László Krasznahorkai

**László Krasznahorkai** (* 5. január 1954, Gyula, Maďarsko) je maďarský spisovateľ a scenárista, známy svojimi náročnými románmi s prvkami postmoderny, ktoré sa vyznačujú melancholickou atmosférou a dystopickým ladením. Viaceré jeho diela, vrátane debutového románu Satanské tango (maď. *Sátántangó*), boli sfilmované významným maďarským režisérom Bélom Tarrom.

V roku 2015, ako zatiaľ jediný Maďar, získal prestížne literárne ocenenie Man Bookerovu cenu. V roku 2025 dostal Nobelovu cenu za literatúru, ktorú získal ako historicky druhý maďarský autor po Imre Kertészovi.

## Životopis
[vľavo|náhľad|Krasznahorkai v [Kodaň|Kodani, 1990]]
Narodil sa v meste Gyula v Bekéšskej župe v rodine právnika Györgyho Krasznahorkaia a administratívnej pracovníčky Júlie Pálinkas. Jeho otec mal židovské korene. V rokoch 19601968 študoval na základnej škole v rodnom meste. Medzi rokmi 19681972 pokračoval v štúdiu na strednej škole Erkela Ferenca v Gyuli so zameraním na latinčinu. Najprv v rokoch 19731976 študoval právo na univerzite v Segedíne, v rokoch 1976 až 1978 na Univerzite Loránda Eötvösa (ELTE) v Budapešti. Diplom získal z maďarského jazyka a literatúry v roku 1983 na Fakulte humanitných štúdií na ELTE. Jeho diplomová práca sa venovala životu a skúsenostiam spisovateľa Sándora Máraia (19001989) po tom, čo odišiel z komunistického Maďarska do exilu v roku 1949. Počas týchto rokov pracoval v nakladateľstve Gondolat. 

Od roku 1983 je spisovateľom na voľnej nohe, v rovnakom roku získal aj štipendium Móricza Zsigmonda. Maďarsko prvykrát opustil v roku 1987, keď cestoval na štúdijný pobyt do Západného Berlína. Rád cestuje, v roku 1990 navštívil Mongolsko a Čínu, v roku 1992 cestoval nákladnou loďou cez Atlantický oceán a navštívil Madeiru, v tomto roku bol tiež hosťom Villy Waldberty v Mníchove. Medzi rokmi 1994 až 1995 cestoval po Európe, o rok neskôr navštívil Bosnu. Japonsko navštívil v roku 1997, v roku 1998 sa znovu vrátil do Číny a prijal pozvanie do *Civitella Ranieri Centre* v Taliansku. V týchto rokoch navštívil aj Dánsko, Anglicko, Grécko či Taliansko. V roku 2000 bol hosťom *Kyoto Japan Foundation*.
Žil na viacerých miestach, v súčasnosti žije ako samotár v kopcoch Szentlászló v Maďarsku.

## Literárna tvorba
[vľavo|náhľad|Krasznahorkai na Knižnom festivale (Könyvfesztivál) v roku [2012]]
Prvé publikované dielo bola poviedka *Tebenned hittem* v roku 1977 v časopise Mozgó Világ. Jeho debutom a zároveň najznámejším dielom je *[[Satanské tango]]* (maď. *Sátántangó*) z roku 1985. Dvanásť kapitol tohto diela sa skladá len z jediného odstavca. Anglický preklad tohto diela od Georgea Szirtesa získal v roku 2013 Cenu za najlepšiu prekladovú knihu (The Best Translated Book Award). V roku 1986 publikoval dve diela zbierku noviel *Kegyelmi viszonyok* a román *Melanchólia vzdoru* (*Az ellenállás melankóliája*). Za román získal nemecké literárne ocenenie Preis der SWR-Bestenliste. V dielach *Az urgai fogoly* (1992) a *Rombolás és bánat az Ég alatt* (2004) vychádza zo svojich skúseností na cestách Mongolskom a Čínou. Americký básnik Allen Ginsberg zohral významnú úlohu pri tvorbe románu *Háború es Háború* (1999). Krasznahorkai istý čas býval v jeho byte v New Yorku a neskôr označil jeho rady za mimoriadne cenné. Jeho pobyt v japonskom Kjóte v rokoch 1996, 2000 a 2005 a kontakt s ďalekovýchodnou kultúrou a estetikou zásadne ovplyvnili jeho tvorbu. Román *Seiobo járt odalent* z roku 2008 je inšpirovaný týmito skúsenosťami spisovateľa. Dielo bolo ocenené americkou cenou Best Translated Book Award za najlepší preklad v roku 2014. Mnoho jeho diel bolo ocenených rôznymi prestížnymi domácimi i medzinárodnými literárnymi cenami. V roku 2015 získal Man Bookerovu literárnu cenu. Jeho knihy sú preložené do rôznych jazykov, v slovenčine vyšli tri z jeho románov vo vydavateľstve BRAK, v češtine dve . Anglické preklady diel taktiež získali mnohé ocenenia. V októbri 2025 získal Nobelovu cenu za literatúru ako druhý Maďar po Imre Kertészovi. Švédska akadémia Krasznahorkaia ocenila *,,za jeho pôsobivé a vizionárske dielo, ktoré uprostred apokalyptického teroru potvrdzuje silu umenia."*

## Spolupráca s Bélom Tarrom
[náhľad|Maďarský režisér [Béla Tarr na filmovom festivale Midnight Sun Film Festival vo fínskom meste Sodankylä, 2012. Krasznahorkai s ním spolupracuje od roku 1984.]]
Krasznahorkai začal spolupracovať s režisérom Bélom Tarrom po roku 1984. Veľmi rýchlo sa stal jeho dvorným scenáristom. Ich prvou spoluprácou je film *Zatratenie* (maď. *Kárhozat*) z roku 1987, ku ktorému spoločne napísali scenár. Príprava plánovanej adaptácie Krasznahorkaiovho debutového románu ''Satanské tango'' (maď. *Sátántangó*) trvala sedem rokov, najmä pre nepriaznivú politickú situáciu v Maďarsku. 415 minút dlhý film mal celosvetovú premiéru v roku 1994. Ďalší film, na ktorom táto dvojica spolupracovala, je adaptácia Krasznahorkaiovho románu *Meláncholia vzdoru* (maď. *Az ellenállás melankóliája*). Čiernobiely film *[[Werckmeistrove harmónie|Werckmeisterove harmónie]]* (maď. *Werckmeister Harmóniák*) vyšiel v roku 2000. Spoločne sa tiež podieľali na scenári k adaptácii krimi thrilleru *Muž z Londýna* (fr. *L'Homme de Londres*, 1934) od belgického spisovateľa Georgesa Simenona. Film *[[Muž z Londýna (film)|Muž z Londýna]]* (maď. *A Londoni férfi*) bol na plátna uvedený v roku 2007, hrá v ňom aj český herec Miroslav Krobot. Tarr avizoval, že film *Turinský kôň* (maď. *A torinói ló*), na ktorom tiež spolupracoval s Krasznahorkaiom bude jeho posledným. Vyšiel v roku 2011.

## Osobný život
Bol dvakrát ženatý. Jeho prvá manželka bola Anikó Pelyhe. Druhou manželkou bola sinologička a grafická dizajnérka Dóra Kopcsányi (známa aj ako Dorka Haller). Má tri dcéry Katu, filmovú režisérku Ágnes a sociologičku Emmu.

## Dielo

### Romány
* 1985 – *Sátántangó*
** 2023 – *[[Satanské tango]]*, vydavateľstvo BRAK, preklad Timea Beck, ISBN 978-80-89921-51-5
* 1989 – *Az ellenállás melankóliája*
** 2020 – *[[Melanchólia vzdoru]]*, vydavateľstvo BRAK, preklad Gabriela Magová, ISBN 9788089921331
* 1992 – *Az urgai fogoly*
* 1999 – *Háború és háború*
* 2004 – *Rombolás és bánat az Ég alatt*
* 2008 – *Seiobo járt odalent*
* 2016 – *Báró Wenckheim hazatér*
* 2021 – *Herscht 07769*
* 2024 – *Zsömle odavan*

### Novely
* 2003 – *Északról hegy, Délről tó, Nyugatról utak, Keletről folyó*
* 2009 – *Az utolsó farkas*
* 2010 – *Állatvanbent*
* 2018 – *Aprómunka egy palotaért*
* 2019 – *Mindig Homérosznak*

### Poviedky
* 1977 – *Tebenned hittem* (publikované časopisecky)
* 1984 – *El Bogdanovichtól* (súčasť antológie)
* 1986 – *Az utolsó hajó* (súčasť antológie)
* 1986 – *Kegyelmi viszonyok* (zbierka poviedok)
* 1998 – *Megjött Ézsaiás* (zahrnuté v *Svet beží*)
* 1999 – *Néma a süketnek*
* 2010 – *Számla: Palma Vecchiónak, Velencébe* (zahrnuté v *Svet beží*)
* 2013 – *Megy a világ* (zbierka poviedok)
** 2024 – *[[Svet beží]]*, vydavateľstvo BRAK, preklad Gabriela Magová, ISBN 978-80-8286-012-5

### Scenáre
* 1988 – *Zatratenie* (maď. *Kárhozat*)*,* režisér Béla Tarr
* 1994 – *[[Satanské tango (film)|Satanské tango]]* (maď. *Sátántangó*), režisér Béla Tarr
* 2000 – *[[Werckmeistrove harmónie|Werckmeisterove harmóni]]<nowiki/>e* (maď. *Werckmeister harmóniák*), režisér Béla Tarr
* 2007 – *[[Muž z Londýna]]* (maď. *A Londoni férfi*), režisér Béla Tarr
* 2011 – Turinský kôň (maď. *A torinói ló*), režisér Béla Tarr

### Eseje, rozhovory a iné práce
* 1993 – A Théseus-általános (tri fiktívne prednášky, zahrnuté v *Svet beží*)
* 2001 – *Este hat; néhány szabad megnyitás* (eseje)
* 2003 – *Krasznahorkai Beszélgetések* (rozhovory)
* 2012 – *Nem kérdez, nem válaszol. Huszonöt beszélgetés ugyanarról.* (rozhovory)
* 2013 – Music & Literature No. 2 (špeciálne vydanie s textami od Krasznahorkaia a esejami od Béla Tarru reflektujúce spisovateľovu tvorbu)
* 2017 – The Manhattan Project (literárny denník a fotoesej)

### Slovenské a české vydania
* 
* 
* 
* 

## Ocenenia
* 1987: Cena Attilu Józsefa (Maďarsko).
* 1987: štipendium Deutscher Akademischer Austauschdienst (DAAD; Západný Berlín, Nemecko).
* 1993: Cena Bestenliste (Nemecko) za román *Az ellenállás melankóliája* (*Melanchólia vzdoru*).
* 2004: Kossuthova cena (Maďarsko).
* 2010: Spycher: Literaturpreis Leuk (Švajčiarsko) „za celú tvorbu, najmä však za knihu *Északról hegy, Délről tó, Nyugatról utak, Keletről folyó* (‚Od severu hora, od juhu jezero, od západu cesty, od východu rieka‘), majstrovské dielo jeho magického opisného umenia“.
* 2013: Cena za najlepšiu preloženú knihu (*Best Translated Book Award* – BTBA; USA) za román *Sátántangó* (*Satanské tango*) v preklade Georga Szirtesa.
* 2014: America Award in Literature (USA) za celoživotný prínos v literatúre.
* 2014: Cena za najlepšiu preloženú knihu (USA) za román *Seiobo járt odalent* (*Seiobo There Below* – „Seiobo tam dole“) v preklade Ottilie Mulzet. Prvý autor, ktorý získal dve ceny BTBA.
* 2014: Cena Vilenica (Slovinsko).
* 2015: Medzinárodná Man Bookerova cena, prvý maďarský laureát.
* 2015: štipendium Centra Dorothy a Lewisa B. Cullmanovcov pre vedcov a spisovateľov Newyorskej verejnej knižnice (*The New York Public Library's Dorothy and Lewis B. Cullman Center for Scholars and Writers*).
* 2019: Národná knižná cena za prekladovú literatúru (*National Book Award for Translated Literature*; USA) za román *Báró Wenckheim hazatér* (*Baron Wenckheim's Homecoming* – „Návrat baróna Wenckheima“).
* 2020: cena Literature.gr (Grécko) za frázu roka 2018, za frázu z románu *Sátántangó* (*Satanské tango*).
* 2021: Rakúska štátna cena za európsku literatúru.
* 2024: Prix Formentor (Španielsko).
* 2025: Nobelova cena za literatúru „za pútavé a vizionárske dielo, ktoré uprostred apokalyptického teroru potvrdzuje silu umenia“.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* Zoznam diel Lászlóa Krasznahorkaia v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

Kategória:Maďarskí spisovatelia
Kategória:Maďarskí spisovatelia románov
Kategória:Maďarskí scenáristi
Kategória:Maďarskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Spisovatelia postmoderny
Kategória:Spisovatelia židovského pôvodu
Kategória:Nositelia Bookerovej ceny
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Absolventi Univerzity Loránda Eötvösa
Kategória:Osobnosti z Békešskej župy