open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tarzícius

**Tarzícius** alebo **Tarcisius** je latinské meno. Frekvencia používania tejto verzie mena sa v rôznych jazykoch líši, napr. v anglicky hovoriacich krajinách prevláda variant Tarcisius, zatiaľ čo v slovenčine sa používa takmer výlučne podoba Tarzícius. Toto meno a jeho odvodeniny sú stále živé medzi katolíkmi a v románskych jazykoch, čomu napomáha úcta k svätému Tarzíciovi, patrónovi oltárnikov.

## Varianty
* taliansky: *Tarciso, Tarsicio, Tarsizio*
* katalánsky: Tarsici, Tarcisi
* grécky: Ταρσίζιος (*Tarsizios*)
* latinsky: Tarsitius, Tarsicius, Tharsicius, Tarcisius, Tharcisius
* poľsky: *Tarsycjusz, Tarcyzjusz, meniny v Poľsku: 15. august
* [[Portugalčina|portugalsky]]: Tarcísio, Tarsício
* [[Ruština|rusky]]: *Тарцизий (*Tarcizij*)
* španielsky: *Tarsicio, Tarcisio
* [[Nemčina|nemecky]]: Tarzisius
* [[Maďarčina|maďarsky]]: *Tarzíciusz

## Známé osobnosti
thumb|Tarcisio Bertone
* Svätý Tarzícius – mučeník zo starovekého Ríma
* bl. José Sánchez del Río – mexický mučedník, Tarcisio bola jeho prezývka

* Tarcisio Bertone – kardinál štátny sekretár
* Tarcisio Burgnich – taliansky futbalista
* Tarcísio Feitosa da Silva – brazílsky ekologický aktivista
* Tarcísio Meira – brazílsky herec
* Tarcisius Ngalalekumtwa – tanzanský biskup
* Tarcisius Gervazio Ziyaye – arcibiskup a metropolita blantýrsky (Malawi)

## Zdroj

Kategória:Mužské mená
Delená ulica

**Delená ulica** je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len so Samovou ulicou.

## Blízke ulice
* Spádová ulica
* Samova ulica
* Bridlicová ulica

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Externé odkazy
* Delená ulica na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Devínskej Novej Vsi
Uhoľný potok

**Uhoľný potok** môže byť:

*potok v okrese Banská Štiavnica, pozri Uhoľný potok (prítok Klastavského potoka)
*potok v okrese Považská Bystrica, pozri Uhoľný potok (prítok Papradnianky)
Joma

**Joma** môže byť:

* španielska spoločnosť, pozri Joma (spoločnosť)
* hudobné vydavateľstvo, pozri Joma (vydavateľstvo)
Na pravom poludní

***Na pravom poludní*** je štúdiový album Simony Martausovej. V roku 2014 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Joma.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Simona Martausová - spev, gitara
* Igor “Ajdži” Sabo - bicie nástroje
* Martin Zajko - gitary, mandolíny, ukulele
* Štefan Lengyel - gitara, steel guitar
* Martin Gašpar - kontrabas, basová gitara
* Martin Wittgruber - klávesy, akordeón
;Hostia
* Juraj Bartoš - trúbka
* Roman Harvan - violončelo
;Produkcia
* Jozef Šebo - producent
* Martin Čemo - technik nahrávania

## Referencie

Kategória:Albumy Simy Martausovej
Kategória:Hudobné albumy z 2014
Paul Lendvai

**Paul Lendvai** (* 24. august 1929, Budapešť) je rakúsky novinár, televízny komentátor stanice ORF a spisovateľ maďarského pôvodu. Fundovaný znalec juhovýchodnej a východnej Európy, a Maďarska pôsobil ako politický komentátor rakúskeho denníka Der Standard. V rokoch 1982 až 1987 bol vedúcim východoeurópskeho redakčného tímu ORF.

## Životopis
Po maturite, ktorú absolvoval s vyznamenaním, vyštudoval právo na Maďarskej kráľovskej univerzite Petra Pázmaňa (dnes Univerzita Loránda Eötvösa) v rodnej Budapešti. Od roku 1947 pracoval ako novinár. Písal pre Szabad Nép a bol tiež vedúcim zahraničného spravodajstva v Maďarskej tlačovej agentúre (MTI). V roku 1957 sa vysťahoval do Rakúska.

V roku 2011 založil so svojou treťou manželkou Zsókou Lendvai viedenské vydavateľstvo Nischen Verlag, ktoré sa zameriava na maďarskú prekladovú literatúru. Bol jedným z najtvrdších medzinárodných kritikov Orbánovho režimu.

## Vyznamenania
* Veľká čestná dekorácia v zlate Čestného odznaku Za zásluhy o Rakúsku republiku (2001)
* Čestný kríž Za vedu a umenie I. triedy (1994, Rakúsko)
* Rád za zásluhy Poľskej republiky (1999)
* Veľký záslužný kríž čestnej légie Spolkovej republiky Nemecko (1990)

## Publikačná činnosť
### České preklady (výber)
* *Na černých listinách: zážitky jednoho Středoevropana*. 1. vyd. Brno: Barrister & Principal, 2004. 308 S. Preklad: Klára Salaquardová
* *Tisíc let maďarského národa: tisíc let vítězství v porážkách*. 1. vyd. Praha: Academia, 2002. 457 S. Preklad: Milan Navrátil

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka vydavateľstva Nischen Verlag
* Paul Lendvai na stránke Databazeknih.cz
* Paul Lendvai na stránke Perlentaucher.de]

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Budapešti
Kategória:Maďarskí novinári
Kategória:Rakúski novinári
Kategória:Maďarské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Absolventi Univerzity Loránda Eötvösa
Kategória:Preživší holokaust
Kategória:Nositelia Záslužného radu Maďarskej republiky
Santa Monica Boulevard

[náhľad|Santa Monica Boulevard v západnom [Los Angeles s panorámou štvrte Century City v pozadí]]
**Santa Monica Boulevard** je ulica a hlavná západo-východná dopravná tepna v Los Angeles County. Vedie od Ocean Avenue v Santa Monice neďaleko Tichého oceánu po Sunset Boulevard na Sunset Junction v Los Angeles. Prechádza cez štvrte Beverly Hills a West Hollywood. Časť z nej je označená ako California State Route 2.

## Zdroj

Kategória:Ulice v USA
Kategória:Santa Monica
Kategória:Los Angeles
Kategória:Doprava v Kalifornii
Circuit Paul Ricard

**Circuit Paul Ricard** je pretekársky okruh, nachádzajúci sa v meste Le Castellet blízko Marseille vo Francúzsku, postavený francúzskym podnikateľom Paulom Ricardom. Svojou polohou 10 km od Azúrového pobrežia je dobrým lákadlom na návštevu podujatia.

Stavba okruhu sa začala v roku 1969, premiéry sa dočkal o rok neskôr v roku 1970 a v danej dobe bol považovaný za jeden z najbezpečnejších okruhov. Prvé preteky Formuly 1 na tomto okruhu sa konali v roku 1971 a vyhral ich britský pretekár Jackie Stewart na monoposte Tyrrell 003. Preteky Formuly 1 sa tu konali do roku 1990, opätovne sa sem prestížne preteky vrátili v roku 2018. 

Okruh Paula Ricarda má na trati zabudovaný zavlažovací systém, vďaka ktorému sa dajú nasimulovať podmienky jazdy na mokrej trati. Slúži tiež často ako neoficiálny testovací okruh pred sezónou.

## Víťazi v jednotlivých rokoch

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Okruhy Formuly 1
Kategória:Motoršport vo Francúzsku
Kategória:Veľká cena Francúzska
Nico Daws

**Nico Daws** (* 22. december 2000, Mníchov, Nemecko) je kanadsko-nemecký hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme New Jersey Devils v National Hockey League. Narodil sa v Nemecku, ale keďže vyrastal v Kanade má kanadské občianstvo. Kanadu reprezentuje aj na medzinárodnej úrovni.

V roku 2019 sa stal šampiónom ontáriskej juniorskej ligy OHL. O rok neskôr bol vyhlásený za najlepšieho brankára tejto súťaže.

V roku 2020 bol súčasťou kanadskej reprezentácie na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov, kde získal zlatú medailu.

## Kariéra
### Juniorský hokej
Daws hokejovo vyrastal v meste Burlington, odkiaľ v roku 2017 prestúpil do Ontario Hockey League. Tu nastupoval za tím Guelph Storm, s ktorým v roku 2019 získal ligový titul.

V sezóne 2019/20 už nastupoval ako prvý brankár tímu a stal sa dokonca najlepším brankárom sezóny. V 38 zápasoch si pripísal 92,4% úspešnosť zákrokov. V roku 2020 bol súčasťou juniorského výberu, s ktorým na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov získal medailu. Zasiahol iba do dvoch duelov, z ktorých jeden vyhral. O miesto v bránke sa delil s veľkým talentom kanadského hokeja Joelom Hoferom.

Jeho výkony vylepšili jeho pozíciu na drafte a až ako 20-ročný bol draftovaný v 3. kole (celkovo 84.) New Jersey Devils.

### Nemecká extraliga
Pandemickú sezónu 2020/21 strávil v rodnom Nemecku, kde v najvyššej súťaži Deutsche Eishockey Liga odchytal za tím ERC Ingolstadt 10 zápasov, v ktorých si pripísal 89,8% úspešnosť zákrokov a 4 víťazstvá.

### Vstup do NHL
Pôsobenie medzi seniormi Dawsovi pomohlo vo výkonnosti a aj napriek tomu, že sezónu 2021/22 začínal vo „farmárskom“ tíme New Jersey Utica Comets (AHL), po zranení oboch hlavných brankárov Devils (Mackenzie Blackwood a Jonathan Bernier) zažil svoj debut v NHL. Devils, ktorí sa zúfalo snažili nájsť náhradu za svoj brankársky tandem vyskúšali vo svojom bránkovisku až 5 brankárov. Daws z nich odchytal najväčšiu porciu zápasov (25), v ktorých si pripísal 89,3% úspešnosť zákrokov a 10 víťazstiev.

Budúcnosť Dawsa v NHL sa tak bude odvíjať podľa ďalších krokov Devils v lete 2022.

## Štýl
Webový portál eliteprospects.com opísal v roku 2020 Dawsa ako veľkého brankára, ktorý sa drží hlboko v bránke a využíva svoju veľkosť na vykrývanie bránkového priestoru. Nedovoľuje veľa dorážok a vyniká práve v pozičnosti.

## Kontrakt
5. mája 2021 Daws podpísal s New Jersey Devils trojročný dvojcestný kontrakt, ktorý mu na úrovni NHL vynesie 850 833 amerických dolárov ročne. Platnosť zmluvy vyprší na konci sezóny 2023/24.

## Osobný život
Dawsova matka je Nemka, jeho otec Kanaďan. Otec (Steve Daws) sa v 80-tych rokoch venoval taktiež hokeju v juniorskej akadémii. Hrával na pozícii ľavého krídelníka.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kanadskí hokejoví brankári
Kategória:Hráči New Jersey Devils
Kategória:Brankári New Jersey Devils
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom New Jersey Devils
Kategória:Kanadské osobnosti nemeckého pôvodu
Kategória:Osobnosti z Mníchova
Malý Salatín (vrch v Nízkych Tatrách)

**Malý Salatín** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Štiavnica, približne  juhovýchodne od Ružomberka.

## Poloha
Nachádza sa v severozápadnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Ružomberok a Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Liptovská Štiavnica a Partizánska Ľupča. Najbližšími sídlami sú severne situované Liptovské Sliače, Ludrová a Liptovská Štiavnica, severozápadne mesto Ružomberok a južným smerom ležiaca Liptovská Lúžna a osada Železnô. Masív je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Malý Salatín je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Latiborskej hole () severozápadným smerom cez Tlstú () a cez Salatín () ďalej na sever. Západne susedí Bohúňovo (), Úplazy () a Vyšný Brankov (), južne sa nachádza Magura (), Salatín a Ramžené (), východne Červený grúň (), Šlosiar () a Predná Magura () a severne Chopec () a Príslop (). Vrch patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza z východnej časti Salatínsky potok do Ľupčianky, zo severnej a západnej prítoky Ludrovčanky. Vrcholom vedie značený turistický chodník z Vyšného Sliača a masív je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Salatín.

### Výhľady
Vrchol pokrýva lesný porast so skalnými bralami, umožňujúcimi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, susednej Veľkej Fatry a Liptovskú kotlinu, pri priaznivých podmienkach tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú Fatru.

## Prístup
* po  modrej turistickej značke:
** zo severu z Vyšného Sliača 
** od juhu z rázc. v Sedle pod Malým Salatínom
* po  zelenej značke z Ludrovej cez rázc. v Sedle pod Malým Salatínom
* po  červenej trase z Liptovskej Lúžnej cez Ráztocké sedlo a Salatín

## Referencie

## Pozri aj
* Salatíny
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Vrchy v okrese Liptovský Mikuláš
Kategória:Liptovská Štiavnica
Kategória:Partizánska Ľupča
Samova ulica (Bratislava)

**Samova ulica** je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.

## Blízke ulice
* Na Grbe
* Delená ulica

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Externé odkazy
* Samova ulica na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Devínskej Novej Vsi
Tatranský pohár 2018

**Tatranský pohár 2018** bol 71. ročník turnaja v ľadovom hokeji. Konal sa na Zimnom štadióne v Poprade od 30. augusta do 2. septembra 2018 a zúčastnili sa ho tímy HK Poprad, Le Rapaces de Gap, HC Orli Znojmo, HC Vítkovice Ridera, HC Košice a DVTK Jegesmedvék Miškovec.

## Program a výsledky

### Skupina A

* 30.8.2018 o 16:00 HK Poprad - DVTK Jegesmedvék Miškovec 3:1
* 31.8.2018 o 19:00 DVTK Jegesmedvék Miškovec - HC Vítkovice Ridera 3:1
* 1.9.2018 o 19:00 HK Poprad - HC Vítkovice Ridera 5:6 sn

### Skupina B

* 30.8.2018 o 20:00 HC Orli Znojmo - HC Košice 4:3
* 31.8.2018 o 15:00 Le Rapaces de Gap - HC Orli Znojmo 2:4
* 1.9.2018 o 15:00 HC Košice - Le Rapaces de Gap 2:3 pp

### O umiestnenie

* o 5. miesto 2.9.2018 o 11:00 HC Vítkovice Ridera - HC Košice 1:2 sn
* o 3. miesto 2.9.2018 o 15:00 DVTK Jegesmedvék Miškovec - Le Rapaces de Gap 0:3
* o 1. miesto 2.9.2018 o 19:00 HK Poprad - HC Orli Znojmo 4:1

## Celkové umiestnenie

# miesto:  HK Poprad
# miesto:  HC Orli Znojmo
# miesto:  Le Rapaces de Gap
# miesto:  DVTK Jegesmedvék Miškovec
# miesto:  HC Košice
# miesto:  HC Vítkovice Ridera

## Individuálne ocenenia

* najlepší brankár: Luka Gračnar (HK Poprad)
* najlepší obranca: Lukáš Kozák (HK Poprad)
* najlepší útočník: Norbert Abramov (Le Rapaces de Gap)
* najlepší strelec: Allan McPherson (HC Orli Znojmo)

## Referencie


2018
Kategória:2018 na Slovensku
Kategória:Ľadový hokej v 2018
Obecné chránené územie

**Obecné chránené územie** (skratka **OCHÚ**) je lokalita, spravidla s výmerou do 100 ha, s kultúrnym, vedeckým, ekologickým, estetickým alebo krajinotvorným významom. Môže ho vyhlásiť obec všeobecne záväzným nariadením, v ktorom sú uvedené podmienky jeho ochrany.

## Referencie

Kategória:Chránené územia
Malý Salatín

**Malý Salatín** môže byť:

* vrch v Západných Tatrách, pozri Malý Salatín (vrch v Západných Tatrách)
* vrch v Nízkych Tatrách, pozri Malý Salatín (vrch v Nízkych Tatrách)
Solvina

náhľad|Kelímok solviny
**Solvina** je známy druh českého čistiaceho prostriedku na odstraňovanie nečistôt z ľudskej pokožky (hlavne rúk), ktorý v súčasnosti vyrába čáslavský podnik Zenit. Ide o zavedený výrobok na trhoch v Česku a Slovensku s dlhou tradíciou výroby siahajúcou do prvej polovice 20. storočia, ktorý sa predáva najčastejšie vo forme malého vedierka naplneného polotuhou hmotou. Do roku 1948 bola Solvina vyrábaná v podniku Aloisa Kouta, keď po jeho znárodnení došlo k pričleneniu do závodu Kosmos Čáslav. Hmota sa pôvodne dodávala v kovových téglikoch, neskôr v povoskovanom papieri a od 80. rokov 20. storočia v plastovom tégliku. V roku 1992 sa výroba Solviny presunula do novo vzniknutej spoločnosti Zenit Čáslav, ktorá vznikla vyčlenením z podniku Kosmos Čáslav. V súčasnosti sa vyrába aj v menších baleniach vo forme pasty, či od roku 2003 vo forme gélu.

Solvina má podľa používateľov a výrobcu blahodarný vplyv na kožu, ktorú hydratuje. Produkt sa stále vyrába a na rozdiel od minulosti aj vo väčšej škále vôní.

Solvina sa skladá z anionických tenzidov, ktoré sú zastúpené na 5 % až 15 %. Ďalej obsahuje amfoterné tenzidy (menej ako 5 %), abrazívum, vodu, parfém na zvýraznenie vône, konzervačné prostriedky a pomocné látky na stuženie. Celkovo ju tvorí 17 prísad. Pôvodne se používal pre solvinu sklársky piesok ako čistiace abrazivo, napriek tomu bol neskôr nahradený špeciálne upravenými dubovými pilinami. Tým sa minimalizovalo dráždenie pokožky pieskom, pretože pokožka bola často predtým vystavovaná záťaži chemických látok, čo ju robilo viac senzitívnou na ďalšiu námahu. K ďalšej zmene v zložení došlo po roku 1989, keď sa zmenila časť ekologických a hygienických noriem.


Súbor:Solvina plechovky.jpg|Plechovky od Solviny s obsahom 375g
Súbor:Solviny.jpg|Staršie krabičky od Solviny, zelená 320g, zvyšné 450g
Súbor:Solvina 10kg.jpg|Balenie o 10kg, v pozadí staršia žltá krabička
Súbor:Solvina_450g.jpg|Novšie balenie o 450g
Súbor:Solvina3.jpg|Krabičky nájdu rôzne využitie
Súbor:Tekuté Solviny.jpg|Tekutá abrazívna a mydlová Solvina


## Referencie

## Zdroj

Kategória:Čistiace prostriedky
Vianočný album

**Vianočný album** môže byť:

* hudobný album Márie Čírovej, pozri Vianočný album (Mária Čírová)
* hudobný album Roba Opatovského, pozri Vianočný album (Robo Opatovský)
* hudobný album skupiny Super deti, pozri Vianočný album (Superdeti)
Helsinský výbor pre ľudské práva na Slovensku

**Helsinský výbor pre ľudské práva na Slovensku**, , skratene **HVS** je nezisková organizácia založená v roku 2012. HVS vznikol so zámerom podporovať hodnoty mieru, právneho štátu, demokracie a ochrany ľudských práv. Organizácia sa podujala pokračovať v tradícií pôvodného Československého Helsinského výboru (1988) a jeho nástupcu Helsinského výboru Slovenska (1993).

## Misia
Hlavným cieľom Helsinského výboru pre ľudské práva na Slovensku (HVS) je zvyšovanie povedomia o ľudských právach a celkové zlepšovanie ľudskoprávneho prostredia na Slovensku. HVS stavia na odkaze Novembra 89, preto je jeho hlavnou prioritou chrániť ľudské práva, slobodu a demokraciu na Slovensku a vo svete. Tento záväzok Helsinský výbor napĺňa najmä prostredníctvom vzdelávania mladých ľudí v oblasti demokracie a ľudských práv, monitorovaním ľudskoprávnej situácie na Slovensku, aktívneho zapájania sa do tvorby politík, pôsobením v poradných orgánoch vlády, organizovaním konferencií, workshopov a publikačnou činnosťou.

Mottom obnoveného Helsinského výboru je prvý odsek kodanského dokumentu: „Zúčastnené štáty vyjadrujú svoje presvedčenie, že ochrana a podpora ľudských práv a základných slobôd je jedným z hlavných cieľov vládnutia a potvrdzujú, že uznanie týchto práv a slobôd tvorí základ slobody, spravodlivosti a mieru.“

## Predsedovia
* JUDr. Sylvia Tiryaki, PhD. (2021súčasnosť)

* PhDr. Kálmán Petőcz, PhD. (20122021)

* Prof. PhDr. Miroslav Kusý, CSc. - zakladateľ, čestný predseda Helsinského výboru pre ľudské práva na Slovensku, in memoriam

## Aktivity
* Príručka ľudských práv

* Platforma ambasádorov európskej demokratickej kultúry

* Letná škola ľudských práv

* Rozhovory teraz

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky 

Kategória:Neziskové organizácie
Kategória:Občianske združenia na Slovensku
Kategória:Organizácie založené v 2012
Stredná zdravotnícka škola (Poprad, Levočská 5)

**Stredná zdravotnícka škola** je verejná stredná odborná škola nachádzajúca sa na Levočskej ul. 5 v Poprade. Zriaďovateľom školy je Prešovský samosprávny kraj.

## História školy
Stredná zdravotnícka škola v Poprade bola ustanovená dňom 3. septembra 1963 na základe rozhodnutia Ministerstva zdravotníctva ČSR v Prahe č. 621. V školskom roku 1963/1964 prichýlila škola prvých 129 študentov. Pôvodná budova postupne prestávala stačiť pre zabezpečenie riadneho chodu vyučovania s ohľadom na nutnosť vybudovania odborných učební potrebám vyučovacieho procesu. Preto z rozhodnutia štátnych orgánov bola škola 2. júla 1979 premiestnená do modernejšej budovy na Levočskej ulici č. 5, v ktorej sídli doteraz. Zaujímavosťou je, že až v roku 1991 maturoval prvý chlapčenský absolvent denného štúdia v histórii školy - Martin Saukulič.

## Súčasnosť školy
V súčasnosti škola poskytuje štúdium v troch študijných odboroch: praktická sestra, zdravotnícky asistent a sanitár. V školskom roku 2020/21 študovalo na škole 234 žiakov v 8 triedach. Stredná zdravotnícka škola sa dočkala po viac ako polstoročí vlastnej telocvične. Výstavba sa začala v roku 2019 a stála takmer 1,1 milióna euro. Investíciu financoval Prešovský samosprávny kraj z vlastného rozpočtu.

## Referencie


Kategória:Zdravotnícke školy na Slovensku
Kategória:Stredné školy v Poprade
Kategória:Organizácie v zriaďovateľskej pôsobnosti Prešovského samosprávneho kraja
Bohúňovo (vrch v Nízkych Tatrách)

**Bohúňovo** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Štiavnica, približne  juhovýchodne od Ružomberka.) 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Liptovská Štiavnica. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca Liptovská Štiavnica a Ludrová, severozápadne a západne Ružomberok a južným smerom Liptovská Lúžna. Vrcholom vedie hranica Národného parku Nízke Tatry, do ktorého patrí južná časť hrebeňa.

## Opis
Bohúňovo je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie severozápadným smerom zo Sedla pod Malým Salatínom na Kohút (). Západne sa nachádza Ostré (), Brankov () a Vyšný Brankov (), južne Červená Magura (), Magura () a Salatín (), východne Úplazy (), Malý Salatín () a Chopec () a severne Kriváň () a Príslop (). Vrch patrí do povodia Váhu; západné svahy odvodňujú prítoky Ludrovčanky, voda z východných častí odteká jej prítokom Komorníckym potokom. Vrcholovou časťou vedie značený turistický chodník z Ludrovej a časť vrchu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Salatín.

### Výhľady
Vrchol Bohúňova pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, pri priaznivých podmienkach tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú Fatru.

## Prístup
* po  zelenej turistickej značke:
** od severu z Ludrovej cez Kriváň
** od juhu zo Salatína cez Sedlo pod Malým Salatínom
* po  červenej značke z Liptovskej Lúžnej cez Ráztocké sedlo a Salatín
* po  modrej značke z Vyšného Sliača cez Sedlo pod Malým Salatínom

## Referencie

## Pozri aj
* Salatíny
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Liptovská Štiavnica
Kyslá hornina

náhľad|Percentuálne zastúpenie SiO<sub>2</sub> v hornine a vplyv na viskozitu magmy.
**Kyslá hornina** alebo **acidná hornina** svetlá vyvretá hornina relatívne bohatšia na SiO2, väčšinou nad 63 hmot. % resp. 65 hmot. % SiO2. Termín sa zvyčajne používa v zmysle geochemického zloženia určitej horniny. Termín blízky označeniu felzický, ktorý vyjadruje mineralogické zloženia; alebo kremitý. Typický príklad kyslých hornín sú granit alebo jeho vulkanický ekvivalent ryolit. Kyslé horniny majú najmenej 10% voľného kremeňa. Vplyvom vyššieho zastúpenia SiO2, je magma kyslých hornín viskóznejšia ako pri intermediárnych a bázických horninách. Jedným z dôsledkov je potom fakt, že sopky produkujúce kyslé lávy sa vyznačujú ničivejšími erupciami.

V praxi a najmä pri terénnom výskume nie je vždy možné bez časovo náročných a nezriedka drahých chemických analýz zistiť obsah SiO2 a tým pádom aj klasifikovať horninu týmto spôsobom, preto sa používajú klasifikácie mineralogické, kde sa vyvreté horniny delia na felzické a mafické.

## Referencie

Kategória:Vyvreté horniny
Kategória:Petrológia
Pravá tvár

**Pravá tvár** môže byť:

* seriál, pozri Pravá tvár (seriál)
* hudobný album Roba Opatovského, pozri Pravá tvár (album)
Silenkovité

**Silenkovité** - niektoré zdroje uvádzajú aj názvy **klinčekovité**/**hviezdicovité**/**striebrenkovité** (*Caryophyllaceae)* je čeľaď rastlín - bylín, ale aj krov z radu klinčekotvaré.  

Radí sa medzi väčšie čeľade (86 rodov, 2 625 známych druhov).  

## Popis
Mnohé druhy z tejto čeľade sa pestujú ako okrasné rastliny a niektoré druhy patria medzi buriny (napr. Cerastium, Arenaria). 

Patrí medzi ľahko rozpoznateľné čeľade, väčšinou ide o trvalky, zväčša nemajú dužinaté stonky ani listy. 

Listy sú párové, protistojné (len pri niektorých druhoch striedavé), celistvé s vidlicovitým vetvením. 

Kvety sú pravidelné, obojpohlavné, s kalichom a korunou. 

Plodom je tobolka (obsahujúca niekoľko semien) - najčastejšie, alebo aj () (s jedným semenom). 

Semená sú malé a hladké. 

## Výskyt
Rastliny rastú najmä v miernom podnebí, ale vyskytujú sa takmer vo všetkých klimatických zónach sveta (nevyskytujú sa iba v povodí Amazonky a Konga a v Západnej Austrálii).

Silenkovité rastliny rastú na suchých trávnatých porastoch, ale aj v púštiach a tundrách. 

## Systematika

## Názov

## Využitie

## Zoznam rodov
*Achyronychia*, *Agrostemma - [[Kúkoľ]]*, *Ankyropetalum*, *Arenaria - [[Piesočnica]]*, *Atocion*, *Augustea*, *Bolanthus*, *Brachystemma*, *Bufonia*, *Calycotropis*, *Cardionema*, *Cerastium*, *Cerdia*, *Chaetonychia*, *Cherleria*, *Colobanthus*, *Cometes*, *Corrigiola*, *Cyathophylla*, *Dadjoua*, *Dianthus*, *Diaphanoptera*, *Dicheranthus*, *Drymaria*, *Drypis*, *Eremogone*, *Eudianthe*, *Facchinia*, *Gymnocarpos*, *Gypsophila*, *Habrosia*, *Hartmaniella*, *Haya*, *Heliosperma*, *Herniaria*, *Holosteum*, *Honckenya*, *Illecebrum*, *Krauseola*, *Kuhitangia*, *Lepyrodiclis*, *Loeflingia*, *Mcneillia*, *Microphyes*, *Minuartia*, *Minuartiella*, *Moehringia*, *Moenchia*, *Mononeuria*, *Myosoton*, *Odontostemma*, *Ortegia*, *Paronychia*, *Pentastemonodiscus*, *Petrocoptis*, *Petrorhagia*, *Philippiella*, *Phrynella*, *Pirinia*, *Pleioneura*, *Pollichia*, *Polycarpaea*, *Polycarpon*, *Polytepalum*, *Psammophiliella*, *Psammosilene*, *Pseudocerastium*, *Pseudocherleria*, *Pseudostellaria*, *Pteranthus*, *Pycnophyllopsis*, *Pycnophyllum*, *Reicheella*, *Rhodalsine*, *Sabulina*, *Sagina*, *Saponaria*, *Schiedea*, *Scleranthus*, *Scopulophila*, *Silene*, *Solitaria*, *Spergula*, *Spergularia*, *Sphaerocoma*, *Stellaria*, *Stipulicida*, *Telephium*, *Thurya*, *Thylacospermum*, *Triplateia*, *Uebelinia*, *Vaccaria*, *Velezia*, *Viscaria*, *Wilhelmsia*, *Xerotia *.

## Referencie
Modranská železnica

náhľad|Zlatá ceduľa v maďarskom jazyku umiestnená na spodku historického vozňa
**Modranská železnica** alebo **Modra hlavná stanica** je kultúrny priestor a pomyselná železničná stanica nachádzajúca sa na poli medzi zberným dvorom a vinárstvom na Dolnej ulici v Modre. Ide o historický železničný vozeň z roku 1892 obklopený železničiarskymi artefaktmi.

Priestor bol slávnostne otvorený 30. apríla 2022 o 17. hodine a jeho prednostom je Peter Bittner.

Napriek tomu, že v kultúre sa železnica s Modrou niekedy spája (napr. v texte pesničky „Vymyslená“ od skupiny Elán), v skutočnosti do Modry žiadna železničná trať nevedie.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka na Facebooku

Kategória:Stavby v Modre
Kategória:Kultúra na Slovensku
Inkognito

**Inkognito** môže byť:
* vystupovanie osoby pod cudzím menom, pozri pod anonymita
* slovenská televízna relácia, pozri Inkognito (televízna relácia)
* veselohra od slovenského dramatika Jána Palárika, pozri Inkognito (Ján Palárik)

## Zdroje
Simona Kollárová

Mgr. art. **Simona Kollárová** (* 31. marec 1992, Šahy) je slovenská herečka.

Vyštudovala Divadelnú fakultu Vysokej školy múzických umení v Bratislave. V roku 2014 sa predstavila na súťaži Miss Universe Slovensko, kde získala titul Miss Media. 

## Filmografia

### Filmy
* 2018: ''Vianočné želanie'' (princezná Michaela)

### Seriály
* 2008: ''Panelák''
* 2012: ''Rodinné prípady''
* 2017: ''Pravá tvár''
* 2018: ''Hotel''
* 2019: *[[Delukse]]*
* 2020: ''Nový život'' (Lea)
* 2021: *Ptáci na kolejích*
* 2022: ''Hranica'' (Petra)
* 2024: ''Polícia Hvar''
* 2024: ''Dunaj, k vašim službám'' (Júlia) 

### Hudobné videoklipy
* 2015: *[[Adam Ďurica]] - Predpoveď počasia*

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Instagram Simony Kollárovej

Kategória:Slovenské televízne herečky
Kategória:Absolventi Divadelnej fakulty Vysokej školy múzických umení
Kategória:Osobnosti zo Šiah
Brežná ulica

**Brežná ulica** je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.

## Blízke ulice
* Mlynská ulica

## Dopravné spojenie

## Referencie

## Externé odkazy
* Brežná ulica na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Devínskej Novej Vsi
Divadlo Kontra

**Divadlo Kontra** je nezávislé divadlo v Spišskej Novej Vsi, ktoré vzniklo v roku 2007.

Od svojho počiatku sa dramaturgia divadla orientuje predovšetkým na divadelné hry z britsko-írskeho či poľského kultúrno-geografického priestoru. Tento výber je do značnej miery ovplyvnený aj dvornou režisérkou poľského pôvodu Klaudynou Rozhin. Tá tvorí s ústrednou hereckou osobnosťou divadla Petrom Čižmárom tvorivý tandem.

V prvých rokoch svojho pôsobenia prinášalo Divadlo Kontra inscenácie, ktoré boli na Slovensku prvými uvedeniami týchto divadelných hier vôbec. Tejto tradícii prínosu exkluzívneho obsahu pre slovenského diváka sa s výnimkou uvádzania aj klasických divadelných hier (aj keď v nevšednom spracovaní) drží až dodnes.

V súčasnosti divadlo sídli v priestoroch Matice Slovenskej v Spišskej Novej Vsi. So svojimi predstaveniami však hosťuje vo viacerých slovenských, ale aj európskych mestách. Okrem toho, že sa Divadlo Kontra zúčastňuje na medzinárodných divadelných festivaloch, pravidelne vo svojich priestoroch hosťuje viaceré inonárodné európske divadlá.

## Najvýznamnejšie divadelné inscenácie
* Mark O'Rowe: *Howie a Rookie* (2007)
* Conor McPherson: *Rum a vodka* (2008)
* Marie Jones: *Kamene vo vreckách* (2008)
* Susa Hill: *Žena v čiernom* (adaptácia románu, 2010)
* Samuel Beckett: *Sólo* (preklad anglického originálu *A Piece of Monologue*, 2011)
* William Shakespeare: *Hamlet* (2011)
* Marek Koterski: *Nenávidím* (2012)
* William Shakespeare: *Macbeth* (2013)
* Martin McDonagh: *Poručík z Inishmore* (2015)
* Wojtek Kurtyka: *Čínsky Maharadža* (adaptácia knihy, 2016)
* Ron Hutchinson: *Mesiac a Magnólie* (2017)
* Nick Reed: *Life kouč* (2018)
* Marie Jones: *Davey by to tak chcel* (2019)
* Sam Shepard: *Pravý západ* (2020)

## Ocenenia
* 2007 - Objav sezóny (Divadelné ocenenia sezóny – DOSKY)
* 2007 - Cena Prekvapenie Novej drámy (NOVÁ DRÁMA)
* 2018 - Cena Slovenskej sporiteľne pre Divadlo sezóny (Divadelné ocenenia sezóny – DOSKY)

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky na Facebooku

Kategória:Divadlá na Slovensku
Kategória:Kultúra v Spišskej Novej Vsi
Kategória:Organizácie založené v 2007
Wheeler Peak

**Wheeler Peak** môže byť:

* vrch v Nevade, druhý najvyšší v štáte, súčasť pohoria Snake Range, pozri Wheeler Peak (Nevada)
* vrch v Novom Mexiku, najvyšší v štáte, pozri Wheeler Peak (Nové Mexiko)

## Pozri aj
* Wheeler Ridge, sídlo v Kalifornii
* Gai-i, bývalý názov Mount Wheeler, vrch v Austrálii
Snake Range

**Snake Range** môže byť:

* pohorie v Nevade, pozri Snake Range (Nevada)
* vrch v Austrálii, pozri Snake Range (Austrália)
Snake Range (Nevada)

**Snake Range** je pohorie na východe okresu White Pine County, na východe amerického štátu Nevada. Najvyšším vrchom Snake Range je Wheeler Peak . V pohorí sa nachádzajú štyri z piatich najvyšších vrcholov Nevady. V strednej a južnej časti pohoria sa nachádza jediný národný park v štáte, Great Basin National Park.

## Geografia
Snake Range je súčasťou Veľkej panvy, respektíve provincie Basin and Range Province. Pohorie sa rozkladá od severu na juh. Jeho rozloha je približne . Najväčšia dĺžka pohoria je  a šírka od východu po západ je .

## Galéria

Súbor:Wheeler Peak and Snake Range.jpg|Letecký pohľad na pohorie
Súbor:MtMoriahNV.jpg|Mount Moriah 
Súbor:BristleConePine.jpg|Borovica *Pinus longaeva* na plošine The Table 


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Pohoria v USA
Kategória:Geografia Nevady
Kategória:White Pine County
Autódromo Hermanos Rodríguez

**Autódromo Hermanos Rodríguez** je pretekársky okruh v Mexico City  hlavnom meste Mexika. Je pomenovaný po bratoch Pedrovi a Ricardovi Rodríguezovcoch, ktorí boli v 60. a 70. rokoch minulého storočia úspešnými pretekármi a súťažili aj vo Formule 1, ale obaja prišli o život pri tragických pretekárskych nehodách. Okruh bol otvorený v roku 1959 a do roku 1979 sa volal **Magdalena Mixhuca**. V rokoch 1963 až 1970 a 1986 až 1992 sa na okruhu konala Veľká cena Mexika. Od roku 2015 je Formula 1 opäť pravidelným hosťom v Mexico City. Na Autódrome Hermanos Rodríguez sa doteraz uskutočnilo celkovo 22 Veľkých cien.

Najúspešnejším jazdcom je Max Verstappen s tromi víťazstvami na tejto trati. Spomedzi tímov majú najviac víťazstiev Lotus, McLaren, Mercedes a Red Bull (po 3). V roku 2021 sa stal Sergio Pérez prvým mexickým pretekárom, ktorý sa umiestnil na stupňoch víťazov na domácej pôde.

Okruh bol niekoľkokrát prestavaný, kým nadobudol súčasnú podobu, ktorá prechádza aj cez bejzbalový štadión *Foro Sol*, čo je jedinečný prvok medzi všetkými okruhmi, ktoré sú v súčasnosti v kalendári Formuly 1. Ďalšou zvláštnosťou je, že sa okruh nachádza vo vysokej nadmorskej výške 2 238 metrov nad morom, čo je najvyšší bod F1 kalendára, táto výška znižuje aerodynamický odpor, čo znamená vyššie maximálne rýchlosti, ale na druhej strane riedky vzduch spôsobuje aj problémy pre pretekárov a ich autá.

Okrem bežnej konfigurácie trate, nazývanej aj *Pista Completa*, ponúka Autodrómo Hermanos Rodríguez niekoľko alternatívnych verzií: *Circuito Nascar*, oválnu trať, trať pre drag racing, skrátenú variantu trate, ako aj špeciálne vedenie trate pre preteky majstrovstiev sveta Formuly E.

### Fakty a údaje

* **Dĺžka trate:** 4 304 m
* **Dĺžka pretekov:** 305,354 km
* **Počet kôl pretekov:** 71
* **Počet zákrut:** 17 (10 vpravo a 7 vľavo)
* **Šírka trate:** 12 - 15 m
* **Dĺžka najdlhšej roviny:** 1 314 m
* **Rozdiel medzi štart. a cieľovou čiarou:** 210 m
* **Jazda na plný plyn:** 65 %

* **Traťový rekord:** 1:17,774 (199,223 km/h) - Valtteri Bottas/Mercedes (2021)
* **Najrýchlejšie kolo kvalifikácie:** 1:14,758 (207,260 km/h) - Max Verstappen/Red Bull (2019)
* **Maximálna rýchlosť:** 372 km/h
* **Prvá GP:** 1963 víťaz Jim Clark - Lotus 25
* **Počet GP:** 25
* **Architekt:** Pôvodný architekt Oscar Fernández, renovácia Hermann Tilke
* **Kapacita tribún:** 110 000

## Výsledky pretekov Formule 1

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Okruhy Formuly 1
Kategória:Veľká cena Mexika
Kategória:Motoršport v Mexiku
Kategória:Mexiko (mesto)
Tempura

náhľad|Krevetová tempura s baklažánom, lotusovým koreňom a ''shishito''
náhľad|Tempura servírovaná s omáčkou ''tencuju''
**Tempura** alebo *tenpura* (, alebo 天麩羅) je japonské jedlo tvorené kúskami rýb, mäsa, zeleniny alebo ovocia vyprážaných v cestíčku.

Recept pochádza z portugalského regiónu Alentejo, kde sa nazýva *peixinhos da horta*, a do Japonska ho priniesli v 16. storočí jezuitskí misionári. Názov pochádza z latinského výrazu *quatuor temporum* (suché dni), pretože toto jedlo neporušuje pravidlá kresťanského pôstu. Cestíčko na tempuru sa pripravuje zo zvláštneho prášku *tempurako* (zmes na báze škrobu, pšeničnej a ryžovej múky), ktorý sa japonskými  paličkami na jedenie  premieša so studenou vodou alebo minerálkou na riedku kašu, do ktorej sa niekedy pridáva aj vaječný žĺtok. Do tejto hmoty sa namáčajú krevety, ryby (ježdíkovec, sumec amurský, úhorovec hviezdnatý, plates veľký, aju východný, treska tmavá, psohlav obyčajný, ostroun obyčajný), huba húževnatec jedlý, koreň lotosu, struky ibiškovce, bambusové výhonky, tekvica, baklažány, mrkva, batáty alebo kapia. Kúsky obalené cestíčkom sa dajú do sitka amijakuši, ponoria do rozpáleného oleja (ideálne sezamového), rýchlo osmažia a podávajú horúce. Tradičnou prílohou k tempure je reďkovka, ktorá neutralizuje mastnotu. Stravníci si jednotlivé kúsky zvyčajne dochucujú omáčkou tencuju z rybieho vývaru, mirinu a sójovej omáčky, prípadne posypujú morskou soľou a maččou. Tempura sa podáva tiež s ryžou (*tendon*) alebo rezancami (*tensoba*), prípadne ako súčasť závitkov suši alebo polievky udon. Býva tiež obvyklou náplňou obedových škatuliek bentó.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Japonská kuchyňa
SVT1

náhľad|Logo v roku 2016
**SVT1** (štylizované aj ako **SVT 1** a bežne označované ako **Ettan**; staršie názvy nižšie) [čítaj ako: SVT Ett] je prvý kanál švédskej verejnoprávnej televízie SVT. Kanál začal vysielať 4. septembra 1956. Vysiela vo formáte HDTV 720p. SVT1 má sídlo v Štokholme.

Dňa 25. novembra 2016 bolo v súvislosti so 60. výročím SVT predstavené nové logo, ktoré vytvorila agentúra Happy FB.

## Predchádzajúce názvy
* *Radiotjänst TV* (19561957)
* *Sveriges TV* (19571969)
* *TV1* (19691987)
* *Kanal 1* (19871996)

## Program
Vysielací deň na SVT1 sa začína raňajkovou reláciou *Morgonstudion*, po ktorej nasleduje zmes repríz televíznych relácií, filmov, seriálov a dokumentov z predchádzajúceho večera, ako aj živých športov. Hlavná večerná relácia programu, *'Rapport*, sa vysiela každý deň o 19:30.

SVT1 je zvyčajne kanálom pre každoročné udalosti národného významu, ako je vyhlásenie a udeľovanie rôznych Nobelových cien, Melodifestivalen a Eurovision Song Contest.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Televízia vo Švédsku
Záludný potok

**Záludný potok** je potok na Hornom Zemplíne, v obci Varechovce v okrese Stropkov a v marginálnom rozsahu v obci Repejov v okrese Medzilaborce v Prešovskom kraji, v geomorfologickom celku Laborecká vrchovina. Je to pravostranný prítok Oľky. Dĺžka toku od sútoku zdrojníc po ústie je 1,6 km. Ak by sa do dĺžky potoka zarátala aj dĺžka dlhšej (južnej zdrojnice) od jej prameňa po sútok zdrojníc v rozsahu 1.4 km, dovedna po ústie by to bolo 3,0 km. Severná zdrojnica pramení v  a južná (dlhšia) zdrojnica v . Je tokom VI. rádu.

## Začiatok
Začína sa v geomorfologickom celku Laborecká vrchovina, na južnom okraji lesa *Soľovka* sútokom zdrojníc (severnej a južnej, dlhšej), v nadmorskej výške  v juhozápadnej časti územia obce Varechovce v okrese Stropkov v lesnom extraviláne.

## Opis toku
Od prameňa tečie východným smerom, postupne opúšťa lesný extravilán a preteká cez poľnohospodársky extravilán, stáča sa na juhovýchodovýchod, preteká veľkým oblúkom východným smerom až juhovýchodovýchodným smerom a opäť východným smerom, v nadmorskej výške  podteká cestu z Varechoviec do Repejova, v nadmorskej výške  pretína obecnú hranicu medzi Varechovcami a Repejovom, posledných 60 m svojho toku preteká po území susednej obce Repejov v okrese Medzilaborce a v nadmorskej výške  ústi do Oľky ako jej pravostranný prítok. V úseku od sútoku zdrojníc po ústie nemá prítoky.

## Pôvod názvu
Hydronymum *Záludný potok* má s najväčšou pravdepodobnosťou pôvod v prídavnom mene *záludný* (vo význame, nestály, falošný, zákerný), teda potok s motivantom pomenovania *objekt nestály svojim priebehom, často sa vylievajúci zo svojho koryta*. Občas sa vyskytujúce mäkké *ľ* v neštandardizovanej podobe názvu *Záľudný potok* je vplyvom miestneho nárečia, v rámci ktorého niekedy dochádza k hyperkorektnému mäkčeniu, porovnaj *plyn, lyžica, lysý - pľin, ľižica, ľisý*. Z prídavného mena *záludný* kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Záludný potok* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Záludný potok* bol štandardizovaný v roku 1990. Obec Varechovce má najstarší písomný doklad svojej existencie z roku 1430 v podobe *Warihhaza*. Pôvod názvu obce *Varechovce* je najpravdepodobnejšie v osobnom mene prvého šoltýsa osady *Varecha* vo význame *osada obyvateľov spravovaných šoltýsom Varechom*. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum *Záludný potok* je jedinečným hydronymom (jún 2022).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Laboreckej vrchovine
Kategória:Vodné toky v okrese Stropkov
Kategória:Vodné toky v okrese Medzilaborce
Kategória:Varechovce
Košarisko (vrch v Nízkych Tatrách)

**Košarisko** () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne  južne od Ružomberka.

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, okresov Ružomberok a Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obce Liptovská Lúžna a Brusno. Najbližším sídlom je na severnom úpätí situovaná Liptovská Lúžna, severozápadne leží Liptovská Osada, západne Korytnica-kúpele, južným smerom sa nachádza Pohronský Bukovec a Medzibrod. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Košarisko je súčasťou hlavného hrebeňa Prašivej, v najzápadnejšej časti pohoria. Západne susedí v hrebeni ležiaca Veľká Chochuľa () a Banášov bok (), severne leží Červená Magura () a Tlstá (), severovýchodne v hrebeni Skalka () a Veľká hoľa (), východne Ráztocká hoľa () a južne Chabenec (). Hrebeňom vedie hranica povodia Váhu a Hrona; južnú časť odvodňuje Sopotnica a Jasenský potok, vodu zo severných svahov odvádza potok Banské do Lúžňanky a Revúcej. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP, na ktorú sa tu pripája chodník z Ráztoky.

### Výhľady
Hrebeň i vrchol Košariska je hôľnatý a porastený len nízkou vegetáciou, umožňujúcou kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy, Malú Fatru, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu a Veporské vrchy.

## Prístup
* po  červeno značkovanej hrebeňovke (Cesta hrdinov SNP):
** od západu z Donovál cez Hiadeľské sedlo a Veľkú Chochuľu 
** od severovýchodu z Chabenca cez Sedlo pod Skalkou
* po  žltej značke zo severu z Liptovskej Lúžnej cez Sedlo pod Skalkou
* po  modrej značke od juhu z Ráztoky

## Referencie

## Pozri aj
* Prašivá (geomorfologická časť)
* Ďumbierske Tatry
* Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Nízkych Tatrách
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Vrchy v okrese Banská Bystrica
Kategória:Liptovská Lúžna
Kategória:Brusno (obec)
Žliabok (prítok Stoličného potoka)

**Žliabok** je potok v Bratislavskom regióne, v obci Modra v okrese Pezinok v Bratislavskom kraji, v geomorfologickom celku Malé Karpaty. Je to pravostranný prítok Stoličného potoka. Dĺžka toku je 3,6 km. Potok pramení v . Je tokom VI. rádu.

## Prameň
Pramení v nadmorskej výške  v geomorfologickom celku Malé Karpaty v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty, na východnom svahu vrchu Veľká homoľa s  na území mesta Modra v okrese Pezinok v lesnom extraviláne.

## Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodojužným smerom, preteká cez lesný extravilán, stáča sa do juhovýchodného smeru, pravým brehom obmýva úpätie vrchu *Peprovec* s , ľavým brehom obmýva úpätie vrchu *Zámčisko* s , preteká osadou *Harmónia*, stáča sa na juh, južne od budovy Slovenskej zdravotníckej univerzity v nadmorskej výške  ústi do Stoličného potoka ako jeho pravostranný prítok. Potok *Žliabok* nemá dôležitejšie prítoky.

## Pôvod názvu
Hydronymum *Žliabok* na území mesta Modra v povodí Stoličného potoka má pôvod v charakteristickom výskyte  *malého žľabu, žliabka* v oblasti, ktorou potok v čase pomenovacieho procesu pretekal, resp. ktoré bolo s týmto objektom ináč spájané, s významom *malá podlhovastá priehlbeň, podlhovasté koryto často značnej dĺžky slúžiace na odvádzanie vody*.  Zo slovného základu *žliabok* bolo utvorené jednoslovné hydronymum ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä v hydronymii. Názov vodného toku *Žliabok* bol štandardizovaný v roku 1982. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum *Žliabok* nie je jedinečným hydronymom (jún 2022).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Malých Karpatoch
Kategória:Vodné toky v okrese Pezinok
Kategória:Modra
Circuit Zandvoort

**Circuit Zandvoort** je pretekársky okruh, nachádzajúci sa v meste Zandvoort v Holandsku. Okruh sa nachádza iba 500 m od Severného mora a 24 km vzdušnou čiarou od hlavného mesta Amsterdam.

História okruhu sa datuje do roku 1939, kedy sa 3. júna, po prvý raz v holandskej histórii, uskutočnila medzinárodná súťaž pre pretekárske automobily v uliciach Zandvoortu. Začiatky okruhu ovplyvnila Druhá svetová vojna, po skončení vojny sa obec v roku 1946 rozhodla začať so samotnou výstavbou okruhu.

Prvé preteky „Cena Zandvoortu“ po výstavbe, sa konali 7. augusta 1948, neboli súčasťou majstrovstiev no prilákali veľa pilotov Formuly 1. Preteky boli premenované na Veľkú cenu Zandvoortu v roku 1949 a potom Na Veľkú cenu Holandska v roku 1950. Circuit Zandvoort sa stal oficiálnou súčasťou Formuly 1 v roku 1952.

Veľká cena Holandska sa s menšími prestávkami konala do roku 1985. V období medzi 1985 až 2020 sa na okruhu konali menšie preteky ako DTM a Formula 3.

Návrat Veľkej Ceny Holandska Formuly 1 bol ohlásený 14. mája 2019. Prvým otváracím oficiálnym kolom a prvým jazdcom vozidla Formuly 1 po renovácii, nemohol byť nikto iný, ako domáci jazdec Max Verstappen.

Pandémia COVID-19 zmarila všetky plány a Veľká cena Holandska si musela počkať ešte rok. A tak sa v roku 2021, po 36 rokoch vrátila Formula 1 na okruh v Zandvoorte. Preteky vyhral Max Verstappen v monoposte Red Bull.

### Fakty a údaje

* **Dĺžka trate:** 4 259 m
* **Dĺžka pretekov:** 306,587 km
* **Počet kôl pretekov:** 72
* **Počet zákrut:** 14 (10 vpravo a 4 vľavo)
* **Šírka trate:** 10 - 12 m
* **Dĺžka** **cieľovej rovinky:** 678 m
* **Rozdiel medzi štart. a cieľovou čiarou:** 100 m
* **Jazda na plný plyn:** 60 %

* **Traťový rekord:** 1:11,097 (215,654 km/h) - Lewis Hamilton/Mercedes (2021)
* **Najrýchlejšie kolo kvalifikácie:** 1:08,662 (223,302 km/h) - Oscar Piastri/McLaren (2025)
* **Maximálna rýchlosť:** 310 km/h
* **Prvá GP:** 1952 víťaz Alberto Ascari  - Ferrari 500
* **Počet GP:** 35
* **Architekt:** John Hugenholtz, modernizácia Jarno Zaffelli

* **Kapacita tribún:** 110 000

## Víťazi v jednotlivých rokoch

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Okruhy Formuly 1
Kategória:Motoršport v Holandsku
Skupina Mikuláša Galandu

**Skupina Mikuláša Galandu**, známa tiež ako **Galandovci**, bola zoskupením deviatich slovenských výtvarníkov, ktorí sa svojím výtvarným prejavom sa významným spôsobom podieľali na formovaní slovenského výtvarného umenia. Sú považovaní za významné výtvarné hnutie obdobia socialistického Česko-Slovenska, svojím programom sa vyhraňovali voči socialistickému realizmu a za vyše polstoročie pôsobenia na slovenskej výtvarnej scéne si vyslúžili tiež prívlastok „legendy slovenskej moderny“.

Skupina vznikla v roku 1957 a jej aktívna výtvarná a výstavná činnosť prebiehala do roku 1963. Za hlavného iniciátora Skupiny sa považuje Andrej Barčik. Umelci sa hlásili k tradícii moderny medzivojnového umenia, menovite k odkazu diela Miloša A. Bazovského, Ľudovíta Fullu, Mikuláša Galandu a Cypriána Majerníka.

V roku 1972 boli členovia Skupiny Mikuláša Galandu v zborníku *Za socialistické umenie* podrobení tvrdej kritike a následne vylúčení zo Zväzu slovenských výtvarných umelcov. Znamenalo to nielen zákaz vystavovania, ale aj ďalšie represie. Aj preto sa jej členovia spoločenského uznania v plnej miere dočkali až po roku 1989.

## Členovia
Medzi jadro skupiny patrili:
* Andrej Barčík,
* Anton Čutek,
* Vladimír Kompánek,
* Rudolf Krivoš,
* Milan Laluha,
* Milan Paštéka,
* Andrej Rudavský,
* Ivan Štubňa,
* Pavol Tóth.

Ako ďalší členovia a hosťujúci vystavujúci bývajú uvádzaní:
* Róbert Dúbravec,
* Rudolf Fila,
* Zdeno Horecký,
* Miroslav Marček,
* Ever Púček,
* Ľudovít Štrompach.

## Referencie

## Pozri aj
* Slovenské umenie 20. storočia

## Externé odkazy
* Galandovci – kolekcia diel na stránke webumenia.sk SNG
* Galandovci - Skupina Mikuláša Galandu na stránkach galérie Nedbalka
* Galandovci - Dokumentárny film o legendách slovenskej výtvarnej moderny na stránkach Rtvs.sk
* Galandovci rozhýbali výtvarnú scénu - článok na stránkach Kultura.pravda.sk
* Galandovci a ich "nahé ženy" - Miroslava Moncmanová, článok na stánkach Blog.sme.sk

Kategória:Výtvarné umenie na Slovensku
Kategória:Moderné umenie
Žliabok

**Žliabok** môže byť:
*malý žľab
*zárez, ryha (na dielci, nástroji a pod.), pozri zárez a ryha
*v stolárstve: zárez okrúhleho profilu, do ktorého zapadá pero, pozri žliabok (stolárstvo)
*potok na Slovensku:
**Žliabok (prítok Henckovského potoka)
**Žliabok (prítok Jarkov)
**Žliabok (prítok Rudavy)
**Žliabok (prítok Stoličného potoka)
Július Brychta

Prof. JUDr. **Július Brychta** (* 27. november 1901, Račistorf, Bratislava – † 9. október 1968, Trnava) bol slovenský právnik, politický ekonóm a vysokoškolský pedagóg.

Absolvoval štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského (1934 JUDr.) a v roku 1947 bol vymenovaný za profesora školskej správy a administratívy na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského.

Pracoval ako právnik mesta Bratislava, v rokoch 19461947 ako prednosta legislatívneho a právneho oddelenia Povereníctva školstva a osvety Slovenskej národnej rady, kde sa podieľal napr. na príprave zákona č. 95/1948 Zb. z 21. apríla 1948 o základnej úprave jednotného školstva (školský zákon). Od roku 1947 prednášal politickú ekonómiu a občiansku náuku na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského a Vysokej škole pedagogickej v Bratislave.

## Dielo
* *Veda o politike a štáte* (Bratislava, 1951)
* *Ekonómia socializmu* (učebný text)
* *Dejiny politických a ekonomických ideológií* (Bratislava, 1970)

## Referencie

Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Slovenskí ekonómovia
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Kategória:Osobnosti z Bratislavy