Françoise Sagan

**Françoise Sagan**, vlastným menom **Françoise Quoirezová** (* 21. jún 1935, Cajarc, Francúzsko – † 24. september 2004, Équemauville) bola francúzska spisovateľka, prozaička a dramatická autorka, scenáristka a textárka. Svoj pseudonym si vybrala z diela Marcela Prousta - Princesse de Sagan (Hľadanie strateného času).

## Osobný život
Narodila sa v Cajarcu (department Lot), kde strávila detstvo obklopená zvieratami. Bola najmladším a rovnako tak i rozmaznaným členom meštianskej rodiny. Jej otec pôsobil ako riaditeľ spoločnosti a matka bola dedička bohatých statkárov. Rodina Quoirezových strávila 2. svetovú vojnu v provincii Dauphiné a neskôr vo Vercors. Mladosť prežila v Paríži. V roku 1953 bola neúspešná na prijímacích pohovoroch na Sorbonne. I keď žila nekonvenčným životným štýlom, napokon začala študovať na parížskej univerzite, avšak svoje štúdiá riadne neukončila. Od svojich 17 rokov raňajkovala v kaviarni "Closerie des Lilas", okrem iných aj so svojím učiteľom Jeanom-Paulom Sartrom, čo ju zrejme inšpirovalo k písaniu. 

Sagan bola v manželskom zväzku dvakrát. Prvýkrát vyskúšala manželský život s Guyom Schoellerom, ktorý bol o 20 rokov starší (svadba sa uskutočnila 13. marca 1958). Toto manželstvo trvalo približne dva roky (rozviedli sa v júni 1960). Jej druhým svadobným pokusom bol Bob Westhof, mladý americký sukničkár a zdanlivý keramik. Tento zväzok vydržal asi rok (svadba sa konala 10. januára 1962 a v roku 1963 sa rozviedli). Z tohto vzťahu vzišlo i dieťa – Denis. Po manželských skúsenostiach sa vybrala inou cestou – vytrvala v lesbickom mileneckom vzťahu s módnou návrhárkou Peggy Roche a milencom Bernardom Frankom – ženatým esejistom, ktorý bol posadnutý čítaním a jedením. Svoju nekonvenčnú rodinu rozšírila o Annicku Geille, redaktorku Playboy magazínu, ktorá o nej napísala článok.

Zbožňovala cestovanie a veľakrát ju v USA videli s Trumanom Capotem, či s Avou Gardnerovou. 14. apríla 1957, keď riadila svoje športové auto Aston-Martin, spôsobila dopravnú nehodu a na istý čas sa ocitla v bezvedomí. Utrpela mnohonásobné zlomeniny hlavy, hrudníka a brucha. Odvtedy bojovala so závislosťou na liekoch a drogách. Milovala šoférovanie a veľakrát navštívila Monte Carlo, aby sa pri hraní v kasínach zrelaxovala. Všetky jej biografie obsahujú informáciu o tom, ako vyhrala veľké množstvo peňazí v kasíne, ako jazdila na drahých autách a užívala si nočný život na Côte d´Azur, no Sagan nezabudla písať ďalšie romány. Françoise Saganová sa stala ikonou úspechu vo Francúzsku.  

90. roky boli pre Saganovú v znamení závislosti na drogách. Dlhodobo užívala tabletky, amfetamíny, kokaín, morfium a alkohol. 

O tom, že Saganovej zdravotný stav nebol celkom dobrý, sa svet dozvedel v roku 2000. O dva roky na to bola obvinená z krátenia daní, ale vďaka bývalému prezidentovi Françoisovi Mitterrandovi dostala len podmienečný rozsudok.

Koncom života sa ocitla opustená a bez luxusu, na ktorý bola zvyknutá. 24. septembra 2004 zomrela vo veku 69 rokov na pľúcnu embóliu v Équemauville - Calvados. Na jej vlastnú žiadosť boli jej pozostatky spálené v rodnom Cajarcu.
 
Prezident Jacques Chiracpo smrti spisovateľky povedal: *„Bola vedúcou postavou svojej generácie a pomohla zlepšiť postavenie žien vo Francúzsku. S jej odchodom Francúzsko stráca jednu z najlepších a najcitlivejších autoriek. S citom a bystrosťou odhaľovala ducha a vášne ľudského srdca.“*

V roku 2010 založil Saganovej syn Denis Westhoff literárnu cenu "Le prix Françoise-Sagan".

## Literárna tvorba
Jej prvý román – *Dobrý deň, smútok*, bol publikovaný v roku 1954, keď mala 18 rokov. Jej debut zaznamenal okamžitý a medzinárodný úspech. V tejto knihe hrá hlavnú postavu Cécile – 17-ročné dievča, ktoré je vychovávané iba otcom, znamenitým svetákom.

Hrdinami jej kníh sú členovia a členky zlatej mládeže bojujúci s dezilúziou. Až do roku 1998 bola aktívnou autorkou, ktorá napísala veľa diel. Mnoho jej diel bolo sfilmovaných. Stroho dodržiavala štýl francúzskeho psychologického románu, dokonca i keď v tom čase bol v obľube iný štýl – nový román. Jej postavy majú často v konverzáciách existenciálny podtón. Jej tvorba sa neobmedzovala len na romány, divadelné hry a autobiografiu, ale rovnako tak obsahovala i texty piesní a filmové scenáre. 

V 60. rokoch sa Sagan vo väčšej miere venovala písaniu hier, ktoré boli skutočne skvelé v dialógoch, avšak nezaznamenali nadmerný úspech. Napokon svoju kariéru najväčšmi rozvíjala ako románopiskyňa.

Najlepšie vystihuje jej metódu písania tento jej citát: "*Písanie je otázka nachádzania určitého rytmu. Prirovnávam to k džezovému rytmu. Veľká časť života je druh rytmického postupu s troma notami..." Françoise Sagan *

## Politické angažovanie
Françoise Sagan nebola členkou žiadnej politickej strany, no rada sa vyjadrovala podpisovaním manifestov a petícií. Podľa vlastných slov bola ľavičiarka. Podpísala *Manifest 121*, ktorý deklaroval právo Alžírska na nezávislosť a *Manifest 343 žien,* ktoré hlasujú za právo na potrat. Ako mladá 25-ročná žena išla na Kubu a napísala z cesty reportáž, ktorá mala vplyv na názory parížskej inteligencie na komunizmus. Po *Manifeste o Alžírsku* poškodila explózia vidiecky majetok jej rodiny, ktorú zavinila francúzska tajná armáda OAS.

## Prívlastky
François Mauriac ju nazval „Le charmant petit monstre“ (šarmantná príšerka), novinári zas „Coco Chanel francúzskej literatúry“.

## Diela
### Romány

* *Dobrý deň, smútok* (*Bonjour, tristesse*, 1954)   
* *Akýsi úsmev* (*Un certain sourire*, 1956)    
* *O mesiac, o rok* (*Dans un mois dans un an*, 1957)   
* *Máte radi Brahmsa?* (*Aimez-vous Brahms?*, 1959)    
* *Odtrúbené*, La Chamade, 1966
* *Zázračné oblaky*, Les Merveilleux Nuages, Éditions Julliard, 1961.
* *Strážca srdca*, Le Garde du cœur, Éditions Julliard, 1968.
* *Trochu slnka v studenej vode*, Un peu de soleil dans l'eau froide, Éditions Flammarion, 1969.

* *Modriny na duši*,  Des bleus à l'âme, Éditions Flammarion, 1972 - rééd. Éditions Stock, 2009.
* *Strata tváre*,  Un Profil perdu, Éditions Flammarion, 1974.
* *Neustlaná posteľ*,  Le Lit défait, Éditions Flammarion, 1977.
* *Nalíčená žena*, La Femme fardée, Éditions Ramsay, 1981.
* *Nehybná búrka*, Un Orage immobile, Éditions Julliard, 1983.
* *Obojok*, La Laisse, Éditions Julliard, 1989.
* *Les Faux-Fuyants*, Éditions Julliard, 1991.
* *Prechodný zármutok*, Un Chagrin de passage, Éditions Plon, 1993.

     
V týchto a ďalších románoch sa prejavuje jej vzťah ku francúzskemu psychologickému románu. Príbehy mladých žien s existenciálnym postojom k životu plynú s typickou francúzskou kultivovanosťou, no obvykle končia v bezvýchodiskovej situácii. Povahy Parížaniek, ktoré dusia v sebe svoje smútky a pocity porážky, aby odišli ako dámy zo životov mužov, sú Saganovej evergreenom. Spisovateľka buduje na základoch existencializmu psychologickú mapu ženskej duše. 

V roku 1978 jej vychádza prvý román, v ktorom reaguje na politickú situáciu:
* *Akvarelová krv* (1978)    
* *Ležiaci pes* (1980)   
* *Po márnom boji*  (1985)    
* *Zrkadlo,* Le Miroir égaré (1996)

### Novely, zbierky noviel
* *Hodvábne oči* (*Des yeux de soie*), zbierka obsahuje novelu *Modré papradie* (*Les Fougères bleues*)
* *Scénické hudby (Musiques de scènes),* zbierka
* *Dom Raquel Vega* (*La maison de Raquel Vega*), novela

### Dramatická tvorba
* *Zámok vo Švédsku* (1959)  

### Filmové scenáre
* Landru, réžia Claude Chabrol, 1963
* Bál u grófa d´Orgel, réžia Marc Allégret, podľa románu Raymonda Radigueta, 1970
* Ešte jedna zima, réžia a scenár F. Sagan 
* Borgiovci alebo zlatá krv, TV film, spoluautorka scenára, 1977
* Les fougères bleues, Modré papradie, 1977, vlastný scenár a réžia
* Sagan, film o jej živote, réžia Diane Kurys, 2008

### Biografia
* *Sarah Bernhardt:* *Neutíchajúci smiech*, Sarah Bernhard, Le Rire incassable, 1987

### Hudobné texty
* Text „Sans vous aimer“ (Bez lásky k vám) - šansón Juliette Gréco (Sagan napísala pre Gréco ďalšie tri texty)

### Autobiografie a pamäti
* *Avec mon meilleur souvenir*, 1984, Gallimard, memoáre o ľuďoch, ktorých mala rada a o príjemných veciach v jej živote
* *Cez rameno* (1998)

## Ocenenia
* Prix du Brigadier, 1960, za hru *Zámok vo Švédsku*
* Prix d´Albert de Monaco za celé dielo, 1985

## Referencie


## Bibliografia
* *Sagan à toute allure* - Marie-Dominique Lelièvre, vydavateľ  Denoël, Paríž, 2008, 343 strán, ISBN 978-2207256947

## Zdroje
* 
* Gallica - texty Saganovej a o Saganovej

## Externé odkazy

* Biografia FS v N.Y.Times
* Citáty a bonmoty 
* Článok o živote FS v magazíne "Lire"
* F.Saganová v Encyclopaedia Britannica 
*  F. Saganová v Le dictionaire Larousse 
* Podrobný biografický článok o F. Saganovej 

Kategória:Francúzski spisovatelia
Kategória:Existencializmus
Kategória:Pseudonymy