Rakúsko-Uhorsko

right|thumb|Národnosti v Rakúsko-Uhorsku
right|thumb|Rakúsko-Uhorsko a nástupnícke štáty
right|thumb|Krajiny Rakúsko-Uhorska (t.j. korunné krajiny a krajiny svätoštefanskej koruny a Bosna a Hercegovina)
right|thumb|Mapa Rakúsko-Uhorska z roku 1890
right|thumb|Mapa Rakúsko-Uhorska

**Rakúsko-Uhorsko** (), plným názvom **Rakúsko-uhorská monarchia** (, ), bol štátny útvar, reálna únia Kráľovstiev a krajín v ríšskej rade zastúpených alebo '''Predlitavska''' (, nepresne Rakúska) a Krajín svätoštefanskej koruny alebo '''Zalitavska''' (, nepresne Uhorska), existujúci od 8. júna 1867 do 31. októbra 1918. Toto súštátie vzniklo premenou Rakúskeho cisárstva na základe rakúsko-uhorského vyrovnania vo februári 1867. Monarchia sa rozpadla krátko po porážke v prvej svetovej vojne.

Rakúsko-Uhorsku vládli Habsburgovci a predstavovalo poslednú fázu ústavného vývoja habsburskej monarchie. Išlo o viacnárodnostný štát a jednu z hlavných európskych mocností tých čias. Rakúsko-Uhorsko bolo geograficky druhá najväčšia krajina v Európe po Ruskej ríši s rozlohou 621 538 km2 a tretia najľudnatejšia krajina (po Rusku a Nemeckej ríši). Impérium vybudovalo štvrtý najväčší strojársky priemysel na svete, po Spojených štátoch, Nemecku a Spojenom kráľovstve. Rakúsko-Uhorsko sa tiež stalo po Spojených štátoch a Nemeckom cisárstve tretím najväčším svetovým výrobcom a vývozcom elektrických domácich spotrebičov, elektrických priemyselných spotrebičov a zariadení na výrobu energie pre elektrárne.

Jeho jadro bola duálna monarchia, ktorá bola reálnou úniou medzi Predlitavskom, severnou a západnou časťou bývalého rakúskeho cisárstva a Uhorským kráľovstvom. Po reformách v roku 1867 bol rakúsky a uhorský štát mocensky rovnocenný. Obidva štáty vykonávali spoločnú zahraničnú, obrannú a finančnú politiku, ale všetky ostatné vládne schopnosti sa rozdeľovali medzi patričné štáty. Tretia zložka únie bolo Chorvátsko-slavónske kráľovstvo, autonómna oblasť pod uhorskou korunou, ktorá si v roku 1868 vyrokovala chorvátsko-uhorské vyrovnanie. Po roku 1878 sa Bosna a Hercegovina dostala pod rakúsko-uhorskú spoločnú vojenskú a civilnú správu až do úplného anektovania v roku 1908, čo vyvolalo medzi ostatnými mocnosťami bosenskú krízu.

Rakúsko-Uhorsko bolo jedna z ústredných mocností počas prvej svetovej vojny, ktorá sa začala vyhlásením vojny Rakúsko-Uhorska Srbskému kráľovstvu dňa 28. júla 1914. V čase, keď vojenské úrady dňa 3. novembra 1918 podpísali prímerie vo Villa Gusti, bolo už fakticky rozpustené. Uhorské kráľovstvo a Prvá Rakúska republika sa považovali za nástupcu de iure, kým nezávislosť západoslovanských a juhoslovanských štátov ako prvá Československá republika, Druhá poľská republika a Juhoslovanské kráľovstvo, a ďalej väčšina územných požiadaviek Rumunského a Talianského kráľovstva, uznali v roku 1920 víťazné mocnosti.

## Názvy
Oficiálnych dobových názvov bolo viacero, konkrétne: 
* **Rakúsko-uhorská monarchia**/ **Rakúsko-uhorské mocnárstvo**/ **Monarchia** [alebo **Mocnárstvo**] **Rakúsko-Uhorsko** (nem. *Österreichisch-Ungarische Monarchie*, *Monarchie Österreich-Ungarn*), 
***Rakúsko-uhorská ríša** (nem. *Österreich-ungarisches Reich*), 
***Cisárska a kráľovská monarchia Rakúsko-Uhorsko**/ **Cisárske a kráľovské mocnárstvo Rakúsko-Uhorsko** (nem. *Kaiserliche und königliche Monarchie Österreich-Ungarn*), 
***Cisársko-kráľovská rakúsko-uhorská monarchia**/ **Cisársko-kráľovské rakúsko-uhorské mocnárstvo** (*Kaiserlich-königliche Österreichisch-Ungarische Monarchie*), 
***Kráľovstvá a krajiny v ríšskej rade zastúpené a Krajiny svätoštefanskej koruny** (nem. *Die im Reichsrat vertretenen Königreiche und Länder und die Länder der Heiligen Ungarischen Stephanskrone*).

Bežné dobové (a dnešné) názvy boli (a sú): **Rakúsko-Uhorsko** (nem *Österreich-Ungarn*; toto bol aj polooficiálny názov),  **c. a k. monarchia** (nem. *k. u k. Monarchie*), **Cisárska a kráľovská monarchia** (nem. *Kaiserliche und königliche Monarchie*), **duálna monarchia** (nem. *Doppelmonarchie*, zriedkavo *Dualmonarchie*), **dvojitá monarchia** či **dvojmonarchia** (nem. *Doppelmonarchie*), **dvojitá ríša** (nem. *Doppelreich*) a názvy uvedené v článku habsburská monarchia (napr. **habsburská monarchia**, **Rakúsko**, **(po)dunajská monarchia**, **c. k. monarchia** atď.).

Novodobý (skôr ironický) názov je **Kakánia** (podľa nemeckej skratky k. u. k. resp. k. k. - skratky pozri nižšie).. O Kakánii pozri aj článok Muž bez vlastností.

## Dejiny a usporiadanie
Rakúsko-Uhorsko bolo vytvorené po prehranej rakúsko-pruskej vojne v roku 1866. Rakúske cisárstvo trvalo až do 8. júna 1867, keď sa habsburská monarchia po rakúsko-uhorskom vyrovnaní zmenila na reálnu úniu Rakúsko-Uhorsko. Týmto aktom bola tiež obnovená suverenita Uhorského kráľovstva, ktorú Habsburgovci potlačili po porážke Uhorskej revolúcie z roku 1848.  

### Štátoprávne usporiadanie
V roku 1867 bolo tzv. rakúsko-uhorským vyrovnaním rakúske cisárstvo premenené v *reálnu úniu* dvoch štátnych celkov (tzv. dualizmus).

Na jednom úseku tvorila hranicu riečka Litava (nem. *Leitha*) pravostranný prítok Dunaja, preto dostali oba celky polooficiálne názvy: 
* Predlitavsko (nem. *Cisleithanien*) (Rakúsko, oficiálne *Kráľovstvá a krajiny v ríšskej rade zastúpené*)
* Zalitavsko (nem. *Transleithanien*) (Uhorsko, oficiálne *Krajiny svätoštefanskej koruny*, t.j. Uhorské kráľovstvo). 

Tieto celky boli spojené osobou panovníka z dedičnej habsbursko-lotrinskej dynastie, so spoločným ministerstvom zahraničia, vojny a ríšskych financií. Každý z oboch celkov mal svoj parlament (ríšska rada v Rakúsku, uhorský snem v Uhorsku). *Bosnu a Hercegovinu*, ktorá do roku 1908 patrila Osmanskej ríši, spravovali spoločne obe časti ríše cez ministerstvo financií.

#### Skratky
Skratkové označenia úradov:
*spoločné úrady pre celé Rakúsko-Uhorsko: *c. a k.* (t.j. cisársky a kráľovský) -  nem. *k. u. k.*/ *k. und k.*/ *k. & k.* (t.j. königlich und kaiserlich); maď. *cs. és kir.* (t.j. császári és királyi), 
*predlitavské úrady: *c. k.* (t.j. cisársko-kráľovský) -  nem. *k. k.* (t.j. kaiserlich-königlich) ; maď. *cs. kir.* (t.j. császári-királyi),
*zalitavské úrady: *uh. kr.*/ *uh. kráľ.*/ *kr. uh.*/ *kráľ. uh.* (t. j. uhorsko-kráľovský alebo kráľovsko-uhorský) - nem. *kgl. ung.*/ *k. u.* (t.j. königlich ungarisch - doslova: kráľovsko uhorský); maď. *m. kir.*/ *M. kir.*/ *m. k.* (t.j. magyar királyi - doslova: uhorskokráľovský). 

Spomínaná skratka *c. k.* (t.j. bez spojky a) sa však používala už od 18. storočia a vtedy sa vzťahovala na celú habsburskú monarchiu; v spojení *c. k. monarchia* (= *c. a k. monarchia*) sa na celú habsburskú monarchiu vzťahovala aj za čias Rakúsko-Uhorska.

#### Územia Rakúska-Uhorska
1. Kráľovstvá a krajiny v ríšskej rade zastúpené (Predlitavsko, korunné krajiny)
* České kráľovstvo
* Dalmátske kráľovstvo
* Haličské a Vladimírske kráľovstvo s
** Krakovským veľkovojvodstvom
** Osvienčimským vojvodstvom
** Zatorským vojvodstvom
* Arcivojvodstvo Rakúsko pod Enžou
* Arcivojvodstvo Rakúsko nad Enžou
* Bukovinské vojvodstvo
*Korutánske vojvodstvo
* Kranské vojvodstvo
* Soľnohradské vojvodstvo
* Hornosliezske a dolnosliezske vojvodstvo (Rakúske Sliezsko)
* Štajerské vojvodstvo
*Moravské markgrófstvo
* Tirolské kniežacie grófstvo 
** Vorarlbersko
* Prímorie (Küstenland):
** Kniežacie grófstvo Gorica a Gradisca
** mesto Terst
** Istrijské markgrófstvo

2. Krajiny svätoštefanskej koruny (Zalitavsko, Uhorské kráľovstvo)
* Vlastné Uhorsko (v slovenčine tzv. "Uhry")
* Chorvátsko-slavónske kráľovstvo
* slobodný prístav Rijeka (Fiume) [špeciálne postavenie]

3. Bosna a Hercegovina 
* Bosna a Hercegovina - zvláštne postavenie (pozri nižšie)

#### Bosna a Hercegovina
Rakúsko-Uhorsko malo podľa článku 25 Berlínskeho mieru z 13. júla 1878 spravovať oblasť Bosny a Hercegoviny, ktorá dovtedy pripadala osmanskému Turecku. Toto poverenie si Rakúsko-Uhorsko vysvetlilo po svojom a 29. júla Bosnu a Hercegovinu (a časť Sandžaku) obsadilo vojensky. 

Keď sa v júli 1908 odohrala v Turecku revolúcia Mladoturkov a krajina riešila vnútroštátne konflikty, Rakúsko-Uhorsko využilo situáciu a 5. októbra 1908 došlo aj k formálnej anexii Bosny a Hercegoviny.

### Zánik
V roku 1914 v Sarajeve srbský nacionalista Gavrilo Princip zavraždil dediča trónu Františka Ferdinanda d'Este a jeho manželku. Výsledkom následnej eskalácie politických tlakov a existujúcich spojenectiev bola Prvá svetová vojna, v ktorej Rakúsko-Uhorsko bojovalo na strane Centrálnych mocností spolu s Nemeckou ríšou, Osmanskou ríšou a Bulharskom. So všeobecne rastúcim nacionalizmom a zhoršujúcou sa vojenskou a ekonomickou situácie Centrálnych mocností (najmä od polovice 1918) rástol aj odpor k vojne, predovšetkým medzi národnostnými menšinami, ktoré boli voči Habsburgskej monarchii nepriateľsky naladené už pred vojnou. V októbri 1918 najprv Maďari vyhlásili ukončenie dualistickej únie a svoju nezávislosť. Následne sa odtrhlo Československo (28. októbra 1918) a budúca Juhoslávia (29. októbra 1918). Po tom, ako Rakúsko-Uhorsko podpísalo s Dohodou prímerie 3. novembra 1918, vyhlásili nezávislosť aj Západná Ukrajina a Poľsko. 

Ríša *de facto* prestala existovať 11. novembra 1918, v deň keď sa skončila prvá svetová vojna, abdikáciou cisára Karola. Formálne existenciu ríše uzavrelo podpísanie mierových zmlúv Dohody s Rakúskom (1919 - Saintgermainska zmluva) a Maďarskom (1920 - Trianonská zmluva).

### Nástupnícke štáty
* Rakúsko
* Maďarsko
*Česko-Slovensko
*Poľsko (časť)
*Rumunsko (časť)
*Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov (od roku 1929 Juhoslávia)
*Taliansko (časť)náhľad|Červené - Predlitavsko, Zelené - Zalitavsko

## Charakteristika
Treba dôsledne rozlišovať medzi Predlitavskom a Zalitavskom: Kým na západe (t. j. v Predlitavsku) predsa len národy dostali značné slobody a pokračovala liberalizácia spoločnosti, na východe (t. j. v Uhorsku) sa národnostný a iný útlak zosilnil (maďarizácia) a spoločnosť zachovávala v mnohých smeroch stredoveké zriadenie (vplyv šľachty a pod.). Kým napríklad dnešnému Česku k úplnej slobode chýbala už len politická samostatnosť, dnešné Slovensko nemalo v Uhorsku vyčlenené ani len administratívne hranice a slovenčina bola na všetkých základných školách a škôlkach (vyššie slovenské školy neboli) zakázaná, ba v niektorých prípadoch aj trestaná.

Cieľom dualizmu bolo predísť rozpadu Rakúsko-uhorskej monarchie udelením kvázi-rovnocenného postavenia Maďarom v monarchii. Rakúsko-Uhorsko sa tak však stalo nástrojom nadvlády rakúskych Nemcov a Maďarov nad ostatnými národmi monarchie a preto ostatné národy monarchiu označujú ako „žalár národov“. 

Rakúsko-Uhorsko sa nedokázalo zbaviť tradícií, nebolo schopné riešiť národnostné otázky (hoci pred prvou svetovou vojnou už existoval konkrétny plán na federalizáciu monarchie) a urýchliť priemyselný rozvoj. 

Niektorí autori veria, že federatívna Rakúsko-uhorská monarchia, alebo aspoň stredoeurópska federácia národných štátov utvorených v ich etnických hraniciach, mohla účinne zabrániť vypuknutiu 2. svetovej vojny. Návrhom pripomínajúcim vytvorenie federatívneho Rakúsko-Uhorska bola idea rumunského národovca Aurela Popoviciho na vytvorenie Spojených štátov Veľkého Rakúska. Po atentáte na Františka Ferdinanda v roku 1914 a následnom vypuknutí 1.svetovej vojny, na konci ktorej sa Rakúsko-Uhorsko rozpadlo, bola táto myšlienka zatratená.

### Národnostné zloženie
Národy podľa abecedy (čísla sú pravdepodobne podľa sčítania z roku 1910, ktoré je považované za sporné):
* Česi 6 442 13312,54 %
* Chorváti a Srbi 4 380 8918,52 %
* Maďari 10 056 31519,57 %
* Poliaci 4 976 8049,68 %
* Nemci 12 006 52123,46 %
* Rómovia 421 3790,78 %
* Rumuni 3 224 1476,27 %
* Rusíni a Ukrajinci 3 997 8217,78 %
* Slováci 1 967 9703,83 %
* Slovinci 1 255 6202,44 %
* Srbi
* Taliani 768 4221,5 %
* Židia

## Referencie

## Pozri aj
* Spojené štáty Veľkého Rakúska

## Iné projekty


Kategória:Dejiny Rakúska
Kategória:Dejiny Maďarska
Kategória:Dejiny Talianska
Kategória:Dejiny Česka
Kategória:Dejiny Poľska
Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Dejiny Rumunska
Kategória:Dejiny Slovinska
Kategória:Dejiny Chorvátska
Kategória:Dejiny Bosny a Hercegoviny
Kategória:Zaniknuté štáty Európy
Kategória:Zaniknuté štáty na území Slovenska
Kategória:Zaniknuté štáty
Kategória:Zaniknuté monarchie