open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liga majstrov žien UEFA 2025/2026

**Liga majstrov žien UEFA 2025/2026** je 25. ročník Ligy majstrov žien, ktorú organizuje UEFA. Súťaž začala 30. júla 2025 a skončí finálovým zápasom, ktorý sa uskutoční 22., 23. alebo 24. mája 2026.

Finálová zápas sa bude konať na štadióne Ullevaal Stadion v Osle.

## Priradenie asociačných tímov
Celkom 74 tímov z 50 členských krajín UEFA sa zúčastňuje Ligy majstrov žien UEFA 2025/2026. Základná schéma prideľovania počtu tímov je nasledovná: 

* Asociácie na 1. až 7. mieste - 3 tímy
* Asociácie na 8. až 17. mieste - 2 tímy
* Ostatné asociácie - 1 tím
* Víťazky Ligy majstrov žien UEFA 2024/2025 získajú oprávnenie štartovať, pokiaľ sa nekvalifikujú do Ligy majstrov UEFA 2025/2026 cez svoju domácu ligu.

Futbalové asociácie musia mať domácu ligu hranú systémom jedenásť na jedenásť, aby mohol tím súťažiť. Od sezóny 2019/2020 organizuje ženskú domácu ligu 52 z 55 členov UEFA, neorganizujú ich krajiny: Andorra (1 tím v španielskej lige), Lichtenštajnsko (3 tímy v švajčiarskej lige) a San Maríno (1 tím v talianskej lige).

### Rebríček UEFA
Rebríček ženských domácich líg pre sezónu 2025/2026 podľa koeficientu UEFA 2024, vypočítané podľa výsledkov súťaží od sezóny 2019/2020 do 2023/2024.

### Rozdelenie tímov

### Tímy

* LM - tím vyhral Ligu majstrov žien v minulom ročníku
* 1 - tím bol na prvom mieste domácej ligovej súťaže
* 2 - tím bol na druhom mieste domácej ligovej súťaže
* 3 - tím bol na treťom mieste domácej ligovej súťaže

## Harmonogram
Termíny pre odohranie jednotlivých kôl a ich žrebovanie sú uvedené nižšie.

## Kvalifikácia

### 1. kolo

#### Majstrovská časť
**Turnaj 1**

Usporiadateľ: Racing Union
**Turnaj 2**

Usporiadateľ: Spartak Myjava
**Turnaj 3**

Usporiadateľ: Ljuboten
**Turnaj 4**

Usporiadateľ: neutrálna pôda
**Turnaj 5**

Usporiadateľ: Athlone Town
**Turnaj 6**

Usporiadateľ: Mitrovica
### 2. kolo

#### Majstrovská časť
**Turnaj 1**

Usporiadateľ:  Mura
**Turnaj 2**
Usporiadateľ:  Apollon Ladies
**Turnaj 3**
Usporiadateľ: OH Leuven
**Turnaj 4**
Usporiadateľ:  Vllaznia
**Turnaj 5**
Usporiadateľ:  Gintra
**Turnaj 6**
Usporiadateľ: Twente
**Turnaj 7**
Usporiadateľ:  HJK

#### Nemajstrovská časť
**Turnaj 1**
Usporiadateľ:  Hammarby**Turnaj 2**

Usporiadateľ:  Sparta Praha**Turnaj** **3**

Usporiadateľ:  Inter Milan**Turnaj** **4**

Usporiadateľ:  Austria Wien

### 3. kolo

## Ligová fáza

9 tímov z 18 sa kvalifikovalo 18. mája 2025.

*  Arsenal
*  Chelsea
*  Lyon
*  Paris Saint-Germain
*  Bayern München
*  VfL Wolfsburg
*  Juventus
*  Benfica
*  Barcelona
9 tímov postúpilo z 3. kola kvalifikácie.

*  Vålerenga
*  OH Leuven
*  St. Pölten
*  Twente
*  Atlético Madrid
*  Paris FC
*  Manchester United
*  Real Madrid
*  Roma

### Losovanie
Losovanie súperov pre každý tím sa uskutočnilo 19. septembra 2025.

### Tabuľka

## Vyraďovacia fáza

Losovanie vyraďovacej fázy sa uskutočnilo18. decembra 2025 o 13:00.

### Pavúk

## Pozri aj

* Kvalifikácia Ligy majsteriek UEFA 2025/2026
* Ligová fáza Ligy majsteriek UEFA 2025/2026
* Vyraďovacia fáza Ligy majsteriek UEFA 2025/2026
* Európsky pohár žien UEFA 2025/2026

## Referencie

Kategória:Liga majstrov žien UEFA
Ulica 17. novembra

**Ulica 17. novembra** je ulica:

* v Čadci, pozri Ulica 17. novembra (Čadca)
* v Prešove, pozri Ulica 17. novembra (Prešov)
* v Sabinove, pozri Ulica 17. novembra (Sabinov)
* v Starej Ľubovni, pozri Ulica 17. novembra (Stará Ľubovňa)
* v Topoľčanoch, pozri Ulica 17. novembra (Topoľčany)
* v Trebišove, pozri Ulica 17. novembra (Trebišov)
* v Trenčianskych Tepliciach, pozri Ulica 17. novembra (Trenčianske Teplice)
* v Trenčíne, pozri Ulica 17. novembra (Trenčín)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Ulice
Sombr

**Shane Boose** (* 5. júl 2005, New York City, USA), známy pod umeleckým menom Sombr, je americký skladateľ a spevák.

V roku 2021 vydal svoj debutový singel „Nothing Left to Say“, po ktorom nasledovalo jeho prvé EP s názvom In Another Life v roku 2023 prostredníctvom vydavateľstiev SMB a Warner Records. V roku 2025 dosiahol prvé úspechy so skladbami „Back to Friends“ a „Undressed“, pričom prvá z nich sa umiestnila na 90. mieste v rebríčku Billboard Hot 100.

### Životopis
Boose navštevoval strednú školu LaGuardia High School v New Yorku, kde študoval spev.

Jeho hudobná kariéra sa začala vydaním singlu „Nothing Left to Say“. V septembri 2023 vydal svoje prvé EP s názvom In Another Life, ktoré spoluprodukoval s Tonym Bergom. Singel z roku 2024 „Back to Friends“ bol jeho prvým singlom, ktorý sa dostal do hitparád v Spojených štátoch, Spojenom kráľovstve a Kanade. V hudobnom videoklipe k piesni účinkovali Boose a kanadská modelka Charlotte D'Alessio; videoklip bol vydaný v apríli 2025. V marci 2025 vydal pieseň „Undressed“. V auguste 2025 vydal svoj debutový album I Barely Know Her.

Kategória:Speváci USA
Prasiatko Peppa

náhľad|Osoba v kostýme jedného z prasiatok seriálu.

***Prasiatko Peppa*** () je britský detský televízny seriál, ktorý bol prvýkrát vysielaný v roku 2004. Seriál rozpráva o malom prasiatku Peppe, jej rodine, priateľoch a spoločných dobrodružstvách. Prasiatko Peppa sa vysielalo vo viac ako 180 krajinách. Do roku 2025 vzniklo 8 sérii a niekoľko televíznych špeciálov. Tvorcami seriálu boli animátori Neville Astley a Mark Baker.

## Postavy
* Prasiatko Peppa
* Prasiatko Tom
* mama
* otec
* babička
* starý otec

## Dabing
V slovenskom znení: Michaela Drotárová (prasiatko Peppa), Renáta Rundová (mama), Marek Majeský (otec), Štefan Bučko (rozprávač), Ján Tréger (titulky, nadpisy) a iní.

### Na slovenskom znení spolupracovali
* Zvuk: Radomír Zuzula
* Produkcia: Ružena Zindlerová
* Asistentka réžie: Patrícia Kubovská
* Preklad: Peter Sýkora
* Dialógy: Soňa Poljaková
* Dramaturgia: Daniela Krausová
* Réžia slovenského znenia: Juliana Ďurišová
* Vyrobila: RTVS 2016

## Série a epizódy

## Referencie

## Pozri aj
* Prasátko Peppa a zlaté holínky (TV film)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* 
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Britské televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2004
Kategória:Detské filmy a seriály
Kysucká cesta

**Kysucká cesta** je ulica:
* v Čadci, pozri Kysucká cesta (Čadca)
* v Krásne nad Kysucou, pozri Kysucká cesta (Krásno nad Kysucou)
* v Turzovke, pozri Kysucká cesta (Turzovka)

## Pozri aj
* Kysucká ulica

Kategória:Rozlišovacie stránky – Ulice
Formula 1 v roku 1950

**Sezóna 1950** bola 1. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1. Kalendár pretekov obsahoval 7 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Veľkej Británie 13. mája a skončila sa Veľkou cenou Talianska 3. septembra 1950. Majstrom sveta sa stal Talian Giuseppe Farina.

## Zloženie tímov

## Kalendár

## Výsledky a umiestnenie

### Výsledky veľkých cien

### Majstrovstvá sveta jazdcov

## Referencie

1950

Kategória:Šport v 1950
Lelovský potok

**Lelovský potok** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitra s dĺžkou približne 5 km a je tokom IV. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na južnom okraji Strážovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Nitrické vrchy a ich časti Drieňov, na severozápadných svahoch Drieňového vrchu (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v závere Lelovskej doliny v mieste neveľkej poľany, tečie severovýchodným smerom. Postupne sa stáča na východ a lemujúc južné úpätie vrchu Koláč () preteká vojenskou oblasťou. V strednej časti priberá dvojicu pravostranných prítokov zo svahov Drieňového vrchu (). Pokračuje na juhovýchod a pred miestnou časťou Dolné Lelovce opúšťa Nitrické vrchy a následne tečie Hornonitrianskou kotlinou a jej podcelkom Oslianska kotlina. Stáča sa južným smerom, priberá malý pravostranný prítok z odkaľovacej nádrže a na okraji obce Zemianske Kostoľany sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do rieky Nitra. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Potok pramení a v hornej časti preteká katastrálnym územím obce Nitrica, následne prechádza do katastra obce Zemianske Kostoľany v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Nitrické vrchy, Drieňov (geomorfologická časť)
* Hornonitrianska kotlina, Oslianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Zemianske Kostoľany
Kategória:Nitrica (obec)
Michal Habaj (historik)

Prof. Mgr. **Michal Habaj**, PhD. (* 1983, Topoľčany) je slovenský historik dejín staroveku a vysokoškolský pedagóg. 

Vyštudoval odbor história na Univerzite sv. Cyrila a Metoda v Trnave. Štúdium zakončil na tému starovekých dejín. V oblasti starovekých dejín sa ďalej venoval na bratislavskej Univerzite Komenského v rámci doktorandského štúdia, ktoré ukončil v roku 2010. Dejiny staroveku následne prednášal od roku 2010 až do roku 2023 na Univerzite sv. Cyrila a Metoda v Trnave a od roku 2020 až do súčasnosti prednáša dejiny starovekého Grécka na Masarykovej univerzite v Brne. Je autorom monografii v slovenčine a češtine a vedeckých štúdii v slovenskom, českom, anglickom a nemeckom jazyku.

V roku 2025 ho prezident SR Peter Pellegrini vymenoval za profesora v odbore história.

## Publikované štúdie v časopisoch
Athenaeum; Acta Antiqua Scientiarum Hungaricae; Egitto e Vicino Oriente; Eos, Graeco-Latina Brunensia; Historia; Mnemosyne; Studia Antiqua et Archeologica; Vestnik Drevnei Istorii.

## Vydané knihy
* *Feničania*. Bratislava 2016.
* *Objavné cesty staroveku*. Bratislava 2017.
* *Alexander Veľký*. Bratislava 2018. (v spolupráci s F. Hříbalom)
* *Válka o Řecko*. Praha 2022. (v spolupráci s P. Nývltom)
* *Svet Starovekého Grécka*. Bratislava 2022.
* *Sparta*. Bratislava 2023.
* *Antické hry s časom*. Bratislava 2025.
* *Starověké Řecko a Řím a jejich sousedé. Dějiny Evropy I.* Praha 2025. (v spolupráci s J. Bednaříkovou a M. Melounovou)

## Zostavené knihy
* *Od Tróje k Termopylám*. Bratislava 2019.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Zoznam diel Michala Habaja v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

Kategória:Osobnosti z Topoľčian
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave
Kategória:Vyučujúci na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Ján Vagač

**Ján Vagač** môže byť:
* zakladateľ prvej bryndziarne na území dnešného Slovenska (* 1759† 1835), pozri Ján Vagač (bryndziar)
* slovenský pedagóg, básnik a benediktínsky mních (* 1817† 1878), pozri Ján Cézar Vagač

Vagač, Ján
Barclay

[náhľad|Hudobník [Eddie Barclay v roku 1975.]]

**Barclay** je francúzska hudobná nahrávacia spoločnosť, ktorú v roku 1954 založil Eddie Barclay. Od svojho založenia spolupracovala spoločnosť s najznámejšími umelcami vo Francúzsku.

## História
Od konca druhej svetovej vojny sa Eddie Barclay, vlastným menom Edouard Ruault, venoval hudobnej produkcii. So svojou druhou manželkou založil vydavateľstvo Blue Star, ktoré mu umožnilo vybudovať si významnú sieť v oblasti hudobného vydávania. Barclay, ktorý navštevoval „celý Paríž“, sa spriatelil s dvoma hudobnými moderátormi: Brunom Coquatrixom, umeleckým riaditeľom Olympie a Lucienom Morissom, generálnym riaditeľom Europe 1. V roku 1954, keď sa Eddie Barclay dozvedel o rýchlom rozvoji mikrogroove platní v Spojených štátoch, odletel do Ameriky, aby získal práva a produkoval ich vo Francúzsku. Bol tak prvým, kto doviezol toto hudobné médium do Európy. Keď však chcel nahrávať niektorého zo svojich umelcov, musel si prenajať štúdiá Pathé alebo Philips. Mladá nahrávacia spoločnosť sa preto v roku 1956 rozhodla zaobstarať si vlastné štúdio na adrese 9 rue Hoche v Paríži. Viacero hudobníkov, vrátane Aznavoura, Dalidi, Brela, Sardoua či Jarreho boli s Barclay úzko spätý. Spoločnosť Barclay stále existuje a trvalo produkuje veľké osobnosti francúzskej hudby.

## Spolupracujúci umelci (výber)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Barclay na Discogs

Kategória:Francúzske hudobné vydavateľstvá
Kategória:Podniky založené v 1954
Kategória:Podniky v Paríži
Španielske národné ženské futbalové družstvo

**Španielske národné ženské futbalové družstvo**, oficiálne ako Španielsky národný futbalový tím, (španielsky: *Selección Española de Fútbol*) reprezentuje Španielsko na medzinárodných ženských futbalových súťažiach od roku 1981. Je riadené Španielskou futbalovou federáciou (španielsky: *Real Federación Española de Fútbol*).

Španielsko je úradujúcim a jedným z piatich národných tímov, ktoré získali titul majsteriek sveta. Na majstrovstvá sveta sa kvalifikovali trikrát a vyhrali v roku 2023. Sú jednou z dvoch krajín (spolu s Nemeckom), ktoré vyhrali majstrovstvá sveta v mužskej a ženskej kategórii. A Španielsko sa stalo prvou krajinou, ktorá vyhrala majstrovstvá sveta vo všetkých vekových kategóriách (U17, U20, ženy) v rovnakom čase.

Španielsko vyhralo prvý ročník Ligy národov žien UEFA v roku 2024, čím sa stali prvou krajinou, ktorá vyhrala mužskú aj ženskú súťaž. Na majstrovstvá Európy sa kvalifikovali päťkrát a v roku 2025 prehrali finálový zápas po penaltovom rozstrele.

## Trénerská tím

### Súčasný realizačný tím

## Rekordy
aktualizované 27. júla 2025

Mená označené hrubým písmom sú aktívne futbalistky.

### Najviac reprezentačných zápasov

### Najlepšie strelkyne

## Súťažné štatistiky

### Majstrovstvá sveta vo futbale

### Olympijské hry

### Majstrovstvá Európy žien UEFA

### Liga národov žien UEFA

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Národné ženské futbalové družstvá
Kategória:Španielske národné družstvá
Kategória:Futbal v Španielsku
Stavenec (prítok Volovského potoka)

**Stavenec** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Ruská Volová v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa na pomedzí geomorfologického celku Bukovské vrchy a geomorfologického celku Beskydské predhorie. Ústi do Volovského potoka. Od sútoku zdrojníc po ústie má dĺžku . Rád toku IX. 
## Sútok zdrojníc
Stavenec sa začína sútokom zdrojníc v  v lesnom extraviláne vo vzdialenosti  juhovýchodojužne od vrchu *Stavenec* so  a vo vzdialenosti  severozápadne od vrchu *Zajarčište* na pomedzí medzi lesným extravilánom a poľnohospodárskym extravilánom v centrálnej časti územia obce Ruská Volová v okrese Snina v Prešovskom kraji. Západná zdrojnica pramení v  v lesnom extraviláne severne od vrchu *Stavenec* so  a má dĺžku . Východná zdrojnica pramení v  v lesnom extraviláne východne od vrchu *Stavenec* a má dĺžku . 
## Opis toku
Stavenec tečie od sútoku zdrojníc južným smerom cez extravilán územím obce Ruská Volová, ľavým brehom obteká vrch *Zajarčište*, pravým brehom obmýva poľnohospodársky extravilán, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, ľavým brehom obmýva pole aj les *Vasilovka*. V  vteká do intravilánu Ruskej Volovej, ľavým brehom obmýva lúku aj pasienok aj les *Dzvinov*, v intraviláne ústi do Volovského potoka v  ako jeho ľavostranný prítok. Volovský potok ďalej ústi do Ublianky.
Stavenec patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení, preteká a ústi na území obce Ruská Volová do Volovského potoka. Horná časť toku sa nachádza v geomorfologickom celku Bukovské vrchy v geomorfologickom podcelku Nastaz a dolná časť toku v geomorfologického celku Beskydské predhorie v geomorfologickom podcelku Ublianska pahorkatina. Má jeden bezmenný prítok. 

## Pôvod názvu
Pôvod názvu potoka *Stavenec* súvisí s názvom vrchu *Stavenec* so  v centrálnej časti územia obce Ruská Volová. Západná zdrojnica *Stavenca* obmýva severozápadné, západné i juhozápadné úpätie vrchu *Stavenec* a východná zdrojnica *Stavenca* obmýva východné a juhovýchodné úpätie vrchu *Stavenec*. Názov vrchu *Stavenec* má pôvod v apelatíve *stavenec* v stredovekom význame slova *čo je hájené, čo je chránené*
. Označenie *Stavenec* bolo bez zmeny prenesené z vrchu na pomenovanie vodného toku ako jednočlenné hydronymum v podobe *Stavenec* s významom *potok spájaný s vrchom Stavenec* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Stavenec* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Stavenec* nie je jedinečným hydronymom, (júl 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Bukovských vrchoch 
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí 
Kategória:Ruská Volová
Diviacky potok (prítok Nitrice)

**Diviacky potok** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitrica s dĺžkou približne 4 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v južnej časti Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Nitrické vrchy a ich časti Rokoš, na juhovýchodných svahoch Malého Rokoša (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Novianske blato v závere neveľkej doliny tečie severovýchodným smerom. Priberá významný ľavostranný prítok spod sedla Rokoš a pokračuje východným smerom. Severným úpätím oblúkom lemuje vrch V Háji () a priberá ľavostranný prítok zo svahov Plevne (). Opúšťa Nitrické vrchy a na dolnom toku tečie Hornonitrianskou kotlinou a jej podcelkom Rudnianska kotlina. Preteká obcou Diviaky nad Nitricou, kde križuje cestu II/574. V závere toku sa stáča na severovýchod a v nadmorskej výške približne  sa vlieva pravostranne do rieky Nitrica. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Potok pramení a v hornej časti preteká katastrálnym územím obce Diviacka Nová Ves, následne prechádza do katastra obce Diviaky nad Nitricou v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Nitrické vrchy, Rokoš (geomorfologická časť)
* Hornonitrianska kotlina, Rudnianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Diviaky nad Nitricou
Kategória:Diviacka Nová Ves (okres Prievidza)
Charlie Plummer

**Charlie Faulkner Plummer** (* 24. máj 1999, Poughkeepsie, New York, USA) je americký herec, známy z filmov ako *[[Všetky prachy sveta]]* (2017) a *Spoľahni sa na Petea* (2017) a z televízneho seriálu *Looking for Alaska* (2019).

## Detstvo

Plummer sa narodil v meste Poughkeepsie v štáte New York. Jej matka je divadelná herečka Maia Guest a otec je spisovateľ a producent John Christian Plummer. Má mladšieho brata Jamesa. Jeho rodina sa často sťahovala kvôli pracovným povinnostiam rodičov, čo viedlo k tomu, že počas detstva navštevoval sedem rôznych škôl.

## Kariéra

Ako dieťa si Plummer zahral v krátkych filmoch ako napríklad *Frank* (2010), *Three Things* (2011) a *Alan Smithee* (2012). V roku 2011 sa objavil v ôsmich epizódach historického seriálu HBO *Impérium – Mafia v Atlantic City*. O rok neskôr debutoval v celovečernom filme v dráme *Not Fade Away*.

V roku 2015 stvárnil hlavnú úlohu *King Jack* (2015), ktorý bol režijným debutom Felixa Thompsona a mal premiéru na Tribeca Film Festival.

V roku 2017 sa objavil po boku hercov ako Travis Fimmel, Chloë Sevigny a Steve Buscemi vo filme *Spoľahni sa na Petea*. Za svoj herecký výkon získal Plummer Cenu Marcella Mastroianniho pre mladého herca. V rovnakom roku stvárnil uneseného dediča Johna Paula Gettyho III v kriminálnom trileri *[[Všetky prachy sveta]]*, ktorý režíroval Ridley Scott.

V roku 2018 získal hlavnú rolu v seriálovej adaptácii románu Johna Greena, *Looking for Alaska*, kde si zahral po boku herečiek ako Kristine Froseth a *[[Sofia Vassilieva]]*. Seriál aj Plummerov výkon si vyslúžili pozitívne hodnotenia kritikov.

V roku 2020 sa predstavil v dráme *Moje veľké tajomstvo*, kde hral mladíka diagnostikovaného so schizofréniou, a tiež v čiernej komédii *Čistá náhoda*. Obe snímky získali priaznivé recenzie.

V roku 2022 sa objavil v tínedžerskej dráme *Wildflower*, po boku hercov ako Ryan Kiera Armstrong, Kiernan Shipka, Alexandra Daddario či Jacki Weaver. V roku 2023 hral postavu Dylana vo filme *National Anthem*, ktorý získal pozitívne ohlasy a Plummerov výkon bol opäť vysoko oceňovaný kritikmi.

## Súkromný život

Plummer žije v New York City a je vegetarián. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Vegetariáni USA
Kategória:Osobnosti zo štátu New York
Aurélius a Natália

**Aurélius a Natália** († 852) boli kresťanský pár popravený Abd ar-Rahmánom II., emírom z Córdoby, za to, že sa odmietli vzdať svojej viery. Katolícka cirkev a Pravoslávna cirkev ich považujú za mučeníkov a svätých.

## Život
Aurélius sa narodil v bohatej rodine v Seville. Jeho otec bol moslimský Arab a matka španielska kresťanka. Ako dieťa osirel a vychovávala ho teta, ktorá bola pravdepodobne tajne kresťankou. V tom čase boli kresťania v maurských kráľovstvách Španielska prenasledovaní..

Aurélius sa oženil so *Sabigotho*, dievčaťom z moslimskej rodiny. Po svadbe sa Sabigotho rozhodla konvertovať na kresťanstvo a prijala meno Natália. Pár žil v Córdobskom emiráte. Mali dcéru a tajne žili ako kresťania. V tom čase bola konverzia z islamu na kresťanstvo trestaná smrťou.

## Počesť
Sviatok Aurélia a Natálie pripadá na 27. júla. Patria medzi Córdobských mučeníkov, 48 kresťanov popravených v tomto meste medzi rokmi 850 a 859.

Relikvie Aurélia sú uložené v oltári v *Metropolitnej katedrálnej bazilike Santa María la Antigua* v Paname.

## Referencie

## Externé odkazy
* Svätí Aurelius a Natália na catholic.org 
* Santa Liliosa de Córdoba, Mártir

## Zdroj
* 

Kategória:Úmrtia v 852
Kategória:Španielski katolícki svätci
Kategória:Pravoslávni svätci
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 27. júla
Kategória:Španielski kresťanskí mučeníci
C5H10O5

Sumárny vzorec **C<sub>5</sub>H<sub>10</sub>O<sub>5</sub>** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Apióza
* Aldopentózy
** Arabinóza
** Lyxóza
** Ribóza
** Xylóza
* Cyklopentán-1,2,3,4,5-pentol
* Ketopentózy
** Ribulóza
** Xylulóza

C5HA10O5
C4H8O4

Sumárny vzorec **C<sub>4</sub>H<sub>8</sub>O<sub>4</sub>** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Tetrózy
** Erytróza
** Erytrulóza
** Treóza
C3H6O3

Sumárny vzorec **C<sub>3</sub>H<sub>6</sub>O<sub>3</sub>** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Dimetylkarbonát
* Kyselina 3-hydroxypropiónová
* Kyselina mliečna
* Trioxány
* Triózy
** Dihydroxyacetón
** Glyceraldehyd
C6H14O6

Sumárny vzorec **C<sub>6</sub>H<sub>14</sub>O<sub>6</sub>** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Galaktitol
* Iditol
* Manitol
* Sorbitol

C6HA14O6
C2H4O

Sumárny vzorec **C<sub>2</sub>H<sub>4</sub>O** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Acetaldehyd
* Etylénoxid
* Vinylalkohol
C5H12O5

Sumárny vzorec **C<sub>5</sub>H<sub>12</sub>O<sub>5</sub>** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Arabitol
* Ribitol
* Xylitol

C5HA12O5
C6H12O6

Sumárny vzorec **C<sub>6</sub>H<sub>12</sub>O<sub>6</sub>** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Hexózy
** Aldohexózy
*** Alóza
*** Altróza
*** Galaktóza
*** Glukóza
*** Gulóza
*** Idóza
*** Manóza
*** Talóza
** Ketohexózy
*** Fruktóza
*** Psikóza
*** Sorbóza
*** Tagatóza
* Inozitoly
* Kyselina izosacharínová

C6HA12O6
C2H4O2

Sumárny vzorec **C<sub>2</sub>H<sub>4</sub>O<sub>2</sub>** majú tieto chemické zlúčeniny:

* Dihydroxyetén
* Dioxetán
* Glykolaldehyd
* Kyselina octová
* Metyldioxirán
* Metylformiát
* Oxiranol
Krajina žateckého chmeľu

**Žatec a krajina žateckého chmeľu** je región v okolí Žatca, charakteristický dlhodobou tradíciu pastovania chmeľu v Česku.

V roku 2023 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva  na zasadaní Výboru UNESCO v saudskoarabskom Rijáde. Oblasť sa tak stala sedemnástou českou pamiatkou na zozname svetového dedičstva. Mesto Žatec o zápis usilovalo opakovane už od roku 2007 a v roku 2018 došlo k revízii pôvodného rozhodnutia.

V žateckej oblasti sa pestuje väčšina chmeľu v Česku na 3 744 hektároch, čo je 77 percent celkovej výmery chmelníc.

Žatec a krajina žateckého chmeľu sa skladá z dvoch častí:
* Prvú časť tvorí krajina s chmeľnicami, dedinami Trnovany, Stekník a zámkom Stekník.  
* Druhú časť predstavuje historické centrum Žatca spolu s jeho priemyslovou štvrťou z 19. storočia v ktorej je najväčšia koncentrácia stavieb spojených so spracovaním chmeľu a obchodovaním. Obe časti sú prepojené riekou Ohřou.

Hospodársky význam spočíva v pestovaní jednej z najznámejších odrôd chmeľu na svete – žateckého poloraného červeňáka.

K špecifikám tejto kultúrnej krajiny patrí rad prvkov od tradičných chmeľnic cez budovy slúžiace na sušenie, balenie, certifikáciu a skladovanie chmeľu až po časti historickej dopravnej siete ciest, železníc, rieky Ohře a ďalších vodných tokov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Žatec a krajina žateckého chmele na cestě ke světovému dědictví 
* Česko má sedmnáctou památku na seznamu UNESCO. Uspěl Žatec a jeho chmelařské okolí : iROZHLAS
* Obrazem: Žatec a okolí jsou v UNESCO. Co tam přesně patří? : Žatecký a lounský deník

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Česku
Kategória:Žatec
Kategória:Mostecká panva
Kategória:Vzniklo v 2023
Kategória:2023 v Česku
Kategória:Pivovarníctvo
Prodekan kardinálskeho kolégia

**Prodekan kardinálskeho kolégia** alebo **subdekan kardinálskeho kolégia**, *kardinál subdekan* (latinsky: *Subdecanus Sacri Collegii*), do roku 1983 *prodekan* alebo *subdekan Posvätného kardinálskeho kolégia* je zástupcom dekana kardinálskeho kolégia, ktorý je asistentom dekana a zastupuje ho v prípade, že dekan z akéhokoľvek dôvodu nemôže vykonávať svoje funkcie.

## Postavenie v kardinálskom kolégiu
Po kardinálovi dekanovi je kardinál prodekan najvyšším kardinálombiskupom, a teda druhým najvyššie postaveným kardinálom zo všetkých kardinálov.

## Voľby
Podľa motu proprio *Sacrum cardinalium consilio*, ktoré v roku 1965 vydal pápež Pavol VI., je kardinál prodekan volený spomedzi šiestich kardinál-biskupov, ktorí sú považovaní za hlavy predmestských diecéz (Albano, Frascati, Palestrina, Porto Santa Rufina, Sabina-Poggio Mirteto a Velletri-Segni).

Voľba sa uskutoční hneď ako sa uvoľní úrad prodekana Kardinálskeho kolégia (napríklad z dôvodu rezignácie, úmrtia alebo zvolenia za pápeža), na zasadnutí šiestich kardinálov biskupov pod vedením kardinála dekana alebo v jeho neprítomnosti najstarší kardinál biskup zvolia kandidáta, zvyčajne nasledujúceho kardinála biskupa v hodnosti. Túto voľbu musí potvrdiť pápež.

## Úlohy
V prípade, že Svätá stolica vstúpi do obdobia sedisvakancie a následne konkláve kardinálprodekan získa okrem hlavných funkcií aj ďalšie právomoci, ak je dekan kardinálskeho kolégia neprítomný alebo ak kardinál-dekan dovŕšil osemdesiat rokov a stratil právo zúčastňovať sa konkláve. V tomto prípade je dosť pravdepodobné, že zvolený pápež, ak nie je biskupom, bude musieť byť vysvätený za biskupa kardinál-prodekanom.

V rokoch 2005 až 2019 pôsobil ako dekan kardinálskeho kolégia taliansky kardinál Angelo Sodano a v rokoch 2005 až 2017 ako prodekan Kardinálskeho kolégia francúzsky kardinál Roger Etchegaray. Na konkláve v roku 2013 mali obaja kardináli viac ako 80 rokov a nemohli sa konkláve zúčastniť, hoci sa aktívne podieľali na predkonklávených konzultáciách a predsedajúcim kardinálom-biskupom na konkláve bol tretí kardinál-biskup v seniorite, v tom čase taliansky kardinál Giovanni Battista Re.

### Súčasná situácia (od roku 2023)
V prípade uvoľnenia pápežského miesta prevezme vedenie konkláve kardinál Pietro Parolin, ktorého pápež František v roku 2018 vymenoval za kardinála biskupa bez predmestského sádla, ako najdlhšie slúžiaci kardinál biskup mladší ako 80 rokov, keďže kardinál dekan kardinálskeho kolégia kardinál Giovanni Battista Re aj prodekan kardinálskeho kolégia kardinál Leonardo Sandri, ktorí sú vo funkcii od roku 2020, už prekročili vekovú hranicu.

Pápež František 18. januára 2020 schválil zvolenie kardinála Leonarda Sandriho, prefekta Kongregácie pre východné cirkvi, za prodekana Kardinálskeho kolégia kardinálmi biskupmi.

## Referencie

## Pozri aj
* Kolégium kardinálov
* Dekan kardinálskeho kolégia
* Zoznam pápežov

## Zdroj

Kategória:Kardináli
Kategória:Cirkevné tituly
Najády

[náhľad|Maľba ''A Naiad'' od [John William Waterhouse|Johna Williama Waterhousa, 1893; vodná nymfa sa blíži k spiacemu Hylasovi]]

**Najády** (, ), niekedy tiež **hydriády**, sú typ mýtického ducha ženy alebo nymfy, ktorá vládne fontánam, studniam, prameňom, potokom, potôčikom a iným sladkovodným vodným tokom.

Líšia sa od riečnych bohov, ktorí stelesňovali rieky, a od príliš starovekých duchov, ktorí obývali pokojné vody močiarov, rybníkov a lagúnových jazier, ako napríklad pred-mykénska Lerna v Argolide.

## Etymológia
Slovo sa po grécky píše ναϊάς (naïás), v plurali ναϊάδες (naïádes). Je odvodené od gréckeho slova νάειν (náein), "tiecť", alebo νᾶμα (nâma), „telo tečúcej vody“.

## Mytológia

Najády boli často predmetom archaických miestnych kultov, uctievaných ako nevyhnutné pre ľudí. Chlapci a dievčatá na obradoch dospievania venovali svoje detské vlasy miestnej najáde prameňa. Na miestach ako Lerna sa rituálnemu očisteniu ich vôd pripisovali magické liečivé vlastnosti. Zvieratá sa tam rituálne topili. Pri starovekých prameňoch sa mohli nachádzať veštby.

Najády mohli byť nebezpečné: losádka lode „Argo“ sa stratila, keď Hyjasa uniesli najády fascinované jeho krásou. Verilo sa tiež, že najády prejavovali žiarlivé sklony. Príbeh o žiarlivosti najád podľa Theokrita bol o pastierovi Dafnisovi, ktorý bol milencom Nomie alebo Echenais. Dafnis bol Nomii niekoľkokrát neverný a z pomsty ho natrvalo oslepila. Nymfa Salmakis znásilnila Hermafrodita a spojila sa s ním, keď sa pokúsil o útek.

Vodná nymfa sa spája s konkrétnymi prameňmi a bola známa v celej Európe na miestach bez priameho spojenia s Gréckom, prežila v keltských studniach severozápadnej Európy, ktoré boli znovu zasvätené svätým, a v stredovekej Meluzíne.

Walter Burkert poukazuje: „Keď v *[[Iliada|Iliade]]* [xx.4–9] Zeus zvoláva bohov na zhromaždenie na vrchu Olymp, neprišli len známi Olympania, ale aj všetky nymfy a všetky rieky; Ókeanos sám zostáva na svojom mieste,“ grécki poslucháči rozpoznali túto nemožnosť ako básnikovu hyperbolu, ktorá hlásala univerzálnu moc Dia nad starovekým prírodným svetom: „uctievanie týchto božstiev,“ potvrdzuje Burkert, „je obmedzené iba tým, že sú neoddeliteľne stotožnené s konkrétnou lokalitou.“

## Interpretácia
V pozadí mýtu o Aristaiovi sa Hypseus, kráľ Lapithov, oženil s Chlidanope, najádou, ktorá mu porodila Kyréné. Aristaios mal s najádami viac než len bežné skúsenosti smrteľníka: keď mu v Tesálii uhynuli včely, išiel sa s nimi poradiť. Jeho teta Arethousa ho pozvala pod hladinu vody, kde ho umyli vodou z večného prameňa a poradili mu.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Grécka mytológia
Arsène Lupin (postava)

**Arsène Lupin** je francúzska fiktívna postava, ktorú vytvoril spisovateľ Maurice Leblanc. Elegantný Lupin je zlodej, kriminálny génius, ktorý sa stal detektívom. Medzi hercami, ktorí hrali Lupina alebo postavy ním inšpirované, patri napríklad John Barrymore, Georges Descrières, Romain Duris alebo Omar Sy.

## Opis postavy
Maurice Leblanc bol tvorcom postavy zlodeja Arsèna Lupina, ktorý sa vo Francúzsku teší dlhotrvajúcej a značnej popularite ako Sherlock Holmes v anglicky hovoriacom svete. Leblanc napísal dvadsať zväzkov série o Lupinovi a päť pokračovaní napísal tím autorov detektívok Boileau-Narcejac, známejší pre dielo *Les Diaboliques* a román, na ktorom Alfred Hitchcock natočil ''Vertigo'' (1958). Zatiaľ čo sága o Arsènovi Lupinovi len príležitostne obsahovala fantasy prvky, jej popredné miesto vo francúzskej pulp fiction si zaslúži jej zaradenie. Postava Lupina sa prvýkrát objavila v sérii poviedok uverejňovaných na pokračovanie v časopise *Je Sais Tout*, ktorý začal v roku 1905. Lupin, literárny potomok Ponson du Terrailovho diela *[[Rocambole (dielo)|Rocambole]]*, bol, podobne ako Holmes, literárnym archetypom. Hoci stál na druhej strane zákona, bol jednoznačne medzi silou dobra a tí, ktorých porazil, vždy s charakteristickým štýlom a šmrncom, boli horšími zloduchmi ako on. Inými slovami, Lupin bol svojský superhrdina Francúzska začiatku 20. storočia.

## Filmy
Postava sa objavila v niekoľkých filmoch, medzi ktoré patria napr.:

* 1917: *Arsene Lupin*, réžia Paul Scardon
* 1932: *Arsene Lupin*, réžia Jack Conway
* 1957: *Les Aventures d'Arsène Lupin*, réžia Jacques Becker
* 1959: *Signé Arsène Lupin*, réžia Yves Robert
* 1962: *Arsen Lupin kontra Arsen Lupin*, réžia Édouard Molinaro
* 2004: *Arsene Lupin*, réžia Jean-Paul Salomé

## Galéria

Súbor:Cover-Arsene Lupin (Doubleday, 1909).jpg
Súbor:L'Agence Barnett et Cie (Paris, Pierre Lafitte, 1928).jpg
Súbor:La Comtesse de Cagliostro (Paris, Pierre Lafitte, 1924).jpg


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Arsène Lupin

Kategória:Fiktívne postavy
Kategória:Filmové postavy
Kategória:Literárne postavy
Kategória:Fiktívni zločinci
Stredná (prítok Tapovca)

**Stredná** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obcí Kolonica a Klenová v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie. Ústi do Tapovca. Od sútoku zdrojníc po ústie má dĺžku . Rád toku IX. 
## Sútok zdrojníc
Vodný tok *Stredná* sa začína sútokom zdrojníc v  v susedstve lesa a pasienka *Stredná* v lesnom extraviláne vo východnej časti územia obce Kolonica v okrese Snina v Prešovskom kraji. Západná zdrojnica, kratšia, s dĺžkou  pramení v  v lesnom extraviláne premiešanom s pasienkami a svojim ľavým brehom obmýva úpätie lesa a pasienka *Stredná*. Južná zdrojnica, dlhšia, s dĺžkou  pramení v  v lesnom extraviláne a odvodňuje severovýchodné svahy lesa a pasienka *Za Kýčerkami*. 
## Opis toku
Potok *Stredná* tečie od sútoku zdrojníc veľkým oblúkom severovýchodným smerom cez extravilán územím obce Kolonica, postupne mení smer na východ, v  opúšťa územie Kolonice a vteká na územie obce Klenová, v zmiešanom prostredí lesa a pasienkov v extraviláne v západnej časti územia obce Klenová ústi do Tapovca v  ako jeho pravostranný prítok. Tapovec ďalej ústi do Ublianky.
Vodný tok Stredná patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení a preteká na území obce Kolonica a ďalej preteká a ústi na území obce Klenová. Ústi do Tapovca.  Nachádza v geomorfologickom celku Beskydské predhorie a v jeho geomorfologickom podcelku Ublianska pahorkatina. Nemá prítoky. 
## Pôvod názvu
Pôvod názvu potoka *Stredná* súvisí s názvom lesa aj pasienka *Stredná* v západnej časti územia obce Kolonica v susedstve začiatku potoka, čiže sútoku jeho zdrojníc; názov lesa aj pasienka *Stredná* má pôvod v apelatíve *stredný* vo význame *objekt charakteristický svojou polohou medzi dvoma inými geografickými objektmi, umiestený symetricky v strede medzi nimi*, čo presne vystihuje polohu lesa medzi dvoma zdrojnicami potoka
. Označenie *Stredná* bolo bez zmeny prenesené z lesa a pasienka na pomenovanie vodného toku ako jednočlenné hydronymum v rovnakej podobe *Stredná* s významom *potok spájaný s lesom a pasienkom Stredná* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Stredná* bol štandardizovaný v roku 1976Geografické názvoslovie Základnej mapy ČSSR 1:50 000 z územia Slovenskej socialistickej republiky, 1. Názvy nesídelných geografických objektov, Východoslovenský kraj. Slovenský úrad geodézie a kartografie, č. P-378/1975 z 19.11.1975, Kartografické informácie 8. 153 s. S.120. Bratislava 1976. 79-002-76 (identifikačný kód tlačoviny z obdobia pred ISBN). V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Stredná* nie je jedinečným hydronymom, (júl 2025). Máme potok so štandardizovaným názvom *Stredná*  aj v obci Radvaň nad Laborcom v okrese Medzilaborce.
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí 
Kategória:Kolonica
Kategória: Klenová (okres Snina)
Andreas Künne

**Andreas Künne** (* 1966) je nemecký diplomat, ktorý pôsobil ako veľvyslanec Spolkovej republiky Nemecko v Prahe v rokoch 2021 až 2025.

## Život
Andreas Künne vstúpil do zahraničnej služby v roku 1993. Odvtedy pôsobil na diplomatických postoch v Kodani, Soule, Bruseli, Vilniuse, v úrade spolkového kancelára, aj ako politický poradca vtedajšieho hlavného štábu nemeckých ozbrojených síl Bundeswehr.

V rokoch 2011 až 2015 bol vyslancom a vedúcim oddelenia ekonomických a globálnych záležitostí v juhoafrickej Pretórii.

Následne sa Künne vrátil na Spolkové ministerstvo zahraničných vecí v Berlíne, kde viedol referát pre strategické otázky medzinárodného poriadku, agendu Bezpečnostnej rady a Valného zhromaždenia OSN, ako aj mierových misií a sankcií. Od júla 2018 do júla 2021 pôsobil ako komisár pre OSN a boj proti terorizmu.

V auguste 2021 bol Künne menovaný nemeckým veľvyslancom v Prahe.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Andreas Künne na webových stránkach veľvyslanectva

## Zdroj

Kategória:Nemeckí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Nemecka
Kategória:Veľvyslanci v Česku
Červona ruta (film)

***Červona ruta*** () je sovietsky (ukrajinský) čiernobiely filmový muzikál z roku 1971. Film patrí k úspechom ukrajinskej kinematografie a prispel k rozvoju populárnej hudby v Sovietskom zväze a k popularizácii ukrajinčiny v čase výraznej rusifikácie.

Názov filmu pochádza z názvu rovnomennej piesne od Volodymyra Ivasjuka, ktorú napísal o niečo skôr a pomenoval po mýtickom kvete („červenej rute“), ktorý má magickú moc a objavuje sa iba v jeden deň v roku, o polnoci, keď tradičná žltá ruta na chvíľu zmení farbu.

## Dej
Muzikál znázorňuje ľúbostný príbeh medzi Oksanou (Sofia Rotaru), dievčaťom z Karpát, a Borisom (Vasyľ Zinkevyč), baníkom z východu Ukrajiny. Mladí ľudia sa stretli vo vlaku cestujúcom do Karpát, kde sa muzikál odohráva. Kým Boris vystupuje v Jaremči, dievča pokračuje smerom k fiktívnej stanici *Verchovyna*. V Karpatoch sa cesty mladého páru rozchádzajú, ale Boris hľadá svoju neznámu. Milenci sa opäť stretnú a ich priatelia ich pozvú, aby zaspievali na koncerte pre dovolenkárov.

## Natáčanie
Film sa odohrával v ukrajinských Karpatoch s ich drevenými domami so špicatými strechami. Natáčanie prebiehalo v turistickej základni neďaleko Jaremče v horúcom auguste 1971. Film nemal vytvorený oficiálny komparz, publikum tvorili dovolenkári v sanatóriu.

Šesť z pätnástich skladieb predvádza súbor Smerička, ktorý sa objavil v malom okresnom centre Černovickej oblasti a úspešne skombinoval ľudové motívy a západnú bigbítovú hudbu. Spočiatku sa plánovalo, že film bude práve o Smeryčke. Okrem nich vo filme hrá černovický súbor Karpaty, Rosynka a tanečná skupina Evryka pod vedením Heorhyja Želyzňaka z Ivano-Frankivska. Okrem originálneho zvuku súbor prekvapil sovietsku mládež aj štylizovanými kostýmami: rozšírené nohavice a modré keptary (huculské vrchné oblečenie bez rukávov) totiž pripomínali Beatles. Dizajn navrhla manželka Levka Dutkovského, riaditeľa súboru Smerička, Alla Dutkyvská.

## Význam
Film výrazne prispel k modernizácii populárnej hudby v Sovietskom zväze. Mnohé z piesní vo filme sa stali celoúnijnými hitmi. Počas brežnevovej éry rusifikácie zároveň popularizovali ukrajinský jazyk a kultúru. Niektorí diváci v ňom prvýkrát videli hudobníkov s elektrickými gitarami v rozšírených nohaviciach a tanečníkov v odhaľujúcich sukniach. Piesne v štýle bigbeatu boli populárne na Západe, no v Sovietskom zväze ešte neboli rozšírené. Sólisti sa čoskoro stali populárnymi v celej Únii a podobné piesne sa stali hitmi na mnoho rokov. Aby sa film vysielal v celej krajine, Moskovčania trvali na zaradení troch rusko-jazyčných piesní. Ukrajinci však nahrali iba jednu: *Bežit reka* („Rieka tečie“) v podaní Raisy Koľcovej a skupiny Karpaty. Zároveň *Červona ruta* existuje v dvoch verziách: ruskej a ukrajinskej.

Film bol jedným zo štartérov kariéry Sofie Rotaru.

## Referencie

## Externé odkazy
* Film na YouTube
* 

Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1971
Kategória:Ukrajinské filmy
Kategória:Sovietske filmy
Kategória:Filmové muzikály
Kategória:Čiernobiele filmy
Stredná

**Stredná** môže byť:

* potok v povodí Laborca, pozri Stredná (prítok Laborca)
* potok v povodí Uhu, pozri Stredná (prítok Tapovca)
Repkovský potok

**Repkovský potok** je vodný tok v Strážovských vrchoch na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitrica s dĺžkou približne 3,2 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Zliechovská hornatina, na východných svahoch Homôľky (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa neďaleko horskej chaty v blízkosti cesty II/574 v závere neveľkej doliny, tečie juhovýchodným smerom. Onedlho, pri kaplnke a nad pravostranným prítokom, sa nachádza Repkovský vodopád. Priberá ďalšie dva ľavostranné prítoky a smeruje k osade Repkovci. Nad ňou ešte priberá významný pravostranný prítok spod sedla Košariská a druhý z osady Mokrišovci. Preteká osadou Repkovci a pokračuje už bez významnejších prítokov juhovýchodným smerom k osade Čugovci. Tu vteká do Belianskej kotliny, kde v blízkosti cesty II/574, v nadmorskej výške približne  ústí ako pravostranný prítok do rieky Nitrica. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Valaská Belá v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. 

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Zliechovská hornatina, Belianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Valaská Belá
Ghost of Yōtei

***Ghost of Yōtei*** je akčná adventúra z roku 2025, ktorú vyvíja spoločnosť Sucker Punch Productions a vydáva Sony Interactive Entertainment. Ide o samostatné pokračovanie hry *[[Ghost of Tsushima]]* z roku 2020.

## Hrateľnosť
Hra sa odohráva z pohľadu tretej osoby a kombinuje boj s mečom, stealth a prieskum. Hráči môžu ovládať rôznorodý arzenál zbraní, ako je tradičná *[[katana]]* (vrátane dvojitého ovládania), *[[tanegashima]]*, ''ōdachi'', *[[yari]]*, *[[kusarigama]]* a tradičná ''kaginawa'' (hák), čo umožňuje rozmanité taktické prístupy. Medzi nové funkcie patria dynamické efekty počasia, ako je sneh, dážď a polárna žiara, inšpirované skutočným prostredím v okolí hory Yōtei.

Okrem toho flexibilná nelineárna štruktúra úloh umožňuje hráčom zvoliť si poradie, v akom sa postavia šiestim z Yōtei, čo podporuje nové príbehové cesty a dynamiku riadenú hráčmi. Hráči budú môcť podobne ako v prvej hre plniť aj vedľajšie misie s novým obsahom, napríklad loviť zločincov za odmenu. Hráči majú k dispozícii niekoľko vedľajších aktivít; kúpanie v onsene a rezanie bambusových úderov sa vracajú z *Tsushimy* spolu s novými aktivitami vrátane maľovania ''sumi-e'' a zakladania táborov.

## Predpoklad
Ghost of Yōtei sa sústreďuje na tému "underdog vengeance". Príbeh sa odohráva v okolí hory Yōtei v Ezo (dnešné Hokkaido, Japonsko) v roku 1603, 329 rokov po udalostiach z *Tsushimy*. Hlavná postava Atsu (Erika Ishii/Fairouz Ai) je potulný *[[rōnin]]*, ktorý v japonskom folklóre prijíma postavu *[[onryō]]*, ducha pomsty. Atsu sa chce pomstiť "Yōtei Six" - vedenej odpadlíckym samurajom Lord Saitō, do ktorej patria Had, Oni, Kitsune, Pavúk a Drak - ktorá pred šestnástimi rokmi vyvraždila jej rodinu, zničila jej domov a nechala ju mŕtvu pripnutú k horiacemu stromu ginkgo s katanou jej otca.

## Vývoj
Prostredie hry *Ghost of Yōtei* bolo inšpirované niekoľkonásobnými návštevami spoločnosti Sucker Punch Productions v severnom Japonsku. Kreatívneho riaditeľa Jasona Connella zaujala krása hory Yōtei, ktorá sa odráža na jazere Tōya. Vývojový tím nahrával zvuky prírody v národnom parku Shiretoko. Počas vývoja sa tím spoliehal na kultúrnych poradcov, ako aj na návštevy dôležitých kultúrnych pamiatok a konzultácie s miestnymi Ainumi počas ich ciest do Japonska.

Kreatívny riaditeľ Nate Fox chcel, aby si pokračovanie hry *Tsushima* zachovalo svoje základné prvky: „prenesie hráča do romantiky a krásy feudálneho Japonska“. Boj bol navrhnutý tak, aby napodobňoval pocit: „klasického samurajského filmu“. V porovnaní s Tsushimou chcelo štúdio urobiť herný svet Yōtei rozmanitejším, s väčším počtom jedinečných aktivít, ktoré môžu hráči plniť.

Hlavným hercom hry je Erika Ishii.

## Vydanie
Hra *Ghost of Yōtei* bola oficiálne odhalená počas prezentácie PlayStation State of Play 24. septembra 2024 a v novembri 2024 bola nominovaná na najočakávanejšiu hru na Game Awards. 23. apríla 2025 bolo potvrdené, že vydanie hry pre PlayStation 5 je naplánované na 2. októbra 2025.

## Referencie

Kategória:Videohry
Kategória:Akčné adventúry
Scrunchie

náhľad|Pár zamatových scrunchies
**Scrunchie** [čítaj: skrančí] (alebo **scrunchy**) je gumička do vlasov potiahnutá látkou, ktorá sa používa na upevnenie stredne dlhých až dlhých vlasov. Táto elastická gumička do vlasov je obalená voľnou látkou, ktorá po zagumičkovaní copu vytvára volánik. V rôznych farbách, látkach a dizajnoch sú dostupné veľké, prepracované štýly a drobné, nenápadné formy.

## História
V roku 1963 Philips E. Meyers prišiel s konceptom látky potiahnutej elastickou páskou. a v roku 1986 si podal patent týkajúci sa vlasových doplnkov s názvom „Hair Braiding and Tying Device“. Colleen Larkinová vytvorila látkové výrobky potiahnuté gumičkou, známe ako „Ribbonbands“, ktoré sa v rokoch 1980 – 1984 vyrábali a predávali na celoštátnej úrovni v 40 štátoch USA a v obchodoch ako Macy's a Neiman Marcus. V Kalifornii od začiatku až do polovice 80. rokov spoločnosť The Body Shop vyvíjala a predávala držiaky na copy podobné dizajnu „Ribbonbands“, ktoré nazývali „Silkies“ a „Stretchies“. 

V roku 1987 Rommy Hunt Revsonová získala patent na scrunchie. Prvý prototyp scrunchie vytvorila, pretože chcela jemnejšiu verziu kovových gumičiek do vlasov, ktoré sa v tom čase používali. Prior to this, Revson was a house sitter in the Hamptons. Kúpila si šijací stroj za 50 amerických dolárov a naučila sa šiť, pričom funkčný prototyp vyvinula v priebehu niekoľkých týždňov. Revsonová sa inšpirovala dizajnom elastického pásu na svojich teplákoch a ozdobný doplnok do vlasov pomenovala *Scunci* po svojom domácom  miláčikovi plemena toy pudel. Po patentovaní dizajnu strávila Revsonová väčšinu času právnymi spormi, a to ako s výrobcami, tak aj so svojimi vlastnými právnikmi.

Názov *Scunci* sa neskôr zmenil na *scrunchie*, čo odrážalo to, ako sa látka doplnku zhŕňala.  Termín *scrunchie* sa stala generickou ochrannou známkou. Značku Scünci vlastní spoločnosť Conair. Spoločnosť vyrába množstvo produktov vrátane gumičiek do vlasov, gumičiek do vlasov, sponiek do vlasov a vlasových značiek. Ich produkt v podobe gumičiek do vlasov je známy ako *The Original Scrunchie*.

Scrunchies boli obzvlášť populárne v 80. a 90. rokoch 20. storočia, vrátane väčších a prepracovanejších verzií. Scrunchies sa opäť stali populárne v polovici roka 2010.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Módne doplnky
One-two-two

**One-two-two** bol v 30. a 40. rokoch 20. storočia jedným z najluxusnejších a najslávnejších bordelov v Paríži. Nachádzal sa na ulici Rue de Provence číslo 122 v 8. obvode. Od čísla domu odvodzoval svoj anglický názov.

## História
Pôvodne išlo o trojposchodovú budovu, bývalého mestského paláca princa Joachima Murata. V roku 1933 bol dom zvýšený o štvrté podlažie. Nevestinec slúžil ako zábavný podnik, ktorý navštevovalo mnoho známych osobností ako politici, belgický kráľ Leopold III., Randolph Churchill, spisovateľ Erich Maria Remarque a tiež filmové hviezdy z Hollywoodu.

Nevestinec bol uzavretý v dôsledku zákazu verejných domov v roku 1946. Dnes sa v objekte nachádza obytný dom.

## V kinematografii
V roku 1978 natočil francúzsky režisér Christian Gion snímku *[[One, Two, Two: 122, rue de Provence]],* ktorá pojednáva o osudoch nevestinca.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Atlasobscura

## Zdroj

Kategória:Verejné domy v Paríži
Kategória:8. obvod (Paríž)