open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sojuz TMA-09M

**Sojuz TMA-09M** bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 28. mája 2013 vyštartovala z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 36 – Fiodora Jurčichina, Luca Parmitana a Karen Nybergovú. Sojuz potom zostal u stanice ako záchranná loď až do novembra 2013, keď sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.

## Posádka
*  Fiodor Jurčichin (4), veliteľ, Roskosmos (CPK)
*  Luca Parmitano (1), palubný inžinier 1, ESA
*  Karen L. Nybergová (2), palubný inžinier 2, NASA

### Záložná posádka
*  Michail Ťurin, veliteľ, Roskosmos (CPK)
*  Richard Mastracchio, palubný inžinier 1, NASA
*  Kóiči Wakata, palubný inžinier 2, JAXA

## Priebeh letu
Kozmická loď Sojuz TMA-09M nesená raketou Sojuz-FG odštartovala z kozmodrómu Bajkonur dňa 28. mája 2013 o 20:31:24,262 svetového času (UTC). So stanicou sa spojila po šesťhodinovom lete 29. mája 2013 o 02:10 UTC.

Po 166 dňoch letu sa 10. novembra 2013 o 23:26 UTC Jurčichin, Parmitano a Nybergová s loďou odpojili od stanice a o 02:49:00,1 UTC na druhý deň pristáli v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu. Let trval 166 dní, 6 hodín, 17 minút a 36 sekúnd.

## Galéria

Súbor:Soyuz TMA-09M crew in front of St. Basil's Cathedral in Moscow.jpg|Posádka Sojuzu na Červenom námestí v Moskve
Súbor:Soyuz TMA-09M spacecraft roll out by train 4.jpg|Prevoz nosnej rakety na štartovaciu rampu, 26. máj 2013
Súbor:Soyuz TMA-09M spacecraft at the Baikonur Cosmodrome launch pad (4).jpg|Raketa Sojuz-FG po vztýčení na štartovacej rampe
Súbor:Soyuz TMA-09M crew members wave farewell.jpg|Členovia posádky mávajú na rozlúčku pred štartom
Súbor:Expedition 36 Soyuz Launch.jpg|Štart Sojuzu TMA-09M z Bajkonuru, 28. máj 2013
Súbor:ISS-36 Nighttime image of northern parts of Italy.jpg|Kozmická loď Sojuz TMA-09M pripojená k ISS letí nad nočným Talianskom, 3. august 2013
Súbor:Soyuz TMA-09M spacecraft departs from the ISS (c).jpg|Sojuz TMA-09M po odpojení od Medzinárodnej vesmírnej stanice, 10. november 2013
Súbor:Soyuz TMA-09M landing (2).jpg|Návratový modul Sojuzu klesá na padáku
Súbor:Soyuz TMA-09M landing (5).jpg|Pristátie v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu, 11. november 2013
Súbor:Soyuz TMA-09M crew shortly after landing.jpg|Posádka po vyzdvihnutí z kabíny

 
## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o lete Sojuzu TMA-09M

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Základné posádky Medzinárodnej vesmírnej stanice
Kategória:Kozmonautika v 2013
Octet Singers

**Octet Singers** je mužské vokálne teleso, ktoré vzniklo v roku 1994 v Bratislave. Tvoria ho členovia Slovenského filharmonického zboru. V súčasnosti je zbormajstrom Jozef Chabroň, v minulosti túto úlohu zastávala Blanka Juhaňáková.

Octet Singers sa venuje a capella dielam, ale spolupracuje aj s inštrumentálnymi telesami, napríklad s Orchestrom Pavla Zajáčka a s Moyzesovým kvartetom.

Súbor koncertoval na viacerých hudobných festivaloch na Slovensku i v zahraničí.

## Repertoár
Ako už z názvu vyplýva, súbor Octet Singers tvorí osem profesionálnych spevákov, ktorí dokážu interpretovať náročnejšie diela pre ľudský hlas od slovenských i zahraničných hudobných skladateľov. Spievajú gregoriánsky chorál, renesančnú polyfóniu, úpravy ľudových piesní, spirituály i súčasnú vokálnu tvorbu. V ich repertoári sa nachádzajú diela Mikuláša Schneider-Trnavského, Jána Levoslava Bellu, Mikuláša Moyzesa, Jozefa Rosinského, Leoša Janáčka, Jacobusa Gallusa Handla, Ernesta Schumera, Gioachina Rossiniho, Franza Biebla a iných.

## Diskografia
* (1995) *Octet Singers* - Octet Singers, dirigent: Blanka Juhaňáková - Rádio Bratislava
* (1996) *Musica Sacra* - Octet Singers, dirigent: Blanka Juhaňáková - A.L.I.
* (1997) *Vianoce s Octet Singers* - Octet Singers, Orchester Pavla Zajáčka, dirigent: Blanka Juhaňáková - Rádio Bratislava

## Referencie


Kategória:Slovenské vokálne skupiny
Bazilika Panny Márie Pokoja

**Bazilika Panny Márie Pokoja** () je kostol so štatútom *basilica minor* v hlavnom meste Pobrežia Slonoviny - Yamoussoukru. Bola otvorená v roku 1990 a v súčasnosti je jedným z najväčších kostolov sveta. 

## História
Prezident Pobrežia Slonoviny, Félix Houphouët-Boigny, vybral v roku 1983 Yamoussoukro ako nové hlavné mesto krajiny. Súčasťou plánov jeho mesta bol najväčší kostol na svete, čo sa stretlo s kontroverziami. Stavbu však nakoniec inicioval.  Bola postavená podľa návrhu architekta Pierra Fakhouryho. Samotná stavba trvala 5 rokov (1985 – 1989). Ako hlavný stavebný materiál bol použitý mramor. Zaberá plochu   a jej veža dosahuje výšku 158 m. 10. septembra 1990 ju pri návšteve krajiny vysvätil pápež Ján Pavol II., ktorý s vysvätením súhlasil pod podmienkou, že v jej blízkosti bude postavená aj nemocnica. Baziliku spravujú poľskí pallotíni.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Basilique Notre-Dame de la Paix 

## Zdroj

Kategória:Baziliky minor
Kategória:Kostoly v Pobreží Slonoviny
Euanoridas z Élidy

**Euanoridas** (*Euanoridas*) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 240 pred Kr. 
 
Euanoridas z Élidy bol na 135. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení dorastencov. Zápasenie dorastencov (palé paidón) zaradili do programu olympijských hier v roku 632 pred Kr.

Olympijské víťazstvo Euanorida zaznamenal staroveký cestovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí videl jeho sochu v Olympii. Pausanias okrem toho uvádza: „*Éliďanovi Euanoridovi sa podarilo získať víťazstvo v zápasení medzi chlapcami v Olympii a v [[Nemejské hry|Nemei]]. Stal sa [[Hellanodikovia|hellanodikom]], spísal mená tých, ktorí zvíťazili v Olympii."* Dobu olympijského víťazstva Euanorida potvrdzuje aj tvar písma (medzi roky 244236 pred Kr.) zvyšku nápisu (IvO 299) značne poškodeného kamenného podstavca (jeho nezachovanej sochy) objaveného v Olympii.  
 
Olympionik Euanoridas je podľa profesora Marka Goldena pravdepodobne totožný s vysokopostaveným élidským občanom Euanoridom uvádzaným historikom Polybiom (*medzi nimi boli významní muži ako Fyssias, Antanor, Klearchos, Andralochos, Euanoridas...*), ktorého zajali vo vojne proti Achájskemu spolku.
     
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Starovekí športovci z Élidy
Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v zápasení
Globálny geopark UNESCO

thumb|Mapa sveta s globálnymi geoparkami

**Globálne geoparky UNESCO** (*UNESCO Global Geoparks*) je sieť území medzinárodného geologického významu, ktorá bola ustanovená v roku 1998 pod patronáciou UNESCO s cieľom ochraňovať geologické dedičstvo planéty Zem a prispievať k dlhodobo udržateľnému rozvoju dotknutých oblastí. Jednotlivé geoparky začali do siete pridávať počiatkom 21. storočia, v súčasnej dobe existuje 120 globálnych geoparkov v 33 krajinách. Jedným z týchto geoparkov je napríklad i Český raj.

## Vytvorenie globálnej siete
Globálna sieť geoparkov (GGN) (tiež známa ako Globálna sieť národných geoparkov) je sieť podporovaná UNESCO, založená v roku 1998. GGN je riadená *Divíziou ekologických vied a vied o Zemi* (*Ecological and Earth Sciences Division*) a usiluje sa o propagáciu a ochranu geologického dedičstva planéty, zároveň podporuje trvalo udržateľný výskum a vývoj dotknutých komunít. Od roku 2015 sú jej členovia oficiálne označovaní ako globálne geoparky UNESCO.

Prvá skupina členov GGN bola oznámená počas prvej medzinárodnej konferencie o geoparkoch v roku 2004.

## Vstup geoparku do globálnej siete
Medzinárodná sieť vyhľadáva členské geoparky – geografické oblasti, kde je geologické dedičstvo stredobodom miestnej ochrany, vzdelávania a rozvoja.

Aby bol geopark nominovaný príslušnou vládou, zaradený do GGN, musí byť najprv splnený súbor kritérií, ktoré stanovilo UNESCO:

* existencia plánu riadenia určeného na podporu sociálno-ekonomického rozvoja, ktorý je trvalo udržateľný (s najväčšou pravdepodobnosťou založený na agroturistike a geoturizme);
* demonštrovať metódy na zachovanie a zveľaďovanie geologického dedičstva a poskytovať prostriedky na výučbu geovedných disciplín a širších environmentálnych problémov;
* spoločné návrhy predložené verejnými orgánmi, miestnymi komunitami a súkromnými záujmami konajúcimi spoločne, ktoré demonštrujú najlepšie postupy s ohľadom na ochranu dedičstva Zeme a jeho integráciu do stratégií trvalo udržateľného rozvoja. Jednou z takýchto iniciatív je GEOfood, pôvodne vyvinutá v Nórsku, ale teraz propagujúca miestnu produkciu v globálnych geoparkoch po celom svete.

## Štruktúra podľa kontinentov a regiónu UNESCO
Nasledujúca tabuľka obsahuje podrobné články o globálnych geoparkoch UNESCO (UGG) a ďalších rámcoch medzinárodného uznávania geodedičstva jednotlivých kontinentov a ich reprezentatívnych regionálnych sietí geoparkov.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:UNESCO
Kategória:Organizácie založené v 2004
Kategória:Chránené územia
Kategória:Geológia
Kategória:Geoparky
Akestorides z Tróady

**Akestorides** alebo **Akestoridés** (*Akestorides*, iný prepis: *Akestoridés*) bol olympijský víťaz v synóride v roku 212 pred Kr.

Akestorides z Tróady bol na 142. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v synóride (v pretekoch na voze s dvojzáprahom). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 93. hrách v roku 408 pred Kr. 
 
Záznam o olympijskom víťazstve Akestorida je uvedený na kamennom podstavci jeho nezachovanej sochy v Olympii, ktorý bol objavený pri východnej časti byzantskej steny v južnej Altide. Nápis (*IvO 148*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) uvádza aj to, že Akestorides sa v synóride presadil aj na hrách v Nemei, v Epidaure a v arkádskych mestách Lousoi (dnes provincia Achaia) a Feneos.
       
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v synóride
Martin Róth

**Martin Róth** alebo **Martin Roth** (* 3. august 1841, Kežmarok, Rakúske cisárstvo – † 25. február 1917, Spišská Nová Ves, Rakúsko-Uhorsko) bol slovenský priekopník turistiky, učiteľ.

## Zo životopisu
Otec Martin, matka Zuzana, rod. Schwartzová, manželka Hermína rod. Zlochová. Školské štúdiá zakončil na Evanjelickom lýceu v Kežmarku. V Budapešti roku 1868 získal diplom učiteľa pre stredné školy. Pôsobil ako vychovávateľ v Nemecku a v Uhorsku. Po dvoch rokoch sa vrátil do Spišskej Novej Vsi, kde od roku 1870 pôsobil ako učiteľ zemepisu a prírodopisu. Neskôr bol riaditeľom gymnázia. V roku 1909 odišiel do dôchodku.

Takmer celý život sa venoval propagácii a rozvoju turistiky. V rokoch 18771888 redigoval ročenku Uhorského karpatského spolku. Keď sa sídlo spolku premiestnilo z Kežmarku do Spišskej Novej Vsi stal sa najaktívnejším členom a hlavným organizátorom rôznych turistických akcií. Bol priekopníkom turistiky a horolezectva vo Vysokých Tatrách, jedným z hlavných iniciátorov budovania turistických útulní a chodníkov, sprístupňoval doliny a rokliny Slovenského raja. Zaoberal sa zemepisným názvoslovím Tatier.

Bol spoluzakladateľom Karpatského múzea v Poprade, aktívne sa podieľal na jeho zveľaďovaní, stal sa autorom prvej expozície minerálov a hornín v múzeu. V roku 1885 usporiadal v múzeu mineralogickú zbierku. V Slovenskom raji je po ňom pomenovaná roklina. Má tu pamätnú tabuľu.

## Referencie

Kategória:Uhorskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Osobnosti z Kežmarku
Veľvyslanec Spojeného kráľovstva na Slovensku

**Veľvyslanec Jeho Veličenstva na Slovensku** () „*zastupuje kráľa (v súčasnosti Karola III..) a britskú vládu v krajine do ktorej je vyslaný. Tiež je zodpedný za riadenie a prácu veľvyslanectva a jeho konzulátov vrátane politickej práce, obchodu a a investícií, tlače a kultúrnych vzťahov a vízových a konzulárnych služieb*“. Súčasným veľvyslancom je Nigel Baker. Svojej funkcie sa ujal v auguste 2020, jeho predchodcom bol Andrew Garth.

## Zoznam veľvyslancov

## Referencie

## Zdroj
Desmond Tutu

**Desmond Mpilo Tutu** (* 7. október 1931, Klerksdorp, Južná Afrika† 26. december 2021, Kapské Mesto, Južná Afrika) bol juhoafrický anglikánsky arcibiskup.

Preslávil sa predovšetkým ako oponent apartheidu, v roku 1984 sa stal druhým Juhoafričanom, ktorý obdržal Nobelovu cenu mieru.

V novembri 2008 začal celosvetovú kampaň proti lovu veľrýb, ktorú podporuje Medzinárodný fond na ochranu zvierat (IFAW) alebo herec Pierce Brosnan a ktorej cieľom je úplný zákaz lovu veľrýb.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Desmond Tutu Diversity Trust 
* The Desmond Tutu Peace Centre
* Tutu Foundation UK
* Archbishop Desmond Tutu Centre for War and Peace Studies  

## Zdroj

Kategória:Juhoafrické osobnosti
Kategória:Anglikánski kňazi
Kategória:Anglikánski arcibiskupi
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za mier
Kategória:Nositelia Templetonovej ceny
Kategória:Absolventi University of London
Kategória:Juhoafrickí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Viedenskej univerzity
Alan Parker

**Alan William Parker**, CBE (* 14. február 1944, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 31. júl 2020, Londýn) bol britský filmový režisér, scenárista a producent.

V roku 1982 nakrútil film *[[Pink Floyd: The Wall]]* inšpirovaný albumom *[[The Wall]]* britskej rockovej skupiny Pink Floyd. Medzi jeho ďalšie filmy patrí *Horiaca Mississippi* (1988), *Navštívte raj* (1990), *Evita* (1996), alebo *Angelin popol* (1999).

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Britskí filmoví režiséri
Kategória:Britskí filmoví producenti
Kategória:Britskí scenáristi
Kategória:Držitelia ceny BAFTA za najlepšiu réžiu
Kategória:Držitelia Radu britského impéria
Kategória:Commanders of the Order of the British Empire
Kategória:Osobnosti z Londýna
Jezírko pod Táborem

**Jezírko pod Táborem** je prírodná pamiatka ev. č. 1928 južne od mesta Lomnice nad Popelkou v okrese Semily. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.

## Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie súčasnej početnosti populácie silno ohrozeného druhu Drosera rotundifolia (rosička okrúhlolistá), ktorá je viazána na spoločenstvo Sphagnum terex – Carex rostrata.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Semily

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nariadenie Okresného úradu Semily o zriadení chráneného územia
* Na stránke Český ráj.cz 

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Semily
Kategória:Chránená krajinná oblasť Český ráj
Kategória:Ještědsko-kozákovský hřbet
Kategória:Povodie Cidliny
Kategória:Jazerá v Česku
Kategória:Lomnice nad Popelkou
Sojuz TMA-10M

**Sojuz TMA-10M** bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 25. septembra 2013 vyštartovala z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 37 – Olega Kotova, Sergeja Riazanského a Michaela Hopkinsa. Sojuz potom zostal u stanice ako záchranná loď až do 11. marca 2014, keď sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.

## Posádka
*  Oleg Kotov (3), veliteľ, Roskosmos (CPK)
*  Sergej Riazanskij (1), palubný inžinier 1, Roskosmos (CPK)
*  Michael Hopkins (1), palubný inžinier 2, NASA

### Záložná posádka
*  Alexandr Skvorcov ml., veliteľ, Roskosmos (CPK)
*  Oleg Artemiev, palubný inžinier 1, Roskosmos (CPK)
*  Steven Swanson, palubný inžinier 2, NASA

## Priebeh letu
Kozmická loď Sojuz TMA-10M nesená raketou Sojuz-FG odštartovala z kozmodrómu Bajkonur dňa 25. septembra 2013 o 20:58:50,41 svetového času (UTC). So stanicou sa spojila po štyroch obletoch Zeme a šiestich hodinách letu 26. septembra 2013 o 02:45 UTC.

V prvých minútach 11. marca 2014, o 00:02 UTC, sa Kotov, Riazanskij a Hopkins s loďou odpojili od stanice a o 03:23:48,4 UTC v ten istý deň pristáli v zasneženej kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu. Let trval 166 dní, 6 hodín, 24 minút a 58 sekúnd.

## Galéria

Súbor:Soyuz TMA-10M crew at the Kremlin Wall.jpg|Posádka Sojuzu pri kremeľskom múre v Moskve
Súbor:Soyuz TMA-10M spacecraft integration facility 1.jpg|Kozmická loď Sojuz TMA-10M počas predletových kontrol
Súbor:Soyuz TMA-10M spacecraft roll out by train (2).jpg|Prevoz nosnej rakety na štartovaciu rampu, 23. september 2013
Súbor:Soyuz TMA-10M spacecraft at the Baikonur Cosmodrome launch pad (4).jpg|Nosná raketa Sojuz-FG na štartovacej rampe
Súbor:Soyuz TMA-10M crew members wave farewell.jpg|Členovia posádky mávajú na rozlúčku pred štartom
Súbor:Soyuz TMA-10M rocket launches from Baikonur (2).jpg|Štart Sojuzu TMA-10M z Bajkonuru, 25. september 2013
Súbor:Soyuz TMA-10M approaches the ISS (5).jpg|Sojuz TMA-10M sa blíži k Medzinárodnej vesmírnej stanici
Súbor:Soyuz TMA-10M spacecraft departs from the ISS.jpg|Sojuz TMA-10M po odpojení od ISS, 11. marec 2014
Súbor:Unpacking Cargo from Expedition 38 Soyuz Landing.jpg|Pátracie a záchranné tímy po príchode k návratovému modulu krátko po pristátí, 11. marec 2014
Súbor:Soyuz TMA-10M crew shortly after landing.jpg|Posádka po vyzdvihnutí z kabíny


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o lete Sojuzu TMA-10M

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Základné posádky Medzinárodnej vesmírnej stanice
Kategória:Kozmonautika v 2013
Kategória:Kozmonautika v 2014
Vústra

**Vústra** je rybníček s priliehajúcou slatinnou lúkou v okrese Semily. Leží asi 1,3 km severne od obce Olešnice a podobne ďaleko východne od obce Všeň. Vústra je chránená ako prírodná pamiatka ev. č. 1711 z dôvodu ochrany mokradí biotopu s výskytom zvlášť chránených druhov rastlín a živočíchov a pre udržanie vhodných podmienok pre ich rozvoj. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český ráj. Chránené územie má veľkosť 2,2 ha a bolo vyhlásené 1. januára 1996. Územie pamiatky je voľne prístupné, po jej okraji vedie značený turistický chodník.

## Etymológia
Na starších mapách sa uvádza "V ústře" a dodnes sa názov lokality píše s "ú" namiesto "ů". Miestnymi obyvateľmi je používaný tiež tvar "Vústří". Podľa ústnej tradície je názov odvodený zo slovného spojenia "v ústrety" (naproti). Ponúka sa tiež odvodenie od slova "Ostrý" resp. "Ostrá", ako bol označovaný kopec na juhozápadnej strane údolia. Tretím možným vysvetlením je hojný výskyt ostrice.

## Príroda
Slatinnú lúku s malým svahovým prameniskom a rybníček obklopujú lesy s prevažne smrekovým porastom. Pod hrádzou je z časti zachovaná údolná jelšina. Údolie je ohraničené pieskovcovými skalnými vežami. Na severe na vrchu Kozlov sú pozostatky skalného hradu Chlum-Kozlov. 

V mokradi sa nachádza vzácne společenstvo mokraďových druhov. Rastie tu páperník úzkolistý, fialka močiarna alebo ostrica Davallova. Na tieto porasty nadväzuje pichliačová lúka na ktorej sa vyskytujú žltohlav najvyšší alebo vstavačovec májový. Lúka sa pravidelne kosí.

Celkom bolo na území Vústry napočítaných cez tridsať stavovcov. Oblasť obývajú predovšetkým vtáky (volavka popolavá, rybárik riečny). V rybníku žije množstvo obojživelníkov (ropucha bradavičnatá, skokan hnedý, mlok bodkovaný alebo mlok horský). V rybníčku sa pestujú ryby.


File:Vústra (4).jpg|Pohľad od nízkoostricovej lúky
File:Vústra (3).jpg|Porast tŕstia
File:Vústra.jpg|Pohľad na PP od hráze rybníčka


## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Semily

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška Správy CHKO Český ráj o zriadení chráneného územia
* Na stránke Český ráj.cz 

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Semily
Kategória:Rybníky v Libereckom kraji
Kategória:Mokrade v Česku
Kategória:Chránená krajinná oblasť Český ráj
Kategória:Jičínská pahorkatina
Kategória:Povodie Jizery
Kategória:Olešnice (okres Semily)
Kategória:Vodstvo okresu Semily
Dromeus z Mantineie

**Dromeus** (*Dromeus*) bol olympijský víťaz v pankratiu v roku 480 pred Kr. 
 
Dromeus z arkádskej Mantineie bol na 75. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu. Pankration zaradili do programu olympijských hier v roku 632 pred Kr.

Olympijské víťazstvo Dromea zaznamenal staroveký cestovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu. Pausanias o Dromeuvom víťazstve uvádza: „*Vtedy údajne získal víťazstvo v pankratiu Dromeus z Mantineie, a to prvý, pokiaľ vieme, bez dotknutia sa prachu."* Slovami „bez dotknuia sa prachu (piesku)", po grécky presnejšie *akoniti*, sa označovalo víťazstvo, pri ktorom súper nenastúpil na zápas.  
     
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v pankratiu
Tachovský vodopád

**Tachovský vodopád** je prírodná pamiatka ev. č. 2268 západne od dediny Tachov, miestnej časti obce Troskovice v okrese Semily. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český ráj.

## Ochrana
Predmetom ochrany je geomorfologický fenomén - kaskáda z kompaktného penovca, sintrové povlaky na kremičitom pieskovci, skalné perforácie a jaskyne.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Semily

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Vyhláška CHKO Český ráj o zriadení prírodnej pamiatky
* Na stránke turistik.sk/cz

## Zdroj

Kategória:Vodopády v Česku
Kategória:Chránené územia v okrese Semily
Kategória:Chránená krajinná oblasť Český ráj
Kategória:Skalné útvary v Česku
Kategória:Jičínská pahorkatina
Kategória:Povodie Jizery
Kategória:Troskovice
Dromeus

**Dromeus** (*Dromeus*) môže byť:
* olympijský víťaz v dolichu v 5. stor. pred Kr., pozri Dromeus zo Stymfélu
* olympijský víťaz v pankratiu v 5. stor. pred Kr., pozri Dromeus z Mantineie
Michael Malarkey

**Michael Malarkey** (* 21. jún 1983) je americký herec a spevák známy predovšetkým zo seriálu ''Upírske denníky'' *(The Vampire Diaries)*, kde stvárnil postavu Enza.

## Skorý život
Narodil sa Američanovi írskeho pôvodu a Britke arabsko-talianskeho pôvodu. Rodina sa usadila v Yellow Springs v štáte Ohio. Michael je najstarší z troch bratov (Daniel, Kevin). V 2006 Malarkey odcestoval do Londýna v Anglicku aby mohol študovať na London Academy of Music and Dramatic Art.

## Kariéra
Jeho začiatky sú na londýnskych pódiách, kde sa objavil v rôznych divadelných produkciách ako *Spring Storm*, *Beyond the Horizon* alebo v adaptácii *[[Veľký Gatsby (román)|Veľký Gatsby]]* v úlohe Jaya Gatsbyho či v muzikáli *Million Dollar Quartet* v úlohe Elvisa Presleyho.

Malarkey sa taktiež objavil v krátkych filmoch *Good Morning Rachel* (2009), *Ghost in the Machine* (2012) a v televíznom filme *Impirioso* predtým ako získal úlohu Lorenza (Enza) v seriáli *[[Upírske denníky (seriál)|Upírske denníky]]*.
[náhľad|272x272bod|Malarkey na [San Diego Comic-Con|San Diego Comic Con International 2015]]

## Filmografia

## Divadlo
* 2009: *Inches Apart* ako Lee (Theatre 503, London – Winner of Theatre 503/Old Vic New Voices Award) 
* 2010: *Spring Storm* ako Arthur (The National Theatre, London)
* 2010: *Beyond the Horizon* ako Robert (The National Theatre, London)
* 2011: *Million Dollar Quartet* (musical) ako Elvis Presley (Original London Company – Noël Coward Theatre, West End)
* 2012: *The Intervention* ako Jed (Assembly Rooms, Edinburgh)
* 2012: *[[Veľký Gatsby (román)|The Great Gatsby]]* ako Jay Gatsby (Wilton's Music Hall, London)

## Diskografia
;EP
* „Feed The Flames“ 
* „Knots“ 
;Piesne
* „The Bells Still Ring“ 
* „Scars“

## Referencie

## Externé odkazy
* Michael Malarkey na Facebooku
* Michael Malarkey na Internet Movie Database

## Zdroj

Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Divadelní herci USA
Kategória:Osobnosti z Bejrútu
Kategória:Osobnosti USA írskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti USA talianskeho pôvodu
Zoznam národných prírodných rezervácií na Slovensku

Toto je **zoznam [[národná prírodná rezervácia|národných prírodných rezervácií]] na Slovensku**.

## Pozri aj
* Zoznam prírodných rezervácií na Slovensku

## Zdroj
* Vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky, ktorou sa ustanovujú národné prírodné rezervácie a uverejňuje zoznam prírodných rezervácií


Národné prírodné rezervácie
Nístějka

**Nístějka** je prírodná pamiatka ev. č. 1927, ktorá sa nachádza neďaleko osady Hradsko na pravom brehu rieky Jizery v katastrálnom území mesta Vysokého nad Jizerou. Prírodná pamiatka zahŕňa hrad Nístějka. Správa AOPK Pardubice. 

## Ochrana
Predmetom ochrany sa stal, čiastočne bukový, suťový les a bohatá kvetena, zvlášť vzácny rastlinný druh Hackelia deflexa, teda hakélia zohnutá.


Súbor:nistejka3.jpg|Nístějka
Súbor:nístejka2.jpg|Nístějka
Súbor:nistejka1.jpg|Nístějka


## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam chránených území v okrese Semily

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Nariadenie Okresného úradu Semily o zriadení chráneného územia
* Na stránke Český ráj.cz 

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Semily
Kategória:Skalné útvary v Česku
Kategória:Lesy v Česku
Kategória:Krkonošské podhorie
Kategória:Vysoké nad Jizerou
Zoznam prírodných pamiatok na Slovensku

Toto je **zoznam [[prírodná pamiatka|prírodných pamiatok]] na Slovensku**.

## Pozri aj
* Zoznam národných prírodných pamiatok na Slovensku

## Zdroj
* Vyhláška č. 293/1996 Z. z.


Prírodné pamiatky
Zoznam chránených areálov na Slovensku

Toto je **zoznam [[chránený areál|chránených areálov]] na Slovensku**.

## Zdroj
* Vyhláška č. 293/1996 Z. z.
* 

Kategória:Chránené areály na Slovensku
Chránené areály
David Lean

**David Lean** (* 25. marec 1908, Croydon, Spojené kráľovstvo – † 16. apríl 1991, Londýn) bol britský filmový režisér, scenárista a producent.

Preslávili ho jeho veľkorozpočtové filmy ako *Most cez rieku Kwai* (1957), *Lawrence z Arábie* (1962), alebo *Doktor Živago* (1965). Za prvé dva filmy dostal Oscara za réžiu.

British Film Institute ho vo svojom časopise *Sight & Sound* v roku 2002 zaradil medzi 9 najväčších režisérov všetkých čias. a tri jeho filmy do stovky najlepších britských filmov.

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* 
* David Lean Archive  
* Biography at British Film Institute 
* Mean Lean Filmmaking Machine
* Honours from the Queen
* David Lean Foundation  
* Literature on David Lean

## Zdroj

Kategória:Britskí filmoví režiséri
Kategória:Držitelia Oscara za najlepšiu réžiu
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepšiu réžiu
Kategória:Držitelia ceny BAFTA
Kategória:Britskí filmoví producenti
Kategória:Commanders of the Order of the British Empire
Kategória:Kvakerské osobnosti
Reyersova veža

thumb|Pohľad na vežu.
**Reyersova veža** (, ) je telekomunikačná veža, ktorá sa nachádza na východe bruselského regiónu, vedľa Reyersovho bulváru a sídla frankofónnej a flámskej televízie. Veža sa nachádza na území obce Schaerbeek.

Pred dokončením tohto vysielača slúžil na šírenie televízneho a rádiového signálu Palác Flagey, nachádzajúci sa v južnej časti belgickej metropoly. Plány na vybudovanie novej, modernejšej veže a nového zázemia pre štátnu televíziu a rozhlas sa objavili v roku 1963. Následne prebehla súťaž na novú vežu, v rámci ktorej bolo predstavených celkom 5 návrhov. 

Veža bola dokončená v roku 1979 a tvorí ju mohutný betónový stĺp, ktorého výška je 70 metrov. Na jej vrchole je umiestnený tanier s priemerom 34 m. Tanier bol najprv zostavený na zemi a potom pri dokončení veže vyzdvihnutý do výšky niekoľkých desiatok metrov. Spolu s tanierom a anténami má veža výšku 89 metrov. 

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Stavby v Bruseli
Avenue du Stalingrad (Brusel)

thumb|Večerný pohľad osou ulice smerom k Južnej stanici.
**Avenue du Stalingrad** () je ulica v juhozápadnej časti historickej časti belgickej metropoly Bruselu. Spája centrum mesta (od námestia Place Rouppe so železničnou stanicou Gare du Midi). Vedie paralelne s triedou Anspach. Pomenovaná je podľa Bitky o Stalingrad. Do druhej svetovej vojny niesla názov *Južná trieda* (po francúzsky *Avenue du Midi*).

Široká trieda má široké chodníky, pruh pre cyklistov a iba dva pruhy pre automobilovú dopravu. V jej osi vedú štyri línie stromov.

V roku 2012 bol predstavený plán na prestavbu triedy a vybudovanie pešej zóny.

Na triede Avenue du Stalingrad sa nachádza Palais du Midi.

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Ulice v Bruseli
Oslobodenie Bruselu (1944)

[right|thumb|Britská armáda na [námestie De Brouckère|námestí De Brouckère v centre Bruselu.]]
**Oslobodenie Bruselu** sa uskutočnilo dňa 3. septembra 1944. Bolo súčasťou rozsiahlej kampane na západnom fronte, počas ktorej sa spojenci rozhodli obsadiť územie Belgicka a zatlačiť Nemcov ďalej na východ. Brusel oslobodili jednotky Waleskej gardy britskej armády. Do mesta tiež dorazili aj jednotky kanadskej a americkej armády.

Operácia oslobodenia belgickej metropoly bola možná vďaka úspešnému prechodu rieky Seiny vo Francúzsku britskou armádou. Potom už Briti postupovali ohromnou rýchlosťou; ustupujúca nemecká armáda im v podstate nekládla žiadny odpor. Dňa 11. septembra dorazila americká armáda až k mestu Aachen. 

Brusel bol oslobodený 3. septembra vo večerných hodinách za mohutného nadšenia miestneho obyvateľstva. Nemecká správa sa v snahe zničiť všetky informácie o svojich aktivitách rozhodla zapáliť budovu justičného paláca, ktorá slúžila ako sklad. Mohutný požiar sa miestni bruselania snažili neúspešne uhasiť. V podzemí paláca sa nedlho potom našlo veľké množstvo potravín a luxusného tovaru.

Obyvatelia štvrte Marolles usporiadali 10. septembra satirický pohreb Adolfa Hitlera.

Dňa 8. septembra sa prvýkrát po štyroch rokoch zišla belgická vláda premiéra Huberta Pierlota, ktorá sa vrátila z exilu v Londýne. Belgicko sa tak stalo prvou krajinou v západnej Európe, ktorej vláda sa vrátila do vlasti. O dva dni neskôr bolo v Bruseli zriadené veliteľstvo Spojeneckých expedičných síl (SHAEF), ktoré dohliadalo na prítomnosť spojeneckých vojsk na blegickém území. Britské a americké jednotky následne pomáhali so zásobovaním civilného obyvateľstva a udržiavaním poriadku v meste. 

Na počesť oslobodenia britskou armádou nesie námestie vo východnej časti metropoly názov Place Montgomery podľa generála Bernarda Law Montgomeryho. 

## Pozri aj
* Dejiny Bruselu
* Oslobodenie Belgicka

## Externé odkazy
* Oslobodenie Bruselu na stránkach mesta Brusel  

## Zdroj

Kategória:Druhá svetová vojna
Kategória:1944
Kategória:Brusel
Avenue de Tervuren

thumb|Pohľad na triedu z Víťazného oblúka v parku Cinquantenaire.
**Avenue de Tervuren** () je jedna z hlavných tried v belgickej metropole Brusel. Nachádza sa na východe mesta; názov nesie podľa neďalekého predmestia Tervuren. Vedie od parku Cinquantenaire cez Montgomeryho námestie na východnej hranici mesta, k predmestiu Bruselu Tervuren. Dlhá je 8 kilometrov a miestami široká až 90 m.

Projekt veľkolepej triedy bol realizovaný za vlády kráľa Leopolda II. v rámci jeho kampane modernizácie a rozvoja belgickej metropoly. Dokončená bola roku 1897, pri príležitosti Svetovej výstavy. Vybudovať ju pomohol belgický podnikateľ Edmond Parmentier. Pozdĺž triedy sa nachádzajú parky, luxusné rezidencie a veľvyslanectvá mnohých krajín.

Pod západnou časťou triedy vedú linky 1 a 5 bruselského metra. Od Montgomeryho námestia ďalej na východ potom v osi triedy vedie električková trať. Pozdĺž celej triedy je tiež vedená cyklotrasa.

Každý rok v polovici mesiaca mája býva časť triedy uzavretá pre bežnú dopravu a koná sa tu pravidelný festival. Udalosť pripomína slávnostné otvorenie triedy v 19. storočí.

## Externé odkazy
* Na stránke Région de Bruxelles-Capitale 

## Zdroj

Kategória:Ulice v Bruseli
Palais du Midi

right|thumb|Pohľad na budovu.
**Palais du Midi** (doslova po slovensky *Južný palác*; po holandsky **Zuidpaleis**) je rozsiahly objekt v Bruseli. Bol postavený na triede Maurice Lemmonier v rokoch 1875 až 1885 podľa návrhu architekta Wynanda Janssensa pre potreby Generálnej obchodnej spoločnosti (po francúzsky *Compagnie Générale des Marchés*). Budova bola postavená na mieste pôvodnej riečky Senne, ktorá bola na konci 19. storočia premostená a nahradená vo väčšine svojej trasy modernou triedou Anspach. 

Vo svojej dobe bola výstavba opulentného paláca, ktorý slúžil ako centrálna tržnica kritizovaná v tlači ako *katastrofálny podnik*. V súčasnej dobe slúžia značné časti paláca ako športové centrum. V časti paláca sa nachádza Kráľovská škola bojových umení Yama Arashi. 

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Stavby v Bruseli
Justičný palác (Brusel)

[thumb|Pohľad na justičný palác z hotela [Hilton.]]
[thumb|Budova v roku [1881.]]
**Justičný palác** (, ) je jednou z dominantných stavieb belgickej metropoly Brusel. Nachádza sa v juhovýchodnej časti mesta, a ide o najväčšiu stavbu vybudovanú na účely súdnej moci na svete. Nachádza sa na vrcholku Galgenberg, kde boli v stredoveku popravovaní bruselskí kriminálnici.

Budova dosahuje so svojou kupolou výšky 105 m. Štvorcový pôdorys objektu má rozmery 160x150 m; všetky priestory vo vnútri paláca majú spolu rozlohu 26 000 m2.

## Dejiny

Palác bol vybudovaný v rokoch 1866 až 1883 v eklektickom štýle podľa návrhu architekta Josepha Poelaerta. Suma za výstavbu ohromného paláca a jeho vybavenie sa pohybovalo zhruba okolo výšky 45 miliónov vtedajších belgických frankov. Taká suma prostriedkov, ktorú belgický štát na justičný palác vynaložil, zodpovedala ročnému rozpočtu na verejnú správu. Po dokočení sa často diskutovalo o tom, že Justičný palác je najväčšou budovou, ktorá bola vystavaná v 19. storočia.

V predvečer oslobodenia Bruselu za druhej svetovej vojny zapálila ustupujúca nemecká armáda palác s cieľom ho zničiť. Zrútila sa tak kupola stavby. Po skončení konfliktu sa uskutočnila rekonštrukcia a nová kopula bola 2,5 m vyššia, než originál. O päťdesiat rokov neskôr sa však ukázala potreba ďalšej rekonštrukcie. Už v roku 1980 bol palác v havarijnom stave a následne ho musel rad úradníkov opustiť, nielen kvôli zlému stavu, ale aj preto, že stavba nevyhovovala aktuálnym potrebám. Súčasná prebieha už od roku 2003; stavebné práce postupujú veľmi pomaly a v roku 2013 bolo nevyhnutné obnoviť samotné lešenie, ktoré časom skorodovalo natoľko, že hrozilo jeho zrútenie. World Monuments Fund označil Justičný palác ako ohrozenú kultúrnu pamiatku.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Stavby v Bruseli
Kategória:1883
Botanická záhrada (Brusel)

thumb|Pohľad na areál bývalej záhrady
**Botanická záhrada** sa nachádza v centre mesta Bruselu na rozhraní historického jadra belgickej metropoly a Schaerbeeku. Jej adresa je situovaná na ulici *Rue Royale*. 

Záhrada bola založená v roku 1826 a vznikla podľa návrhu architekta Tilman-François Suysa. Jej hlavná oranžéria má podobu paláca s dvomi krídlami a centrálnym kruhovým priestorom. 

Záhrade sa finančne v prvých desaťročiach prevádzky nedarilo. Potom, čo pôvodný prevádzkovateľ musel obmedziť vedecký výskum a začať rad komerčných aktivít naliehal na belgickú vládu, aby záhrade pomohla. Finančne problematické sa stali 40. roky 19. storočia. Ale až v roku 1870 ju odkúpil belgický štát a celý objekt zmodernizoval. Vznikli tak rôzne fontány, elektrické osvetlenie a záhradu doplnili rôzne sochy. Celkom ich medzi rokmi 1894 a 1898 pribudlo 52. Na ich vzniku sa podieľalo 43 sochárov. 

Roku 1938 bola väčšina rastlín prenesená do novovzniknutej Národnej botanickej záhrady v Meise, ktorá sa nachádza na okraji metropoly. Pôvodná záhrada je však dnes historickou pamiatkou s dochovaným parkom. A to aj napriek tomu, že pod záhradou prechádza železničný tunel, metro aj tunel mestského cestného okruhu. Dodnes sa dochovala rozsiahla kolekcia veľmi starých stromov v pôvodnom parku. Pôvodné priestory oranžérie slúžia dnes ako kultúrne centrum s názvom *Le Botanique*.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Stavby v Bruseli
Kategória:Botanické záhrady v Belgicku
Nikofón z Milétu

**Nikofón** (*Nikofón*) bol olympijský víťaz v boxe v roku 8 pred Kr. 
 
Nikofón, syn Tryfóna z Milétu, bol na 193. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe. Box (pygmé) zaradili do programu olympijských hier v roku 688 pred Kr.

Olympijské víťazstvo Nikofóna je zaznamené v antológii gréckych epigramov (Anthologia Graeca), ktorej epigram (6, 256.) od gréckeho básnika Antipatra zo Solúna vyzdvyhuje hlavne jeho bývalú fyzickú krásu a silu.
 
Antológie básní sa začali zostavovať už 4. stor. pred Kr., ale väčšina z nich sa stratila. Výraz antologia (anthologia) pôvodne znamenal *„kyticu“*, ale v byzantskej dobe začal označovať zbierku básní. Najvýznamnejšia z nich je zbierka epigramov *Anthologia Graeca Palatina*.  
     
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v boxe
Vápenický potok

**Vápenický potok** je potok a chránený krajinný prvok v oblasti Bratislava.

Nachádza sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 2007 na rozlohe 2,5161 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Chránené územia v okrese Bratislava IV
Erik XIV.

**Erik XIV. Švédsky** (* 13. december 1533, Štokholm – † 26. február 1577, zámok Örbyhus) bol švédskym kráľom v rokoch 15601568.

## Životopis
Narodil sa ako syn Gustáva I. Vasa a jeho manželky Kataríny Sasko-Lauenburskej. Potom čo začal vystupovať na verejnosti, začali ho nazývať *vyvoleným kráľom*, nakoľko spĺňal všetky predpoklady o typickom Švédovi: bol plavý, modrooký, urastený a mal výraznú bradu. V roku 1557 získal do držby Kalmar, Kronobergs län a Öland, pričom v Kalmare na zámku sídlil jeho dvor. V tej dobe mal napäté vzťahy so svojím otcom, obaja sa navzájom sledovali a vykonávali špionáž. Nakoľko bol Erik Gustávov prvorodený syn, po jeho smrti 29. septembra 1560 sa stal kráľom, pričom korunovaný bol presne rok nato (29. septembra 1561).

V roku 1561 obsadil Reval (dnešný Tallinn) a odtiaľ začal dobývať Estónsko. Tým sa postavil záujmom jeho brata Jána, fínskeho vojvodu, ktorý chcel takisto rozšíriť svoje panstvo. Ján sa proti bratovi vzbúril a spojil sa s Poľskom. Erik vzburu potlačil a obvinil brata z velezrady. Parlamentom bol Ján odsúdený na trest smrti, no 12. augusta 1563 bol tento trest zrušený a Jána len uväznili.

Erik sa počas svojej vlády snažil o nadvládu nad ostatnými štátmi Baltského mora. Tieto snahy ho doviedli ku konfliktu s dánskym kráľom Frederikom II. a s Lübeckom. Tento konflikt je známy ako Severská sedemročná vojna a trval väčšinu obdobia jeho panovania. V rámci vnútornej politiky sa potýkal s nevôľou dánskej šľachty, ktorú podporoval jeho brat Ján. Po jeho uväznení sa Erik domnieval, že šľachta pripravuje vzburu a a tak v roku 1561 zriadil Najvyšší súdni dvor, zvaný *Kráľov výbor – Konungens mängd*, ktorý mal dbať na objektívne dodržiavanie zákona, no neskôr sa stal nástrojom na perzekúciu Erikových nepriateľov. Potom čo neúspešne uväznil Nilsa Stureho, ktorého uväznenie sa zmenilo len na pranierovanie v uliciach Štokholmu, jeho nedôvera sa zmenila v paranoju, ktorá viedla k zavraždeniu niekoľko členov rodiny Sture v roku 1567. Po tejto udalosti bola už kráľova demencia zjavná.

V roku 1567 bol Ján oslobodený, spojil sa so svojím mladším bratom Karolom a v roku 1568 spolu iniciovali povstanie. Vzbúrenci prenikli do Štokholmu a v 29. septembra 1568 bol Erik uväznený. V januári 1569 bol Ján menovaný kráľom. Erik umrel 26. februára 1577 vo väzení na zámku Örbyhus, kde bol pravdepodobne otrávený arzenikom.

## Manželstvo a deti
4. júla 1568 sa oženil s dcérou prostého vojaka Karin Månsdotterovou (15501612) s ktorou mal 4 deti, dve sa narodili pred uzavretím manželstva a neskôr boli legitimizované a dve po uzavretí manželstva, ktoré umreli už v útlom veku:
* Sigrid (* 15. október 1566; † 1633)
* Gustáv (* 28. január 1568; † 22. február 1607)
* Henrik (* 24. január 1570; † 1574)
* Arnold (* 1. november 1572; † 1573)

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Protestantskí panovníci
Kategória:Osobnosti zo Štokholmu
Kategória:Vasovci
Kategória:Vládcovia Fínska
Kostná dolina

**Kostná dolina** je národná prírodná pamiatka v oblasti Cerová vrchovina.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Hajnáčka v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a novelizované v roku 1996 na rozlohe 4,92 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

Predmetom ochrany je významná paleontologická lokalita s náleziskom kosťových pozostatkov mladotreťohorných cicavcov.

## Referencie
 

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky
* Poloha na turistickej mape

## Zdroj
* 

Kategória:Národné prírodné pamiatky v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Rimavská Sobota
Kategória:Hajnáčka (okres Rimavská Sobota)
Kategória:Paleontologické lokality na Slovensku
Lánce

**Lánce** sú národná prírodná pamiatka v oblasti Strážovské vrchy.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Omšenie v okrese Trenčín v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1987 na rozlohe 3,0305 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

Predmetom ochrany je: *Terasa vápencového tufu s cennou vegetáciou a malakofaunou pre vedecké a výskumné ciele, ako aj významnú ekostabilizačnú funkciu. Chránené územie sa nachádza v Strážovských vrchoch.*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky
* Poloha na turistickej mape

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné pamiatky v Trenčianskom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Trenčín
Kategória:Omšenie
Kostol svätej Kataríny (Brusel)

**Kostol sv. Kataríny** (, ) sa nachádza v centre Bruselu na Námestí svätej Kataríny.

## História

left|thumb|Bočná strana kostola
Kostol vznikol na mieste bývalého bruselského prístavu a rybieho trhu. Vedľa neho sa nachádzal stredoveký kostol sv. Kataríny, ktorý bol pôvodne z 15. storočia a zbúraný bol v roku 1893.

Súčasný kostol vznikol v rokoch 1854 až 1874 podľa návrhu architekta Josepha Poelaerta, architekta monumentálneho Justičného paláca. Na vzniku kostola sa ďalej podieľal architekt Wynand Janssens. Obaja architekti sa inšpirovali gotickými aj barokovými kostolmi vo Francúzsku, ako je napr. Kostol St. Eustacha pri Paríži. 

V roku 1950 bola diskutovaná možnosť strhnutia kostola a rozšírenie okolitého námestia, čo však nakoniec nebolo realizované. Kostol bol v rokoch 2011-2014 uzatvorený kvôli havarijnému stavu. Hoci je nevyhnutná jeho rekonštrukcia, bol v roku 2014 opäť otvorený pre bohoslužby. 

V interiéri kostola sa nachádza kamenná socha Čiernej Matky Božej a maľovaná drevená socha svätej Kataríny. Na východ od kostola sa potom nachádza Čierna veža, ktorá je jednou z mála zachovaných častí bývalých hradieb mesta Brusel.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky kostola 

## Zdroj

Kategória:Stavby v Bruseli
Kategória:Kostoly v Belgicku
Lúčanský vodopád

**Lúčanský vodopád** je národná prírodná pamiatka v oblasti TANAP.

Nachádza sa v okrese Ružomberok v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1974. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

Predmetom ochrany je: *Ochrana prirodzene odkrytého profilu pomerne hrubej vrstvy travertínov, ktorý poskytol vzácne paleontologické a archeologické nálezy a tamojší potok vytvára na ňom vodopád. Objekt veľkej krajinárskej, prírodnej a estetickej hodnoty. *

Jeho relatívna výška je 12 m. Ide o veľmi špecifický vodopád. Na rozdiel od vodopádov strmo prepadávajúcich cez skalné bralá, ktoré padajúca voda spätne podomieľa a vodopád sa „posúva“ proti toku, tu to platí iba minimálne u niektorých prúdov. Intenzívna tvorba penovca rozdeľuje územie s pretekajúcou vodou na stupne, ktoré narastajú v smere toku a vytvárajú kaskády. Vodnatosť toku spôsobuje aj erózne dôsledky, ako odtrhnuté a niekoľko metrov posunuté bloky horniny. Trhliny sa však zapĺňajú unášanými úlomkami hornín ale aj drevín a sú postupne spájané penovcovým „tmelom“. Rozklad organického materiálu často otvára cestu vode, ktorá následne rozrušuje okolie.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky

## Zdroj
* 

Kategória:Národné prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Ružomberok
Kategória:Lúčky (okres Ružomberok)
Kategória:Vodstvo v okrese Ružomberok
Kategória:Vodopády v Žilinskom kraji
Mičinské travertíny

**Mičinské travertíny** sú národná prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Poľana.

Nachádzajú sa v katastrálnom území obce Čerín v okrese Banská Bystrica v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1979, a novelizované v roku 1992 na rozlohe 3,832 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.  Na chránenom území platí 4. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: *Pramenisková lokalita s recentnou tvorbou travertínu na báze zemito-železitých kyseliek a so súborom typologicky špecifických foriem travertínových útvarov vo [[Zvolenská kotlina|Zvolenskej kotline]], dôležitých z vedeckovýskumného a náučného hľadiska. *

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné pamiatky v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Banská Bystrica
Kategória:Čerín
Kategória:Vodstvo v okrese Banská Bystrica
Kategória:Zvolenská kotlina
Snežná diera

**Snežná diera** je národná prírodná pamiatka v správe príspevkovej organizácie Správa slovenských jaskýň.

Nachádza sa v katastrálním území obce Bôrka v okrese Rožňava v Košickom kraji na území Národného parku Slovenský Kras. Územie bolo vyhlásené v roku 1996. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

V roku 1995 sa spolu s ďalšími pamiatkami stala súčasťou Svetového dedičstva UNESCO pod názvom jaskyne Slovenského krasu a Aggteleckého krasu.

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné pamiatky v Košickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Rožňava
Kategória:Bôrka
Starohutiansky vodopád

**Starohutiansky vodopád** je národná prírodná pamiatka v pohorí Pohronský Inovec a je v správe Štátnej ochrany prírody Štiavnické vrchy.

Nachádza sa v katastrálnom území mesta Nová Baňa v okrese Žarnovica v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1977. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

Predmetom ochrany je: *Vodopád na 5 m vysokom terénnom stupni, ktorý sa nachádza na nepomenovanom potoku vlievajúcom sa do [[Starohutský potok (prítok Novobanského potoka)|Starohutského potoka]]. Širšie okolie vodopádu je budované treťohornými vulkanickými horninami, zastúpenými rôznymi typmi andezitov a andezitových vulkanoklastík.* 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky

## Zdroj

Kategória:Národné prírodné pamiatky v Banskobystrickom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Žarnovica
Kategória:Nová Baňa
Kategória:Pohronský Inovec
Kategória:Vodopády v Banskobystrickom kraji
Kategória:Vodstvo v okrese Žarnovica
Námestie Flagey

[thumb|Námestie s [Palác Flagey|palácom Flagey v pozadí.]]
**Námestie Flagey** (, ) je námestie v juhovýchodnej časti belgickej metropoly Bruselu. Administratívne je súčasťou obce Ixelles, ktorá spadá pod Bruselský región. Námestie nesie názov podľa starostu Ixelles, Eugèna Flageya. 

Námestie sa nachádza na pomyselnej priečke medzi Európskym parlamentom (parkom Leopold) a Ixelleskými rybníkmi. Celkom do seba prepája desať ulíc z okolitých štvrtí a je tak jednou z významnejších dopravných križovatiek belgickej metropoly. 

Dlhú dobu sa volalo podľa neďalekého hospicu Svätého kríža (). Na námestí bol v roku 1957 otvorený prvý viacposchodový obchodný dom v Belgicku.

Námestie, ktorého dominantným objektom je Palác Flagey, slúžilo dlho len ako parkovisko a električková zastávka. V roku 2008 bola vykonaná jeho rozsiahla rekonštrukcia, ktorá bola dlho odkladaná, predovšetkým kvôli protestom miestnych obyvateľov. Namiesto parkoviska vznikla pešia zóna a pôvodné parkovisko bolo presunuté do podzemia. Pod pešou zónou sa nachádza tiež veľký podzemný rezervoár vody vzhľadom na riziko možných záplav (námestie sa nachádza veľmi nízko v porovnaní s okolitým terénom a je tu vysoká hladina spodnej vody).

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Geografia Bruselu
Kategória:Brusel
Kategória:Námestia v Bruseli