open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michal Kušík

Dr. **Michal Kušík**, CSc. (* 20. september 1915, Horná Ždaňa – † 2. október 2000, Bratislava) bol popredný slovenský archivár, historik a filológ.

Študoval históriu a klasickú filológiu na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity (teraz Univerzity Komenského) v Bratislave. Najprv pôsobil ako stredoškolský profesor latinčiny a dejepisu na Jezuitskom gymnáziu v Bratislave, neskôr pracoval v Pôdohospodárskom archíve. Od roku 1954 bol vedeckým vedúcim Slovenskej archívnej správy. V rokoch 1968 – 1980 bol riaditeľom Štátneho ústredného archívu SSR v Bratislave. V rokoch 1965 – 1980 externe prednášal na Filozofickej fakulte študentom archívnictva stredovekú latinčinu a teóriu archívnictva (archivistiku).

Stal sa zakladateľom slovenskej archívnej vedy (archivistiky) a spolutvorcom archívnej organizácie na Slovensku. Bol zakladateľom odborného periodika Slovenská archivistika a v rokoch 1966 – 1980 jej hlavným redaktorom. Ako riaditeľ Štátneho ústredného archívu sa zaslúžil o prípravu a prijatie archívneho zákona (1975) a o výstavbu novej budovy ústredného archívu (dnes Slovenského národného archívu).

## Najvýznamnejšie práce
* *Urbáre feudálnych panstiev na Slovensku 1. (16. storočie)* Ed. Richard Marsina – Michal Kušík. Bratislava: SAV, 1959, 572 s.
* *Urbáre feudálnych panstiev na Slovensku 2. (17. storočie)* Ed. Richard Marsina – Michal Kušík. Bratislava: SAV, 1959, 595 s.
* *Archívnictvo v klasifikácii vedy.* In: Slovenská archivistika, roč. 3, 1968, č. 1, s. 3-21.
* *Slovenské archívne názvoslovie.* In: Slovenská archivistika, roč. 9, 1974, č. 1, s. 19-46.
* KUŠÍK, Michal a kol.: Štátny ústredný archív SSR. Bratislava: Obzor, 1983.

Kategória:Slovenskí archivári
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Narodenia v 1915
Kategória:Úmrtia v 2000
Kategória:Osobnosti z Hornej Ždane
Slovenská archivistika

**Slovenská archivistika** je recenzovaným vedeckým periodikom. Vychádza od roku 1966 ako jediný vedecký časopis zameraný na  archívnictvo a pomocné historické vedy na Slovensku. Časopis je vydávaný dvakrát ročne, v júni a v decembri, v elektronickej a v tlačenej podobe. Hlavným poslaním časopisu je rozvoj slovenskej archívnej vedy, pomocných vied historických a príbuzných odborov. Časopis zohráva funkciu kolektívneho informátora vo vedeckých a odborných otázkach slovenskej archivistiky. Zároveň je zdrojom informácií pre osoby využívajúce archívne dedičstvo Slovenskej republiky. V rokoch 2014 - 2019 bolo vydávanie Slovenskej archivistiky prerušené. Vydávanie bolo obnovené v roku 2020.   

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Historické časopisy
Kategória:Časopisy na Slovensku
Kategória:Vedecké časopisy
Kategória:Archivistika
Elemír Rákoš

PhDr. **Elemír Rákoš**, CSc. (* 14. september 1935, Rimavská Sobota – † 6. september 2003, Bratislava) bol slovenský archivár a historik. 

Študoval archívnictvo na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského (FiF UK) v Bratislave. Celý život pracoval v Štátnom ústrednom archíve SSR (neskôr Slovenskom národnom archíve). Externe prednášal archívnictvo a diplomatiku najnovšieho obdobia na FiF UK.

Patril medzi najvýznamnejších archívnych teoretikov na Slovensku. Odborne sa zameriaval na otázky archívnej teórie, metodiky a praxe spracúvania archívnych písomností. Bol priekopníkom vydávania prameňov k dejinám 20. storočia.

Spoločnosť slovenských archivárov udeľuje každoročne od roku 2007 mladým archivárom na jeho počesť *Cenu Elemíra Rákoša* za najlepšiu štúdiu v odbore archívnictva a pomocných vied historických.

## Najvýznamnejšie práce
* *Slovenské národné orgány v rokoch 1943-1968* (1973) - spoluautor.
* *Slovenské národné orgány v dokumentoch I. Obdobie SNP* (1977)
* *Slovenské vysťahovalectvo* (1969, 1975)
* *Archívna veda a archívna prax.* In: Slovenská archivistika, roč. 25, 1990, č. 1, s. 9-21.
* *Teória archívneho fondu I.-V.* In: Slovenská archivistika, roč. 29, 1994, č. 2, s. 3-19; *(II.)* roč. 30, 1995, č. 1, s. 9-23; *(III.)* roč. 31, 1996, č. 1, s. 3-23; *(IV.)* roč. 32, 1997, č. 1, s. 3-20; *(V.)* roč. 33, 1998, č. 2, s. 3-17.
* *Teória archívnych dokumentov.* In: Slovenská archivistika, roč. 35, 2000, č. 1, s. 3-16.
* *Metodológia a prax archívneho hodnotenia.* In: Slovenská archivistika, roč. 38, 2003, č. 2, s. 13-25.

Kategória:Osobnosti z Rimavskej Soboty
Kategória:Slovenskí archivári
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Laureáti Pribinovho kríža III. triedy
Latacunga

**Latacunga** (alebo aj **La Tacunga**) je mesto, ležiace na náhornej plošine Ekvádoru. Je hlavným mestom provincie Cotopaxi, nachádza sa  južne od Quita, blízko sútoku riek Alaques a Cutuchi zlievajúcich sa do Patate, hlavného prítoku Pastaza. A ak keď mesto nie je príliš významné ani krásne, má zajímavú históriu. Názov mesta pochádza z indiánského výrazu llacta cunani, čo znamená miesto, ktoré som si vybral. Počet obyvateľov Latacungy predstavuje 51&nbsp;689, väčšinou mesticov (miešancov) a domorodých.

Latacunga je vzdialená približne hodinu a pol cesty južne od Quita na Panamerickej diaľnici. Pôvodne bola aj na starej ceste z Quita do Guayaquilu a má aj železničnú stanicu na trase medzi oboma uvedenými mestami. Leží v nadmorskej výške , podnebie je studené a veterné, vzhľadom na priľahlé snehom pokryté výšiny, a neúrodné náhorné plošiny, pokryté pemzou, na ktorých stojí.

Mesto je dobrým východiskovým bodom pre výstupy na neďaleké vulkány Cotopaxi (), Iliniza Sur (), Iliniza Norte () a Lagunu Quilotoa (). Aktívna sopka Cotopaxi je vzdialená iba . Mesto často trpelo jej opakovanými erupciami. Bolo založené v roku 1534, štyrikrát bolo zničené zemetraseniami medzi rokmi 1698 a 1798. Susediace ruiny staršieho pôvodného mesta sa datujú do čias Inkov.

Najznámejšie jedlá Latacungy sú chugchucaras, ktoré sa skladá z bravčoviny, hominy (varenej kukurice), empanadas (placky), pisangy (banány), popcorn a tostado (druh opekaného zrna). Často podávané s ají, čo je druh korenia, ktoré môže byť jemné až veľmi pálivé v závislosti od prípravy.

Hospodárstvo Latacungy je závislé od poľnohospodárstva a kvetinárstva. Má medzinárodné letisko, ktoré sa však nepoužíva pre medzinárodných pasažierov, ale ako základňa leteckých síl a na určité špeciálne komerčné lety. Prítomnosť vulkanických aktivít viedla k hromadeniu ložísk pemzy, ktorá je v súčasnosti ťažená, ako aj výskytu prírodnej minerálky, flaškovanej pod chráneným názvom San Felipe.

## Iné projekty

Kategória:Mestá v Ekvádore
Juditin most

thumb|Reliéf Bradáča v navigácii pri Karlovom moste. Podľa legendy znázorňuje staviteľa mostu
**Juditin most** v Prahe bol kamenný most cez rieku Vltavu, išlo o predchodcu o niečo južnejšie ležiaceho Karlovho mosta. Bol postavený medzi rokmi 1158 a 1172 a stal sa tak najstarším kamenným mostom v Českých krajinách a jedným z najstarších severne od Álp. V tej dobe boli v strednej Európe len dva kamenné mosty, v Regensburgu a Drážďanoch.

## Dejiny
Vybudoval ho český kráľ Vladislav II. v rokoch 11601172 a pomenoval ho podľa svojej manželky Judity. 

Bol dlhý 514 metrov a široký 6,8 metra. Vydláždený bol nepravidelnými kremencovými, alebo silicitovými kvádrami a jeho dlažba bola o 4 až 5 metrov nižšie oproti Karlovmu mostu. V roku 1342 ho zničila povodeň. Išlo o románsky most založený po pôvodnom drevenom moste. Jeho zvyšky možno v súčasnosti vidieť v budove *Křižovníků s červenou hvězdou* na Křižovníckom námestí, v prieplave pod Křižovníckym námestím a v pivniciach domov na Malej Strane.

## Referencie


## Pozri aj
* Malostranské mostné veže

## Literatúra
* Jiří Streit: *Divy staré Prahy*. Praha: Mladá fronta, 1960, s. 19–35.

## Externé odkazy
* V ledové Vltavě se fotí nejlépe. Podívejte se na první fotografie Juditina mostu

Kategória:Mosty v Prahe
Kategória:Kamenné mosty
Kategória:Zničené mosty
Kategória:Staré Mesto (Praha)
Kategória:Malá Strana
Kategória:Románske stavby v Česku
Kategória:Mosty cez Vltavu
Apollinarizmus

**Apollinarizmus** alebo **apollinarianizmus** je jednou z christologických teórií 4. storočia. Jej predstaviteľom bol Apollinaris z Laodikeie, ktorý tvrdil, že Ježiš Kristus mal ľudské telo a zároveň božskú myseľ.

Túto teóriu zastávali prívrženci nikajskej strany ako aj ariáni. Apollinaris vychádzal z platonskej trichotomie, ktorá delí človeka na telo, dušu a ducha, a učil, že v Ježišovi bol ľudský duch nahradený božským Logom, 2. osobou Trojice. 

Tento názor odporoval východnému poňatiu, že „to, čo Kristus neprijal, neposvätil“. Ak teda neprijal ľudského ducha, nemohla Kristova smrť na kríži posvätiť a spasiť ducha človeka. 

Proti učeniu sa postavila už alexandrijská synoda roku 362, bez toho, aby menovala Apollinaria ako autora tohto učenia. Roku 373 odmietli egyptskí biskupi, ktorých poslal cisár Valentinianus do exilu, spoločenstvo s Apollinariom. Pápež Damasus I. učenie odsúdil v roku 377 a 1. konštantínopolský koncil ho roku 381 vyhlásil tiež za herézu nezlúčiteľnú s kresťanskou vierou. Ježiš Kristus podľa kresťanskej viery je človekom a Bohom, teda nie je ani poločlovek, ani poloboh.

## Pozri aj

*1. konštantínopolský koncil
*Apollinaris z Laodikeie

Kategória:Herézy
Staroměstská mostecká věž

thumb
**Staroměstská mostecká věž** (doslova *Staromestská mostová veža*) sa nachádza v Prahe v Starom Meste pri vstupe na Karlov most. Je to gotická veža postavená spolu s mostom Petrom Parléřom. Jej funkcia bola hlavne obranná, bola súčasťou opevnenia Starého Mesta. 

Súčasťou tohoto priestoru bol i stĺp so Sv. Václavom, ktorý v súčasnosti stojí na rohu kostola Sv. Františka z Assisi, oproti vstupu do Klementina. Tento stĺp tu mal symbolizovať dôležitosť svätých, to že svätí majú vždy prednosť, takže i panovník, ktorý prechádzal cez Karlov most, sa mu musel vyhnúť.

Samotná veža je postavená z pieskovcových kvádrov a strecha je pokrytá bridlicovými plátmi. V súčasnej dobe je tu sprístupnená stála expozícia zastrešovaná Pražskou informačnou službou (PIS). Sprístupnené je prvé a druhé poschodie plus strecha. Návštevníci tu môžu vidieť film o Karlovom moste nazvaný *Karlov most – lúč storočiami (Karlův most – paprsek staletími)*.

Sochárska výzdoba Staromestskej mostnej veže je viditeľná hlavne zo strany Křižovníckeho námestia. V prvej línii sedí zľava Karol IV. a vľavo jeho syn Václav IV. Uprostred medzi nimi stojí patrón Karlovho mosta svätý Vít. V úrovni druhého poschodia potom stoja ďalší dvaja patróni: svätý Žigmund a Svätý Vojtech. Pod týmito sochami je malá soška leva. Sochárska výzdoba zo strany mosta bola zničená švédskym kanónom pri dobývaní Starého Mesta v roku 1648. Dochovali sa tu len znaky ledňáčkov. Doska uprostred bola inštalovaná neskôr a je venovaná udalostiam z roku 1648.

## Zaujímavosti
* V tejto veži je okrem iného doštička, ktorá uvádza presný dátum založenia Karlovho mosta Karolom IV. Bolo to 9. júla 1357 v 5:31 ráno.

* V dávnych dobách veža slúžila tiež k vystavovaniu hláv popravených ľudí. Tak tu boli napríklad medzi rokmi 16211631 vystavené hlavy desiatich účastníkov protihabsburského odboja, popravených 21. júna 1621 na Staromestskom námestí.

## Iné projekty

## Externé odkazy
Panoramatické fotografie zo Staromestskej mostnej veže 

Kategória:Mosty v Prahe
Kategória:Veže v Česku
Kategória:Staré Mesto (Praha)
Kategória:Gotické stavby v Česku
Apollinaris z Laodikeie

**Apollinaris z Laodikeie** (alebo **Apollinarios/Apollinar**) (310 – † 390) bol grécky teológ, biskup z Laodikeie (alebo nesprávne **…z Laodiceie/Laodiceje**) v Sýrii a zakladateľom apollinarizmu a syn kresťanského kňaza rovnakého mena.

Keď rímsky cisár Iulianus Apostata v roku 361 zakázal, aby kresťania vo svojich školách používali spisy klasických gréckych básnikov, Apollinarios spolu so svojím otcom básnicky spracoval rad biblických kníh, najmä žalmov, a previedol do formy platónskeho dialógu obsah evanjelií.

Ako lektor cirkevnej obce v Laodikeii bol roku 361 (alebo 360) zvolený nikajskou stranou za biskupa. Dôvodom bol jeho rozhodný odpor proti pohanskej reakcii a boj s ariánstvom. V ariánskej kríze podporoval homoúsiánsku pozíciu v prostredí, ktoré veľmi nahrávalo ariánstvu. To spôsobilo, že bol s hlavným odporcom ariánstva, Atanázom, ariánskou stranou exkomunikovaný.

Apollinaris hájil vo svojich spisoch kresťanstvo proti novoplatónskemu filozofovi Porfyriovi a rímskemu cisárovi Iulianovi Apostatovi. Tieto spisy prezrádzajú jeho filozofické vzdelanie, prepísal napríklad veľkú časť biblie do klasickej gréckej formy. Priatelil sa s Athanasiom, s Basilom z Cézarey bol v písomnom kontakte a v roku 373 alebo 374 patril medzi jeho žiakov aj Hieronymus (Hieroným).

Nakoniec sa odlúčil od učenia 1. nikajského koncilu tvrdením, že božstvo a ľudstvo nemôžu byť v osobe Ježiša Krista spojené. Namiesto toho sám učil, že v Kristovi bola síce ľudská duša a ľudské telo, avšak nie ľudský duch, ale božský Logos (pozri: trichotomizmus)

Apollinarios dostal do rozporu s názormi všeobecne prijímanými v cirkvi. Jeho učením, ktoré vlastne začalo christologické spory v cirkvi, sa zaoberalo viacero cirkevných synód (375 a 382 v Ríme, Alexandrijská synoda roku 378, 1. konštantínopolský koncil roku 381), ktoré ho odsúdili.

## Referencie

## Pozri aj
*1. konštantínopolský koncil
*Apollinarizmus

## Zdroj
* 

Kategória:Narodenia v 4. storočí
Kategória:Úmrtia v 4. storočí
Kategória:Grécki teológovia
Kategória:Biskupi
Kategória:Heretici
Staromestské námestie (Praha)

right|thumb|250px|Staromestské námestie a Týnsky chrám

**Staromestské námestie** (česky *Staroměstské náměstí*, predtým aj **Veľké námestie**, v češtine ľudovo **Staromák**, německy *Altstädter Ring*) je námestie v Prahe, centrum Starého mesta a historického jadra veľkomesta vôbec. 

## Historický vývoj

Už v 11. storočí sa tu nachádzalo trhovisko s pravidelne sa konajúcimi trhmi; jeho význam postupne narastal do rozmerov toho najvýznamnejšieho v krajine. Konali sa tu aj významné udalosti – došlo tu k vzbure ľudí po poprave Jana Želivského aj k ďalšej poprave 27 českých pánov v roku 1621. Význam námestia klesol spolu s významom mesta až po presune hlavného mesta štátu do Viedne. 

V 19. storočí došlo k prvej významnej zmene po dlhom čase; vznikla novogotická prístavba Staromestskej radnice a vznikla tu električková trať. Manifestovalo sa tu za zavedenie rovného hlasovacieho práva i za vyhlásenie nezávislosti od Rakúska v roku 1918. V tomto období tu bol odstránený aj mariánsky stĺp z roku 1650. Na konci 2. svetovej vojny radnica vyhorela a odkryla sa tak zadná strana niektorých domov. Klement Gottwald tu vyhlásil svoj veľmi známy prejav *Právě jsem se vrátil z Hradu…*, čím de facto začal obdobie komunistickej vlády v bývalom Česko-Slovensku.

left|thumb|250px|Staromestské námestie

V povojnovom období neuspel žiadny plán obnovy radnice, zrušila sa tu ale v roku 1966 električková trať a námestie sa zmenilo na Pešiu zónu (od roku 1962 je navyše Národnou kultúrnou pamiatkou). V súvislosti s rekonštrukciou medzi rokmi 1987 a 1988 bolo kompletne nanovo vydláždené. V 90. rokoch sa stalo veľmi významnou turistickou atrakciou Prahy, hlavne vďaka orloju. Na Vianoce a Veľkú noc sú tu umiestnené stánky, ktoré majú pripomínať stredoveké trhy.

## Významné budovy a objekty
right|thumb|250px|Stánky na Staromestskom námestí

* Staromestská radnica (Praha) 
* Pražský orloj 
* Ungelt 
* Pamätník majstra Jána Husa 
* Chrám sv. Mikuláša 
* Chrám Panny Márie pred Týnom
* Palác Kinských
* Dom U Kamenného zvonu
* Týnska škola
* Pražský poludník
* Mariánsky stĺp

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Článok o staromestskom námestí na stránkach Pražskej informačnej služby  
* Článok o námestí na stránkach Tiscali Pragensia  
* Fotogaléria  
* Webkamery 

Kategória:Staré Mesto (Praha)
Kategória:Námestia v Prahe
Oheň (rozlišovacia stránka)

**Oheň** môže byť:
*úkaz pri horení, pozri oheň
*nepresne: požiar
*ľudové označenie pre chorobu naevus flammeus, synonymum plameň, pozri naevus flammeus
*hovorové označenie pre trvalý červený fľak na pokožke, pozri oheň (fľak)
*americký film z roku 1991, pozri Oheň (film)
*prenesene:
**horúčosť
**horúčka
**prudký cit
**nebezpečná situácia
Cotopaxi

**Cotopaxi** môže byť:
*sopka v Ekvádore, pozri Cotopaxi (sopka)
*provincia v Ekvádore, pozri Cotopaxi (provincia)
*loď, pozri SS Cotopaxi
Tungurahua (sopka)

**Tungurahua** je 5&nbsp;023&nbsp;m vysoká aktívna sopka, nachádzajúca sa v Ekvádore, pri meste Baños. Je to jedna ja najaktívnejších sopiek Ekvádora. Známa je aj pod menom *Čierny obor*.

Sopka je tvorená prevažne andezitovými až dacitovými horninami. Počas svojej existencie bola dvakrát nanovo vybudovaná. Prvýkrát pred cca 14&nbsp;000&nbsp;rokmi (**Tungurahua II**), druhýkrát pred 3&nbsp;000&nbsp;rokmi (**Tungurahua III**). Po dlhšej prestávke od rokov 1918-1919 sa zaktivizovala v roku 1999, mesto Baños, rozprestierajúce sa na jej úpätí muselo byť evakuované.

14. júna 2006 sopka vyprodukovala asi 7&nbsp;km vysoký stĺp popola, sopečného prachu a plynov, čím uviedla do stavu pohotovosti obyvateľstvo v provinciách Chimborazo a Tungurahua.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - stratovulkán Tungurahua na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Aktívne sopky
Oheň

Oheň v podobe plameňov|thumb

**Oheň** môže byť:
*viditeľný vonkajší sprievodný jav (prejav) prudkých silno exotermických reťazových reakcií, ktoré prebiehajú v otvorených reakčných sústavách
*(najmä perzistentný) viditeľný vonkajší sprievodný jav (prejav) horenia (definovaného ako rýchla oxidačná exotermická reakcia, pri ktorej vzniká svetlo); oheň môže byť v dvoch formách: plameň a/alebo tlenie (žeravá látka) 
*prírodný činiteľ (sila) alebo aktívny princíp účinkujúci pri horení; ľudovo chápaný ako látka viditeľná v podobe plameňa alebo červeného či bieleho rozžeravenia
*rýchle ale perzistentné horenie (definované ako exotermická reakcia, pri ktorej vzniká svetlo)
*horenie, najčastejšie na vzduchu
*ľuďmi riadené (kontrolované) horenie vo vopred určenom ohraničenom priestore, čiže opak požiaru
*požiar

## Podmienky vzniku a priebehu ohňa
Na vznik a priebeh horenia (ako prejavu rýchlej oxidačnej exotermickej reakcie za vzniku svetla), a tým aj ohňa (ak je definovaný ako prejav takto definovaného horenia), je potrebná prítomnosť nasledujúcich faktorov:
*horľavina (palivo)
*oxidačné činidlo, t.j. buď vzdušný kyslík alebo látka uvoľňujúca v priebehu horenia kyslík (napr. peroxid)
*iniciátor horenia, t.j. plameň, iskra alebo teplota (samo)vznietenia

## Druhy ohňa
Podľa horľavých materiálov sa rozlišuje:
*Oheň typu A je oheň, ktorým horia obyčajné horľavé látky (napr. papier, drevo, odev, niektoré plasty atď.).
*Oheň typu B je oheň, ktorým horia kvapalné a plynné látky ako benzín, alebo oleje, ktoré nezanechávajú žiadnu pahrebu, alebo popol.
*Oheň typu C je oheň, ktorý vzniká v elektrických zariadeniach. 
*Oheň typu D je oheň, ktorým horia horľavé kovy (titán, zirkón, sodík, draslík a podobne).

Podľa farby plameňa sa rozlišuje :
* žltý plameň – svietivý, ale obyčajne s nižšou teplotou
* modrý plameň – menej svietivý, ale teplejší
Farbu plameňa však môžu podmieniť aj látky, ktoré sú v ňom prítomné. Ide napríklad o sodík (žlto), draslík (modrofialovo), lítium (karmínovočerveno), či iné. 

## Názory na oheň
V stoicizme je oheň všeprenikajúci jemný živel, ktorý riadi chod sveta. Nič neuniká spod jeho vlády. Je to neodvratný osud sveta. Jeho aktívnou stránkou je pneuma.

Podľa Herakleita je oheň prírodná pralátka, z ktorej vznikol svet, jednotlivé veci v ňom i duša. Podľa Herakleita je večne živý a neustále nadobúdajúci nové formy. Oheň je nositeľom rozumu vo svete i v človeku.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ziman, M.: Čo je oheň? 


Kategória:Termika
Vince Neil

**Vince Neil**, narodený **Vincent Neil Wharton**, (* 8. február 1961, Los Angeles, Kalifornia, USA) je spevák americkej hard rockovej skupiny Mötley Crüe.

## Životopis
Neila objavili, keď vystupoval vo svojej kapele **Rock Candy** a v roku 1981 sa pridal k Mötley Crüe. V tom istom roku sa oženil so svojou prvou ženou Beth Lynn. V roku 1983 vydali Mötley Crüe megaúspešný album *[[Shout at the Devil]]*, stali sa vďaka nemu jednou z najúspešnejších skupín 80. rokov. V roku 1984 po turné s Ozzym Osbournom, Neil jazdil pod vplvyvom alkoholu a jeho spolujazdec Nicholas "Razzle" Dingley, bubeník skupiny Hanoi Rocks, podľahol zraneniam. Beth Lynn a Neil sa rozviedli v roku 1985. Po drogovom liečení sa Neil znova spojil s Mötley Crüe. V apríli 1988 sa oženil so Sharisou Ruddellovou. V roku 1989 skupina vydala svoj najpredávanejší a najúspešnejší album *[[Dr. Feelgood]]*. 

Neil vo februári 1992 opustil kapelu, aby sa vydal na sólovú dráhu. Podľa správ z ich autobiografie *The Dirt* ho vyhodili kvôli jeho vášni k pretekárskym autám, ktorá bola väčšia než kapela. Niektorí, ktorých Neil najal: Steve Stevens (bývalý gitarista kapely Billy Idol), Dave Marshall, Robbie Crane a Vik Foxx. V polovici roku 1993 vydal svoj debutový album *Exposed*. Predalo sa len 300 000 kópií v USA, takmer rovnako ako albumu *[[Mötley Crüe (album)|Mötley Crüe]]* so spevákom Johnom Corabim. Všetky predchádzajúce albumy Mötley Crüe presiahli hranicu 1 000 000 nosičov. 

Sharise Ruddell a Neil sa rozviedli v roku 1993. O dva roky neskôr zomrela ich dcéra Skylar Neil na rakovinu, bolo to jedno z najťažších Neilových období v živote. 

Rovnaký rok skupina Carved In Stone orientovaná na metal predala menej než 100 000 albumov v USA a Neilov kontrakt s Warner Bros sa napokon skončil. Niektoré verzie toho albumu obsahujú Skylar's Song, ktorý napísal Neil. 

V roku 1997 Neil prijal ponuku Mötley Crüe a pripojil sa s skupine. Vydali album *[[Generation Swine]]*. Znova prepuklo v skupine napätie, keď Tommy Lee opustil skupinu. Nahradil ho Randy Castillo, ale v roku 2002 zomrel na rakovinu. 

V máji 2000 sa Neil oženil s kráskou z Playboya Heidi Mark. Rozviedli sa v auguste 2001.

Bežný zákazník Moonlite Bunny Ranch bol Neil v roku 2003 obžalovaný z ublíženia na zdraví potom čo ho prostitútka na ranči obvinila z toho, že ju chytil za hrdlo a hodil o stenu. 

Neil sa v januári 2005 oženil s Liou Gerardini.

## Sólová kariéra
### Albumy
* *[[Exposed (album)|Exposed]]*, 1993
* *[[Carved In Stone]]*, 1995
* *[[Live One Night Only]]*, 2003

### Single
* "You're Invited (But Your Friend Can't Come)", 1992
* "Sister of Pain", 1993
* "Can't Change Me", 1993
* "Can't Have Your Cake and Eat It Too', 1993
* "Promise Me", 2005

## Externé odkazy
* Mötley Crüe HitSquad 

Kategória:Rockoví speváci USA
Kategória:Heavymetaloví speváci USA
Kategória:Osobnosti z Los Angeles
Kategória:Mötley Crüe
Železná opona (divadlo)

[thumb|Pohľad na [hľadisko a železnú oponu viedenskej Staatsoper.]]
[thumb|Detail železnej opony v [Divadlo Pavla Országha Hviezdoslava|Divadle P. O. Hviezdoslava v Bratislave s obrazom Martina Benku.]]

**Železná opona** je deliaca protipožiarna konštrukcia využívaná v divadlách s kukátkovým javiskom. Slúži na oddelenie javiska od hľadiska a následne zabraňuje rozšíreniu prípadného požiaru medzi javiskom a hľadiskom a naopak. Okrem iného napomáha zaistiť bezpečný únik z divadla. 

## Použitie
Opona býva vyrobená z nehorľavého materiálu, akým je železo, oceľ alebo i sklené vlákno. V minulosti sa kvôli svojim nehorľavým vlastnostiam využíval aj azbest, avšak po zistení jeho karcinogénnych účinkov sa od jeho používania upustilo. 

Železná opona je extrémne ťažká a má vlastný spúšťací mechanizmus. Ten obsluhuje inšpicient alebo požiarna hliadka. Alternatívne sa môžu do mechanizmu namontovať rozličné senzory citlivé na teplo, ktoré spustia mechanizmus opony a zabezpečia jej včasné spustenie v prípade požiaru. V prípade požiaru sa opona musí zatvoriť najviac do 30 sekúnd.

Takýto protipožiarny mechanizmus sa začal využívať vo Veľkej Británii po častých požiaroch v divadlách. V súčasnosti je povinnou výbavou každého veľkého divadla. Podľa osobitných predpisov musí byť počas každého predstavenia divákom demonštrovaná funkčnosť železnej opony jej spustením a vytiahnutím. To sa deje najčastejšie počas prestávky. 

Železná opona sa stala povinnou výbavou rakúskych divadiel už v 80. rokoch 19. storočia, po požiari vo viedenskom Ringtheatri v roku 1881. Od roku 1889 platí podobná prax aj v nemeckých divadlách. Mnohé divadlá vypisovali každoročne konkurz na dekoráciu svojej najsilnejšej opony.

Železnú oponu v Divadle Pavla Országha Hviezdoslava (Činohra SND) zdobí obraz významného slovenského maliara Martina Benku. Opona pražského Národního divadla váži vyše 12 ton, má veľkosť 12 krát 12 metrov a hrúbku 15 centimetrov. Vyzdobil ju výtvarník František Kysela.

## Ďalšie významy
* Termín „železná opona“ sa v období studenej vojny zaužíval aj v politike, kde predstavoval nepriepustnú hranicu okolo východného bloku.

## Iné projekty

Kategória:Divadlo
Ostankinskaja telebašňa

náhľad|Najvyššie veže sveta
thumb|Požiar Ostankina v auguste 2000

**Ostankinskaja telebašňa** (), po slovensky spravidla **Ostankinská televízna veža** alebo **Televízna veža Ostankino**,  je televízna veža v Moskve a zároveň najvyššia voľne stojaca stavba v Rusku a v Európe vôbec. Jej autorom je architekt Nikolaj Nikitin.

## Dejiny
Výstavba tejto 540 metrov vysokej veže sa začala roku 1963 a bola dokončená o päť rokov neskôr, v roku 1968. Oficiálne mala byť veža dokončená už v roku 1967 pri príležitosti 50. výročia Októbrovej revolúcie. Po svojom otvorení sa stala najvyššou stavbou sveta a tento titul si udržala necelé desaťročie až do otvorenia CN Tower v kanadskom Toronte v roku 1976. 
Z Ostankina vysielali všetky moskovské televízne stanice až do vzdialenosti 120 km, a to až do 28. augusta 2000, keď vežu zachvátil požiar. K požiaru došlo 98 metrov nad vyhliadkovou plošinou. Personál veže i návštevníkov evakuovali, pri počiatočnom výbuchu zahynuli traja ľudia. Podľa ruských médií sa evakuácia uskutočnila za 90 minút. Po tejto udalosti malo vyše 18 miliónov obyvateľov Moskvy problém s príjmom rozhlasového a televízneho signálu. 

Podľa veže bola pomenovaná planétka 5935 Ostankino objavená v r. 1977 Nikolajom Černychom.

## Pozri aj
* Zoznam najvyšších veží na svete
* Zoznam najvyšších budov na svete

## Iné projekty

## Externé odkazy
* TvTower.ru ; oficiálne stránky veže (po anglicky)

Kategória:Stavby v Moskve
Kategória:Veže v Rusku
Kategória:World Federation of Great Towers
Kategória:Architektúra z 1967
Rodinný krb

***Rodinný krb*** *(Domicile conjugal)* je francúzsky film z roku 1970. Režíroval ho François Truffaut, ide o pokračovanie filmu *[[Ukradnuté bozky]]*.

Dráma/Romantický/Komédia 
Francúzsko, 1970, 100 minút
Réžia: François Truffaut
Hrajú:
* Claude Jade (Christine Doinel)
* Jean-Pierre Léaud (Antoine Doinel)
* Hiroko Berghauer (Kyoko Yamato)
* Daniel Ceccaldi
* Claire Duhamel
Rodinný krb je veľmi podobný predchádzajúcej snímke doinelovského cyklu, totiž Ukradnuté bozky.

Antoine Doinel má 26 rokov. S manželkou Christine, učiteľkou hudby, čakajú dieťa. V novej práci sa však Antoine stretáva so šarmantnou Japonkou Kyoto, ktorá ho nielen okúzli, ale v prvom rade oslobodí od manželského stereotypu. Antoine podlieha svojej túžbe a skĺzne s Kyoto do milostnej aférky. V momente keď Christine odhalí neveru svojho manžela, sa Antoine rozhodne opustiť spoločný domov…

Kategória:Francúzske filmy
Kategória:Filmy z 1970
Kategória:Filmy podľa názvu
Ukradnuté bozky

***Ukradnuté bozky*** (*Baisers volés*) je francúzska romantická dráma z roku 1968. Režíroval ju François Truffaut a v hlavné úlohy v nej hrajú Jean-Pierre Léaud ako *[[Antoine Doinel]]*, Claude Jade ako *Christine Darbonovà* a Delphine Seyrig ako *Fabienne Tabardovà*.

## Dej

Antoine Doinel (Jean-Pierre Léaud) má dvadsaťštyri rokov. Práve si odpykáva trest vo vojenskom väzení a čaká, kedy už bude konečne prepustený. Len čo sa ocitne na slobode, vydá sa k rodičom Christine Darbon (Claude Jade), dievčaťa, do ktorého je zamilovaný. Pracuje postupne ako nočný strážnik, súkromný detektív, predavač obuvi. Antoine Doinel je rovnako nestály v práci ako v citovom živote.

Kategória:Francúzske filmy
Kategória:Filmy z 1968
Kategória:Francúzske vojnové filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Elektromagnetizmus

**Elektromagnetizmus** je súbor javov, v ktorých sa prejavuje vzájomná súvislosť medzi elektrinou a magnetizmom. Týmto pojmom sa označuje aj odvetvie fyziky, ktoré sa zaoberá týmito javmi alebo teória elektromagnetického poľa, ktorá tieto javy vysvetľuje. Prispel k tomu aj J. C. Maxwell.


Kategória:Fyzika
Antoine Doinel

**Antoine Doinel** je filmová postava v niekoľkých filmoch režiséra F. Truffauta. V autobiografických filmoch Nikto ma nemá rád, Ukradnuté bozky, Rodinný krb a Láska na úteku hrali v hlavných úlohách: Jean-Pierre Léaud (Antoine Doinel) a Claude Jade (Christine Darbon-Doinel).

Kategória:Fiktívne postavy
Elektrická sila

**Elektrická sila** je sila, ktorou elektrické pole (a teda väčšinou teleso či častica s elektrickým nábojom, ktoré/-á toto pole vytvára) pôsobí na (iné) teleso alebo časticu s elektrickým nábojom. Teleso alebo častica s elektrickým nábojom sa dá označiť aj ako elektricky nabité teleso alebo častica. Elektrická sila je vektorová veličina.

Elektrická sila medzi dvomi nabitými telesami s opačným nábojom (+&nbsp;-) je *príťažlivá*, medzi dvoma nabitými telesami s rovnakým nábojom (+&nbsp;+ alebo -&nbsp;-) je *odpudivá*.

Rozlišuje sa napr. elektrostatická sila (pozri nižšie) a elektrodynamická sila.

## Elektrostatická sila
**Elektrostatická sila** je názov elektrickej sily v tých špeciálnych prípadoch, keď sa vyššie spomínané telesá alebo častice nemenia v čase (t.j. najmä sa nepohybujú), t.j. elektrostatická sila je elektrická sila v elektrostatickom poli. 

**Coulombova sila** je názov elektrostatickej sily v tých špeciálnych prípadoch, keď na seba pôsobia dva bodové náboje. Coulombova sila sa počíta pomocou tzv. Coulombovho zákona, ktorého skalárny (t.j. zjednodušený) zápis je takýto:
: F = \frac{\left|q_1 q_2\right|}{4 \pi \varepsilon r^2}, 
kde *F* je Coulombova sila (presnejšie: veľkosť Coulombovej sily), *q*1 a *q*2 sú bodové náboje telies, *r* je ich vzdialenosť, &epsilon; je permitivita prostredia.
Veľkosť Coulombovej sily teda závisí od veľkosti nábojov, vzdialenosti telies a prostredia medzi nimi.

## Referencie


Kategória:Elektrotechnika
Kategória:Elektrické veličiny
Jastrzębie-Zdrój

**Jastrzębie-Zdrój** je mesto v južnom Poľsku, v Sliezskom vojvodstve, blízko hraníc s Českom.

## Administratívne členenie

## Partnerské mestá
*  Havířov, Česko, 1995
*  Ibbenbüren, Nemecko, 2007
*  Karviná, Česko, 1995
*  Prievidza, Slovensko, 2009
*  Tourcoing, Francúzsko, 1997

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta


Kategória:Mestá v Sliezskom vojvodstve
Jean-Pierre Léaud

**Jean-Pierre Léaud** (* 5. máj 1944, Paríž, Francúzsko) je francúzsky herec a predstaviteľ Francúzskej novej vlny.

Ako štrnásťročného ho objavil režisér François Truffaut, ktorý mu zveril náročnú hlavnú rolu Antoina Doinela v dráme Nikto ma nemá rád. Vďaka priateľstvu, citovej a tvorivej spriaznenosti oboch umelcov pokračovala ich úspešná spolupráca i v nasledujúcich desaťročiach, keď ešte rozvinuli osudy neposlušného mladíka Doinela v Truffautových filmoch Ukradnuté bozky, Rodinný krb a Láska na úteku.

## Externé odkazy

* 
* 

Kategória:Francúzski filmoví herci
Kategória:Držitelia Čestného Césara
Kategória:Osobnosti z Paríža
Nava

**Nava** alebo **nao** je stredoveký typ plachetnice. Konštrukčne nadväzuje na obchodné lode v Stredomorí z 12.–14. storočia. Je príbuzná s karakou.

## Zdroj
* nao. In: 

Kategória:Plachetnice
Adícia

**Adícia** môže byť:
*všeobecne najmä v lekárstve: pridanie
*v matematike: 
**sčítanie
**generická tvorba prirodzených čísel z čísla 1 postupným pripočítavaním tohto čísla k číslam, ktoré už boli rovnakým spôsobom vytvorené
*v chémii: proces, pri ktorom sa vytvárajú väčšie celky spojením dvoch alebo viacerých molekúl, pozri adícia (chémia)
*v jazykovede: postup pri tvorení slova, pri ktorom sa k slovotvornému základu pripája prípona a podobne, pozri adícia (jazykoveda)
*v práve: prijatie (napr. prijatie dedičstva)
*v architektúre: pridávanie ďalších priestorov pre nové funkcie
Licto (sopka)

**Licto** je názov skupiny troskových vulkanických kužeľov, nachádzajúcich sa v Ekvádore, asi 25&nbsp;km juhovýchodne od mesta Riobamba a pri severnom okraji mesta s rovnakým názvom - Licto.

Tri andezitovo-bazaltové sa nazývajú **Tulabg** (3&nbsp;336&nbsp;m), **Bellavista** (3&nbsp;113&nbsp;m) a **Licto**. Jedine Bellavista je tvorená prevažne andezitmi, zvyšné dva sú mix andezitov a bazaltov. Vek poslednej erupcie nie je známy, ale odhadovaný je na holocén, kvôli zachovalej morfológii kužeľov.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - komplex Licto na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Troskové kužele
Sangay

**Sangay** je názov aktívnej sopky v Andách na juhu Ekvádora. Sopka počas posledných storočí často eruptovala.

5&nbsp;230&nbsp;m vysoký, prevažne andezitový stratovulkán je na vrchole permanentne zaľadnený. Sopka stojí na základoch staršej kaldery tvaru podkovy, súčasná podoba sa vyformovala pred približne 14&nbsp;000&nbsp;rokmi. Sangay je zalesnený len z východu, ostatné strany sú bez porastu a pokryté popolom pochádzajúcim z početných lahárov. Prvá zaznamenaná erupcia pochádza z roku 1628. Ďalšie erupcie boli zazanamenané v dvoch sériách v rokoch 1728 - 1916 a 1934-2007. Častá eruptívna činnosť vyvoláva neustále zmeny v morfológii krátera sopky.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - stratovulkán Sangay na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Aktívne sopky
Muttaburrasaurus

**Muttaburrasaurus** bol 7 m dlhý mohutný bylinožravý dinosaurus zo skupiny Ornithopoda. Známy je z nekompletných pozostatkov troch jedincov zahrňujúcich lebku. Žil pred približne 110 až 105 miliónmi rokov na území dnešnej Austrálie.

## Opis
Muttaburrasaurus predstavoval štvornohé zviera schopné vztýčenia a chôdze (prípadne behu) na zadných končatinách. Mal nízku lebku s kosteným oblúkom nad nozdrami, na ktorý sa za života mohol upínať kožený vak slúžiacu vďaka jeho nafukovanie na vydávanie hlasitých zvukov, alebo na predvádzanie sa. Zuby boli ostré, uspôsobené na sekanie rastlinnej potravy (na rozdiel od zubov iguanodona, ktoré boli uspôsobené na rozomieľanie rastlinnej potravy). Niektoré štúdie dokonca u tohto dinosaura predpokladajú čiastočnú mäsožravosť. Predné končatiny boli kratšie a slabšie než zadné, s pohyblivým malíčkom a troma prostrednými prstami spojenými dokopy, čo bolo zrejme adaptáciou na chodenie nielen u mutaburrasaura, ale u mnohých iných veľkých ornitopodov. Či tento rod disponoval veľkým bodákovitým pazúrom na palci, podobným ako napr. Iguanodon, nie je pre nekompletnosť pozostatkov známe.

## Klasifikácia
So zaradením rodu Muttaburrasaurus sú od jeho objavenia až dodnes problémy. Považovaný bol za príbuzného prakticky každej podskupiny ornitopodov, od primitívnych tescelosaurov po hadrosaury. Veľkosťou a niektorými znakmi zodpovedal zástupcom Camptosauridae (napr. rodu Camptosaurus). Disponoval však početnými veľmi primitívnymi znakmi. Pravdepodobne tak predstavoval nezávislú vývojovú líniu austrálskych primitívnych iguanodontov, ktoré prispôsobením sa podobnému životnému štýlu ako kamptosaury druhotne získali mnohé im podobné črty. V prípade muttaburrasaura tak išlo o akúsi obdobu tenontosaura, ktorý tiež pravdepodobne predstavoval primitívneho iguanodonta dorastajpceho do rozmerov kamptosaura. 

Ďalšou možnosťou je, že mal vývojovo blízko ku dvakrát menšiemu austrálskemu rodu Atlascopcosaurus.

## Pozri aj
* Tenontosaurus

Kategória:Iguanodontia
Damanovité

**Damanovité** (lat. *Procaviidae*, *Hyracidae*) je jediná recentná čeľaď damanov. Všetky recentné rody z tejto čeľade sa po slovensky volajú **daman**.

## Charakteristika
Damany sú malé, zavalité zvieratá s veľmi krátkym chvostom. Sú veľké asi ako mačka, väčšina damanov dosahuje dĺžku 30  70 cm a váži okolo 2 – 5 kg. Hoci tvarom pripomínajú králiky, geneticky sú viac príbuzné s kopytníkmi. Fenickí moreplavci dokonca považovali králiky žijúce na Pyrenejskom polostrove za damany a pomenovali ho אי שפנים (ʾî šəpānîm), čo znamená krajina damanov. Toto pomenovanie prešlo do latinčiny ako „Hispánia“ a ako základ mena tohto územia sa používa dodnes. Aj veľa králikov opisovaných v biblii sú damany, pretože prví prekladatelia nemohli pomenovať zviera, ktoré vtedy bolo v Európe neznáme. 

Vyskytujú sa v Afrike a na Strednom východe. Žijú na skalách, niektoré druhy na stromoch. 

Majú krátke končatiny, na predných končatinách majú 4 a na zadných 3 prsty, zakončené nechtovitými kopýtkami. Na kopýtka našľapujú iba v behu, inak sa pohybujú po mäkkých vankúšikoch na chodidlách. Vankúšiky na chodidlách im zvlhčujú výlučky žliaz, aby sa zvýšila ich priľnavosť k podkladu.  Po strmých skalách lezú dobre vďaka spomenutým výlučkom a protistojným palcom na zadných nohách. 

Zaujímavosťou sú stále dorastajúce horné rezáky, ktoré tvoria akési kly.

Damany zdieľajú niekoľko charakteristík primitívnych placentálnych cicavcov, majú slabo vyvinutú schopnosť termoregulácie, preto sa rady vyhrievajú na slnku alebo sa túlia k sebe navzájom. Na rozdiel od ostatných bylinožravcov nemajú dobre vyvinuté rezáky a rastliny musia odhrýzať pomocou stoličiek. Sú však prispôsobené na trávenie rastlinnej potravy, majú zložitý dvojkomorový žalúdok a dve slepé črevá, ktoré hostia symbiotické baktérie, pomáhajúce tráviť celulózu.

Pretože majú výkonné obličky, potrebujú málo vody. 

## Systém
Čeľaď damanovité (*Procaviidae*):
*†Gigantohyrax maguirei Kitching, 1965
* rod Dendrohyrax – daman 
**daman stromový (*Dendrohyrax arboreus*)
** daman pralesný (*Dendrohyrax dorsalis*)
** daman horský (*Dendrohyrax validus*) – niekedy zaraďovaný pod damana stromového
* rod Heterohyrax – daman (= druh *Heterohyrax brucei* v širšom zmysle)
**daman žltoškvrnný/daman stepný/daman skalný (*Heterohyrax brucei* v užšom zmysle/*H. brucei brucei*)
**daman hoggarský (*Heterohyrax antinae/ Heterohyrax brucei antinae*)
**daman konžský (*Heterohyrax chapini/Heterohyrax brucei chapini*)
* rod Procavia – daman
**†Procavia antigua Broom, 1934
**†Procavia  transvaalensis Shaw, 1937
** daman skalný/daman juhoafrický (*Procavia capensis*)

## Referencie


## Iné projekty
Lamantínovité

thumb|''Trichechus manatus''
**Lamantínovité** (*Manatidae* alebo *Trichechidae*) je čeľaď z radu sirény.

## Charakteristika
Sú to veľké, vodné, takmer bezsrsté, bylinožravé morské a sladkovodné cicavce. Dlhé sú 3-4 m, ťažké 500 – 1500 kg. Telo je robustné a oválne v priereze. Farba je sivá až hnedastá. Oči a uši sú veľmi malé. Pohybujú sa lenivo. Jediné mláďa, ktoré sa rodí v skrytých lagúnach, vie ihneď plávať. 

Dnes žijú v tropickom a subtropickom Atlantiku pri pobreží a v riekach.
Vznikli asi z dugongovitých v neskorom eocéne alebo na začiatku oligocénu, podčeľaď Trichechinae sa prvýkrát objavila v miocéne.

## Systém
* podčeľaď †Miosireninae
** †Anomotherium langewieschei
** rod †Miosiren 
* podčeľaď Trichechinae
** †Potamosiren magdalenensis
** †Ribodon limbatus
** rod Trichechus – lamantín 
*** lamantín africký/lamantín senegalský (*Trichechus senegalensis*)
*** lamantín amazonský/lamantín juhoamerický (*Trichechus inunguis*)
*** lamantín karibský/lamantín širokonosý (*Trichechus manatus*)

## Referencie


## Iné projekty
Vyšehrad (stanica pražského metra)

**Vyšehrad** je stanica metra v Prahe, nachádzajúca sa v rovnomennej štvrti na predmostí Nuselského mosta. Otvorená bola pod názvom **Gottwaldova** 9. mája 1974.

## Charakteristika stanice
Stanica je povrchová, postavená pod vozovkou magistrály, ležiacej na Nuselskom moste, je vybudovaná tak, aby podopierala vrchnú cestu. Na rozdiel od väčšiny ostatných staníc má táto z dôvodu vyústenia z Nuselského mosta bočné nástupište, čo si vynútilo stavbu priľahlého podchodu. Výstupy vedú priamo do parku okolo stanice, ku Kongresovému centru a k hotelu Corinthia. Z bočných stien stanice je cez Nuselské údolie vidieť panorámu Prahy, od hradu z jednej strany po Strašnice z druhej strany. Táto stanica patrila k najmenej nákladným, stála 43 miliónov Kčs. Od Vyšehradu je stanica vzdialená asi 5 minút cesty.

## Galéria

Súbor:Praha, Vyšehrad, Stanice metra, pohled zvenčí.jpg|Pohľad na stanicu zvonku
Súbor:Praha, Vyšehrad, Stanice metra, tubus Nuselského mostu.jpg|Tubus Nuselského mostu ústiaci do stanice


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Praha 4
Kategória:Architektúra z 1974
Pražského povstání (stanica pražského metra)

**Pražského Povstání** je stanica metra v Prahe, nachádzajúca sa na trase C, na úseku I.C. Pre verejnosť bola otvorená 9. mája 1974. Nachádza sa pod ulicou Na Pankráci.

## Charakteristika stanice
Stanica je hĺbená, postavená v otvorenej jame, zastrešená  prefabrikovanými nosníkmi. Je 275,3 metrov dlhá a nachádza sa 8 m pod zemou. Nástupište je podopierané dvoma stĺpmi, ktoré sú umiestnené pri výstupe zo stanice - podopierajú totiž kolektor inžinierskych sietí. Z nástupišťa von vedie jedno pevné schodisko do podzemného vestibulu, ktorý má niekoľko ďalších výstupov priamo na povrch, na námestie Hrdinov a k ulici Na Pankráci. Za stanicou smerom ku stanici Háje je slepá koľaj (tzv. jaskyňa), ktorá slúži ako odstavná koľaj. Smerom ku stanici Vyšehrad je zriadená koľajová spojka umožňujúca obrat vlakov idúcich z obidvoch smerov. Obkladom stanice sú rôzne mramorové dosky - tmavo šedé a biele. Stanica bola postavená v rokoch 1969 - 1974 za cenu 110,4 miliónov Kčs.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Praha 4
Kategória:Architektúra z 1974
Pankrác (stanica pražského metra)

**Pankrác** (do roku 1990 **Mládežnická**) je jedna zo staníc pražského metra. Nachádza sa na linke C medzi stanicami Pražského povstání a Budějovická. Bola otvorená ako jedna z prvých, a to 9. mája 1974 pod názvom *Mládežnická*. Súčasný názov dostala v roku 1990.

## Charakteristika stanice
Stanica Pankrác sa nachádza pod ulicou Na Pankráci. Je hĺbená, založená v jame hlbokej 17 metrov. Stanica je ale hlboko iba . Pankrác má jeden výstup s jedným vestibulom umiestneným priamo nad nástupišťom a spojeným eskalátorovými tunelmi vedúcimi priamo zo stredu nástupišťa. Je obložená mramorovými doskami, dlažba je z iných kameňov. Výstavba stanice medzi rokmi 1967 a 1974 stála iba 80 miliónov Kčs.

## Budúcnosť stanice
Stanica Pankrác sa má po vybudovaní plánovanej linke D stať prestupnou stanicou. V skorších dobách (80. a 90. roky 20. storočia) bolo zamýšľané ešte aj zavedenie linky E, vďaka čomu by vznikla prvá stanica pražského metra, kde by sa krížili tri linky. Pre toto usporiadanie by musel byť zvolený iný spôsob pôdorysu stanice, ako klasický systém dvoch nad sebou umiestnených a prestupovou chodbou prepojených nástupíšť. Jednotlivé linky by sa museli nachádzať bližšie pri sebe, napríklad aj na jednom nástupišti. Táto zmena by sa však pravdepodobne nedotkla nástupišťa linky C, ktoré by zostalo zachované (výnimkou sú samozrejme vyústenia prípadných prestupových chodieb).

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stanice pražského metra
Kategória:Praha 4
Kategória:Architektúra z 1974
Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu

** Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu (MTTR)** (po anglicky *International Criminal Tribunal for Rwanda* (ICTR), po francúzsky *Tribunal Pénal International pour le Rwanda* (TPIR)) bol zriadený na základe rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č.955 z r.1994, ako reakcia na genocídu v Rwande v priebehu 100 dní v roku 1994. Účelom zriadenia MTTR je prispieť k procesu národného mieru v Rwande a k jeho udržaniu v tejto oblasti. Sídlo MTTR sa nachádza v Arushi (Tanzánia).

## Zloženie
MTTR sa skladá z troch senátov a jedného odvolacieho senátu, ktoré pozostávajú zo 16 stálych sudcov a 9 ad litem sudcov, ktorí sú volení Valným zhromaždením OSN na obdobie 4 rokov (stáli sudcovia s možnosťou opätovného znovuzvolenia).

## Pôsobnosť
Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu má právomoc trestne stíhať osoby, zodpovedné za vážne porušenia medzinárodného humanitárneho práva spáchané na území Rwandy alebo občanmi Rwandy na území susedných štátov v období od 1.1.1994 do 31.12.1994. 

Týmito sú: 
* genocída
* zločiny proti ľudskosti
* závažné porušenia Ženevských dohovorov z r.1949 a Dodatkového protokolu z r.1977

Jurisdikcia MTTR vo vzťahu k národným súdom je podobne ako u Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu *konkurujúca*. MTTR je národným súdom nadradený a v ktoromkoľvek štádiu konania ich môže požiadať, aby bola vec podrobená jeho právomoci.

## Konanie
Vyšetrovanie sa začína na podnet prokurátora *ex officio* alebo na jeho podnet na základe informácií z akýchkoľvek zdrojov, najmä od vlád, orgánov OSN, vládnych a mimovládnych organizácií. Prokurátor je oprávnený vypočúvať podozrivých, obete a svedkov, zhromažďovať dôkazy a vykonávať vyšetrovanie na mieste. Obvinený má právo na spravodlivé a verejné konanie, platí zásada prezumpcie neviny. Súd po vykonanom dokazovaní vyhlasuje rozsudok a ukladá tresty, najprísnejší trest je trest odňatia slobody na doživotie. Tresty sa vykonávajú v niektorom zo štátov, ktorý Bezpečnostnej rade OSN oznámil svoju vôľu prijať osoby odsúdené MTTR. Svoju činnosť mal MTTR ukončiť do r. 2011.

## Externý odkaz
* Oficiálna stránka MTTR

Kategória:Medzinárodné súdne inštitúcie
Kategória:Medzinárodné trestné právo
Kategória:OSN
Kopytníky

**Kopytníky** je súhrnné označenie pre nepárnokopytníky a párnokopytníky, alebo ojedinele v širšom zmysle synonymum pre unguláty.

Hoci nepárnokopytníky a párnokopytníky nie sú bližšie príbuzné, majú sekundárne niekoľko spoločných znakov (napríklad kopytá).

Kategória:Unguláty
Proboscidea

**Proboscidea** je latinská taxonomická jednotka. Môže to byť:
*chobotnáče
*rod rastlín, pozri Proboscidea (rastlina)
Tuojiangosaurus

**Tuojiangosaurus**  bol 7 m dlhý bylinožravec zo skupiny stegosaurov (Stegosauria). Známy je z dvoch nie celkom kompletných kostier. Žil pred 160 až 155 miliónmi rokov na území dnešnej Číny. Jediný druh je **Tuojiangosaurus multispinus**.

## Opis
náhľad|vľavo|Tuojiangosaurus - kostra.
Rod Tuojiangosaurus je zatiaľ najväčším a najlepšie známym ázijským zástupcom Stegosauria. Vážil približne 2 500 kg pri výške na úrovni bedier presahujúcej dva metre. Podobne ako iné rody tejto skupiny sa vyznačoval malou, nízkou hlavou s bezzubým zobákom a malými zubami v čeľustiach, oblúkovitým chrbtom, mohutne stavaným telom, stĺpovitými končatinami a dlhým chvostom. Chrbtom sa zástupcom rodu Tuojiangosaurus tiahli dva rady špicatých kostených platní stojacich vertikálne, kým svalnatý chvost bol opatrený dvoma pármi dlhých tŕňov, predstavujúcich nebezpečnú zbraň. Jeden pár plochých tŕňov chránil plecia tohto dinosaura. Je pravdepodobné, že krk a trup chránili malé kostené hrbole.

## Spôsob života
náhľad|vľavo|Ostne na konci chvosta.
Tuojiangosaurus bol prispôsobený na spásanie prízemnej vegetácie. Hlavu nosil pravdepodobne menej než pol metra nad zemou. Predstavoval zrejme zviera žijúce samotársky alebo v malých skupinkách, keďže na rozdiel od niektorých iných skupín dinosaurov (Ceratopsidae, Ornithopoda, mnohé sauropódy) nepoznáme nič, čo by nasvedčovalo skupinovému životu niektorého zástupcu skupiny Stegosauria. Napriek samotárskemu spôsobu života sa nemusel obávať dravých dinosaurov, ktoré žili po jeho boku (napr. Monolophosaurus, Sinraptor). V prípade napadnutia sa totiž vedel dobre brániť nebezpečnými tŕňmi na chvoste.

Chrbtové platne mu neslúžili na obranu. Boli krehké, plné kanálikov, nevhodné na to, aby slúžili na ochranu pred silnými pazúrmi a zubami teropódov. Ich účelom bolo pravdepodobne skôr vyžarovanie prebytočného tepla, prípadne predvádzanie sa samcov pred samicami.

Kategória:Jurské dinosaury
Kategória:Dinosaury z Ázie
Kategória:Stegosauria