Germanos I.

Svätý **Germanos I.** alebo **Germanós Konštantínopolský** (; * 7. storočie, Konštantínopol† 730/742, Platanion) bol byzantský teológ, klerik a hymnograf, konštantínopolský ekumenický patriarcha v období od 11. augusta 715 do 17. januára 730. Bol veľkým prívržencom mariánskeho kultu. Pravoslávna aj Latinská cirkev ho uctieva ako svätého. Jeho sviatok sa oslavuje 12. mája. Legenda *Vita Germani* pochádza z 11. storočia. Bol odporcom obrazoborectva a autorom viacerých homílií, dogmatických prác a oslavných diel.

## Životopis
Germanos sa narodil do vplyvnej byzantskej rodiny. Podľa niektorých, ale nepotvrdených domnienok mohol byť príbuzným cisára Justiniána II. V roku 669 bol jeho otec, patricij Justinián, popravený a samotný Germanos bol cisárom Konštantínom IV. vykastrovaný. Ako eunuch sa stal Germanos nižším klerikom v chráme Hagia Sofia. Do roku 678 sa stal primiceriom. Ako teologický konzultant, ovplyvnil cisára pri zvolaní Tretieho konštantínopolského koncilu (680681), ktorý odsúdil monotheletizmus. Okolo roku 705 sa stal biskupom v maloázijskom Kyziku. V rokoch 711713 podporoval cisára Filippika Bardana, no po tom, čo bol zvrhnutý tvrdo odsúdil ním presadzovaný monoteletizmus. V roku 715 sa stal za vlády Anastasia II. konštantínopolským patriarchom. V úrade spočiatku podporoval novú Sýrsku dynastiu a jej zakladateľa, cisára Leva III. V polovici 20. rokov sa však cisárova politika začala orientovať dovnútra byzantskej cirkvi. Lev začal v duchu cézaropapistických snáh byzantských cisárov presadzovať myšlienku zákazu uctievania ikon – obrazoborectva. Zrejme najmä pre s ikonami spojený kult Bohorodičky sa patriarcha s Levom dostal do konfliktu. V roku 730 cisárove obrazoborecké tendencie vyvrcholili a Germanos bol prinútený abdikovať a odísť do kláštora. Následne cisár menoval nového patriarchu Anastasia a vydal edikt, ktorý prikázal odstrániť ikony z verejných miest. Ikonoklastickým koncilom v Hierei bol Germanos roku 754 odsúdený, no v roku 787 bol opätovne rehabilitovaný Druhým nicejským koncilom.

## Dielo
Gemanos napísal viacero diel rozličného charakteru. Niektoré jemu pripisované diela (najmä homílie) mohli byť aj dielami iných konštantínopolských patriarchov rovnakého mena (najmä Germana II., no i Germana III.) Pravdepodobne bol autorom významného byzantského liturgického komentára *Historia mystica ecclesiae catholicae*, ktorý bol v 9. storočí Anastasiom Bibliothecariom preložený do latinčiny. Dielo vysvetľuje symbolizmus byzantskej liturgie. Napísal tiež viacero prevažne mariánskych homílií. Časť jeho textov použil pápež Pius XII. v konštitúcii *[[Munificentissimus Deus]]* (1950), ktorou vyhlásil v Katolíckej cirkvi vieroučnú dogmu o nanebovzatí Panny Márie. Známe sú aj jeho štyri listy, ktoré slúžia ako historické pramene z obdobia raného obrazoboreckého obdobia. Tri na obranu obrazov adresoval biskupom (*Ad Iohannem episcopum Synadensem*, *Ad Constantinum episcopum Nacoliae*, *Ad Thomam episcopum Claudiopoleos*) a jeden o dvoch Kristových podstatách miafyzitským Arménom (*Ad Armenos*). Vytvoril i viaceré oslavné kánony a sticherariá. Bol vynikajúcim znalcom rétoriky. Možno v kláštore napísal historický spis *De haeresibus et synodis* (v dosl. preklade O herézach a synodách). Text bol dedikovaný diakonovi Anthimovi a podáva výpočet historických heréz, ich protagonistov a koncilov, ktoré ich odsúdili. Okrem toho napísal niekoľko diel, ktoré sa nedochovali, správu o nich podáva patriarcha Fotios. Niektorí učenci mu pripisovali aj autorstvo Akatistu, ktorého kult obnovil.

## Poznámky

## Referencie

## Pozri aj
* Germanos

## Iné projekty

Kategória:Byzantské osobnosti z Konštantínopola
Kategória:Narodenia v 7. storočí
Kategória:Úmrtia v 8. storočí
Kategória:Konštantínopolskí ekumenickí patriarchovia
Kategória:Pravoslávni svätci
Kategória:Katolícki svätci
Kategória:Byzantskí spisovatelia
Kategória:Byzantskí teológovia
Kategória:Mariológovia
Kategória:Eunuchovia
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 12. mája