Royal National Theatre

[thumb|Budova Kráľovského národného divadla je dielom architekta Sira [Denys Lasdun|Denysa Lasduna.]]
thumb|Východná strana budovy Kráľovského národného divadla, smerom ku Cottesloe Theatre.
thumb|Večerný pohľad na budova Kráľovského národného divadla. 

**Royal National Theatre** (doslova **Kráľovské národné divadlo**) je divadelná budova a zároveň aj divadelný súbor pôsobiaci v South Banku v Londýne. Budova sa nachádza v blízkosti južného konca mosta Waterloo Bridge. Autorom budovy Národného divadla je britský architekt Denys Lasdun. Budova bola oficiálne otvorená 25. októbra 1976. Divadlo získalo prívlastok „kráľovské“ v roku 1988.

Od roku 1963 až do dokončenia komplexu v roku 1976 pôsobil National Theatre Company ("Súbor národného divadla") v budove divadla Old Vic na Waterloo Road.

V súčasnosti divadlo uvádza inscenácie klasických hier, nové hry súčasných domácich i zahraničných dramatikov. Každá zo sál má na repertoári tri inscenácie, ktoré sa počas divadelnej sezóny obmieňajú. Budova je počas dňa otvorená pre verejnosť. Nachádzajú sa tu výstavné priestory, reštaurácie, bar a kníhkupectvo. 

## Dejiny
Plány vzniku Národného divadla sa datujú až do roku 1848, no naplnili sa až o celé storočie neskôr, v roku 1949. V tomto roku obe komory parlamentu schválili Zákon o Národnom divadle. Základný kameň položila v roku 1951 Kráľovná Matka na mieste neďaleko Royal Festival Hall. Práce na súčasnom mieste však začali až v novembri roku 1969. 

V roku 1963, keď bolo dokončenie novej budovy v nedohľadne, sa novozriadený Súbor Národného divadla presťahoval do budovy divadla Old Vic. Prvé predstavenie súboru sa uskutočnilo 22. októbra 1963. Otváracím predstavením bola inscenácia Shakespearovej tragédie *[[Hamlet]]*. Národné divadlo tu hralo celkom dvanásť rokov, z toho desať pod taktovkou Laurenca Oliviera. 

Keďže Rada Národného divadla chcela oživiť budovu, čo najskôr a to aj napriek zdržaniam, ktoré nastávali na stavbe, každá z divadelných sál bola otvorená hneď ako to bolo možné, a to aj napriek tomu, že celá budova nebola ešte dokončená. Ako prvá bola otvorená sála **Lyttleton Theatre** a to v marci roku 1976, nasledovala sála **Olivier Theatre** v októbri toho istého roku a ako posledné bolo otvorené štúdio **Cottesloe Theatre** v marci 1977. Kráľovná Alžbeta II. slávnostne otvorila budovu 25. októbra 1976. V sobotu, 1. marca 1977 bol prvý večer, v ktorý sa hralo vo všetkých troch sálach.

## Architektúra
Architektúra budovy, jej štýl a výraz, rozdelila vtedajšiu verejnosť na dve skupiny: na jej obdivovateľov a zatracovateľov. Sir Nikolaus Pevsner (vtedajší zanietený zástanca moderného hnutia) kritizoval budovu za jej arogantnosť, ktorou považoval použitie betónu tak na fasádach ako aj v interiéri. Princ Charles budovu popísal v roku 1988 slovami: *„šikovný spôsob ako postaviť jadrovú elektráreň v centre Londýna bez akýchkoľvek námietok“*. 

Sir John Betjeman (vtedajší zástanca brutalistickej architektúry) bol absolútne očarený týmto Lasdunovým architektonickým počinom. Podľa neho je to vynikajúca práca s dokonalou formou a tvarom z každého uhla pohľadu, ktorá má tie správne atribúty, ktoré majú všetky významné diela.

Hoci je budova divadla často označovaná za prototyp brutalistickej architektúry v Británii, po smrti Lasduna bola nanovo prehodnotená na základe čoho ju dávajú do bližšej spojitosti s dielami Le Corbusiera. 

Rovnováha medzi horizontálnymi a vertikálnymi prvkami objektu je v priaznivom kontraste so susednými budovami Hayward Gallery a Queen Elizabeth Hall. Zaujímavosťou je, že sa táto budova objavila v prvej desiatke najobľúbenejších, a zároveň aj v prvej desiatke najmenej obľúbených londýnskych stavieb. Na popularite jej bezpochýb pridal nedávny projekt osvetlenia a nasvietenia jej exteriéru najmä nárožných častí, ktoré v noci vytvárajú umeleckú až teatrálnu atmosféru.

## Divadelné sály
Budova Kráľovského národného divadla má celkom tri sály, ktoré majú dovedna 2 500 miest:
* **Olivier Theatre** (nazvané podľa prvého umeleckého riaditeľa divadla, herca a režiséra Sira Lawrenca Oliviera) je najväčšou a zároveň aj hlavnou sálou v budove. Navrhnutá bola podľa antického amfiteátru v gréckom Epidaure. Sála má otvorené javisko a vejárovité hľadisko s kapacitou 1160 sedadiel. Jedinečným technickým vybavením javiska je tzv. bubnovitá točňa s prepadliskom hlbokým až 8 metrov. Točňa má 2 otáčajúce sa okraje a 2 pódiá s celkovou nosnosťou 10 ton. Takáto konštrukcia javiska umožňuje dramatické a plynulé zmeny scény.
* **Lyttleton Theatre** (nazvané podľa prvého riaditeľa divadla Olivera Lyttletona) je druhou najväčou sálou v divadle, zmestí sa do nej 890 divákov. Ide o klasické kukátkové javisko.
* **Cottesloe Theatre** (nazvané podľa prvého predsedu rady South Bank Theatre Board Lorda Cottesloea) je malé štúdiové divadlo s variabilnou scénou a kapacitou do 300 ľudí, v závislosti od konfigurácie javiska.

## Umeleckí riaditelia
* Laurence Olivier (1963 – 1973)
* Peter Hall (1973 – 1988)
* Richard Eyre (1988 – 1997)
* Trevor Nunn (1997 – 2003)
* Nicholas Hytner (od 2003)

## Externé odkazy
* National Theatre ; oficiálna stránka divadla (po anglicky)

Kategória:Divadlá v Spojenom kráľovstve
Kategória:Stavby v Londýne
Kategória:Lambeth
Kategória:Kultúra v Londýne
Kategória:Pamiatkovo chránené budovy stupňa II* v Anglicku