open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Optofluidika

**Optofluidika** je oblasť výskumu a technológie, ktorá spája výhody fluidiky (najmä mikrofluidiky) a optiky. Medzi aplikácie tejto technológie patria displeje, biosenzory, laboratórne zariadenia na čipe, šošovky a nástroje na molekulárne zobrazovanie a energiu.

## História
Myšlienku fluidných optických zariadení možno vystopovať minimálne do 18. storočia, keď boli navrhnuté (a nakoniec vyvinuté) rotujúce bazény ortuti ako ďalekohľady s tekutým zrkadlom. V 20. storočí boli vyvinuté nové technológie, ako sú farbiace lasery a vlnovody s kvapalným jadrom, ktoré využívali laditeľnosť a fyzikálnu prispôsobivosť, ktorú kvapaliny poskytovali týmto novo vznikajúcim fotonickým systémom. Oblasť optofluidiky začala formálne vznikať v polovici roku 2000, keď dozrievali oblasti mikrofluidiky a nanofotoniky a výskumníci začali hľadať synergie medzi týmito dvoma oblasťami. Jedným z primárnych využití tejto oblasti sú Lab-on-a-chip a biofotonické výrobky.

## Spoločnosti a transfer technológií
Optofluidický a súvisiaci výskum viedol k vzniku mnohých nových produktov a začínajúcich spoločností. Spoločnosť Varioptic sa špecializuje na vývoj šošoviek založených na elektrovodivosti pre mnohé aplikácie. Spoločnosť Optofluidics, Inc. vznikla v roku 2011 z Cornellovej univerzity s cieľom vyvinúť nástroje na zachytávanie molekúl a diagnostiku chorôb na základe technológie fotonických rezonátorov. Spoločnosť Liquilume z Kalifornskej univerzity v Santa Cruz sa špecializuje na molekulárnu diagnostiku založenú na šípových vlnovodoch.

V roku 2012 Európska komisia spustila nový rámec COST, ktorý sa zaoberá výlučne optofluidickými technológiami a ich aplikáciou.

## Referencie

Kategória:Optika
Kategória:Mikrotechnológia
Kategória:Nanotechnológie
Bora-hansgrohe

**Red Bull-Bora-hansgrohe** je profesionálny nemecký cyklistický tím so sídlom v Raublingu v Hornom Bavorsku. Tím bol založený v roku 2010 pod názvom Team NetApp. Generálny manažér tímu je bývalí profesionálny cyklista Ralph Denk. 

## História

Tím sa zúčastňuje medzinárodných cyklistických pretekov od roku 2010, pôvodne ako kontinentálny; najmä na UCI Europe Tour. Sponzorom názvu bola na začiatku americká IT skupina NetApp. V sezóne 2011 získal tím prvýkrát štatút profesionálneho kontinentálneho tímu UCI. V roku 2013 sa zlúčil s britským tímom Endura Racing a vytvoril tím NetApp-Endura. Alex Sans Vega z Endura Racing sa stal jedným zo športových riaditeľov. 

Tím je členom organizácie Mouvement Pour un Cyclisme Crédible od roku 2012. V roku 2012 prvýkrát získal možnosť štartovať na Giro d’Italia. Prvý štart na Vuelta a España nasledoval v roku 2013. Po prvý raz sa mohol zúčastniť Tour de France v roku 2014. V sezóne 2015 nahradili predchádzajúcich sponzorov nemecký výrobca varných dosiek a digestorov Bora a kanadský výrobca kolies Argon 18.

V lete 2016 bola spoločnosť Hansgrohe predstavená ako druhý sponzor pre rok 2017. Tím sa usiloval o miesto vo WorldTour a okrem iného angažoval úradujúceho majstra sveta Petra Sagana. Bol premenovaný na Bora-hansgrohe a prvýkrát získal licenciu UCI WorldTeamu od UCI na sezóny 2017 a 2018.

Od roku 2024 je generálnym sponzorom tímu rakúska spoločnosť Red Bull. 

## Súpiska tímu
*K 1. januáru [[2025]]* 

*  Roger Adrià
*  Giovanni Aleotti
*  Nico Denz
*  Finn Fisher-Black
*  Alexander Hajek
*  Emil Herzog
*  Jai Hindley
*  Jonas Koch
*  Oier Lazkano
*  Florian Lipowitz
*  Filip Maciejuk
*  Daniel Martínez
*  Jordi Meeus
*  Gianni Moscon
*  Ryan Mullen

*  Anton Palzer
*  Giulio Pellizzari
*  Laurence Pithie
*  Primož Roglič
*  Matteo Sobrero
*  Jan Tratnik
*  Mick van Dijke
*  Tim van Dijke
*  Maxim Van Gils
*  Danny van Poppel
*  Aleksandr Vlasov
*  Frederik Wandahl
*  Sam Welsford
*  Ben Zwiehoff

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Cyklistické tímy
Kategória:Cyklistika v Nemecku
Kategória:Vzniklo v 2010
Známi Neznámi

***Známi Neznámi*** je česko-slovenská komédia od režisérky Zuzany Mariankovej. Príbeh vychádza z talianskeho filmu *[[Úplní cudzinci]]* od režiséra a scenáristu Paola Genoveseho, ktorého film scenárista Petr Jarchovský adaptoval do českého a slovenského prostredia. Hlavné postavy stvárnili Táňa Pauhofová, Klára Issová, Martin Hofmann, Tomáš Měcháček, Tomáš Maštalír, Petra Polnišová, Anna Kadeřávková a Sväťo Malachovský.

Film mal mať pôvodne premiéru 10. decembra 2020, kvôli zatvoreniu kín v rámci opatrení proti šíreniu ochorenia COVID-19 bola premiéra odložená. Na konci roka 2020 bolo oznámené, že film bude mať v Česku a na Slovensku premiéru 11. februára 2021, avšak kvôli zatvoreniu kín bola premiéra opäť odložená. Na jar 2021 bolo oznámené, že film bude mať premiéru v slovenských kinách 5. augusta a v českých kinách 16. decembra 2021.

## Referencie

## Externé odkazy

* 
* 

Kategória:Filmy z 2021
Kategória:České filmové komédie
Kategória:Slovenské filmové komédie
Kategória:Filmy ocenené Slnkom v sieti
Kategória:Filmy podľa názvu
Spolkové voľby v Nemecku v roku 2021

**Spolkové voľby v Nemecku v roku 2021** sa uskutočnili 26. septembra. Voliči rozhodli o zložení Spolkového snemu () v 20. voľbách od obnovenia demokracie po druhej svetovej vojne. 

Pri 598 mandátoch je využitý volebný systém pomerného zastúpenia a pri zvyšných mandátoch, ktorých počet nie je fixný, je využívaný systém presahovania a vyrovnávania. Touto zložitou kombináciou volebných systémov sa dosahuje proporcionalita a zároveň sa kladie dôraz na regionálnych kandidátov strán. Voliči majú dva hlasy, prvý na voľbu celých kandidátnych listín strán a druhý na voľbu jednotlivých kandidátov v ich volebnom obvode. Volebný prah pre vstup do parlamentu pre strany je 5%.

Posledné spolkové voľby v roku 2017 vyhrala koalícia Kresťanskodemokratická únia Nemecka/Kresťanskosociálna únia v Bavorsku (CDU/CSU, Únia) a do parlamentu sa dostalo ďalších 6 strán. CDU/CSU opäť vytvorila takzvanú “veľkú koalíciu“ s druhou najväčšou stranou a hlavným ideologickým oponentom Sociálnodemokratickou stranou Nemecka. Vo funkcii kancelárky zotrvala vtedajšia predsedníčka CDU Angela Merkelová po štvrté volebné obdobie. V opozícií ostala nacionalistická Alternatíva pre Nemecko (AfD), liberálna Slobodná demokratická strana (FDP), demokraticko-socialistická Ľavica a Aliancia 90/Zelení. 

Kandidátom na kancelára strán Únie je nový predseda CDU Armin Laschet. Ten po 2 rokoch vystriedal Merkelovej prvú nástupníčku na poste predsedníčky Annegret Krampovú-Karrenbauerovú. Vicekancelár a minister financí Olaf Scholz je kandidátom SPD, nie však jej predsedom. Treťou najpopulárnejšou volebnou líderkou a kandidátkou na kancelárku je Annalena Baerbocková, spolupredsedníčka Zelených.

## Kandidujúce strany
Kandidujúce strany, ktoré boli pred voľbami zastúpené v Spolkovom sneme

## Prieskumy verejnej mienky
Prieskumy verejnej mienky v Nemecku robí niekoľko akreditovaných agentúr na reprezentatívnej vzorke ľudí. Priemer od posledných volieb až po súčasnosť; 
900x900bod

## Výsledky
Kandidujúce strany, ktoré budú mať vo volebnom období 2021 - 2025 zastúpenie v Spolkovom sneme: 

## Referencie

2021
Nemecko
Kategória:2021 v Nemecku
Juraj Smatana

**Juraj Smatana** (* 21. apríl 1966, Považská Bystrica) je slovenský politik, učiteľ dejepisu, regionalistiky a geografie, občiansky a environmentálny aktivista, venujúci sa téme odpadového hospodárstva. Od roku 2020 do roku 2023 pôsobil vo funkcii štátneho tajomníka Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky. Je členom politickej strany Zmena zdola, Demokratická únia Slovenska.

## Životopis
Vyštudoval rádiotechniku na elektrotechnickej priemyslovke. Do roku 1989 pracoval ako elektrotechnik, potom prijal pozíciu majstra odbornej prípravy na učilišti. V roku 1998 absolvoval učiteľské štúdium dejepisu a geografie na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Neskôr pracoval ako učiteľ na Gymnáziu v Považskej Bystrici.

Od roku 1989 sa venuje občianskemu aktivizmu, najmä v oblasti ochrany životného prostredia, od roku 2013 aj téme dezinformácií. Bol jedným z prvých ľudí na Slovensku, ktorí začali upozorňovať na hrozbu politicky motivovaných dezinformácií pôvodom zo zahraničia. V roku 2015 zverejnil zoznam 42 webových sídel, ktoré šíria hoaxy, dezinformácie a konšpiračné teórie.

### Politika
Pôsobí ako mestský poslanec v zastupiteľstve Považskej Bystrice (v rokoch 2014 a 2018 neúspešne kandidoval aj na funkciu primátora). V roku 2017 bol zvolený za poslanca Trenčianskeho samosprávneho kraja.

V rokoch 20102012 bol poradcom predsedníčky vlády SR Ivety Radičovej pre oblasť životného prostredia. Vo volebnom období 20162020 pracoval ako asistent poslanca NR SR Jána Budaja.

Vo voľbách do Národnej rady SR v roku 2020 kandidoval za hnutie OĽaNO-Nova-KÚ-Zmena zdola pod číslom 89 ako člen strany Zmena zdola – Demokratická únia Slovenska. Vo voľbách nezískal dostatok hlasov, ale po menovaní Jána Budaja za ministra životného prostredia SR prijal pozíciu štátneho tajomníka.

## Vakcína Sputnik
Juraj Smatana stál v otázkach vakcinácie pevne za Igorom Matovičom. Vakcínu Sputnik považoval za nástroj Ruskej propagandy, ale jednoznačne podporoval nákup vakcíny Slovenskom.

## Referencie

## Externé odkazy
* Juraj Smatana: Pravicový volič sa často správa hlúpejšie ako babka, ktorá predá svoj hlas Smeru za karafiát – rozhovor Karola Sudora v Denníku N (2018)

Kategória:Osobnosti z Považskej Bystrice
Kategória:Slovenskí elektrotechnici
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí občianski aktivisti
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici DÚ (2000)
Kategória:Štátni tajomníci Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Boris Ažaltovič

Mgr. **Boris Ažaltovič** (* 16. júl 1978, Michalovce) je slovenský politik, právnik a manažér, do marca 2022 štátny tajomník Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky. 

## Životopis
Ažaltovič študoval na Gymnáziu Pavla Horova v Michalovciach, následne vyštudoval právo na Bratislavskej vysokej škole práva v Bratislave. V rokoch 19992002 pôsobil vo viacerých pozíciách na Ministerstve spravodlivosti SR za Jána Čarnogurského, vrátane asistentúry vedúcemu služobného úradu Danielovi Lipšicovi. Následne v rokoch 20022006 pôsobil ako hovorca ministra vnútra SR Vladimíra Palka. V roku 2006 požadoval odstúpenie Pavla Hrušovského z postu predsedu KDH, ktorého bol členom. V rokoch 20062020 pracoval ako konateľ a manažér vo viacerých spoločnostiach. Od roku 2020 pracoval na MPSVR SR, pôvodne ako generálny tajomník služobného úradu, od júla 2020 ako štátny tajomník. Z ministerstva odišiel na vlastnú žiadosť k 31. 3. 2022, keď ako hlavný dôvod uviedol opätovné odloženie dôchodkovej reformy vládnou koalíciou. 

Ažaltovič bol v rokoch 20002002 tiež predsedom Kresťanskodemokratickej mládeže Slovenska. Od roku 2018 je miestnym poslancom v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto, zvolený za koalíciu SaS, OĽANO, KDH, SME RODINA, NOVA, OKS a ZZ-DÚ. Ažaltovič v Bratislave od roku 2010 organizuje koncerty vážnej hudby *Gesamtkunstwerk*.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Michaloviec
Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Slovenskí hovorcovia
Kategória:Politici KDH
Kategória:Štátni tajomníci Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky
Kategória:Absolventi Paneurópskej vysokej školy
Hartmut Tautz

**Hartmut Tautz** (* 10. február 1968, Plauen, Východné Nemecko – † 9. august 1986, Bratislava) bol východonemecký študent a umelec usmrtený na česko-slovenskej štátnej hranici.

## Životopis
Do roku 1986 Tautz žil v Magdeburgu. Jeho otec bol zubárom, ktorý sa vo voľnom čase venoval opernému spevu. Hartmut po otcovi zdedil hudobné nadanie a obľúbil si klarinet. Ale pretože mal príbuzných zo Západného Nemecka, nebol prijatý do žiadneho súboru. Neskôr jeho otec zomrel na infarkt. 

Po smrti otca sa rozhodol utiecť z Východného Nemecka. Matke povedal, že ide na pomaturitný školský výlet do Leningradu. Neskoršie zistenia Štátnej bezpečnosti prezradili, že Tautz prešiel do Česko-Slovenska cez mimohraničný prechod v priestore obce Petrovice v okrese Ústí nad Labem a cez Prahu sa vlakom dostal do Bratislavy. 

Dňa 1. augusta 1986 sa ubytoval na vysokoškolskom internáte Družba v bratislavskej mestskej časti Karlova Ves, kde pobudol do 8. augusta, kedy vo večerných hodinách za, dnes už neexistujúcou, čerpacou stanicu na vtedajšej Kossuthovej ulici vyrazil k hranici a za železničnou traťou s kliešťami prestrihol tylový plot so signalizáciou. Po tom, ako vyšiel z kukuričného poľa, sa dostal na asfaltovú cestu s kontrolným pásom na určenie stôp.

Dostal sa k signalizačnej stene, tú prestrihol na úseku číslo 10 na 3. až 7. vodiči a následný skrat zalarmoval 11. brigádu Pohraničnej stráže Bratislava a jej dislokované jednotky 11. roty Pohraničnej stráže Petržalka-Kopčany. Do priestoru bola dvojčlenná hliadka tvorená veliteľom vojenskej základnej služby Ivanom Hirnerom a členom hliadky vojenskej základnej služby Oldřichom Kovářom so služobnými psami pustenými na voľno. Tautz stihol kukuričným poľom ubehnúť len 250 metrov, keď ho 22 metrov od hranice v čase 22:25 hod. svorka psov dobehla. Tautz utrpel rozsiahle tržné poranenia na celom tele.

Po príchode dozorného dôstojníka roty Viliama Švirka bol najprv odvedený na rotu Pohraničnej stráže. Tu prišiel o 23. hodine lekár so sanitkou a po zistení Tautzovho stavu ho previezli do Vojenskej nemocnice v bratislavskej lokalite Patrónka, kde 9. augusta 1986 o 1:15 hod. v dôsledku hemoragického šoku zraneniam podľahol.

## Pamätník
náhľad|Pamätná tabuľa Hartmuta Tautza v Petržalke
Pri príležitosti 30. výročia smrti Hartmuta Tautza bola na hraničnom pásme s Rakúskom v Petržalke slávnostne odhalená jeho pamätná tabuľa.

## Rehabilitácia
V marci 2017 bol Tautz rehabilitovaný okresným súdom v Bratislave. Rozsudok dal rodine možnosť žalovať o odškodné.

## Referencie

Kategória:Obete komunistického režimu v Česko-Slovensku
Prognostik

**Prognostik** je osoba vykonávajúca prognostiku, odborník v prognostike. Väčšinou ide o osobu s ekonomickým, sociologickým, politologickým, geografickým či podobným vzdelaním a / alebo s praxou v týchto odboroch. Je to často absolvent zodpovedajúcej vysokej školy. Prognostik formuluje prognózy, ktorých predmetom býva najmä vývoj rozhodujúcich veličín ekonomického systému (podniku či národného hospodárstva), vývoj sociologických či politických systémov.

## Známi prognostici
Doménou československej prognostiky bol prognostický ústav ČSAV, v ktorom pôsobili okrem iných aj niektorí neskorší politici, a to predovšetkým ekonómovia Valtr Komárek (od roku 1984 riaditeľ), Václav Klaus (od roku 1987), Miloš Zeman (1990-1993)). 1. januára 1989 vznikol aj na Slovensku prognosticky ústav slovenskej akadémie vied (PÚ SAV), v ktorom pôsobili napr. Fedor Gál a Martina Lubyová.

## Referencie


## Pozri aj
* Analýza
* Futurológia
* Prognostika
* Veštenie
* Prorokovanie

## Zdroj
* 

Kategória:Povolania
Listeria monocytogenes

***Listeria monocytogenes*** je druh baktérie z rodu listéria (lat. *Listeria*).

Je to grampozitívna baktéria. Je jediným patogénnym druhom z doteraz opísaných listérií. Baktéria rastie v širokom teplotnom rozmedzí od 4 °C60 °C. Dobre je odolná aj voči vyššej koncentrácii kuchynskej soli (NaCl). Bola nájdená v rôznych zložkách životného prostredia (napr. v pôde, vo vode), u zvierat, vrátane vtákov a rýb.

## Pôvodca ochorenia
Ochorenie listerióza môže vzniknúť po konzumácii kontaminovaných potravín touto baktériou  (potraviny živočíšneho a rastlinného pôvodunapr. syry s plesňou na povrchu a vnútri cesta, prírodne zrejúce syry, tepelne nespracované alebo nedostatočne spracované mäso, mäsové výrobkytatárske bifteky,  kontaminovaná zeleninalistová , nepasterizované mlieko a iné).

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:A32 Listerióza
Kategória:Grampozitívne baktérie
Kategória:Listeriaceae
František Godla

**František Godla** (* 1946, Ovčie) je učiteľom dejepisu, prekladateľom a venuje sa vzdelávaniu Rómov. Stal sa prvým rómskym riaditeľom gymnázia na Slovensku.

## Mladosť
František Godla bol najmladší z desiatich súrodencov. Keď mal 12 rokov, umrel mu otec. V roku 1965 vyštudoval Strednú všeobecno-vzdelávaciu školu v Prešove. Neskôr študoval filozofiu a dejepis na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika, kde získal aj titul PhDr v roku 1985.

## Pôsobenie v školstve
Po vysokej škole sa František Godla stal učiteľom na Gymnáziu Antona Prídavku v Sabinove, kde učil až do roku 2004. V roku 1997 sa stal riaditeľom gymnázia. V roku 2004 začal pracovať na odbore školstva v Prešovskom samosprávnom kraji. V roku 2005 sa stal predsedom Rady expertov pre výchovu a vzdelávanie rómskych žiakov na Ministerstve školstva kde pôsobil až do roku 2010. V roku 2010 sa stal metodikom národných projektov so zameraním na vzdelávanie Rómov na metodicko-pedagogickom centre v Prešove. František Godla je taktiež aktívny v mimovládnom sektore, kde je členom profesných organizácií a komisií venujúcich sa vzdelávaniu Rómov. Prekladal odborné texty z oblasti vzdelávania a štátnej správy do rómčiny v snahe zachovať, podporiť a kultivovať rómsky jazyk. Taktiež preložil aj diela Rómske piesne a múdre slová a Rómske múdre slová od Jána Berkyho-Mrenicu a Aniny Botošovej.

## Referencie

Kategória:Narodenia v 1946
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Prešovskej univerzity v Prešove
Kategória:Osobnosti z Ovčia
Tatiana Blattnerová

**Tatiana Blattnerová** (* 16. marec 2002, Bratislava) je slovenská plavkyňa. Reprezentovala Slovensko na letnej paralympiáde 2020 v Tokiu (konanej v roku 2021) a na paralympiáde 2024 v Paríži.

## Šport
Vo veku 12 rokov bola najmladšou účastníčkou majstrovstiev Európy, ale získala 9. a 10. miesto. Na majstrovstvách sveta v roku 2017 získala striebornú medailu na 50 m voľným spôsobom a dve bronzové medaily: 100 a 400 m voľným spôsobom. Na majstrovstvách Európy 2021 v Madeire získala striebornú medailu.A v roku 2022 získala dve bronzové medaily na majstrovstvách sveta 50 m a 100 m voľný spôsob

Je členkou Plaveckého klubu Dolphins v Bratislave. Do roku 2020 bola jej trénerkou Daniela Šípošová, od jesene 2020 je trénerom Henrich Krč.

Na Majstrovstvách Slovenska v aplikovanom stolnom tenise (showdawn) zrakovo postihnutých športovcov sa umiestnila na 5. mieste.

### Paralympiáda 2020
Na letnej paralympiáde 2020 v Tokiu štartovala päťkrát. V súťaži na 100 m voľným spôsobom získala 6. miesto.

### Majstrovstvá Európy 2021
V Portugalsku sa umiestnila na 2. mieste v kategórii 100 m prsia.

### Paralympiáda 2024
Zúčastnila sa aj Letných paralympijských hier 2024 v Paríži. Na 100 metrov prsia v kategórii SB11 získala 9. miesto a nepostúpila do finále.

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na stránke Slovenského paralympijského výboru

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenské plavkyne
Kategória:Slovenskí paralympionici
Kategória:Plavci na Letných paralympijských hrách 2020
Kategória:Plavci na Letných paralympijských hrách 2024
Vlastimil Šulgan

Mgr. **Vlastimil Šulgan** (* 11. august 1975, Čadca) je slovenský starokatolícky biskup a od roku 2021 arcibiskup Starokatolíckej cirkvi na Slovensku.

## Životopis
Narodil sa v Čadci. Po ukončení gymnázia študoval na Teologickej fakulte v Nitre. V roku 1997 nastúpil na povinnú vojenskú službu. Po jej absolvovaní nastúpil na Teologický inštitút Trnavskej univerzity v Bratislave. V roku 2000 štúdia dokončil a bol vysvätený na rímskokatolíckeho kňaza. V roku 2003 vstúpil do Starokatolíckej cirkvi na Slovensku a v roku 2004 sa oženil. Má dve deti. V roku 2015 bol vysvätený za biskupa. Od roku 2015 bol iba pomocným biskupom. V roku 2021 bol na miesto Augustína Bačinského zvolený arcibiskupom Starokatolíckej cirkvi na Slovensku.

## Pozri aj
* Augustín Bačinský
* Starokatolícka cirkev na Slovensku

## Zdroj
* 
*  
* Mgr. Vlastimil Šulgan – Starokatolícka cirkev na Slovensku

Kategória:Slovenskí kňazi
Kategória:Slovenskí starokatolícki biskupi
Kategória:Osobnosti z Čadce
Argaláš

**Argaláš** môže byť:
* v prvej ČSR pejoratívne:
** člen Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (skrátene nazývanej Agrárna strana), pozri Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu
** bohatý sedliak
* expresívne: nezbedník, lapaj
* nárečovo:
** v juhotrenčianskom nárečí: bodavý hmyz všeobecne (napr. včela, osa, sršeň), pozri napr. včelovité a sršňovité
** v trenčianskom nárečí zriedkavo: bezcenná, znehodnotená vec, ledačina
* historicky administratívne: cestovné výdavky za úradnú cestu koňmo alebo so záprahom, synonymum: jargaláš, pozri argaláš (cestovné výdavky)
* priezvisko na Slovensku, pozri Argaláš (priezvisko)

## Pozri aj
* agrárnik
* sedliak

## Referencie
Rudolf Granec

**Rudolf Granec** (* 22. september 1922, Vištuk - † 18. august 2005, Hronský Beňadik) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, literát a pedagóg, nespravodlivo odsúdený počas totalitného režimu. 

## Životopis
Narodil sa manželom Ferdinandovi Grancovi a Viktórií Macákovej ako druhé zo štyroch detí. Ľudovú školu navštevoval vo Vištuku. 

V roku 1935 sa prihlásil do saleziánskeho gymnázia v Šaštíne a po piatej triede, v roku 1940, vstúpil do Saleziánskej spoločnosti vo Hronskom Beňadiku. V gymnaziálnych a filozofických štúdiách pokračoval v Trnave, v roku 1943-1946 vykonával pedagogickú prax. Teológiu študoval vo Svätom Kríži nad Hronom v rokoch 1946-1950. Pri zásahu štátnej moci proti rehoľníkom, v apríli 1950, ho najprv deportovali do Šaštína a odtiaľ do Podolínca. Koncom roku 1950 bol s ostatnými študentmi teológie odvedený do vojenského pracovného tábora a deportovaný do Česka, kde dva roky vykonával nútené práce. Na prvej dovolenke, keď sa mohol vrátiť na Slovensko, ho dňa 23. decembra 1950 rožňavský biskup Róbert Pobožný tajne, vysvätil za kňaza. Po prepustení z nútených prác sa v roku 1952 pokúsil o útek do Rakúska, aby mohol slobodne vykonávať svoj kňazský apoštolát. Útek sa nevydaril, odsúdili ho zaň na desať rokov do väzenia. Odpykal si celý trest v rozličných vojenských väzniciach na Slovensku i v Česku. 

Po návrate nesmel vykonávať duchovnú službu, šesť rokov pracoval ako nekvalifikovaný robotník, napríklad aj ako elektrikár v JRD Jablonec, tri roky v obchode, aj v SSV a na iných pracoviskách. Až roku 1968 sa mu podarilo legálne vycestovať do Talianska. Pôsobil ako pedagóg v Slovenskom ústave svätého Cyrila a Metoda v Ríme, pričom vypomáhal v pastorácii. V roku 1992 sa vrátil na Slovensko a pôsobil v Hronskom Beňadiku. Rodná obec Vištuk mu 20. augusta 1994 pripravila slávnostné primície. 
Do roku 1995 žil u svojej mladšej sestry Ireny vo Vištuku. Od roku 1995 až do smrti v roku 2005 žil v kláštore v Hronskom Beňadikte. Je pochovaný v Saleziánskej hrobke na cintoríne vo Vrakuni v Bratislave. 

Jeho meno je umiestnené na pamätnej tabuli v Šaštíne na pamiatku štyridsaťpäť saleziánov, ktorí boli odsúdení a väznení medzi rokmi 1950 - 1989 .

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Vištuka
Kategória:Slovenskí saleziáni
Obecné voľby 1923

**Obecné voľby v roku 1923** boli prvé miestne voľby v medzivojnovom Československu, ktoré sa konali na území celého štátu (voľby v roku 1919 sa konali len na území Čiech a Moravy) a zároveň prvé voľby vôbec, ktoré sa konali na celom území štátu (v parlamentných voľbách v roku 1920 sa nevolilo na Podkarpatskej Rusi, Orave a časti Spiša). Voľby sa nekonali v každej obci. Kde prišlo k dohode politických strán, prípadne kandidoval rovnaký počet kandidátov, aký sa mal zvoliť a pod., voľby odpadli. Oficiálne výsledky neboli nikdy zverejnené a občania sa mohli o útržkovitých výsledkoch dočítať v dobovej tlači. Na celoštátnej úrovni sa stala víťazom Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárna strana).

## Výsledky volieb na Slovensku
Pokiaľ ide o výsledky volieb na území Slovenska, aj z čiastkových výsledkov sa dal zachytiť obrovský prepad sociálnej demokracie, posilnenie agrárnej a ľudovej strany, výrazný nástup komunistov, pre ktorých išlo o prvé voľby od ich vzniku. Významné výsledky zaznamenali aj maďarské opozičné strany, ktoré okrem juhu Slovenska získali významné pozície vo väčších mestách. S veľmi slušnými výsledkami skončili aj židovské politické subjekty. Z hľadiska poradia strán môžeme za víťaza považovať agrárnu stranu, ktorá podľa neoficiálnych výsledkov získala približne 348 tisíc hlasov. Druhá skončila SĽS s 341 tisíc hlasmi.

Približné výsledky československých strán (bez maďarských, nemeckých a židovských strán):

* agrárna strana 348 000 hlasov
* ľudová strana 341 000 hlasov
* komunisti 100 000 hlasov
* sociálni demokrati 70 000 hlasov
* českí socialisti (národní socialisti) 14 000 hlasov

## Výsledky v niektorých slovenských obciach a mestách

## Pozri aj
Zoznam členov bratislavského zastupiteľstva zvolených vo voľbách v roku 1923

## Referencie

Kategória:Voľby na Slovensku
Kategória:Voľby v Česko-Slovensku
Driečna (Vladiča)

**Driečna** je bývalá obec na Slovensku v okrese Stropkov. V súčasnosti patrí pod obec Vladiča. V Driečnej žije 6 ľudí.

Obec vznikla v roku 1960, keď sa zlúčili obce Malá a Veľká Driečna. V roku 1965 bola pripojená k obci Vladiča.

## História
### Veľká Driečna
Obec je doložená z roku 1618 ako Driečna, neskôr ako *Dričžna* (1773), Veľká Driečna, Šarišská Driečna (1920); po maďarsky *Sárosdricsna*, Veľká Driečna.

Obec založili na zákupnom práve v rokoch 1573 – 1598, v roku 1618 mala 6 port. Rozdelila sa na Veľkú a Malú Driečnu.

Veľká Driečna patrila panstvu Makovica, v roku 1715 mala 8 domácností, v roku 1787 mala obec 27 domov a 171 obyvateľov, v roku 1828 mala 51 domov a 382 obyvateľov. V 19. storočí vlastnil tunajšie majetky Adolf Dobriansky.

Za I. svetovej vojny tu boli boje. Za I. ČSR sa obyvatelia zaoberali poľnohospodárstvom a drevorubačstvom. V roku 1942 bolo v obci 35 domov, 216 obyvateľov. Za partizánsku činnosť obec vyznamenali Pamätnou medailou SNP. Po roku 1945 nastala migrácia obyvateľstva. Od roku 1960 bola zlúčená s Malou Driečnou.

### Malá Driečna
Obec je doložená z roku 1773 ako Driečne, neskôr ako Malá Driečna, Zemplínska Driečna (1920); po maďarsky Zemplínska Driečna, Malá Driečna. Patrila panstvu Stropkov, v 18. až 19. storočí rodine Keglevičovcov.

V roku 1715 mala 5 domácností, v roku 1787 mala obec 19 domov a 107 obyvateľov, ktorí pracovali v okolitých lesoch.

Za I. svetovej vojny tu boli boje. Po roku 1918 nastal vývin ako vo Veľkej Driečnej. V roku 1942 bolo v obci 32 domov, 206 obyvateľov. Obec bola vyznamenaná Pamätnou medailou SNP. V roku 1960 bola zlúčená s Veľkou Driečnou.

V obci Driečna sa nachádza Gréckokatolícky chrám Svätého Bazila Veľkého z roku 1819 - národná kultúrna pamiatka Slovenska a Pravoslávny chrám svätých apoštolov Petra i Pavla so zvonicou z roku 1994.

## Súčasnosť
Driečna patrí pod obec Vladiča. V obci sa nachádza Dedinské múzeum a penzión Driečna. Patrí pod gréckokatolícku farnosť Staškovce. Driečna má vlastnú pravoslávnu cirkevnú obec. Duchovným správcom pravoslávnej cirkevnej obce je mitr. prot. Mgr. Sergej Cuper.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Externé odkazy
* webová stránka Dedinského múzea

Kategória:Vladiča
Kategória:Slovenské obce zaniknuté zlúčením
Ondrej Strečko

**Ondrej Strečko** môže byť:

* slovenský cyklista a paralympionik , pozri Ondrej Strečko (cyklista)
* slovenský matematik (19281991), pozri Ondrej Strečko (matematik)

Strečko, Ondrej
Klára Orgovánová

PhDr. **Klára Orgovánová** (* 13. apríl 1956, Prešov) je slovenská klinická psychologička rómskej národnosti. Pôsobila ako splnomocnenkyňa vlády SR pre rómske komunity. Založila Nadáciu pre rómske dieťa a nadáciu InfoRoma. Bola programovou riaditeľkou Nadácie otvorenej spoločnosti. Je členkou Medzinárodného výboru pre práva menšín v Londýne a členkou rómskeho poradného výboru pri organizácií Projekt etnických vzťahov.

## Životopis
Spolu s bratom Jánom a sestrou Editou sa narodila v Prešove v rodine Jána Orgována. Pôvodne chcela byť lekárkou, v roku 1983 však ukončila štúdium klinickej psychológie na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach so sídlom v Prešove.

### Pôsobenie v psychológii
V rokoch 19831990 pôsobila Klára Orgovánová ako atestovaná klinická psychologička v psychiatrickej liečebni v Prešove.

### Pôsobenie v neziskovom sektore a štátnej správe
V roku 1991 založila Nadáciu pre rómske dieťa. Od roku 1991 do roku 1993 bola taktiež poradkyňou pre národnosti na Úrade vlády SR na Sekcii pre národnosti a ľudské práva. Od roku 1993 do roku 2001 pôsobila ako programová riaditeľka Nadácie otvorenej spoločnosti v Bratislave. V rámci Nadácie otvorenej spoločnosti koordinovala projekty zamerané na Rómov a vzťahy medzi nimi a majoritnou populáciou. V roku 1994 založila Nadáciu InfoRoma, ktorá sa venuje budovaniu informačného, dokumentačného a knižného fondu rómskych reálií.

V rokoch 20012007 bola Klára Orgovánová splnomocnenkyňa vlády SR pre rómske komunity. Počas jej pôsobenia vo funkcii splnomocnenkyne sa podieľala na pripravovaní koncepcie terénnej sociálnej práce, na rozšírení programu asistentov učiteľa a vybudovaní obecných nájomných bytov nižšieho štandardu. Od roku 2008 je riaditeľkou Rómskeho inštitútu. Taktiež je členkou Medzinárodného výboru pre práva menšín v Londýne (*Minority Rights Group*) a členkou rómskeho poradného výboru pri organizácií Projekt etnických vzťahov (*Project of Ethnic Relations* – PER) v Princetone v USA.

## Ocenenia
* 2019: Rad Ľudovíta Štúra I. triedy od prezidenta SR Andreja Kisku za mimoriadne zásluhy o rozvoj demokracie a o ochranu ľudských práv a slobôd.

## Referencie

## Externé odkazy
* Majte nás už konečne radi – rozhovor v časopise .týždeň (2009)
* Klára Orgovánová: Celý život som zaľúbená – rozhovor v denníku SME (2013)

Kategória:Slovenskí psychológovia
Kategória:Splnomocnenci vlády Slovenskej republiky pre rómske komunity
Kategória:Slovenské osobnosti rómskeho pôvodu
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra I. triedy
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Prešovskej univerzity v Prešove
Kategória:Osobnosti z Prešova
Peter Mihálik

**Peter Mihálik** môže byť:

* slovenský stolný tenista a paralympionik , pozri Peter Mihálik (stolný tenista)
* slovenský filmový teoretik, estetik, publicista, vedecký a pedagogický pracovník, dramaturg, scenárista a režisér (19451987), pozri Peter Mihálik (filmový teoretik)

Mihálik, Peter
Li Jang

**Li Jang** (, , ; * 12. august 1995, Tchaj-pej, Taiwan) je taiwanský bývalý hráč bedmintonu, olympijský víťaz na Letných olympijských hrách 2020 v Tokiu a Letných olympijských hrách 2024 v Paríži.

## Športová kariéra
Bedminton začal hrať v roku 2005 na základnej škole.

Li hrá štvorhru mužov, kde je jeho partnerom Jhe-huei Lee. V roku 2016 boli šampióni na Vietnam Open Grand Prix. V roku 2017 vyhral štvorhru mužov na 2017 French Open.

V roku 2018 súťažil na Ázijských hrách 2018 a vyhral bronzové medaily v štvorhre mužov a v súťaži tímov.

V roku 2021 bol na Letných olympijských hrách 2020 v Tokiu jeho partnerom Wang Čch'-lin, vo finále porazili majstrov sveta z roku 2018 (Li Ťün-chuej a Liou Jü-čchen) a získali zlato ako prvý nenasadený tím v mužskej štvorhre a prví šampióni v bedmintone z Taiwanu.

Na Letných olympijských hrách 2024 v Paríži vyhral s partnerom Wang Čch'-linom vo vyrovnanom finále znovu zlatú medailu. Zápas s reprezentantmi Čínskej ľudovej republiky trval 76 minút a konečné skóre bolo 21-17, 18-21, 21-19. Li po zápase ukončil aktívnu kariéru.

## Politická kariéra
Li bol 9. septembra 2025 vymenovaný za ministra športu, prvého človeka v tejto funkcii.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Taiwanskí bedmintonisti
Kategória:Taiwanskí politici
Kategória:Taiwanskí olympionici
Kategória:Olympijskí víťazi v bedmintone
Kategória:Taiwanskí olympijskí víťazi
Kategória:Bedmintonisti na Letných olympijských hrách 2020
Kategória:Bedmintonisti na Letných olympijských hrách 2024
Kategória:Ministri športu Taiwanu
Ladislav Goral

**Ladislav Goral** (* 18. november 1939, Ihráč) je slovenský herec a bývalý poradca pre rómsku otázku pre Sekretariát Rady vlády pre národnostné menšiny. Osem členov jeho rodiny bolo zastrelených počas druhej svetovej vojny kvôli tomu, že jeho otec bol partizán. Ladislav hral v kapele Raidž a účinkoval v českých filmoch a seriáloch ako napríklad Bony a klid, Zdivočelá země a Přítelkyně z domu smútku.

## Skorý život
Ladislavov otec bol kováč a jeho mama pochádzala z rodiny muzikantov. Otec narukoval do nemeckej armády, ale neskôr sa stal partizánom. Keď sa vrátil domov ako partizán v roku 1944, osem členov Ladislavovej rodiny bolo zastrelených nacistami. V roku 1953 sa presťahoval do Prahy, kde pracoval v podniku Zemstav a vo večerných hodinách si dokončoval základnú a strednú priemyselnú školu. V roku 1958 Išiel na vojenčinu na dva roky.

## Umelecká a verejnoprospešná práca
Ladislav Goral stretol Milenu Hübschmannovu v roku 1960. Toto stretnutie ho inšpirovalo a začal sa zaujímať o rómsku kultúru. Začal študovať indológiu a históriu a robil výskum rómskeho príbuzenstva. Svoje štúdium však neukončil, pretože bol vyhodený zo školy z politických dôvodov. V polovici 60. rokov 20. storočia založil cimbalovú kapelu Raidž s Jožkom Fečem. S touto kapelou koncertoval po celej Európe. V 70. rokoch 20. storočia spolupracoval so skupinou pražských rómskych sociálnych kurátorov na založení rómskeho Skauta, čo bola skupina pre pražskú rómsku mládež pod vedením Jany Pfeifferovej. Rómsky Skaut bol zrušený v 80. rokoch 20. storočia kvôli režimu. V roku 1990 sa stal poradcom pre rómsku otázku pre Sekretariát Rady vlády pre národnostné menšiny. V roku 1992 založil občianske združenie RMosty, ktoré poskytuje profesionálnu pomoc osobám z ohrozených marginalizovaných skupín v Česku. Taktiež v roku 1992 začal pracovať na Úrade vlády ČR. Počas jeho pôsobenia na Úrade vlády ČR sa podieľal na vzniknutí Bratinkovej správy, ktorá informovala o situácií rómskej komunity v Česku v roku 1997.

## Kinematografia
Ladislav Goral bol poradca a herec v českej a československej kinematografií pre 27 filmov. Taktiež organizoval a moderoval rôzne spoločenské akcie, ako napríklad rómske festivaly v Strážnici a v Rožňove pod Rodhoštěm.

Poradca:
* Kdo se bojí, utíká (1986)
* Indián a sestřička (2006)
* Dilino a čert (2009)

Herec:
* Causa králík (1979)
* Doktor z vejmínku (1982)
* Od vraždy jenom krok ke lži (1982)
* Radikální řez (1983)
* Bony a klid (1987)
* Nemocný bílý slon (1990)
* Přítelkyně z domu smutku (1992)
* Zdivočelá země (1997)
* Indián a sestřička (2006)
* Dilino a čert (2009)

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Ihráča
Kategória:Slovenskí herci
Kategória:Slovenské osobnosti rómskeho pôvodu
Kategória:Slovenskí skauti
Barbora Botošová

Mgr. art. **Barbora Botošová** (* 18. august 1987, Bratislava) je slovenská huslistka, primáška, aranžérka a hudobná lektorka.

Pôsobí vo viacerých hudobných zoskupeniach ako Bohémiens, Women Rebels, EthnoJazz project a Barbora Botošová Band. V roku 2019 vydala debutový album *Colors of my Soul*. Pochádza z rómskej hudobníckej rodiny, jej starý otec bol Ján Berky-Mrenica a jej otec je Eugen Botoš, obaja známi husľoví virtuózi. Taktiež spolupracuje s organizáciou Divé maky na podporu talentovaných rómskych detí.
Barbora je držiteľkou ocenenia Roma spirit 2023 v kategórii kultúra.

## Skorý život
Narodila sa v Bratislave do hudobníckej rodiny. V jedenástich rokoch začala chodiť do folklórneho súboru Čečinka, kde bola primáška. Študovala na konzervatóriu a neskôr na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, odbor hra na husliach v triede prof. Petra Michalicu, kde získala magisterský titul Mgr. art.

## Pôsobenie v hudbe
V roku 2008 počas štúdia na VŠMU založila svoje prvé hudobné zoskupenie Bohémiens. Neskôr pôsobila v sláčikovom kvartete Woman Rebels a v zoskupení EthnoJazz project. Primárne sa venuje žánrom world music vychádzajúcemu z folklóru a ethnojazz. Je primáškou skupiny Barbora Botošová Band, ktorá tvorí hudbu v žánri world music. Komponuje aj vlastné skladby a hudobné aranžmány. Účinkovala na mnohých hudobných festivaloch, ako napríklad Cross Culture Festival vo Varšave a International Roma Day Festival 2019 v Belgicku.

### ''Colors of my Soul''
V roku 2019 vydala debutový album *Colors of my Soul*. Album obsahuje 9 skladieb s prvkami ľudovej, džezovej a rómskej hudby. V skladbách figurujú aj prvky latino, swing, flamenco, balkánskej a orchestrálnej hudby. Významná skladba na albume je pieseň Znovuzrodenie. Na albume spolupracovali interpreti ako napríklad Zhivko Slavchec Vasilev z Bulharska, Agata Siemaszko z Poľska, Marko Kukobat zo Srbska, Marco Pillo a Robert Vizvári.

## Diskografia

### Štúdiové albumy
* *Colors of my Soul* (2019)
**Roshambo* (2023)

### Kompozície
* „Sad love valse“ (2014)
* „Znovuzrodenie“ (2019)
* „Devloro“ (2020)

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Barbora Botošová: Hrám na husliach po dedovi – rozhovor v časopise Nový Populár (2016)
* Barbora Botošová – profil v rámci cyklu *Moje korene* (TV Folklorika, 2020)
* Barbora Botošová – profil v rámci cyklu *Dedovizeň* (RTVS, 2021)

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí huslisti
Kategória:Huslisti rómskeho pôvodu
Kategória:Rómski primáši
Kategória:Slovenské osobnosti rómskeho pôvodu
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Beh na 10 000 metrov

**Beh na 10 000 metrov** je najdlhšia bežecká atletická disciplína usporiadaná na atletickej dráhe atletického štadióna. Dlhšie trate sa už behajú mimo štadión, tzv. na ceste (cestný beh) alebo v teréne (cezpoľný beh). Bežci - vytrvalci - pri nej obehnú 400 metrov dlhý atletický ovál celkom 25-krát. Ide o veľmi náročný vytrvalostný výkon, porovnateľný aj s dlhými cestnými alebo crossovými behy. Svetovým rekordérom na tejto trati bol v 50. rokoch aj Emil Zátopek. Najlepší súčasní atléti zvládajú túto vzdialenosť v čase pod 27 minút (muži) a pod 32 minút (ženy).

Táto disciplína je od roku 1912 súčasťou Olympijských hier, zo začiatku v nej dominovali tzv. lietajúci Fíni, od 60. rokov v nej dominujú športovci z Afrického kontinentu.

## Súčasní svetoví rekordmani

Súbor:Joshua Kiprui Cheptegei Eugene 2014.jpg|**Muži** - Joshua Cheptegei **26:11,00 min.**
Súbor:Letesenbet Gidey 2016 FBK-Games.jpg|**Ženy** - Letesenbet Gideyová **29:01,03 min.**


## Súčasné rekordy

## Medailisti na olympijských hrách
### Muži

### Ženy

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálny web Slovenského atletického zväzu 
* Tréningové plány na 10 km 
* Tréningové metódy na 10 000 m 

## Zdroj

Kategória:Beh
Kategória:Beh na 10 000 m
Slovenské národné basketbalové družstvo žien do 16 rokov

**Slovenské národné basketbalové družstvo žien do 16 rokov** je národný basketbalový tím Slovenska, riadený Slovenskou basketbalovou asociáciou. Reprezentuje krajinu v basketbalových ženských medzinárodných súťažiach do 16 rokov. Hlavným trénerom reprezentácie do 16 rokov je Peter Jankovič.

## História
Družstvo žien do 16 rokov nadviazalo na československé družstvo v rovnakej kategórii a začalo pôsobiť od vzniku Slovenska v roku 1993. Hneď v prvý rok existencie zaznamenalo družstvo žien do 16 rokov svoj doposiaľ najväčší úspech, keď na Majstrovstvách Európy v Poprade skončilo na štvrtom mieste. Reprezentáciu vtedy tvorila zostava Zuzana Polónyiová, Silvia Smoleková, Zuzana Michalcová, Katarína Šefránková, Lívia Libicová, Zuzana Zemanová, Jana Lichnerová, Lucia Madajová, Mária Minaricová, Kvetoslava Trúchliková, Martina Gandzalová a Renáta Plávková. Do roku 2003 bol formát Majstrovstiev Európy vedený ako finálový turnaj pre kadetky, od roku 2004 funguje šampionát v dvoch divíziách A a B, Slovenky boli od roku 2004 v A-divízii 9-krát s najlepším umiestnením v roku 2012, kedy skončili ôsme. 

V rokoch 2020 a 2021 sa pre pandémiu koronavírusu klasický formát šampionátu neuskutočnil, v roku 2021 bol nahradený piatimi challengrami, pričom Slovenky s trénerom Petrom Jankovičom vyhrali domáci challenger v Piešťanoch.

## Účasti na [[Majstrovstvá Európy v basketbale žien do 16 rokov|Majstrovstvách Európy v basketbale žien do 16 rokov]]

## Účasti na [[Majstrovstvá sveta v basketbale žien do 17 rokov|Majstrovstvách sveta v basketbale žien do 17 rokov]]

## Súpiska družstva
Súpiska žien na Majstrovstvách Európy v auguste 2021, ktoré sa konali formou challengerov, pre turnaj v Piešťanoch v auguste 2021.

## Referencie

## Pozri aj
*Slovenské národné basketbalové družstvo žien

## Externé odkazy
*Archivované záznamy účastí slovenského tímu

Kategória:Národné basketbalové družstvá
Basketbal
Kategória:Basketbal na Slovensku
Interlingue

**Interlingue**, predtým **Occidental**, je medzinárodný pomocný jazyk vydaný v roku 1922. Jeho tvorca Edgar de Wahl ho navrhol tak, aby dosiahol maximum tak gramatickej pravidelnosti, ako aj prirodzeného charakteru. Slovník je založený na už existujúcich slovách z rôznych jazykov a odvodzovacom systéme, ktorý používa uznávané predpony a prípony.

## Literatúra
Hlavné literárne texty v Occidental sa objavili v Cosmoglotte. V Interlingue bolo publikovaných aj niekoľko pôvodných aj prekladaných diel. Ďalšie texty sa objavili v časopise Helvetia, ale tieto boli menej časté. Micri chrestomathie  je príkladom preloženého diela s kompiláciou textov Jaroslava Podobského, H. Pášmy a Jana Kajša z roku 1933.

Niektoré pôvodné texty vydané ako samostatné knihy sú:
* *Krasina, raconta del subterrania del Moravian carst*, publikoval v roku 1938 Jan Amos Kajš.
* *Li astres del Verne*, zbierka pôvodnej poézie Jaroslava Podobského, vydaná v rokoch 1935 a 1947.
* *Li sercha in li castelle Dewahl e altri racontas*, napísal a publikoval Vicente Costalago v roku 2021.

## Referencie

Kategória:Interlingue
Kategória:Umelé jazyky
Joseph Matthew Gaydos

**Joseph Matthew Gaydos** (* 3. júl 1926, Braddock, Pensylvánia, USA† 7. február 2015, Elizabeth Township, Pensylvánia) bol americký politik slovenského pôvodu. Bol členom Snemovne reprezentantov za stranu Demokratov a zastupoval štát Pensylvánia. Bol prvým Slovákom, ktorý slúžil v Kongrese Spojených štátov amerických.

## Mladosť a vzdelanie
Narodil sa v meste Braddock v štáte Pensylvánia. Pochádzal zo siedmich súrodencov, z ktorých bol on sám najmladší. Rodičia sa volali Ján Gajdoš (Ioann či John Gaydos) a Elena Gajdošová (Helen Gaydos, písaná aj ako Elona Magella Gaydos). Tí pochádzali zo Slovenska a do Ameriky emigrovali ešte pred Josephovým narodením.

Počas druhej svetovej vojny slúžil v rokoch 1944 až 1946 v americkej armáde ako záložník.

Neskôr študoval na súkromnej katolíckej univerzite Duquesne University a na Notre Dame Law School, kde získal titul v roku 1951.

## Politická kariéra
V rokoch 1967 a 1968 pôsobil v senáte štátu Pensylvánia, zastával napríklad pozíciu zástupcu pensylvánskeho generálneho prokurátora alebo hlavného poradcu pre piaty obvod odborového zväzu baníkov *United Mine Workers of America*.

V roku 1968 bol zvolený do 90. a 91. amerického Kongresu za demokratickú stranu. Bol zvolený do dvoch období naraz z dôvodu úmrtia kongresmana Elmera Hollanda – Gaydos teda prv zapĺňal jeho miesto. Ako kongresman zastupujúci Pensylvániu pôsobil až do roku 1993.

Joseph Matthew Gaydos sa zameriaval na práva robotníkov a odbory. Bojoval tiež za udržanie domáceho oceliarskeho priemyslu na americkej pôde. Pre pracovníkov presadzoval zdravotné a penzijné benefity, či vyššiu ochranu pri práci.

V roku 1992 už nekandidoval na opätovné zvolenie.

Zomrel 7. februára 2015 vo veku 88 rokov.

## Referencie

Kategória:Členovia Snemovne reprezentantov USA
Kategória:Osobnosti USA slovenského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Pensylvánie
Krajňákova ulica

**Krajňákova ulica** je zaniknutá resp. premenovaná ulica v Bratislave, v mestskej časti Dúbravka. Vznikla v roku 1975. Od roku 1992 sa nazýva Pri kríži.

## Poloha
Krajňákova ulica sa nachádzala na severe Dúbravky, pri zakončení sídliska. Začínala v dedinskej časti Dúbravky, v sídliskovej časti zabočovala na východ, kde vyúsťovala do terajšej Saratovskej ulice. 

## Objekty
Od roku 1976 slúži svojmu účelu základná škola na adrese Pri kríži 11. Jedná sa o najväčšiu školu v Dúbravke a o tretiu najväčšiu školu v okrese Bratislava IV. V rovnakom období tu vznikla aj materská škola. Ulicu tvorila panelová zástavba zo 70. a 80. rokov 20. storočia.

## Blízke ulice
* Saratovská ulica
* Homolova ulica
* Fedákova ulica
* Cabanova ulica
* Ožvoldíkova ulica
* Štepná ulica
* Gallayova ulica
* Ulica Karola Adlera

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Zdroje
* https://imhd.sk/ba/cestovny-poriadok
* https://akebyty.sk/

Kategória:Ulice v Dúbravke (Bratislava)
Kategória:Zaniknuté ulice v Bratislave
Sietnička dubová

**Sietnička dubová** (*Corythucha arcuata*) je malá bzdocha z čeľade sietnačkovité (Tingidae).

Je veľká asi 3,5 mm s priesvitným telom, so sieťovitou štruktúrou. Napáda hlavne duby ale aj iné dreviny. Škody spôsobuje cicaním na listoch, ktoré strácajú schopnosť fotosyntézy a pri premnožení môžu listy opadať. Jedince prezimujú na kmeni stromu, pod kôrou alebo na inom úkryte. Na jar požiera spodné strany listov. Aj larvy cicajú na spodnej strane listov. Dospievajú v júni. V teplejších oblastiach môže mať v roku aj ďalšiu generáciu.

## Referencie

Kategória:Sietnačkovité
Kategória:Invázne živočíchy
Kategória:Škodcovia
RNA vakcína

náhľad| Ilustrácia mechanizmu pôsobenia RNA vakcíny

**RNA vakcína** alebo **mRNA vakcína** je génový typ vakcíny. Obsahuje molekulu mRNA (messenger RNA), ktorá nesie informáciu pre výstavbu bielkoviny (proteínu) patogénneho organizmu (vírus, baktéria), prípadne môže ísť o mRNA proteín nádorovej bunky (protinádorové vakcíny).

RNA vakcína sa najprv aplikuje do určitej časti tela (napr. do svalu). Následne sa mRNA musí dostať do buniek, preto vakcína obsahuje pomocné zložky, ktoré umožnia jej vstup do bunky. Na tento účel slúžia napr. lipidové nanočastice. Vnútri bunky dôjde k tvorbe požadovaného proteínu (napr. koronavírusový proteín S) podľa informácie obsiahnutej v mRNA. Je to prirodzený proces, pomocou ktorého si bunka vytvára aj vlastné bielkoviny (proteosyntéza) . Aby došlo k imunitnej odpovedi, je nutné, aby sa cudzorodý proteín dostal na povrch buniek. Nedostáva sa tam celý, ale rozštiepený na menšie časti, ktoré sa naviažu na molekuly MHC a "vystavia" na povrchu bunky. Tam sú už rozpoznateľné bunkami imunitného systému. Výsledkom imunitnej odpovede na cudzorodý proteín je okrem iného tvorba protilátok a pamäťových lymfocytov.

RNA je pomerne nestabilná molekula, ktorá podlieha rýchlemu rozpadu. RNA vakcíny obsahujú pomocné látky, ktoré zvyšujú stabilitu mRNA ako pri skladovaní a transporte, tak aj po aplikácii do ľudského tela. Sú to napríklad lipidy, ktoré chránia RNA pred pôsobením RNáz a zaisťujú transport RNA do buniek. RNA je nabitá záporne a lipidy kladne. Ďalej vakcíny obsahujú rozpustené soli, ktoré upravujú pH a tiež chránia RNA pred rozpadom.

Ako injekčná aplikácia je vhodnejšia vnútrosvalová aplikácia než napríklad intradermálna, pretože možno aplikovať väčšiu dávku s menšími lokálnymi komplikáciami.

## Referencie


## Zdroj

Kategória:RNA
Kategória:Vakcíny
Železničná stanica Topoľčany

**Železničná stanica Topoľčany** je železničná stanica v Topoľčanoch. Leží na trati 140 Nové Zámky – Prievidza. Nie je elektrifikovaná.

## Doprava
Na stanici sa nachádza 9 dopravných, 3 manipulačné, 4 odstavné a 1 ostatná koľaj. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Trnava. Na železničnej stanici sa tiež nachádza Výkonné pracovisko Sekcie riadenia dopravy ŽSR.

## Galéria

Súbor:Topoľčany train station, platforms, 2024.jpg|Pohľad na nástupištia
Súbor:Train station Topoľčany, schedule, 2024.jpg|Rozpis odchodov vlakov
Súbor:Topoľčany, nádraží, vlak s lokomotivou 750.182.jpg|Vlak na stanici


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stanica na stránke ŽSR 
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Topoľčany
Kategória:Doprava v Topoľčanoch
Kategória:Stavby v okrese Topoľčany