open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lysica

**Lysica** je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Osady Ďurčovia (Ďurčovci) a Kramárovia (Kramárovci) ako súčasť obce Lysica, boli 14. novembra 1944 a 4. apríla 1945 vypálené nemeckými vojenskými jednotkami za pomoc partizánom.

## Poloha
Obec leží v juhovýchodnej časti Kysuckej vrchoviny, v údolí Rúbaniskového potoka, na rozhraní Kysúc a Horného Považia. Nachádza sa asi 1 km západne od obce Belá, cez ktorú má cestou II/583 spojenie na Žilinu i Terchovú. Lesnou cestou sa dá okolo Strážskeho kopca dostať aj do Koňhory a Stráže. 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Kategória:Obce vypálené počas druhej svetovej vojny na Slovensku
Malá Čierna

**Malá Čierna** je obec na Slovensku v okrese Žilina.

## Názov obce
Názov bol v roku 1471 *Kys Charna*, v roku 1474 *Cherna Parva*, v roku 1510 *Kys Czorna* a v roku 1808 *Malá Cžerna*. Súčasnú podobu má názov obce od roku 1927.

## Polohopis
Obec leží v južnej časti žilinského okresu, asi  západne od Rajca, v geomorfologickom podcelku Domanižská kotlina. Z východu, severu i západu obec obkolesujú Súľovské vrchy. Stredom obce preteká potok Hvojtová a jediná prístupová cesta odbočuje z cesty II/517 (Považská Bystrica – Rajec). Rajec je vzdialený , Žilina  a Považská Bystrica .

## Dejiny
Malá Čierna sa ako osada Lietavského panstva po prvýkrát spomína 6. marca 1471 v darovacej listine kráľa Mateja Korvína ako *Kys Charma*. Ako súčasť panstva sa nachádza aj v súpise dedín z roku 1543, kedy bolo v Malej Čiernej 5 roľníckych usadlostí, 2 bezroľných domkárov a 5 fojtov. Do 15. storočia sa v písomnostiach uvádzala osada Čierna, od tohto času sa už uvádzala samostatne Veľká Čierna a Malá Čierna. 

Budovu školy si postavili obyvatelia v roku 1905, obecnú knižnicu si zriadili v roku 1926 a o dva roky neskôr vznikol Dobrovoľný hasičský zbor. V roku 1932 bol dokončený Obecný dom, v máji 1942 bola vysvätená miestna kaplnka. Kostol Povýšenia sv. kríža bol postavený v rokoch 19361940, rekonštruovaný v rokoch 19901991. Novú etapu rozvoja obce započalo zavedenie elektrickej energie v roku 1947, v rovnakom období bol do Malej Čiernej zavedený telefón. V októbri 1959 bolo založené JRD, ktoré bolo ako samostatný dvor od roku 1969 pod správou Štátneho majetku Rajec. Veľkou udalosťou bolo zavedenie autobusovej dopravy v roku 1960, v roku 1965 bol založený Zväz žien. Telovýchovná jednota vznikla z iniciatívy futbalistov v roku 1963, o tri roky neskôr začala výstavba futbalového ihriska. Výstavba vodovodu začala v roku 1968, jeho správu prevzal v roku 1985 podnik SEVAK. Kultúrny dom sa začal stavať na jar 1975, nechýbala kuchynka s celkovým vybavením. Od roku 1980 bola obec pričlenená k mestu Rajec.

Po osamostatnení v roku 1990 bol vytvorený Obecný úrad, v lete 1994 bola dokončená požiarna nádrž. Budovu školy si od Farského úradu v Rajci obec odkúpila v roku 2001, následne budovu zrekonštruovala. V roku 2006 prebehla v obci plynofikácia a v roku 2009 bolo dokončené viacúčelové ihrisko na Tehelni. Od roku 2008 sa v Malej Čiernej organizuje Memoriál Louisa Crosa, turistické podujatie pre cyklistov a peších v Súľovských vrchoch. 

## Turizmus
Najvýznamnejším podujatím je Memoriál Louisa Crosa pre peších turistov a cyklistov, organizuje hokejový turnaj. Okolité Súľovské vrchy ponúkajú možnosti na turistiku. Obcou vedie  značkovaný chodník z Rajca do Vrchteplej.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj
* Oficiálne stránky obce


Kategória:Obce okresu Žilina
Stráža

**Stráža** je obec na Slovensku v okrese Žilina.

## Poloha
Obec leží v juhovýchodnej časti Kysuckej vrchoviny, v údolí Varínky, na rozhraní Kysúc a Horného Považia. Nachádza sa medzi Varínom a Belou, v tesnom susedstve Dolnej Tižiny, cez ktorú má cestou II/583 spojenie na Žilinu i Terchovú. Nad dedinou sa nachádza Strážsky kopec. 

Susedí s obcami Dolná Tižina, Krasňany, Lysica, Belá a Varín (časť Koňhora). 

## Kostol
Nitrianský sídelný biskup Ján Chryzostom Korec konsekroval 27. júla 1996 nový kostol sv. Gorazda. Na počesť svätého Gorazda sa každoročne v auguste konajú v obci **Gorazdové dni**.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Porúbka (okres Žilina)

**Porúbka** je obec na Slovensku v okrese Žilina v Žilinskom kraji.

## Polohopis
Obec leží v Žilinskej kotline na terasovitých náplavoch rieky Rajčianky v nadmorskej výške okolo . Rozkladá sa po oboch stranách cesty I/64 (smer Prievidza) a jej katastrálne územie má rozlohu 376 ha. Nachádza sa asi 10 km južne od krajského mesta Žilina, najbližším mestom sú Rajecké Teplice, vzdialené  juhozápadne. 

Západným okrajom preteká rieka Rajčanka a jej ľavým nábrežím vedie aj železničná trať Žilina – Rajec. Nad traťou strmo vystupujú Skalky, podcelok Súľovských skál, východne sa terén dvíha miernejšie a pokračuje Žilinskou pahorkatinou. Severným i južným smerom pokračuje málo zvlnený terén riečnej nivy. Južne od obce sa pri Turskej skale začína Rajecká kotlina.
V okolí je povrch väčšinou tvorený z mäkkých, málo odolných súvrstviacich ílovcov a pieskovcov centrálneho karpatského plyšu. V okolí obce rastie niekoľko druhov vzácnych a chránených druhov rastlín, z drevín prevláda smrek a buk.

## Symboly obce
Erb obce má podobu modrého štítu s vyobrazením striebro-krídleho anjela v zlatej tunike so zlatou prilbicou, zdobenou červeným chocholom so sklopeným mečom v pravej ruke a štítom s červeným krížom v ľavej ruke, víťazne stojacom na hadovitom drakovi.

Vlajka pozostáva s 9-tich pozdĺžnych pruhov vo farbách (v postupnosti) - modrá, biela, žltá, modrá, červená, modrá, žltá, biela, modrá. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t.j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

## Dejiny
Prvá písomná správa o osídlení obce je z roku 1362, keď bola Porúbka zahrnutá do Lietavského panstva. Obec patrila zemianskym rodinám Praznovských a Egresyovcov a od roku 1439 panstvu Strečno až do 18. storočia. Osídlenie sa formovalo pozdĺž vodného toku Rajčianky a cesty, neskôr sa zástavba rozširovala okolo miestnych ciest a potoka Ušianky. 

V roku 1598 bol v obci postavený mlyn a 7 domov, v roku 1720 v nej žilo 8 daňovníkov. V roku 1784 mala Porúbka 20 domov, 22 rodín a 175 obyvateľov a k obci patril majer Podhradek. V roku 1828 to bolo 23 domov a 255 obyvateľov, ktorí sa zaoberali chovom oviec, rožného statku, spracovaním dreva a prácou na píle. 

V roku 1899 vzhľad krajiny zmenila vystavaná železničná trať Žilina – Rajec a v Porúbke bola vybudovaná železničná zastávka. V roku 1930 mala obec už 59 domov a 402 obyvateľov a populačné maximum dosiahla v roku 1961, keď dosiahla počet 504 obyvateľov v 126 obývaných domoch.

V roku 1936 bola obec plne elektrifikovaná a súčasne vybudovaná cesta zo Žiliny do Rajca. Po druhej svetovej vojne občania svojpomocne postavili kultúrny dom a prestavali zvonicu, ktorá slúži ako kaplnka. Obec bola v roku 1960 pričlenená k Lietavskej Lúčke, neskôr bola súčasťou Žiliny. Od roku 1990 je samostatnou obcou.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Ovčiarsko

**Ovčiarsko** je obec na Slovensku v okrese Žilina. Nachádza sa v úvaline na okraji Žilinskej kotliny. Jej chotár je členitý, leží v nadmorskej výške .

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Svederník

**Svederník** je obec na Slovensku v okrese Žilina. Súčasťou obce sú miestne časti Marček, Zarieč a Keblov.

## Polohopis
Obec leží asi  západne od centra Žiliny, na rozhraní Javorníkov (podcelok Nízke Javorníky) a Považského podolia (podcelok Bytčianska kotlina). Zo severu preteká obcou riečka Dlhopoľka, ktorá neďaleko obce ústí do Váhu. Na blízkom Svederníckom vrchu () sa nachádza rozhľadňa, v lokalite Valchová krížova cesta.

Obcou vedie cesta II/507 (Žilina – Bytča), z ktorej tu odbočuje cesta III/2092 do Dlhého Poľa.

## Dejiny
Najstaršia zmienka o chotári obce sa viaže na „Svedernícky potok“ (dnes riečka Dlhopoľka) a pochádza z roku 1244. Samotná obec je doložená v 1321 a v priebehu stáročí sa objavovala v podobách Zederne, Zedernek, Zvedernik, Swederník, Kis Svedernek, Svedernyk, Zwedernyk, Sevedernik, maď. Szedernye až po súčasný názov Svederník. Po roku 1392 ju vlastnil Marko de Zernek, od roku 1439 Esterháziovci, následne Podmanickí a od roku 1458 zemania Svedernícky. Medzi majiteľmi sa v kronikách objavujú aj rodina Súlovských a zemepán Szunyog z Budatínskeho panstva.

Tradíciu malo pestovanie ľanu a výroba plátna, no tiež hrnčiarstvo a výroba modrotlače. Pestovanie slnečnice na olej sa dostalo aj na súčasný erb, ktorý zobrazuje tri zlaté slnečnice, vyrastajúce zo zelenej paseky. Obyvatelia sa sa v minulosti živili ťažbou a spracovaním dreva, poľnohospodárstvom, najmä pestovaním ovocia a zeleniny. V súčasnosti je obec známa pestovaním a spracovaním kapusty, no okrajovo i inej zeleniny a jej spracovaním v miestnej kapustárni. 

Miestna časť Marček je písomne doložený ako Markofalva, čiže Markova dedina v roku 1453, kedy patril kráľovskému úradníkovi Jánovi Markovskému. Neskôr to boli rody Súľovských, Noršických a Ordodyovcov. Zárieč – Keblov (v minulosti Malý Svederník) je doložený v roku 1598, ktorý bol v majetku rodov Zarieckých, Keblovských a Borčických.

## Pamiatky
V obci je rímskokatolícka Kaplnka Panny Márie Lurdskej z roku 1929, z rokov 1912 – 1913 pochádza Kaplnka sv. Štefana, renovovaná v roku 2006. V jej interiéri sa nachádza stropná freska od maliara Škorvánka. V časti Keblov stojí kaplnka z roku 1858, v časti Zárieč je Kaplnka Božského srdca z roku 1913 a z toho istého roku pochádza i kaplnka vo Valchovej, ktorá je súčasťou krížovej cesty. Z roku 1870 pochádza v miestnej časti Marček hrobka Ordódyovcov, ktorí vlastnili aj blízku kúriu.

Špecifikom sú zachované dodnes funkčné pivničky v blízkosti Kaplnky sv. Štefana, zachovala sa aj zrekonštruovaná stará hasičská zbrojnica.

## Osobnosti
Vo Svederníku sa narodil Vincent Hložník, slovenský maliar, grafik, ilustrátor a sochár ako aj jeho brat Ferdinand Hložník (1921 – 2006). Na konci 18. storočia sa v obci narodil a pôsobil latinský básnik Adam Vanoch (1776 –1849), ktorého náhrobný kameň sa zachoval na miestnom cintoríne. V Botekovom mlyne pri potoku Dlhopoľka sa narodil kňaz a pápežský prelát Anton Botek (1911 – 1992).

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj
* Oficiálne stránky obce


Kategória:Obce okresu Žilina
Kategória:Sídla na Váhu
Lietavská Svinná-Babkov

**Lietavská Svinná-Babkov** je obec na Slovensku v okrese Žilina v Žilinskom kraji. Obec vznikla administratívnym spojením Lietavskej Svinnej, Kňazovej Lehoty a Babkova.

## Poloha a prírodné pomery
Obec leží v južnej časti okresu v Žilinskej kotline v údolí riečky Svinianka.

## Dejiny
Lietavská Svinná sa po prvýkrát spomína v roku 1393 a podliehala panstvu Lietavského hradu. Kňazova Lehota sa spomína od roku 1393, s Lietavskou Svinnou sa administratívne spojila v roku 1907. V tom istom roku sa spomína aj Babkov, ktorý sa s Lietavskou Svinnou spojil v roku 1981.

Najvýznamnejšou historickou pamiatkou v obci je murovaná zvonica z roku 1606, v ktorej, podľa legendy, visí zvon pochádzajúci z Lietavského hradu s rodovým erbom Turzovcov. V centre obce oproti zvonici stojí moderný Kostol Sedembolestnej Panny Márie.

## Referencie

## Pozri aj
* Lietavský hrad

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Šuja

**Šuja** je obec na Slovensku v okrese Žilina.

## Poloha
Obec leží v Rajeckej kotline, asi 1 km južne od mesta Rajec. Preteká ňou rieka Rajčanka, ktorá tak oddeľuje Malú Fatru a Súľovské vrchy. Šujou prechádza spojnica Žiliny a Prievidze, cesta I/64. 

## Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1393. V minulosti patrila pod Lietavské panstvo. V obci sa našli mince keltského kmeňa Eraviskov a v oblasti Šuje existovalo sídlisko Púchovskej kultúry z prelomu letopočtov. 

V obci sa narodil doc. Anton Dubec, slovenský pedagóg a matematik.

### Pamiatky
V centre obce sa nachádza kaplnka so zvonicou postavená na prelome 18. a 19. storočia. Ide o štvorcovú stavbu s polkruhovým zakončením portálu.

## Turistika
Nachádza sa tu prírodná rezervácia Šujské rašelinisko a cez susedné obce sa dá dostať na hlavný hrebeň Malej Fatry.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Kľače

**Kľače** sú obec na Slovensku v okrese Žilina.

## Poloha
Obec leží v Rajeckej kotline, asi 1 km severne od mesta Rajec v smere k Žiline. Preteká ňou rieka Rajčanka, ktorá Kľače oddeľuje od susedného Jasenového. Obcou prechádza spojnica Žiliny a Prievidze, cesta I/64, ako aj železničná trať Žilina – Rajec.

## Dejiny
Prvá písomná zmienka je z roku 1511, kde sú Kľače zapísané ako *Kletzen*. Obec parila do lietavského panstva.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Stráňavy

náhľad|Pamätník 1. čs. armádneho zboru
**Stráňavy** sú obec na Slovensku v okrese Žilina.

## Polohopis
Obec leží pod vrchom Polom, na rozhraní Žilinskej pahorkatiny a Lúčanskej Malej Fatry. Cez obec preteká Stráňavský potok (Hýrov), prameniaci pod Minčolom () v závere Stráňavskej doliny.

Stráňavy sú dostupné cestou III/2089, odbočujúcej z cesty I/18 zo Žiliny na Vrútky. Od Žiliny sú vzdialené  juhovýchodným smerom, Vrútky ležia  juhovýchodne.

## Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1356 s názvom ZTRANY. Názov obce sa menil: v roku 1483 STRÁNYAWA, r. 1520 STRÁNAWY, r. 1773 STRÁNANY, r 1888 SZTRANYAVI a v roku 1920 už STRÁŇAVY. Obec mala v minulosti erb s námetom "Na pažiti pasúca sa hus". Z toho vychádzal aj návrh na erb „v modrom štíte na vysokej zelenej pažiti pred zlatým kríkom stojaca strieborná hus“.

Od roku 1598, keď obec mala 22 domov, sa neustále rozrastala na súčasných 523 domov a 1838 obyvateľov. Obec má dobre vybavenú občiansku a technickú vybavenosť.

Počas druhej svetovej vojny v apríli 1945 tu boli tuhé boje 1. čs. armádneho zboru v Malofatranskej operácii. V starej horárni nad obcou bolo v roku 1976 otvorené Múzeum malofatranskej operácie. V roku 2009 otvorili novú stálu Expozíciu histórie Stráňav a Malofatranskej operácie 1. čs. armádneho zboru v apríli 1945. Na vrchu Polom bol postavený v roku 1961 Pamätník I. čs. armádneho zboru. Pre ťažbu vápenca bol monumentálny pamätník v roku 1986 premiestnený na neďaleký vrch Javorina (). K pamätníku vedie zelený značkovaný chodník a krátka odbočka zo sedla Javorina ().
V obci pred kultúrnym domom v roku 1970 odhalili Pamätník oslobodenia. Jeho autormi sú Ing. arch. I. Meliš a akad. sochár Stanislav Bíroš.

V roku 2006 obec oslávila 650 rokov od prvej písomnej zmienky.

## Turizmus
V obci sa nachádza rekreačné stredisko a termálne kúpalisko. Teplota vody býva regulovaná na asi 24°C. V blízkosti obce sa nachádza múzeum, na vrchu Polom stojí pamätník na ťažké boje počas II. svetovej vojny. Horskí cyklisti obľubujú starú cestu na Polom, vedúcu Stráňavskou dolinou s výskytom krasových úkazov.

V blízkosti obce je viacero turisticky atraktívnych lokalít, medzi nimi Strečniansky a Varínsky hrad, vyhliadková veža či splavovanie Váhu plťami pri Strečne, no tiež oddychové terasy s občerstvením pri neďalekom vodnom diele. 

Z obce vedú turistické trasy do Malej Fatry:

* po  turistickej značke do sedla pod Kojšovou, odtiaľ ďalej k hradu Strečno, alebo po  do sedla Javorina
* po  turistickej značke cez rázcestie pri horárni, odtiaľ po  do sedla Javorina
* zo sedla Javorina sa dá pokračovať hlavným malofatranským hrebeňom na Minčol a Martinské hole, no tiež ku hradu Strečno, či do Vrútok

## Šport
* futbalový klub OŠK Baník Stráňavy
* obec organizuje cestný beh „od pamätníka k pamätníku“
* lyžiarsky vlek je v prevádzke cez zimné prázdniny

## Starostovia
* 2002 – 2005 – Daniel Ondák (HZDS), († 2005)
* 2006 – Jozef Papán (SNS), (doplňovacie voľby 25. marca 2006)

## Osobnosti
* Jaroslav Moravčík - choreograf

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Krasňany (okres Žilina)

**Krasňany** sú obec na Slovensku v okrese Žilina.

## Poloha
Obec je situovaná v severovýchodnej časti Žilinskej kotliny, na západných svahoch Malej Fatry, v údolí Kúr a riečky Varínky. Od mesta Žilina je vzdialená asi  a stred obce má nadmorskú výšku  Stredom obce vedie cesta II/583 zo Žiliny do Párnice.

## Dejiny
Lokalita susedného Varína bola osídlená už v bronzovej a železnej dobe, no husté osídlenie regiónu dokladajú aj nálezy v blízkej Koňhore a Gbeľanoch. V Krasňanoch bolo v roku 1933 odkryté rozsiahle slovanské mohylové pohrebisko z 8. – 9. storočia. Zachovalo sa 51 mohýl s unikátnymi nálezmi keramiky, zbraní i ozdôb, ktoré sú uložené v etnografickom múzeu SNM v Martine.

Aj keď prvá písomná zmienka o obci „Karazna“ pochádza až z roku 1354, v písomných kronikách a spisoch kráľa Boleslava z roku 1001 sa spomína usadlosť Starých Krasňan. Ide o osadu v lokalite Tehelňa alebo Za Hájom, kde sa pôvodné osídlenie v stredoveku nachádzalo. V spomínanom roku 1354 udelil Mikuláš Drugeth dedičné richtárstvo Bohušovi, synovi Dezlona a spomína sa zavedenie žilinského práva s 20 ročným oslobodením osadníkov od daní. Obec patrila Varínskemu panstvu, ktorého sídlo sa práve do tejto obce v druhej polovice 16. storočia z nepohodlného hradu presunulo. Pôvodnú drevenú kúriu s padacím mostom nad vodnou priekopou (zhorela v roku 1654) nahradila v rokoch 1667-1678 murovaná stavba. Sídlil tu grófsky rod Pongráczovcov, ktorý neskôr postavil vedľa staršej ďalšiu kúriu a obe prepojili spojovacím krídlom. Objekty boli opravené v rokoch 1898 – 1912, po ďalších rozsiahlych úpravách v rokoch 1967 – 1980 bol kaštieľ odovzdaný Považskému múzeu v Žiline pre účel zriadenia expozície pod názvom „Príroda a ľud severozápadného Slovenska“. Kaštieľ bol v roku 1995 v rámci reštitúcie prevzatý dedičmi rodiny Pongráczovcov, od roku 2004 ho vlastní súkromná spoločnosť. 

Krasňany patrili k stredne veľkým vidieckym sídlam, keďže v roku 1598 tu stálo 14, no v roku 1828 už 56 domov so 466 obyvateľmi. Tí sa živili poľnohospodárstvom, no tiež ťažbou vápenca a železnej rudy. 

V dňoch 20. a 21. augusta 1947 sa pri Krasňanoch odohrala bitka, v ktorej česko-slovenské vojenské jednotky zastavili prenikanie Burlakovej sotne UPA do Bavorska. 

## Názvy obce
* 1354 – Karazna
* 1434 – Crasna
* 1439 – Kraznane
* 1511 – Kraznany
* 1773 – Krasnany
* 1920 – Krašňany
* 1927 – Krasňany

## Pamätihodnosti
V obci sa nachádza národná kultúrna pamiatka – kaštieľ. Ide vlastne o dva samostatné neskororenesačné kaštiele prepojené prízemným krídlom. V minulosti to bolo sídlo starohradského panstva rodu Pongráczovov.

V katastrálnom území obce sa na rieke Varínka nachádza aj prírodná pamiatka Krasniansky luh.

## Partnerské obce
*  Castello Tesino, Taliansko
*  Strumień, Poľsko

## Referencie

## Pozri aj
* Krasniansky luh
* Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krasňany (okres Žilina)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj
* Webstránky obce


Kategória:Obce okresu Žilina
Lutiše

**Lutiše** sú obec na Slovensku v okrese Žilina. Obec v súčasnosti patrí do žilinského okresu. Vznik obce a jej vývoj je však úzko spätý s bystrickým regiónom. Lutiše spájajú bystrický región s terchovským a varínskym prostredníctvom spoločného dialektu, folklóru a spôsobu života. Obec vznikla kopaničiarskym osídľovaním hlavne zo Starej Bystrice.

## Dejiny
* 1438 – kráľovská darovacia listina pre Juraja a Ladislava z Hatnej uvádza názov Vrchlotiše (lokalita)
* 1662 – urbár spomína obec Litisse
* 1789 – v obci je postavený kostol; utvorená vlastná farnosť; obec sa cirkevne osamostatňuje od Starej Bystrice
* 1890 – zriadená prvá škola
* 1898 – osady Melíškovia a Skaličanovia zriaďujú školu v osade Skaličanovia
* 1903 – začiatok výstavby kostola sv. Štefana
* 1907 – ukončená stavba kostola sv. Štefana; ihneď po ukončení stavby sa zrútila veža (neskôr bola znova postavená); stavbu kostola viedli talianski stavitelia
* 1907 – zriadená ďalšia škola (vyhorela)
* 1923 – škola z osady Skaličanovia presunutá do osady Melíškovia; vyučovalo sa tu do roku 1977
* 1928 – zhorela farská budova 
* 1930 – postavená nová škola, ktorá slúžila do roku 1963
* 1932 – v Lutišiach sa nacvičuje a hrá divadlo
* 1937 – postavená nová fara
* 1963 – postavená nová škola slúžiaca do roku 1986
* 1986 – na mieste školy postavený kultúrny dom
* 1991 – 231 domov, 21 neobývaných, 828 obyvateľov

## Osobnosti
* Ladislav Nižňanský (1917 - 2011) dôstojník českoslolovenskej armády, účastník SNP, kolaborant a príslušník Abwehrgruppe 218, po vojne pracovník ŠtB, CIC a Rádia Slobodná Európa

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Žilina
Brezovica (okres Tvrdošín)

**Brezovica** je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín na úpätí Skorušinských vrchov smerom na juh od Trstenej.

## Symboly obce
Znakom je breza na návrší, z oboch strán pri pni po jednom kvete a dvoma hviezdami po oboch stranách na úrovni vrcholu koruny stromu.

## Dejiny
Brezovica bola založená podľa valašského práva valachov patriacich k oravskému panstvu. Zakladaciu listinu vydal v roku 1580 Stanislav Thurzo (1576 – 1625) šoltýsovi Alexandrovi Walasekovi ako náhradu za klčovanie a obrábanie pozemkov pre poľnohospodárstvo. Obec bola v roku 1683 vypálená a v roku 1690 úplne zruinovaná litovskými vojskami. V roku 1695 bola zahájená rekatolizácia obce. Do doby Márie Terézie obec spravovali dediční šoltýsi. Neskôr volení richtári. Konečné pomery medzi starousadlíkmi a oravským panstvom boli upravené urbárskou dohodou z roku 1870. Názov obce je odvodený od brezy.   

### Obyvateľstvo
Obyvateľstvo tvoria od samých počiatkov ľudia slovenského pôvodu, hovoriaci typickým hornooravským nárečím.

## Kultúra, šport a zaujímavosti
V obci pôsobí *Folklórny súbor Briezka*, ktorý sa skladá z viacerých skupín:
* *Folklórna skupina z Brezovice * – Skupina bola  založená v ruku 1981 a vedie ju Božena Pakosová. http://bkk.osvetadk.sk/zobraz.php?id=17&sub=kol&lang=sk
* *Ľudová hudba z Brezovice* – Bola založená roku 2000 a vedie ju Ľubomír Kaník.http://bkk.osvetadk.sk/zobraz.php?id=32&sub=kol&lang=sk
* *Detský folklórny súbor Briezka* – Súbor založil v roku 1990 a vedie Anton Kaník http://bkk.osvetadk.sk/zobraz.php?id=1&sub=kol&lang=sk

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Základná škola s materskou školou Brezovica


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Čimhová

**Čimhová** je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

## Charakteristika
Obec leží v nadmorskej výške 644 m na východnom okraji Oravskej vrchoviny a na  riečnych nánosoch rieky Oravica. Pahorkatinný až hornatinný povrch chotára tvorí centrálnokarpatský flyš. Lesy sú len v najvyšších polohách južnej časti chotára. 

Vznikla v roku 1438, zakladajúci rod Platthyovci. V 17. storočí bola centrom rekatolizácie na Orave. Nachádza sa tu rímskokatolícky neskorobarokový kostol z r. 1775. (kol. autorov, 1977, s.300)

Rozpráva sa tu stredoslovenskou spisovnou slovenčinou. Nárečie obce patrí do tzv. oravického nárečia. Toto sa používa v obciach v oblasti Oravíc. Má tieto charakteristické znaky: ,, Vyslovujú sa dlhé samohlásky, aj sa zachováva rytmický zákon ako v spisovnom jazyku, ale najtypickejšou zvláštnosťou je výslovnosť dvojhlásky uo. Napr.: čuo, počuo, peknuo... .“ ( Habovštiak Anton, 1965, s.30)

V súčasnosti sa obyvatelia živia poľnohospodárstvom, rôznymi podnikateľskými aktivitami, niektorí dochádzajú za prácou do okolitých miest, alebo odchádzajú za prácou tak ako aj v minulosti za hranice Slovenska. Tento spôsob života sa v podstate nelíši od ostatných obcí a miest celej súčasnej Oravy.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Oficiálna stránka farnosti v Čimhovej


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Liesek

**Liesek** () je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

## História
Obec založil v roku 1558 gróf František Thurzo. Mala len tri domy a pôvodnými obyvateľmi boli pastieri oviec. Od svojho vzniku má poľnohospodársky charakter, no obyvatelia sa venovali aj pláteníctvu, košikárstvu a obchodovaniu s obilím a vápnom. 
vľavo|náhľad|Bývalá železničná stanica Liesek na zrušenej trati Trstená – Suchá Hora (stav v roku 1987)
V obci sa nachádza barokový rímskokatolícky kostol sv. Michala Archanjela, vysvätený v roku 1818 a rozšírený v rokoch 1996-98. Rozšírenie inicioval vtedajší farský administrátor Štefan Koma. Kostol je zaujímavý pre unikátne spojenie barokového a moderného funkcionalistického štýlu. Duchovný otec farnosti je farár Dušan Kubica.

Koncom 19. storočia (21. decembra 1899) bol Liesek napojený na železničnú trať Kraľovany – Suchá Hora. v okolí obce sa dolovalo kamenné uhlie, no celé toto obdobie bolo poznačené veľkým vysťahovalectvom za prácou.

V roku 1916 bol v Liesku založený dobrovoľný hasičský zbor. 

Po skončení 2. svetovej vojny zostalo z Liesku len zhorenisko, keď z 304 domov zostalo nepoškodených len 26 v časti Bugaj. Obec bola oslobodená 29. marca 1945.

V roku 1973 bolo založené miestne Jednotné roľnícke družstvo.

Okolo Liesku ide súčasne aj cyklotrasa z Trstenej až do Poľska do Nového Targu.

## Osobnosti
* V obci sa narodil Martin Ťapák (1926) - filmový režisér, herec, tanečník a choreograf.
* v obci sa narodil Milan Ondrík (1980) - herec

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Kategória:Obce vypálené počas druhej svetovej vojny na Slovensku
Oravský Biely Potok

**Oravský Biely Potok** je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

V minulosti obcou viedla lesná železnica Podbiel – Habovka – Brestová.

## Osobnosti
* Alexander Belopotocký (*1775 – †1850), kamenár a sochár
* Ján Belopotocký (*1866 – †1912), kamenár a rezbár
* Juraj Belopotocký (2. polovica 18 stor. - 19 stor.), kamenár 

## Ocenenia

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Kategória:Obce vypálené počas druhej svetovej vojny na Slovensku
Podbiel

náhľad|Pôvodná ľudová architektúra obce

**Podbiel** je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

## Polohopis
Obec sa nachádza v severnej časti Oravskej vrchoviny, v údolí rieky Orava, na sútoku so Studeným potokom. Západne sa nachádza Oravská Magura, východ a juhovýchod chotára zasahuje do Skorušinských vrchov. Podbielom prechádza významná komunikácia E 77 z Budapešti na Krakov, vedúca v trase cesty I/59. Údolím Studeného potoka vedie cesta II/584 do Zuberca a ďalej na Liptov. Pravým brehom Oravy prechádza železničná trať Kraľovany – Trstená.

Najbližším mestom je  vzdialený Tvrdošín na severovýchode, Dolný Kubín leží  juhozápadne a Liptovský Mikuláš  južne.

## Dejiny
Údolím rieky Orava viedla od pradávna cesta zo Strednej Európy do Pobaltia, preto boli očakávané archeologické náleziská aj v blízkosti súčasnej obce. Strategicky umiestnené lokality potvrdili pobyt človeka - keltských Kotínov na vrchole Bielej skaly približne v 4. storočí pred Kr. Práve masív výrazného vrchu *Biela* dala názov aj obci, ležiacej na jeho severnom úpätí. Hoci súčasnému názvu, ktorý sa ustálil až v 18. storočí, predchádzali názvy ako Podbyly, Podbielie, Podbilia, Podbiela, Podbiel alebo Podbel, najstaršia zachovalá písomná zmienka pochádza z roku 1556. Tak ako okolité sídla, aj Podbiel patril panstvu Oravského hradu. 

Obyvatelia sa živili prevažne poľnohospodárstvom a hlavnými pestovanými plodinami boli pšenica, žito, jačmeň a hrach. V menšom rozsahu sa prevádzkovalo pltníctvo, výroba šindľov a plátna. Na jarmoky dochádzali najmä do Trstenej. V 18. storočí tu bol prevádzkovaný mlyn pivovar, dve píly, tradíciu tu však má aj hutníctvo a baníctvo. Pri ceste do Zuberca stoja dodnes ruiny Františkovej huty. Nerantabilná výroba kvôli drahej doprave rudy z okolia Zuberca a z Malatinej, napokon zanikla. V roku 1833 bola v obci dokončená drevená budova školy s dvoma triedami a miestnosťou pre učiteľa. Veľkou pohromou bol požiar, ktorý v roku 1885 zničil 38 domov, čím sa ešte viac sťažil život obyvateľov. Výraznejšiu zmenu obyvateľom Oravy priniesla výstavba lokálnej železničnej trate v roku 1899, ktorý umožnil jednoduchší presun tovaru i osôb. Po roku 1930 sa začal rozvíjať turistický ruch, hlavne v Západných Tatrách, dostupných cez Podbiel, a aj preto bola už v roku 1933 prevádzkovaná pravidelná autobusová linka do Zuberca a na Zverovku. Kompletná elektrifikácia obce bola dokončená v roku 1940. Zachovalá tradičná architektúra bola hlavným dôvodom vyhlásenia časti Bobrova rala v roku 1977 za Pamiatkovú rezerváciu ľudovej architektúry, ktorá sem dodnes láka množstvo turistov.

## Významné osobnosti
* Peter Edmund Bárdoš (*1918 – †1999), regionálny historik a katolícky kňaz
* Ladislav Bárdoš (*1914 – †1995), lekár a vysokoškolský učiteľ
* Eduard Goldstücker (*1913 – †2000), literárny historik a diplomat
* Jozef Jablonský (*1938 - †2017) geológ a sedimentológ

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Podbiel
* Lesná železnica Podbiel – Habovka – Brestová
* Bielska skala

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj
* Oficiálne stránky obce


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Kategória:Pamiatkové rezervácie ľudovej architektúry na Slovensku
Suchá Hora

**Suchá Hora** (, ) je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

## Polohopis
Obec sa nachádza vo východnej časti Oravy na hranici s Poľskom, s ktorým ju spája hraničný priechod Suchá Hora – Chocholów. Podľa geomorfologického členenia leží na rozhraní Oravskej kotliny a Skorušinských vrchov.

## Dejiny
Obec vznikla počas valašskej kolonizácie a prvá písomná zmienka o nej je z roku 1566. Spomína sa v daňových súpisoch pod menom *Zucha* ako novozaložená poddanská osada pána Františka Thurza a patrila Oravskému panstvu.

Jej názov bol spočiatku vo viacerých podobách. A. Kavuljak spomína, že v roku 1586 Platthyovci protestovali proti tomu, že František Thurzo asi pred 25 rokmi (1561) založil dedinu *Ztarahora* údajne na území ich čimhovského majetku. Ďalšími názvami boli Suchahora (1593), Sucha hora (1598), Zucha hora (1604), Zucha Hora (1607) a Szucha Hora (1614). Dnešný názov Suchá Hora sa ustálil koncom 17. storočia. V rokoch 19201924 a počas niekoľkých mesiacov v roku 1939 patrila Poľsku.

Zaujímavosťou je, že väčšinu obyvateľov obce tvoria gorali, ktorí aktívne rozprávajú goralským nárečím. Príslušnosť ku goralom zohráva významnú úlohu v živote obyvateľov obce. Niektoré goralské tradície sú preto stále živé – goralské piesne, hudba, kroj i zvyky. V súčasnosti goralské nárečie ovláda 90% dospelého obyvateľstva, medzi deťmi je to 70%.

V severnej časti katastra je rašelinisko vrchoviskového typu, poznačené povrchovou ťažbou rašeliny v minulosti. Do severnej časti katastra zasahuje CHKO Horná Orava s osobitne chránenými územiami v zóne B – Rudné (zvyšky pôvodného rašeliniska) a Sosnina (zachovaná podmáčaná rojovníková borina a jedľová smrečina).

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Rímskokatolícky Kostol Krista Kráľa, jednoloďová eklektická stavba so segmentovým ukončením presbytéria, transeptom a mierne predstavanou vežou, z roku 1934. Obnovou prešiel v rokoch 2021 – 2022, keď bol rozšírený o moderný transept. Loď je zaklenutá valenou klenbou s lunetami. Nachádza sa tu eklektický hlavný oltár z doby vzniku stavby. Na empore je umiestnený jednomanuálový organ od značky Rieger z roku 1886. Fasády kostola sú členené lizénovými rámami a oknami s polkruhovým záklenkom. Veža je členená lizénami a ukončená korunnou rímsou s terčíkom s hodinami a barokovou helmicou.

* Socha sv. Jána Nepomuckého, neskorobaroková socha na pilieri z druhej polovice 18. storočia.

* Socha sv. Floriána, ľudová socha na pilieri z prvej polovice 19. storočia.

Súbor:Suchá Hora church GCh1.jpg|Kostol Krista Kráľa
Súbor:Suchá Hora.JPG


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Kategória:Goralské obce na Slovensku
Štefanov nad Oravou

**Štefanov nad Oravou** je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín, s katastrom medzi riekou Oravou a Oravskou priehradou.

V obci je most ponad Oravu (zrekonštruovaný 2015). V lete sa tam uskutočňujú detské tábory.  Písomnú zmienku datujú v roku 1355 keď kráľ Ľudovít I. udelil pôdu

## Osobnosti
* John (Ján) Zwara (* 1880 - 1951), maliar
* Jozef Gazdík (* 1931 – 1982), prekladateľ a redaktor
* Roman Poláčik (* 1988), herec

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Hladovka (okres Tvrdošín)

**Hladovka** (gor. *Glodōvka*) je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín. 

## Polohopis
Leží na severe Slovenska, cca 11 km na východ od mesta Trstená, na severných svahoch Skorušiny v nadmorskej výške 756 m. Jej chotár susedí s chotármi Suchej Hory, Vitanovej a s hranicou Poľska. Obec je súčasťou mikroregiónu „Tatry“.

## Dejiny
Obec bola založená na valašskom práve v 16. storočí. Medzi rokmi 1920 až 1924 bola pod nátlakom hroziaceho konfliktu v strednej Európe pričlenená k Poľsku, spolu s 11 oravskými a 13 spišskými obcami. Po zmene hraníc v roku 1924 opäť pripadla Česko-Slovensku.

Po podpísaní Mníchovskej dohody v roku 1938 sa po obsadení pohraničného územia poľskou armádou, stala opäť súčasťou Poľska do roku 1939. Po vypuknutí druhej svetovej vojny, Slovensko obsadilo tieto územia, a Hladovka bola pričlenená späť k Slovensku.

V obci sú ešte stále živé goralské tradície, ktorých hlavným pokračovateľom je Detský folklórny súbor Goral, ktorý bol založený v roku 1957. Aj dnes, hlavne počas cirkevných sviatkov, je možné v nedeľu a vo farskom kostole vidieť krojované skupiny mladých ľudí a počuť vyhrávať goralskú muziku. Rovnako sa udržiava aj využívanie goralského nárečia, ktoré aktívne využíva až 90% dospelého obyvateľstva, medzi deťmi je to 75%.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Rímskokatolícky Kostol nanebovzatia Panny Márie, jednoloďová neskorobaroková stavba so segmentovým ukončením presbytéria, a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z rokov 1800 – 1806. Obnovou prešiel po požiari v roku 1910 a v roku 1931. Interiér je zaklenutý pruskými klenbami. Nachádza sa tu eklektický hlavný oltár z doby obnovy stavby. Na empore je umiestnený jednomanuálový organ od značky Rieger z roku 1932. Fasády kostola sú hladké s oknami s polkruhovým záklenkom. Veža vyrastajúca zo štítového priečelia je členená kordónovou rímsou, lizénovými rámami a ukončená korunnou rímsou s terčíkom s hodinami a atypickou zvonovitou helmicou s laternou. Nad presbytériom je malý sanktusník.

* Socha sv. Floriána, ľudová socha na pilieri z druhej polovice 18. storočia.

Súbor:HladovkaTemplom.jpg|Kostol nanebovzatia Panny Márie
Súbor:Hladovka T65.jpg
Súbor:Hladovka T65.2.jpg|Socha sv. Floriána


### Kultúra
* *Ľudová hudba bratov Kubicovcov* – účinkuje od roku 1990.
* *Detská ľudová hudba rodiny Greštiakovej* – hudba vznikla v roku 1998.
* *Detský folklórny súbor Goral* – založený v roku 1957.

## Osobnosti obce
### Rodáci
* Ján Chovančák (* 1768 – † 1835), rímskokatolícky kňaz, bernolákovec.
* Peter Árvai (* 1808 – † 1892), rímskokatolícky kňaz, zakladateľ prvého spolku miernosti na Slovensku.
* Ján Gallas (* 1890 – † 1970), rímskokatolícky kňaz, misionár, pedagóg.
* Ján Šprlák-Uličný (* 1933 – † 1993), architekt.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Základná škola s materskou školou
* O Goraloch v Hladovke a Suchej Hore
* Oficiálna stránka Rímskokatolíckej farnosti
* Fotogaléria– život v obci, základnej škole, farnosti


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Kategória:Goralské obce na Slovensku
Vitanová

**Vitanová** (, ) je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín. Obec bola vo februári 1945 vypálená počas oslobodzovacích bojov, nemeckými vojakmi. Úplne zhoreli tri štvrtiny obce.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Kategória:Obce vypálené počas druhej svetovej vojny na Slovensku
Blažovce

**Blažovce** sú obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. V roku 1952 bola k obci pripojená obec Bodovice, pravdepodobne na konci 19. storočia aj kuriálna osada Vachotovice (v súčasnosti zaniknutá). 

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Zemianska kúria, jednopodlažná murovaná pôvodne baroková stavba s rustikálnymi prvkami. Kúria bola v prvej polovici 19. storočia upravená do súčasného stavu. Je viacpriestorová, sčasti podpivničená stavba, s výrazným jednoosovým portikom s trojuholníkovám štítom na východnej strane. Kúria reprezentuje obydlie strednej vrstvy turčianskych zemanov. V nedávnej dobe bola poškodená nevhodnou nadstavbou. Kópia tohto objektu stojí v Múzeu slovenskej dediny v Martine.

## Osobnosti obce
### Rodáci
* Ján Lichner (* 1882 – † 1964) kňaz, spisovateľ, redaktor
* Ondrej Bodó (* 1636 – † 1708) evanjelický farár, náboženský spisovateľ, skladateľ duchovných piesni

* Dušan Lukáč (* 1971) starosta

## Galéria

Obrázok:038 44 Blažovce, Slovakia - panoramio.jpg|Stĺp s bocianom v obci
Obrázok:Blažovce WF9 (2).jpg|Pohľad na obec
Obrázok:Blažovce WF9.jpg|Pohľad na obec z Blažovského vŕšku


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Turčianske Teplice
Zábiedovo

**Zábiedovo** je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín v doline Skorušinských vrchov s prístupom od cesty medzi mestami Trstená a Tvrdošín smerom na juhovýchod.

## Symboly obce
Erb tvorí žltá postava jeleňa, osadená zo stredu na ľavú stranu, na zelenom pozadí s dvoma bielymi jedľami, z ktorých väčšia je v strede erbu a druhá menšia približne v jednej štvrtine erbu z pravej strany. 

## Dejiny
Už pri popise hraníc zakladanej Trstenej z roku 1371, sa spomína Zábiedovský potok, v tom čase potok Zavoda, ako hraničný pri popise hraníc novozaloženej Trstenej. Prvá doložená písomná zmienka o obci Zábiedovo, kedy sa jednoznačne toto sídlo spomína v daňovom súpise, pochádza z roku 1567 pod názvom Zawydow. Prvé obydlia sa tu v tých časoch začali stavať na pustých miestach a v hustých lesoch. Prvými osídlencami boli valasi. Obec bola považovaná za veľmi chudobnú. Počas kuruckých bojov dedina spustla a v listinách z roku 1688 sa hovorí, že je úplne zničená a tí, ktorý ostali sa podobajú na žobrákov. Až do zavedenia tereziánskeho urbára spravovali dedinu dediční šoltýsi s menami: Zawidovský, Zavídovský, Zábidovský, Mikula, Balvan atď., potom bola dedina riadená voleným richtárom.

V roku 1728 prestala forma názvu obce Zavidov a zaviedla sa forma Zábido, Zábidov alebo Zábidovo dnes Zábiedovo. Avšak aj v súčasnosti starší ľudia v obci a okolí používajú ako názov obce Zabidovo.  

Obec bola na konci marca 1945 vypálená počas oslobodzovacích bojov. Zhorelo alebo bolo zničených celkom 88 domov aj s hospodárskymi budovami.

### Obyvateľstvo
Prvými osadníkmi boli valasi, neskôr sedliaci zaoberajúci sa poľnohospodárstvom.  
V roku 1715 bolo v Zábiedove asi 230 ľudí, v roku 1778 - 438 ľudí a neskôr r.1828 - 743 ľudí, r.1870 - 531 ľudí, r.1930 - 476 obyvateľov spolu s Hámričkami.

## Kultúra, šport a zaujímavosti
### Stavby
Rímskokatolícky kostol Božského srdca Ježišovho s kaplnkou Lurdskej Panny Márie postavený v roku 1931.

#### Pamiatky
Nehnuteľná kultúrna pamiatka Zvonica s kaplnkou v Hámričkách, zachytená v slovenskej filmovej klasike (Živý bič, Rysavá jalovica)

## Hospodárstvo a infraštruktúra
### Školstvo
Základná škola s materskou školou - základná škola pre 1. až 4. ročník, ktorej súčasťou je materská škola, školský klub detí, zariadenie školského stravovania.

## Osobnosti
### Významné osobnosti
* Ján Stas - kňaz, ktorý pôsobil v USA, silne národne angažovaný, pracoval v rôznych cirkevných a národných spolkoch v zámorí, v testamente odkázal finančnú sumu na výstavbu kostola vo svojom rodisku - v Zábiedove.
* Andrej Utoš - kňaz, ktorý bol dlhé roky farárom v Trstenej, kde zásadným spôsobom prestaval tamojší farský kostol.

## Partnerské mestá
#  Dobratice, Česko

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* http://www.orawa.sk/zabiedovo 


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Kategória:Obce vypálené počas druhej svetovej vojny na Slovensku
Bodorová

náhľad|Obecný úrad
**Bodorová** je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.

## Polohopis
Obec leží v južnej časti Turčianskej kotline pri potoku Dolinka. Súčasťou obce je od roku 1951 bývalá zemianska osada Kevice. Pahorkatinný a odlesnený povrch chotára na poriečnej rovni tvoria treťohorné štrky. Má hnedé lesné pôdy.Nadmorská výška v strede obce je  a v chotári 457–

## Dejiny
Obec Bodorová sa prvý raz spomína v roku 1265 pod názvom Vida. Bodorová vznikla v chotári Žarnovice. Názov má podľa Petra de Boda.
Do 15. storočia patrila Vidovcom, neskôr Thurócziovcom, od polovice 16. storočia Nyáryovcom. V roku 1720 mala 11 domácností, v roku 1785 mala 16 domov a 132 obyvateľov, v roku 1828 mala 18 domov a 128 obyvateľov. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a remeslami. Rozvinuté bolo najmä kožušníctvo. Za I. ČSR pracovali hlavne v poľnohospodárstve. Počas SNP boli tunajší obyvatelia aktívne zapojení do odboja. Blízka osada Paraštiná, dnes miestna časť obce  sa prvý raz spomína v roku 1534 ako Parazka.V roku 1773 ako Parasstina.V roku 1585 patrila Ladislavovi a Simeonovi a rodine Paraskovcov, ktorí tu mali majetky až do 20. storočia. V roku 1715 sa spomína ako úplne opustená  osada , v roku 1785 mala 3 domy a 15 obyvateľov, v roku 1828 mala 2 domy a 17 obyvateľov. Podľa ďalších zdrojov však obec mala v roku 1720 11 domácností, v roku 1785 mala 16 domov a 132 obyvateľov, v roku 1828 mala 18 domov a 128 obyvateľov.

## Názov
**Vývin názvu obce**
* 1265 – *Vida*
* 1340 – *Vidusfelde*
* 1364 – *Bodor*
* 1378 – *Viaffelde*
* 1381 – *Wydasteleke  b,b,*
* 1384 – *Vidasfalva*
* 1534 – *Bodarfalwa*
* 1548 – *Bodorowawez*
* 1736 – *Bodorfalva vulgo Bodorowa*

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Kúria v časti Kevice, jednopodlažná bloková stavba na pôdoryse obdĺžnika s valbovou strechou. Patrila pôvodne zemanovi Šimonovi Kevickému. Fasády kúrie sú členené lizénami s kvádrovaním. Vstup je riešený ako trojosový portikus s trojuholníkovým štítom s tympanónom. Nad oknami sa nachádzajú profilované rímsy. 

## Občianska vybavenosť
V obci sídli stanica Ústredného kontrolného a skúšobného ústavu poľnohospodárskeho. Skúšobná stanica Bodorová

## Osobnosti obce
### Rodáci
* Samuel Chorvát  (* 1841 – † 1923) organizátor slovenského včelárstva 
* Jozef Čierny (* 1911 – † 1979), divadelný a filmový herec 
* Viliam Chorváth, (* 1915 – † 1974), univerzitný profesor, lekár, vedec, uskutočnil prvú cievnu transplantáciu v Československu
* Ivan Plintovič, (* 1923 – † 1997), vedec, pedagóg, literárny kritik, literárny teoretik a esejista.
* Gustáv Čierny (* 1924 - † 2012), univerzitný profesor, lekár, vedec

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Turčianske Teplice
Habovka

**Habovka** () je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

## Poloha
Obec sa nachádza asi 15 km na sever od Liptovského Mikuláša a 15 km na severovýchod od Dolného Kubína. Je situovaná v Zuberskej brázde, podcelku Podtatranskej brázdy, v mieste styku Skorušinských vrchov a Západných Tatier. Obcou preteká Studený potok, do ktorého sa v obci vlieva Blatná. Obec má 1 359 obyvateľov.

## Symboly obce
Znakom obce je smrek, nad ktorým je koruna. Pri pni smreku je z oboch strán po jednej hviezde.

## Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci *Chabówka* je z roku 1593. Podľa kroniky habovskej farnosti názov obce pochádza od názvu poľskej obce Chabówky, z ktorej niekoľko obyvateľov prišlo do novozaloženej obce a ktorí ponechali meno svojej pôvodnej vlasti pre novú obec. Iné zdroje hovoria, že názov obce môže pochádzať aj zo slova chabovina, chabovka - chrastie, krovím pokrytý terén. 

Od roku 1598 sa Habovka považuje za valaskú osadu, novozriadenú v lesoch. Hranice habovského chotára určuje listina župana Juraja Thurzu (1567-1619), vydaná 14. apríla 1616 vo Veľkej Bytči. Počas kuruckých vojen v 17. storočí Habovka spustla, po tom, čo ju úplne vypálili litovské vojská. Do vydania tereziánskeho urbára spravovali dedinu dediční šoltýsi pod menami: Habovský, Žiačik, Valel, Hruboš atď. Habovka bola v poddanskom pomere k hradnému panstvu Oravského zámku až do roku 1848, kedy došlo k zrušeniu poddanstva. Obcou viedla lesná železnica Podbiel – Habovka – Brestová.

### Pamiatky
* kostol Sedembolestnej Panny Márie
* kaplnka sv. Márie Magdalény

### Obyvateľstvo
Prvé obyvateľstvo bolo pravdepodobne prisťahované z poľskej obce Chabówka. Osídlenie valaskými sedliakmi na neúrodnej skalnatej pôde vplývala na rozvoj obce a počet obyvateľov, keď v obci bolo v roku 1715 - asi 180 ľudí, v roku 1778 - 350 ľudí a ďalej 1828 - 793 ľudí, 1930 - 476, 1940 - 755.

### Partnerské obce
* Lisia Góra, Tarnovský okres, Poľsko
* Hustopeče, Česko

## Kultúra, šport a zaujímavosti
### Pravidelné podujatia
* Vidiečanova Habovka - celoštátna súťaž a prehliadka ľudových hudieb, speváckych skupín, sólistov spevákov a inštrumentalistov. Podujatie na počesť Jozefa Vidiečana bolo obnovené v roku 2006 a nadviazala na stretnutia muzikantov "Staré nôty mladých strún". V roku 2013 sa do súťaže zapojilo 198 účinkujúcich.
* Dôrobek 

## Osobnosti
### Významné osobnosti
* Andrej Pavčo (1863-1932) - spisovateľ a redaktor
* Jozef Vidiečan (1910-1991) - originálny sedliacky muzikant,pamätník tradícií, výborný rozprávač a uznávaný tesár, herec
* Edmund Peter Bárdoš (1918-1999) - rímskokatolícky kňaz, správca farnosti (1951-1993), autor diela História farnosti Habovky
* Peter Bažík - hudobník a spevák, víťaz 1. Česko-Slovenského X Factor

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Tvrdošín
Ondrašová

**Ondrašová** je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Dedinská zvonica, ľudová murovaná stavba na pôdoryse štvorca so šindľovou strechou s cibuľou zo začiatku 19. storočia. Upravovaná bola v roku 1895. Stavba má hladké bielené fasády, rezonančné otvory sú polkruhovo ukončené. Nad vstupom do objektu je umiestnená socha Krista na kríži, ľudová z 19. storočia. Kópia tejto zvonice stojí v Múzeu slovenskej dediny v Martine.

## Osobnosti obce
### Rodáci
* Juraj Sculteti, (* 1741), rímskokatolícky kňaz
* Štefan Mišík, (* 1843 – † 1919), rímskokatolícky kňaz, historik, etnograf

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Turčianske Teplice
Budiš

**Budiš** je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. 

## Polohopis
Obec leží v juhozápadnej časti Turčianskej kotliny, na severnom úpätí pohoria Žiar. Nadmorská výška chotára je 473 Preteká ňou potok Budiš, pravostranný prítok riečky Jasenice. 
Na tektonickom zlome na okraji obce pramenia tri minerálne pramene, plnené do fliaš.

Budišom prechádza cesta III. triedy, spájajúca cestu II/519 od obce Rudno cez Dubové s Diviakmi.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Súbor ľudovej architektúry, najmä jednopodlažných trojpriestorových zrubových domov so sedlovou strechou a podlomenicou.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 


Kategória:Obce okresu Turčianske Teplice
Rudno

**Rudno** je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice, na JZ okraji Turčianskej kotliny.

## Polohopis
Pôvodne zemepanská obec s roľníckym a drevospracujúcim charakterom, leží v malebnom prostredí pohoria Žiar, na úpätí podcelku Sokol. Obcou prechádza významná dopravná spojnica Hornej Nitry s Turcom, cesta II/519 z Nitrianskeho Pravna do Martina. Susedí s obcami Jasenovo, Slovenské Pravno, Budiš a Liešno. Rudnom preteká Rudniansky potok, ktorý sa južne od obce vlieva do Jasenice, ľavostranného prítoku Turca.

## Kultúra a zaujímavosti
### Pamiatky
* Rímskokatolícky kostol sv. Štefana Kráľa, jednoloďová ľudová stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z rokov 1790-1792. Stojí na mieste staršej drevenej stavby z roku 1422. Ide o jediný drevený kostol v Turci. Nachádza sa v martinskom Múzeu slovenskej dediny a od svojho sprístupnenia je jedným z návštevnícky najatraktívnejších objektov v rámci celého skanzenu. Nachádza sa tu barokový oltár z prvej polovice 18. storočia. Baroková kazateľnica je z konca 17. storočia.

Martin skanzen 13 01.jpg|Kostol sv. Štefana Kráľa v martinskom skanzene
Museum of Slovak village 01.jpg
Múzeum slovenskej dediny 12 - church.jpg
Martin - Múzeum slovenskej dediny - Rudno - kostol.jpg|Interiér kostola


## Osobnosti obce
### Rodáci
* Juraj Cíger (* 1914 – † 2005), filozof, karteziológ

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj
* Oficiálne stránky obce 


Kategória:Obce okresu Turčianske Teplice