Edvard Munch

**Edvard Munch** (* 12. december 1863, Løten, Nórsko – † 23. január 1944, Ekely) bol nórsky expresionistický maliar. Jeho intenzívne, evokatívne spracovanie úzkosti silne ovplyvnilo nemecký expresionizmus dvadsiateho storočia.

## Životopis
Narodil sa v Løten a vyrastal v Christianii (terajšie Oslo). Po smrti matky, ktorá zomrela na tuberkulózu, ho vychovával len otec, ktorý zomrel v roku 1889. Otec malému Edvardovi a jeho súrodencom často spomínal peklo a strašil ich rozprávaním, že ak zhrešia budú odsúdení do pekla bez cesty späť. Munch vyrastal v atmosfére poznačenej smrťou, počas jeho detstva zomrela jeho matka, brat aj jeho obľúbená sestra Sophie, ďalšia sestra bola mentálne chorá a sám Munch bol chorľavý. Z jeho štyroch súrodencov sa len jeden oženil, no svadbu prežil len o pár mesiacov, krátko po nej zomrel. Tieto okolnosti nám môžu priblížiť a vysvetliť pochmúrnosť a pesimizmus Munchovej tvorby. 

Ako sa vyjadril samotný autor, *„Choroba, šialenstvo a smrť boli anjelmi, ktorí obklopovali moju kolísku a nasledovali ma po celý život.“*
Množstvo moderných zdrojov prezentuje jeho chorobu ako maniodepresívnu psychózu.

V roku 1879 sa zapísal na štúdium inžinierstva, no časté choroby ho prinútili prerušiť štúdium. V 1880, opustil školu a stal sa maliarom, študoval *Royal School of Art and Design* v Kristianii. 

Odcestoval do Paríža, vďaka čomu získal množstvo inšpirácií od francúzskych maliarov — bol ovplyvnený impresionizmom, neskôr postimpresionizmom a dizajnom secesie. Kým štýlovo je ovplyvnený postimpresionizmom, obsahovo jeho dielo preukazuje prvky symbolizmu, zobrazujúc stav mysle na rozdiel od reality.

Počas svojej kariéry často menil celkový štýl maľby, v 1880 kreslil pod vplyvom naturalizmu, diela ako *Portrét Hansa Jægera*, a čiastočne aj pod vplyvom impresionizmu - *Rue Lafayette*. V 1892, Munch sformuloval svoj charakteristický a originálny koncept syntetizmu, príkladom je dielo *Melanchólia*, v ktorom farby predstavujú symbolický element, alebo slávny *[[Výkrik]]*. 

V roku 1890 si obľúbil mdlý priestor v obrazoch a používal ho často na predné figúry. Vybral si pózy na prezentovanie stavu mysle a psychologických podmienok (*Popol*), figúry prepožičiavajú obrazu monumentálnu, statickú kvalitu. Munchove figúry vyzerajú ako keby hrali svoje role na divadelnom javisku, (*Smrť v izbe chorého*), niečo ako pantomíma fixovaných postojov, ktoré zobrazujú emócie. Pretože dáva svojim stvárneným charakterom len psychologickú dimenziu ako v diele *[[Výkrik]]*, Munchovi muži a ženy nevyzerajú realisticky.

V roku 1892 ho Únia berlínskych umelcov pozvala na výstavu do Berlína. Jeho maľby vyvolali škandál a kontroverzné reakcie na seba nenechali dlho čakať. Výstava bola po týždni uzavretá. V Berlíne sa stal členom úzkeho kruhu umelcov s Henrikom Ibsenom (ktorému navrhol niekoľko setov pre jeho hry) a Augustom Strindbergom. 

Na jeseň v roku 1908 jeho úzkosť nabrala akútne rozmery a musel sa liečiť na klinike Dr. Daniela Jacobsena. Terapia zmenila jeho osobnosť a po návrate do Nórska prejavoval väčší záujem o prírodné objekty a jeho tvorba je pestrejšia, čo sa týka farieb a menej pesimistická.

V tridsiatych a štyridsiatych rokoch označil jeho diela nemecký nacistický režim ako „degenerované umenie“ a jeho práce boli odstránené z nemeckých galérií. Tento krok hlboko poznačil antifašisticky založeného Muncha, ktorý Nemecko považoval za svoj druhý domov.

Zomrel v Ekely, neďaleko Oslo, 23. januára, 1944, asi mesiac po svojich 80. narodeninách. Zanechal po sebe okolo tisíc obrazov, 15 400 obrázkov, 4 500 kresieb, šesť plastík, diela ktoré venoval mestu Oslo, ktoré vybudovalo Munchovo múzeum v Tøyen na jeho počesť. Múzeum vystavuje najväčšiu kolekciu jeho diel.

Munch sa nachádza na nórskej 1000 korunovej bankovke, spolu s jeho dielom Melanchólia.

## Dielo
*[[Výkrik]]* (1893; pôvodne nazvaný *Zúfalstvo*), Munchov najznámejší obraz, je považovaný za symbol - ikonu existenčnej úzkosti. Podobne ako u mnoho iných jeho prác, namaľoval viacero verzií. *Výkrik* je dielom zo série *Vlys života*, v ktorej Munch skúmal témy ako život, láska, strach, smrť a melanchólia. Plátno bolo 22. augusta 2004 ukradnuté z *Munchovho múzea* v Oslo, vrátené bolo v roku 2006 s drobnými poškodeniami.

Témy Vlysu života sa počas jeho tvorby stále vracajú, v dielach ako *Choré dieťa* (1886, portrét jeho chorej sestry Sophie), *Vampír* (1893–94), *Popol* (1894), alebo *Most*. Neskoršie diela ukazujú nejasné figúry s bezvýrazovou tvarou, niekedy dokonca bez tváre s hroziacimi tvarmi stromov alebo domov. Munch zobrazoval ženy ako krehké, útle nevinné trpiteľky, alebo ako zlovestné život požierajúce stvorenia. Analytici jeho života to považujú za odraz jeho sexuálnych túžob.

## Zaujímavosti
* Munch bol prvým západným umelcom, ktorý vystavoval v Národnej galérii v Pekingu po Kultúrnej revolúcii.
* Niektorí historici tvrdia o červenej oblohe na slávnom obraze *[[Výkrik]]*, že zobrazuje nezvyčajne intenzívny západ slnka pozorovaný na celom svete, po výbuchu indonézskej sopky Krakatoa v roku 1883.

## Galéria

File:Edvard Munch - Summer Night. Inger on the Beach (1889).jpg|Inger na pláži (1889)
File:Edvard Munch - Night in Saint-Cloud (1890), NG.M.01111.jpg|Noc v Saint-Cloud (1890)
File:Edvard Munch, 1893, The Scream, oil, tempera and pastel on cardboard, 91 x 73 cm, National Gallery of Norway.jpg|Výkrik
File:Edvard Munch - Metabolism - Google Art Project.jpg|Metabolizmus
File:Munch death of marat I 1907.jpg|Maratova smrť (1907)
File:Edvard Munch - Bathing Men, Ateneum (1907).jpg|Kúpajúci sa muži (1908)


## Referencie

## Pozri aj
* Expresionizmus

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vlastný portrét
* Edvard Munch 

Kategória:Nórski maliari
Kategória:Expresionistickí maliari
Kategória:Osobnosti na nórskych bankovkách
Kategória:Symbolistickí maliari
Kategória:Litografi