open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Starí kamoši

***Starí kamoši*** je názov štúdiového albumu speváka Pavla Hammela. Tento album v roku 2002 vydalo hudobné vydavateľstvo Epic.

Album *Starí kamoši* z väčšej časti otextoval Kamil Peteraj, Boris Filan a Daniel Hevier. Skladateľom hudby je Pavol Hammel, autorom hudby dvoch skladieb je Juraj Kupec, no nájdeme tu aj jeden pokus o moderný elektronický zvuk v skladbe „Žiť je luxus“, ktorú produkovalo jednočlenné zoskupenie This Is Kevin. Koncepčne sa tento pokus na tento album veľmi nehodí, lebo vybočuje z jeho kontextu. Špecifcká je aj orchestrálna nahrávka s podporou detského zboru, „Ten svet je v nás“, ktorá bola vyrobená v nahrávacom štúdiu Slovenského rozhlasu pre projekt Hodina deťom (text: Ján Štrasser, Tomáš Janovic). Na albume je aj duet s Darou Rolins, skladba „Mávam“, no najznámejšou a najhrávanejšou skladbou, ktorá celý tento hudobný album zastrešuje, jej jeho titulná pieseň „Starí kamoši“.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Pavol Hammel – spev, akustická gitara, gitara, výkonný producent
* Juraj Kupec – gitara, vokály
* Juraj Burian – gitara (13)
* Juraj Tatár – klávesové nástroje
* Martin Gašpar – basová gitara
* Oskar Rózsa – basová gitara (13)
* Igor Skovay – bicie nástroje
* Róbert Rist – bicie nástroje (13)
* Martin Uherčík – programované bicie
* Pavol Kvassay – akordeón (6, 14)
* Dara Rolins – spev (2)
* Juraj Griglák – kontrabas
* Anton Popovič – dirigent orchestra (7, 13), klavír (7, 13)
* Bratislavský komorný orchester, koncertný majster Peter Krajniak (7, 13)
* Dievčenský bratislavský zbor, dirigent Gabriel Rovňák (13)
;Produkcia
* Juraj Kupec – zvuková réžia
* Ing. Ján Machút – zvuková réžia, mastering
* This Is Kevin/Roman Ferianc (9) – zvuková réžia
* Dušan Buchel (13) – zvuková réžia
* Rastislav Trizma – výtvarný návrh
* Martin Vrabko – fotografie
* Lienka (Lienka Coetzee) – dizajn obalu

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2002
Kategória:Albumy Pavla Hammela
R-10 (literárna skupina)

**R-10** bola literárna skupina, ktorá vznikla na báze spolku slovenských vysokoškolákov v Prahe Detvan. Skupina sa vydelila na princípe nielen roku narodenia autorov (1910) ale aj na inom pohľade na slovenskú skutočnosť. Najvplyvnejšou osobnosťou bol Alexander Matuška, k nemu sa priradili Dobroslav Chrobák, Ján Kostra, Kazimír Bezek, Michal Chorvát a ojedinele Ján Smrek. Okrajovo boli spriatelení so skupinou národohospodárov a technikov (Ján Bezek, Vladimír Klimeš, Juraj Furdík, Samuel Takáč), no jadro skupiny tvorili literáti. Členovia R-10 sa k sebe hlásili počas krátkeho obdobia rokov 19331934. Najdôležitejšie informácie o existencii skupiny sa dajú čerpať skoro výhradne len z diela Alexandra Matušku, slovenského literárneho vedca a kritika.

## Profil skupiny
Ideový profil skupiny bol ľavicový, inklinoval k davistom, tiež sa staval kriticky k folklórnemu nacionalizmu v štýle 30. rokov, ktorý R-10 ironizovala aj odmietala ako zastaraný. Členovia R-10 sa líšili od davistov svojim chladnejším postojom voči marxizmu, ale zároveň kritizovali „teologizáciu” slovenskej spoločnosti. Možno konštatovať, že ich ideové východiská boli viac vyvážené, vyhýbajúce sa extrémom naľavo aj napravo. Členovia skupiny sporadicky publikovali svoje diela v časopise DAV.
V roku 1934 publikuje časopis DAV viacero článkov pod značkou skupiny R-10, napríklad „Posledné slovo v afére bahňanskej“ od Alexandra Matušku pod pseudonymom Matúš Donoval, „Básnikovo rendez-vous” s témou básne „Básnik a žena“ od Jána Smreka, „O plagiátorskej sláve medzi nami“ bol tiež článok označený skratkou R-10. V roku 1935 sa už skratka R-10 v DAV-e neobjavuje, hoci členovia skupiny naďalej v ňom publikujú.  R-10 bola literárna skupina mladých autorov, ktorá zanechala výraznejšiu stopu v skupine DAV vďaka svojmu kritickému pohľadu, ktorý vyvíjal tlak na zvyšovanie literárnej úrovne tvorby slovenských ľavicových autorov a tiež prispela doň literárnou kritikou vyššej úrovne, za čo treba vďačiť Alexandrovi Matuškovi.

## Referencie

## Pozri aj

* Slovenská literatúra

Kategória:Literatúra na Slovensku
R10

**R10**, **R 10** alebo **R-10** môže byť:
* označenie viacerých ciest, diaľnic, liniek a železničných tratí v rôznych krajinách, napr:
** rýchlostná cesta v Česku do roku 2015, dnes diaľnica D10, pozri diaľnica D10 (Česko)
* literárna skupina na báze spolku slovenských vysokoškolákov v Prahe v rokoch 19331934, pozri R-10 (literárna skupina)
* lietadlová loď triedy *Implacable* britského kráľovského námorníctva z obdobia druhej svetovej vojny, pozri HMS ''Indefatigable'' (R10)
* sovietske civilné a počas druhej svetovej vojny aj vojenské prieskumné a bombardovacie lietadlo, pozri Neman R-10
* pretekársky automobil, pozri Audi R10 TDI
* jeden z vyvolených číselných radov, pozri pod vyvolený číselný rad#Rady R
* technické označenie tetrachlórmetánu ako chladiva, pozri tetrachlórmetán
Priečny kanál

**Priečny kanál** je kanál – prepojenie medzi Okružným kanálom a Ságelským potokom v regióne Záhorie, na území obce Borský Mikuláš a v malom rozsahu tiež na území obce Šaštín-Stráže v okrese Senica v Trnavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Borská nížina. Ústi do Ságelského potoka. Má dĺžku . Rád toku V. 
## Začiatok
Začína sa v  na rozvetvení Okružného kanála v poľnohospodárskom extraviláne obce Borský Mikuláš, 120 m severozápadne od plynárenskej stanice pri ceste *Na výhone* v severozápadnom okraji intravilánu. Po rozvetvení vetva smerujúca na severozápad nesie naďalej názov Okružný kanál a vetva smerujúca na západ nesie názov Priečny kanál.
## Opis toku
*Priečny kanál* tečie od začiatku juhozápadozápadným smerom cez extravilán Borského Mikuláša, pravým brehom obmýva pole *Pri duboch*, ľavým brehom obmýva pole  *Na tvrdine*, v  pretína obecnú hranicu medzi obcou Borský Mikuláš a obcou Šaštín-Stráže, pokračuje územím obce Šaštín-Stráže, na jej území v poľnohospodárskom extraviláne ústi do vodného toku Ságelský potok ako jeho pravostranný prítok.

*Priečny kanál* patrí do okresu Senica v Trnavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Myjavská niva. Nemá prítoky.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Priečny kanál* má pôvod v prídavnom mene *priečny*, ktorým sa označovala poloha prípadne smerovanie vodného toku priečne spájajúceho Okružný kanál so Ságelským potokom. Z apelatíva *priečny* bolo po kombinácii so všeobecným podstatným menom kanál s významom *umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Priečny kanál* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1978.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Priečny kanál* je jedinečným hydronymom (október 2022).  
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Senica 
Kategória:Umelé vodné toky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Borskej nížine
Kategória:Borský Mikuláš
 Kategória:Šaštín-Stráže
Dlhé diely (vrch v Bachurni)

**Dlhé diely** () je názov vrchu v pohorí Bachureň. Leží nad obcou Dubovica, približne  juhozápadne od Lipian. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria Bachureň. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Sabinov a na katastrálnom území obce Dubovica. Najbližšími sídlami sú východne situovaný Renčišov a severne ležiaca Dubovica, Ďačov a Lipany, severozápadne sa nachádza obec Vysoká a Brezovička a južne obec Lačnov.

## Opis
Dlhé diely ležia v hrebeni, ktorý vedie severozápadným smerom z vrchu Bachureň () a v masíve Žliabkov () sa stáča východným smerom na Marduňu (). Severne sa nachádzajú Predné Bandovce (), Zadné Bendovce (), Čeliská () a Čergovský Minčol (), východne Veľká Javorina (), Stavenec (), Marduňa a Skalky (), južne Mindžová (), Bučie (), Bachureň (), Magura () a Bučina () a západným Žliabky, Adamova hora () a Javor (). Severnú časť masívu a hrebeňa odvodňuje Dubovický potok do rieky Torysa, južným úpätím preteká a vodu do Hornádu odvádza Malá Svinka. Vrcholom vedie značený turistický chodník z Lačnova do Sedla pod Marduňou. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou a neďalekej horskej lúky je možné pozorovať okolité vrcholy Bachurne, Levočské vrchy, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov a Slanské vrchy.

## Prístup
* po  zelenej značke:
** od juhu z Lačnova cez sedlo Bachureň a vrch Javor
** od východu zo Sabinova cez sedlo pod Marduňou
* po  žltej značke cez sedlo pod Marduňou:
** od severu z Dubovice
** od juhu z Renčišova

## Referencie

## Pozri aj
* Bachureň
* Zoznam vrcholov v Bachurni

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bachurni
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sabinov
Kategória:Dubovica
Stratonikos (sochár)

**Stratonikos** () bol grécky sochár v 3. stor. pred Kr. 

Sochár Stratonikos pochádzal zrejme z maloázijskeho mesta Kyzikos. Plínius jeho činnosť datuje do obdobia vlád pergamonských vládcov Eumena I. a Attala I. Podľa Plínia spolu so sochármi (predstaviteľmi tzv. pergamonskej sochárskej školy) Epigonom (Plínius ho tu uviedol ako Isigona, čo je pravdepodobne omyl), Fyromachom a Antigonom pracovali na triumfálnom pomníku so sochami umierajúcich Galov pri pergamonskej Aténinej svätyni.
 
Stratonikos je pravdepodobne totožný so striebrotepcom Stratonikom z Kyzikosu, (Plínius vyzdvihuje jeho umelecké majstrovstvo a tiež uvádza, že zhotovoval portréty filozofov), ktorého diela sú uvedené v délskych nápisoch z roku 235/234 pred Kr. Niektorí znalci však o tom pochybujú.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kreditka srdca

***Kreditka srdca*** je názov štúdiového albumu speváka Pavla Hammela. Tento album v roku 2004 vydalo hudobné vydavateľstvo Musica.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Pavol Hammel – spev
* Mikuláš Skuta – klávesové nástroje, gitary, perkusie, programovanie, aranžmány
* Silvia Josifoská – vokály
;Produkcia
* Mikuláš Skuta – hudobná a zvuková réžia
* Ján Došek (štúdio Ivory) – mastering
* Dejan Nukic  – fotografie, dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2004
Kategória:Albumy Pavla Hammela
Nočná galéria

***Nočná galéria*** je názov štúdiového albumu speváka Pavla Hammela. Tento album v roku 2011 vydalo hudobné vydavateľstvo Pavian Records.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Pavol Hammel – spev
* Michal Pajdiak – programovanie, gitara, bicie
* Vítek Pospíšil – klavír,hammond, melodika
* Petr Tichý – kontrabas
* Bharata Rajnošek – saxofón
* Fragile – a cappella nahrávka skladby č. 3

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2011
Kategória:Albumy Pavla Hammela
Basketbalová extraliga žien 2022/23

**Basketbalová extraliga žien** v sezóne **2022/23** bol 31. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). V súťaži účinkovalo 8 družstiev, rovnako ako v predošlej sezóne. Titul získali druhý krát v histórii Piešťanské Čajky, keď vo finále zvíťazili nad Sláviou Banská Bystrica, bronz získal MBK Ružomberok.

## Účastníci

Do extraligy sa do sezóny 2022/23 neprihlásil BK Slovan Bratislava, ktorý skončil v sezóne 2021/22 na 7. mieste, preto sa v extralige udržal na 8. mieste končiaci klub BK ŠK UMB Banská Bystrica a z prvej ligy po sezóne 2021/22 postúpil tím CBK Košice.

## Priebeh súťaže
Základnú časť ovládli bez prehry Piešťanské Čajky, rovnako ako nadstavbovú časť. Podarilo sa im to ako tretiemu tímu v histórii extraligy po Ružomberku a Košiciach.

### Výsledky

#### Základná časť

#### Nadstavbová časť

##### Skupina o 1.4. miesto

##### Skupina o 5.8. miesto

#### Play-off

##### Štvrťfinále

##### Play-off o 5.8. miesto
}**, 
|-
| **CBK Košice** || **** || Poprad || ****, , ****
|}

===== Play-off o 7. miesto =====
}**, 
|}

##### Play-off o 5. miesto
}**, 
|}

===== Semifinále =====
}**, , ***'
|-
| '''Slávia Banská Bystrica''' || ***' || Ružomberok  || ***', , ***'
|}

##### Play-off o 3. miesto

##### Finále

Poznámka: Hrubo sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.

## Konečné umiestnenie

### Baráž
Tím BAM Poprad ako 8. po play-off prešiel do baráže o účasť v extralige na sezónu 2023/24, kde sa stretol s juniorským tímom Young Angels Košice U23. Košice vyhrali miestenku v extralige triumfom 2:0 na zápasy po víťazstvách 80:40 a 77:43. Keďže však v extralige nemôžu štartovať dve družstvá rovnakého tímu, tím YAKE U23 do ďalšieho ročníka extraligy nenastúpi a je pripravený za 1 € predať licenciu Popradu.

## Ocenenia hráčok
### Ocenenia najlepších hráčok a trénerov extraligy podľa Eurobasket.com
* **Hráčka roka**: Ke'Shunan Jamesová  (PNC)
* Rozohrávačka roka: Timea Sujová  (ŠBK)
* Krídlo roka: Ke'Shunan Jamesová  (PNC)
* Pivotka roka: Anna Jurčenková  (PNC)
* Domáca hráčka roka: Anna Jurčenková  (PNC)
* Bosman hráčka roka: Gabriela Andělová  (PNC)
* Import hráčka roka: Ke'Shunan Jamesová  (PNC)
* Defenzívna hráčka roka: Lucia Hadačová  (MBK)
* Tréner roka: Peter Jankovič  (PNC)

#### Prvá päťka ligy
* Timea Sujová  (ŠBK), Lindsey Pulliamová  (SBB), Deijah Blanksová  (YAK), Ke'Shunan Jamesová  (PNC), Anna Jurčenková  (PNC)   

#### Druhá päťka ligy
* Gabriela Andělová  (PNC), Alexandra Buknová  (MBK), Lucia Kašperanová  (CBK), Ceejay Nofuenteová  (SBB), Simona Marcová  (ŠBK)

## Líderky štatistík

## Referencie

## Pozri aj
* Slovenská basketbalová liga 2022/23

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka extraligy žien
* Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej asociácie

Kategória:Basketbal v 2022
Kategória:Basketbal v 2023
Kategória:Basketbalová extraliga žien
Kategória:Šport na Slovensku v 2022
Kategória:Šport na Slovensku v 2023
Stavenec (vrch)

**Stavenec** () je názov vrchu v pohorí Bachureň. Leží nad obcou Dubovica, približne  južne od Lipian. 

## Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti pohoria Bachureň. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Sabinov a na katastrálnom území obce Rožkovany. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situovaný Renčišov, juhovýchodne ležia Uzovské Pekľany, severným smerom Rožkovany, Dubovica, Ďačov a Lipany a severozápadne obec Vysoká a Brezovička.

## Opis
Stavenec leží v hrebeni, ktorý vedie východným smerom z vrchu Žliabky () na Marduňu (). Severným smerom dominuje Čergovský Minčol (), východným sa nachádza Marduňa, Kamenná () a Kohút (), južným Brezina (), Skalky (), Mindžová () a Bučie () a západným Bachureň (), Žliabky (), Dlhé diely (), Javor (), Predné Bandovce () a Zadné Bendovce (). Vodu zo severnej časti hrebeňa odvádzajú prítoky Dubovického potoka do rieky Torysa, južné odvádzajú vodu riečkou Malá Svinka do Hornádu. Vrcholovou časťou vedie značený turistický chodník zo Sedla pod Marduňou. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je výnimočne možné pozorovať okolité vrcholy Bachurne, Levočské vrchy, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov a Slanské vrchy.

## Prístup
* po  zelenej značke:
** od západu zo sedla Bachureň cez vrch Dlhé diely
** od východu zo Sabinova cez sedlo pod Marduňou
* po  žltej značke cez sedlo pod Marduňou:
** od severu z Dubovice
** od juhu z Renčišova

## Referencie

## Pozri aj
* Bachureň
* Zoznam vrcholov v Bachurni

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bachurni
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sabinov
Kategória:Rožkovany
Archiv výtvarného umění

**Archiv výtvarného umění** je občianske združenie v Česku, založené v roku 2003 s cieľom prevziať, spracovať a sprístupniť archív dokumentov o českom a slovenskom výtvarnom umení, ktorý založil v roku 1984 výtvarník Jiří Hůla ako súčasť činnosti Galerie H v Kostelci nad Černými lesy. Na spracovanie zhromaždených dokumentov bol vyvinutý informačný systém **abART**.

## Archiválie
Archív je od svojho založenia v roku 1984 nevýberový – zhromažďuje a spracováva všetky dokumenty o súčasnom českom a slovenskom výtvarnom umení (katalógy, pozvánky, plagáty, texty, časopisy, knihy, výstrižky, fotografie, diapozitívy, CD a iné). Svojím rozsahom – rádovo státisíce archívnych jednotiek – je zrejme najväčšou takto špecializovanou zbierkou.

## Informačný systém abART
Na spracovanie dokumentov vyvinul Archiv výtvarného umění vlastný informačný systém abART. Základné údaje a väzby sa získavajú z dokumentov uložených v archíve v Kostelci nad Černými lesy. Od júla 2006 je základná verzia systému zverejnená na internete.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálny web Archívu výtvarného umenia
* Informačný systém abART

## Zdroj

Kategória:Občianske združenia v Česku
Kategória:Archívy v Česku
Kategória:Výtvarné umenie
Kategória:Stavby v okrese Praha-východ
Kategória:Organizácie založené v 2003
Srdce bez anjela

***Srdce bez anjela*** je názov štúdiového albumu speváka Pavla Hammela. Tento album v roku 2020 vydalo hudobné vydavateľstvo Pavian Records.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Pavol Hammel – spev, gitara
* Juraj Burian – gitara (15, 710), vokály (3, 5, 10)
* Peter Preložník – klávesové nástroje (14, 7, 8, 10)
* Vít Pospíšil – klávesové nástroje (3, 5, 8, 9)
* Petr Tichý – kontrabas (3, 5, 9)
* Igor Sabo – bicie nástroje (2, 4, 7, 8, 10)
* Mishan Pajdiak – bicie nástroje (3, 5, 9)
* Sisa Michalidesová – vokály (3, 5, 10), stepovanie (10)
* Marek Berky – klarinet (10)
* Michal Motýl – trombón (10)
* František Griglák (studio Griff) – gitara, nahrávanie, aranžmány bicích, mixovanie (6)
* Linda Ballová – operná sólistka (6)
;Produkcia
* Ľubomír Dolný (Music All Studio) – nahrávanie (3, 810)
* Mishan Pajdiak (Little in records)- nahrávanie, mixovanie (3, 5, 9)
* Peter Preložník – nahrávanie, mixovanie (14, 7, 8, 10)
* Yuko Shimizu – ilustrácie (japonská ilustrátorka)
* Vladimir Yurkovic – dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2020
Kategória:Albumy Pavla Hammela
Tortilla

**Tortilla** môže byť: 
* po španielsky omeleta
* druh tenkého chleba v tvare placky, pozri tortilla (Mexiko)
* španielska omeleta z vajec so zemiakmi a cibuľou, pozri tortilla (Španielsko)
Šúrovský kanál

**Šúrovský kanál** je kanál v regióne Dolné Považie, na území obce Dvorníky v okrese Hlohovec a obce Šúrovce v okrese Trnava v Trnavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickej oblasti Podunajská nížina v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina v podcelku Dolnovážska niva. Ústi do Váhu. Má dĺžku . Rád toku III. 
## Začiatok
Začína sa v  v poľnohospodárskom extraviláne v juhozápadnej časti územia obce Dvorníky, východne od cesty Siladice - Šúrovce, na východnom okraji poľa *Podbanské*.
## Opis toku
*Šúrovský kanál* tečie od začiatku južným smerom v krátkom úseku cez poľnohospodársky extravilán obce Dvorníky, po 300 m úseku pretína obecnú a zároveň aj okresnú hranicu medzi obcou Dvorníky v okrese Hlohovec a obcou Šúrovce v okrese Trnava, vteká na územie obce Šúrovce v katastrálnom území *Varov Šúr*, mení smer na juhozápad, veľkým oblúkom  sa stáča na juh až východ, ľavým brehom obmýva pole *Horné Vrbiny*, v  ústi do Váhu ako jeho pravostranný prítok. Väčšiu časť svojho toku sleduje pôvodné rameno Váhu z obdobia pred vybudovaním jeho pravostrannej hrádze.

*Šúrovský kanál* patrí do okresu Trnava a v malom rozsahu aj do okresu Hlohovec v Trnavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina v geomorfologickom podcelku Dolnovážska niva. Nemá prítoky.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Šúrovský kanál* má pôvod v názve obce Šúrovce. Z toponyma Šúrovce bolo po pridaní formantu *-ský* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom kanál s významom *umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Šúrovský kanál* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 

Názov obce Šúrovce, ktorá vznikla 1944 zlúčením Veľkých Šúroviec a Zemianskych Šúroviec, s písomne doloženými  záznamami 1241 *Sur*, 1272 *Suur*, 1311 *Maior Sur*, 1786 *Surovce*, 1808 *Welký Súr*, 1927 *Veľké Šúrovce* má pôvod v charakteristickom výskyte *šúru* prípadne i viacerých *šúrov* vo význame *močarisko, vlhká močaristá lúka, úpätná mokraďová zníženina po obvode Malých Karpát* v priestore obce s rozšírením podľa analógie rodinnej prípony *-ovci* → *-ovce*. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1978 v podobe *Šúrovský kanál*.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Šúrovský kanál* je jedinečným hydronymom (október 2022).

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Trnava 
Kategória:Vodné toky v okrese Hlohovec
Kategória:Umelé vodné toky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Podunajskej pahorkatine
Kategória:Dvorníky
Kategória:Šúrovce
Kategória:Povodie Váhu
František Karnok

**František Karnok** (*4. september 1944, Častá pri Bratislave, †16. apríl 2011) bol slovenský džezový inštrumentalista, ktorý pôsobil ako hráč na pozaunu vo viacerých orchestroch a hudobných skupinách.

## Životopis
František Karnok sa narodil 4. septembra 1944 v Častej. Po skončení hudobnej školy v rokoch 1959 až 1965 absolvoval na Bratislavskom konzervatóriu štúdium hry na akordeóne a na pozaune. Už počas konzervatória hrával v rôznych študentských skupinách a v roku 1962 sa stal členom džezového zoskupenia Traditional Club. Medzi rokmi 1968 až 1969 bol František Karnok členom Revival Jazz Bandu a v rokoch 1967 až 1983 bol vedúcim trombónovej sekcie v Tanečnom orchestri Československého rozhlasu. V rokoch 1969 až 1985 sa ako člen Nového Tradicionálu František Karnok zúčastnil viacerých džezových festivalov v Česku a na Slovensku. 

V 70. rokoch bol František Karnok členom VV Systému Vlada Valoviča, medzi rokmi 1983 až 1994 hrával ako člen Orchestra Gustáva Broma a v rokoch 1991 až 1994 bol členom Big Bandu Rádia Bratislava. František Karnok niekoľko rokov pôsobil ako umelecký vedúci a dirigent Big Bandu Armádneho umeleckého súboru v Bratislave.

Od roku 1994 až do roku 2010 František Karnok pôsobil v kapelách ako boli: Peter Lipa Band, Gustav Brom Big Band, či CZ-SK Big Band Matúša Jakabčica. František Karnok nahrával aj svoje sólové projekty, či príležitostne spolupracoval ako štúdiový hudobník pri nahrávaní hudobných albumov, či na vystúpeniach umelcov z rôznych hudobných žánrov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Slovenskí džezoví hudobníci
Kategória:Absolventi Konzervatória v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Častej
Liesková

**Liesková** () je vrch v Kysuckých Beskydách, súčasť podcelku Javorský Beskyd, nachádzaujúci sa v katastrálnom území obce Skalité.

## Opis
Vrchol sa nachádza približne 2,5 km južne od centra Skalitého. Nachádza sa v severnej časti Javorského Beskydu a je súčasťou horského hrebeňa oddeľujúceho dolinu Čierňanky a Čadečanky, ktorý sa tiahne od Svrčinovca na západe až po Skalité na severovýchode. Na vrchole sa nachádza oplotený areál, ktorý v minulosti slúžil ako rádiolokačné stanovisko armády.

Neprístupnosť úplného vrcholu a les rastúci na svahoch pod vrcholom obmedzujú výhľady, ktoré zahŕňajú hlavne okolité vrchy Kysuckých Beskýd a Jablunkovského medzihoria, čiastočne sú viditeľné aj vzdialenejšie vrchy v poľskej časti Sliezskych Beskýd.

## Prístup
Najľahší prístup na vrchol je po neznačenej spevnenej ceste, ktorá vedie z centra Skalitého k vojenskému areálu. Alternatívny prístup je po  červeno značenej hrebeňovej trase, ktorá vedie od železničnej stanice v Skalitom cez rázcestie *Tri kopce*, obchádza vrchol a pokračuje cez sedlo *Beskydok* na Javorské. Okrem toho v oblasti prechádza  zeleno značkovaný chodník z oščadnickej osady *Švancarovci*, ktorý obchádza vrchol v súbehu s červenou značkou a pokračuje do Čierneho.

## Referencie
 

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Kysuckých Beskydách
Kategória:Vrchy v okrese Čadca
Kategória:Skalité
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Peter Bielik (moderátor)

Mgr. **Peter Bielik** (* 28. jún 1974, Bratislava) je slovenský moderátor a novinár.

## Životopis
Narodil sa 28. júna 1974 v Bratislave fotografovi Ladislavovi Bielikovi a novinárke Alici Bielikovej. V roku 1997 absolvoval magisterské štúdium žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

V roku 2002 začal svoje pôsobenie v TA3. Predtým pôsobil v Rádiu Zóna, Slovenskej televízii, TV Luna a TV Markíza.

V roku 2013 sa stal zástupcom šéfredaktora spravodajstva TA3.

Od roku 2022 je novým moderátorom relácie *Ide o pravdu* a je dlhoročným moderátorom relácie *[[Téma dňa]]*.

K 30. septembru 2024 Bielik spustil digitálny hudobný a spravodajský portál *Bielikonline.sk.* Projekt vznikal podľa Bielika tri roky má byť založený na spravodajstve, publicistike „a najmä na slovenskej hudbe“.
Jeho nový projekt sa chce odlíšiť od ostatných vznikajúcich internetových médií, ako  Miroslava Frindta či 360° Michala Kovačiča. Základom vysielania je aktuálne spravodajstvo, publicistika a slovenská hudba.

1. decembra 2024 skončil 22-ročnú spoluprácu s televíziou TA3. *„Po 22 rokoch v TA3 a po takmer 17 rokoch na stoličke moderátora Témy dňa nastal čas na zmenu. Nelúčim sa s vami navždy, verím, že sa stretneme pri iných reláciách, ktoré už pripravujem,“* uviedol Bielik.

## Ocenenia
Je držiteľom Ceny týždenníka Plus 7 dní a bol nominovaný na Cenu SSN a cenu OTO pre osobnosť TV publicistiky.

## Referencie

## Externé odkazy
* Peter Bielik na stránke TA3 

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí moderátori
Kategória:Slovenskí novinári
Li Čchiang

**Li Čchiang** (, ) je od 11. marca 2023 premiérom Čínskej ľudovej republiky. Zároveň je stranícky predseda Komunistickej strany Číny (KSČ)a de facto najmocnejší politikv Šanghaji. Patrí medzi blízkych spolupracovníkov prezidenta Si Ťin-pchinga. Pod jeho vedením boli na jar a v lete 2022 v Šanghaji zavedené drastické, dlhotrvajúce lockdowny v rámci politiky *zero covid*, vďaka ktorým klesla Li Čchiangova prestíž a popularita.

Li Čchiang pochádza z východočínskej provincie Če-ťiang, v ktorej hlavnom meste Chang-čou vyštudoval mechanizáciu poľnohospodárstva na Če-ťiangskej univerzite. V roku 1983 vstúpil do KSČ a stal sa členom Ligy Mladých v rámci komunistickej strany. V rámci straníckeho rastu bol najprv straníckym predsedom v meste Jung-kang, a neskôr vo veľkomeste Wen-čou. Ako predseda strany vo Wen-čou bol zároveň členom provinčného politbyra v Če-ťiangu, a to v dobe, keď bol straníckym predsedom v tejto provincii Si Ťin-pching. V roku 2013 sa stal guvernérom provincie Če-ťiang, v roku 2016 bol vymenovaný za straníckeho predsedu v provincii Ťiang-su a po 19. straníckom kongrese v roku 2017 sa stal straníckym predsedom v centrálne spravovanom meste Šanghaj. Na tomto kongrese bol zároveň vymenovaný za stáleho člena politbyra Komunistickej strany Číny. 

Ako predseda strany v Šanghaji bol zodpovedný za zavedenie lockdownov v meste, ktoré mali zastaviť šírenie Covidu-19. Implementácia lockdownov však bola poznačená zlou organizáciou, ktorá viedla k nespokojnosti obyvateľstva a výrazne poškodila ekonomiku v meste. Počas jeho pôsobenia však došlo aj k uvoľneniu systému povinnej registrácie, známeho ako chu-kchou, výstavbe nových mestských častí, a prílivu zahraničných investícií do mesta, z nich najznámejšou je výstavba továrne Tesla.

## Referencie

Kategória:Čínski politici
Kategória:Čínski komunisti
Kategória:Politici Komunistickej strany Číny
Polymnéstos z Atén

**Polymnéstos** () bol grécky sochár v 4. stor. pred Kr. 

Polymnéstos pochádzal z Atén. O jeho dielach nemáme správy, zachovali sa avšak tri jeho menom signované podstavce zo sôch. Jeden z nich, objavený v Olympii, je z pentelského mramoru a celkom určite bol základňou sochy športovca. Neskôr (okolo roku 40 pred Kr.) bol tento podstavec znovu použitý pre sochu atléta Thaliarcha z Élidy. Ďalšie dva podstavce nájdené na aténskej Akropole sú signované aj jeho spolupracovníkom Kenchramom.
 
Sochári Polymnéstos a Kenchramos sa v 2. polovici 4. stor. pred Kr. venovali v Aténach pravdepodobne prevažne portrétnej tvorbe.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kynurenín

**Kynurenín** je metabolit aminokyseliny tryptofánu, ktorý sa využíva pri tvorbe niacínu. V tele sa vyskytuje jeho <small>L</small>-forma, teda L-kynurenín.

## Metabolické premeny

Metabolická dráha, ktorou sa tvorí a ďalej premieňa kynurenín, sa nazýva kynurenínová dráha. Kynurenín sa syntetizuje z tryptofánu pôsobením tryptofándioxygenázy (reakcie 1 a 2 na obrázku), ktorá vzniká hlavne (ale nie výhradne) v pečeni, a pôsobením indolamín-2,3-dioxygenázy, ktorá vzniká v mnohých tkanivách v rámci imunitnej odpovede. Kynurenín a produkty jeho rozkladu majú rôzne biologické funkcie, vrátane rozširovania ciev počas zápalov a regulácie imunitnej odpovede. Niektoré druhy rakoviny zvyšujú tvorbu kynurenínu, čo vedie k rastu nádorov.

Kynurenináza katalyzuje premenu kynurenínu na kyselinu antranilovú a kynurenínoxoglutaráttransamináza ho premieňa na kyselinu kynurénovú (reakcia 8 na obrázku). Kynurenín-3-hydroxyláza premieňa kynurenín na 3-hydroxykynurenín (reakcia 3 na obrázku).

### Poruchy kynurenínovej dráhy
Poruchy jednotlivých krokov kynurenínovej dráhy (ako je vznik kynurenínu, kyseliny kynurénovej, kyseliny chinolínovej, kyseliny antranilovej a 3-hydroxykynurenínu) boli opísané pre množstvo porúch, vrátane:
* HIV demencia
* Tourettov syndróm
* tikové poruchy
* psychiatrické poruchy (napríklad schizofrénia, bipolárna porucha, depresia, úzkostné poruchy)
* skleróza multiplex
* Huntingtonova choroba
* encefalopatie
* poruchy metabolizmu lipidov
* lupus
* glutárová acidúria
* nedostatok vitamínu B<sub>6</sub>
* chronický únavový syndróm

Downregulácia kynurenín-3-monooxygenázy (KMO) môže byť spôsobená genetickými polymorfizmami, cytokínmi alebo oboma. Nedostatok KMO vedie k akumulácii kynurenínu a k posunu v rámci metabolickej dráhy tryptofánu smerom ku kyseline kynurénovej a kyseline antranilovej. Nedostatok kynurenín-3-monooxygenázy je spojený s poruchami mozgu (napr. depresia, bipolárna porucha, schizofrénia, tikové poruchy) a pečene.

## Funkcia
Dôkazy naznačujú, že zvýšená produkcia kynurenínu môže vyvolať depresívne symptómy spojené s liečbou hepatitídy C interferónmi. Kognitívne nedostatky pri schizofrénii sú spojené s nerovnováhou v enzýmoch, ktoré rozkladajú kynurenín. Hladiny kynurenínu v krvi sú znížené u ľudí s bipolárnou poruchou. Produkcia kynurenínu je zvýšená pri Alzheimerovej chorobe a kardiovaskulárnych ochoreniach, kde sú jeho metabolity spojené s kognitívnym deficitom a depresívnymi symptómami. Kynurenín je tiež spájaný s tikmi.

Kynurenín je takisto jednou z dvoch zlúčenín, ktoré spôsobujú žlté sfarbenie pavúka *[[Misumena vatia]].*

## Referencie

## Pozri aj
* ''N'''-formylkynurenín

## Zdroj

Kategória:Aminokyseliny
Polymnéstos (sochár)

**Polymnéstos** () bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr. 

Polymnéstos, sochár z Atén, pôsobil v Pergamone. Známy je len jeden jeho menom signovaný podstavec zo sochy, ktorý našli v archeologickej lokalite starovekého Pergamonu. Nápis na podstavci podľa typu písma datujú približne do 2. storočia pred Kr.
 

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Dmitrij Jurievič Puščarovskij

**Dmitrij Jurievič Puščarovskij** (; * 16. máj 1944, Moskva, Ruská SSR, Sovietsky zväz) je ruský geológ, od roku 2021 vedúci katedry geológie na Moskovskej štátnej univerzite M. V. Lomonosova. V rokoch 2002 až 2021 bol dekanom fakulty. Akademik Ruskej akadémie vied (2008), čestný vedec Ruskej federácie (2004). Je po ňom pomenovaný minerál puščarovskit. Venuje sa mineralógii a kryštalochémii.

## Ocenenia
* 2011 - Rad Priateľstva

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Dmitrij Jurievič Puščarovskij  na webe Moskovskej štátnej univerzity M. V. Lomonosova 

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Ruskí geológovia
Kategória:Sovietski geológovia
Kategória:Držitelia Radu Priateľstva
Skalky (vrch v Bachurni)

**Skalky** () je názov vrchu v pohorí Bachureň. Leží nad obcou Renčišov, približne  západne od Sabinova. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria Bachureň. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Sabinov a na katastrálnom území obce Renčišov. Najbližším sídlom je na západnom úpätí situovaný Renčišov, južným smerom ležia Lipovce, východným Uzovské Pekľany a severným Dubovica a Rožkovany.

## Opis
Skalky ležia v rázsoche, ktorá vybieha severným smerom z vrchu Mindžová (). Severne susedí Kamenná (), Marduňa () a Stavenec (), západne Dlhé diely (), Javor (), Žliabky (), Bachureň (), Magura () a Bučie (), južne Mindžová (), Ortáš () a Brezina () a východne Kohút (). Masív odvodňujú prítoky Malej Svinky v povodí Hornádu, ktorá preteká severným úpätím, z východných vodu odvádza Mindžovský potok a zo západných Renčišovský potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je ojedinele možné pozorovať okolité vrcholy Bachurne, Levočské vrchy, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov a Slanské vrchy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z Renčišova. Západným úpätím vedie  žlto značený chodník z Renčišova do lyžiarskeho strediska a sedla Buče.

## Referencie

## Pozri aj
* Bachureň
* Zoznam vrcholov v Bachurni

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bachurni
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sabinov
Kategória:Renčišov
SOR B 10,5

**SOR B 10,5** je model českého mestského autobusu, ktorý bol vyrábaný spoločnosťou SOR Libchavy od roku 2001 do roku 2006.

## Konštrukcia
Model SOR B 10,5 je dvojnápravový s trojdverovou karosériou. Zadná náprava je hnacia, motor a prevodovka sa nachádzajú pod podlahou v zadnej časti vozidla. Polosamonosná karoséria vozidla je zvarená z oceľových uzavretých profilov, zvonku je oplechovaná, zvnútra obložená plastovými doskami, vybrané spodné časti sú z nerezovej ocele. Podlaha sa nachádza vo výške  nad vozovkou. Predná náprava je značka SOR, zadná tuhá náprava je značka Meritor.

## Výroba a prevádzka
V Česku nebol v čase uvedenia autobusu SOR B 10,5 žiadny iný autobus v tej istej kategórii a vďaka tomu sa tento model objavil v množstve menších miest ČR (napr. Jablonec nad Nisou alebo Uherské Hradiště). Vo verzii Ekobus (pohon zemným plynom) je v prevádzke napríklad v Litoměřiciach a v Lounech.

V súčasnosti sa vyrába aj odvodený model SOR BN 10,5, ktorý je čiastočne nízkopodlažný a vďaka tomu je oproti svojmu predchodcovi atraktívnejší.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka výrobcu
* Fotogaléria vozidiel SOR B 10,5

## Zdroj

Kategória:Autobusy SOR
Dušan Húščava

**Dušan Húščava** (* 9. september 1940, Bratislava, † 2. júl 2020) bol slovenský džezový hudobník, hráč na flautu, klarinet a saxofón.

## Životopis
Dušan Húščava sa narodil 9. novembra 1940 v Bratislave. Medzi rokmi 1959 až 1965 študoval hru na klarinete na Bratislavskom konzervatóriu.  V roku 1961, ešte v priebehu štúdia, sa stal členom slovenského džezového zoskupenia Traditional Club, v ktorom účinkoval až do roku 1969. Súčasne s tým bol aj členom ďalšej známej džezovej formácie, Revival Jazz Band. V nej hral v rokoch 1963 až 1971.

Od roku 1970 sa stal sólistom, skladateľom a aj aranžérom v Tanečnom orchestri Československého rozhlasu v Bratislave. V rokoch 1971 až 1975 účinkoval aj v skupine Nový Tradicionál. V roku 1974 bol členom VV systému Vlada Valoviča. V 70. rokoch bol hosťujúcim hudobníkom v orchestri Gustava Broma, v nasledujúcej dekáde sa stal jeho stálym účinkujúcim. 

Dušan Húščava pôsobil aj v kvartete Ladislava Gerhardta a v Slovenskom jazzovom kvintete, ktoré si neskôr zmenilo názov na Jozef „Dodo” Šošoka All Stars Band. V roku 1986 vzniklo Kvinteto Dušana Húščavu, v ktorom spolu s ním účinkovali: Gabriela Šusteková-Húščavová – spev, Gabriel Jonáš – klavír, Karol Ondreička – gitara, Matúš Jakabčic – gitara, Jozef Brisuda – kontrabas a Jozef Döme – bicie nástroje. Od roku 1988 bol Dušan Húščava členom Československého jazzového kvarteta, ktoré účinkovalo spolu s ním v zložení: Petr Kořínek (kontrabas), Svatopluk Košvanec (trombón), Jozef „Dodo” Šošoka (bicie)

V 80. a 90. rokoch sa Dušan Húščava v rôznych hudobných formáciách (VV systém Vlada Valoviča, Esprit Band, Kvinteto Dušana Húščavu...) pravidelne zúčastňoval džezových festivalov, ktoré sa konali v Česku a na Slovensku. So svojim kvintetom vystupoval v roku 1987 aj v Alžirsku, či v roku 1990 na kultúrnych dňoch v Dortmunde. V roku 1991 Dušan Húščava dostal cenu Ladislava Martoníka s titulom „Jazzman roka” a v roku 1993 bol jedným z účinkujúcich na turné s Orchestrom Ray Charlesa, ktoré sa konalo v Holandsku a v Nemecku.

Dušan Húščava bol od roku 1995 pedagógom na Konzervatóriu v Bratislave, kde vyučoval hru na saxofón. Spolu so svojimi žiakmi usporiadal v roku 1997 v Zičiho paláci koncert *Saxofónové soirée*. Koncertu sa zúčastnili: Pavol Ruček (tenor saxofón), Erik Rothenstein (barytón saxofón), Vladimír Valentovič (alt saxofón), Ján Baláž (alt saxofón). Dušan Húščava spolupracoval pri výrobe mnohých albumov, no pod svojím menom nahral len jeden džezový, ''Neposlušné topánky'' (2001), ktorý bol zostavený zo skladieb, v skorších dobách nahraných v Slovenskom rozhlase. V rozhlasových archívoch sú stovky nahrávok s Húščavovými sólami na saxofón, ale aj na flautu. Húščava mnohé skladby aj aranžoval, rovnako aj podklady k nahrávkam populárnych piesní, ktoré pochádzajú z produkcie rozhlasového tanečného orchestra.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Slovenskí džezoví hudobníci
Kategória:Absolventi Konzervatória v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí saxofonisti
Kategória:Slovenskí flautisti
Kategória:Slovenskí klarinetisti
Ján Kello

**Ján Kello** (* 6. jún 1883, Vrbica – † 10. august 1962, Vrbica) bol slovenský komunistický politik v prvej tretine 20. storočia.

## Životopis
Podľa údajov z roku 1925 bol murárom z Liptovského Mikuláša. Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1925 kandidoval za KSČ do poslaneckej snemovne (za XIX. volebný kraj so sídlom v Liptovskom Sv. Mikuláši), avšak poslancom sa nestal. V nasledujúcich parlamentných voľbách v roku 1929 bol za KSČ zvolený do hornej komory Národného zhromaždenia (kandidoval v IX. volebnom kraji). V senáte zasadal v kultúrnom a zahraničnom výbore. V rokoch 19301950 pracoval ako mlynár v Liptovskom Mikuláši. V nasledujúcich voľbách v roku 1935 už senátorský mandát neobhájil. Od roku 1922 bol predsedom miestnej pobočky KSČ v Liptovskom Mikuláši. Viedol ju až do zákazu strany v závere roku 1938. Počas Slovenského štátu sa zapojil do ilegálneho protifašistického odboja a do Slovenského národného povstania. Po roku opäť v straníckych funkciách v Liptovskom Mikuláši. V roku 1950 odišiel do penzie.

## Referencie

Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici KSČ
Kategória:Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Kategória:Murári
Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Vodné pólo na Juhoamerických hrách

**Vodné pólo na Juhoamerických hrách** je vodnopólový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát oficiálne zaradený na 9. juhoamerických hrách v roku 2010 v argentínskom Buenos Aires, v mužskej aj ženskej kategórii. Vodnopólový turnaj sa odvtedy, s výnimkou hier v roku 2014, koná pravidelne. V oboch kategóriách v ňom dominujú 2 krajinyBrazília a Argentína. 

Tento turnaj zároveň slúži ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na vodnopólový turnaj Panamerických hier.

## Turnaj mužov
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

## Turnaj žien
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoamerickej športovej organizácie 
* Oficiálna stránka Juhoamerickej plaveckej konfederácie  //

## Zdroj
* Vodné pólo na Juhoamerických hrách na stránke todor66.com
Taq polymeráza

náhľad|300x300bod|''Taq'' polymeráza pochádzajúca z ''Thermus aquaticus'' (PDB: )

***Taq'' polymeráza''' alebo ***Taq-*polymeráza*' je termostabilná DNA polymeráza I, ktorá je pomenovaná po termofilnej baktérii *[[Thermus aquaticus]]*, z ktorého bola prvýkrát izolovaná Chienovou a kolektívom v roku 1976. Jej názov sa často skracuje na ***Taq*** alebo **''Taq'' pol**. Často sa používa v polymerázovej reťazovej reakcii (PCR), čo je metóda používaná na amplifikáciu (namnoženie) krátkych úsekov DNA.

*T. aquaticus* je baktéria, ktorá žije v termálnych prameňoch a hlbokomorských prieduchoch. *Taq* polymeráza bola identifikovaná ako enzým, ktorý je schopný odolať denaturujúcim podmienkam (vysokým teplotám) vyžadovaným počas PCR. Nahradila teda DNA polymerázu z *[[E. coli]]*, ktorá bola predtým využívaní v PCR.

Optimálna teplota aktivity *Taq* polymeráza je 72 °C.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Replikácia DNA
SOR CN 8,5

**SOR CN 8,5** je model českého, čiastočne nízkopodlažného autobusu z produkcie firmy SOR Libchavy. Vozidlo je určené pre linkovú dopravu na menej vyťažených linkách, v súčasnosti sa jedná o najmenší autobus vyrábaný firmou SOR.

## Konštrukcia
Model CN ​​8,5 konštrukčne vychádza z väčších, rovnako čiastočne nízkopodlažných typov CN 9,5, CN 10,5 a CN 12. Vozidlo je dvojdverové, predné dvere sú jednokrídlové, druhé, ktoré sa nachádzajú uprostred bočnice, sú dvojkrídlové. Predná časť vozidla až k druhým dverám je nízkopodlažná s výškou podlahy  nad povrchom vozovky. Zadná časť tohto low entry autobusu má podlahu v štandardnej výške  nad vozovkou a je prístupná po dvoch schodíkoch v interiéri vozidla. Vozidlo je vybavené britským štvorvalcovým motorom Cummins a mechanickou prevodovkou. Maximálna rýchlosť je 100 km/h.

## Výroba a prevádzka
V produkcii model CN ​​8,5 čiastočne nadväzuje na minibus SOR C 7,5, ktorého výroba skončila v roku 2001 kvôli malému záujmu zákazníkov. Typ CN 8,5 vznikol vďaka potrebe nasadzovať autobusy kratších dĺžok v oblasti Orlickej hory, pretože štandardné vozidlá neboli plne využívané. Prototyp autobusu SOR CN 8,5 bol vyrobený v roku 2008 a 22. decembra toho istého roku odovzdaný zákazníkovi, ktorým bola spoločnosť Audis bus z Rychnova nad Kněžnou. Tá ho ešte v ten istý deň nasadila do pravidelnej prevádzky na linkách v okolí Rychnova. V roku 2021 jazdil ako záloha na linkách MHD v Hraniciach u dopravcu ČSAD Frýdek-Místek. Druhý prototyp prevádzkoval v roku 2021 stále dopravca Audis bus. Tretí prototyp jazdil u Arrivy Morava do roku 2021, kedy bol odstavený.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* http://www.audis.sk/fotogaléria/nízkopodlazni-autobus-sor.htm 
* http://www.praha11.sk/sk/jizni-mesto-zije/praha-11-v-mediich/napsali-o-nas/veolia-transport-praha-vypravuje-na-linku-pid-novou-malokapacitni-sorku.html

## Zdroj

Kategória:Autobusy SOR
Kenchramos

**Kenchramos** () bol grécky sochár v 4. stor. pred Kr. 
 
Kenchramos, zrejme aténsky sochár, pôsobil v 2. polovici 4. stor. pred Kr. Známe sú jeho autorské podpisy na dvoch podstavcoch zo sôch nájdených na aténskej Akropole. Jeden z nich bol základňou portrétnej sochy venovanej bohyni 
Aténe. V signatúrach neuvádza domovskú krajinu, ale keďže je tu uvedený aj jeho spolupracovník Polymnéstos, ktorý je Aténčan, je pravdepodobné, že aj Kenchramos pochádzal z Atén.
  
Zdá sa, že Kenchramos sa môže stotožniť s Cenchramisom, ktorého Plínius uvádza medzi bronziarmi zhotovujúcich portréty filozofov. Niektorí znalci sa preto domnievajú, že sochári Kenchramos a Polymnéstos sa venovali prevažne portrétnej tvorbe.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Lavabo (rozlišovacia stránka)

**Lavabo** (; slovenská výslovnosť: [lavábo]) môže byť:

* liturgické umývadlo, obvykle kamenná alebo kovová misa s vodou zasadená do múru, v sakristii kostola alebo refektári kláštora, pozri lavabo
* v judaizme závesná kovová nádrž s vodou, kohútikom a nádržkou na rituálne očistenie rúk v predsieni synagógy alebo pri cintoríne, pozri synagogálne lavabo
* v katolíckej cirkvi časť bohoslužby po obetovaní, pri ktorej si kňaz umýva ruky, pozri lavabo (obrad)
* v katolíckej cirkvi malý kúsok látky na utieranie rúk kňaza po obetovaní, pozri manutergium

## Referencie
Rakytie (prítok Komárňanského kanála)

**Rakytie** je kanál v regióne Podunajsko, na území obce Lipové v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickej oblasti Podunajská nížina v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Ústi do Komárňanského kanála. Má dĺžku . Rád toku IV. 
## Začiatok
Začína sa v  v severovýchodnej časti územia obce Lipové na juhozápadnom okraji samoty *Rakytie* na hranici medzi intravilánom a extravilánom obce v severovýchodnom okraji poľa *Za humnami*. 
## Opis toku
Kanál *Rakytie* tečie od začiatku juhozápadným smerom v absolútnej priamke bez jedinej zmeny smeru, pravým brehom obmýva pole *Dlhé diely za kanálom*, preteká cez pole *Podlužie*, v  ústi do Komárňanského kanála ako jeho ľavostranný prítok. Preteká a ústi v poľnohospodárskom extraviláne. Má dva pravostranné bezmenné krátke prítoky a tri ľavostranné bezmenné krátke prítoky.

Vodný tok *Rakytie* patrí do okresu Komárno v Nitrianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Nemá dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Rakytie* má pôvod v názve samoty *Rakytie*, na okraji ktorej sa kanál začína a to v severnej časti územia obce Lipové. Jednoslovný názov samoty bol bez zmeny prenesený na kanál ako súčasť menej početnej skupiny názvov v slovenskej hydronymii. Názov samoty *Rakytie* má pôvod v charakteristickom výskyte stromovej vegetácie s prevahou dreviny rakyta – *Salix caprea*. Porovnaj aj Dubie, Javorie, Jedlie, Jelšie a i. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1978 v podobe *Rakytie*.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Rakytie (prítok Komárňanského kanála)* nie je jedinečným hydronymom (október 2022), na Liptove je prirodzený vodný tok Rakytie (prítok Jalovčanky).
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Komárno 
Kategória:Umelé vodné toky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky na Podunajskej rovine
Kategória:Lipové
Brezina (vrch v Bachurni)

**Brezina** () je vrch v pohorí Bachureň, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti.. Leží nad obcou Hermanovce, približne  západne od Sabinova. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria Bachureň. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Hermanovce. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situované Uzovské Pekľany a severozápadne ležiaci Renčišov, juhozápadne sa nachádzajú Lipovce a južne Hermanovce.

## Opis
Brezina leží v rázsoche, ktorá vybieha východným smerom z vrchu Mindžová (). Východne sa nachádza Hora () a Končistá hora (), južne Chrasť (), západným smerom Mindžová, Bučie (), Magura (), Bachureň () a Skalky () a severným Marduňa (), Kamenná () a Kohút (). Masív je súčasťou povodia Hornádu, kde vodu zo západných svahov odvádza Mindžovský potok, zo severných Malá Svinka a z južných Hermanovský potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Bachurne, Čergov, Šarišskú vrchovinu, Slanské vrchy, Čiernu horu, Volovské vrchy a Branisko.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup vedie neznačenými trasami z okolitých obcí. Západným úbočím prechádza  modro značený chodník z obce Uzovské Pekľany do sedla Mindžová, ktorým vedie aj  červeno značená trasa z Hermanoviec.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vrcholov v Bachurni
* Bachureň

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bachurni
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Hermanovce