredná Jáva), asi 15&nbsp;km od Surakarty v údolí rieky Bengawan Solo. 

Oblasť začal skúmať v roku 1934 nemecký antropológ Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald. V nasledujúcich rokoch tu boli objavené pozostatky jedného z najranejších predkov človeka - Pithecanthropus erectus (t.j. "pitekantrop jávsky", dnes  reklasifikovaný na Homo erectus erectus). Bolo tu nájdených okolo 60 ďalších fosílií ľudských predkov, medzi nimi napr. Meganthropus palaeojavanicus, čo tvorí približne polovicu všetkých svetových nálezov podobného typu.

V roku 1996 bol Sangiran zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Sangiran na stránke UNESCO

## Zdroj

Kategória:Archeologické lokality v Indonézii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Indonézii
Národný park Ujung Kulon

**Národný park Ujung Kulon** je národný park v Indonézii. Rozkladá sa na Jáve a jeho rozloha je viac než tisíc štvorcových kilometrov. Park je vysoko cenený najmä vďaka miestnemu výskytu ohrozeného jávskeho nosorožca. 

V roku 1991 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ujung Kulon na stránke UNESCO

## Zdroj

Kategória:Národné parky v Indonézii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Indonézii
Varnášrama dharma

**Varnášrama dharma** alebo **varna-ášrama dharma** bol v staroindickej spoločnosti zavedený systém rozdelenia spoločnosti na štyri varny (spoločenské triedy) a štyri ášramy (duchovné stavy).

## Varny
Varny:
# Brahmani - najvyššia vrstva - kňazi s privilegovaných postavením v spoločnosti
# Kšatrijovia - kasta bojovníkov, panovníkov, ktorý mali v rukách svetskú moc
# Vaišjovia - kasta obchodníkov, statkárov, poľnohospodárov
# Šúdrovia - remeselníci a pomocníci, najnižšia kasta. Nazývaní taktiež nečistí, odsúdení na len nečisté práce.

Každá skupina sa vyznačuje svojimi špecifickými vlastnosťami a predpokladmi. Napríklad bráhmani boli inteligentní ľudia, ktorí boli odriekaví a svoj život venovali kultivácii a šíreniu védskeho poznania. Kšatrijovia boli tiež inteligentní, ale neboli tak odpútaní od svetského života a preto sa venovali vládnutiu.

Tento systém varien je založený na vlastnostiach človeka a nie je vecou narodenia sa v nejakej rodine.

## Ášramy
Ášramy:
# Brahmačárí - študent žijúci v celibáte (študentský vek)
# Grihasta - človek žijúci s rodinou (produktívny vek)
# Vánaprasta - človek v ústraní (dôchodkový vek človeka)
# Sanjásí - človek v duchovnom odriekaní (duchovný vek človeka)

## Zdroj
*presun z článku hinduizmus

## Externé odkazy
*http://veda.wikidot.com/varnashrama-dharma

Kategória:Hinduizmus
Čogá Zanbíl

**Čogá Zanbíl** (iné prepisy: namiesto prvého slova môže byť **Čoga**, **Čoghá** [alebo nesprávne *Džoga* či *Čóga*], namiesto druhého slova môže byť **Zambíl**, **Zanbil** alebo **Zambil**; persky: چغا زنبيل – transliterácia: čoġá zanbíl – výslovnosť: [čogá zämbíl] pričom á znie ako v maďarčine) bolo posvätné mesto starovekej civilizácie Elam ktorého pozostatky sa nachádzajú na území dnešného Iránu. Miestne stavby predstavujú jedny z mála zikkuratov nájdených mimo územia Mezopotámie. Mesto bolo vybudované niekedy okolo roku 1250 pred Kr. 

V roku 1979 bola archeologická lokalita zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Čogá Zanbíl na stránke UNESCO

## Zdroj

Kategória:Staroveké mestá
Kategória:Zaniknuté mestá v Iráne
Kategória:Archeologické lokality v Iráne
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Iráne
Bowling for Soup

**Bowling for Soup** je americká pop punková hudobná skupina, ktorá bola založená v roku 1994. V súčasnej dobe pozostáva zo štyroch členov, sú nimi Jaret Reddick (spevák, gitara), Chris Burney (gitara), Eric Chandler (basová gitara) a Gary Wiseman (bicie). Do roku 1998 v skupine pôsobil Lance Morril na pozícii bubeníka. Kapela vznikla v texaskom meste Wichita Falls, ale neskôr sa premiestnila do mesta Denton.

Kapela dodnes vydala jedenásť štúdiových albumov, prvým úspešným albumom bol *[[Drunk Enough to Dance]]* z roku 2002, na ktorom sa nachádza na Cenu Grammy nominovaný hit „Girl All The Bad Guys Want“. Aj nasledujúci album z roku 2004 s názvom *[[A Hangover You Don't Deserve]]* bol veľmi úspešný, keďže jeho hlavný singel „1985“ obsadil 23. miesto v rebríčku Billboard Hot 100, čo je najvyššie umiestnenie v histórii kapely. Poslednými tromi vydanými albumami sú *[[Great Burrito Extortion Case]]* (2006), *[[Sorry for Partyin']]* (2009) a *[[Fishin' for Woos]]* (2011).

Kapela hudobne vychádza predovšetkým z kapiel Green Day, The Cars a Weezer. Najčastejšie hrá štýly pop punk, punk rock a alternatívny rock. Avšak niekedy sa môžeme stretnúť s prvkami jazzu, metalu a ska. Pieseň „I Gootchoo“ z roku 2009 obsahuje prvky rapu a hit „Belgium Polka“ z rovnakého albumu má prvky klasickej polky.

## Diskografia
### Štúdiové albumy
* *[[Bowling for Soup (album)|Bowling for Soup]]* (1994)
* *[[Cell Mates]]* (1996)
* *[[Rock on Honorable Ones!!]]* (1997)
* *[[Tell Me When to Whoa]]* (1998)
* *[[Let's Do It for Johnny!]]* (2000)
* *[[Drunk Enough to Dance]]* (2002)
* *[[A Hangover You Don't Deserve|A Hangover You Don’t Deserve]]* (2004)
* *[[Bowling for Soup Goes to the Movies]]* (2005)
* *[[The Great Burrito Extortion Case]]* (2006)
* *[[Sorry for Partyin'|Sorry for Partyin’]]* (2009)
* *[[Fishin' for Woos|Fishin’ for Woos]]* (2011)
* *[[One Big Happy]]* (2012)
* *[[Lunch. Drunk. Love.]]* (2013)

### EP albumy
**[[A Hangover You Don't Deserve#EP: On Your Mark... Get Set... Smoke A Cigarette|On Your Mark… Get Set… Smoke a Cigarette]]* (2005)
**[[Sorry for Partyin'#My Wena|My Wena]] (2009)

=== Kompilácie a koncertné albumy ===
**Live and Very Attractive* (2008)
**Merry Flippin’ Christmas Volume 1* (2009)
**Jaret & Erik 2010 UK Acoustic Tour Limited Edition CD (2010)
*** (2011)

## Iné projekty

## Referencie

Kategória:Hudobné skupiny USA
Ganéš

**Ganéš** môže byť:
*Ganéša
*rádža, vládca v Bengálsku v 15. stor., pozri Ganéš (Bengálsko)
Pleva (gluma)

[náhľad|Príklad dvojkvetého klásku tráv, 1-plevy, 2-[plevica|plevice, 3-osti, 4-plievočky, 6-tyčinky]]
**Pleva** alebo zriedkavo gluma (lat. *gluma*) je špeciálny termín používaný hlavne pre blanitý listeň v súkvetí tráv (teda rastlín z čeľade lipnicovité – *Poaceae*), z ktorého pazuchy vyrastá klások. Vo väčšine prípadov sú na báze klásku plevy 2, len výnimočne iný počet alebo plevy celkom chýbajú či sú zakrpatené.

Tvar, farba a ďalšie vlastnosti pliev sú jedným z dôležitých znakov pri určovaní tráv. Plevy sú usporiadané striedavo (aj keď blízko seba, preto sa na prvý pohľad môžu zdať kladne usporiadané), a tak rozlišujeme dolnú plevu a hornú plevu. Dolná pleva a horná pleva môžu byť približne rovnaké, alebo mierne či výrazne rozdielne. Plevy sú niekedy jednožilné, inokedy nevýrazne viacžilné či zreteľne viacžilné. V prípade rozdielnych pliev môže mať horná a dolná pleva rôzny počet žiliek, čo tiež býva znak dôležitý pre určovanie tráv. Stredná žilka plevy môže byť niekedy pretiahnutá v osť, aj keď je tento jav menej častý ako v prípade plevíc. Nad plevami pokračuje vreteno klásku s jednotlivými kvetmi či kvetom (v prípade jednokvetého klásku).

Termín pleva sa však používa aj pre blanitý listeň rastlín čeľade šachorovité (*Cyperaceae*). Pri šachorovitých však nenájdeme plevice ani plievočky. Termín pleva tu označuje blanitý listeň podopierajúci kvet, či blanité listene na báze klásku, za ktorými kvet chýba či je sterilný. Pri rode ostrica (*Carex*) sa termín pleva používa pre listeň podopierajúci pamechúrik, aj pre listeň ktorý pamechúrik obaľuje. Pamechúrik je vlastne nažka obalená plevou. V niektorej literatúre sú však tieto plevy označované všeobecnejším termínom listeň.

## Obilie
Plevy tvoria nežiaducu prímes pri výrobe potravín z obilia, preto sa po žatve musí zrno pliev vždy zbaviť. Odtiaľ potom tiež pochádza známa slovenská frazéma "oddeliť zrno od pliev" – tu väčšinou vždy v prenesenom zmysle (oddeliť dobrú časť od časti zlej, nepotrebnej, zbytočnej).

## Externé odkazy
* Terminologický slovník biológie rastlín

## Zdroj
* 

Kategória:Morfológia rastlín
Kategória:Botanika
Hindustan

**Hindustan** alebo **Hindustán** (staršie aj: *Hindostan* alebo *Hindostán*) môže byť (obyčajne v starších textoch):
* sever dnešného štátu India, t. j. zhruba dnešné štáty Pandžáb, Uttarpradéš, Harijána, Bihár, Madhjapradéš a prípadne aj Gudžarát a Radžastan
* Gangská nížina (spravidla okrem delty Gangy)
* sever indického subkontinentu, presnejšie: Indogangská nížina okrem delty Gangy a Ásámskej nížiny, prípadne vrátane Himalájí, pozri pod Indogangská nížina (a Himaláje)
* polostrov Predná India (= Indický polostrov)
* indický subkontinent (t. j. zhruba dnešné štáty Pakistan, India, Bangladéš, Nepál a Bhután)

**Hindustan** môže byť aj:
* výrobca automobilov, pozri Hindustan Motors

## Zdroje
* 
* Hindustam. in: Slovenský náučný slovník I 1932. 1932. S. 127
* Hindostán. in: Ottův slovník naučný - Illustrovaná encyklopædie obecných vědomostí, Časť 11. 1897.  S. 301
* 
* Hindostan. In: Meyers Großes Konversations-Lexikon, Band 9. Leipzig 1907, S. 349-350.
Pamechúrik

**Pamechúrik** (perigynium) je zvláštny typ plodu vyskytujúci sa pri rastlinách z rodu ostrica (*Carex* s.l.). Ide vlastne o nažku celkom zabalenú v pleve. Niekedy je táto pleva nazývaná všeobecnejším termínom listeň.

Pamechúriky sú usporiadané vždy v súplodiach, kláskoch, každý pamechúrik je podopretý plevou (pre ktorú niektorí autori tiež používajú všeobecnejší termín listeň). Vlastnosti pamechúrika patria k najdôležitejším znakom, podľa ktorého sa určujú jednotlivé druhy veľmi početného rodu ostríc. Na vrchole pamechúrik vybieha v zobáčik, ktorý môže byť veľmi krátky (alebo skoro chýbať), ale inokedy je výrazný, na vrchole dvojzubý. Pamechúriky môžu byť na povrchu lysé, ale u niektorých druhov sú perovité alebo chlpaté.

## Príklady
 
Súbor:Carex flava cafl4 002 pvp.jpg|pamechúriky ostrice žltej *Carex flava* s. str.)
Súbor:CarexSpicataColl.jpg|pamechúrik ostrice zblíženej *Carex contigua* - vpravo)
Súbor:Carex lasiocarpa cala11 002 pvp.jpg|pamechúrik ostrice plstnatoplodej *Carex lasiocarpa* - pár uprostred)


## Externé odkazy
* Terminologický slovník biológie rastlín

## Zdroj
* 

Kategória:Morfológia rastlín
Kategória:Suché jednosemenné plody