open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Melanie Lynskeyová

**Melanie Jayne Lynskeyová** (neprechýlene Melanie Jayne Lynskey; * 16. máj 1977, New Plymouth, Nový Zéland) je novozélandská herečka.

## Detstvo a mladosť
Lynskeyová sa narodila ako najstaršia z piatich detí, Kay a Timovi Lynskeyovým. Jej priezvisko má írsky pôvod.

## Kariéra
Jej prvou veľkou rolou, bola postava Pauline Parker, v dramatickom filme *Nebeská stvorenia* z roku 1994, ktorý bol natočený na základe skutočnej udalosti. Vo filme stvárnila hlavnú postavu po boku herečky Kate Winslet. Herecký výkon oboch herečiek bol veľmi pozitívne prijatý. V roku 1998 sa pripojila k hereckému obsadeniu, ako Anjelica Houston, Drew Barrymore, Megan Dodds či Jeanne Moreau vo filme *Večný príbeh*. Film bol pozitívne prijatý. O rok neskôr sa objavila vo filme *Ale ja som roztlieskavačka*, ktorý je považovaný za jeden z najlepších LGBT filmov. Vo filme sa objavila po boku Natashy Lyonne, Clei DuVall, Kipa Pardueho, Cathy Moriarty, Michelle Williams či Julie Delpy. 

V roku 2000 sa objavila vo filme *Divoké kočky*. V roku 2003 získala rolu Rose, v televíznom seriáli *[[Dva a pol chlapa]]*. Počas prvých dvoch sérii patrila k hlavnému televíznemu obsadeniu, no pred treťou sériou oznámila, že by sa rada venovala skôr na filmovú kariéru a v televíznom seriály sa objavovala sporadicky. V roku 2006 stvárnila jednu z vedľajších úloh vo filme *Zástavy našich otcov*, ktorý režíroval Clint Eastwood.

V roku 2009 hrala vo filme Informátor, po boku Matta Damona. Po boku Simona Helberga si zahrala v komédii *Za láskou do Paríža*, z roku 2014. O rok neskôr sa objavila v dvoch sériách televízneho seriálu *Po štyroch*. Spoločne s Cleou DuVall a Natashou Lyonne si zahrali vo filme *Zásah do vzťahu*, ktorý režírovala Clea DuVall v roku 2016.

V roku 2018 sa objavila v televíznom seriály *Castle Rock*. Tiež sa objavila v roku 2020 v televíznom seriály Mrs. America a v novembri 2021 mal premiéru televízny seriál *Yellowjackets*. Po boku Ryana Phillippeho, Judy Greer a Justina Longa si zahrala v komédii *Lady of the Manor*.

## Súkromný život
Od desiatich rokov je Lynskeyová vegetariánkou a trpí misofóniou. Jej blízkou priateľkou je herečka Clea DuVall, s ktorou sa spoznala v roku 2001.

V rokoch 2007 až 2014 bol jej manželom herec Jimmi Simpson. Ich manželstvo bolo bezdetné. V roku 2020 sa vydala za herca Jasona Rittera, ktorému v roku 2018 porodila dcéru.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Novozélandské filmové herečky
Kategória:Novozélandské televízne herečky
Prague Pride

[náhľad|Sprievod smerujúci z [Národní (Praha)|Národnej triedy smerom na most Legií, prvý ročník festivalu v roku 2011]]

**Prague Pride** je festival LGBTQ hrdosti, poriadaný v Prahe od roku 2011; každoročne vždy v polovici augusta, po dobu asi jedného týždňa. Okrem tradičného sobotného sprievodu Prahou, ktorý je vrcholom celého festivalu pravidelne predstavuje množstvo verejných diskusií, debát, workshopov, špotových a kultúrnych akcií a duchovných stretnutí.

## Program a organizace
V rámci festivalu sa konajú desiatky kultúrnych, športových a spoločenských akcií; tak ako v symbolickej Pride Village na Střeleckom ostrove, tak na viacerých iných miestach po Prahe.

Vyvrcholením celého festivalu je „průvod hrdosti“, ktorého tradícia sa datuje až do roku 1970 kedy prvý takýto sprievod prešiel ulicami New Yorku ako priama reakcia na homofóbnu a transfóbnu šikanu zo strany polície, snahu o&nbsp;všeobecnú gay liberalizáciu a vznik hnutí za práva sexuálnych menšín. Sprievodu sa tradične zúčastňujú desiatky tisíc ľudí, často nesúcich dúhové vlajky a transparenty oslavujúce queer kultúru, a okolo desiatky alegorických vozov vypravovaných najrôznejšími LGBTQ organizáciami, korporáciami, politickými stranami alebo gay klubmi. Od roku 2018 tiež v čele sprievodu stoja takzvaní „maršalovia“, teda osobnosti, ktoré sa výrazným spôsobom zaslúžili o rozvoj LGBTQ práv v Česku a vo svete.

## Galéria

Súbor:Prague Pride 2011 parade at Národní street.jpg|Sprievod na Národnej triede smerom na most Legií, 2011
Súbor:Praha, Staré Město, Prague Pride 2012, alegorický vůz.jpg|Jeden z alegorických vozov, 2012
Súbor:Praha, Staré Město, Prague Pride 2012, transparent.jpg|Transparent „Teplé léto si mohou užívat i heteráci“, 2012
Súbor:Prague Pride 2019 discussion about homophobia in Patra.jpg|Seminár In Iustitia „Jak bojovat s homofobií“ v Patrech, 2019
Súbor:Prague Pride 2019 travesti show on Střelecký ostrov 1.jpg|Travesti drag show na Streleckom ostrove, 2019


## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kultúra v Prahe
Kategória:Festivaly v Česku
Kategória:LGBT v Česku
Kategória:Pride podujatia
Kafisias

**Kafisias** () môže byť:
* archón Tanagry v 3. stor. pred Kr., pozri Kafisias (archón)
* starogrécky sochár, pozri Kafisias (sochár)
 
## Zdroje
Srniak

**Srniak** () je vrch Strážovských vrchov. Leží nad obcou Rajecká Lesná, približne  juhozápadne od Rajca.

## Poloha
Nachádza sa na severnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Zliechovská hornatina a časti Strážov. Vrchol leží na rozhraní Žilinského a Trenčianskeho kraja, na hranici okresov Žilina a Považská Bystrica a hrebeňom vedie aj hranica katastrálnych území obcí Rajecká Lesná a Malé Lednice. Srniak je súčasťou hrebeňa, vedúceho zo Strážova severným smerom cez Hrubú Kečku.

## Opis
Srniak leží v hrebeni, tvoriacom najsevernejší výbežok Strážovských vrchov, ktorý lemuje tok Rajčanky. Hrebeň vedie zo Strážova severovýchodným smerom cez Čierny a Sádocký vrch až na susednú Babu (), kde končí. Zo severného smeru je vrch identifikovateľný kvôli rozsiahlemu kameňolomu, no i jedinečnej symetrickej siluete. Z významných vrchov je na severe Dubová (), západne ležia Stráne (), južne Šibeničná () a východne Baba (). Východné svahy hrebeňa odvodňujú prítoky Rajčanky, zo severných voda odteká do Čierňanky a malú časť na juhozápade odvodňujú prítoky riečky Domanižanka do Váhu.  Najbližšími sídlami sú východne ležiaca Rajecká Lesná, severovýchodne situovaná Šuja, severozápadne ležiace Malé Lednice a juhozápadne položená Kardošova Vieska.

### Výhľady
Nesúvislý lesný porast vrcholu i hrebeňa ponúka niekoľko možností na obmedzený rozhľad. Horizontu dominujú najmä okolité vrchy Strážovských a Súľovských vrchov, neďaleký majestátny Kľak a Žilinská kotlina. Z vhodných lokalít bez vegetácie možno pozorovať najmä Lúčanskú Fatru, čiastočne i Biele Karpaty a Javorníky, nezriedka je na horizonte vidieť aj Veľkú Raču, Pilsko, Babiu horu či Lysú horu.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa a severozápadná časť masívu je verejnosti neprístupná kvôli rozsiahlemu kameňolomu. Prístup je tak možný z okolitých obcí neznačenými lesnými chodníkmi.

## Referencie

## Pozri aj
* Strážov (geomorfologická časť)
* Zoznam vrcholov v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Strážovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Považská Bystrica
Kategória:Vrchy v okrese Žilina
Kategória:Malé Lednice
Kategória:Rajecká Lesná
Rezolúcia o Formóze

**Rezolúcia o Formóze** (, ; oficiálne ) bolo spoločné uznesenie prijaté Senátom a Snemovňou reprezentantov Spojených štátov 28. a 25. januára 1955 a schválené prezidentom Spojených štátov Dwightom D. Eisenhowerom 29. januára 1955 v reakcii na eskaláciu napätia medzi komunistickou Činskou ľudovou republikou a kapitalistickou Čínskou republikou (Taiwanom) a zhruba mesiac po uzavretí zmluvy o vzájomnej obrane medzi Spojenými štátmi a Čínskou republikou. Kongres tým oprávnil prezidenta nasadiť Ozbrojené sily Spojených štátov na obranu územia Čínskej republiky (Formosa, Peskadory, súostrovia Ťin-men a Ma-cu) proti hroziacemu útoku Čínskej ľudovej republiky.

Návrh uznesenia bol predložený Snemovni reprezentantov 24. januára (ako H. J. Res. 159) a Senátu (ako S. J. Res. 28). Snemovňa uznesenie schválila 25. januára pomerom hlasov 410–3 a Senát tak učinil 28. januára pomerom hlasov 85–3.

Kongres určil platnosť rezolúcie dovtedy, „kým prezident nerozhodne o tom, že mier a bezpečnosť predmetného územia primerane garantujú medzinárodné pomery vytvorené krokmi Organizácie Spojených národov alebo iným spôsobom“. No po zlepšení vzťahov medzi Spojenými štátmi a Čínskou ľudovou republikou Kongres v roku 1974 rozhodol o zrušení rezolúcie.

## Referencie

Kategória:Právne predpisy v USA
Kategória:Bilaterálne vzťahy Čínskej republiky a Spojených štátov
Kategória:1955 v Spojených štátoch
Kategória:1955 na Taiwane
Zmluva o vzájomnej obrane medzi Spojenými štátmi americkými a Čínskou republikou

**Zmluva o vzájomnej obrane medzi Spojenými štátmi americkými a Čínskou republikou** (, ), neoficiálne **čínsko-americká zmluva o vzájomnej obrane** (), bola bilaterálna medzinárodná zmluva uzavretá vládou Spojených štátov a vládou Čínskej republiky (Taiwanu) 2. decembra 1954, ktorou sa vzájomne zaručili poskytnúť si vojenskú pomoc v prípade vypuknutia vojny alebo hrozby jej vypuknutia. Tento akt bol reakciou na útok komunistickej Čínskej ľudovej oslobodeneckej armády na Kuomintangom kontrolované súostrovie Ťin-men v septembri 1954.

Záväzok obsiahnutý v zmluve sa týkal len ostrova Taiwan a súostrovia Peskadory, no rezolúcia o Formóze z januára nasledujúceho roku ho rozšírila aj na súostrovia Ťin-men a Ma-cu. V súvislosti so zlepšením vzťahov Spojených štátov a Čínskej ľudovej republiky v decembri 1978 prezident Spojených štátov Jimmy Carter upovedomil vládu Čínskej republiky o americkom zámere zrušiť platnosť zmluvy, k čomu napokon došlo k 1. januára 1980, hoci podľa niektorých názorov zmluvu čiastočne (z hľadiska bezpečnostných záruk) nahradil zákon o vzťahoch s Taiwanom prijatý v marci 1979.

## Referencie

Kategória:Vojenské spojenectvá
Kategória:Bilaterálne vzťahy Čínskej republiky a Spojených štátov
Cesta III. triedy 2177 (Slovensko)

**Cesta III. triedy číslo 2177** (*III/2177*, staré číslo *III/065039*) je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. Jej celková dĺžka je 1,338 km. 

## Priebeh
Cesta začína v meste Turčianske Teplice, časti Diviaky križovatkou s cestou I/65. Pokračuje do Diviak ako ulica 1. mája západným smerom, neskôr sa stáča smerom na sever ku železničnej stanici. Pokračuje severným smerom ako ulica Staničná, neskôr Matičná a napokon sa napája na cestu III/2183, ulicu Prievidzskú 

## Stav
Podľa údajov z roku 2008 bola cesta na úseku dlhom 0,774 km (57,8 % priebehu) vo veľmi dobrom stave a na úseku dlhom 0,564 km (42,2 % priebehu) v stave nevyhovujúcom. V roku 2015 prebehla na ceste rekonštrukcia s cieľom opravy vodovodnej prípojky v miestnej časti v úseku dlhom 242 m na polovici vozovky. V roku 2019 bola pri stanici posilnená vozovka v 500 m dlhom úseku cesty.

## Galéria

Súbor:Diviaky - granary of a manor-house.jpg|Pohľad z cesty na kaštieľ


## Referencie

2177
Kategória:Doprava v okrese Turčianske Teplice
Kategória:Stavby v okrese Turčianske Teplice
Kafisias (sochár)

**Kafisias** () bol starogrécky sochár.
 
Sochár Kafisias, možno vnuk Kafisia, archonta v boiótskej Tanagre, bol činný pravdepodobne na konci 3. storočia pred Kr. (uvádza sa aj začiatok 2. stor. pred Kr.). Známe sú jeho dva autorské podpisy (signatúry pod nápismi) na podstavcoch zo sôch objavených Boiótii:

::- text v starogréčtine
 
Podľa prvého nápisu bol autorom sochy Forystasa, syna Triaxa, víťaza súťaže hlásateľov na hrách zasvätených Diovi (na olympiáde). Socha z podstavca sa už dávno stratila, ale jeho nápis, objavený anglickým archeológom W. M. Leakeom v januári 1806, ktorý je zabudovaný v stene kostola *Ayios Thomas* juhovýchodne od Tanagry, je ešte stále viditeľný.

Druhý nápis s jeho signatúrou na podstavci, ktorý bol kedysi zrejme základňou sochy mýtického hudobníka a básnika Thamyrida, nájdený v archeologickej lokalite starovekého mesta Thespiai, pripomína *ex voto* (obetný dar), ktorý bol Filetairom, synom Eumena, venovaný Múzam. Tento Filetairos bol zrejme synovec Filetaira (nebolo to s istotou preukázané), prvého vládcu Pergamonu, ktorý poskytol veľké pozemkové granty helikónskym Múzam. Thespijčania potom na oplátku založili na jeho počesť významné kultové združenie. Na podstavci v Thespiách sa našiel aj epigram od gréckeho básnika Onesta, ktorý rozpráva o nešťastí Thamyrida, ktorý sa odvážil konkurovať Múzam. Grécky cestovateľ Pausanias navštívil v Boiótii *helikónsky háj* (na úpätí vrchu Helikón), zasvätený Múzam a videl sochu Thamyrida: „*Do týchto miest umiestnili aj podoby všetkých tých básnikov, ktorí sa nejako preslávili v hudbe. Tak je tu Thamyris, už slepý a naťahuje sa po spadnutej lýre. *“  Nie je však známe, či bola práve táto socha Kafisiasovým dielom.“
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
65803 Didymos

**65803 Didymos** (predbežné označenie **1996 GT**) je binárna planétka radená do kategórie blízkozemských a potenciálne nebezpečných. Planétka bola objavená v roku 1996 91 cm ďalekohľadom na americkom Národnom observatóriu Kitt Peak v rámci rozbiehajúceho sa projektu hľadania planétok a komét Spacewatch. Pomenovaná je podľa gréckeho slova *δίδυμος* – „dvojča“.

Planétka je predmetom návštev dvoch kozmických sond. 27. septembra 2022 o 01:14 SELČ americká sonda DART úspešne kolidovala s jej mesiačikom Dimorfos. V roku 2026 by k nej potom mala doraziť európska sonda Hera, ktorá by ju mala po impakte DARTu detailne študovať.

## Popis
Didymos patrí do skupín Apollo a Amor – obieha až za dráhou Zeme, nekríži sa s ňou, môže sa k nej však priblížiť na vzdialenosť len 6,1 milióna km. K Slnku sa môže priblížiť na 1,013 AU (151 mil. km), najďalej od neho môže byť 2,276 AU (340 mil. km), pretína teda dráhu Marsu.

K Zemi sa priblížil v novembri 2003 na 7,16 mil. km. Ďalšie podobne blízke stretnutie je vypočítané na november 2123.

Priemer planétky bol radarovými meraniami upresnený na 0,78 ± 0,08 km. Planétka obehne Slnko za 2,11 roka (770 dní). Okolo svojej osi sa otočí za 2,26 hod.

### Mesiac Dimorfos
Český astronóm Petr Pravec z hvezdárne Ondřejov objavil 20. novembra 2003 pri planétke mesiačik, nazvaný Dimorfos (jeho predbežné označenie bolo *S/2003 (65803) 1*). Má priemer približne 160 m a obežnú dobu 11,92 h.

## Misie k planétke

Mesiac Dimorfos bol cieľom americkej sondy DART (*Double Asteroid Redirection Test*) agentúry NASA. 27. septembra 2022 o 01:14 SELČ sonda do mesiaca narazila s cieľom overiť, či je táto metóda vhodná na odkláňanie potenciálne nebezpečných planétok, pri ktorých existuje riziko kolízie so Zemou.

Následne v roku 2027 by mala k planétke doraziť európska sonda Hera, ktorá by ju mala po impakte detailne študovať. Raketa Falcon 9 s európskou sondou Hera a dvoma cubesatmi odštartovala 7. októbra 2024. Cieľom Hery aj cubesatov je prieskum dvojplanétky, na ktorej povrchu by mali pristáť, Hera na väčšom Dydime, cubesaty na menšom Dimorphe.

## Galéria

Didymos-Arecibo-radar-images.png|Radarové snímky planétky Didymos z roku 2003
Infographic of DART and Didymos Sizes.jpg|náhľad|Porovnanie rozmerov sondy DART, mesiaca Dimorfos a planétky Didymos s pozemskými artefaktmi
Stacked image of Dimorphos true orientation.jpg|Dimorfos na snímke sondy DART


## Referencie

## Pozri aj
* planetárna obrana

## Iné projekty

## Externé odkazy

## Zdroj

Kategória:Binárne planétky
Kategória:Potenciálne nebezpečné planétky
Kategória:Mars križujúce planétky
Kategória:Skupina Apollo
Kategória:Skupina Amor
Kategória:Planétky 65751 – 66000
Kategória:Planétky navštívené sondou
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1996
Veľká cena Kataru 2021

**Veľká cena Kataru 2021** (angl. **Formula 1 Ooredoo Qatar Grand Prix 2021**), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 21. novembra 2021 na okruhu Losail International Circuit v Lusiale, neďaleko od Dohy, hlavného mesta Kataru. Bola to 20. Veľká cena sezóny 2021 a premierová Veľká cena Kataru.

Lewis Hamilton vyhral preteky pred Maxom Verstappenom a Fernandom Alonsom. Pre Fernanda Alonsa to bolo prvé umiestnenie na stupňoch víťazov za 104 pretekov; posledný krát bol na Veľkej cene Maďarska 2014 na pódiu. Počas Veľkej ceny utrpeli viacerí pretekári, okrem iného aj Valtteri Bottas, defekt ľavej prednej pneumatiky, potom ako agresívne prešli cez obrubníky.

## Výsledky
### Kvalifikácia

**Poznámky:**
* – Trest poklesu piatich miest na štarte kvôli ignorovaniu dvojitých žltých vlajok
* – Trest poklesu troch miest na štarte kvôli ignorovaniu žltých vlajok

### Preteky

**Poznámky:**
* – Vrátane dodatočného bodu za najrýchlejšie kolo pretekov

## Priebežné poradie šampionátu
;Poradie o Pohár jazdca (Top 5)

;Poradie o Pohár konštruktérov (Top 5)

## Referencie

Kategória:Veľká cena Kataru 
Kategória:Formula 1 v roku 2021
IPhone 13

left|100px **iPhone 13** a **13 Mini** sú smartfóny, ktoré boli navrhnuté, vyvinuté a sú predávané spoločnosťou Apple. V súčasnosti sú jednými z modelov pätnástej generácie telefónov iPhone. Ide o nástupcov modelov iPhone 12 a 12 mini. Modely boli oznámené spolu s drahšími modelmi iPhone 13 Pro a Pro Max 14. septembra 2021 v Divadle Steva Jobsa v Apple Parku, výkonným riaditeľom spoločnosti Apple, Timom Cookom. Predobjednávky na iPhone 13 sa začali 17. septembra 2021 a telefón bol vo väčšine krajín k dispozícii 24. septembra 2021. Predobjednávky na iPhone 12 Mini sa začali 6. novembra 2020 a telefón bol k dispozícii od 13. novembra 2020.

## Charakteristika
iPhone 13 má ploché šasi podobné s predchádzajúcimi modelmi Apple iPhone. Telefóny však disponujú niektorými rozdielmi, akými sú napríklad zadné kamery, ktoré sú väčšie a usporiadané diagonálne. Snímač Face ID v hornej časti obrazovky je teraz o 20 % menší v porovnaní s predchádzajúcimi modelmi iPhone 12. Kryty z iPhone 12 taktiež nie sú kompatibilné s krytmi na iPhone 13.

iPhone 13 a 13 Mini sú dostupné v piatich farbách: Midnight (tmavosivá), Starlight (biela), Product Red (červená), zelená, modrá a ružová.

iPhone 13 a iPhone 13 Mini využívajú čip A15 Bionic navrhnutý spoločnosťou Apple. Sú vybavené 6-jadrovým CPU, 4-jadrovým GPU a 16-jadrovým systémom Neural Engine, zatiaľ čo iPhone 13 Pro a 13 Pro Max majú až 5-jadrový GPU.  

### Displeje
iPhone 13 má 6,1-palcový (15 cm) displej s technológiou Super Retina XDR OLED s rozlíšením 2532 × 1170 pixelov a hustotou pixelov približne 460 PPI s obnovovacou frekvenciou 60 Hz. iPhone 13 Mini má 5,4-palcový (14 cm) displej s rovnakou technológiou s rozlíšením 2340 × 1080 pixelov a hustotou pixelov približne 476 PPI.

### Kamery
iPhone 13 a 13 Mini sú vybavené rovnakým kamerovým systémom s tromi kamerami: jedna predná kamera a dve zadné kamery: širokouhlá a ultraširoká. Zadné fotoaparáty obsahujú väčšie snímače pre väčší zber svetla s optickou stabilizáciou obrazu (). Modul fotoaparátu na zadnej strane je usporiadaný diagonálne, aby sa do šasi zmestili väčšie snímače.

## Referencie

## Pozri aj
* iPhone 12 a iPhone 12 Pro – modely predchádzajúcej generácie
* iOS
* iPhone
* Apple

## Externé odkazy
*  – oficiálna stránka iPhone 13 a 13 Mini

## Zdroj
* 

Kategória:IPhone
Kategória:IOS
Kategória:Mobilné telefóny Apple
Kategória:Hardvér firmy Apple
Felicità (skladba)

**Felicità** (výslovnosť: [felitʃiˈta]; ) je hitová pieseň taliansko-amerického dua Al Bano & Romina Power, vydaná v roku 1982. Pieseň zožala medzinárodný komerčný úspech a zostáva pravdepodobne ich najznámejšou piesňou.

## Informácie
Duo sa so skladbou zúčastnilo na hudobnom festivale v Sanreme v roku 1982 a skončilo ako druhé. Pieseň sa objavila v albume *Felicità* z roku 1982. Záverečná skladba z albumu *Arrivederci a Bahia* bola vydaná ako strana B. Pre vydanie v Španielsku boli obidve piesne znova nahraté v španielčine a singel dostal iný titulný obrázok.

Felicità sa stretla s veľkým komerčným úspechom, keď sa počas marca až júna 1982 dostala na prvé miesto talianskeho singlového rebríčka a nakoniec sa na medzinárodnej úrovni predalo milión kópií.

Pieseň bola zahraná dvojicou *Laislavo „Lado“ Kravanja a Léa Seydoux* na konci filmu *Lourdes* z roku 2009.

## Hudobné video
Videoklip k piesni bol natočený v Petrohrade na brehu rieky Neva. Vyobrazuje duo Albana Carrisiho a Rominu Power, ako spievajú pieseň, zatiaľ čo riadia motorový čln. Romina Power a väčšina komparzistov nosí historické kostýmy.

## Záznam skladieb
* v Taliansku:
:A. „Felicità“ - 03:13
:B. „Arrivederci a Bahia“ - 03:02
* v Španielsku:
:A. „Felicidad“ - 03:13
:B. „Arrivederci en Bahia“ - 03:02

## Tabuľka poradia

## Osvedčenia

## Kuriozita
Inštrumentálna verzia piesne *Felicità* v swingovej verzii znie v pozadí v kriminálnom seriáli Derrick v 150. epizóde (Nočný telefonát, 1987) v 39. minúte.

Pieseň *Felicità* bola prespievaná aj Mariánom Mitašom a Dominikou Kavaschovou v seriáli Oteckovia v 213. epizóde (2019) v 12. minúte.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Talianski speváci
Kategória:Piesne z 1982
Forystas z Tanagry

**Forystas** () bol starogrécky víťaz súťaže hlásateľov. 
 
Forystas, syn Triaxa z Tanagry, zvíťazil v súťaži hlásateľov na neidentifikovanej „dobrej Diovej súťaži“  (*καλὸν ἀγῶνα Διός*). Pripomína to nápis (epigram) na podstavci (pôvodne na ňom stála jeho socha, zhotovená sochárom Kafisiasom), ktorý v roku 1806 objavil anglický archeológ W. M. Leake v stene kostola *Ayios Thomas* juhovýchodne od Tanagry. Forystas možno dosiahol víťazstvo na olympiáde v élidskej Pise (*Pisa* alebo *Pisatis* bola oblasť v Elide, kde sa nachádzala posvätná pôda Olympie), ale nedá sa vylúčiť, že zvíťazil na hrách v Eleutherii  alebo na hrách *Basileia* v Lebadeii (panboiótske hry, na pamiatku víťazstva Téb nad Spartou v  bitke pri Leuktre ). Nápis datujú do polovice 3. stor. pred Kr.
   
Kanadský profesor klasickej filológie *Nigel Crowther* poznamenal, že Forystas, víťaz súťaže hlásateľov, mohol byť tiež športovcom, dokazuje to tým, že ho v epigrame chvália aj za víťazstvá na hrách (ἀγῶνας, na agónoch) dosiahnuté „okrídlenými nohami“ (πτανοῖς ποσὶν - *ptanois posin*).
  
## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku
 
Kategória:Starovekí víťazi súťaže trubačov a hlásateľov
Kategória:Starogrécki športovci
Sokolie (vrch v Strážovských vrchoch)

**Sokolie** () je vrch Strážovských vrchov. Leží nad obcou Pružina, približne  južne od Považskej Bystrice.

## Poloha
Nachádza sa v severnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Zliechovská hornatina a časti Strážov. Vrchol leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Považská Bystrica a v katastrálnom území obce Pružina. Sokolie je súčasťou CHKO Strážovské vrchy.

## Opis
Sokolie je mohutný bralnatý vrch, nachádzajúci sa v najvyššej časti Strážovských vrchov, severne od dominantného Strážova. Najvyšší vrch Strážov leží južne od Sokolia, západne susedí Javorina () a Svrčinovec (), severným smerom Stráne (), východným smerom Hrubá Kečka () a Čierny vrch () a južne susedí vrch Strážov (). Východnú a severnú časť masívu odvodňuje Strážovský potok, západnú Biely potok, oba smerujúce do riečky Pružinka v povodí Váhu. Najbližšími sídlami sú severne situovaná osada Predhorie, patriaca do Pružiny, západne ležiaci Mojtín a juhozápadne položený Zliechov. Vo východnej časti sú Sokolie jaskyne a práve východným úpätím prechádza značený chodník z Pružiny na Strážov.

### Výhľady
Lesný porast pokrýva takmer celý masív, v blízkosti vrcholu sa však nachádza horská lúka a skalné bralá. Tie ponúkajú obmedzený výhľad na okolité vrchy pohoria, najmä Strážov, Čierny vrch a Hrubú Kečku. Východným smerom dominuje majestátny Kľak a Lúčanská Fatra, severným smerom vidieť Rajeckú kotlinu a Súľovské vrchy, západne Javorníky a Biele Karpaty a juhovýchodne možno vidieť časť Kremnických vrchov. Nezriedka je na horizonte vidieť Veľkú Raču, Babiu horu či Lysú horu.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolitých obcí. Prístup sťažujú mnohé bralá, ktoré pokrývajú veľkú časť Sokolia.

* po  zelenej značke východným a južným úpätím:
** zo severu z Pružiny 
** z juhu zo Zliechova

## Referencie

## Pozri aj
* Strážov (geomorfologická časť)
* Zoznam vrcholov v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Strážovských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Považská Bystrica
Kategória:Pružina (okres Považská Bystrica)
Žuej I-fu

**Žuej I-fu** (, pchin-jin: *Rui Yi-fu*, iné prepisy: *Ruey Yih-Fu*, *Ruey Yih-fu*, *Rui Yifu*, *Fou Joue Yi*, *Jui I-fu*; * 18. máj 1898 – † 7. júl 1991, Tchaj-pej) bol taiwanský etnológ. Významne prispel k rozvoju čínskej a taiwanskej antropológie.

V závere čínskej občianskej vojny emigroval z pevninskej Číny na Taiwan, kde začal pôsobiť na Národnej taiwanskej univerzite. Vo svojej vedecko-výskumnej činnosti sa zameriaval na klasifikáciu etnických skupín osídľujúcich Čínu, na etnografiu menšín a na dejiny nečínskych (nechanských) etník v juhozápadnej Číne.

## Poznámky


## Referencie

## Použitá literatúra
* 
* 

Kategória:Taiwanskí vedci
Kategória:Čínski antropológovia
Anson Thornton

**Anson Thornton** (* 28. jún 2003, Oshawa, Ontário, Kanada) je jamajský hokejový brankár kanadského pôvodu, ktorý hrá za tím Utah Grizzlies v ECHL. V NHL má zmluvu s klubom Utah Mammoth.

## Hokejová kariéra
Narodil sa v Oshawe kanadskej matke a jamajskému otcovi, ale vyrastal v Toronte. Medzi rokmi 2020 – 2023 pôsobil v juniorskej lige OHL za mužstvá Sarnia Sting, resp. Barrie Colts. Síce nikdy neprešiel draftom NHL, v októbri 2021 podpísal vstupný kontrakt s tímom Arizona Coyotes. Za tím odchytal niekoľko prípravných zápasov.

Jeho profesionálnu kariéru limitujú časté zranenia. V období 2023 – 2026 nastúpil len k 45 zápasom. Pôsobí predovšetkým v lige ECHL, ale niekoľko štartov pridal aj za Tucson Roadrunners v AHL. V súčasnosti je pod zmluvou v tíme Utah Mammoth, ktorý prevzal jeho kontrakt po zániku tímu Arizona Coyotes.

### Reprezentácia
Reprezentuje Jamajku, za ktorú štartoval na turnaji Latam Cup v sezóne 2019/20. S národným mužstvom obsadil prvé miesto.

## Referencie

Kategória:Jamajskí hokejisti
Kategória:Kanadskí hokejoví brankári
Kategória:Brankári Utah Mammoth
Kategória:Brankári Arizona Coyotes
Kategória:Hráči Utah Mammoth
Kategória:Hráči Arizona Coyotes
Kategória:Kanadské osobnosti jamajského pôvodu
Kategória:Osobnosti z Oshawy
Variant omikron vírusu SARS-CoV-2

náhľad|350px|Kumulatívne rozšírenie variantu omikron podľa štátov a teritórii.
**Variant omikron vírusu SARS-CoV-2** (iné názvy: vývojová vetva/línia **B.1.1.529**, klád **GR/484A**, klád **21K**) je variant vírusu (presnejšie: vírusového kmeňa) SARS-CoV-2, ktorý spôsobuje ochorenie COVID-19. 

Prvý prípad bol Svetovej zdravotníckej organizácii (WHO) nahlásený z Južnej Afriky 24. novembra 2021. 26. novembra 2021 ho WHO označila za variant vyvolávajúci znepokojenie a pomenovala ho podľa gréckeho písmena omikron.

Variant má nezvyčajne veľký počet mutácií, až 50. Niekoľko mutácii je nových a až 32 sa ich nachádza na spike proteíne. Vysoký počet mutácii viedol k obavám týkajúcim sa odolnosti voči vakcínam proti ochoreniu COVID-19 a rýchlemu šíreniu. Výsledkom bolo, že tento variant bol rýchlo označený za veľmi rizikový a viaceré krajiny zaviedli cestovné obmedzenia na lety z Južnej Afriky a ďalších krajín, aby obmedzili alebo spomalili jeho medzinárodné šírenie. K 8. decembru 2021 bol variant rozšírený v minimálne 57 krajinách sveta. Na Slovensku bol variant potvrdený 11. decembra 2021, keď boli identifikované prvé tri prípady.

## Označenie
Technická poradná skupina WHO pre vývoj vírusu SARS-CoV-2 26. novembra označila B.1.1.529 za znepokojujúci variant a pridelila mu označenie omikron.

## História
Dňa 24. novembra 2021 bol tento variant prvýkrát nahlásený WHO z Južnej Afriky. Prvý známy exemplár bol identifikovaný 9. novembra 2021 v Botswane. Dosiaľ zistili sekvenovaním (genetickou analýzou) 77 prípadov v Južnej Afrike, štyri prípady v Botswane, dva v Hongkongu a jeden v Izraeli. V posledných dvoch prípadoch išlo o ľudí prichádzajúcich z Juhoafrickej republiky, respektíve Malawi. 

Obavy z potenciálneho ekonomického dopadu variantu omikron viedli 26. novembra k poklesu globálnych trhov, vrátane najhoršieho poklesu indexu Dow Jones Industrial Average v roku 2021. Cena ropy Brent Crude a West Texas Intermediate klesla o 10 % a 11,7 %. Rovnako poklesol aj trh s kryptomenami.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Pandémia ochorenia COVID-19
Spolok modernej poézie

**Spolok modernej poézie** () bol básnický spolok na Taiwane, ktorý vo februári 1956 založil Ťi Sien, čím nadviazal na založenie časopisu „Štvrťročník modernej poézie“ () v roku 1953. V Spolku modernej poézie sa združovalo vyše 100 básnikov.

Stúpenci tohto prúdu presadzovali radikálny odklon od čínskej básnickej tradície, hľadajúc inšpiráciu v západnej poézii nasledujúcej od francúzskeho modernistického básnika Charlesa Baudelairea. Tento prístup označovali za „horizontálnu transplantáciu“ západnej moderny. Práve v tomto spočíval ich spor s Básnickým spolkom modrej hviezdy (Tchan C'-chao, Jü Kuang-čung a ď.).

V roku 1959 Ťi Sien opustil spolok a v roku 1964 svoju činnosť ukončil „Štvrťročník modernej poézie“, čím sa skončil obdobie vplyvu modernistov v modernom taiwanskom básnickom hnutí.

## Poznámky


## Referencie

## Použitá literatúra
* 
* 
* 
Kategória:Básnické školy
Kategória:Kultúra na Taiwane
Modernista

**Modernista** (plurál **modernisti**) môže byť:
* všeobecne: predstaviteľ, stúpenec modernizmu alebo moderny, pozri pod modernizmus a moderna
* predstaviteľ básnického hnutia v Číne v 30. rokoch 20. storočia, pozri modernisti (čínska literatúra)
* predstaviteľ básnického zoskupenia na Taiwane aktívneho v rokoch 19531964, pozri pod Spolok modernej poézie

## Referencie
Fort Zeelandia (Taiwan)

**Pevnosť Zeelandia** bola obchodným a vojenským opevneným postom nizozemskej Východoindickej spoločnosti (Vereenigde Oost Indische Compagnie) na juhozápadnom pobreží ostrova Taiwan. Pevnosť bola viackrát premenovaná – niesla aj názov Taiwan (臺灣城), Orange (奧倫治城) a An-pching (安平城). Súčasné čínske meno lokality s pevnosťou je An-pchingská Stará pevnosť (). Leží v dnešnom mestskom dištrikte An-pching, ktorý je súčasťou mesta Tchaj-nan.

## Dejiny
Pevnosť bola založená v roku 1624 po tom, ako boli Nizozemci vytlačení z Peskadorských ostrovov (ležia západne od ostrova Taiwan), z ktorých sa pokúšali nadviazať obchodné vzťahy s Čínou (neúspešne). Nové miesto pre ich pôsobenie vybral Martinus Sonck (cca 1590 – 1625; stal sa aj prvým nizozemským guvernérom na Taiwane) na neďalekom ostrove Taiwan. Lokalita, ktorú vybral, sa tiež nazývala „Taiwan“ alebo „Taoyuan“. Niekedy bola ako „Taoyuan“ či „Taiovan“ nazývaná aj samotná pevnosť. Pevnosť však Nizozemci nazvali podľa mena lode, na ktorej sa Sonck z Peskadorských ostrovov priplavil. Prvá podoba pevnosti vznikla asi po 10-toch rokoch. Neskôr bola v blízkej vzdialenosti od nej postavená ďalšia pevnosť s názvom Provintia. Obe dostávali dodávky potravín a tiež vojakov z hlavnej bázy Východoindickej spoločnosti – z Batavie.
náhľad|vľavo|Kreslený pohľad na pevnosť Zeelandia, Johannes Vingboons, asi z roku 1635

V apríli 1661 vypuklo v okolí pevnosti povstanie čínskych osadníkov, ktoré viedol Čeng Čcheng-kung (romanizovaná podoba jeho mena bola Koxinga, ktorú používali Nizozemci). 30. apríla 1661 začal so svojimi mužmi (mohlo ich byť až 25 000) obliehať pevnosť Zeelandiu, ktorú bránilo približne 2 200 nizozemských vojakov. Po deviatich mesiacoch obliehania, ktoré si vyžiadalo na strane obliehaných 1 600 životov, sa pevnosť 1. februára 1662 vzdala. Na základe kapitulácie mohol guvernér Frederick Coyett so svojimi dôstojníkmi a vojakmi, ale aj civilistami, pevnosť opustiť a vrátiť sa do Batavie. Tovar patriaci nizozemskej Východoindickej spoločnosti ale prepadol obliehateľom. Opustením pevnosti sa skončilo 38-ročné pôsobenie Nizozemcov na ostrove Taiwan (dobovo Formóza).
náhľad|Dobová grafika s pohľadom na pevnosť Zeelandia, spolu s prístavom a obchodným mestom; autor Joan Blaeu, cca polovica 17. storočia

Pevnosť sa postupne stávala nefunkčnou pre postupné zanášanie zálivu, vstup do ktorého strážila. V poslednej tretine 19. storočia bol stavebný materiál z pevnosti do veľkej miery rozobraný a použitý na stavbu modernej pevnosti s názvom „Večný zlatý hrad“.

V súčasnosti sa z pôvodnej pevnosti Zeelandia zachovali len zvyšky južných tehlových terás. V jednej z budov v centre je umiestnené múzeum histórie lokality An-pching.

## Literatúra
* DAVIDSON, James W.: *The Island of Formosa, Past and Present : History, people, resources, and commercial prospects : Tea, camphor, sugar, gold, coal, sulphur, economical plants, and other productions.* London and New York: Macmillan, 1903, s. 36  40 [dobytie pevnosti Číňanmi v roku 1662]. Dostupné on-line.

## Externé odkazy
* Anping Old Fort

Kategória:Pevnosti na Taiwane
Kategória:Tchaj-nan
Fort Zeelandia

**Fort Zeelandia** ( doslova „Pevnosť Zeelandia“) môže byť:
* holandská pevnosť na Taiwane, pozri Fort Zeelandia (Taiwan)
* holandská pevnosť v Paramaribe v Suriname, pôvodne britská pevnosť Fort Willoughby (16511667), pozri Fort Zeelandia (Surinam)
* holandské pevnosť v súčasnej Guyane, pozri Fort Zeelandia (Guyana)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Miestopisný názov
Básnický spolok modrej hviezdy

**Básnický spolok modrej hviezdy** () bol pomerne voľný básnický spolok na Taiwane, ktorý sa utvoril okolo Tchan C'-chaoa a Jü Kuang-čunga v reakcii na modernistický prúd združený okolo Ťi Siena. Toto zoskupenie bolo aktívne v rokoch 19541964 a v rámci svojej činnosti vydalo niekoľko tuctov básnických zbierok. Išlo o jedno zo štyroch hlavných zoskupení moderného taiwanského básnického hnutia aktívneho v období od polovice 50. do polovice 60. rokov.

Členov Modrej hviezdy charakterizovala menšia miera radikalizmu ako u modernistov. Hoci čerpali zo západných modernistických tendencií a nepokladali sa za udržiavateľov tradičnej čínskej poézie, odmietali „slepé“ preberanie západných tradícií a namiesto kládli dôraz na tvorbu „čistej poézie“, založenej na osobných životných postrehoch, pričom toto sebavyjadrenie autora v súzvuku s národným duchom a kultúrnym dedičstvom. Napr. Čchin C'-chao vo svojej úvahe „Kam smeruje nová poézia?“ (, 1957) zdôrazňoval, že básnická tvorba má byť výsledkom autorovho rozjímania nad životom, jeho myšlienkového a citového prežívania. Prizvukoval, že básnický štýl nemožno zakladať na imitácií niekoho iného (napr. západnej literatúry), ale že musí ísť o jedinečný, osobný výtvor autora. Zároveň dával do popredia potrebu pri písaní poézie myslieť na čitateľa, umožniť mu nahliadnuť do autorovho duševného sveta, čo sa vylučovalo s používaním nezrozumiteľného alebo chaotického vyjadrovania. Básnik by sa podľa neho tiež mal vychádzať z filozofických zásad, snažiť sa svojou tvorbou nepriamo hľadať všeobecne platnú pravdu.

## Poznámky


## Referencie

## Použitá literatúra
* 
* 
* 
Kategória:Básnické školy
Kategória:Kultúra na Taiwane
Tchaj-nan

**Tchaj-nan** (, ) je mesto v Taiwane.

Nachádza sa v juhozápadnej časti ostrova. Podľa Murray A. Rubinsteina je Tchaj-nan „historické srdce taiwanského Taiwanu“ a je známy dochovaním histórie ostrova.

## Obyvateľstvo
V roku 2010 mesto malo 1 840 257 obyvateľov, čo bol pokles voči 1 846 379 obyvateľov v roku 2000. Mesto je centrom budhizmu a ľudového náboženstva.
 
## Dejiny
Oblasť An-pching bola hlavnou základňou Nizozemskej východoindickej spoločnosti. Nizozemci tu postavili pevnosť Fort Zeelandia a mestečko, z ktorých sa neskôr presunuli po brehu na sever ostrova. V roku 1662 sino-japonský pirát Čeng Čcheng-kung s tisíckami vojakov mesto vyňal z nizozemského vplyvu a spravil z neho svoju základňu. Mesto vyhlásil za hlavné mesto Taiwanu. Počas rokov 1680 až 1770 dynastia Čching v tomto prefektúrnom meste založila svoje administratívne orgány. Koncom 19. storočia sa Tchaj-nan stal prístavom podľa obchodnej zmluvy. S počtom obyvateľom 47 283 bol stále najväčším mestom ostrova.

V rokoch 1971 až 1996 mesto rástlo. V 90. rokoch 20. storočia mesto, podobne ako iné mestá na ostrove, pribralo okolité dediny. 
Mesto v súčasnej forme „špeciálnej obce“ vzniklo v roku 2010, keď boli k starému mestu pripojené periférne mestečká a dediny.

## Budovy
Nizozemci v meste vybudovali Fort Zeelandia a neskôr k nej pridali druhú pevnosť, Fort Provintia. V meste sa nachádza Univerzita Čcheng-kchun, ako aj Tchajnanský presbyteriánsky seminár. Seminár zahŕňa budovy zo 60. rokov 19. storočia.

## Kultúra
Tchaj-nan sa zvykne porovnávať s Kjótom, bývalým hlavným mestom Japonska. Medzi Taiwancami je známy svojimi pochúťkami, ako aj tradičnou kultúrou.

V meste sa od 40. rokov 18. storočia koná festival plnoletosti. Taiwanskí občania môžu voliť ako 20-roční, šoférovať ako 18-roční. Vo veku 16 rokov však v Tchaj-nane môžu absolvovať festival plnoletosti. Prístavní pracovníci, ktorí dosiahli tento vek museli tradične dostávať plnohodnotnú mzdu miesto polovičnej výplaty mladších ako tento vek. Festival sa v mandarínčine nazýva „čchi-si“.

## Partnerské mestá
V októbri 2018 Tchaj-nan uzavrel zmluvu s atolom Wotje na Marshallových ostrovoch.

Tchaj-nan má tieto sesterské mestá:

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky mesta


Kategória:Mestá na Taiwane
Kategória:Bývalé hlavné mestá
Čeng Čcheng-kung

**Čeng Čcheng-kung** (čínsky 鄭成功, v zjednodušenej podobe 郑成功) (august 1624 – 23. jún 1662, Tchaj-nan, Taiwan), známy aj pod romanizovaným titulom Koxinga (čínsky 國姓爺) bol vojenský veliteľ štátneho útvaru Južný Ming. Od roku 1646 bojoval v armáde proti mandžuským Čchingom. V rokoch 1661 – 1662 dobyl od Nizozemcov na ostrove Taiwan pevnosť Zeelandia, čím ich po 38-ich rokoch vypudil z tejto oblasti.

## Biografia
Narodil sa v roku 1624 v Japonsku pod menom Čeng Sen. Bol synom čínskeho obchodníka a piráta Čeng Č'-lunga, ktorý sa neskôr stal admirálom, a Japonky Macu Tagawa. V Japonsku strávil prvých sedem rokov života.  Následne žil s otcom, ktorý stál na čele čínskej flotily. V Číne dostal konfuciánske vzdelanie, od roku 1644 študoval v akadémii v Nankingu (vtedajšie hlavné mesto).

Keď v roku 1644 mandžuské vojsko obsadilo sever Číny a na trón sa dostala nová dynastia Čching, jeho otec sa postavil na stranu bývalého režimu, teda dynastie Ming, ktorá si udržala moc na juhu Číny (štátny útvar, ktorému vládli, sa zvykne označovať ako Južný Ming). Cisár Lung-wu udelil Čeng Senovi nové meno Čcheng-kung (v preklade „Úspech“) a čestný titul Kuo-sing-jie (ktoré bolo neskôr Nizozemcami romanizované do podoby „Koxinga“).
 
V roku 1646 viedol prvýkrát čínske vojsko proti mandžuským vojskám. Jeho vlastný otec Čeng Č'-lung však v novembri 1646 prešiel na stranu Mandžuov, ktorí ho menovali za guvernéra provincií Fu-ťien a Kuang-tung. Čeng Čcheng-kung so svojimi strýkami ostal verný Mingskej dynastii a v boji pri Mandžuom pokračoval. Spolu s inými generálmi v 50-tych rokoch udržal pre dynastiu Ming juhovýchodné pobrežie Číny.

V apríli roku 1661 zaútočil aj na obchodnú kolóniu Nizozemcov v pevnosti Zeelandia na Taiwane a po deviatich mesiacoch ju dobyl. Tým sa skončila 38 rokov trvajúca koloniálna aktivita Nizozemcov na západe Taiwanu. V júni 1662 Čeng Čcheng-kung náhle zomrel na maláriu v meste Tchaj-nan. Velenie nad jednotkami armády a de facto nezávislú vládu na území západného Taiwanu prevzal jeho starší syn Čeng Ťing. Západný Taiwan ostal v rukách rodu Čeng do roku 1683, keď bol taktiež dobytý mandžuským vojskom dynastie Čching.

## Referencie


## Literatúra
* DAVIDSON, James W.: *The Island of Formosa, Past and Present : history, people, resources, and commercial prospects : tea, camphor, sugar, gold, coal, sulphur, economical plants, and other productions.* London and New York: Macmillan 1903 s. 36 - 40 [o dobyti pevnosti Zeelandia].

Kategória:Taiwanské osobnosti
Kategória:Úmrtia na maláriu
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2021

**Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2021** boli v poradí 13. majstrovstvá sveta vo florbale žien, ktoré organizovala Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa v dňoch od 27. novembra do 5. decembra 2021 v Uppsale, vo Švaédsku, za účasti 16 tímov. Titul obhájilo domáce .

## Kvalifikácia
Záverečného turnaja sa zúčastnilo 16 národných tímov, Švédsko ako usporiadateľ mlo účasť istú. O zvyšných 15. miestenkách sa malo rozhodnúť v regionálnych kvalifikáciách v Kanade, Japonsku, Lotyšsku, Taliansku a na Slovensku. Kvôli pandémii covidu-19 bola kvalifikácia zrušená a na základe rozhodnutia IFF na majstrovstvá postúpili tímy podľa postavenia vo svetovom rebríčku so zohľadnením regionálnych kvót. Kvalifikovalo sa tak 11 najvyššie postavených európskych reprezentácií, tri ázijsko-oceánske a najvyššie postavená americká reprezentácia. 

V septembri 2021 svoju účasť kvôli pokračujúcej pandémii covidu-19 zrušili reprezentácie Austrálie a Japonska, ktoré nahradili Talianky a Thajčanky.

## Nasadenie do výkonnostných košov

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

#### Skupina C

#### Skupina D

----

### Play-off
#### Stretnutia o 13.16. miesto

#### Stretnutie o 15. miesto

#### Stretnutie o 13. miesto

#### Osemfinále

#### Stretnutia o 9.12. miesto

#### Stretnutie o 11. miesto

#### Stretnutie o 9. miesto

#### Štvrťfinále

#### Stretnutia o 5.8. miesto

#### Stretnutie o 7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Medzinárodnej florbalovej federácie  

## Zdroj
* Oficiálna stránka MS 2021  

Kategória:Florbal v 2021
Kategória:Majstrovstvá sveta vo florbale žien
Florbal
Kategória:2021 vo Švédsku
Sharazan

**Sharazan** je pieseň taliansko-amerického dua Al Bano & Romina Power, vydaná v roku 1981. Zožala medzinárodný komerčný úspech a zostáva jedným z ich najznámejších hitov.

## Informácie
Hovorí sa, že Sharazan znamená akúsi krajinu snov.

Existuje aj nemecká cover verzia od Marca Bakkera, ktorá sa volá Scharazan, a v ktorej slovo Scharazan znamená meno dievčaťa v ďalekej, pravdepodobne arabskej krajine (na jednom mieste textu je charakterizovaná ako „ruža v púštnom piesku“).

Ďalšia cover verzia je od satirickej českej hudobnej skupiny Triky a pověry (názov, ktorý znie podobne ako Ricchi e Poveri) a má názov „Parmazán“.

## Záznam skladieb
* v Taliansku:
:A. „Sharazan“ - 04:45
:B. „Prima notte d'amore“ - 02:55
* v Španielsku:
:A. „Sharazan“ - 03:54
:B. „Na, na, na“ - 03:30

## Tabuľka poradia

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Talianski speváci
Kategória:Piesne z 1981
Balleroy

**Balleroy** môže byť:
* francúzska obec, pozri Balleroy (obec)
* francúzsky kantón, pozri Balleroy (kantón)
Čierťaž (prítok Lehotského potoka)

** Čierťaž** je potok v regióne Gemer v západnej časti územia obce Muránska Lehota  v okrese Revúca v Banskobystrickom kraji. Je to pravostranný prítok Lehotského potoka, ktorý ústi do Červeného potoka v povodí Slanej; má dĺžku 2,1 km. Je vodným tokom VII. rádu. Hydrologické poradie (číslo povodia): 4-31-02-012. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Stolické vrchy,  geomorfologický podcelok Tŕstie.
## Prameň
Pramení v nadmorskej výške  v lesnom extraviláne v západnej časti územia obce Muránska Lehota v okrese Revúca, 600 m východne od vrchu a lesa *Pod Čierťažou* s nadmorskou výškou , cez ktorý prebieha obecná hranica medzi obcami Muráň a Muránska Lehota, v geomorfologickom podcelku Tŕstie.
## Opis toku
Tečie v 250 m úseku severným smerom lesným extravilánom, v nadmorskej výške  priberá krátky ľavostranný bezmenný prítok, mení smer na severozápad, v nadmorskej výške  priberá ďalší krátky ľavostranný bezmenný prítok a mení smer na sever, tento smer si zachováva až do svojho zaústenia, vo výške  priberá pravostranný bezmenný prítok, pravým behom obmýva severozápadné svahy lesa a pasienka *Holá hora*, vystupuje z lesa do trvalého trávneho porastu (pasienky a lúky) a v nadmorskej výške  ústi do Lehotského potoka ako jeho pravostranný prítok. V pramennej oblasti má tri krátke bezmenné prítoky.
Pramení, preteká a ústi v geomorfologickom celku Stolické vrchy,  v geomorfologickom podcelku Tŕstie.  

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v názve vrchu *Pod Čierťažou* s nadmorskou výškou , ktorého najvyšší bod je vzdialený 600 m od prameňa potoka a cez ktorý smerom severo-južným prebieha obecná hranica medzi obcami Muráň a Muránska Lehota a tiež v názve lesa rovnakej podoby, na ktorého severovýchodnom a východnom svahu sa nachádza pramenná oblasť potoka. Názov vrchu a lesa *Pod Čierťažou* po redukcii o predložku *pod* bol prenesený na potok.
Názov vrchu a lesa *Pod Čierťažou* má pôvod v pôvodnom význame apelatíva *čierťaž* v stredovekej slovenčine, čiže *pôda získaná vyklčovaním lesa*, čo bol v stredoveku veľmi častý identifikačný prvok pri opise pozemkov, resp. pri opise priebehu ich hraníc v lesnom priestore. Apelatívum *čierťaž* získalo pozdejšie i posunutý význam a to *hraničná čiara, hranica*. Motivantom pomenovacieho procesu v čase pomenovania vrchu a lesa *Pod Čierťažou* bol charakteristický výskyt čierťaží v priestore pomenúvaného vrchu a lesa. Klčovanie lesa bol jeden zo stredovekých spôsobov odlesňovania, transformácie lesných pozemkov na kultúrnu pôdu - poľnohospodárske pozemky. Apelatívum *čierťaž* je v súčasnej slovenčine vysunuté na okraj slovnej zásoby; porovnaj aj hydronymá napr. Čierťaž, Čierťažský potok, Čierťažský potok, Čertižnianka. 

Hydronymum *Čierťaž* bolo štandardizované v roku 2007.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Slanej
Kategória:Vodné toky v Stolických vrchoch
Kategória:Vodné toky v okrese Revúca
Kategória:Muránska Lehota
Suchá hora (vrch v Strážovských vrchoch)

**Suchá hora** () je vrch Strážovských vrchov. Leží nad obcou Valaská Belá, približne  juhovýchodne od Ilavy. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zliechovská hornatina a časti Strážov. Vrchol leží v Trenčianskom kraji, na území okresov Ilava a Prievidza a zasahuje na katastrálne územia obcí Košecké Podhradie a Valaská Belá. Severné svahy zasahujú do CHKO Strážovské vrchy.

## Opis
Mohutná Suchá hora je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Vápeč na Hrubú Zliezajňu a prechádza ním južná hranica CHKO Strážovské vrchy. Plochý hrebeň vrcholovej časti spôsobuje, že zo severu a juhu pôsobí dojmom stolovej hory. Juhozápadne susedí Homôľka (), západne leží Hoľazne (), severozápadne Vápeč (), severovýchodne Hrubá Zliezajňa () a juhovýchodne Končiná (). Severnú časť hrebeňa odvodňuje Kopčiansky do Podhradského potoka a Váhu, južné svahy sú pramennou oblasťou Nitrice, smerujúcej do rieky Nitra. Najbližšími sídlami sú osady Valaskej Belej na južnom úpätí a osada Kopec, patriaca k obci Košecké Podhradie na severnom úpätí. Západne sa nachádza Horná a Dolná Poruba, východne Zliechov. 

### Výhľady
Súvislý porast hrebeňa poskytuje minimum výhľadov, no najvyššia, východná časť Suchej hory má porast riedky a nesúvislý. Práve odtiaľ je možné pozorovať široké okolie, predovšetkým však okolité vrchy pohoria. Poloha v samom centre pohoria a vysoké vrchy v širšom okolí obmedzujú dohľadnosť na vzdialenejšie pohoria, napriek tomu je na horizonte možné vidieť Súľovské vrchy, Javorníky, Biele Karpaty, Považský Inovec, Tribeč, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Malú a Veľkú Fatru.

## Prístup
Hrebeňom Suchej hory nevedie značený chodník, južným úpätím však prechádza  Cesta hrdinov SNP. Na samotný vrchol je prístup lesnými chodníkmi z okolitých sídiel.

* po  červenej značke (Cesta hrdinov SNP):
** zo západného smeru z Hornej Poruby cez Vápeč
** z východu zo Zliechova 
* po  značke zo sedla Homôľka cez Srvátkovú lúku

## Referencie

## Pozri aj
* Strážov (geomorfologická časť)
* Zliechovská hornatina – geomorfologický podcelok
* Zoznam vrcholov v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Strážovských vrchoch
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Ilava
Kategória:Vrchy v okrese Prievidza
Kategória:Valaská Belá
Kategória:Košecké Podhradie
Ci sarà

**Ci sarà** () je pieseň taliansko-amerického dua Al Bano & Romina Power, vydaná v roku 1984. Stretla sa s medzinárodným komerčným úspechom a zostáva jedným z ich najznámejších hitov.

Duo predviedlo pieseň na hudobnom festivale v Sanreme v roku 1984 a získalo viac ako 2 milióny hlasov. Bol to ich druhý vrchol rebríčka v Taliansku a ďalší medzinárodný hit. Duo nahralo aj španielsku verziu skladby s názvom *Pasará*.

## Hudobné video
Videoklip k piesni bol natočený ako súčasť filmu Champagne in paradiso z roku 1984, ktorý režíroval Aldo Grimaldi. Zobrazuje Albana Carrisiho a Rominu Power, ako spievajú pieseň pri mori a v lese.

## Záznam skladieb
* v Taliansku:
:A. „Ci sarà“ - 03:30
:B. „Quando un amore se ne va“ - 03:22
* v Španielsku:
:A. „Pasará“ - 03:23
:B. „Ángeles“ - 03:29

## Tabuľka poradia

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Talianski speváci
Kategória:Piesne z 1984