Morejský despotát

**Morejský despotát** (gr. Δεσποτάτο του Μορέως) bol polo-autonómnou provinciou Byzantskej ríše za vlády poslednej Palaiologovskej dynastie a po zániku Byzantskej ríše (1453) jedným z jej nástupníckych štátov až do jeho anexie Osmanskou ríšou v roku 1460. Despotát sa rozkladal na väčšine Peloponézskeho polostrova (vtedy nazývanom aj Morea). Hlavným a kultúrnym mestom bola Mystra, opevnené mesto ležiace v blízkosti starovekej Sparty.

## Dejiny
[vľavo|náhľad|Palác v [Mystras|Mystre, hlavnom meste despotátu]]
Po štvrtej križiackej výprave bolo na území Byzantskej ríše vytvorených viacero križiackych štátov, medzi nimi i Achájske kniežatstvo. Byzantská ríša, ktorej vtedajším nástupcom sa stalo Nikajské cisárstvo sa pokúsila svoje územia dobyť späť. Už v roku 1259 porazil nikajský cisár Michal VIII. achájske knieža Viliama II. (Guillaum II. de Villehardouin) pri Pelagónii, čo viedlo k znovu dobytiu východnej časti Morey východným cisárstvom. V roku 1261 Nikajské cisárstvo znovu získalo Konštantínopol a Byzantská ríša bola obnovená.

Cisár Ján VI. Kantakuzenos na území v Peloponéze v roku 1348 vytvoril údelné panstvo pre svojho syna Manuela Kantakuzena. V roku 1383 sa moci v despotáte ujala dynastia Palaiologovcov. Novým vládcom sa podarilo moc v krajine stabilizovať a Morea sa stala ekonomickým a kultúrnym centrom neskorej Byzantskej ríše. V rokoch 14151416 bol v severnej časti despotátu, medzi Sarónskym a Korintským zálivom vystavaný obranný valHexamilion. S úpadkom nadvlády latinských rytierov (tzv. obdobie frankokracie) súvisel i ďalší územný rozmach despotátu, ktorý do roku 1430 získal pod nadvládu takmer celý polostrov.
[vľavo|náhľad|[Monastier Pantanassa]]

V Morei v tomto období pôsobili najväčší vzdelanci neskoro-byzantského obdobia. Medzi nimi filozofi Bessarion a Pletón a ich žiaci, či biskupi Izidor Kyjevský a Gennadios Scholarios. Pôsobil tu aj grécky historik Laonikos Chalkokondyles. Morey sa darilo aj v ekonomickej oblasti, darilo sa poľnohospodárstvu (najmä vínnej réve a olivám) a prosperujúca bola aj výroba hodvábu a solí. Rozvoj podporovala aj albánska imigrácia, ktorá dodala nové pracovné sily pre krajiny spustošené bojmi a zabezpečila despotátu obrannú silu. Obrana pobrežia a obchod v krajine bol zase výrazne v rukách Benátskej republiky.

V roku 1446 osmanský sultán Murad II. porazil byzantské vojsko v bitke na Korintskej šiji a despotát sa však dostal do vazalstva Osmanskej ríše. Muradov syn Mehmed II. v roku 1453 dobyl Konštantínopol, čo znamenalo osamostatnenie Morejského despotátu. Sultán Mehmed II. však po Morejcoch čoskoro začal žiadať pravidelný tribút, ktorý krajina odmietla platiť a čo viedlo k jej dobytiu 29. mája 1460.

## Zoznam vládcov despotátu
[náhľad|Cisársky orol v [Mystras|Mystre]]
Zoznam vládcov Morejského despotátu podľa *Dějiny Byzance*:

### Kantakuzenovci
* 1348  1380 Manuel Kantakuzenos
* 1380  1383 Matej Kantakuzenos (Matthaios)
* 1383 Demeter I. Kantakuzenos

### Palaiologovci
* 1383  1407 Teodor I. Palaiologos
* 1407  1428 Teodor II. Palaiologos (spolu s bratmi Konštantínom a Tomášom)
* 1428  1443 Konštantín Palaiologos a Tomáš Palaiologos
* 1449  1460 Tomáš Palaiologos a Demeter II. Palaiologos

## Referencie

## Pozri aj
* Pád Konštantínopola 
* Byzantská ríša 
* Achájske kniežatstvo 
* Trapezuntské cisárstvo
* Kniežatstvo Theodoro

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Mistra prežila pád Konštantínopolu o sedem rokov (historyweb.sk)
* Peloponéz (anglicky)

Kategória:Morejský despotát
Kategória:Zaniknuté štáty na Balkánskom polostrove
Kategória:Byzantská ríša
Kategória:Dejiny Grécka
Kategória:Zaniknuté štáty Európy