open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
HC Štart Bratislava

**HC Štart Bratislava** bol slovenský hádzanársky klub žien, ktorý sídlil v Bratislave. Hádzanársky oddiel vznikol v 50. rokoch pod názvom *TJ Slavoj VD Štart Bratislava*. Bol to 3-násobný majster Česko-Slovenska, 5-násobný víťaz Slovenského pohára a rovnako 5-násobný víťaz Česko-slovenského pohára. Viackrát účinkoval v európskych pohárových súťažiach, v ktorých najväčší úspech dosiahol v Pohári IHF, keď sa v sezóne 1986/87 na čele s Máriou Ďurišinovou (druhou v ankete o Najlepšiu hádzanárku Česko-Slovenska) dostal až do finále. 

## Predchádzajúce názvy
* TJ Slavoj VD Štart Bratislava
* TJ Štart Bratislava VD
* TJ Štart Bratislava

## História
Hádzanársky oddiel Štartu vznikol v 50. rokoch po príchode väčšiny hráčok zo zaniknutého oddielu TJ Lokomotíva Bratislava, z ktorého pár hráčok prestúpilo aj do konkurenčného Slovnaftu Bratislava. Už rok po účinkovaní v druhej najvyššej súťaži (Oblastná súťaž) postúpil do najvyššej česko-slovenskej ligy a zotrval v nej nasledujúcich 34 ročníkov. Dosiahol v nich 15 medailových umiestnení, najviac zo všetkých slovenských zástupcov, z toho v rokoch 1976, 1982 a 1983 získal majstrovský titul. Po rozpade federácie chvíľu účinkoval aj v najvyššej slovenskej súťaži, potom však zostúpil do nižšej ligy. Klub zanikol po fúzii s ďalšími dvoma bratislavskými hádzanárskymi klubmi1. HK Amber Bratislava a ŠKP Bratislava v roku 2003, keď sa vytvoril ŠKP Štart Bratislava. O dva roky na to už názov Štart prestal figurovať v názve nového klubu.

## Úspechy
Pohár IHF:
* 1 x finalista1986/87

Najvyššia česko-slovenská súťaž:
* 3 x 17px|zlato1975/76, 1981/82, 1982/83
* 6 x 17px|bronz1963/64, 1965/66, 1966/67, 1980/81, 1984/85, 1986/87
* 6 x 17px|bronz1961/62, 1962/63, 1973/74, 1974/75, 1976/77, 1985/86

Slovenský pohár:
* 5 x 15px1974, 1980, 1981, 1982, 1983
* 3 x finalista1973, 1975, 1979

Česko-slovenský pohár:
* 5 x 15px1974, 1980, 1981, 1982, 1983

## Sezóny
V najvyššej česko-slovenskej súťaži odohral Štart Bratislava 34 ročníkov, čo je zo slovenských zástupcov najviac; po Slavoji Zora Olomouc (36 ročníkov) to bolo družstvo s druhým najväčším počtom účinkovaní, pričom nikdy z česko-slovenskej ligy nevypadlo.
  

;Česko-slovenské súťaže

;Slovenské súťaže

## Európske súťaže
;Európsky pohár majstrov

;Pohár víťazov pohárov EHF

;Pohár IHF

## Referencie

## Pozri aj
* ŠKP Bratislava
* BK ŠKP Štart Bratislava 
* FK Štart Bratislava 

## Externé odkazy
* Profil klubu na stránke the-sports.org 

## Zdroje
* 
* 

Kategória:Slovenské hádzanárske kluby
Kategória:Šport v Bratislave
Kategória:Organizácie zaniknuté v 2003
Albánske národné ženské futbalové družstvo

**Albánske národné ženské futbalové družstvo** reprezentuje Albánsko na medzinárodných ženských futbalových súťažiach.

Albánsky ženský tím vznikol v roku 2011 a ich prvým zápasom bol priateľský zápas proti Macedónsku 5. mája 2011. Zápas vyhrali 1:0 a stredopoliarka Aurora Seranaj dala prvý gól za Albánsko. V tom istom roku vyhrali aj druhý zápas proti Macedónku a v ďalšom roku vyhrali proti Čiernej hore dva zápasy 4:2 a 4:3 a opäť proti Macedónsku 2:0. Sériu 5 víťazstiev skončila remíza 1:1 s tímom Amazons Drama a potom prehra s Gréckom 0:3. 

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta

### Majstrovstvá Európy

### Liga národov

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Futbal v Albánsku
Kategória:Albánske národné družstvá
Veľkokomtúr (Maltézsky rád)

**Veľkokomtúr** (tal. *Gran Commendatore*, angl. *Grand Commander*, nem. *Grosskomtur*) Zvrchovaného vojenského maltézskeho rádu je jedným zo štyroch najvyšších úradov Rádu. Povinnosti veľkokomtúra sú upravené v článkoch 149 a 150 Ústavnej charty Rádu.

Veľkokomtúr pomáha veľmajstrovi pri dodržiavaní chariziem rádu a pri šírení a ochrane viery, pri dohľade nad priorstvami a národnými asociáciami pri dohľade nad členmi prvej a druhej triedy. Veľkokomtúr je zodpovedný za starostlivosť o kaplnku Magistrálneho paláca a za organizáciu pútí rádu. Veľkokomtúr koná ako nadriadený členom prvej a druhej triedy pridruženým ku *gremio religionis*. Veľkokomtúr a členovia jeho rady sú tiež zodpovední za udeľovanie medaily *Principio Tuitio Fidei et Obsequium Pauperum* (Svedectvo viery a pomoc núdznym).

Veľkokomtúr vykonáva dočasnú funkciu poručíka namiesto veľmajstra v prípade jeho smrti alebo rezignácie, a to až do zvolenia nového veľmajstra.

## Referencie


## Pozri aj
* Zvrchovaný vojenský maltézsky rád

Kategória:Rád maltézskych rytierov
Raštún

**Raštún** je vodný tok v Podunajskej pahorkatine na území okresu Trnava. Je to pravostranný prítok Dolnej Blavy v povodí Dudváhu, má dĺžku približne 5,2 km a je tokom VII. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení v západnej polovici Podunajskej pahorkatiny, v jej podcelku Dolnovážska niva a geomorfologickej časti Dudvážska mokraď, v lokalite Vinohrady, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v menšom poraste južne od Bučian tečie južným až juhozápadným smerom. Na hornom toku kopíruje cestu do obce Brestovany a je lemovaný súvislou vyššou vegetáciou. Na severnom okraji obce sa dočasne stáča na východ, no onedlho opäť pokračuje na juhozápad, okrajom oblasti Kopanice. Prijíma menší, kanalizovaný ľavostranný prítok a vteká do intravilánu Brestovian. Opúšťa centrálnu časť obce, dočasne tečie mimo zástavbu lokalitou Ohrada a na okraji Horných Lovčíc križuje železničnú trať Bratislava – Žilina. Na dolnom toku vedie opäť lemovaný pobrežným porastom poľnohospodársky využívanou oblasťou, východne od obce Dolné Lovčice. Míňa solárnu elektráreň a pri poľnohospodárskom družstve prijíma menší pravostranný prítok. Pokračuje južným smerom a onedlho sa v blízkosti diaľnice D1, v nadmorskej výške približne , vlieva pravostranne do Dolnej Blavy, prítoku Dolného Dudváhu. Potok patrí do povodia Dudváhu a Malého Dunaja, resp. do širšieho povodia rieky Váh. 

Raštún pramení a na hornom toku preteká územím obce Bučany, odkiaľ pokračuje katastrom Brestovian a Dolných Lovčíc, všetko v okrese Trnava v Trnavskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Váhu 
* Podunajská pahorkatina, Dolnovážska niva
* Dudvážska mokraď

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Podunajskej pahorkatine
Kategória:Povodie Malého Dunaja
Kategória:Vodné toky v okrese Trnava
Kategória:Dolné Lovčice
Kategória:Brestovany
Kategória:Bučany
Igric 1967

**1. ročník odovzdávania cien [[Igric (súťaž)|Igric]]** v ich pôvodnej podobe sa uskutočnil v pondelok, 18. decembra 1967,  v bratislavskom hoteli Devín. Vyhlasoval ich Zväz slovenských filmových a televíznych umelcov (SloFITEZ), dnes aktívny pod aliasom Slovenský filmový zväz (SFZ), spolu so Slovenským literárnym fondom (od rozdelenia federatívneho štátu známy už pod skratkou LF).

Podľa ročenky LF, ceny sa udeľovali za najlepšie umelecké výkony vo filme za uplynulý kalendárny rok, medzi ocenenými dielami boli však i dva televízne tituly, a to inscenácia *Sudca a jeho kat* či  TV súťažná relácia *Univerziáda.* 

## Menný zoznam víťazov
; Výsledky súťažného ročníka  
Laureáti obdržali plastiku, diplom i finančnú prémiu.

* Štefan Uher – réžia (film *[[Panna zázračnica]]*) 
* Dominik Tatarka – scenár (film *[[Panna zázračnica]]*) 
* Vincent Rosinec – kamera (film *[[Koliesko]]*) 
* Ilja Zeljenka – hudba (film *Panna zázračnica*)  
* Viliam Polónyi – postava Cyrila Šúpalu (film *[[Tango pre medveďa]]*) 
* Štefan Köszeghy-Kamenický – réžia (krátky dokument *[[Zakliata dolina]]*) 
* Martin Slivka – réžia (krátky dokument *[[Ikony (film)|Ikony]]*) 
* Dušan Hanák – réžia (krátke dokumenty *[[Analógie]]* *[[Impresia(film)|Impresia]]* *[[Prišiel k nám Old Shatterhand]]*)  
* Pavol Sýkora – scenár (krátky dokument *[[Vlado, Jojo, Marienka, starý otec]]*) 
* Oskar Šághy – kamera (krátke dokumenty *Cesta* *Prišiel k nám Old Shatterhand* *Zakliata dolina*) 
* Ladislav Kupkovič – hudba (krátky dokument *[[Ohnivé rieky]]*)  
* Martin Hollý – réžia (TV *[[Sudca a jeho kat]]*) 
* Břetislav Truhlář (pseud. Ivan Jindřich) – námet/scenár (TV súťaž *Univerziáda*)

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy

* Igric 1967 (v heslári SFÚ)

1. ročník (1967)
Kategória:1967 na Slovensku
Stíhače asteroidov

***Stíhače asteroidov*** () je vedecko-fantastický román od nemeckého spisovateľa Carlosa Rascha z roku 1961. 

Adaptáciou románu vznikol v roku 1970 poľsko-východonemecký film *Signale – Ein Weltraumabenteuer* (Signály – Vesmírne dobrodružstvo) režiséra Gottfrieda Kolditza, v hlavných úlohách sa predstavili Gojko Mitič, Alfred Müller a Piotr Pawłowski.

## Dej
Je 21. storočie a vojny na Zemi sú už minulosťou. Kozmická loď AJ-408 s medzinárodnou posádkou prichádza do pásu asteroidov medzi Marsom a Jupiterom vystriedať predošlú kozmickú loď. Počas niekoľkých mesiacov bude jej úlohou odstraňovanie asteroidov, ktoré by mohli kolidovať s dráhou iných kozmických plavidiel, prípadne inštalovať majáky na väčších telesách. Špeciálnou vedeckou misiou je skúmanie antičastíc. Po istom čase zachytí komunikačný dôstojník slabé rádiové signály neznámeho pôvodu a následne sa k nim začne približovať neznáma kozmická loď v tvare písmena V, ktorá ale neodpovedá na komunikáciu. Posádka privoláva na pomoc najbližšiu loď a sama sa začne pripravovať na stret s neznámom, pričom z velenia dostáva pokyn, aby sa vyhli kontaktu.

Ukáže sa, že približujúcim sa objektom je vrak pozemskej prieskumnej lode Astronautic, ktorá bola zasiahnutá malým rýchlo letiacim asteroidom. Posádka napriek inštrukciám podniká prieskum v snahe zachrániť preživších. Všetci sú mŕtvi, hoci je zrejmé, že prieskumníci sa dokázali udržiavať na žive nejaký čas po incidente v izolovaných a funkčných častiach lode. Dokonca sa ďalej venovala výskumu – pozorovaniu a analýze slabého rádiového signálu prichádzajúceho z blízkej hviezdy Epsilon Eridani. 

## Referencie

Kategória:Nemecké romány
Kategória:Knihy z 1961
Kategória:Science fiction romány
Igric 1968

**2. ročník odovzdávania cien [[Igric (súťaž)|Igric]]** sa konal vo štvrtok, 19. decembra 1968, v hoteli Devín v Bratislave. Organizoval ich opäť Slovenský filmový zväz (SFZ), vtedy ešte pod svojím historickým ekvivalentom čoby tzv. SloFITEZ, bok po boku Slovenského literárneho fondu (LF).

Obdobne ako pri úvodnom ceremoniáli, ceny sa laureátom udeľovali za ich špecifické príspevky, bez ďalšieho delenia do prípadných umeleckých kategórií. Okrem filmovej hranej či dokumentárnej tvorby, ocenená bola i jedna televízna animácia (*Strašiak Matej*). 

## Menný zoznam víťazov
; Výsledky súťažného ročníka  

* Juraj Jakubisko – réžia (fim *[[Kristove roky]]*) a réžia/kamera (stredometrážny film *Zbehovia*) 
* Igor Luther – kamera (film *Kristove roky*) 
* Alfonz Bednár – námet/scenár (film *[[Tri dcéry]]*)  
* Ilja Zeljenka – hudba (film *[[Drak sa vracia (film)|Drak sa vracia]]*) 
* Karol Skřipský – scenár/réžia/kamera (krátke dokumenty *[[Sená na Doščonke]]* *[[Štyri dni Ľudovíta Csonku]]* *[[Mašinka]]*)  
* Alexander Strelinger – kamera (krátke dokumenty *[[Piesok do očí]]* *[[Hr. Peklo]]*)
* Jan Dudešek – (TV animovaný film *[[Strašiak Matej]]*) 

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy

* Igric 1968 (v heslári SFÚ)

2. ročník (1968)
Kategória:1968 na Slovensku
Igric 1969

**3. ročník odovzdávania cien [[Igric (súťaž)|Igric]]** v ich historickej ére sa uskutočnil v pondelok, 6. októbra 1969, tradične – no naposledy pred ich dlhoročným zrušením – v bratislavskom hoteli Devín.

Na rozdiel od predchádzajúcich dvoch ceremoniálov, boli tentoraz ocenené prevažne filmové diela z televíznej produkcie. 

## Menný zoznam víťazov
; Výsledky súťažného ročníka  

* Juraj Jakubisko – réžia/scenár/kamera (film *[[Zbehovia a pútnici]]*) 
* Stanislav Barabáš – réžia/scenár (TV film *[[Krotká (film)|Krotká]]*)
* Zdeněk Liška – hudba (TV film *Krotká*)
* Gustáv Valach (ako Fernandes) – herecký výkon (TV film *[[Svätý experiment]]*) 
* Martin Slivka – réžia/scenár (krátky dokument *[[Odchádza človek]]*) 
* Dušan Trančík – réžia (krátky dokument FAMU *[[Fotografovanie obyvateľov domu]]*)
* Peter Balgha – dramaturgická činnosť v TV filmovej tvorbe

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy

* Igric 1969 (v heslári SFÚ)

3. ročník (1969)
Kategória:1969 na Slovensku
Seretse Khama

Sir **Seretse Khama** (* 1. júl 1921 Serowe – † 13. júl 1980 Gaborone) bol botswanský politik a prvý prezident Botswany.

## Skorší život
Jeho predkovia boli vládcovia kmeňa Mangwatov, vnuk vládcu Khamu III, syn Sekgomu II. Keď jeho otec zomrel, Khama sa ako 4-ročný stal nástupcom. Študoval na univerzite Fort Hare v Juhoafrickej republike a Balliol College, University of Oxford.
Jeho strýko Tshekedi Khama bol zatiaľ regentom. V roku 1948 sa oženil s Ruth Williams. Toto manželstvo sa stalo predmetom kontroverzie v Británii a v Bečuánsku. Nesúhlasila s ním rada starších Khamovho kmeňa, ani Južná Afrika, na ktorej bolo Bečuánsko závislé a kde platil apartheid a zákaz zmiešaných manželstiev. Khamov strýko chcel, aby sa rozviedol, ale Khama presvedčil ľudí, ktorí uznali jeho manželstvo. Vláda Južnej Afriky ho však uznať nechcela a tlačila na britskú vládu. Britská vláda ho donútila do exilu z Bečuánska kým neodmietol nároky na následníctvo.

## Politická kariéra
V roku 1966 sa Khama vrátil do Bečuánska ako radový občan a založil tu Demokratickú stranu Bečuánska a roku 1965 sa stal predsedom vlády. Botswana vyhlásila nezávislosť 30. septembra 1966. Ako prezident nezávislej Botswany podporoval multirasovú demokraciu. Dosiahol univerzálne vzdelanie zadarmo a cielil na diverzifikáciu a posilnenie ekonomiky. Bol viackrát znovuzvolený a vo funkcii zotrval do smrti. Spolupracoval pri ukončení občianskej vojny v Južnej Rodézii (dnes Zimbabwe) a budúcnosti Juhozápadnej Afriky (dnes Namíbia.

Neskôr sa prezidentom stal jeho syn Ian Khama. 1. júl je v Botswane štátnym sviatkom pod ako Sir Seretse Khama Day.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Botswanskí politici
Kategória:Absolventi Oxfordskej univerzity
Kategória:Prezidenti Botswany
Kategória:Držitelia Radu britského impéria
Eetu Mäkiniemi

**Eetu Mäkiniemi** (* 19. apríl 1999, Vantaa, Fínsko) je fínsky profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v klube TPS Turku v najvyššej fínskej súťaži Liiga. Krátko pôsobil aj v klube San Jose Sharks v National Hockey League. 

## Kariéra
Eetu Mäkiniemi hokejovo vyrastal v juniorskom systéme jeho rodného mesta Vantaa, a neskôr v klube Jokerit. V roku 2017 bol draftovaný do NHL klubom Carolina Hurricanes.

Seniorskú kariéru začínal v nižšej fínskej lige Mestis a najvyššej Liige. V Mestis sa v roku 2020 stal najlepším brankárom ligy.

V roku 2021 podpísal s Carolinou Hurricanes dvojročný nováčikovský kontrakt a v sezóne 2021/22 pôsobil v ich „farmárskom“ tíme Chicago Wolves v AHL. V lete 2022 bol vymenený do tímu San Jose Sharks. Tu 7. decembra 2022 debutoval v zápase proti Vancouveru Canucks, keď striedal Kaapa Kähkönena za stavu 3:4. Mäkiniemi chytil 6 z 8 striel a Sharks prehrali po predĺžení 5:6. V NHL odchytal už iba jeden ďalší zápas proti Anaheimu Ducks, v ktorom zneškodnil 23 z 24 striel a priviedol San Jose k výhre 6:1. Väčšinu času v organizácii však strávil v AHL v tíme San Jose Barracuda. Sharks s ním po lete 2024 zmluvu nepredĺžili.

Na konci augusta 2024 podpísal skúšobný kontrakt s Philadelphiou Flyers, počas ktorého sa osvedčil a v septembri podpísal jednoročný dvojcestnú zmluvu. Sezónu 2024/25 strávil opäť v AHL, v tíme Lehigh Valley Phantoms.

V roku 2025 sa vrátil do Fínska, kde aktuálne pôsobí v klube TPS Turku hrajúcom v Liige.

## História zmlúv v NHL

:ročná výška platu zarátaná do platového stropu na úrovni NHL
:jednocestná = bez možnosti preradiť do nižšej ligy, dvojcestná = s možnosťou preradiť do nižšej ligy

## Prehľad výmen v NHL

## Referencie

Kategória:Fínski hokejisti
Kategória:Fínski hokejoví brankári
Kategória:Brankári San Jose Sharks
Kategória:Hráči TPS Turku
Kategória:Hokejisti Ilves Tampere
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Carolina Hurricanes
Sósibios z Alexandrie

**Sósibios** (; pôsobil v rokoch 221 – 204 pred Kr.) bol hlavným ministrom egyptského kráľa Ptolemaia IV. Filopatora. Hoci o jeho pôvode chýbajú podrobné záznamy, predpokladá sa, že bol synom Dioskorida a mohol pochádzať z tarentskej rodiny usadenej v Alexandrii. 

K moci sa dostal pravdepodobne už na dvore Ptolemaia III., no kľúčový vplyv získal po nástupe mladého Ptolemaia IV. v roku 221 pred Kr. Spolu s Agathoklom (bratom kráľovej milenky Agathokleie) ovládal štátnu politiku počas celej kráľovej vlády a v roku 204 pred Kr. pomohol zabezpečiť nástupníctvo Ptolemaia V. Epifana. Krátko nato sa jeho meno z historických záznamov stráca.

## Život

### Nástup Ptolemaia IV. a palácové čistky
Historik Polybios ho charakterizuje ako „zdanlivého ochrancu mladého Ptolemaia, ktorý sa javil ako prefíkaný a dlhodobo užitočný nástroj, no v kráľovstve páchal len zlo.“ Podľa neho bol Sósibios zodpovedný za krvavé čistky v kráľovskej rodine bezprostredne po kráľovom nástupe. O život vtedy prišiel kráľov strýko Lysimachos, brat Magas (ktorý bol populárny v armáde) a pravdepodobne aj kráľovná Bereniké II., ktorá bola údajne otrávená.

### Štvrtá sýrska vojna
Keď seleukovský kráľ Antiochos III. Veľký v roku 219 pred Kr. rozpútal štvrtú sýrsku vojnu, ptolemaiovský Egypt bol v dôsledku Sósibiovej zlej správy financií a armády nepripravený. V rovnakom čase musel Sósibios potlačiť povstanie v Alexandrii, ktoré viedol spartský kráľ v exile Kleomenes III.. Kleomenes bol uväznený a po neúspešnom pokuse o prevrat spáchal samovraždu.

Sósibios a Agathokles využili dočasné prímerie na urýchlenú reorganizáciu egyptských síl. V roku 217 pred Kr. sprevádzal Sósibios kráľovský pár do víťaznej bitky pri Rafii, kde sa mu podarilo vyjednať mierovú zmluvu, ktorá vojnu ukončila a Egyptu priniesla značné územné zisky a zlato.

### Nástup Ptolemaia V. a zmiznutie z dejín
[náhľad|Tetradrachma s podobizňou [Ptolemaios V. Epifanes|Ptolemaia V. Epifana]]
Sósibios si udržal moc aj počas neskorších nepokojov a povstaní na juhu Egypta. Keď v lete roku 204 pred Kr. Ptolemaios IV. a jeho manželka Arsinoé III. za nejasných okolností zomreli, Sósibios a Agathokles ich smrť niekoľko dní tajili, aby si upevnili pozície.

Následne Sósibios predstúpil pred vojsko, vyhlásil päťročného Ptolemaia V. za kráľa a prečítal údajnú záveť (historikmi považovanú za falzifikát), ktorá ho ustanovila za regenta. Po týchto udalostiach sa Sósibiova stopa v prameňoch stráca. Predpokladá sa, že zomrel okolo roku 203 pred Kr., možno v dôsledku mocenského boja s Agathoklom. Podľa historika Günthera Hölbla bola strata Sósibiovej politickej inteligencie pre stabilitu vtedajšieho režimu osudná.

## Referencie


## Literatúra
* 
* 
* Polybios, *Histórie* (kniha XV)

## Pozri aj
* Ptolemaiovci

Kategória:Osobnosti starovekého Egypta
Turecké národné ženské futbalové družstvo

**Turecké národné ženské futbalové družstvo** reprezentuje Turecko na medzinárodných ženských futbalových súťažiach.

Prvým zápasom ženského tímu bol priateľský zápas proti Rumunsku, ktorá Turecko prehrali 0:8. Zápas sa konal 8. septembra 1995 v Istanbule. Prvé víťazstvo zaznamenali v kvalifikačnom zápase Majstrovstiev sveta 1999 proti Gruzínsku 25. septembra 1997.

## Individuálne štatistiky
*Aktualizované 3. júna 2025.*

Poznámka: Hrubým písmom sú označené aktívne hráčky.

*Aktualizované 3. júna 2025.*

Poznámka: Hrubým písmom sú označené aktívne hráčky.

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta vo futbale

### Majstrovstvá Európy

### Liga národov

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Futbal v Turecku
Kategória:Turecké národné družstvá
Križoviansky kanál

**Križoviansky kanál** je vodný tok v Podunajskej pahorkatine a Podunajskej rovine na území okresu Trnava. Je to pravostranný prítok Dolnej Blavy v povodí Dudváhu, má dĺžku približne 5,2 km a je tokom VI. rádu.

## Priebeh toku
Vodný tok pramení v západnej polovici Podunajskej pahorkatiny, v jej podcelku Dolnovážska niva a geomorfologickej časti Dudvážska mokraď, v obci Zavar, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v blízkosti centra obce tečie južným až juhozápadným smerom. Na hornom toku vedie k okraju intravilánu a lemujúc zástavbu v južnej časti obce tečie upraveným korytom s úzkym pásom pobrežného porastu. Tu sa dostáva na hranicu podcelkov Dolnovážska niva a Trnavská pahorkatina, ktorou pokračuje popri elektrorozvodni, kde priberá pravostranný prítok. V lokalite Diaľky sa stáča na juh a onedlho, severovýchodne od Križovian nad Dudváhom, je ľavostranne prepojený s Dolným Dudváhom. Vodný kanál sa tu však stáča na juhozápad, križuje železničnú trať Trnava – Sereď a okrajom Križovian vedie popri železničnej vlečke, dočasne opäť rovinatou Dudvážskou mokraďou. Priberá menší pravostranný prítok z Križovian a popri farme a okrajom Hája a Podhája tečie opäť hranicou geomorfologických podcelkov k Vlčkovciam. Na dolnom toku sa oblúkom stáča na juhozápad, preteká južnou časťou intravilánu, kde opúšťa Podunajskú pahorkatinu a prechádza na Podunajskú rovinu. Na okraji obce, v blízkosti rýchlostnej cesty R1 sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do Dolného Dudváhu. Potok patrí do povodia Dudváhu a Malého Dunaja, resp. do širšieho povodia rieky Váh. 

Križoviansky kanál pramení a na hornom toku preteká územím obce Vlčkovce, odkiaľ pokračuje katastrom Križovian nad Dudváhom a Zavaru, všetko v okrese Trnava v Trnavskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Váhu 
* Podunajská pahorkatina, Dolnovážska niva, Trnavská pahorkatina
* Dudvážska mokraď, Podunajská rovina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Podunajskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky na Podunajskej rovine
Kategória:Povodie Malého Dunaja
Kategória:Vodné toky v okrese Trnava
Kategória:Vlčkovce
Kategória:Križovany nad Dudváhom
Kategória:Zavar
Hlavný kancelár

**Hlavný kancelár** (, ) Zvrchovaného vojenského maltézskeho rádu je jedným zo štyroch najvyšších úradov Rádu. Je hlavou výkonnej moci Rádu. Povinnosti Hlavného kancelára sú upravené v článkoch 151 a 152 Ústavnej charty rádu.

Je zodpovedný za zahraničnú politiku a diplomatické misie Rádu. Je tiež ministrom vnútra, zodpovedným za vzťahy s 50 národnými asociáciami Rádu po celom svete. Z priameho poverenia veľmajstra a v súlade s ústavou je zodpovedný za zastupovanie Rádu voči tretím stranám, vedenie vnútornej politiky a správy a koordináciu aktivít vlády rádu. Hlavný kancelár a minister zahraničných vecí je na čele výkonnej moci Rádu.

## Referencie

## Pozri aj
* Zvrchovaný vojenský maltézsky rád

Kategória:Rád maltézskych rytierov
Nepremožiteľný

***Nepremožiteľný*** () je vedecko-fantastický román od poľského spisovateľa Stanisława Lema, ktorý bol v roku 1963 uverejňovaný na pokračovanie v novinách Gazeta Białostocka a v roku 1964 vydaný knižne.

Neporaziteľný pôvodne vyšiel ako titulná poviedka v Lemovej zbierke *Niezwyciężony i inne opowiadania* („Neporaziteľný a iné poviedky“). Preklad do slovenčiny bol publikovaný v roku 1966 vo vydavateľstve Smena. 

Ide o jeden z prvých románov, ktorý sa zaoberal myšlienkami mikrorobotov, inteligentného prachu, umelej rojovej inteligencie a „nekroevolúcie“ (termín navrhnutý Lemom v románe pre evolúciu neživej hmoty). 

V roku 2023 bola na trh uvedená rovnomenná videohra inšpirovaná románom.

## Dej
Na planéte Regis III pristáva medzihviezdna kozmická loď Nepremožiteľný. Planéta sa zdá byť neobývaná a pustá, ale technologicky vysoko pokročilá loď prišla, aby vyšetrovala stratu svojej sesterskej lode Condor. Počas vyšetrovania posádka nájde dôkazy o forme života, ktorý vznikol evolúciou autonómnych, samoreplikujúcich sa strojov, zrejme zanechaných mimozemskou civilizáciou, ktorá pristála na Regise III pred veľmi dlhou dobou.

Vyšetrovanie prebieha ďalej a najpravdepodobnejší je scenár, že pod tlakom selekcie musela prebehnúť nejaká forma evolúcie, pričom jedinými preživšími formami sú statické stroje, ktoré pripomínajú kríky, a presúvajúce sa roje miniatúrnych mikrostrojov podobných hmyzu. Individuálne alebo v malých skupinách sú celkom neškodné a schopné len veľmi jednoduchého správania, ale keď sú ohrozené, môžu sa zoskupiť do obrovských mrakov, pohybovať sa vysokou rýchlosťou a dokonca vystúpiť až na vrchol troposféry. Tieto roje vykazujú komplexné správanie vyplývajúce zo samoorganizácie a môžu zneškodniť akúkoľvek inteligentnú hrozbu s elektromagnetickým vyžarovaním. Posádka Condoru utrpela úplné vymazanie pamäti elektromagnetickými pulzmi v dôsledku útokov týchto „mrakov“. Roj však nevykazuje známky vyššej inteligencie.

Posádka lode Nepremožiteľný podniká sériu útokov na domnelého nepriateľa, ale nakoniec si uvedomí márnosť svojich snáh. Robotická „fauna“, „nekrosféra“, sa stala súčasťou ekosystému planéty a na jej zničenie by bola potrebná operácia v planetárnom meradle.

Tvárou v tvár porážke a blížiacemu sa stiahnutiu lode Nepremožiteľný sa Rohan, prvý navigátor vesmírnej lode, vydáva na cestu do „nepriateľského územia“ hľadať štyroch členov posádky, ktorí zmizli v boji – pokus, ktorý on a veliteľ lode Horpach považujú za márny, ale z morálnych dôvodov nevyhnutný. Rohan blúdi v kaňonoch pokrytých kovovými „kríkmi“ a robotickým „hmyzom“ a nájde niektorých z nezvestných členov posádky mŕtvych. Zozbiera dôkazy a vráti sa na loď nezranený, čiastočne vďaka špeciálne navrhnutej prilbe, ktorá maskuje jeho mozgovú činnosť, a čiastočne vďaka svojmu pokojnému a neagresívnemu správaniu. Rohan vyjadruje svoj zámer požiadať o zachovanie umelého ekosystému planéty, ktorý ho fascinuje. 

## Referencie

Kategória:Poľské romány
Kategória:Knihy z 1964
Kategória:Science fiction romány
Kategória:Diela Stanisława Lema
Kategória:Romány odohrávajúce sa na fiktívnych planétach
Abracadabra (singel)

„**Abracadabra**“ je druhý singel americkej popovej speváčky Lady Gaga z jej albumu *[[Mayhem (album Lady Gaga)|Mayhem]]*. Singel bol vydaný 3. februára 2025.

Na skladbe sa autorsky podieľali Lady Gaga, Andrew Watt a Cirkut a obsahuje prvky piesne „Spellbound“ (1981) od Siouxsie & the Banshees. Hudobne ide o elektronicky orientovanú popovú skladbu v štýle dance-pop a synthpop s prvkami acid techno. Text sa venuje témam vnútornej konfliktnosti, zmeny a osobnej sily.

Videoklip, ktorý režírovala Lady Gaga spolu s Parris Goebel a Bethany Vargas, zobrazuje vizuálnu a choreografickú konfrontáciu dvoch kontrastných strán umelkyne. Neskôr bol vydaný remix skladby produkovaný Gesaffelstein, ktorý sa vyznačuje temnejším a industriálnejším zvukom.

## Referencie

Kategória:Piesne Lady Gaga
Kategória:Single Lady Gaga
Kategória:Piesne z 2025
Kategória:Single z 2025
Kategória:Dance-popové piesne
Emmanuel Rousseau

Fra' **Emmanuel Frédéric Gérard Rousseau** (* 30. júna 1969, Nancy, Francúzsko) je francúzsky archivár a od roku 2022 Veľkokomtúr Maltézskeho rádu.

Narodil sa v Nancy (Meurthe-et-Moselle, Francúzsko) v roku 1969. Vyrastal v Taliansku, potom v Moselle a Jure vo Francúzsku, než sa presťahoval do Paríža, kde ukončil stredoškolské vzdelanie. Študoval na Lycée Henricha IV. v Paríži a nastúpil na École nationale des chartes, ktorá od roku 1821 vo Francúzsku pripravuje archivárov a knihovníkov. V roku 1996 ukončil štúdium s diplomom paleografa a prácou o pečatiach prvých piatich domov Rádu Cîteaux z rokov 1098 až 1516. Následne študoval na École nationale du Patrimoine, ktorá ponúka administratívne vzdelávanie pre kurátorov kultúrneho dedičstva.

V roku 1997 nastúpil do Národného archívu v Paríži, kde bol do roku 2006 zodpovedný za niekoľko oddelení. Od roku 2007 riadil tri roky archív Eure-et-Loir v Chartres, potom sa vrátil do Národného archívu. V rokoch 2012 až 2023 bol riaditeľom zbierok v Národnom archíve, kde mal na starosti 200 zamestnancov a 371 lineárnych kilometrov archívov od 7. storočia až po súčasnosť. Ako generálny kurátor majetku vydal niekoľko kníh o heraldike a sealografii a prispel k najnovšej monografii o katedrále v Chartres.

V roku 1986 sa stal dobrovoľníkom Maltézskeho rádu Francúzsko. Fra' Emmanuel sa od roku 1998 zúčastňuje medzinárodných pútí Rádu do Lúrd a práve tam pocítil volanie k rehoľnému povolaniu v Ráde prostredníctvom služby chorým. Do Rádu bol prijatý v roku 2003, do noviciátu vstúpil v roku 2006 a slávnostné sľuby zložil 11. mája 2011. Podieľal sa na založení Historickej akadémie Maltézskeho rádu vo Francúzsku a publikoval niekoľko historických prác o Ráde.

V roku 2009 bol zvolený za člena Zvrchovanej rady Maltézskeho rádu a znovuzvolený v rokoch 2014 a 2019. Viac ako desať rokov je kurátorom archívu a knižnice Magistrálneho paláca. Do funkcie Veľkokomtúra nastúpil 3. septembra 2022. Mimoriadna generálna kapitula 25.-29. januára 2023 ho potvrdila vo funkcii na ďalších šesť rokov.

Rousseau je prezidentom Historickej komisie pre blahorečenie cisárovnej Zity Rakúskej.

## Referencie


Kategória:Osobnosti z Nancy
Kategória:Francúzski archivári
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Rád maltézskych rytierov
Kategória:Absolventi École nationale des chartes
Kategória:Nositelia Národného radu za zásluhy
Nixonov šok

[thumb|[Richard Nixon v roku 1971]]

**Nixonov šok** označuje dôsledok série hospodárskych opatrení, ktoré zahŕňali zmrazenie miezd a cien, zavedenie dovozných prirážok a jednostranné zrušenie priamej medzinárodnej zameniteľnosti amerického dolára za zlato. Tieto opatrenia prijal prezident Spojených štátov Richard Nixon 15. augusta 1971 ako reakciu na rastúcu infláciu a hrozby menovej krízy.

Hoci Nixonove kroky formálne nezrušili existujúci brettonwoodsky systém medzinárodných finančných vzťahov, pozastavenie jednej z jeho kľúčových zložiek ho fakticky znefunkčnilo. Nixon síce verejne deklaroval zámer obnoviť priamu zameniteľnosť dolára po uskutočnení reforiem brettonwoodskeho systému, no všetky pokusy o reformu zlyhali, čím sa americký dolár v praxi stal nekrytou (fiat) menou. Do roku 1973 bol brettonwoodsky systém pre ostatné svetové meny *[[de facto]]* nahradený režimom plávajúcich výmenných kurzov.

## Referencie

## Pozri aj
* brettonwoodská menová sústava
* Richard Nixon
* United States Bullion Depository

## Zdroj

Kategória:Ekonomika v USA
Kategória:1971 v USA
Kategória:Americký dolár
Kategória:Zlato
Kategória:Eponymické termíny
Renáta Názlerová

**Renáta Názlerová** je slovenská moderátorka, scenáristka a herečka. 

Narodila sa v roku 1968.

Dlhé roky pôsobila ako redaktorka a šéfredaktorka, v súčasnosti sa venuje publicistike.

Spolupracuje s televíziou JOJ ako scenáristka a herečka (Súdna sieň, Ochrancovia) a moderovala talkshow Supermama. 

Pôsobí aj ako mediátorka, venuje sa koučingu a firemnému vzdelávaniu. 

Ako lektorka vedie predovšetkým kurzy zamerané na komunikáciu, medziľudské vzťahy a sebamotiváciu. 

Pracuje ako riaditeľka Domova sociálnych služieb.

Renáta Názlerová je štastne vydatá a má syna Mateja. 

Účínkovala v: 

Súdna sieň - prokurátorka 

Bez servítky

Nemocnica 

Knihy: Návod na obsluhu lásky, Návod na obsluhu dieťaťa, Návod na obsluhu šéfa, Vražda Eleny P.,Tučibomba, Tisíc a jedna noc s Arabom, Zmierenie a Osudová žena
Zoznam turistických značkovaných trás v Súľovských vrchoch

Toto je zoznam turistických značkovaných trás v Súľovských vrchoch na Slovensku.

## Referencie

Kategória:Turistické značkované trasy na Slovensku
Kategória:Turistické značkované trasy v Súľovských vrchoch
Turistické značkované trasy v Súľovských vrchoch
Bistrica

**Bistrica** môže byť:

v Bulharsku:
* západorodopská rieka; pozri Bistrica (Západné Rodopy)
* vitošská rieka; pozri Bistrica (Vitoša)
* rilská rieka, ľavý prítok Strumy; pozri Bistrica (Blagoevgradska Bistrica)
* rilská rieka, pravý prítok Marice; pozri Bistrica (Dolnobanska Bistrica)
* rilská rieka, ľavý prítok Džermanu; pozri Bistrica (Dupniška Bistrica)
* rilská rieka, pravý prítok Iskăru; pozri Bistrica (Musalenska Bistrica)
* pirinská rieka, ľavý prítok Strumy; pozri Bistrica (Pirinska Bistrica)
* pirinská rieka, ľavý prítok Strumy; pozri Bistrica (Sandanska Bistrica)
* osogovská rieka; pozri Bistrica (Sovoľanska Bistrica)
* rezort vo východnej Rile; pozri Bistrica (rezort)
* dedina v Blagoevgradskej oblasti; pozri Bistrica (Blagoevgrad)
* dedina v Kiustendilskej oblasti; pozri Bistrica (Kiustendil)
* sofijská štvrť; pozri Bistrica (štvrť v Sofii)
Turistická značkovaná trasa číslo 2746

**Turistická značkovaná trasa číslo 2746** je krátka modrá trasa v Súľovských vrchoch. Vedie z Hrabového do Sedla pod Bradou a je dlhá 6 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Súľovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

## Iné projekty

2746
2746
Let It Go (Ľadové kráľovstvo)

„**Let It Go**“ je pieseň z animovaného filmu *[[Ľadové kráľovstvo]]*. Autormi piesne sú manželia Kristen Anderson-Lopez a Robert Lopez. Pieseň sa nachádza v skoršej časti filmu keď Elsa (Idina Menzel) uteká z kráľovstva do svojho ľadového paláca.

Za 10 rokov bolo predaných 9 miliónov nosičov a na YouTube bola prehraná viac než 3 miliárd krát. Nahratá bola vo vyše 40 jazykových verziách.

## Ocenenia
V roku 2014 pieseň získala Oskara za najlepšiu pôvodnú pieseň. Robert Lopez ziskom Oskara za „Let It Go“ dosiahol EGOT, výhru Emmy, Grammy a Tony.

## Referencie

Kategória:Piesne z 2013
Kategória:Piesne z filmov
Kategória:Piesne ocenené Academy Award za najlepšiu originálnu pieseň
Kategória:Disney
Let It Go

**Let It Go** môže byť:

* piesne:
** z filmu Ľadové kráľovstvo (2013), pozri Let It Go (Ľadové kráľovstvo)

* albumy:
** album skupiny D-Night (1998), pozri Let It Go (D-Night)
** album skupiny Stanleyho Turrentinea (1966) alebo jeho titulná skladba, pozri Let It Go (Stanley Turrentine)
** album skupiny The Clarks (2000), pozri Let It Go (The Clarks)
** album skupiny Galactic Cowboys (2000), pozri Let It Go (Galactic Cowboys)
** album skladateľa Josha Nelsona (2007) alebo jeho titulná skladba, pozri Let It Go (Josh Nelson)
** album speváka Tima McGrawa (2007) alebo jeho titulná skladba, pozri Let It Go (Tim McGraw)
** album speváka Willa Younga (2008) alebo jeho titulná skladba, pozri Let It Go (Will Young)
** album skupiny State Radio (2009) alebo jeho titulná skladba, pozri Let It Go (State Radio)
** album producenta House Shoes (2012) alebo jeho titulná skladba, pozri Let It Go (House Shoes)
Rasmus Dahlin

**Rasmus Erik Dahlin** (* 13. apríl 2000, Trollhättan) je švédsky profesionálny hokejový obranca a kapitán tímu Buffalo Sabres v National Hockey League (NHL). Ako veľký mladý talent bol do NHL draftovaný z prvého miesta klubom Buffalo Sabres v roku 2018.

## Klubová kariéra
Dahlin strelil svoj prvý gól za švédsky Frölunda HC 12. novembra 2016 v zápase proti Karlskrona HK. Bol súčasťou tímu aj počas ich triumfu v Hokejovej lige majstrov.

Pred draftom NHL 2018 bol Dahlin všeobecne považovaný za jedného z najlepších talentov. Bol opisovaný ako šikovný obojstranný obranca (teda obranca vynikajúci v útoku aj v obrane) so skvelými schopnosťami vrátane korčuľovania, ovládania puku, videnia, inteligencie a streľby. Bol prirovnávaný ku krajanom ako Erik Karlsson alebo Victor Hedman.

22. júna 2018 bol Dahlin draftovaný ako celkovo prvý klubom Buffalo Sabres. Stal sa tak iba druhou švédskou draftovou jednotkou v NHL. V zámorí debutoval 4. októbra pri prehre 4:0 s Boston Bruins. Svoj prvý gól v NHL strelil 13. októbra pri výhre 3:0 nad Arizona Coyotes. 9. februára 2019 po víťazstve nad Detroit Red Wings sa Dahlin stal piatym obrancom v histórii NHL, ktorý zaznamenal 30 bodov pred dovŕšením 19 rokov. Po svojej nováčikovskej sezóne bol Dahlin vyhlásený za jedného z troch finalistov Calder Memorial Trophy, trofeje pre najlepšieho nováčika NHL.

22. septembra 2021 Dahlin podpísal so Sabres trojročnú zmluvu v hodnote 18 miliónov dolárov. Sezóna 2021/22 bola preňho prelomová, keď dosiahol nové kariérne maximá v góloch (13), asistenciách (40) a bodoch (53) a bol nominovaný do NHL All-Star Game.

Dahlin otvoril sezónu 2022/23 vytvorením rekordu NHL v počte gólov obrancu v po sebe idúcich úvodných zápasoch, a to štyri. Neskôr v sezóne bol nominovaný do svojej druhej NHL All-Star Game po sebe.

9. októbra 2023 Dahlin podpísal so Sabres osemročné predĺženie zmluvy v hodnote 88 miliónov dolárov. O necelý rok neskôr, 26. septembra 2024, bol menovaný kapitánom tímu Buffalo Sabres.

Dahlin strelil svoj prvý hetrik 27. januára 2026 pri výhre 7:4 nad Toronto Maple Leafs.

## Reprezentácia
Vo veku 16 rokov bol Dahlin najmladším hráčom, ktorý kedy obliekol dres Švédska na Majstrovstvách sveta juniorov (MSJ). O rok na to na MSJ 2018 zaznamenal šesť asistencií a pomohol tímu získať striebro. Bol vyhlásený za najlepšieho obrancu turnaja a mal druhý najvyšší počet bodov spomedzi obrancov.

Dahlin reprezentoval seniorský tím Švédska na Zimných olympijských hrách 2018 a stal sa nielen najmladším hráčom turnaja, ale aj najmladším hokejistom, ktorý súťažil na olympijskom turnaji od roku 1984. Taktiež reprezentoval Švédsko na Majstrovstvách sveta v roku 2024, kde získal bronzovú medailu.

## Štatistiky

### Klub

### Reprezentácia

## Ocenenia

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Švédski hokejisti
Kategória:Hráči Buffalo Sabres
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Buffalo Sabres
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2018
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2022
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2024
Kategória:Hráči Frölunda HC Göteborg
Francis J. Vassallo

Fra' **Francis J. Vassallo** (* 3. október 1948, Mdina, Malta) je maltský ekonóm a bankár, bývalý guvernér Národnej banky Malty, od júna 2025 je Receptor spoločnej pokladnice Maltézskeho rádu.

Narodil sa v Mdine na Malte v roku 1948 a v roku 1969 absolvoval bakalársky titul v odbore ekonómia na Royal University of Malta. Následne bol zamestnaný v banke Chase Manhattan Bank v Miláne. Po absolvovaní programu Chase International Management Program sa presťahoval do ústredia v New Yorku. Medzi jeho medzinárodné pôsobenia patrili pozície v Dominikánskej republike, New Yorku, Londýne, Ženeve a Madride, kde sa postupne dostal na vedúce pozície. Bol menovaný za generálneho riaditeľa Chase Spain a spoločného generálneho riaditeľa Chase Switzerland. Zastával kľúčové zodpovednosti v oblasti komodít, súkromného bankovníctva a inštitucionálneho riadenia a pôsobil v predstavenstvách Chase Luxembourg a Chase Channel Islands. V roku 1993 bol vymenovaný za guvernéra Centrálnej banky Malty. Po skončení funkčného obdobia založil vlastnú finančnú poradenskú firmu Francis J. Vassallo & Associates.

Fra' Francis vstúpil do Maltézskeho rádu v roku 2000 ako rytier magistrálnej milosti a v roku 2008 zložil sľub poslušnosti. Prvé sľuby ako rytier spravodlivosti zložil v roku 2015, po smrti svojej manželky Erminie, a slávnostné sľuby v roku 2021. Zastával niekoľko významných pozícií v bankovom sektore na Malte, vrátane nevýkonného riaditeľa FIMBank, predsedu BAWAG Malta a predsedu Mediterranean Bank. V roku 2009 bol menovaný za osobitného vyslanca Malty v Latinskej Amerike s cieľom rokovať o daňových zmluvách v mene Malty s rôznymi krajinami v regióne.

Španielsky kráľ Juan Carlos ho vyznamenal Radom Izabely Katolíckej a Maltská republika mu udelila Rád za zásluhy. Fra' Francis má tri deti a osem vnúčat.

Francis J. Vassallo je od 23. júna 2025 je Receptorom spoločnej pokladnice. Vo funkcii nahradil Fabrizia Colonnu di Paliano, ktorý 20. júna 2025 rezignoval z osobných dôvodov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Mdiny
Kategória:Maltskí bankári
Kategória:Maltskí ekonómovia
Kategória:Maltské kresťanské osobnosti
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Nositelia Radu Izabely Katolíckej
Kategória:Absolventi University of Malta
Bistrica (Musalenska Bistrica)

**Bistrica** () je rilská rieka v Sofijskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku. 

Je pravým prítokom rieky Iskăr.

## Iné názvy
Rieka je na rôznych úsekoch toku známa aj ako **Musalenska Bistrica** (), **Goľama Bistrica** (), **Borovecka Bistrica** (), alebo **Samokovska Bistrica** ().

## Priebeh toku
Rieka vzniká v najvyššie položenom jazere (Ledeno ezero) zo skupiny Musalenských jazier v pohorí Rila v blízkosti horskej chaty Musala v nadmorskej výške  Spočiatku tečie hlbokou a tesnou dolinou, ktorou vedie turistická trasa z rezortu Borovec k chate a vrchu Musala. Po výstupe z doliny preteká okolo horského rezortu Borovec a neskôr sa vlieva do rieky Iskăr v bezprostrednej blízkosti mesta Samokov v nadmorskej výške   

## Opis
Bistrica je dlhá . Ide o pravý prítok rieky Iskăr. Rieka odvodňuje územie o rozlohe . Najvodnatejšou je rieka v období apríla až júla, predovšetkým v dôsledku topiaceho sa snehu v pohorí Rila. Najmenej vody v nej tečie v priebehu augusta až októbra. Priemerný ročný prietok dosahuje 0,5 m³/s. 

Na hornom toku po horský rezort Borovec je Bistrica nazývaná väčšinou ako Musalenska Bistrica, alebo Goľama Bistrica, neskôr pri prietoku okolo rezortu je známa pod názvom Borovecka Bistrica a na dolnom toku pri meste Samokov ako Samokovska Bistrica.

### Obývané miesta
Rieka preteká cez územie horského rezortu Borovec a mesta Samokov.

## Galéria

MusalenskaBistritsa-Samokov04.jpg|Bistrica pri meste Samokov
Изворът на р. Бистрица.JPG|pohľad na jazero z ktorého Bistrica vyviera
Мусаленска Бистрица 1.jpg|Bistrica v hornej časti toku
Мусаленска Бистрица 2.jpg|Bistrica v hornej časti toku


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Sofijská oblasť
Kategória:Rieky v Bulharsku
Kategória:Rieky v Rile‎
Kategória:Samokov
Full breakfast

[náhľad|Typické kompletné anglické raňajky pozostávajúce zo [slanina|slaniny, volského oka, klobásy, húb, pečenej fazule, hash brown a grilovaných paradajok]]

**Full breakfast** () alebo **fry-up** sú výdatné varené raňajky, ktoré sa často pripravujú v Spojenom kráľovstve a Írsku. V závislosti od toho, kde sa na ktoromkoľvek z týchto ostrovov podávajú, sa môžu full breakfast alebo jeden z ich variantov označovať aj ako **full English**, **full Scottish**, **full Welsh**, **full Irish** alebo **Ulster fry**. Ďalšie varianty full breakfast sa pripravujú aj inde vo svete.

Typickými ingredienciami full breakfast sú slanina, klobásy, vajcia, black pudding (obdoba krvavnice), paradajky, huby a toast alebo hrianka a jedlo sa často podáva s čajom. Pečená fazuľa, hash browny a káva (namiesto čaju) sú bežné súčasné, ale netradičné prísady jedla.

Vyprážané raňajky sa stali populárnymi v Spojenom kráľovstve a Írsku počas viktoriánskej éry; hoci sa termín „full breakfast“ neobjavuje, raňajky s „fried ham and eggs“ sa nachádzajú v knihe *[[Mrs. Beeton's Book of Household Management|Book of Household Management]]* (1861) Isabelly Beetonovej.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Írska kuchyňa
Kategória:Britská kuchyňa
Bistrica (Dupniška Bistrica)

**Bistrica** () je rilská rieka v oblasti Kiustendil v juhozápadnom Bulharsku. 

Je ľavým prítokom rieky Džerman.

## Iné názvy
Rieka je známa aj ako **Dupniška Bistrica** () a v minulosti aj ako **Stankedimitrovska Bistrica** ().

## Priebeh toku
Rieka pramení v západnom úpätí vrchu Vazov vrăch (známy aj ako Damka) v severozápadnej časti pohoria Rila v nadmorskej výške  Na začiatku preteká cez kar Pazar dere, z ktorého vteká do úzkej, strmej a skalnatej doliny a tečie smerom na západ až severozápad. Pri dedine Bistrica vteká do Dupnickej kotliny, ktorú preteká a v centrálnej časti mesta Dupnica v nadmorskej výške  sa vlieva do rieky Džerman.

## Opis
Bistrica je dlhá . Ide o ľavý prítok rieky Džerman. Rieka odvodňuje územie o rozlohe . Najvodnatejšou je rieka v období marca až júna, predovšetkým v dôsledku topiaceho sa snehu v pohorí Rila a jarných dažďov. Najmenej vody v nej tečie v priebehu júla až septembra.  

Nad dedinou Bistrica rieka vytvára vodopád.

### Využitie
Časť vôd z rieky je využitá v rámci vodoelektrárenskej kaskády Rila.

### Obývané miesta
Na toku rieky sú položené mesto Dupnica a dedina Bistrica.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kiustendil (oblasť)
Kategória:Rieky v Bulharsku
Kategória:Rieky v Rile‎
Kategória:Dupnica
Ukrajinský štát

[náhľad|[Pavlo Skoropadskyj s Nemcami]]

**Ukrajinský štát** () bol oficiálny názov Ukrajiny používaný medzi 29. aprílom a 14. decembrom 1918 po zosadení Ústrednej rady Ukrajinskej ľudovej republiky. Počas celej svojej histórie štátu autokraticky vládol Pavlo Skoropadskyj, hetman celej Ukrajiny, ktorý sa výrazne odklonil od skoršej demokratickej a socialisticky orientovanej politiky Ústrednej rady a namiesto toho zosúladil svoju vládu so záujmami veľkých vlastníkov pôdy a priemyselníkov.

Ukrajinský štát, ktorý vznikol na pozadí čoraz väčšej nespokojnosti ústredných mocností s neschopnosťou ukrajinskej vlády plniť si svoje záväzky týkajúce sa poskytovania veľkého množstva potravín a surovín podľa Brestlitovskej mierovej zmluvy, bol hlboko politicky, ekonomicky a vojensky závislý od ústredných mocností, najmä od Nemecka a Rakúsko-Uhorska, ktoré sa zaviazali podporovať Skoropadského vládu výmenou za väčšiu kontrolu nad štátom. Napriek tejto závislosti ukrajinský štát presadzoval do značnej miery nezávislú vnútornú politiku a podarilo sa mu vybudovať relatívne dobre fungujúcu byrokraciu, na rozdiel od chaosu predchádzajúcej vlády.

Nedokončenie pozemkovej reformy, vnímaná podpora často násilných nemeckých a rakúskych metód ťažby obilia z vidieka a kontroverzná etnická politika (ktorá bola považovaná za príliš rusofilskú) viedli k rastúcej nespokojnosti ukrajinského obyvateľstva s vládou ukrajinského štátu. Medzitým boli hlavní podporovatelia Skoropadského v podobe Nemecka a Rakúska porazení Trojdohodou, čím ukrajinský štát zostal na milosť a nemilosť susedných krajín, najmä Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republiky. Napätie nakoniec vyvrcholilo protihetmanským povstaním, počas ktorého Direktoriát zvrhol ukrajinský štát a znovu nastolil Ukrajinskú ľudovú republiku.

Anton Denikin považoval tento štát za zradcov a separatistov Ruska, napriek jeho rusofilskej povahe, v ktorej vláda, aspoň Skoropadskyj, chcela podľa dokumentu a vyhlásenia samotného Skoropadského vstúpiť do ruskej federácie.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Dejiny Ukrajiny
Kategória:Zaniknuté štáty Európy
Kategória:Vzniklo v 1918
Kategória:Zaniklo v 1918
Theoxena

**Theoxena** () môže byť:
* v histórii:
** macedónska šľachtičná, manželka syrakúzskeho tyrana Agathokla (4./3. stor. pred Kr.), pozri Theoxena (manželka Agathokla)
** syrakúzska princezná, dcéra Agathokla a Theoxeny (3. stor. pred Kr.), pozri Theoxena (dcéra Agathokla)
** dcéra tesálskeho šľachtica Hérodika, známa tragickým útekom pred Filipom V. (2. stor. pred Kr.), pozri Theoxena z Tesálie
* v biológii:
** rod molí z čeľade Gelechiidae, pozri Theoxena (rod)

## Pozri aj
* Theoxenia

## Referencie
Archway Islands

----

## Ostrovy Archway
Ostrovy Archway sú skupinou štyroch skalných útvarov alebo malých ostrovov na Novom Zélande. Ostrovy sa nachádzajú v oblasti Golden Bay / Mohua v distrikte Tasman na pláži Wharariki.

### Geografia a názov
Ostrovy Archway sa nachádzajú len západne od severného bodu Južného ostrova, Cape Farewell, a na konci cesty Wharariki Road. Západne odtiaľ sa nachádzajú len pešie chodníky pozdĺž pobrežia. Prechádzka z parkoviska na konci Wharariki Road na pláž Wharariki trvá približne 20 minút jedným smerom. Parkovisko pri Wharariki sa dá dosiahnuť z Collingwoodu cez Pūponga, kde sa cesta odbočuje a pokračuje ako Wharariki Road.

Názov Ostrovy Archway bol oficiálne potvrdený a zverejnený 14. novembra 2013, keď Novozélandská geografická rada zlegalizovala 133 názvov miest.

Štyri ostrovy sú malé, pričom najväčší z nich má rozmery približne 300 × 200 metrov.

Najväčší z ostrovov je najbližšie k pevnine a susedí s plážou Wharariki; väčšinou nie je odrezaný od mora. Druhý ostrov leží približne 150 metrov od brehu a je relatívne plochý a porastený vegetáciou. Zvyšné dva ostrovy sú typické skalné útvary, pričom väčší z nich má výšku 66 metrov a obsahuje dva prírodné skalné oblúky, čo dalo názov celej skupine ostrovov.

### Uzamykacia obrazovka Microsoftu
Ostrovy sa dostali do medzinárodnej pozornosti v polovici roku 2015, keď spoločnosť Microsoft vydala operačný systém Windows 10, ktorý obsahoval fotografiu ostrovov ako jednu z obrázkov uzamykacej obrazovky. Keď Rada okresu Tasman zavádzala Windows 10, zamestnanci si mysleli, že ich IT oddelenie nainštalovalo fotografiu Ostrovov Archway ako uzamykaciu obrazovku. Až po istom čase si uvedomili, že obrázok si vybrala samotná spoločnosť Microsoft.

### Atraktivity
Súvisiaca pláž je populárna kvôli kolónii mláďat tuleňov huňatých; počas odlivu majú ľudia prístup k bazénom, kde si mláďatá hrajú pred najvýchodnejším ostrovom Archway.