open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Val-d'Or

**Val-d'Or** je mesto v kanadskej provincii Quebec.

## Poloha
Mesto sa nachádza v regióne Abitibi-Témiscamingue.

## Dejiny
Názov mesta pochádza z obdobia zlatej horúčky v oblasti, ktorá prebehla v 30. rokoch 20. storočia. V minulosti sa volalo aj Valléedor. Osada Bourlamaque bola založená v roku 1934 ako firemné mesto. Val-d'Or bolo založené v roku 1935 a o dva roky neskôr sa stalo mestom. Mestá boli spoločne známe ako Val-d'Or-Bourlamaque. V roku 1968 sa spojili a spolu s ďalším mestom, Lac Lemoyne, založenom v 1958. V roku 2002 prehlo spojenie s obcami Dubuisson, Sullivan, Val-Senneville a Vassan, čo vytvorilo súčasný Val-d'Or.

## Demografia
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 32 752 obyvateľov, v roku 2016 32 491. V sčítaní z roku 2021 uviedlo ako rodný jazyk 30 320 ľudí francúzštinu, 835 angličtinu a 190 jazyky pôvodných obyvateľov. 565 ľudí uviedlo viaceré rodné jazyky. Nikto neudal etnický pôvod český, slovenský ani československý.

## Doprava
Mestom prechádzajú provinčné Cesta 117 a Cesta 111 a železničná trať. V meste sa nachádza letisko, jedno z najrušnejších v Quebecu.

## Ekonomika
V roku 1935 bola otvorená prvá baňa na zlato, zvaná Sigma. Bola jedna z najbohatších v provincii. Neskôr sa ťažili aj zinok a meď. Postupné zatváranie baní malo dopad na miestnu ekonomiku. V súčasnosti sú bývalé bane a banícke osady sprístupnené návštevníkom. Oblasť je tiež významná ťažbou dreva.

## Školstvo
V meste sídli pobočka provinčného systému Université du Québec, Université du Québec en Abitibi-Témiscamingue.

## Šport
V športovom centre Centre Air Creebec hrá hokejový tím Val-d'Or Foreurs.

## Galéria

Súbor:Village minier de Bourlamaque 07.jpg|Banícka osada Bourlamaque
Súbor:Église orthodoxe (Val-d'Or).jpg|Ortodoxný kostol
Súbor:Centre Air Creebec.jpg|Hokejový štadión Centre Air Creebec
Súbor:Val-d'Or Airport.JPG|Letisko
Súbor:Val_d'Or_2.jpg|Záber z mesta


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta

## Zdroj


Kategória:Mestá v Quebecu
Kategória:Univerzitné mestá v Kanade
Kategória:Abitibi-Témiscamingue
Kategória:Banské sídla v Kanade
Matiašovský potok

**Matiašovský potok** je potok v regióne Horný Zemplín, na území obcí Žalobín a Ondavské Matiašovce v okrese Vranov nad Topľou v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie. Má dĺžku  a je tokom V. rádu. 
## Prameň
Pramení v  v juhovýchodnej oblasti územia obce Žalobín, v lesnom extraviláne, na východnom svahu lesa *Pod Džabovou*, v okrese Vranov nad Topľou.

## Opis toku
Od prameňa tečie *Matiašovský potok* južným smerom cez lesný extravilán územím obce Žalobín, preteká cez les a dolinu *Petrovská debra*, v  opúšťa územie Žalobína a vteká na územie obce Ondavské Matiašovce, preteká cez pole *Barankov*, postupne opúšťa lesný extravilán a vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, tečie cez pole *Pod Brezinami*, v  vteká do intravilánu obce Ondavské Matiašovce, v  opúšťa intravilán a pokračuje juhozápadným smerom cez poľnohospodársky extravilán v kanalizovanom priamom koryte cez pole *Blatá* až do svojho ústia na území obce Ondavské Matiašovce do Ondavy ako jej ľavostranný prítok.
 
*Matiašovský potok* patrí do okresu Vranov nad Topľou v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v geomorfologickom podcelku Mernícka pahorkatina. Nemá prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Matiašovský potok* má pôvod v druhom elemente názvu obce Ondavské Matiašovce, cez ktorú vodný tok preteká a ústi. Z toponyma *Matiašovce* bolo po rozšírení o formant *-ský*, po systémovej redukcii o formant *-ce* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Matiašovský potok* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Pôvodný názov obce *Matiašovce* (dnešný názov obce je Ondavské Matiašovce), má pôvod v názve *obyvateľov usadlosti v službách feudála Matiaša, alebo obyvateľov usadlosti, ktorej richtár bol toho istého mena, alebo ináč spájanej osoby tohto mena s usadlosťou*.

Najstarší dochovaný písomný doklad o existencii obce *Matiašovce* sa viaže k roku 1363 v podobe *Matyasvagasa* → 1773 *Mattyasowcze* → 1920 *Maťašovce* → 1927 *Matiašovce*→ 1946 *Ondavské Matiašovce*.
Názov vodného toku *Matiašovský potok* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Matiašovský potok* je jedinečným hydronymom (november 2022).

## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Vranov nad Topľou 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí
               Kategória:Žalobín
               Kategória:Ondavské Matiašovce
Togg

**Togg** alebo Turkey's Automobile Joint Venture Group Inc. (turecky Türkiye'nin Otomobili Girişim Grubu A.Ş.) je turecká automobilka založená ako spoločný podnik v roku 2018.

Spoločnosť oznámila, že ich prvé auto bude pripravené na sériovú výrobu do konca roka 2022.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránky automobilky Togg

Kategória:Automobilky
Kategória:Podniky založené v 2018
Basketbalová extraliga mužov 2006/07

**Basketbalová extraliga mužov** v sezóne **2006/07** bol 15. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťažilo v nej 10 účastníkov. Titul získal klub Slávia TU Košice po víťazstve vo finálovej sérii nad BK Inter Bratislava. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž sa skladala po novom už iba z dvoch častízákladnej a z play-off. V základnej časti hralo 10 tímov štvorkolovým systémom (2x doma a 2x vonku). 8 najlepších tímov po základnej časti postúpilo do play-off. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o medailové umiestnenie. Finálový duel sa hral na 4 víťazné zápasy, všetky ostatné duely play-off na 3 víťazné zápasy. Nakoľko sa súťaž v budúcej sezóne mala rozšíriť o dvoch účastníkov, žiaden tím priamo nevypadol, len posledné družstvo po základnej časti odohralo baráž na dva víťazné zápasy s tretím tímom 1. ligy. 

## Účastníci

Pôvodne mal v európskej súťaži účinkovať Lučenec, konkrétne vo Vyzývacom Pohári FIBA (štvrtá najvyššia európska pohárová súťaž), prihlášku do pohára však neskôr stiahol.

## Výsledky
### Základná časť

* V prípade rovnakého počtu bodov rozhodujú o konečnom poradí výsledky zo vzájomných zápasov.

### Play-off
;Štvrťfinále

Pozn.: Prvý zápas medzi Košicami a Dolným Kubínom sa odohral najprv v Ružomberku (tam hrával svoje domáce zápasy D. Kubín), pretože košická hala hostila v tom čase výstavu.

;Semifinále

;Play-off o 3. miesto

;Finále

Pozn.: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.

## Zostava majstra
* hráči: Dejan Stojanović, Štefan Svitek, Juraj Probala, Róbert Bucak, Richard Mišinský, Jozef Zabavník, Richard Leško, Velibor Radović, Ondrej Dura, Ľubomír Utlak, Lukáš Tolmaci, Michal Baťka, Matej Galanda, Ľubomír Lechman
* tréner: Goran Miljković (v priebehu sezóny vystriedal Juraja Gacíka)

## All-Stars Team extraligy
* Róber Nuber, Velibor Padović, Dušan Pandula, Richard Leško, Demetri Hill

## Konečné umiestnenie

## Baráž o extraligu

## Referencie

## Pozri aj
* Basketbalová extraliga žien 2006/07
* Basketbalová 1. liga mužov 2006/07

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej ligy
* Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej asociácie

## Zdroje
* Archív súťaží na stránke Slovenskej basketbalovej asociácie
* 
* Extraliga 2006/07 na stránke eurobasket.com 
* Extraliga 2006/07 na stránke pravda.sk
* Extraliga 2006/07 na stránke basket.sk *archive.org*

Kategória:Basketbal v 2006
Kategória:Basketbal v 2007
Kategória:Šport na Slovensku v 2006
Kategória:Šport na Slovensku v 2007
Kategória:Basketbalová extraliga mužov
Basketbalová extraliga mužov 2007/08

**Basketbalová extraliga mužov** v sezóne **2007/08** bol 16. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Po 7 sezónach v nej znova súťažilo až 12 účastníkov, čo je o 2 účastníkov viac ako v predošlej sezóne. Po rokoch sa do extraligy navrátili tímy z dvoch tradičných basketbalových miestPezinka a Prievidze. Pezinok už však reprezentoval nový subjekt. Titul získal nováčik súťažeBC Skanska Pezinok, ktorý zvíťazil vo finálovej sérii nad tímom BK Inter Bratislava. Naopak, obhajca titulu z Košíc zo súťaže vypadol.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž sa skladala opäť až z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. V základnej časti hralo 12 tímov štvorkolovým systémom (2x doma a 2x vonku). 8 najlepších tímov po základnej časti postúpilo do play-off. Zvyšné 4 tímy odohrali nadstavbovú časť dvojkolovým systémom o konečné 9. až 12. miesto, v ktorej sa započítavali aj výsledky zo základnej časti. Nadstavbová časť určila zostupujúci tím do nižšej súťaže v budúcej sezóne. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o medailové umiestnenie. Všetky duely play-off sa hrali na 3 víťazné zápasy. 

## Účastníci

Pozn.: V novovytvorenej Stredoeurópskej lige (CEBL)ktorej vznik iniciovala slovenská stranamali pôvodne hrať Košice, nakoniec v nej ale účinkovala Spišská Nová Ves.

## Výsledky
### Základná časť

* V prípade rovnakého počtu bodov rozhodujú o konečnom poradí výsledky zo vzájomných zápasov.

### Nadstavbová časť
;Skupina o 9.12. miesto

### Play-off
;Štvrťfinále

;Semifinále

;Play-off o 3. miesto

;Finále

Pozn.: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.

## Zostava majstra
* hráči: Glen Whisby, Andrej Lukjanec, Tomáš Holešovský, Peter Mičuda, Dušan Snopko, Marek Kozlík, Libor Došek, Branislav Brlit, Lorenzo Williams, Richard Urland, Lukáš Blažek, Tomáš Michalík, Lukáš Petráš, Adam Lukšík, Lukáš Sečeň
* tréner: Milan Černický

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Basketbalová extraliga žien 2007/08
* Basketbalová 1. liga mužov 2007/08

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej ligy
* Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej asociácie

## Zdroje
* Archív súťaží na stránke Slovenskej basketbalovej asociácie
* 
* Extraliga 2007/08 na stránke eurobasket.com 
* Extraliga 2007/08 na stránke pravda.sk
* Extraliga 2007/08 na stránke basket.sk *archive.org*

Kategória:Basketbal v 2007
Kategória:Basketbal v 2008
Kategória:Šport na Slovensku v 2007
Kategória:Šport na Slovensku v 2008
Kategória:Basketbalová extraliga mužov
Javorinka (vrch v Levočských vrchoch, 1154 m)

**Javorinka** () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad obcou Torysky, približne  severne od Levoče. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Levoča a na katastrálnom území mesta Levoča. Najbližšími sídlami sú východne situované Torysky a Nižné Repaše, južne leží Levočská Dolina.

## Opis
Javorinka leží v rázsoche, ktorá vybieha juhovýchodným smerom z masívu Javoriny (). Západne sa nachádza Lieskovec (), Holý vrch () a Krížový vrch (), južne Roháče () a Veľká Krásna (), východne Brinky (), Obšar (), Uhlisko (), Javoríčka () a Škapová () a severne Javor (), Derežová (), Tok () a Javorina (). Východné svahy odvodňuje Stará Hájnica do rieky Torysa, južné potok Peklisko a západné Pekliansky potok do Levočského potoka v povodí Hornádu. Vrchol traverzuje západným úbočím značený turistický chodník, ktorý sa v blízkom sedle pripája na hrebeňovku. V sedle stojí pamätník SNP.

### Výhľady
Odlesnený vrchol je bez vyššej vegetácie a umožňuje tak kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať okolité vrcholy Levočských vrchov, Vysoké i Nízke Tatry, Stolické i Volovské vrchy, Branisko a Bachureň.

## Prístup
* po  žlto značenom chodníku cez rázc. Hrby z obce Torysky a Závada (obe dostupné po  modrej značke)
* po  červenom turistickom chodníku cez blízke sedlo:
** od juhu z Levočskej doliny cez Krížový vrch
** od severu z Nižných Ružbách cez Derežovú a Javorinu

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vysočina
* Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Levočských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Levoča
Kategória:Levoča
Antické mesto v kurorte Chisar

**Antické mesto v kurorte Chisar** (), známe aj ako **Archeologická rezervácia „Chisaria“** () je archeologická rezervácia vyhlásená v časti mesta Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku, na území niekdajšieho rímskeho mesta Diocletianopolis. Rezervácia bola vyhlásená v roku 1976.

## Charakteristika
Archeologická rezervácia bola vyhlásená za účelom ochrany pozostatkov rímskeho mesta Diocletianopolis a z dôvodu vysokého stupňa zachovalosti týchto pozostatkov. Jej hranice sú vyznačené pevnostnými múrmi antického mesta.

### Vyhlásenie archeologickej rezervácie
Rezervácia bola vyhlásená na území bývalého antického mesta 19. novembra 1976 vyhláškou Výboru ministrov č. 199. Skutočnosť bola zverejnená v Štátnom vestníku č. 97 v tom istom roku.

### Najvýznamnejšie časti
Medzi najvýznamnejšie do súčasnosti zachované časti antického mesta v rámci rezervácie patria predovšetkým pevnostné múry, kasárensky komplex, južná pevnostná brána, rímsky amfiteáter, ranokresťanské baziliky, alebo rímske termálne kúpele.

### Správa
Archeologická rezervácia „Chisaria“ je oficiálne spravovaná chisarským archeologickým múzeom, ktoré sa o rezerváciu stará a udržiava ju.

## Galéria

RomanAmphitheatre-Hisarya002.jpg|pohľad na amfiteáter Diocletianopolu
BasilicaNo1-Chisarya-09.jpg|Bazilika č. 1, jedna z ranokresťanských bazilík Diocletianopolu
BasilicaNo8-Chisarya-02.jpg|Bazilika č. 8, jedna z ranokresťanských bazilík Diocletianopolu
SouthGate-Hisarya003.jpg|pohľad na južnú pevnostnú bránu Diocletianopolu
Hisarya-RoanThermae01.jpg|celkový pohľad na areál rímske termálnych kúpeľov
HissaryaFortress-Hissarya001.jpg|pohľad na západnú časť pevnostného múru antického mesta
RomanBarracksInHisarya-01.jpg|pohľad na exponovanú časť rímskeho kasárenskeho komplexu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Chisaria
Kategória:Archeologické lokality v Bulharsku
Kategória:Archeologické rezervácie v Bulharsku
Kategória:Diocletianopolis (Trácia)
Manažment (pracovníci)

**Manažment** (iné názvy pozri v článku manažment) sú pracovníci, ktorých náplňou práce je manažérstvo. Jednotliví pracovníci manažmentu sa nazývajú **manažéri** (iné názvy pozri v článku manažment (činnosť)).

Väčšie organizácie majú vo všeobecnosti tri hierarchické úrovne manažérov v pyramídovej štruktúre:

*Vyšší manažéri, ako sú členovia predstavenstva a generálny riaditeľ (CEO) alebo prezident organizácie. Stanovujú strategické ciele organizácie a rozhodujú o tom, ako bude celá organizácia fungovať. Vyšší manažéri sú vo všeobecnosti profesionáli na výkonnej úrovni a poskytujú pokyny strednému manažmentu, ktorý im priamo alebo nepriamo podlieha.
*Strední manažéri: medzi nich patria manažéri pobočiek, regionálni manažéri, manažéri oddelení a manažéri sekcií, ktorí poskytujú pokyny pre manažérov v prvej línii. Strední manažéri oznamujú strategické ciele vyššieho manažmentu manažérom v prvej línii.
*Nižší manažéri, ako sú supervízori a vedúci tímov v prvej línii, dohliadajú na prácu bežných zamestnancov (alebo dobrovoľníkov v niektorých dobrovoľníckych organizáciách) a usmerňujú ich prácu.

V menších organizáciách môže mať manažér oveľa širší záber a môže vykonávať niekoľko rolí alebo dokonca všetky roly bežne používané vo veľkej organizácii.

## Referencie

Kategória:Manažment
Rada ministrov

**Rada ministrov** alebo **ministerská rada** môže byť:
*v niektorých štátoch: vláda (vo význame zbor ministrov s predsedom), v užšom zmysle len ministri vlády, pozri vláda
*rada zložená z ministrov viacerých štátov, napr. Severská rada ministrov
Tieňová vláda

**Tieňová vláda** alebo **tieňový kabinet** je skupina politikov opozičnej politickej strany. Býva väčšinou vytváraná v krajinách so systémom dvoch politických strán (tradične napríklad v Spojenom kráľovstve). Zostavuje ju strana, ktorá je v opozícii. Tvoria ju **tieňoví [[Minister|ministri]]**, teda osobnosti, ktoré sú predbežne vybrané na ministerskú funkciu v prípade volebného víťazstva strany. Niekedy sú pripravení ešte ďalší experti pre príslušný rezort. Zmyslom vytvorenia tieňovej vlády je jednak propagandisticky „zviditeľniť“ politické osobnosti a program strany, jednak príprava na budúcu funkciu a preniknutie do problematiky oblasti, ktorú by mali tieňoví ministri perspektívne riadiť.

## Referencie

Kategória:Vláda
Malý Trnovský potok

**Malý Trnovský potok** je potok v regióne Horný Zemplín, na území mesta Snina v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie. Má dĺžku  a je tokom VII. rádu. 
## Prameň
Pramení v  v centrálnej oblasti územia mesta Snina, južne od intravilánu mesta v lesnom extraviláne, na východnom svahu vrchu *Dielec* s , v okrese Snina.

## Opis toku
Od prameňa tečie severným smerom cez lesný extravilán územím mesta Snina, preteká veľkým oblúkom a stáča sa na severovýchod, pravým brehom obmýva les aj pasienok *Jakušovo*, v  opúšťa premiešaný lesný extravilán s poľnohospodárskym extravilánom a vteká do intravilánu mesta, prudko sa stáča na severozápad, preteká cez intravilán, podteká Štúrovu ulicu a hneď ústi do Cirochy ako jej ľavostranný prítok.
 
*Malý Trnovský potok* patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v geomorfologickom podcelku Humenské podolie. Nemá prítok.

## Pôvod názvu
Druhý element trojslovného názvu má s najväčšou pravdepodobnosťou pôvod v apelatíve *trnov, trnovec* so slovným základom v miestnom nárečí *tarn-* s významom *charakteristické miesto zvýšeného výskytu tŕňového porastu*. Prvý element názvu má funkciu odlíšenia jednak od vodného toku Veľký Trnovský potok, ktorý tečie rovnobežne cca 1 km východne od Malého Trnovského potoka na území mesta Snina a tiež od vodného toku Trnovec v susednej obci Stakčín. Z apelatíva *malý*, zo slovného základu *trnov, trnovec* , po rozšírení o formant *-ov-ský* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené trojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z dvoch prídavných mien a z podstatného mena *Malý Trnovský potok* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 

Názov vodného toku *Malý Trnovský potok* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Malý Trnovský potok* je jedinečným hydronymom (november 2022).  
## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Snina 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí
               Kategória:Snina
Vláda (rozlišovacia stránka)

**Vláda** môže byť:
*najvyšší orgán výkonnej moci štátu(napr. vláda Slovenskej republiky), pozri vláda
*skrátene: vláda Slovenskej republiky
*ústredné orgány riadiace štát, krajinu a pod. (napr. Federálna vláda USA), pozri napr. Federálna vláda Spojených štátov amerických
*vládnutie (resp. spôsob vládnutia) alebo moc v štáte, krajine a pod., pozri vládnutie a štátna moc
*rozhodujúci vplyv, nadvláda, ovládanie, moc, pozri nadvláda
*telesná alebo duševná sila, najmä možnosť ovládať svoje pohyby, pozri pod sila

## Zdroje
Strážcovia Galaxie: Sviatočný špeciál

***Strážcovia galaxie: Sviatočný špeciál*** je americký televízny špeciál, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics. Autorom špeciálu, ktorý je súčasťou fiktívneho sveta Marvel Cinematic Universe, je James Gunn.

V decembri 2020 Marvel Studios oznámilo, že James Gunn napíše a zrežíruje nový televízny špeciál s filmom Strážcovia Galaxie, pričom sa vráti hlavné obsadenie. Strážcovia galaxie: Sviatočný špeciál mal premiéru 25. novembra 2022 na Disney+. *Strážcovia galaxie: Sviatočný špeciál* je súčasťou 4. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy. Jedná sa o posledný projekt zo 4. fázy MCU.

## Obsadenie
* Chris Pratt Peter Quill / Star-Lord: Napoly človek, napoly nebeský vodca Strážcov Galaxie, ktorý bol ako dieťa unesený zo Zeme a vychovaný skupinou mimozemských zlodejov a pašerákov zvaných Plienitelia.
* Dave Bautista ako Drax Ničiteľ: Člen Strážcov a vysoko zručný bojovník, ktorého rodinu vyvraždil Ronan.
* Karen Gillanová ako Nebula: Členka Strážcov a bývalá Avengerka, ktorá je sirotou z mimozemského sveta a Thanos ju vycvičil, aby sa stala jeho osobným vrahom.
* Pom Klementieffová ako Mantis: Členka Strážcov s empatickými schopnosťami, sestra Star Lorda.
* Vin Diesel ako Groot: Člen Strážcov, ktorý je humanoidom podobný stromu a Rocketov spoločník.
* Bradley Cooper ako Rocket: Člen Strážcov a bývalý Avenger, ktorý je geneticky upravený mýval. Je lovcom odmien, majstrom zbraní a vojenských taktík.
* Sean Gunn ako Kraglin Obfonteri: Člen Strážcov a bývalý zástupca veliteľa Yondua Udonta.
* Michael Rooker ako Yondu Udonta: Bukanýr Plienitelov s modrou kožou a bývalý člen Strážcov, ktorý bol pre Quilla druhým otcom a zomrel vo filme Strážcovia Galaxie 2 (2017). Objaví sa vo Flashbacku.
* Kevin Bacon ako fiktívna verzia seba, ktorý je pre Quilla hrdinom a následne ho prenasledujú ostatní Strážcovia.
* Maria Bakalova ako vesmírny pes Cosmo: Vnímavý pes, ktorého vyslal do vesmíru Sovietsky zväz. Postavu predtým stvárnil pes Fred vo filmoch Strážcovia Galaxie (2014) a Strážcovia Galaxie 2 (2017).

## Dej
Strážcovia galaxie sa vydávajú na planétu Zem, aby pre Petera Quilla zohnali dokonalý a nezabudnuteľný vianočný darček.
*Strážcovia galaxie: Sviatočný špeciál* sa odohráva medzi udalosťami  (2022) a Strážcovia Galaxie 3 (2023).

## Natáčanie
Natáčanie sa začalo vo februári 2022 pod pracovným názvom *Pop Tart* a prebiehalo počas výroby filmu *Strážcovia Galaxie 3* (2023). Natáčanie vianočného špeciálu sa skončilo koncom apríla 2022 a natáčanie Strážcov Galaxie 3 sa skončilo začiatkom mája 2022.

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Televízne seriály USA
Kategória:Televízne seriály Disney+
Kategória:Televízne seriály Marvel Cinematic Universe
Kategória:Televízne seriály z roku 2022
Nikomachos (sochár)

**Nikomachos** () bol grécky sochár v 4. stor. pred Kr..

Nikomachos, sochár pochádzajúci zrejme z Atén, pôsobil približne v polovici 4. storočia pred Kr. Jeho signatúry (uvedené bez domovskej krajiny) sa našli na dvoch mramorových podstavcoch zo sôch a na jednom mramorovom tripuse v Aténach.
 
Prvý, fragmentárny podstavec, nájdený v 19. storočí pri vykopávkach na Akropole, kedysi základňa votívnej sochy, uvádza len autorský podpis umelca.

Druhý, fragmentárny podstavec, zhotovený z pentelského mramoru, objavený tiež na aténskej Akropole, má vyrytý epigram a na konci uvádza meno umelca. Tento podstavec bol možno základňou bronzovej sošky (spomenul ju Pausanias) umiestnenej v blízkosti Erechtheionu, zobrazujúcej Syeris, diakony (služobnice, kňažky) Pallas Atény, Lysimaché.

Jeho čiastočne poškodený nápis uvádza: *Sye[ris] [..]gou S[---], diakona Lysimachy. Tento portrét je jasnou podobizňou; moje skutky a duch teraz žijú, sú všetkým jasné. Ctihodný osud ma zaviedol do najkrajšieho chrámu svätej Pallas, kde som vykonávala túto prácu nie bez slávy pre bohyňu. ...Nikomachos zhotovil.*
 
Pokiaľ ide o túto sochu (či skôr sošku), Pausanias uvádza: „*pri chráme Athény je soška stareny merajúca asi jeden lakeť, dobre spracovaná, ktorej nápis hovorí, že je to Lysimaché, služobnica bohyne*“  Soška však zostáva záhadou. Jej datovanie je veľmi problematické, čo zase spochybňuje identifikáciu Lysimachy. Je to tá slávna Lysimaché (z 5. stor. pred Kr.) alebo nejaká iná rovnomenná kňažka, ktorá žila oveľa neskôr? Záhadná je aj veľkosť sošky (podľa Pausania asi 0,5 m), ako aj text nápisu, ktorý nespomína jej vek, Pausanias ju totiž jasne opisuje ako starenu. To by v podstate znamenalo, že socha bola realistická, čo by zase bolo v protiklade k sochárskemu kánonu zobrazovania kňažiek (otázne je aj to, že kedy a prečo si v Aténach pripomínali ženský kultový personál).
 
Tretí nápis s jeho autorským podpisom, je na fragmente tripusu z pentelského mramoru, ktorý je zvislo zamurovaný v malom metropolitnom kostole. Tento nápis hlása, že tripus získala aténska fýla *Erechtheis* za víťazstvo v dithyrambe (v zbore mužov na Dionýziach v roku 364/3 pred Kr.) s Menetelom, synom Menéta z dému *Anagyrous* (ako chorégom – sponzorom), Aratos z Argu bol hráč na aulos.

Podľa rakúskeho archeológa E. Reischa sa uvedené signatúry týkajú rovnomenného umelca Nikomacha, ktorý bol aj maliarom, ale to je len hypotéza, ktorú žiadne písomné správy nepodporujú.

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Derežová

**Derežová** () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad obcou Ihľany, približne  východne od Spišskej Belej. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Stará Ľubovňa a Kežmarok a zasahuje na katastrálne územie obce Jakubany a Ihľany. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiace Ihľany a južne situované Torysky, západným smerom sa nachádza Ľubica, severným Jakubany a východným Tichý Potok.

## Opis
Derežová leží v hlavnom hrebeni medzi Čiernou horou () a Javorom (). Východným smerom sa nachádza Magurič (), Piesočný vrch (), Jankovec () a Čistý diel (), južným Škapová (), Javor, Zelený vrch (), Tok () a Javorina (), západným Kovaľová () a Brezovec () a severným Ihla (), Čierna hora (), Široký vrch () a Šípková hora (). Severné a východné svahy odvodňuje Jakubianka, voda z južných odteká Ľubicou a zo severozápadných Holumnickým potokom do rieky Poprad. Vrchol traverzuje značený turistický chodník z Nižných Ružbách. 

### Výhľady
Odlesnený vrchol je bez vyššej vegetácie a umožňuje tak kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať okolité vrcholy Levočských vrchov, Vysoké i Nízke Tatry, Stolické vrchy, Branisko, Bachureň a Čergov.

## Prístup
Vrchol traverzuje juhozápadným úbočím  červený turistický chodník, vedúci z Levočskej doliny severným smerom do Nižných Ružbách. Oblasťou vedie viacero lesných ciest, prekonávajúcich hlavný hrebeň a križujúcich turistický chodník. Prístup cestami je tak možný z obcí Ihľany a Jakubany, no cez južne situované priesmyky tiež Tichý Potok i Ľubica.

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vysočina
* Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Levočských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Vrchy v okrese Kežmarok
Kategória:Jakubany
Kategória:Ihľany
Radha Mitchellová

**Radha Mitchellová** (;* 12. november 1973, Melbourne, Austrália) je austrálska herečka. Je známa z filmov ako *High Art* (1998), *Telefónna búdka* (2002), *[[Muž v ohni]]* (2004), *Silent Hill* (2006), *Náhradníci* (2009), *Pád Bieleho domu* (2013), *Londýn v plameňoch* (2016), *Chatrč* (2017) a *Dreamkatcher* (2020). 

## Detstvo a mladosť
Mitchellovej krstné meno Radha (sanskrt: राधा) pochádza z viery Haré Krišna. Jej ďalšie mená, Rani (रानी – kráľovná) a Ananda (आनन्द – radosť) tiež pochádzajú z podobného pôvodu. Svoje meno pripisuje matkiným skúsenostiam v Indii v 70. rokoch a jej fascinácii v indické filozofie. 

Mitchellová navštevovala St. Michael's Grammar School v St. Kilda. Jej prvou rolou pred kamerami, bola rola jedenásťročného dievčaťa, ktoré bolo poslané žiť so svojou babičkou, v televíznom seriáli pre deti *Sugar and Spice*, ktorý sa vysielal v rokoch 1988 až 1989. Jej skúsenosti v seriáli, spolu s dramatickým kurzom, ktorý absolvovala v St Michael's, v nej prebudili záujem o herectvo. Neskôr sa zapísala na Swinburne University of Technology s myšlienkou stať sa psychologičkou ale po prvom roku zo štúdia odišla. Získala bakalársky titul v odbore literatúra a mediálne štúdiá.

## Kariéra
Svoju hereckú kariéru rozbehla v sitcome *All Together Now*, ktorý sa natáčal v rokoch 1992 a 1993.  O rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Neighbours*, kde stvárnila rolu Catherine O'Brien. 

Svoj filmový debut mala v australskom filme *Láska a iné katastrofy*, z roku 1996, kde stvárnila lesbickú študentku. V roku 1998 si zahrala vo filme *High Art*, kde stvárnila mladú stážistku ktorá sa zapletie s drogovo závislou lesbickou fotografkou. O rok neskôr, si zahrala bývalú priateľku lesbickej maskérky v krátkomentrážnej dráme *Sleeping Beauties*, kde sa objavila po boku Clei Duvall, Rose McGowan či Sarah Lassez. 

Mitchellová bola obsadená v roku 2000 po boku Vin Diesela, vo filme *Čiernočierna tma*. V roku 2002 hrala po boku hercov ako Kiefer Sutherland a Anthony LaPaglia v dráme *Smrtiaca žiara*. 

V roku 2004, si zahrala v troch úspešných filmoch — Muž v ohni, *Hľadanie Krajiny - Nekrajiny* a *Melinda a Melinda*. Všetky tri filmy, boli pozitívne prijaté filmovými kritikmi. O rok neskôr, stvárnila ženu s aspergerovým syndrómom vo filme *Náš svet, naša láska*, po boku Josha Hartnetta.

V roku 2006 si zahrala vo filme *Silent Hill* a rolu si zopakovala aj v pokračovaní, z roku 2012. O rok neskôr (2007), si Mitchellová zahrala v romantickej dráme *Chuť lásky*, po boku Grega Kinneara a Morgana Freemana. Po boku Brucea Willisa a Rosamund Pike, si zahrala vo filme *Náhradníci*, z roku 2009. Ďalej hrala vo filmoch ako *Pád Bieleho domu* (2013), *Temnota* (2016), *Londýn v plameňoch* (2016) a tiež hosťovala v televíznych seriáloch ako **, *Zákon a poriadok: Špeciálna jednotka* či *Troppo*. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Austrálske filmové herečky
Kategória:Austrálske televízne herečky
Kategória:Osobnosti z Melbourne
Kategória:Detskí herci
Bars Bratislava

náhľad|Logo v žltej, červenej a bielej farbe. Klubové farby symbolizujú čistotu a rovnováhu (biela), bojovnosť (červená) a blahobyt (žltá). Bars v strede loga je snežný leopard so schopnosťami, ktoré robia aj dobrého zápasníka. Dole v strede sa dá tiež uvidieť aj rok kedy klub začal (2018).
***Bars Bratislava*** je voľnoštyliarsky zápasnícky klub, ktorý funguje od roku 2018, a od roku 2021 je zaevidovaný do slovenského zápasnického zväzu. Stanovisko tréningov sa nachádza v Bratislave, Petržalke. Predsedom klubu je Rodion Kertanty. 

## Účely klubu Bars Bratislava
Klub Bars chce predovšetkým podporiť zdravý rozvoj športu u detí a podporiť zápasenie vo voľnom štýle. Klub Bars sa však aj okrem zápasenia snaží zlepšiť gymnastické a dynamické schopností u detí, čo pridáva výhodu aj v zápasení. 

## Ciele klubu Bars Bratislava
Aj napriek tomu, že klub Bars Bratislava je veľmi mladý tím, svoje ciele a vízie má. Jednou z prvých je, aby oživil znovu zápasenie na Slovensku a povzbudil mladú generáciu začať zápasiť. Taktiež sa chcú vyzdvihnúť ako klub a pôsobiť na nejakej úrovni medzi ostatnými klubmi.

## Hala klubu
Klub Bars Bratislava má tréningy v Petržalke na ulici Gessayova. No už v roku 2021 dostali tréneri nápad začať realizovať projekt haly, ktorá by slúžila na tréningy nielen pre zápasenie, ale aj pre iné športy. Ako vhodným miestom sa zatiaľ berie školský dvor školy na Holičskej. Plán je však v realizácii a nevie sa ešte úplne či vznikne.

Od konca roku 2022 sa však začalo trénovať hlavne na Prokofievovej. Týmto sa aj rozhodlo, že na nejaký čas je plán o novej športovej hale Bars zatiaľ pozastavený. 

## Referencie
Friedrich Gottas

**Friedrich Gottas** (* 1. apríl 1940, Krompachy – † 14. november 2020, Salzburg) bol rakúsky historik.

## Život a pôsobenie
Friedrich Gottas sa narodil v rodine karpatských Nemcov v Krompachoch na východnom Slovensku. Jeho otec tu pôsobil ako protestantský kňaz. Matka, rodená Kowariková, pochádzala z prešporskej vinohradníckej rodiny. V roku Friedrich Gottas 1958 zmaturoval vo Viedni. Na Viedenskej univerzite neskôr vyštudoval históriu, nemčinu a ruštinu. Gottas sa začal špecializovať na dejiny východnej a juhovýchodnej Európy. V roku 1964 získal vo Viedni doktorát za dizertačnú prácu o protestantizme v Maďarsku. Od roku 1965 pôsobil ako asistent profesora Fritza Fellnera na Univerzite v Salzburgu. V rokoch 1972/73 absolvoval študijný pobyt v Budapešti, počas ktorého študoval maďarské dejiny. V roku 1977 sa Gottas habilitoval prácou o období vládnutia uhorského predsedu vlády Kálmána Tiszu, v rokoch 18751890. V roku 1979 bol Gottas vymenovaný za mimoriadneho univerzitného profesora. Friedrich Gottas pôsobil na univerzite v Salzburgu od roku 1979 až do svojho odchodu do dôchodku v roku 2005, ako profesor všeobecných dejín novoveku s osobitným zameraním na východnú a juhovýchodnú Európu.

Gottas bol v rokoch 1986 až 2000 predsedom Nemeckej historickej komisie pre juhovýchodnú Európu v Tübingene a v roku 1987 sa stal riadnym členom Výskumnej rady Johanna Gottfrieda Herdera. Svojím výskumom sa zameriaval na dejiny protestantizmu v habsburskej monarchii. Centrom jeho záujmu sa stali spoločensko-historické témy ako urbanizácia, starostlivosť o chudobných a spolková činnosť. Ďalším predmetom jeho vedeckého záujmu boli dejiny Nemcov v juhovýchodnej Európe. Za svoj výskum dostal Gottas Cenu Nadácie Theodora Körnera na podporu vedy a umenia (1973), Sandozovu cenu za mimoriadne úspechy na poli humanitných vied (1976), Cenu Antona Gindelyho za dejiny Dunajskej monarchie (1989). Medzi jeho študentov patril napríklad nemecký historik Dietmar Neutatz.

Viaceré Gottasove výskumné práce sa venovali slovenskému Spišu. Friedrich Gottas tiež aktívne spolupracoval so Spišským historickým spolkom, ktorého bol aj členom.

## Dielo
* *Ungarn im Zeitalter des Hochliberalismus. Studien zur Tisza-Ära (1875–1890)* (= *Studien zur Geschichte der Österreichisch-Ungarischen Monarchie. Z*väzok 16). Vydal: Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Viedeň 1976, ISBN 3-7001-0166-X.
* *Die Frage der Protestanten in Ungarn in der Ära des Neoabsolutismus. Das ungarische Protestantenpatent vom 1. September 1859* (= *Buchreihe der Südostdeutschen Historischen Kommission.* Zväzok 14). Oldenbourg, Mníchov 1965.

## Literatúra
* Reinhard R. Heinisch: *Friedrich Gottas zum 60. Geburtstag.* In: *Süddeutsches Archiv,* zväzok XLII. /XLIII. (1999/2000), s. 159–161.

## Referenice

Kategória:Osobnosti z Krompách
Kategória:Rakúski historici
Kategória:Rakúske osobnosti slovenského pôvodu
Kategória:Slovenské osobnosti nemeckého pôvodu
Kategória:Absolventi Viedenskej univerzity
Vojtech Szilassy

JUDr. **Vojtech Szilassy** alebo **Béla Szilassy** (* 5. júl 1881, Boľkovce, Rakúsko-Uhorsko – † 16. december 1962, Peoria, Illinois, USA) bol právnik, statkár a politik maďarskej národnosti na Slovensku v prvej polovici 20. storočia.

## Životopis
Narodil sa v Boľkovciach v Novohrade. Po absolvovaní právnického vzdelania začal hospodáriť na svojom statku pri Lučenci. Po vzniku Česko-Slovenska v roku 1918 zakladal Spoločný výbor spojených opozičných strán na Slovensku a Podkarpatskej Rusi, ktorý mal zastupovať záujmy maďarskej a nemeckej menšiny v novovzniknutom štáte, resp. jeho východnej časti. Patril k zakladateľom Zemskej strany poľnohospodárov a maloroľníkov, ktorá sa neskôr pretransformovala na Maďarskú národnú stranu.

Vo volebnom období 19291935 a neskôr v rokoch 19371938 zasadal v hornej komore Národného zhromaždenia za Maďarskú národnú stranu, neskôr za Zjednotenú maďarskú stranu. V súvislosti so zmenami hraníc po Viedenskej arbitráži v závere roku 1938 podobne ako väčšina maďarských poslancov a senátorov prišiel o mandát, no zároveň bol kooptovaný do maďarského parlamentu, kde zasadal do roku 1939.

Po vymenovaní Andora Jarossa za ministra pre otázky „Hornej zeme“ pôsobil v rokoch 19381940 ako jeho štátny tajomník. Zároveň pôsobil v komisii, ktorá mala na starosti revíziu prvej československej pozemkovej reformy. V roku 1944 sa odsťahoval do Nemecka. V Mníchove sa aktivizoval v Národnom výbore Maďarov na Slovensku. V roku 1950 sa presťahoval do Spojených štátov amerických, kde patril k vedúcim predstaviteľom Maďarského oslobodzovacieho výboru.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Boľkoviec
Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Maďarskí právnici
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Maďarskí politici
Kategória:Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Kategória:Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Kategória:Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Kategória:Politici Maďarskej národnej strany
Zsófia Szerafinová

**Zsófia Szerafinová** (; * 14. marca 2005, Kaposvár) je maďarská kajakárka.

V stredoškolskom štúdiu pokračuje na Rímskokatolíckom gymnáziu Nanebovzatia Panny Márie.

28. júla 2022 v dánskom Silkeborgu ako pretekárka klubu Kaposvár Water SC súťažila na Majstrovstvách Európy v maratónskom kajaku na divokej vode v kategórii kajak junioriek a získala zlatú medailu.

29. septembra 2022 získala na majstrovstvách sveta v maratóne v portugalskom Ponte de Lima striebornú medailu v singli na kajaku junioriek.

## Referencie

Kategória:Maďarskí kajakári
Kyselina 3-hydroxyantranilová

**Kyselina 3-hydroxyantranilová** je medziprodukt v metabolizme tryptofánu. Je to hydroxyderivát kyseliny antranilovej.Pôsobí ako antioxidant, ktorý bol vyizolovaný z metanolového extraktu tempehu. Je účinný voči autooxidácii sójového oleja a prášku, proti čomu nie je účinný antioxidant 6,7,4'-trihydroxyizoflavón. Jej konjugovaná zásada sa nazýva **3-hydroxyantranilát**.****

## Metabolizmus
Kyselina 3-hydroxyantranilová vzniká z 3-hydroxykynurenínu pôsobením kynureninázy. V procese sa štiepi alanín:

: 3-hydroxykynurenín + H2O → kyselina 3-hydroxyantranilová + alanín

Kyselina 3-hydroxyantranilová sa potom ďalej premieňa na 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd v reakcii katalyzovanej 3-hydroxyantranilát-3,4-dioxygenázou. Počas reakcie sa štiepi benzénové jadro pôsobením kyslíka:

: kyselina 3-hydroxyantranilová + O2 → 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Aminokyseliny
Kategória:Hydroxyderiváty
Kategória:Aromatické zlúčeniny
2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd

**2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd** alebo **2-amino-3-karboxymukonát-6-semialdehyd** produkt metabolizmu tryptofánu. Je to derivát kyseliny mukónovej. Neenzymatickou reakciou z neho vzniká chinolinát, ktorý má neurotoxické účinky.

## Metabolizmus
2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd vzniká z kyseliny 3-hydroxyantranilovej pôsobením 3-hydroxyantranilát-3,4-dioxygenázy. Počas reakcie sa štiepi benzénové jadro pôsobením kyslíka:

: kyselina 3-hydroxyantranilová + O2 → 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd

Po tomto kroku môže dochádzať k premene dvomi spôsobmi. Prvým z nich je reakcia, v ktorej dochádza k dekarboxylácii 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehydu za vzniku 2-aminomukonát-6-semialdehydu, ktorú katalyzuje aminomukonátsemialdehyddekarboxyláza:

: 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd → 2-aminomukonát-6-semialdehyd + CO2

Touto cestou pokračuje premena a rozklad tryptofánu až na acetoacetát.

Druhou možnosťou je reakcia, ktorá prebieha bez pôsobenia enzýmov (teda neenzymaticky). Dochádza k spontánnej dehydratácii a uzavretiu kruhu za vzniku kyseliny chinolínovej (chinolinátu):

: 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd → kyselina chinolínová + H2O

Chinolinát je bežne prítomný vo veľmi malých koncentráciách. Je to agonista NMDA receptoru a je možné, že existuje ďalšie spôsoby, ktorými pôsobí na nervový systém. Okrem toho je však chinolinát i vstupnou látkou pre biosyntézu niacínu a teda i kofaktorov NAD a NADP.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Aminokyseliny
Kategória:Dikarboxylové kyseliny
Kategória:Aldehydokyseliny
Ihla (vrch v Levočských vrchoch)

**Ihla** () je tretí najvyšší vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad obcou Ihľany, približne  východne od Spišskej Belej. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Kežmarok a zasahuje na katastrálne územie obce Holumnica a Ihľany. Najbližším sídlom sú západne ležiace Ihľany, severozápadne sa nachádza Holumnica a Lomnička, severne Kolačkov a severovýchodne Jakubany.

## Opis
Ihla leží v hlavnom hrebeni medzi Derežovou () a Rysovou (), v spoločnom masíve s dominantnou Čiernou horou (). Západne sa nachádza Lúčina (), Malá Ihla () a Holý vŕšok (), južne Brezovec (), Kovaľová () a Derežová, východným smerom Jankovec (), Piesočný vrch (), Šípková hora (), Čierna hora () a Banisko () a severným Repisko (), Rysová () a Kamenná hora (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Poprad, kde vodu z južných a západných svahov odvádza Holumnický potok a zo severných Lomnická rieka. Južným a západným úbočím prechádza značený turistický chodník z Nižných Ružbách. 

### Výhľady
Vrcholová časť Ihly je odlesnená s menšími plochami nesúvislého porastu, ktorý umožňuje zaujímavý rozhľad. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať okolité vrcholy Levočských vrchov, Vysoké i Nízke Tatry, Stolické a Volovské vrchy, Branisko, Ľubovniansku vrchovinu a Spišskú Maguru, rovnako tak mnohé vrchy na území Poľska.

## Prístup
Vrchol traverzuje južným a západným úbočím  červený turistický chodník, vedúci z Nižných Ružbách. Oblasťou vedie viacero lesných ciest, prekonávajúcich hlavný hrebeň a križujúcich turistický chodník, ktoré tak umožňujú prístup i z okolitých obcí Ihľany, Kolačkov, Lomnička či Jakubany.

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vysočina
* Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Levočských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Kežmarok
Kategória:Holumnica
Kategória:Ihľany
Poľská brána (Levoča)

**Poľská brána** (iné názvy: **Kláštorná brána**, **Kláštorská veža**, **Brána pod jednou vežou**) je veža z druhej polovice 14. storočia, ktorá sa nachádza medzi západnou stranou Kostola Panny Márie Kráľovnej anjelov a svätého Ladislava vnútorným pásom mestského opevnenia. Ide o trojposchodovú hranolovú vežu s priechodom, horizontálne členenú trojicou kamenných profilovaných ríms. Nárožie veže je spevnené stupňovitým pilierom. Na pilieri je výklenok s kamennou kružbou a v ňom konzola pre plastiku. Na druhom poschodí sa zachovalo gotické lomené okno s kružbou a na jednotlivých poschodiach štrbinové alebo štvorcové strieľne.

Vežu pristavili k západnému múru Starého minoritského kostola a vnútornému pásu mestského opevnenia v druhej polovici 14. storočia. Veža pravdepodobne slúžila ako prejazd k hospodárskym budovám a ambitu Starého minoritského kláštora. Čiastočne plnila obrannú funkciu, pretože vo veži bola prítomna časť mestskej posádky, trubač a hlásnik, pretože veže kostolov a radnice slúžili ako pozorovateľne. V priebehu 15. storočia po predlžení mesta o dolný cíp stratila svoju obrannú funkciu. Neskôr tu boli umiestnené zvony a plnila funkciu kostolnej veže.

V staršej literatúre bolo pomenovanie Poľská brána spojené s interpretáciou trasy do Poľska, ktorá mala údajne viesť cez túto bránou. Označenie brána je mylné, pretože mestskou bránou nikdy nebola. Neďaleko Poľskej brány existovala Kláštorná veža (*Kalastrum*) s bránou, na mieste dnešného prechodu Žiackej ulice k schodisku a chodníkom v priekope, ktorá tvorila spojnicu k Levočskému potoku a mlynom. V roku 1531 bránu veže z bezpečnostných dôvodov zasypali. Veža ešte stála v roku 1835 a po požiari v roku 1849 na Kláštorskej ulici bola veža zlikvidovaná.

## Galéria

Súbor:Poľská brána Levoča6595.jpg|Pohľad z Baštovej ulice na Poľskú bránu
Súbor:Levoča Gate16Slovakia15.JPG|Detail Poľskej brány s gotickým lomeným oknom s kružbou a strieľňami
Súbor:Poľská brána Levoča 6702.jpg|Gotický priechod pod vežou
Súbor:Poľská brána Levoča 6703.jpg|Trojštvrťový pohľad a nárožie veže
Súbor:Poľská brána Levoča 6700.jpg|Detail nárožia veže s výklenok s kamennou kružbou a v ňom konzola pre plastiku


## Referencie

## Literatúra
* 

## Externé odkazy
* Kultúrno-historické pamiatky Levoče

Kategória:Stavby v Levoči
Kategória:Veže na Slovensku
Kategória:Gotické stavby na Slovensku
Ivan Čarnogurský

Ing. **Ivan Čarnogurský** (* 27. máj 1933, Bratislava – † 9. november 2022, Bratislava) bol slovenský manažér, riaditeľ podniku Hydrostav Bratislava a politik, spoluzakladateľ Kresťanskodemokratického hnutia, po Nežnej revolúcii poslanec Slovenskej národnej rady a poslanec Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia, brat politika a slovenského expremiéra Jána Čarnogurského.

## Životopis
Vyrastal u starej mamy vo Vajnoroch a po vypuknutí druhej svetovej vojny v Malej Frankovej na Zamagurí. Vyštudoval strojárstvo na SVŠT v Bratislave a riadenie na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave. V rokoch 19581989 pôsobil ako inžinier na rôznych postoch, postupne na vedúcich pozíciách. V rokoch 19691970 riadil výstavbu letiska v meste Násiríja v Iraku, podieľal sa na projektovaní aj výstavbe vodného diela Gabčíkovo.

Koncom roku 1989 patril medzi zakladateľov Kresťanskodemokratického hnutia (KDH), spoločne so svojim bratom Jánom Čarnogurským. Vo voľbách v roku 1990 sa stal poslancom Slovenskej národnej rady a podpredsedom SNR. Vo voľbách v roku 1992 bol za KDH zvolený do Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia, kde pôsobil od 6. júna 1992 až do zániku Československa 31. decembra 1992.

Od 90. rokov pôsobil ako manažér, v rokoch 19901995 bol generálnym riaditeľom podniku Hydrostav Bratislava, za ktorý sa v rokoch 19931994 podieľal na konštrukcii plavebných komôr v Egypte na Níle. V rokoch 19952002 potom pôsobil ako riaditeľ firmy IPEC Projekt, s.r.o. Bratislava a od roku 2002 viedol firmu KORS a. s. Bratislava. Od roku 2003 zasadal v predstavenstve organizácie East-West Economic Club Bavaria a od roku 2004 zasadal v organizácii European Economic Senate, ktorá združuje európskych podnikateľov (od roku 2006 ako jej viceprezident). Od roku 2010 zasadal ako podpredseda v predstavenstve Republikovej únie zamestnávateľov. V roku 2011 sa stal predsedom čínsko-slovenskej spoločnosti European Investment Traskontinental a. s.

## Rodina
Bol synom Pavla Čarnogurského, bratom politika Jána Čarnogurského, Pavla Čarnogurského ml., sinologičky Mariny Čarnogurskej a prekladateľky Oľgy Slivkovej.

## Publikačná činnosť
* 
* 

## Referencie

## Externé odkazy
* Zoznam diel Ivana Čarnogurského v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Slovenskí strojní inžinieri
Kategória:Slovenskí manažéri
Kategória:Slovenskí podnikatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici KDH
Kategória:Poslanci SNR
Kategória:Poslanci Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia
Kategória:Absolventi Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Kategória:Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave