open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Židovskí utečenci

[náhľad|Dekrét z&nbsp;[Alhambra|Alhambry, na ktorého základe boli roku 1492 Židia vyhnaní zo Španielska]]
**Židovskí utečenci** sú Židia, ktorí boli nútení opustiť svoje bydlisko v dôsledku prenasledovania z dôvodu svojej etnickej či náboženskej príslušnosti. K tomu často dochádzalo v dôsledku antisemitizmu – druhu xenofóbie a ideologického nepriateľstva voči Židom, ako etnickej či náboženskej skupine.

Medzi udalosti, pri ktorých došlo k najväčším pohybom židovských utečencov patrí vyhnanie Židov z Palestíny Rimanmi v rokoch 70 a 130, prenasledovanie Židov zo strany katolíckej cirkvi v stredovekej Európe (napríklad vyhnanie Židov zo Španielska v roku 1492), pogromy v pásme osídlenia Ruskej ríše, masové vyháňanie a vraždenie nacistami počas holokaustu (30. a 40. roky 20. storočia) a prenasledovanie Židov v arabských krajinách, vedúce k židovskému exodu z arabských krajín (40. až 70. roky 20. storočia).

Túžba Židov získať útočisko bola jedným z impulzov pre vznik sionistického hnutia a založenia štátu Izrael.

## Pozri aj
* Konferencia v Évian
* Židovská diaspora

## Externé odkazy
* Association of Jewish Refugees 
* Zionism and Israel – Jewish Refugees from Arab Lands 

## Zdroj

Kategória:Dejiny Židov
Kategória:Antisemitizmus
Slovensko-moravské Karpaty

**Slovensko-moravské Karpaty** (staršie: *Moravsko-slovenské Karpaty*) sú krajinná (geomorfologická) oblasť subprovincie Vonkajšie Západné Karpaty. Nachádza sa na Slovensku a na Morave.

Členenie podľa geomorfologického členenia Slovenska a Česka:
* Biele Karpaty
* Javorníky
* Myjavská pahorkatina
* Považské podolie
* Vizovická vrchovina

## Referencie

## Pozri aj
* Geomorfologické členenie Slovenska


Kategória:Pohoria v Česku
Kategória:Geomorfologické oblasti na Slovensku
Podokrsok

**Podokrsok** môže byť:
*časť okrsku
*druh geomorfologickej jednotky, pozri podokrsok (geomorfológia)
*druh fytogeografickej jednotky, pozri podokrsok (fytogeografia)
*druh zoogeografickej jednotky, pozri podokrsok (zoogeografia)
Juhomoravská panva

**Juhomoravská panva** (po česky *Jihomoravská pánev*) je oblasť Viedenskej panvy v Česku a (okrajovo) na Slovensku. Obsahuje jediný geomorfologický celok, a to Dolnomoravský úval.

Najvyššie sú Staré hory (). Dolnomoravský úval je plochá nížinná pahorkatina tvorená neogénnymi sedimentmi a nánosmi riečnych terás a nív. Pri riekach sú lužné lesy so slepými ramenami a ostrovčekmi viatych pieskov. 

Významné podcelky sú: Dyjsko-moravská niva a Valtická pahorkatina.

## Referencie

## Zdroj
* Dolnomoravský úval. In: *[[Malá československá encyklopedie]]* II D-CH. 1. vyd. Praha: Academia, 1985. s. 156.

Kategória:Viedenská kotlina
Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Geografia Juhomoravského kraja
Kategória:Geomorfologické oblasti na Slovensku
Kategória:Geografia Trnavského kraja
Dolnomoravský úval

**Dolnomoravský úval** je riečna nížina (geomorfologický celok), nachádzajúca sa na južnej Morave na juhovýchode Česka a na západnom Slovensku. Ide o veľmi úrodnú oblasť černozemných pôd, ktorá patrí medzi najteplejšie regióny v Česku.

## Polohopis
Kopíruje dolný tok rieky Morava a jeho nadmorská výška sa pohybuje od 150 do 200 metrov. Ide o tektonickú zníženinu, ktorá spadá do Juhomoravskej panvy a ktorá tvorí severný výbežok Viedenskej panvy. Kvartérnymi tektonickými poklesmi je tento úval na severozápade prepojený s Hornomoravským úvalom skrz Napajedelskú bránu a na juhozápade cez Věstonickú bránu s Dyjskosvrateckým úvalom. Hlavnú os úvalu tvorí v severojužnom smere rieka Morava a vedľajšiu os potom jej pravostranný prítok, rieka Dyje. 

Krajina je tu charakteristická, okrem iného, riečnymi meandrami, neogénnymi nánosmi na riečnych terasách s porastmi lužných lesov a nivných lúk. 

Medzi juhomoravským mestami Bzenec a Hodonín sa nachádza oblasť viatych pieskov, ktorá je charakteristická piesočnými presypmi a dunami s porastom borovicových lesov. Na slovenskom území na túto nížinu nadväzuje podobná Borská nížina  na Záhorí. 

## Delenie
Dolnomoravský úval sa delí na 3 podcelky:
* Dyjsko-moravská niva (Slovensko)
* Valtická pahorkatina (Česko)
* Dyjsko-moravská pahorkatina (Česko)

## Najvyššie vrcholy
* Žerotín ()
* Horní hory ()
* Domanínský kopec ()
* Náklo ()
* Staré hory ()
* Doubrava ()

## Referencie

## Zdroj
* 

## Panoráma


Kategória:Viedenská kotlina
Kategória:Moravské úvaly
Kategória:Geomorfologické celky na Slovensku
Kategória:Geografia Juhomoravského kraja
Kategória:Geografia Trnavského kraja
Thomas Attwood

** Thomas Attwood** môže byť:

* britský hudobný skladateľ a organista (1765-1838), pozri Thomas Attwood (hudobník)
* britský ekonóm (1783-1856), pozri Thomas Attwood (ekonóm)

Attwood, Thomas
Vihorlatsko-gutinská oblasť

**Vihorlatsko-gutinská oblasť** je krajinná (geomorfologická) oblasť suprovincie Vnútorných Východných Karpát na Slovensku, na Ukrajine a v Rumunsku. 

Na Slovensku do nej patria len Vihorlatské vrchy. V Rumunsku napríklad Munții Gutâiului (Gutinské vrchy).

## Referencie

Kategória:Vnútorné Východné Karpaty
Kategória:Geomorfologické oblasti na Slovensku
Podcelok

**Podcelok** môže byť:
*časť celku
*druh krajinnej (geomorfologickej) jednotky, pozri podcelok (geomorfológia)
Subprovincia

**Subprovincia** môže byť:
*časť provincie
*jednotka v geomorfológii, pozri subprovincia (geomorfológia)
*jednotka vo fytogeografii, pozri subprovincia (fytogeografia)
Okrsok

**Okrsok** môže byť:
*názov územnej a/alebo administratívnej jednotky (spravidla relatívne veľmi malej) v rôznych oblastiach, napr.:
**v správe územia niektorých štátov (v zahraničí najmä ako jeden z možných prekladov anglického parrish a španielskeho parroquia), pozri napr. okrsok (Andorra), okrsok (Anglicko), farnosť (Man)
**skrátene volebný okrsok
**skrátene policajný okrsok
**druh geomorfologickej jednotky, pozri okrsok (geomorfológia)
**druh klimatickej jednotka, pozri okrsok (podnebie)
**druh fytogeografickej jednotky, pozri okrsok (fytogeografia)
**druh zoogeografickej jednotky, pozri okrsok (zoogeografia)
*oddelenie
*oblasť pôsobnosti (najmä myslenia, činnosti)
Subekvatoriálne pásmo

**Subekvatoriálne pásmo** alebo **pásmo rovníkových monzúnov** je fyzickogeografické pásmo (podľa niektorých členení chápané ako podpásmo) na obidvoch pologuliach medzi rovníkom a tropickým pásmom, približne medzi 10° až 30° zemepisnej šírky. Vyznačuje sa typickou tzv. subekvatoriálnou klímou, podľa ktorej má aj názov. Typické je teplou klímou a striedaním období sucha (v zime) a vlhka (v lete). Príčinou je pozícia na rozhraní medzi tropickou (suchý vzduch) a rovníkovou oblasťou (vlhký vzduch). Priemerná mesačná teplota sa pohybuje medzi 15 – 32 °C, úhrn zrážok v priebehu roka sa mení od 250 do . Nachádza sa v pásme saván (ak je úhrn zrážok menší) alebo monzúnových lesov (ak je úhrn zrážok väčší). V tejto oblasti sa často rozvíjajú červené pôdy, na vznik ktorých má vplyv veľký úhrn zrážok (tzv. proces feralitizácie)

Termín zaviedol ruský klimatológ B. P. Alisov.

## Referencie

Kategória:Klimatické pásma
Karancsság

**Karancsság** môže byť:
*obec v Maďarsku, pozri Karancsság (obec)
*krajinná jednotka v Maďarsku, pozri Karancsság (krajinná jednotka)
Šimonka (geomorfologický podcelok)

**Šimonka** alebo zastarano **Prešovské vrchy** je najsevernejší krajinný podcelok Slanských vrchov. Najvyšší vrch podcelku a zároveň celých Slanských vrchov je Šimonka. 

## Polohopis
**[[Geomorfologické členenie Slovenska|Hierarchia]]**
*[[Alpsko-himalájska sústava]]* → *[[Karpaty]]* → *[[Západné Karpaty]]* → *[[Vnútorné Západné Karpaty]]* → *[[Matransko-slanská oblasť]]* → *[[Slanské vrchy]]* → ***Šimonka***
***
 
Nachádza sa približne medzi Prešovom a Vranovom nad Topľou. Na západe susedí s Toryskou pahorkatinou (podcelok Košickej kotliny) na juhu pokračujú Slanské vrchy podcelkom Makovica, na juhovýchode sa nachádza Podslanská pahorkatina (podcelok Východoslovenskej pahorkatiny) a severovýchodne nadväzuje Beskydské predhorie s podcelkami Hanušovská pahorkatina a Záhradnianska brázda.

## Členenie
Podcelok sa delí na tri časti:
* Zlatobanská kotlina
* Olšavské predhorie
* Lúčinská kotlina

## Významné vrcholy
* Šimonka – najvyšší vrch pohoria ()
* Čierna hora ()
* Tri chotáre ()
* Krivý javor ()
* Praporec ()
* Dubník ()

## Chránené územia
* Šimonka – národná prírodná rezervácia
* Oblík – národná prírodná rezervácia
* Dubová hora – prírodná rezervácia
* Hermanovské skaly – prírodná rezervácia
* Hlinianska jelšina – prírodná rezervácia
* Zámutovské skaly – prírodná rezervácia
* Zámutovská jelšina – prírodná rezervácia
* Pusté pole – prírodná rezervácia
* Zárez Stravného potoka – prírodná pamiatka
* Zbojnícky zámok – prírodná rezervácia
* Dubnícke bane – chránený areál

## Osídlenie
Významné sídla tu sú: Zlatá Baňa, Tuhrina a Červenica.

## Referencie

Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Kategória:Slanské vrchy
Atalanté

**Atalanté** alebo **Atalanta** alebo **Atalante** (, ) môže byť v gréckej mytológii:
* dcéra boiótskeho kráľa Schoinea, pozri Atalanté (dcéra Schoinea) 
* dcéra arkádskeho kráľa Iasióna, pozri Atalanté (dcéra Iasióna)

**Atalante** môže byť aj: 
* planétka, pozri 36 Atalante
* francúzsky film z roku 1934, pozri Atalante (film)
* séria belgických komiksových kníh, pozri Atalante (komiks)

**Atalanta** môže byť aj: 
* taliansky futbalový klub, pozri Atalanta BC
* wismarský škuner z roku 1901, pozri Atalanta (škuner)
* obec v Brazílii, pozri Atalanta (Santa Catarina)
* anglická firma na výrobu športových automobilov, pozri Atalanta Motors
* bývalá britská automobilová firma, pozri Atalanta Light Cars
* opera v troch dejstvách od Georga Friedricha Händla, pozri Atalanta (Händl)
Matransko-slanská oblasť

**Matransko-slanská oblasť** je krajinná (geomorfologická) oblasť subprovincie Vnútorných Západných Karpát. Nachádza sa na Slovensku, ale de facto pokračuje pohoriami v susednom severnom Maďarsku, ktoré tam patria do krajinnej jednotky označovanej ako Északi-középhegység (podrobnosti pozri v príslušnom článku).

Charakteristická pre túto oblasť je neoidná blokovo-hrasťová štruktúra tvorená blokmi útvarov z paleozoika a mezozoika s vrásovo-zlomovou stavbou, blokmi z rozrušených neoidných stratovulkánov a blokmi slabo spevnených sedimentov z treťohôr so subhorizontálnou zlomovou štruktúrou.

## Polohopis
**[[Geomorfologické členenie Slovenska|Hierarchia]]**
*[[Alpsko-himalájska sústava]]* → *[[Karpaty]]* → *[[Západné Karpaty]]* → *[[Vnútorné Západné Karpaty]]* → ***Matransko-slanská oblasť***
***
 
## Delenie
Oblasť sa podľa geomorfologického členenia Slovenska delí na tieto celky:
*Burda
*Cerová vrchovina
*Slanské vrchy
*Zemplínske vrchy

## Referencie

## Zdroje
*Matransko-slanská oblasť. In: *[[Malá encyklopédia Slovenska]]*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 1987. s. 307.
*Mazúr, E., Lukniš, M. 1986, *Geomorfologické členenie SSR a ČSSR.* Časť Slovensko. Slovenská kartografia, Bratislava


Kategória:Geomorfologické oblasti na Slovensku
Lučensko-košická zníženina

**Lučensko-košická zníženina** alebo **Lučenecko-košická zníženina** je krajinná (geomorfologická) oblasť subprovincie Vnútorné Západné Karpaty (ale niekedy sa zaraďuje do Panónskej panvy). Nachádza sa na Slovensku (ide o súvislý pás na juhu stredného Slovenska s prerušením v oblasti Slovenského krasu), ale de facto pokračuje v Maďarsku ako časť krajinnej jednotky tam nazývanej Északi-középhegység (podrobnosti pozri v príslušnom článku). 

## Charakteristika
Typická pre túto zníženinu je nepravidelná bloková depresná štruktúra, na ktorej diferenciačné tektonické pohyby a exogénne procesy spôsobili vznik viacerých otvorených kotlín oddelených mierne vyvýšenými prahmi, ktoré majú pahorkatinový až podvrcholový ráz. 

## Polohopis
**[[Geomorfologické členenie Slovenska|Hierarchia]]**
*[[Alpsko-himalájska sústava]]* → *[[Karpaty]]* → *[[Západné Karpaty]]* → *[[Vnútorné Západné Karpaty]]* → ***Lučensko-košická zníženina***
***
 
## Delenie
Delenie oblasti na celky podľa geomorfologického členenia Slovenska je nasledovné:
*Juhoslovenská kotlina (tá sa ďalej delí na Ipeľskú kotlinu, Lučenskú kotlinu a Rimavskú kotlinu, ktoré sa v starších deleniach zvykli uvádzať ako tri samostatné jednotky namiesto "Juhoslovenskej kotliny" – porov. napr. orografické členenie Slovenska)
*Bodvianska pahorkatina
*Košická kotlina

V delení V. Krála tvoria časti tejto zníženiny integrálnu súčasť Vnútorných Západných Karpát (ako samostatná oblasť teda v jeho systéme nie je zníženina uvedená). Územiu Lučensko-košickej zníženiny tak, ako je definované v geomorfologickom členení Slovenska, v jeho systéme zodpovedajú jednotky:
*Ipeľská kotlina (vrátane Lučenskej kotliny)
*Rimavská kotlina (vrátane západnej časti Bodvianskej pahorkatiny)
*Košická kotlina (vrátane východnej časti Bodvianskej pahorkatiny)

## Referencie

## Zdroje
* Lučensko-košická zníženina. In: *[[Malá encyklopédia Slovenska]]*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 1987. s. 286.
*Král, V.: *Fyzickogeografické členění Evropy*, 2001
*zdroje v článku Északi-középhegység

Kategória:Kotliny na Slovensku
Kategória:Vnútorné Západné Karpaty
Kategória:Geomorfologické oblasti na Slovensku
Flatulista

[thumb| [Joseph Pujol (1857 – 1945) – známy francúzsky flatualista]]
**Flatulista** je zabávač, ktorého vystúpenie pozostáva výlučne alebo prevažne z vypúšťania vetrov predvádzaného tvorivým, hudobným alebo zábavným  spôsobom.

## História
V mytológii kmeňa Innu v Kanade sa najmocnejší duch nazýval Matshishkapeu, v preklade „prdiaci muž“. Ide o legendárneho šamana schopného spôsobiť gastrointestinálnu bolesť alebo úľavu. 

Existuje množstvo roztrúsených zmienok o flatulistoch v časoch antiky a stredoveku. Svätý Augustín v diele *[[De civitate Dei]]* (14.24) spomína niektorých účinkujúcich, ktorí mali takú kontrolu nad svojimi útrobami, že dokázali kontinuálne produkovať vetry podľa vlastnej vôle, aby tak vytvorili ilúziu spevu.

Flatulisti v stredovekom Írsku sa nazývali *braigetori*. V Tech Midchúarda, diagrame Banqueting Hallu na nálezisku Hill of Tara z 12. storočia sú uvedení spolu s ostatnými umelcami a hudobníkmi. Ako zabávači boli zaradení na koniec stupnice, na ktorej vrchole stáli bardi, fili a harfisti. 

Jeden neskorostredoveký flatulista je uvedený v zázname z 13. storočia v anglickej *Liber feodorum*. Kniha uvádza istého "Roland the Farter", ktorý vlastnil v Hemingstone kaštiel, a ktorý bol povinný každé Vianoce vykonávať na dvore kráľa Henricha II. *Unum saltum et siffletum et unum bumbulum* (jeden skok, jedno zapískanie a jeden prd).

V Japonsku, počas obdobia Edo boli flatulisti známi ako „heppiri otoko“ (屁放男), t. j. „prdiaci muži“

Za najvýznamnejšieho flatulistu novodobých dejín je považovaný francúzsky zabávač Joseph Pujol, ktorý mal prezývku Le Pétomane. 

## Súčasnosť
Najvýznamnejším flatulistom súčasnosti je Paul Oldfield známy ako Mr. Methane.
Flatulisti Terrance a Phillip sa vyskytli v animovanom seriáli South Park. Fiktívnu postavu Fartman stvoril známy zabávač Howard Stern.

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Komici
Atalanté (dcéra Iasióna)

[náhľad|''Meleagros a Atalanta'', autor: [Giulio Romano (1499 – 1546)]]
**Atalanté** alebo **Atalanta** alebo **Atalante** (, ) je v gréckej mytológii dcéra arkádskeho kráľa Iasióna.

Kalydónsky kráľ Oineus po bohatej úrode obetoval všetkým bohom, ale zabudol na bohyňu lovu Artemidu. Bohyňa preto za trest poslala na Kalydón strašného diviaka, ktorý narobil v krajine veľké škody. Kráľov syn Meleagros preto na lov diviaka zvolal najstatočnejších mužov z celého Grécka.

Na nebezpečnom love sa zúčastnila ako jediná žena aj Atalanta z Arkádie. Obrovský diviak stačil jednému lovcovi dokaličiť nohu, hrdinu Ankaia, syna arkádskeho kráľa Lykourga zabiť, až kým ho Atalanta zasiahla svojím šípom. Muži sa nechceli nechať ženou zahanbiť, ale dlho sa im nedarilo, až sa Meleagrovi nakoniec predsa len pošťastilo zviera doraziť. Hoci o jeho kožu mali záujem všetci, Meleagros svoju korisť daroval Atalante, čo sa ostatným lovcom nepáčilo a trofej Atalante vzali. Meleagra to však tak nahnevalo, že v hádke zabil dvoch svojich ujcov.

Atalanta sa neskôr vydala za Meilanióna a mala s ním syna Parthenopaia, ktorý zahynul vo vojne Siedmi proti Tébam.

V starších mýtoch o Atalante išlo o dve osoby rovnakého mena, jednej z Arkádie, druhej z Boiótie, ktoré nespájali spoločné príhody. Postupne sa však tieto mýty a postavy začali prekrývať, až splynuli. Ako sa zdá, prvý ich spojil v druhom storočí pred Kr. autor Apollodoros.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Erik Lesser

**Erik Lesser** (* 17. máj 1988 Stuhl, Nemecko) je nemecký reprezentant v biatlone.

## Život
Narodil sa v meste Suhl vo východonemeckom Durínsku. Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 2000 a momentálne (apríl 2013) je členom nemeckého reprezentačného družstva a klubu SV Eintracht Frankenhain. Jeho reprezentačným trénerom je bývalý nemecký biatlonista Mark Kirchner.

Lesser je držiteľom 3 zlatých a 2 bronzových medailí. Jedna zlatá pochádza zo seniorských MS v biatlone, jedna zlatá a jedna bronzová sú z JMS v biatlone a 2 zlaté sú z JMS v letnom biatlone. Dosiaľ nebol účastníkom ZOH.

Povolaním je vojak a v súčasnej dobe je slobodný. Medzi jeho záľuby patrí čítanie a futbal.

## Svetový pohár
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2012/13, keď sa v konečnom poradí umiestnil na 16. mieste. Vo svojej kariére sa zatiaľ umiestnil dvakrát na treťom mieste.

### Umiestnenia na stupni víťazov
**Individuálne umiesntnenia na stupni víťazov v SP:** *Aktuálne k dátumu:* 2. apríl 2013

## Majstrovstvá sveta
Zatiaľ sa zúčastnil seniorských MS v biatlone iba raz v kariére a to v roku 2013. Na týchto MS získal svoju prvú medailu z vrcholného seniorského podujatia, keď ako člen štafety vybojoval bronzovú medailu.

## Juniorské majstrovstvá sveta
Z juniorských MS v biatlone má v zbierke 2 medaily, z toho jednu zlatú a jednu bronzovú. Obe vybojoval v roku 2009 v kanadskom stredisku Canmore.

*Legenda*
**SP* – *šprint*
**PU* – *stíhacie preteky*
**MS* – *preteky s hromadným štartom*
**IN* – *vytrvalostné preteky*
**TE* – *preteky štafiet*

## Zdroje
*Erik Lesser na stránke Biathlon.com.ua
*Erik Lesser na stránke IBU Datacenter

Kategória:Narodenia v 1988
Kategória:Nemeckí biatlonisti
Farkaš (priezvisko)

** Farkaš** je priezvisko odvodené od maďarského výrazu *farkas* s významom vlk. Na Slovensku je veľmi časté, najviac v Nových Zámkoch, Rimavskej Sobote, Šali a v Bratislave. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Praha, Ostrava a Ústí nad Labem.

## Známi nositelia
Pozri v článku Farkaš.

## Galéria

Boris Farkaš 2010.jpg| Boris Farkaš (* 1954), slovenský herec
Henrieta Farkasova 2.JPG| Henrieta Farkašová (* 1986), slovenská alpská lyžiarka, paralympionička


## Pozri aj
* Farkas (priezvisko)

Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Kategória:Priezviská v Izraeli
Kategória:Priezviská maďarského pôvodu
Citroën C4 Picasso II.

náhľad|Citroën C4 Picasso na autosalóne v Ženeve
náhľad|Čelný pohľad

**Citroën C4 Picasso II.** je automobil strednej MPV triedy, ktorý vyrába francúzska automobilka Citroën od roku 2013. Prvýkrát bol predstavený vo februári 2013 na autosalóne v Ženeve ako koncept Tech nospace. O 2 mesiace neskôr už boli vyrobené prvé kusy. Nová taktika marketingu ukáž a vyrob tak nedáva šancu konkurencii na rýchlu odpoveď.

## Popis
Podobne ako jeho predchodca je zameraný na rodinu. Popri modeli C3 Picasso bude jeho väčší a luxusnejší brat. Zaujímavým je rozdelenie svetlometov, LED denné svietenie je umiestnené mimo hlavného svetlometu a doplňuje líniu prednej masky. Hlavný svetlomet je umiestnený nižšie v nárazníku. Hmlové svetlomety sú bežne umiestnené po stranách nárazníku.

Model Automobil je postavený na novej platforme EMP2, ktorú bude PSA využívať pre širokú škálu modelov strednej a nižšej triedy. Pravdepodobne bude aj 7 miestna verzia Grand Picasso. V pláne je tiež diesel-hybridná E-HDi Airdream verzia v troch motorizáciách. Prevodovky budú prevzaté z modelu DS4 a C4 Picasso, robotizovaná bezspojková BMP6 a manuálna BVM6.

## Motorizácie
Zážihové
* 1,2 e-THP (1 124 cc) 120 k
* 1,6 VTi 120 (1 598 cc) 120 k pri 6 000 ot., 160 Nm pri 4 250 ot.
* 1,6 THP 155 (1 598 cc) 156 k pri 6 000 ot., 240 Nm pri 1 400 ot.
* 1,2 PureTech 130 (1 199 cc) 130 k pri 5500 ot., 230 Nm pri 1 750 ot.

Vznetové
* 1,6 e-HDi 90 Airdream  (1 560 cc) 92 k spotreba 3,8 L
* 1,6 e-HDi 115 Airdream (1 560 cc) 115 k spotreba 4 L
* 1,6 BlueHDi 120 (1 560 cc) 120 k
* 2,0 BlueHDi 150 (1 997 cc) 150 k

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Citroën Slovakia
* Klub majiteľov Citroën Česko a Slovensko

## Zdroj

Citroen France
Predstavenie modelu Picasso

Kategória:Automobily strednej MPV triedy
C4 Picasso II.
Tim Burke

**Tim Burke** (* 3. február 1982, Paul Smiths, New York, USA) je americký biatlonista. Biatlonu sa profesionálne venuje od roku 1997 a členom reprezentačného tímu je od roku 2004. Okrem reprezentácie je tiež členom amerického klubu Lake Placid Biathlon.
 
Jeho trénermi sú švéd Per Nilsson a talian Armin Auchtentaller.

Z vrcholného podujatia má jednu zlatú medailu z MS v biatlone 2013.

Je slobodný, jeho priateľkou je nemecká biatlonistka Andrea Henkelová.

Medzi jeho záľuby patrí turistika, cyklistika a rybolov.

## Svetový pohár
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2012/13 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 10. mieste. Na stupeň víťazov sa v rámci SP dostal 4x. 2x skončil na 2. mieste a 2x na 3. mieste.

### Umiestnenia na stupni víťazov

**Individuálne umiesntnenia na stupni víťazov v SP:** *Aktuálne k dátumu:* 2. apríl 2013

## Olympijské hry
Zúčastnil sa dvoch ZOH, jeho najlepší výsledok bolo umiestnenie sa na 9. priečke v rámci pretekov štafiet mužov. Najlepší individuálny výsledok je 18. miesto z pretekov s hromadným štartom na ZOH 2010.

## Majstrovstvá sveta
Burke je držiteľom jednej striebornej medaily, ktorú získal vo vytrvalostných pretekoch na MS v biatlone 2013. Zároveň je to aj jeden z najlepších výkonov v histórii amerického biatlonu.

## Juniorské majstrovstvá sveta
Na juniorských MS v biatlone dosiahol najväčší úspech umiestnením sa na 6. mieste v pretekoch štafiet na JMS v biatlone 2000.

*Legenda*
**SP* - *šprint*
**PU* - *stíhacie preteky*
**MS* - *preteky s hromadným štartom*
**IN* - *vytrvalostné preteky*
**TE* - *preteky štafiet*
**MIX* - *preteky zmiešaných štafiet*
**DNS* - *nenastúpil na štart*

## Zdroje
*Tim Burke na stránke Biathlon.com.ua
*Tim Burke na stránke IBUDatacenter
*Andi Birnbacher na stránke Sport-Reference.com

Kategória:Biatlonisti USA
Kategória:Olympionici USA
Kategória:Osobnosti zo štátu New York
Joël Sloof

**Joël Sloof** (* 15. november 1988, Waddinxveen) je holandský biatlonista. Profesionálne začal s biatlonom v roku 2002 a od roku 2005 je členom reprezentačného tímu. Tiež je členom švédskeho klubu Bore Biathlon.

Osobným trénerom je jeho otec Eddy Sloof a reprezentačným trénerom bývalý holandský biatlonista Erik van Leeuwen.

V súčasnosti pracuje ako IT, projektový manažér a žije vo Švédsku. Je slobodný a medzi jeho záľuby patria počítače, hudba a film. Sestra Chardine a brat Lucien sú tiež členmi holandského biatlonového družstva.

## Svetový pohár
V rámci SP doposiaľ nevybojoval žiadne body. Najlepšie umiestnenie dosiahol v sezóne 2012/13, keď v pretekoch šprintu v rakúskom Hochfilzene skončil na 62. mieste.

## IBU Cup (Európsky pohár)
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia IBU Cupu dosiahol v sezóne 2012/13 keď sa umiestnil na 72. mieste.

## Majstrovstvá sveta
Najlepší úspech z vrcholného podujatia je z MS v biatlone 2013 keď sa vo vytrvalostných pretekoch na 20&nbsp;km spomedzi 130 pretekároch umiestnil na 51. mieste.

## Majstrovstvá európy
Jeho maximum je umiestnenie sa na 21. priečke v stíhacích pretekoch na 12,5&nbsp;km v rámci ME v biatlone 2007.

## Juniorské majstrovstvá sveta
Jeho najlepší individuálny výsledok z JMS v biatlone je 21. miesto z vytrvalostných pretekov juniorov na 15&nbsp;km v rámci JMS v biatlone 2008.

*Legenda*
**SP* - *šprint*
**PU* - *stíhacie preteky*
**MS* - *preteky s hromadným štartom*
**IN* - *vytrvalostné preteky*
**TE* - *preteky štafiet*

## Odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroje
*Joel Sloof na stránke Biathlon.com.ua
*Joel Sloof na stránke IBU Datacenter

Kategória:Holandskí biatlonisti
Kategória:Osobnosti z Waddinxveenu
Kategória:Súrodenci v biatlone
Chur

**Chur** (, , ) je hlavné mesto kantónu Graubünden vo východnom Švajčiarsku. Chur leží na pravom brehu Rýna a je pokladaný za najstaršie mesto vo Švajčiarsku. K 31. decembru 2012 žilo v meste 37 036 obyvateľov.

## Dejiny
V dobe rímskej známy pod menom *Curia Raetorum*, bol Chur centrom rímskej provincie Raetia. V roku 452 sa prvý raz spomína ako sídlo biskupstva, v stredoveku biskupi vládli mestu a od roku 1170 boli aj princami Svätej ríše rímskej.

## Obyvateľstvo

K 31. decembru 2012 žilo v meste 37 036 obyvateľov, z tohto čísla bolo 7 282 cudzincov (19,7 %). V tom čase v meste bolo registrovaných 15 184 (41,0 %) rímskokatolíkov, 11 912 (32,2 %) reformovaných a 9 940 (26,8 %) obyvateľov ostatných konfesií, resp. bez vyznania. 

Pri sčítaní v roku 2000 ako hlavný jazyk uviedlo 81,0 % obyvateľov nemčinu, 5,4 % rétorománčinu a 5,1 % taliančinu.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam miest vo Švajčiarsku

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Chur na Historisches Lexikon der Schweiz (HLS) 

## Zdroj


Kategória:Mestá vo Švajčiarsku
Kategória:Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Kategória:Obce v kantóne Graubünden
Kategória:Sídla na Rýne
Ladislav Farkaš

**Ladislav Farkaš** (* 11. august 1927, Ratkovské Bystré† 16. jún 2016, Bratislava) bol slovenský herec a režisér, brat dramatika Júliusa Farkaša, otec herca Borisa Farkaša.

## Život
Narodil sa v Ratkovskom Bystrom, vyrastal v susednej obci Ratková. Po ukončení Obchodnej akadémie v Kežmarku (1944) pracoval ako úradník v Muráni a Tornali, svoje herecké nadanie spočiatku uplatňoval v ochotníckych súboroch v týchto dvoch mestách.

V roku 1951 sa stal členom činohry Divadla Jonáša Záborského v Prešove. V prvých rokoch stvárňoval kladné, dramatické postavy, na čo využíval svoj mužný zjav. V polovici 60. rokov začal byť obsadzovaný do menších rolí, postupne sa začína venovať réžii. V rokoch 19741977 pôsobil ako režisér v Divadle pre deti a mládež v Trnave.

## Divadelné roly
* 1953: Inkognito (*Ján Jelenský*)
* 1954: Drotár (*Drotár*)
* 1954: Najdúch (*Gejza*)
* 1955: Kubo (*Paľo*)
* 1956: Záveje (*Martin*)
* 1957: Statky-zmätky (*Mišo Konárik*)
* 1958: Manon Lescautová (*Tiberge*)
* 1958: Súhvezdie draka (*Cyprián Závora*)
* 1961: Šibal Geľo (*Záhorský*)
* 1963: Sen noci májovej (*Demetrius*)
* 1963: Krvavá svadba (*Leonardo*)
* 1963: Vec Makropulos (*Solicitátor Vítek*)
* 1965: Človek, ktorý sa smeje (*Morlock*)
* 1966: Červený a čierny (*Markíz Croisenois*)
* 1966: Všetko naopak (*Dunaparti*)
* 1966:: Štyridsať zlosynov a jedno neviniatko (*Hlaváč*)
* 1967: Lakomec (*La Merluche*)
* 1971: Zbojníci (*Roller*)
* 1972: Veselé panie z Windsoru (*George Page*)
* 1973: Zurabája (*Buraj*)
* 1974: Felicián Sáh (*Ladislav*)

## Réžia

### Divadlo Jonáša Záborského
* 1967: *Tri letušky v Paríži*
* 1968: *Chrobák v hlave*
* 1969: *Je láska poľahčujúca okolnosť?*
* 1970: *Anna, poklad rodiny*
* 1970: *Osem žien*
* 1973: *Kamenný kvietok*

### Trnavské divadlo pre deti a mládež
* 1974: *Kamenný kvietok*
* 1975: *Snehová kráľovná*
* 1975: *Na máj pamätaj*
* 1976: *Budzogáň, zbojnícky kapitán*
* 1976: *Aladinova čarovná lampa*
* 1976: *Strašne ošemetná situácia* 
* 1977: *Hodiny strachu*

## Dramaturgia
* 1961: *Valgatha*
* 1962: *Tri prasiatka a vlk*, v roku 1968 prepracoval pod názvom *Dobrodružstvá troch prasiatok*
* 1973: *Kamenný kvietok*

## Filmografia
* 1965: *[[Obchod na korze]]*
* 1979: *[[Smrť chodí po horách (film)|Smrť chodí po horách]]*
* 1980: *[[Nevera po slovensky]]*
* 1981: *[[Explózia (film)|Explózia]]*

## Referencie

## Zdroje
* 

Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Slovenskí divadelní režiséri
Kategória:Slovenskí divadelní dramaturgovia
Kategória:Členovia Divadla Jonáša Záborského
Kategória:Osobnosti z Ratkovského Bystrého
Silisili

**Silisili** je najvyšší štítový vulkán na ostrove Savai’i v štáte Samoa. Svojou nadmorskou výškou (1 ) je najvyšším bodom Polynézie a južného Pacifiku. Nachádza sa približne v strede ostrova Savai’i. Jej posledná známa erupcia sa uskutočnila v roku 1911.

## Referencie

Kategória:Štítové vulkány
Kategória:Tisícovky
Kategória:Sopky Samoy
Citroën Evasion

náhľad|Citroën Evasion I. 1994 – 1998
náhľad|Citroën Evasion II. 1999 – 2002
**Citroën Evasion** je automobil vyššej MPV triedy označovaných ako Eurovany. Automobil vyrábala francúzska automobilka Sevel, divízia automobilky Citroën v rokoch 1994 až 2002. Model prešiel v roku 1998 faceliftom a v roku 2002 bol nahradený nástupcom C8. Pre anglický trh bol model s pravostranným riadením nazvaný Synergie. Názov Evasion nebol pre anglický trh vhodný lebo v angličtine na rozdiel od francúzštiny vyjadruje únik, vyhýbanie sa.

## Sevel Eurovany
Je automobilová divízia značiek Citroën, Peugeot, Fiat a Lancia. Vznikla z dohody o spolupráci z 80. rokov 20 storočia. Jej účelom je vyrábať automobily na spoločnej platforme pre všetky 4 značky. Prvými spoločnými modelmi boli úžitkové vozidlá C25, C35. Od roku 1994 vyrábala spoločný automobil triedy Eurovan, odvodený z amerických rodinných automobilov. Prevodovky boli použité z koncernu PSA, radenie bolo netradične umiestnené pri volante, dnes už zaužívaný koncept pri MPV triede.

Motorizácie boli použité pre všetky automobilky rovnaké, z koncernu PSA. Rada XU pre zážihové a rada XUD pre vznetové motory, neskôr rada DW pre model HDi s vysokotlakým priamym vstrekovaním. Automobily Peugeot 806, Fiat Ulysee, Lancia Zeta a Evasion sa líšili v podstate iba logom značky a maskou. V roku 2002 ich nahradila nová generácia spoločných automobilov Citroën C8, Peugeot 807, Fiat Ulysee II. a Lancia Phedra.

Z platformy Evasion vznikol malý úžitkový Citroën Jumpy/Dispatch, tiež spoločný model pre všetky 4 značky.

## Motorizácie
Zážihové
* 1.8 8v (1 761 cc) 100 k pri 5 750 ot., 147 Nm pri 2 600 ot. (1996 – 1998)
* 2.0 8V (1 998 cc) 123 k pri 5 750 ot., 170 Nm pri 2 650 ot. (do 1999)
* 2.0 16V (1 998 cc) 132 k pri 5 750 ot., 180 Nm pri 4 200 ot. (do 2000)
* 2.0 16V (1 998 cc) 137 k pri 5 750 ot., 190 Nm pri 4 100 ot. (od 2000)
* 2.0 8V Turbo (1 998 cc) 147 k pri 5 300 ot., 235 Nm pri 2 500 ot. (do 2000)

(Motor 2.0 Turbo bol označovaný ako TCT – Turbo Constant Torque)

Vznetové
* 1.9 TD (1 905 cc) 92 k pri 4 000 ot., 196 Nm pri 2 250 ot. (do 2000)
* 2.1 TD (2 088 cc) 110 k pri 4 300 ot., 250 Nm pri 2 000 ot. (do 1999)
* 2.0 HDi (1 998 cc) 110 k pri 4 000 ot., 250 Nm pri 1 750 ot. (od 1999)
* 2.0 HDi 16V (1 998 cc) 110 k pri 4 000 ot., 270 Nm pri 1 750 ot. (od 2001)

(Pri značkách Fiat, Lancia bolo použité označenie JTD)

## Úrovne výbavy
* X – Prestige
* SX – Seduction
* VSX – Exclusive

Akciové obmedzené série: Microsoft, Harmonie, Nouvelle Frontiéres, Millesime, Provence
* Výbava – ABS, Airbag, 4-st. sekvenčná automatická prevodovka, klimatizácia, dvojitá otváracia strecha a iné

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Citroen Slovakia
* Klub majitelov Citroen Česko a Slovensko

## Zdroj

* Citroen Slovakia

Kategória:Automobily strednej MPV triedy
Evasion
Zoogeografické členenie Slovenska

**Zoogeografické členenie Slovenska** (alebo pri členení na regióny aj **zoogeografická regionalizácia Slovenska**) je členenie Slovenska z hľadiska zoogeografie.

## Členenie sladkovodného biocyklu podľa Hensel a Krno 2002
*atlantická provincia
**okres popradský – t. j. povodie rieky Dunajec a Poprad
*pontokaspická provincia
**hornovážsky okres – t. j. povodie Váhu po profil za Vrútkami
**podunajský okres
***západoslovenská časť – t. j. povodie riek Morava, Malý Dunaj, hranica je Dudváh a dolné úseky povodia Váhu, Hronu, Ipľa
***stredoslovenská časť – t. j. povodie Váhu medzi Strečnom a Kolárovom, Hron, Ipeľ
**potiský okres
***slanská časť – t. j. povodie toku Slaná s Bodvou a Hornádom
***latorická časť – t. j. povodie Bodrogu

## Členenie suchozemského biocyklu podľa Jedlička a Kalivodová 2002
palearktická oblasť
*eurosibírska podoblasť
**provincia stredoeurópskych pohorí
***podprovincia karpatských pohorí
****západokarpatský úsek – t. j. Oravské Beskydy, Veľká a Malá Fatra, Tatry a Nízke Tatry
****východokarpatský úsek – t. j. Bukové vrchy
**provincia listnatých lesov
***podkarpatský úsek – t. j. ostatné Karpaty okrem juhu stredného Slovenska
**provincia stepí
***panónsky úsek – t. j. Panónska panva a juh stredného Slovenska

## Iné zoogeografické členenie
holarktis (ríša)
*paleoarktická oblasť
**eurosibírska podoblasť
***stepná zóna
****Panónska panva (provincia)
*****Západopanónska subprovincia
*****Matransko-zemplínska subprovincia
*****Východopanónska subprovincia
***zóna listnatých lesov
****Karpaty (provincia)
*****Západokarpatská subprovincia
*****Východokarpatská subprovincia

## Členenie fauny podľa pôvodu podľa Mařana 1954
*kozmopolitná zložka – rozšírená na celom svete
*holarktická zložka  – rozšírená najmä v holarktickej oblasti
*palearktická zložka – rozšírená najmä v palearktickej oblasti
*európsko-sibírska zložka – rozšírená v severnej časti Európy a Ázie (na Slovensku je toto hlavná zložka)
*sibírska zložka – rozšírená najmä na Sibíri
*európska zložka – rozšírená najmä v Európe
*sarmatská zložka – rozšírená najmä v stepiach východnej Európy
*ponticko-panónska zložka – rozšírená najmä pri Čiernom mori
*mediteránna zložka – rozšírená najmä v Stredomorí
*atlantická zložka – rozšírená najmä v západnej Európe
*boreoalpínska zložka – disjunktne rozšírená v severských krajinách a vyššie položených oblastiach Európy a Ázie
*boreálna zložka – severské druhy 
*sudetsko-karpatská zložka – rozšírená najmä v Sudetoch a Karpatoch

## Iné členenia fauny
Existuje delenie na:
*alpská fauna – západné a stredné Slovensko a časti východného Slovenska
*východokarpatská fauna – východné Slovensko (presná hranica voči alpskej faune je sporná)

Delenie na "zóny" paleoarktickej oblasti:
*lesná zóna
*zóna eurosibírskej oblasti – t. j. južné Slovensko

## Referencie

## Zdroje
*  Barabas, D., Labunová, A.: ''Vybrané kapitoly z biogeografie pre geografov'', 2009 

Kategória:Geografia Slovenska
Kategória:Zoogeografia
Talbot

**Talbot** bola francúzsko-britská automobilka založená v roku 1903. Samostatnou sa stala, až keď francúzsku pobočku Talbot odkúpil Antony Lago.

V roku 1958 bola automobilka predaná spoločnosti Simca. V roku 1958 americká automobilka Chrysler odkúpila 25 % podielu v automobilke Simca. O 12 rokov neskôr bola Simca včlenená do koncernu Chrysler Europe. V auguste 1978 Chrysler odpredal európske podiely spoločnosti PSA.

V roku 1979 bola značka Talbot znovu oživená. Kvôli prebiehajúcej ropnej kríze a ekonomickej recesii v Európe však predaje nesplnili očakávania. Napriek čiastočnému úspechu modelu Samba v 1981 a úspechom vo Formule 1 s modelom Ligier nastal dlhý a pomalý úpadok značky a predajov. Po neveľkom úspechu modelu Tagora sa vedenie spoločnosti rozhodlo pripravovaný model Solara, Talbot Horizon zrušiť a zmeniť ho na Peugeot 309. Ukončenie výroby a vývozu bolo postupné, najprv vo Francúzsku 1986, v Španielsku v roku 1987 a nakoniec v Británii. Tam sa predaje držali vďaka modelu Talbot Express (spolu s modelmi Citroën C25, Peugeot J5 a Fiat Ducato). Výroba v Británii skončila až v polovici roku 1990. 

## Galéria

Súbor:TalbotSunbeam.jpg|Talbot Sunbeam
Súbor:1989 Talbot Express 1000P van (15378321141) (cropped).jpg|Talbot Express 1989
Súbor:1984_Talbot_Samba_Cabriolet.jpg|Talbot Samba 1984
Súbor:Talbot Tagora SX.jpg|Talbot Tagora, vyššia stredná trieda
Súbor:Tagora sx intérieur.JPG|Talbot Tagora
Súbor:Talbot_Lago_T26_Record.jpg|Talbot Lago
Súbor:Talbot_1510_Lahti.JPG|Talbot Solara
Súbor:Talbot Sunbeam Lotus - Race Retro 2008 01.jpg|Talbot Sunbeam Rally


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Talbot a Simca club (Anglicky)
* Klub majitelov Simca, Talbot Česko a Slovensko

## Zdroj

Kategória:Francúzske automobilky
Kategória:Automobilky Spojeného kráľovstva
Dmitrij Vladimirovič Malyško

**Dmitrij Vladimirovič Malyško** (; * 19. marec 1987, Sosnovyj Bor, Leningradská oblasť) je ruský biatlonista. Profesionálne sa biatlonu venuje od roku 1995 a od roku 2011 je členom reprezentačného mužstva. Jeho trénermi sú Kucherov a Parfionov.

Jeho najväčším úspechom je strieborná medaila z ME v biatlone.

Je slobodný a medzi jeho záľuby patria autá.

## Svetový pohár
Najlepšie umiestnenia v celkovom hodnotení SP v jeho doterajšej kariére boli 8. a 19. miesto.

## Majstrovstvá sveta
V roku 2012 súťažil na seniorských MS v biatlone v nemeckom Rupholdingu. Vo vytrvalostných pretekoch skončil na 35. mieste a v pretekoch štafiet na 6. mieste. O rok neskôr 2x skončil na 4. mieste.

## Majstrovstvá európy
Na ME v biatlone v roku 2010 ako člen ruskej štafety spolu Alexejom Volkovom, Vladimírom Semakovom a Viktorom Vasilievom skončil na 2. mieste za štafetou Nemecka.

## Juniorské majstrovstvá sveta
Jeho najlepším umiestnením je 8. miesto z pretekov štafiet, ktoré dosiahol v roku 2005 v Kontiolahti.

## Zdroje
*Dmitry Malyshko na stránke Biathlon.com.ua
*Dmitry Malyshko na stránke IBU Datacenter

Kategória:Ruskí biatlonisti
Kategória:Držitelia Radu Priateľstva
Čerchov

**Čerchov** môže byť:
*vrch v Českom lese, pozri Čerchov (Český les)
*starší názov pohoria (a vrchu) Čergov, pozri Čergov (pohorie) a Čergov (vrch)
Herisau

**Herisau** je hlavné mesto polkantónu Appenzell Ausserrhoden v severovýchodnom Švajčiarsku. Je sídlom kantonálneho parlamentu a kantonálnej vlády a popri Trogene (v ktorom sídlia súdne orgány) je de facto hlavným sídlom kantónu. Napriek vyše 15-tisíc obyvateľom je Herisau najväčšou dedinou vo Švajčiarsku.

## Geografia
Leží na rieke Glatt južne od mesta St. Gallen. Nad mestom sa nachádzajú zrúcaniny hradov *Rosenberg* a *Rosenburg*.

## História
Herisau bol prvýkrát písomne spomenutý v roku 837 ako *Herinisauva*. Okolie patrilo ku sanktgallenskému kláštoru. Počas appenzellských vojen, v roku 1433, sa sídlo odčlenilo od St. Gallenu. 

## Demografia

 
V roku 2011 tvoria obyvatelia vo veku do 19 rokov 19,8 %, vo veku 20 – 64 62,8 % a starší 65 rokov 17,4 %.

Náboženské zloženie je nasledovné: 6 074 (39,8 %) reformovaných, 4 769 (31,3 %) rímskokatolíkov a 4 413 (28,9 %) ostatných veriacich, resp. bez vyznania.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam miest vo Švajčiarsku

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Herisau na Historisches Lexikon der Schweiz (HLS) 

## Zdroj

Kategória:Mestá vo Švajčiarsku
Kategória:Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Kategória:Obce v kantóne Appenzell Ausserrhoden
Atalanté (dcéra Schoinea)

[náhľad|''Atalanté a Hippomenes'', autor:[Guido Reni (1575–1642)]]
**Atalanté** alebo **Atalanta** alebo **Atalante** (, ) je v gréckej mytológii dcéra boiótskeho kráľa Schoinea a jeho manželky Klymeny. 

Keď sa Atalanta narodila, jej otec, ktorý túžil len po synoch, ju nechal pohodiť v lese. Dieťa však našla medvedica a zachránila ho. V divočine potom odkázaná sama na seba vyrástla na statnú a krásnu dievčinu, ktorá prekonala v behu ktoréhokoľvek muža.

Krása Atalanty neunikla zraku mnohých mužov a hoci o to nestála, ctitelia ju obletovali. Keď sa niektorý z nich nedal odbiť, vyzvala ho na preteky v behu, ale vopred sa s ním dohodla, že ak zvíťazí, zachová si slobodu. Víťazila potom až dovtedy, pokiaľ ju nepredbehol krásny Hippomenes, ktorému však pri tom pomohla bohyňa Afrodita. Bohyňa mu dala tri zlaté jablká a poradila mu, aby vo chvíli, keď ho bude Atalanta dobiehať, jedno zahodil. Atalanta zlatým jablkám neodolala a kým ich pri pretekoch zbierala, do cieľa sa oneskorila. Veľmi ju to ale nemrzelo, lebo Hippomenes sa jej páčil.

Atalanta sa však za Hippomena nakoniec aj tak nevydala. Keď s ním v očakávaní blízkej svadby odišla do Onchésta, kde mu v starom lesnom chráme prejavila lásku, najvyšší boh Zeus ich za znesvätenie posvätného miesta za trest premenil na lesné zvieratá.

V starších mýtoch o Atalante išlo o dve osoby rovnakého mena, jednej z Arkádie, druhej z Boiótie, ktoré nespájali spoločné príhody. Postupne sa však tieto mýty a osoby začali prekrývať, až nakoniec splynuli. Ako sa zdá, prvý ich spojil v druhom storočí pred Kr. autor Apollodoros.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Citroën K

náhľad|Konkurenčné modely Saviem a Berliet
**Citroën K** je nákladný úžitkový automobil, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën-Berliet v rokoch 1970 až 1974. Naväzuje priamo na svojho predchodcu Citroën Belphégor. Model sa vyrábal v rôznych variantoch s 2 alebo 4 dverovou club kabínou. V najdlhšej verzii mal celkovou dĺžkou rámu až .

## História
V roku 1967, Citroën prevzal automobilku Berliet a vznikol tak model N a P (Belphégor). V roku 1970 vznikla jeho zmodernizovaná hranatá verzia na sérií podvozkov KN.

Model K alebo Berliet K používal logá oboch značiek, v niektorých modeloch len jednej. Kabína bola prevzatá z modelu Berliet Stradair a skrátená, zasunutím motora pod kabínu. Spolu s podvozkom boli použité aj dvojokruhové hydropneumatické brzdy so záťažovým regulátorom z modelu Belphégor.

V roku 1974 sa zlúčila automobilka Citroën s automobilkou Peugeot do skupiny PSA. Citroën odpredal automobilku značke Renault a skončil výrobu vlastných autobusov a nákladných vozidiel. Berliet bol zaradený do divízie nákladných automobilov Renault Saviem. Citroën vo výrobe úžitkových automobilov pokračoval ďalej v kooperácií s automobilkou FIAT, neskôr sa pripojil Peugeot a Talbot. Nepriamym nástupcom sa tak stal až zdielaný model Citroën C35. V roku 1980 bola automobilka Berliet zrušená.

## Modelová rada
* 350 K celková hmotnosť  
* 380 K celková hmotnosť 
* 440 K celková hmotnosť 
* 450 K celková hmotnosť 
* 500 K celková hmotnosť 
* 530 K celková hmotnosť 
* 550 K 
* 560 K celková hmotnosť 

## Motorizácie
Zážihový pre modely 380, 440:
*2.2 (2 176 cc) 82k pri 4750 ot., 157Nm pri 2000 ot.

Vznetový Perkins Diesel pre modely 380, 440, 500, 560:
*3.9 (3 860 cc) 85k pri 2800 ot., 255Nm pri 1500 ot.

## Zdroj
* 
* Brzdový systém Belphegor, K (po francúzsky)
* Publikácia Citroën Berliet K (po francúzsky)

K
Berliet

**Berliet** bola francúzska automobilka založená v roku 1899 Mariusom Berlietom. Automobilka vyrábala osobné automobily, úžitkové automobily, kamióny, autobusy, trolejbusy a armádne vozidlá. V roku 1978 zanikla a bola včlenená do divízie Renault Trucks.

## História
Automobilka bola v súkromnom vlastníctve Máriusa Berlieta okrem 5 ročného povojnového obdobia 1944 – 1949, kedy bola pod administratívnou správou. V roku 1967 automobilka Citroën odkúpila 58 % podielu. Vznikli tak spoločné modely nákladných automobilov Belphegor a Citroën K. V roku 1974 sa Citroën zlúčil s automobilkou Peugeot do skupiny PSA Peugeot Citroën. Podiel v automobilke Berliet predal automobilke Renault. Renault automobilku spojil s automobilkou Saviem do svojej novej divízie Renault Véhicules Industriels – (Renault priemyselné vozidlá). Neskôr premenovaná na Renault Trucks. Posledný model autobusu Berliet PR100 (1971) sa predával pod značkou Renault až do roku 1993. Niektoré produkty ktoré prežili zlúčenie automobiliek sa vyrábali naďalej, napríklad armádne vozidla ako obrnený transportér VXB-170 4x4 z roku 1973.

## Osobné Automobily
náhľad|Berliet VIRP Dauphine 1939 – Posledný model osobného automobilu
V roku 1938 vyšiel posledný model, elegantný VIRP2. Inšpirácia bola prebratá z amerických modelov a francúzskeho modelu Peugeot 402. Modelu VIRP2 bolo vyrobených len 200 kusov. V roku 1939 a Berliet ukončil výrobu osobných automobilov. Pokračoval vo výrobe nákladných a úžitkových vozidiel. Na požiadavku nemeckých okupantov v roku 1940 však vyrobil 20 nových sedanov. V rokoch 1944 až 1945, bolo vyrobených približne 50 sedanov, z existujúcich súčiastok a v roku 1946 posledných 15 kusov.

V roku 1957 vyrobil Berliet najväčší kamión na svete. Model T100 mal výkon 600 koní (447 kW) a 700 koní (522 kW) z motora Cummins V12. Vyrobených bolo len 4 kusy do roku 1959. Automobilka bola navrátená rodine Berlietovcov v roku 1949, synovi Paulovi Berlietovi.  Kamión Berliet GLR bol prvý povojnový produkt automobilky.

## Galéria

File:Berliet 40HP Tourer 1904.JPG|Berliet 20HP Closed swing-seat tonneau 1903
File:Berliet, JW 206, London to Brighton Veteran Car Run 2010, 1903 20 CV Closed Swing-Seat Tonneau.jpg|Berliet 40HP Tourer 1904
Súbor:Marius BERLIET.1921.jpg|Zakladateľ Marius Berliet (1921)
Súbor:110 ans de l'automobile au Grand Palais - Berliet 20 CV Demi-limousine - 1903 - 001.jpg|Berliet 20CV
Súbor:1903 Beliet 20CV Demi Limousine IMG 0801 - Flickr - nemor2.jpg|Prístrojová doska Berliet z roku 1903
Súbor:VBRG 501585 fh000021.jpg|Obrnené vozidlo Berliet VXB, policajná verzia
Súbor:Lyon Vétra-Berliet VBH85 trolleybus 471 in 1981.jpg|Berliet trolejbus (1981)
Súbor:JHM-1975-0618 - (F) Grenoble, autobus.jpg|Berliet JHM autobus
Súbor:Berliet_recovery_truck.JPG|Berliet armádny vyprosťovač


## Iné projekty

## Externé odkazy
Nadácia Berliet (EN,FR)

## Zdroj

Kategória:Francúzske automobilky
Yucca schidigera

**Yucca schidigera** je kvitnúca, vždyzelená rastlina z čeľade asparágovité. Je udomácnená v púšti Mojave a Sonoran v juhovýchodnej Kalifornii a južnej Nevade. Svojím vzhľadom pripomína palmu s hrubým a krátkym kmeňom a s listami v tvare dýky, či meča. Kvety v tvare zvona po rozkvitnutí do tvaru pyramídy v noci vydávajú sladkú vôňu. Po celé stáročia jej domorodci prejavovali úctu a pokladali ju za "strom života" pre jej liečivé účinky. Darí sa jej na slnku a v pôde s dobrou priepustnosťou; ani v lete nepotrebuje vodu.

## Použitie
Viac ako tisíc rokov slúži Yucca Schidigera pre Indiánov nielen ako úžitková, ale aj ako liečivá rastlina. Domorodci ju považujú za skutočný elixír života. Yuccu Schidigera používajú na zmiernenie kĺbových bolestí, zápaly, ekzémy a choroby spojené so starobou. Každá časť rastliny (kvety, listy, stonka a korene) sa buď spotrebuje v surovom stave, alebo sa z nej pripraví vývar resp. čaj. Počas dlhých putovaní Indiáni Yuccu Shidigeru používali ako zdroj vody. Yucca Schidigera  obsahuje chlorofyl, minerálne látky, stopové prvky, enzýmy, vitamíny a hlavne saponíny a resveratrol, ktoré ju robia pre človeka tak užitočnou.

V malom množstve saponíny obsahuje aj hrach, fazuľa, paradajka, zemiaky a ovos. Za horkú chuť špargle sú zodpovedné jej steroidsaponíny. Domáce liečivé rastliny z Európy a z Ázie, ako sú cesnak, ženšen a koreň jamu tiež obsahujú saponíny. Americký dohľadový orgán (FDA - Food and Drug Administration) schválil Yuccu Schidigeru ako doplnok výživy a označil ju ako neškodnú pre zdravie.

## Galéria


Image:Yucca schidigera blooming.jpg
Image:Yucca schidigera 3.jpg
Image:Yucca schidigera 4.jpg
Image:Yucca schidigera 6.jpg
Image:Yucca schidigera 7.jpg
Image:Yucca schidigera 8.jpg
Image:Yucca schidigera 20.jpg
Image:Yucca schidigera 27.jpg|
Image:Yucca schidigera 28.jpg
Image:Yucca schidigera 29.jpg|



## Zdroje
* Heinz-Dieter Bartels. Gesundheit aus der Wűste, Wissenschaftlicher Autorenverlag KG, Leer, 2009. 12-18 s. ISBN 978-3-937268-28-6
*

Kategória:Liečivé rastliny
Kategória:Asparágovité