open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amalfi

**Amalfi** je prímorské mesto v juhotalianskom regióne Kampánia a v jeho provincii Salerno, v južnej časti Sorrentského polostrova. Leží v ústí hlbokej rokliny, na úpätí hory Monte Cerreto (1 315 metrov n. m.), obklopené je útesmi. Má bohatú históriu stredovekej námornej mocnosti.

Mesto Amalfi bolo v 10. storočí obchodnou veľmocou s vlastnou flotilou. Práve z tohto obdobia sa zachoval rad pamiatok, predovšetkým Cattedrale di Sant'Andrea (Katedrála sv. Ondreja) – bohato zdobený kostol, ku ktorému vedie monumentálne schodisko. Do katedrály sa vstupuje cez kláštor a záhradu.

Mesto Amalfi bolo kedysi oveľa väčšie, ako ako ho poznáme dnes. V 14. storočí sa však jeho časť zosunula do mora. Aj napriek tomu je počtom obyvateľov okolo 5000 najväčším mestom časti pobrežia Costiera Amalfitana. Krásna, miestami nedotknutá príroda je jedným z najväčších turistických lákadiel. Divoké útesy, vysoké skaly a priezračné more s nádhernými plážami sú hlavnou devízou tejto oblasti. A tiež citróny, respektíve citrónový likér limoncello vyrábaný z tých najkvalitnejších citrónov, ktoré sa tu urodia.

Amalfi sa stalo obľúbeným prímorským letoviskom počnúc eduardovskou érou, pričom členovia britskej vyššej triedy trávili v meste zimy. Ako súčasť Costiera amalfitana je od roku 1997 zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
* Popis a história
* Popis mesta

Kategória:Mestá v Kampánii
Rakytov (prítok Ľubochnianky)

**Rakytov** je vodný tok vo Veľkej Fatre na území okresu Ružomberok. Je to pravostranný prítok Ľubochnianky s dĺžkou približne 4,5 km a je tokom IV. rádu. Preteká územím Národného parku Veľká Fatra.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra., na západnom úbočí Tanečnice (), v nadmorskej výške približne 

Pramenná oblasť sa nachádza v závere rovnomennej doliny, na území národnej prírodnej rezervácie Skalná Alpa, odkiaľ tečie západným smerom. Priberá niekoľko menších prítokov a onedlho aj významnejší vodný tok z oblasti Severného Rakytovského sedla a priľahlých svahov Rakytova (). Tu sa stáča na severozápad popod Dvorisko (), kde priberá svoj najvýznamnejší, pravostranný prítok spod Skalnej Alpy (). Pokračuje dolinou Rakytov, ktorú tu zo severu vymedzuje vrch Tmavá () a od juhu vrch Nevedomá (). Bez významnejších prítokov na dolnom toku vteká do Ľubochnianskej doliny, kde sa pri horárni v lokalite Rakytov, v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do Ľubochnianky. Potok patrí do povodia rieky Váh.  

Potok pramení a preteká katastrálnym územím obce Ľubochňa v okrese Ružomberok v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Hôľna Fatra

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veľkej Fatre
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Ružomberok
Jozef Bubák

**Jozef Bubák** (* 23. apríl 1950, Komárno – † 11. február 2013, Bratislava) bol slovenský akademický maliar, výtvarník, kostýmový návrhár a scénograf. Venoval sa aj scenáristike, choreografii a réžii moderného baletného tanca. Je známy ako autor výtvarných návrhov prvej emisie slovenských bankoviek z roku 1993.

## Život
Od svojich trinástich rokov navštevoval vo svojom rodnom meste ľudovú školu umenia. V&nbsp;roku 1969 bol prijatý na bratislavskú Vysokú školu výtvarných umení, kde pod vedením Dezidera Millyho študoval všeobecné maliarstvo, u Petra Matějku voľnú tvorbu a výrobu gobelínov as&nbsp;monumentálnou maľbou sa zoznamoval pod vedením Františka Gajdoša. Za svoje študijné výsledky dostal roku 1975 Cenu Martina Benku.

Po univerzitných štúdiách začal prednášať na Fakulte architektúry Slovenskej technickej univerzity. Počas roku 1978 sa však rozhodol stať umelcom v slobodnom povolaní. V&nbsp;tom istom roku usporiadal na Malej scéne bratislavského Slovenského národného divadla svoju prvú malú výstavu. Nazval ju „Portréty“. V&nbsp;polovici osemdesiatych rokov 20.&nbsp;storočia nadviazal spoluprácu s&nbsp;baletným súborom Slovenského národného divadla, pre ktoré pripravil syntetické divadlo. Neskôr začal pracovať aj pre Janáčkovo divadlo v&nbsp;Brne, a v&nbsp;roku 1991 patril medzi zakladateľov zoskupenia New Ballet Brno.

[náhľad|[Pribina|Knieža Pribina na slovenskej dvadsaťkorunovej bankovke, ktorú vizuálne Bubák navrhol.]]
Vytvoril vizuálnu podobu slovenských bankoviek, ktoré krajina používala od roku 1993. Používali sa do konca roku 2008, kedy ich nahradilo euro.

Poslednú výstavu usporiadal v&nbsp;roku 2005 v&nbsp;Pálffyho paláci v&nbsp;Bratislave a nazval ju „Kresby“. O&nbsp;štyri roky neskôr (2009) vydalo vydavateľstvo Intervention reprezentačnú publikáciu nazvanú *Jozef Bubák*. V&nbsp;súťaži o najkrajšiu slovenskú knihu získala dve ocenenia.

## Literatúra
* 

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Komárna
Kategória:Slovenskí maliari
Kategória:Slovenskí výtvarníci
Kategória:Slovenskí kostýmoví výtvarníci
Kategória:Slovenskí grafici
Kategória:Slovenskí scenáristi
Kategória:Slovenskí scénografi
Kategória:Baletní choreografi
Kategória:Slovenskí režiséri
Kategória:Autori bankoviek
Kategória:Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Fakulte architektúry Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Klement VII. (protipápež)

náhľad|Protipápež Klement VII.

**Róbert zo Ženevy** (francúzsky **Robert de Genève**; * 1342 – † 16. september 1394) bol zvolený za pápeža ako **Klement VII.** (*francúzsky* Clément VII.) kardinálmi, ktorí sa postavili proti pápežovi Urbanovi VI. a bol prvým protipápežom sídliacim vo francúzskom Avignone. Jeho zvolenie viedlo k západnej schizme.

Robert bol syn grófa zo Ženevy Amadea III. Stal sa arcibiskupom v Cambrai a kardinálom v roku 1371. Ako legát údajne počas vojny ôsmich svätých v roku 1377 povolil masaker viac ako 2 000 civilistov v Cesene. Za pápeža ho zvolili 20. septembra 1378.

Robert bol zvolený za pápeža vo Fondi 20. septembra 1378 kardinálmi, ktorí boli proti návratu pápežstva z Avignonu do Ríma a proti zvoleniu pápeža Urbana VI. Zvolil si kráľovské meno Klement VII. a stal sa prvým z radu „pápežov“ (teraz považovaných za protipápežov) takzvanej západnej schizmy, druhého z dvoch období označovaných ako Veľká západná schizma, ktorá trvala do roku 1417.

Klementa exkomunikoval pápež Urban VI. 29. novembra 1378. Podporoval francúzskych panovníkov, aby viedli vojenské výpravy do Talianska a pokúsili sa dobyť Rím. Klement mal pred očami vyhliadku na jeho skvelý postup do Ríma, kde mala byť sila paží, francúzskych paží, nástrojom jeho slávneho triumfu. Prišiel však čas, keď Klement a najmä jeho nasledovníci museli uznať márnosť týchto snov. Na sklonku života si uvedomil nemožnosť premôcť hrubou silou odpor, ktorý bol založený na presvedčení väčšej časti katolíckej Európy. Navyše, jeho ambície a finančné potreby jeho dvora sa uchýlili k svätokupectvu, strate pôdy a vydieraniu, ktoré medzi jeho prívržencami vyvolalo zárodky nespokojnosti. Aby získal politickú podporu, vymenoval devätnásť z tridsiatich troch kardinálov, ale zdá sa, že nikdy úprimne neželal ukončenie schizmy. Zomrel v Avignone 16. septembra 1394.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam pápežov
* Zoznam protipápežov

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1342
Kategória:Úmrtia 16. septembra
Kategória:Úmrtia v 1394
Kategória:Protipápeži
Kategória:Francúzski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Francúzski kardináli
Kategória:Biskupi Cambraiskej diecézy
Kategória:Biskupi Thérouannskej diecézy
Kategória:Arbiciskupi Salernskej arcidiecézy
Kategória:Osobnosti z Auvergne-Rhône-Alpes
Lukavec (prítok Žiarovnice)

**Lukavec** je potok v severovýchodnej časti okresu Sobrance. Je to pravostranný prítok Žiarovnice s dĺžkou približne 6,6 km a je tokom IX. rádu.

Pramení v severovýchodnej časti Východoslovenskej roviny, v geomorfologickom podcelku Sobranecká rovina,  východne od agroletiska Jasenov v nadmorskej výške asi 

Od prameňa tečie krátko na juh v poľnohospodársky využívanej krajine a vzápätí sa stáča na juhozápad pričom tvorí hranicu katastrálnych území obcí Jasenov a Baškovce. Tu začína mierne meandrovať, opäť sa stáča na juh a vstupuje do extravilánu Ruskoviec. Pokračuje ďalej na juh a následne tečie po hranici katastrálnych území Sobraniec a Nižnej Rybnice. Napokon podteká štátnu cestu č. 19 a juhozápadne od Sobraniec sa v nadmorskej výške približne  vlieva do Žiarovnice.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Laborca
Kategória:Povodie Uhu
Kategória:Vodné toky v okrese Sobrance
Kategória:Vodné toky na Východoslovenskej rovine
Kategória:Jasenov (okres Sobrance)
Kategória:Baškovce (okres Sobrance)
Kategória:Ruskovce (okres Sobrance)
Kategória:Nižná Rybnica
Kategória:Sobrance
Euxitheos (hrnčiar)

[náhľad|Atický červenofigúrový kalichový [kratér (tzv. Eufroniov kratér), hrnčiar: Euxitheos, maliar Eufronios, cca 515 pred Kr., (Museo Nazionale Archeologico Cerite, inv. 145139, Cervetery), New York, Metropolitan Museum of Art.]]
**Euxitheos** () bol grécky hrnčiar, činný v posledných desaťročiach 6. storočia pred Kr.  
 
Euxitheos patrí k prvej generácii aténskych hrnčiarov tvoriacich vázy, ktoré sa už zdobili červenofigúrovou technikou (táto technika vázovej maľby sa objavila okolo roku 530 pred Kr.). Jeho podpis (EUXITHEOS EPOIESEN - Euxitheos zhotovil) sa našiel na štyroch vázach, tri z nich, a to amforu (z Londýna, British Museum: E258) a dva kylikes (z Berlína a Tarquinie, Antikensammlung F 2264, Museo Nazionale RC 6848) vyzdobil Oltos a kalichový kratér (z Cerveteri, Museo Nazionale Archeologico Cerite 145139), ktorý je jeho najznámejším dielom, zdobil Eufronios. Na základe charakteristických znakov pri jeho hrnčiarskej tvorbe (ako napr. zaoblený torus na nôžke vázy) sa mu pripisuje aj volutový kratér od Eufronia vystavený v parížskom Louvre (Musée du Louvre G 33).

Ikonickým dielom tohto hrnčiara je červenofigúrový kalichový kratér z Cerveteri, ktorý je jednou z najväčších starogréckych keramických nádob. Bol zhotovený v Aténach približne v roku 515 pred Kr. Na výšku meria 45,7 cm a na šírku 55,1 cm. V tejto veľkosti patrí k najvyšším a najširším tvarom váz v gréckom hrnčiarskom repertoári, prekonali ho len niektoré panathenajské amfory, ktoré môžu dosahovať výšku až 80 cm. Tento kráter váži 13 kg a zmestí sa doň až 45 l vína. Pokiaľ ide o dekoratívne prvky, kratér má celkom 8 odlišných zdobených plôch, dve hlavné scény (jedna na každej strane), dve prepracované palmetové ozdoby, jedna nad každou rúčkou, a celkom štyri ďalšie dekoratívne motívy rámujúce scénu a vymedzujúce čiernu nôžku vázy.

Hlavná scéna tejto nádoby (orámovaná súvislými dekoráciami), na strane *A* zobrazuje zabitého trójskeho hrdinu Sarpedóna, ktorého odnášajú Hypnos a Thanatos a na strane *B* zobrazuje bojovníkov. Figurálna zóna meria na výšku približne 20 cm. Podpisy oboch tvorcov sa nachádzajú na strane A: podpis hrnčiara Euxithea (EUXITHEOS EPOIESEN) je umiestnený za krídlami Thanata a podpis maliara Eufronia (EUFRONIOS EGRAFSEN) za krídlami Hypna (keďže je písmo identické, maliar Eufronios sa podpísal za oboch ). Kratér, ktorý bol pôvodne nelegálne vykopaný na území starovekej Etrúrie, zakúpilo od zberateľa umeleckých diel Roberta Hechta newyorské Metropolitné múzeum umenia v roku 1972 za vtedy rekordný 1 milión dolárov a v New Yorku zostal až do roku 2004 a potom ho vrátili Taliansku, kde je vystavený v Cerveteri (Museo Nazionale Archeologico Cerite 145139).

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Hrnčiari starovekého Grécka
Roller (April Wine)

„**Roller**“ je skladba kanadskej rockovej skupiny April Wine z ich štúdiového albumu *[[First Glance]]* z roku 1978. V Kanade sa skladba umiestnila na 25. mieste v rebríčku *[[RPM (časopis)|RPM]]* 100 Singles Chart a dňa 28. apríla 1979 v Spojených štátoch na 34. mieste v Billboard Hot 100, čím sa stal ich prvým americkým hitom od roku 1972.

Pieseň mala okamžitý úspech v Severnej Amerike a pomohla skupine April Wine znovu získať medzinárodný úspech, pretože to bol ich prvý hit mimo územia Kanady od „You Could Have Been a Lady“ z roku 1972, po desaťročí úspechu obmedzeného len na ich domovskú krajinu Kanadu. „Roller“ zostáva základom diskografie skupiny a zostáva základom klasicko-rockového rozhlasu v Kanade aj v Spojených štátoch.

## Pozadie
Myles Goodwyn, hlavný spevák a skladateľ skupiny April Wine, napísal pieseň v roku 1976, hoci bola nahraná až v roku 1978, keď vyšla ako singel albumu a stala sa najväčším hitom albumu.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Single z 1978
Villa Juana

**Villa Juana** [čítaj: vija chuana] je štvrť Santo Dominga, hlavného mesta Dominikánskej republiky, v Distrito Nacional.

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Santo Domingo
First Glance

***First Glance*** je siedmy štúdiový album kanadskej rockovej skupiny April Wine, ktorý vyšiel v marci 1978. Album *First Glance* sa stal prvou významnou nahrávkou skupiny April Wine v medzinárodnom meradle. Z albumu pochádza aj hitový singel „Roller“, ktorý zostáva jednou z ich najpopulárnejších skladieb a klasikou rocku. V Spojených štátoch sa umiestnil v prvej štyridsiatke hitov.

Po úspechu *First Glance* skupiny ako Rush, Journey a Styx požiadali April Wine o predskakovanie na svojich koncertoch v Spojených štátoch.

## Zoznam skladieb

### kanadský zoznam skladieb
Všetky skladby napísal Myles Goodwyn okrem tých, kde je napísané.
# „Hot on the Wheels of Love“ (M. Goodwyn, S. Lang) – 3:14
# "Get Ready for Love" – 4:25
# „Rock n' Roll is a Vicious Game“ – 3:10
# „Right Down to It“ (B. Greenway) – 3:03
# „Roller“ – 4:19
# „Comin' Right Down on Top of Me“ – 4:10
# „I'm Alive“ – 2:55
# „Let Yourself Go“ – 2:56
# „Silver Dollar“ – 5:14

*Táto verzia je dostupná iba v Kanade.

Poznámka: obe verzie CD majú prvé dve skladby v opačnom poradí.

### Zoznam skladieb US/UK
Všetky skladby napísal Myles Goodwyn, okrem tých, kde je napísané.
# „Get Ready for Love“ – 4:25
# „Hot on the Wheels of Love“ (M. Goodwyn, S. Lang) – 3:14
# „Rock n' Roll is a Vicious Game“ – 3:10
# „Right Down to It“ (B. Greenway) – 3:03
# „Roller“ – 4:19
# „Comin' Right Down on Top of Me“ – 4:10
# „I'm Alive“ – 2:55
# „Let Yourself Go“ – 2:56
# „Silver Dollar“ – 5:14

* Obrázok na obale americkej verzie je použitý aj na obaloch albumov *[[Greatest Hits (April Wine)|Greatest Hits]]* (1979), *[[The Hits (April Wine)|The Hits]]* (1987) a *[[Classic Masters (April Wine)|Classic Masters]]* (2002).

## Obsadenie

### April Wine
* Myles Goodwyn – hlavný a sprievodný spev, gitara, klávesy 
* Steve Lang – basgitara, sprievodné vokály 
* Brian Greenway – hlavný a sprievodný spev, gitara, slide gitara, harmonika
* Jerry Mercer – bicie a perkusie
* Gary Moffet – gitara, slide gitara

### Produkcia
*Masterované Georgom Marinom v štúdiu Sterling Sound v New Yorku

## Referencie

## Zdroj
*

Kategória:Hudobné albumy z 1978
Sam Martin (spevák)

**Samuel Denison Martin** (* 7. február 1983, New York, New York, USA) je americký hudobník, spevák, skladateľ a hudobný producent. Jeho pieseň „Want to Want Me“ (vydaná Jasonom Derulom) drží rekord v počte skladieb v histórii amerického contemporary hit radio.

Po podpísaní zmluvy s Artist Publishing Group sa Martinovou prvou skladbou, ktorú napísal pre iného interpreta, stala pieseň „Daylight“ od skupiny Maroon 5, ktorá sa umiestnila na prvom mieste v rebríčkoch *[[Billboard]]*. Jeho autorstvo na albume *[[Fly Rasta]]*, ktorý vydal Ziggy Marley, ho viedlo k tomu, že sa stal reggae albumom číslo jedna a zároveň získal cenu Grammy.

Martin sa dostal do povedomia verejnosti v roku 2014 tým, že nielen napísal, ale bol aj hlavným umelcom na prvých singloch Davida Guettu „Lovers on the Sun“ a „Dangerous“. Jeho práca sa rozšírila na projekty s interpretmi One Direction, Nick Jonas, Zedd, Flo Rida, Prince Royce, The Chainsmokers, Pitbull, Jon Bellion, John Delion, Snoop Dogg, T.I., Julia Michaels, Armin van Buuren a G-Eazy. Sam Martin má tiež vedľajší projekt s názvom Con Bro Chill, ktorý vydal single vrátane „We Should Hang Out“.

## Kariéra
### Začiatky
Martin sa narodil v New Yorku a vyrastal v Lake Oswego v štáte Oregon. Navštevoval školu Lakeridge High School a dva roky chodil na Berklee College of Music.

### 2012–14: Prelom
Martinov prielom prišiel s napísaním a vydaním „Daylight“ od Maroon 5. V roku 2014 bol Martin prispievateľom a spoluautorom piesne „Lovers on the Sun“ a „Dangerous“ od Davida Guettu.

Sspolupracoval tiež s Ziggym Marleym na skladbe „Lighthouse“ z jeho albumu *[[Fly Rasta]]*. V roku 2015 *Fly Rasta* vyhral cenu Grammy za najlepší reggae album.

## Diskografia
### Single
#### Ako hlavný umelec
* „Rather Be Alone“ (feat. Robin Schulz & Nick Martin), vydaný v septembri 2019
* „Sabotage“, vydaný v januári 2019
* „Sugar Is Sweet“, vydaný vo februári 2019
* „Long Live the Billionaire“, vydaný v marci 2018

*Blue Tuesday (EP)*
* „It Was Always You“, vydaný v decembri 2018
* „All My Tears“, vydaný v decembri 2018
* „I Still Haven't Found What I'm Looking For“, vydaný v decembri 2018
* „A Day in the Life“, vydaný v decembri 2018
* „Happy Christmas (War Is Over)“, vydaný v decembri 2018

* „Bring Me Home“, vydaný v júni 2017
* „It's Gonna Get Better“, vydaný v októbri 2017
* „Song For My Unborn Son“, vydaný v januári 2015

#### Ako zúčastnený umelec

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Speváci USA
Kategória:Hudobní skladatelia USA
Kategória:Speváci-skladatelia USA
Kategória:Hudobní producenti USA
Kategória:Absolventi Berklee College of Music
Kategória:Osobnosti z New Yorku
Salut champion

***Salut champion*** je francúzsky televízny seriál z roku 1981, ktorý sa zameriava na športové témy. Spolu vzniklo od viacerých režisérov 13 epizód o celkovej dĺžke cez jedenásť hodín. Hlavné úlohy stvárnili Jacques Charrier, Angelo Bardi, Hubert Deschamps a Chantal Nobel.

## Herecké obsadenie

### Hlavné úlohy
* Jacques CharrierVincent Navailles (všetky epizódy)
* Angelo BardiSyndicat (všetky epizódy)
* Hubert DeschampsTonton (všetky epizódy)
* Chantal NobelJuliette Majoureau (všetky epizódy)

### Vedľajšie úlohy
* Nicolas ReboulMathieu (sedem epizód)
* Marie-Laurencebabička (šesť epizód)
* Pierre LafontMaurel (päť epizód)
* Dominique Liquièremladý redaktor (päť epizód)
* Fernand BersetGrosbois (štyri epizódy)
* Jenny ArasseMichèle (tri epizódy)
* Julie Philippetajomníčka (tri epizódy)
* Alan AdairPlum-Ket (dve epizódy)

## Epizódy

## Fakty a zaujímavosti
* V 80. rokoch bolo z 13. epizód seriálu nadabovaných 8.
* Sériu celkovo režírovalo 7 režisérov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* 
* 

* 
* ''Salut champion''

Kategória:Francúzske televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 1981
Astra sivá

**Astra sivá** alebo **hviezdovec sivý** () je druh trvácej byliny rodu astra, z čeľade astrovité (*Asteraceae*). Jej prirodzený areál zahŕňa oblasti v strednej a juhovýchodnej Európe.

## Opis
Astra sivá je trváca nížinná bylina s valcovitým rozkonáreným podzemkom, z ktorého vyrastá spravidla viac bylí v trse. Byľ je vystúpavá až priama, nezreteľne pozdĺžne ryhovaná, husto listnatá, v spodnej časti často červenkastá, sivo páperistá až vlnatá, vysoká 35 až 70 cm.

Listy sú striedavé, sediace, čepeľ je podlhovastá až podlhovasto vajcovitá, na báze zúžená, na okraji veľmi drobno pílkovitá, dlhá do 6 cm, pavučinato sivo vlnatá, na oboch stranách žliazkato bodkovaná, trojžilová. Dolné byľové listy sú v čase kvitnutia spravidla uschnuté.

Úbory s priemerom 15 až 25 mm, v počte 15 až 30, sú usporiadané v chocholíkovitej metline. Zákrov je viacradový, dlhý 8 až 10 mm. Zákrovné listene sú pritisnuté, zelené až červenkasté, na okraji bielo lemované. Jazykovité kvety sú v počte 8 až 12, bledomodré až bledo modrofialové, dlhé do 12 mm. Rúrkovité kvety sú početné, lievikovité, žlté, zuby lemu sú podlhovasto kopijovité. Lôžko úboru je holé (bez plievok).

Plodmi sú obrátene vajcovité nažky, bielo štetinato chlpaté, dlhé do 5 mm. Biely až žltohnedý chocholec je dlhý do 6 mm.

## Rozšírenie
Astra sivá je druh západného a južného okraja Panónskej nížiny. Rozšírená je v strednej a juhovýchodnej Európe, severnú hranicu výskytu dosahuje na Slovensku. Ďalej rastie vo východnej časti Rakúska, v Maďarsku, na severe Srbska a v Rumunsku. Na Slovensku je historický výskyt doložený len v širšom okolí Bratislavy, predovšetkým na Devínskej Kobyle a Podunajskej nížine. V súčasnosti je známa len z jednej, početne obmedzenej populácie v NPR Šúr.

## Ekológia
Astra sivá rastie na rovinách, vzácnejšie aj v pahorkatinách, na zásaditých, hlinitých a slabo zasolených pôdach, na lúkach, zriedkavejšie na narušených stanovištiach. Kvitne od júla do septembra (októbra).

Druh je u nás zaradený v kategórii kriticky ohrozený taxón a je chránený zákonom.

## Galéria

Galatella cana sl7.jpg|Olistená stonka s kvitnúcimi úbormi.
Galatella cana (Waldst. et Kit.) Nees - listovi.jpg|Stonka s listami.


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
Kategória:Trvalé rastliny
sivá
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi
Kategória:Rastliny so žltými kvetmi
Kategória:Zákonom chránené rastliny na Slovensku
Alfonso de Portugal (veľmajster)

Fra' **Alfonso de Portugal**, celým menom **Fernando Afonso de Portugal** (* 1135, Coimbra, Portugalské kráľovstvo† 15. marec 1207, Santarém alebo Évora) bol najstarším synom prvého portugalského kráľa a 12. predstaveným Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Alfonso bol najstarším synom Afonsa Henriquesa (slovensky *Alfonso Dobyvateľ*), prvého kráľa Portugalského kráľovstva. Nikdy nezdedil korunu, pretože bol nemanželský syn. Krátky čas dôstojníkom Portugalského kráľovstva, potom sa pripojil k templárskym rytierom a neskôr k špitálnikom svätého Jána. V roku 1198 sa stal majstrom Rádu na Pyrenejskom polostrove.

V roku 1202 bol zvolený za veľmajstra Rádu. Jeho autoritatívny štýl vládnutia neprispel k jeho popularite, práve naopak, medzi členmi rádu bol dosť nepopulárny, dokonca spôsoboval rozpory. Vyčítali mu tiež, že zvolal generálnu kapitulu v pevnosti Margat, teda mimo Jeruzalemského kráľovstva. Napokon sa rozhodol odstúpiť z funkcie. Jediným úspechom jeho magistéria bolo vyhlásenie nového štatútu vypracovaného počas generálnej kapituly. Posledný jeho akt je datovaný v roku 1206, keď je datovaný aj prvý akt jeho nástupcu je tiež datovaný rokom 1206, takže sa dá odhadnúť, že sa úradu vzdal v polovici roku 1206. Odišiel do Portugalska, kde zomrel 15. marca 1207. Jeho pozostatky boli pochované v Santaréme. Jeho nástupcom sa stal Geoffroy le Rat.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Portugalskí šľachtici
Kategória:Osobnosti z Coimbry
Geoffroy le Rat

Fra' **Geoffroy le Rat** (* 12. storočie, Francúzske kráľovstvo† 1207, Svätá zem) bol 13. predstaveným Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Bol podľa všetkého francúzskeho pôvodu, bol pričlenený k rodine Tourainovcov. Najskôr bol veliteľom v Antiochijskom kniežatstve a od roku 1204 kastelánom hradu Krak des Chevaliers. Keďže štvrtá križiacka výprava bola odklonená do Konštantínopolu, špitálnici nemali v tomto období žiadne vojenské úlohy.

V druhej polovici roku 1206 nahradil Alfonsa de Portugal, predstaveným Rádu bol až do smrti v roku 1207. Pokračoval v úsilí o obnovenie disciplíny v Ráde, ktorý sa neustále rozrastal. Preto ho rozdelil do národných skupín, z čoho sa neskôr sa vyvinul systém národných združení, nazývaných *Langue* (slovensky *jazyk*). Tie sa delili na priorstvá a tieto na bailiviky. Geoffroy le Rat zomrel v lete 1207.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 1207
Obsolentné liečivo

**Obsolentné liečivo** (tiež **Obsoletné liečivo**) je zastarané liečivo, ktoré bolo nahradené novým liečivom s výhodnejšou formou terapie, s nižším počtom a intenzitou vedľajších účinkov, vyššou selektivitou voči terapeutickému cieľu, s výhodnejšími senzorickými vlastnosťami a podobne. Príkladom obsolentného liečiva je tetracyklín, ktorý bol nahradený polosyntetickými tetracyklínmi ako doxycyklínom alebo tigecyklínom v terapii infekčných chorôb spôsobených mikroorganizmami.

Ďalším príkladom obsolentného liečiva v kategórii terapie infekcie vírusom hepatitídy typu C je interferón alfa, ktorý sa musí podávať injekčne. V súčasnosti existuje antivirotikum sofosbuvir, ktoré sa podáva perorálne, stačí jedna tableta denne, terapia trvá oveľa kratšie v porovnaní s interferónovou terapiou, sofosbuvir dokáže pacienta z hepatitídy typu C úplne vyliečiť. Ďalej po terapii sofosbuvirom sa menej pacientov infikovaných vírusom hepatitídy typu C dostane do štádia cirhózy pečene, nie je nutná nákladná transplantácia pečene.

## Referencie

## Pozri aj
* liečivo
* farmakológia

Kategória:Liečivá
Guerin de Montaigu

Fra' **Guerin de Montaigu**, známy tiež ako **Garin de Montaigu** alebo **Pierre Guérin de Montaigu** (* 12. storočie, Francúzske kráľovstvo† 1228, Sidón) bol šľachtic z Auvergne a 14. predstavený Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

De Montaigu zvolili medzi 22. májom a 1. októbrom 1207. Bol maršálom Rádu a zúčastnil sa Piatej križiackej výpravy. Joseph Delaville Le Roulx ho vyzdvihuje ako „jedného z najväčších majstrov, na ktorého má byť nemocnica dôvod byť hrdá“.

Guerin de Montaigu sa ocitol vo vojne o Antiochijské kniežatstvo, ktorá vypukla po smrti Bohemunda III. v roku 1201 medzi jeho druhým synom Bohemundom IV. z Tripolisu a vnukom Raymondom-Roupenom po jeho prvom synovi. Na jednej strane boli templári, antiochijská buržoázia a sultán z Aleppa, na druhej špitálnici, ktorí stránili Raymondovi-Roupenovi a arménskemu kráľovi. Konflikt sa rozrástol a poznamenal niekoľko generácií, vojna sa skončila v roku 1219 arménskou okupáciou kniežatstva, ale faktickým víťazom bol Bohemund IV., ktorý získal Antiochijské kniežatstvo aj Tripolské grófstvo. Porazený Raimond-Roupen sa uchýlil do Kilíkie k spojencovi arménskemu kráľovi Levovi II., ktorý v tom čase už umieral.

Počas tohto dlhého konfliktu bola podpora špitálnikov neochvejná a za lojalitu boli odmenení územnými výhodami. Guerin de Montaigu dostal od Raymonda-Roupena viaceré mestá a hrady. De Montaigu toiež pomohol arménskym kresťanom proti Rumskému sultanátu, pomohol ukončiť obliehanie Akko sultánom z Damasku, vyznamenal sa pri obsadení Damietty počas Piatej križiackej výpravy. Následne cestoval po európskych krajinách a hľadal podporu. Po návrate do Svätej zeme našiel zmätok, márne sa pokúšal o zmierenie špitálnikov s templármi. Guerin de Montaigu zomrel prirodzenou smrťou počas rekonštrukcie múru Sidónu začiatkom roka 1228, jeho nástupcom sa stal Bertrand de Thessy.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 1228
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Geoffroy de Donjon

Fra' **Geoffroy de Donjon**, známy tiež ako **Geoffroy de Duisson** (* 12. storočie, Francúzske kráľovstvo† jún 1202, Akko, Svätá zem) bol francúzsky šľachtic a 11. predstaveným Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Meno Geoffroy de Donjon je prvýkrát citované v dokumente z apríla 1185, kde vystupuje ako obyčajný brat vo Svätej zemi. Druhýkrát to bolo počas jeho zvolenia za veľmajstra na generálnej kapitule, ktorá sa konala v pevnosti Margat v januári 1193.

Jeho magisterium sa konalo v relatívne pokojnom období vo Svätej zemi. S templármi bolo veľa sporov, za Geoffroya de Donjona bolo s nimi uzavretých niekoľko dohôd. Nezávislosť získal Rád nemeckých rytierov, ktorý dlho ťažil z láskavosti johanitského rádu, no túžili získať nezávislosť.

Posledná zmienka o Geoffroyovi de Donjon je z jeho nedatovaného listu, kde píše o zemetrasení v Sýrii. To bolo 20. mája 1202, určite bol prítomný aj počas leta 1202 po boku pápežského legáta Soffreda Gaetaniho počas prvej cesty do Antiochie. Druhá cesta Soffreda Gaetaniho do Antiochie 23. marca 1203 už bola bez Geoffroya de Donjon, dočasne ho nahradil *[[ad interim]]* hlavný veliteľ Pierre de Mirmande. Predpokladá sa, že Geoffroy de Donjon zomrel v júni 1202.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 1202
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Kategória:Kresťania tretej križiackej výpravy
Močidlo (prítok Ľubochnianky)

**Močidlo** je krátky vodný tok vo Veľkej Fatre na území okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Ľubochnianky s dĺžkou približne 2,8 km a je tokom IV. rádu. Preteká územím Národného parku Veľká Fatra.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra., v lokalite Červený grúň, v nadmorskej výške približne 

Pramenná oblasť sa nachádza v závere rovnomennej doliny, v blízkosti rázcestia pri Chate pod Borišovom, kde sa stretávajú hrebene z Borišova (), Ploskej () a Šoproňa (). Od prameňa na horskej lúke preteká severovýchodným smerom oblasťou nesúvislého lesa, neďaleko salaša. Dolinu tu tvoria svahy Šoproňa a Ploskej, z ktorých svahov Močidlo najmä v už zalesnenej strednej časti toku priberá viaceré menšie prítoky. Od lokality pravostranného prítoku zo svahov Ploskej vedie korytom potoka hranica podcelku Lysec. Na dolnom toku pokračuje južným úpätím Javoriny () a bez ďalších väčších prítokov vteká do Ľubochnianskej doliny, kde sa v lokalite Močidlo, v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Ľubochnianky. Potok patrí do povodia rieky Váh. Údolím k rázcestiu pri Chate pod Borišovom vedie popri potoku značený turistický chodník.  

Potok pramení a preteká katastrálnym územím obce Belá-Dulice v okrese Martin v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Hôľna Fatra

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Veľkej Fatre
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Martin
Farmakokinetika

**Farmakokinetika** je vedný odbor farmakológie, ktorý je zameraný na štúdium dejov, ktoré ovplyvňujú prítomnosť liečiva v organizme v čase od okamihu jeho podania až do jeho vylúčenia z organizmu. Farmakokinetika študuje, čo sa deje s liečivom v organizme. 

Farmakokinetika sa zaoberá farmakokinetickými dejmi, ktoré sa nazývajú tiež farmakokinetické procesy. Tieto deje popisú osud liečiva v organizme. K farmakokinetickým dejom patrí absorpcia, distribúcia, metabolizmus a exkrécia, ktoré sa skracujú na ADME podľa počiatočných písmen farmakokinetických dejov. Keďže adsorpcii predchádza ešte uvoľnenie liečiva z jeho liekovej formy (anglicky *liberation*), často sa za základný farmakokinetický dej považuje aj liberácia, čím vzniká skratka LADME. 

Štúdium farmakokinetiky liečiva je založené na konštrukcii farmakokinetickej krivky, čo je závislosť koncentrácie liečiva v krvnej plazme na čase od podania liečiva, čiže časový priebeh koncentrácie liečiva v plazme. Plazmatické koncentrácie látky sú v dynamickej rovnováhe s koncentráciami látky v iných častiach organizmu vrátane cieľových miest pôsobenia liečiva. Rýchly rozvoj farmakokinetiky bol podmienený rozvojom analytickej chémie, hlavne chromatografických metód a hmotnostnej spektroskopie, pričom na zisťovanie koncentrácií liečiv a ich metabolitov sa najčastejšie používa tandem kvapalinovej chromatografie a hmotnostnej spektroskopie (LC/MS, HPLC/MS, UHPLC/MS, HRMS).

## Referencie


## Pozri aj

* ADME
* LADME
* SPC
* Súhrn informácií o liečivom prípravku
* farmakokinetický dej
* farmakokinetický proces
* farmakokinetická krivka
* liberácia (farmakokinetika)
* absorpcia (farmakokinetika)
* distribúcia (farmakokinetika)
* metabolizmus (farmakokinetika)
* exkrécia (farmakokinetika)
* xenobiotikum

Kategória:Farmakológia
Blue Origin

**Blue Origin Enterprises, L.P.** je americká spoločnosť zaoberajúca sa kozmickými technológiami so sídlom v Kente v štáte Washington. Spoločnosť prevádzkuje suborbitálnu raketu New Shepard a ťažkú nosnú raketu New Glenn. Okrem výroby motorov pre vlastné rakety Blue Origin dodáva motory aj pre iné dopravné prostriedky vrátane Vulcan Centaur podniku United Launch Alliance. V spolupráci s inými organizáciami pracuje aj na lunárnom module pre ľudskú posádku Blue Moon pre program NASA Artemis, na platforme Blue Ring a na vesmírnej stanici Orbital Reef.

Spoločnosť Blue Origin, ktorú v roku 2000 založil Jeff Bezos, spočiatku fungovala veľmi nenápadne a bola financovaná z Bezosových súkromných investícií. V roku 2015 firma dosiahla významný míľnik prvým štartom a pristátím rakety New Shepard bez posádky a oznámila plány na projekt New Glenn. V roku 2021 New Shepard absolvoval svoju prvú misiu s posádkou so samotným Bezosom na palube, pričom prekonal Kármánovu hranicu, konvenčnú definíciu hranice vesmíru, vo výške 100 kilometrov nad morom. Ďalší kľúčový úspech prišiel v januári 2023, kedy spoločnosť dodala svoj prvý raketový motor BE-4 podniku United Launch Alliance. Napriek týmto míľnikom Blue Origin čelila kritike za pomalý pokrok, najmä v porovnaní so spoločnosťou SpaceX. V reakcii na tieto problémy spoločnosť v septembri 2023 prešla zmenou vo vedení, keď bol za generálneho riaditeľa vymenovaný Dave Limp, ktorý nahradil Boba Smitha.

Dňa 16. januára 2025 Blue Origin dosiahla prvým štartom rakety New Glenn obežnú dráhu Zeme.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web  
* 


Kategória:Kozmickí výrobcovia USA
New Shepard

[thumb|New Shepard vystavená na [EAA AirVenture Oshkosh 2017]]

**New Shepard** je plne opakovane použiteľná suborbitálna nosná raketa vyvinutá spoločnosťou Blue Origin pre vesmírnu turistiku. Raketa je pomenovaná po Alanovi Shepardovi, ktorý ako prvý Američan letel do vesmíru a ako piaty človek sa prešiel po Mesiaci. Nosič je schopný vertikálneho štartu a pristátia. Okrem toho môže vynášať ľudí a užitočné náklady zákazníkov na suborbitálnu trajektóriu.

New Shepard sa skladá zo štartovacej rakety a kabíny s posádkou. Kabína sa môže nakonfigurovať na umiestnenie až šiestich cestujúcich, nákladu alebo kombinácie oboch. Štartovacia raketa je poháňaná jedným motorom BE-3PM, ktorý vyšle kabínu nad Kármánovu hranicu, kde môžu cestujúci a náklad zažiť niekoľko minút beztiažový stav, než sa kabína vráti na Zem.

Nosná raketa je navrhnutá tak, aby sa dala plne opakovane použiť a aby sa kabína vrátila na Zem pomocou troch padákov a raketového motora na tuhé palivo. Raketa pristáva vertikálne na pristávacej ploche vzdialenej 3,2 km severne od štartovacej rampy. Spoločnosť Blue Origin úspešne vypustila a pristála s nosnou raketou New Shepard 26-krát, pričom 1 čiastočný neúspech sa považuje za úspešný let a 1 za neúspešný. Nosná raketa má dĺžku 19,2 metra, priemer 3,8 metra a štartovaciu hmotnosť 75 000 kilogramov. Motor BE-3PM produkuje pri štarte ťah 490 kilonewtonov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web  
* 

Kategória:Nosné rakety USA
Kategória:Súkromné nosné rakety
Kategória:Blue Origin
Kategória:Suborbitálne kozmické lety
New Glenn

thumb|Druhý štart rakety New Glenn, 13. november 2025

**New Glenn** je ťažká nosná raketa, ktorú vyvinula a prevádzkuje americká spoločnosť Blue Origin. Raketa je navrhnutá ako čiastočne opakovane použiteľná, dvojstupňová s priemerom 7 metrov. Prvý stupeň je poháňaný siedmimi motormi BE-4, zatiaľ čo druhý stupeň sa spolieha na dva motory BE-3U, pričom všetky boli navrhnuté a vyrobené vo vlastnej réžii Blue Origin. Raketa štartuje zo štartovacieho komplexu 36 na Cape Canaveral, pričom budúce misie sú plánované zo štartovacieho komplexu 9 na Vandenbergovej základni.

Vývoj rakety New Glenn sa začal pred rokom 2013 a oficiálne bol oznámený v roku 2016. Raketa je pomenovaná na počesť astronauta NASA Johna Glenna, prvého Američana, ktorý obletel Zem. Inauguračná raketa bola predstavená na štartovacej rampe vo februári 2024. Jej prvý let sa uskutočnil 16. januára 2025 s prototypom kozmickej lode Blue Ring, čo znamenalo prvý štart z rampy LC-36 od misie NROL-23 v roku 2005. Táto misia slúžila ako prvý z niekoľkých demonštračných štartov potrebných na získanie certifikátu na používanie v rámci programu National Security Space Launch.

Podobne ako suborbitálna raketa New Shepard spoločnosti Blue Origin, ktorá sa používa na vesmírnu turistiku, je prvý stupeň New Glenn navrhnutý tak, aby sa dal opakovane použiť a pristál na plávajúcej plošine s názvom Landing Platform Vessel 1. V roku 2021 spoločnosť spustila projekt Jarvis, iniciatívu zameranú na to, aby sa aj druhý stupeň dal opakovane použiť.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* New Glenn  na webe spoločnosti Blue Origin 
* 

## Zdroj

Kategória:Nosné rakety USA
Kategória:Súkromné nosné rakety
Kategória:Blue Origin
Kategória:Kozmonautika v 2025
Blue Origin NS-16

**Blue Origin NS-16** bol suborbitálny kozmický let spoločnosti Blue Origin, ktorý sa uskutočnil 20. júla 2021. Misia bola šestnástym letom integrovanej nosnej rakety a kozmickej lode New Shepard spoločnosti a jej prvým letom s ľudskou posádkou. Do vesmíru vyniesol amerického miliardára a zakladateľa Blue Origin Jeffa Bezosa, jeho brata Marka, pilotku a členku Mercury 13 Wally Funkovú a holandského študenta Olivera Daemena. Let odštartoval zo suborbitálnej štartovacej rampy na kozmodróme Corn Ranch spoločnosti Blue Origin v západnom Texase pomocou rakety New Shepard NS4, pre ktorú to bol tretí let, a kozmickej lode RSS ''First Step'', ktoré predtým leteli na misiách NS-14 a NS-15 začiatkom roka.

Blue Origin NS-16 bol prvým letom človeka do vesmíru z amerického štátu Texas. Osemnásťročný Daemen a 82-ročná Funková sa stali najmladšími, respektíve najstaršími ľuďmi, ktorí leteli do vesmíru, až kým herec William Shatner vo veku 90 rokov nezískal rekord najstaršieho človeka vo vesmíre na palube letu NS-18. Let NS-16 trval približne 10 minút a prekonal Kármánovu hranicu. Misia sa stala prvým plne automatizovaným letom s civilnými pasažiermi, ako aj prvým medzinárodne uznávaným suborbitálnym letom do vesmíru s viacerými osobami.

## Posádka
Na palube Blue Origin NS-16 leteli štyria členovia posádky. Pôvodne mal byť štvrtým členom posádky na palube RSS *First Step* anonymný víťaz (neskôr sa ukázalo, že to bol Justin Sun) aukcie za 28 miliónov dolárov, ktorú spoločnosť Blue Origin usporiadala na podporu svojho programu Club for the Future. Anonymný výherca však mal bližšie nešpecifikované konflikty v rozvrhu a bol prevelený na budúci let New Shepardu; uvoľnené miesto zaujal Oliver Daemen. Za štvrté miesto zaplatil Oliverov otec Joes Daemen, generálny riaditeľ súkromnej kapitálovej spoločnosti Somerset Capital Partners; Joes sa v aukcii o miesto na let umiestnil na druhom mieste, takže potom, ako víťaz aukcie, Justin Sun, miesto neprijal, prešlo na Joesa, ktorý za miesto zaplatil a odovzdal ho Oliverovi.

*  Jeff Bezos (1), turista
*  Mark Bezos (1), turista
*  Wally Funková (1), turista
*  Oliver Daemen (1), turista

## Referencie

Kategória:Blue Origin
Kategória:Suborbitálne kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 2021
Kategória:2021 v USA
Bertrand de Thessy

Fra' **Bertrand de Thessy**, tiež známy ako **Bertrand z Thercy** (* 12. storočie, Francúzske kráľovstvo – † 1231, Akko, Svätá zem) bol šľachticom z Auvergne a 15. predstaveným Predstavený Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Za predstaveného Rádu bol zvolený v roku 1228 v čase, keď cisár Svätej rímskej ríše Fridricha II. dorazil do Svätej zeme na Šiestu križiacku výpravu. Cisár pristál 7. septembra 1228 v Akko. Rok predtým bol dňa 29. septembra 1227 exkomunikovaný pápežom Gregorom IX. De Thessy ho odmietol uznať za kráľa Jeruzalema a s ním aj veľmajster templárov Pedro de Montaigu. Nemeckí rytieri pod vedením Hermanna zo Salzy neboli navyknutí na neposlušnosť voči nemeckému panovníkovi a cisára plne podporovali.

Fridrich II. viedol malý vojenský kontingent na juh od Akkonu a v novembri 1228 obsadil Jaffu. Nasledovali ho templári a špitálnici s jednodňovým odstupom, rešpektujúc postoj pápeža. Keďže cisár nemal silnú armádu, nehľadal konfrontáciu, ale vyjednávanie s moslimami, ktoré sa skončilo 18. februára 1229 úspešne a výsledkom bolo, že Jeruzalem, Betlehem a Nazaret boli vrátené Frankom. Cisár dosiahol cieľ, vrátil sa do Jeruzalema a dal sa korunovať za kráľa, čo sa mu podarilo 18. marca 1229. Fridrich sa korunoval sám, keďže nikto nechcel porušiť pápežské nariadenia. Po návrate do Akkonu sa 1. mája 1229 nalodil na plavbu do Talianska.

Thessy spolu s templármi a patriarchom Géroldom z Lausanne, zastupujúcim duchovenstvo Svätej zeme, zmluvu odmietli prijať, keďže dva križiacke štáty – Antiochijské kniežatstvo a Tripoliské grófstvo – boli zo zmluvy vylúčené. Ďalším problémom bolo rozhodnutie Fridricha ponechať moslimom dve kresťanské svätyne – Chrám nášho Pána (Omarova mešita) a Šalamúnov chrám (mešita al-Aksá). V auguste 1229 vydal Gregor IX. pápežskú bulu latinskému patriarchovi, ktorou nariadil, aby si špitálnici zachovali jurisdikciu nad Rádom nemeckých rytierov, ako trest za ich nasledovanie Fridricha.

Špitálnici a templári využili, že boli vylúčení zo zmluvy, a na jeseň 1229 viedli úspešný vpád na sever krajiny proti moslimom z pevnosti Montferrand. Nádej sa vrátila, keď Fridrich 28. augusta 1230 dosiahol pápežské odvolanie svojej exkomunikácie. Cisár potom vrátil johanitom a templárom tovar skonfiškovaný na Sicílii. Thessy zomrel v Akko v roku 1231. Jeho nástupcom sa stal niekedy pred 1. májom 1231 Guérin Lebrun.

## Referencie

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 1231
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Guérin Lebrun

Fra' **Guérin Lebrun** (* 12. storočie, Francúzske kráľovstvo – † 1236, Akko) bol 16. predstavený Rádu rytierov Špitálu svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád).

Guerin bol rytierom rádu a do roku 1230 priorom Francúzska. Presný dátum jeho povýšenia na veľmajstra Rádu nie je známy, ale prinajmenšom 1. mája 1231 ním už bol. Podľa kroniky Rádu bol považovaný za skromného človeka, ktorý odmietal okázalosť a ceremóniu spojenú s jeho úradom. Financiám rádu pripisoval veľký význam a opatrným a pokojným panovaním dokázal pre rád vybudovať značné finančné rezervy.

V Lombardskej vojne medzi Jeruzalemským kráľovstvom a Cyperským kráľovstvom proti silám cisára Fridricha II., špitálnici podobne ako templári spočiatku usilovali o neutralitu. Ako vojna eskalovala, špitálnici sa politicky postavil na stranu cisára, kým templári na stranu oboch kráľovstiev. Len s vynaložením maximálneho úsilia sa podarilo predísť škandálu boja medzi oboma kresťanskými rytierskymi rádmi. V roku 1232 Rád kúpil od lorda z Caesare hrad Cafarlet, ktorý bol už od roku 1213 v zálohe.

Po smrti ajjúbovského emíra z Hamy v roku 1229 jeho brat a nástupca zastavil zvyčajné platenie tribút (poplatok vyberaný od porazených) špitálnikom a odrazil následnú trestnú výpravu v lete 1230. Guerin potom v októbri 1233 zhromaždil veľkú armádu, ktorej sa emír okamžite podriadil a znovu začal platiť tribút.

Guerin Lebrun zomrel v lete 1236 v Akko, jeho posledný akt bol z mája toho roku, kým prvý akt jeho nástupcu Bertranda de Comps je datovaný na 20. septembra 1236.

## Referencie

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 1236
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Bertrand de Comps

Fra' **Bertrand de Comps** (* 12. storočie, Comps-sur-Artuby, Francúzske kráľovstvo† 1239 alebo 1240, Svätá zem) bol 17. predstaveným Rádu rytierov Špitála svätého Jána z Jeruzalema (*dnes* Maltézsky rád) od roku 1236 až do svojej smrti v roku 1239 alebo 1240.

Zmienka o ňom a prvýkrát objavuje v archívoch Rádu z februára 1216, keď sa spomína ako obyčajný brat vo Svätej zemi. Od 8. decembra 1231 do 17. apríla 1234 sa spomína ako prior Saint-Gilles. Za predstaveného Rádu bol zvolený medzi májom a septembrom 1236.

Mier, ktorý bol po Šiestej križiackej výprave dohodnutý Fridrichom II., nebol veľmi istý. Preto sa špitálnici najmenej dvakrát pokúšali vyjednávať spojenectvo s Ajjúbovcami, ktorí boli nepriateľmi Svätej ríše rímskej. Pápež Gregor IX. špitálnikov obvinil, že sa chceli dohodnúť s assassinmi proti Bohemundovi V. z Antiochie, s ktorým viedli otvorené nepriateľstvo. Pápež sformuloval 29. apríla 1236 hrozbu exkomunikácie voči johanitom a templárom, 13. marca 1238 sformuloval voči johanitom nové obvinenie zo škandalózneho života a laxnej disciplíny. Obvinil ich, že podporovali nicejského cisára Jána III. Doukasa Vatatzesa, čím ohrozovali chabnúcu nadvládu cisárov Konštantínopolu.

Na východe a na Cypre vďaka štedrosti kráľa Henriho de Lusignan a Agnès de la Beaume získal Rád veľké územné zisky. Na Západe sa rozširoval v Pomoransku, Sliezsku, na Morave a v Poľsku.

Post veľmajstra Bertrand de Comps zastával minimálne do apríla 1239, keď bol naposledy spomenutý. Prvá písomná zmienka o jeho nástupcovi Pierrovi de Vieille-Brioude pochádza z roku 1240, presný dátum jeho smrti preto nie známy.

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Maltézsky rád
* Zoznam veľmajstrov Rádu maltézskych rytierov

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Osoby s neistým dátumom úmrtia
Kategória:Narodenia v 12. storočí
Kategória:Úmrtia v 13. storočí
Kategória:Veľmajstri Rádu maltézskych rytierov
Kategória:Maltézski rytieri
Kategória:Francúzski šľachtici
Nemecké popravy zajatých partizánov v Michalovciach

**Nemecké popravy zajatých partizánov v [[Michalovce|Michalovciach]]** v novembri 1944 boli nemeckou reakciou na partizánske aktivity vo Vihorlate. 15. novembra bolo Michalovciach v Štefánikových kasárňach popravených Zvláštnym oddielom z.b.V. 27 12 zajatých príslušníkov vojenskopartizánskej brigády Kriváň ako odplata za strieľanie nemeckých zajatcov brigádou. Obete boli pochované na Bielej hore. V novembri na Bielej hore Zvláštny oddiel z.b.V. 27 postrieľal 13 partizánov a civilistov z obcí Jovsa, Kusín a Poruba pod Vihorlatom. Vo februári 1945 boli odkryté na Bielej hore masové hroby.

## Predohra
28. októbra 1944 vojensko-partizánska brigáda Kriváň a oddiely Borkaňuk, Jastrib, Veža zostúpili z hôr a obsadili v nemeckom tyle obce pod Vihorlatom v snahe pomôcť Červenej armáde pri Karpatsko-užhorodskej operácii. Sovietska ofenzíva sa zastavila a k spojeniu partizánov s Červenou armádou nedošlo. Nemci 30. októbra partizánov zatlačili naspäť do Vihorlatu a vypálili obec Vinné a neskôr Porubu pod Vihorlatom. 11. novembra bola vojenskopartizánska brigáda Kriváň vo Vihorlate prepadnutá Nemcami a rozprášená, ukoristené boli denníky brigády. Časť partizánov sa pokúsila o prechod frontu k Červenej armáde, pričom niekoľko z nich bolo zajatých pri Remetských Hámroch.

## Popravy 15. novembra
15. novembra bolo Michalovciach v Štefánikových kasárňach popravených Zvláštnym oddielom z.b.V. 27 12 zajatých príslušníkov vojenskopartizánskej brigády Kriváň a telá boli pochované v hromadnom hrobe na Bielej hore. Následne Nemci vydali leták s menami popravených a s odôvodnením, že ide o odplatu za popravy nemeckých zajatcov partizánmi:

Zoznam popravených príslušníkov brigády Kriváň:

Nemci mučili a obesili aj lekárku brigády Kriváň MUDr. Alexandru Hauptlorenczovú.

## Popravy partizánov zo zemplínskych obcí
V novembri na Bielej hore Zvláštny oddiel z.b.V. 27 postrieľal 13 partizánov a civilistov z obce Jovsa a vypálených obcí Kusín a Poruba pod Vihorlatom.

Popravení boli:

## Dohra
Hroby popravených objavili po oslobodení vo februári 1945 Rozália Racová z Michaloviec (ktorá bola v novembri svedkom eskortovania civilistov nemeckými vojakmi na Bielu horu, aj návratu opitých Nemcov) s lesníkom Jánom Čičákom. Bola vykonaná exhumácia a obete boli pochované na cintoríne v Michalovciach.

## Poznámka


## Referencie

Kategória:1944 na Slovensku
Kategória:Česko-slovenský odboj počas druhej svetovej vojny
Michalovce
Kategória:Michalovce
Michalovce