open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jared Isaacman

**Jared Taylor Isaacman** (* 11. február 1983, Summit, New Jersey, USA) je americký podnikateľ, pilot, komerčný astronaut a riaditeľ NASA. Je zakladateľom a predsedom spoločnosti Shift4 Payments, ktorá sa zaoberá spracovaním platieb, a zakladateľom firmy Draken International, ktorá poskytuje výcvik simulovaných protivníkov pre americké, britské a ďalšie vzdušné sily NATO. V máji 2025 sa jeho čisté imanie odhadovalo na 1,4 miliardy dolárov.

Isaacman velil misii Inspiration4 – prvému výlučne súkromnému kozmickému letu – s použitím kozmickej lode Crew Dragon *Resilience* spoločnosti SpaceX, ktorá štartovala z Kennedyho vesmírneho strediska 16. septembra 2021. Neskôr velil letu Polaris Dawn, počas ktorého sa stal prvým súkromným občanom, ktorý vykonal výstup do otvoreného vesmíru.

V decembri 2024 ho prezident Donald Trump nominoval na post 15. riaditeľa NASA. Počas vypočutia v senáte v apríli 2025 Isaacman zdôraznil, že do agentúry prichádza ako outsider s podnikateľským zázemím, a vyhlásil, že jeho cieľom je priviesť NASA do „nového zlatého veku vedy a objavovania“. Zároveň čelil otázkam týkajúcim sa jeho blízkych vzťahov s Elonom Muskom, zakladateľom SpaceX, jedného z najväčších zmluvných partnerov NASA. Dňa 31. mája 2025 Trump – v rámci viacerých krokov, ktoré predchádzali jeho sporu s Elonom Muskom – Isaacmanovu nomináciu stiahol. Opätovne ho nominoval 4. novembra 2025. Senát ho 17. decembra 2025 potvrdil vo funkcii riaditeľa NASA a nasledujúci deň zložil prísahu.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Jared Isaacman na stránkach NASA 
* Jared Isaacman na stránkach spacefacts.de 

Kategória:Podnikatelia USA
Kategória:Letci USA
Kategória:Komerční kozmonauti
Kategória:Riaditelia NASA
Kategória:Osobnosti z New Jersey
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Miliardári USA
Vyraďovacia fáza Ligy majstrov žien UEFA 2025/2026

**Vyraďovacia fáza [[Liga majstrov žien UEFA 2025/2026|Ligy majsteriek UEFA 2025/2026]]** začne 11. februára 2026 a skončí 23. mája 2026 finálovým zápasom, ktorú sa bude konať v Osle na Ullevaal Stadion. 12 tímov súťaží vo vyraďovacej fáze, z toho 8 tímov hrá v play-off o štvrťfinále a 4 postúpili priamo do štvrťfinále.

## Kvalifikované tímy

## Formát
Okrem finálového zápasu sa budú hrať dvojzápasy, doma a vonku. Postupuje tím, ktorý dá viac gólov spolu za oba zápasy. Ak po dvojzápase nastane remíza, hrá sa predĺženie 30 minút. Ak bude remíza aj po predĺžení, o víťazovi sa rozhodne po penaltách.

## Harmonogram

## Play-off

### Pavúk

### Osemfinále

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Finále

## Referencie

## Pozri aj
* Liga majsteriek UEFA 2025/2026
* Kvalifikácia Ligy majsteriek UEFA 2025/2026
* Ligová fáza Ligy majsteriek UEFA 2025/2026
* Európsky pohár žien UEFA 2025/2026

Kategória:Liga majstrov žien UEFA
Magurský potok (prítok Petríkova)

**Magurský potok** je potok v regióne Horehronie, v území obce Polomka v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Veporské vrchy. Ústi do Petríkova. Má dĺžku . Rád toku IV. 
## Prameň
Vodný tok *Magurský potok* pramení v  v lesnom extraviláne územia obce Polomka, vo vzdialenosti  severne od vrchu Psica s , v juhozápadnej časti územia obce, v okrese Brezno. 
## Opis toku
*Magurský potok* tečie od prameňa severným smerom cez lesný extravilán územím obce Polomka, skrúca sa na severozápad, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok v suchom období bez vody, vracia sa do severného smeru, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok zo svahov vrchu Magura, vyteká z lesa do poľnohospodárskeho extravilánu, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v   ústi do Petríkova ako jeho pravostranný prítok. Potok Petríkovo ďalej ústi do Hrona. *Magurský potok* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení, tečie a ústi do Petríkova v území obce Polomka. Patrí do geomorfologického celku Veporské vrchy do ich geomorfologického podcelku Fabova hoľa. Vodný tok *Magurský potok* má tri bezmenné prítoky. Potok leží v ochrannom pásme Národného parku Muránska planina.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Magurský potok* má pôvod v názve vrchu Magura, úpätím ktorého potok preteká. Podoba *Magura* je historické apelatívum s významom *vrch, kopec*, ktoré v súčasnej slovenčine už ustúpilo na okraj slovnej zásoby. Rozšírením slovného základu *Magura* o formant prídavného mena *-ský* a po kombinácii  so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Magurský potok* s významom *potok tečúci úpätím vrchu [[Magura (vrch vo Veporských vrchoch; 1101 m)|Magura]]*, ktorým bol nazvaný vodný tok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Magurský potok* bol štandardizovaný v roku 2008. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Magurský potok* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku sú tri vodné toky s týmto štandardizovaným názvom (december 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky vo Veporských vrchoch
Kategória:Polomka
Kategória:Povodie Hrona
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1985/86

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1985/86** bol 34. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 10 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra obhájila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol 23. titul v histórii. Strieborná Tatra Kopřivnice získala medailové umiestnenie po deviatich a bronzová Slavia Praha po piatich rokoch.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž sa skladala z dvoch častízo základnej a nadstavbovej. Základná časť pozostávala z 18 kôl a každý s každým sa v nej stretol 2-krát doma a vonku. Družstvá sa po nej rozdelili na tri nadstavbové skupinyo 1. až 4. miesto (o titul), o 5. až 7. miesto (o umiestnenie) a o 8. až 10. miesto (o udržanie). V každej zo skupín sa odohrali 4, resp. 3 turnaje, kde družstvá odohrali jednokolovo zápasy každý s každým, pričom sa im započítavali aj výsledky zo základnej časti. Zo súťaže nikto priamo nezostupoval, pretože sa od budúcej sezóny navyšoval počet jej účastníkov. 

## Účastníci

Pozn.: Dunajský pohár bola súťaž stredoeurópskych krajín, hraná od roku 1983; v 6-člennej skupine účinkovali družstvá z Česko-Slovenska, Maďarska a Rakúska. ČH Bratislava súťaž v jej 3. ročníku (1985) vyhrala (ako prvá z česko-slovenských družstiev), Plzeň skončila na druhom mieste.

## Výsledky
### Základná časť

Pozn.: O umiestnení na 2. a 3. mieste a na 6. a 7. mieste rozhodovali vzájomné zápasy.

### Nadstavbová časť
#### Skupina o 1.4. miesto

#### Skupina o 5.7. miesto

#### Skupina o 8.10. miesto

Pozn.: O umiestnení na 9. a 10. mieste rozhodovali vzájomné zápasy (Topoľčany vyhrali 3, Karviná 1 zápas).

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1985/86

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1985
Kategória:Hádzaná v 1986
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Šára Alexy

**Šára Alexy**, rod. **Karola Buganová** (iné zápisy mena pozri nižšie; * 4. november 1906, Vyšná Lipnica† 1. jún 1978, Bratislava) bola slovenská spisovateľka, textilná výtvarníčka, poetka, ilustrátorka a publicistka.

## Meno
Šára Alexy v dobovej literatúre vystupuje pod viacerými menami. Pod menom **Šára Buganová** začala prispievať do periodík v 20. rokoch.

## Život
Narodila sa v rodine Antónie Buganovej, rod. Králičkovej (* 1885† 1960) a Františka Bugana (18781958), ktorý bol notárom a hlavným slúžnym. Mala piatich súrodencov.

V rokoch 19121916 navštevovala ľudovú školu v Námestove, ďalej študovala na meštianskej dievčenskej škole v Ružomberku a v Trstenej (19161919) a napokon absolvovala štátne dievčenské reformné gymnázium v Košiciach (19191924), kde zmaturovala. V rokoch 19241928 striedavo študovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a na Karlovej univerzite v Prahe, pričom v roku 1927 absolvovala študijný pobyt na Sorbonne v Paríži a v roku 1928 získala absolutórium v Bratislave.

Po štúdiách a rozvode prvého manželstva pôsobila v Žiline a v Nových Zámkoch, pričom po sobáši s Jankom Alexym v roku 1933 žila v Piešťanoch a až od roku 1937 v Bratislave.

Publikovala od 20. rokov pod rodným menom Šára Buganová v *Slovenských pohľadoch* a v *Živene*. Po zakončení štúdií vydávala najmä senzitívnu poéziu – prírodnú, ľúbostnú a etickú lyriku. Článkami v *Slovenskom národe* (19241925) a v *Živene* propagovala feministické hnutie. Do časopisu *Vatra* z francúzštiny preložila poéziu „prekliateho básnika“ Charlesa Baudelaira a z angličtiny básne Oscara Wilda, v *Slovenských pohľadoch* vydávala básne v próze, v *Slovenskom národe* (19251926) literárne a publicistické príspevky, v *Slovenskej krajine* (1930) hudobné a divadelné kritiky, pričom okrem už zmienených periodík tiež prispievala do časopisu Ústredia slovenského katolíckeho študentstva *Rozvoj*.

Ján Borin zaradil niekoľko jej básní do svojej zbierky *Básne v próze* (1925), ktoré vydal pod pseudonymom Júlia Divínska. Pseudonym aj celá zbierka sa niekedy mylne pripisovali Šáre Alexy, ktorá sa od tejto literárnej mystifikácie dištancovala v *Národních novinách* 26. januára 1926.

V roku 1930 pripravovala do tlače fejtóny Růženy Svobodovej o Slovensku, no v polovici 30. rokov sa literárne odmlčala.

Inšpirovala viaceré výtvarné diela, ktoré vytvoril jej manžel a ilustrovala jeho knihy. Vyvíjala tiež úsilie o záchranu a rekonštrukciu kultúrnych pamiatok na Slovensku, predovšetkým Bratislavského, Trenčianskeho a Spišského hradu. Neskôr, v 60. rokoch, sa spolu s manželom venovala tvorbe gobelínov s monumentálnymi historickými výjavmi (*Jánošíkova družina*, *Smrečany*, *Hrady a zbojníci* atď.) a výtvarnej výchove detí.

## Osobný život
Jej prvým manželom bol Ľudovít Labaj a druhým manželom Janko Alexy.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Externé odkazy
Kuťa

náhľad|Kuťa v tradičnej ukrajinskej miske
**Kuťa** (; ; ; ; ) je tradičné jedlo východoeurópskej kuchyne, najmä ukrajinskej, poľskej, bieloruskej a litovskej kuchyne. Ide o jedno z 12 tradičných jedál, z ktorých sa skladá štedrovečerná večera. Kuťa sa je len počas Vianoc alebo v Rusku na pohrebných hostinách (karoch).

Tradične sa pripravuje z tlčenej pšenice, makových semienok, sladu alebo medu a dodatočných surovín (oriešky, hrozienka atď.). V množstve predpisov sa vyskytuje mlieko alebo smotana, v pôvodných receptoch bolo mlieko z mletého maku. V súčasnosti sa používajú tiež suroviny, ktoré predtým neboli dostupné alebo boli veľmi drahé, ako napríklad kúsky pomarančov alebo mandle.

## Príprava pšenice
Pšeničné zrná sú obalené tvrdou šupkou, ktorá sa musí pred varením odstrániť, čo je dosť pracné a časovo náročné. Na vidieku sa táto činnosť tradične vykonávala ručne. Zrná sa ľahko navlhčili, nasypali do ľanového vrecka a zaviazali. Dreveným tĺkom sa tĺklo do vrecka, ktorý ležal na tvrdom podklade. Vždy po niekoľkých minútach sa vrecko rozväzovalo a obsah pokropil studenou vodou, aby sa šupky ľahšie oddeľovali od zŕn. Ručné spracovanie 1 kg trvalo asi 15 – 30 minút. Potom sa zrná preplachovali vodou na riedkom site, aby sa oddelili šupky.

V súčasnosti sa dá v obchodoch kúpiť pšenica, kde bola tvrdá šupka oddelená mechanicky.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Ukrajinská kuchyňa
Konfekčné výrobné družstvo

**Konfekčné výrobné družstvo** bol druh výrobného družstva, ktoré sa zameriavalo na zákazkovú a sériovú výrobu odevov a na ich opravu.

Prvé takéto družstvá začali na Slovensku zriaďovať drobné živnostníctvo ešte v 20. rokoch 20. storočia, napr. Americko-slovenské krajčírske družstvo v Novom Meste nad Váhom (1920), Krajčírske výrobné družstvo v Trenčíne (1921), krajčírske družstvo v Rajci (1923) a neskôr v Topoľčanoch.

Po februárovom prevrate (1948) komunistický režim využil túto formu družstiev na zreorganizovanie zakázaných krajčírskych remeselných živností. V roku 1977 na Slovensku fungovalo 12 takýchto družstiev: Módna tvorba Košice, Novodev Nové Zámky, Odeta Michalovce, Slovodev Galanta, Vzor Nitra, Vzor Zvolen, Vzorodev Bratislava, Vzorodev Komárno, Vzorodev Prešov, Vzorodev Spišské Podhradie, Vzorodev Topoľčany a Vzoroodev Žilina. Spolu tvorilo ich členskú základňu 9&nbsp;215 osôb. Mali 311 prevádzkarní, pričom objem ich výroby dosiahol 742 miliónov (mil.) Korún československých (Kčs), pre vnútorný trh zrealizovali dodávky v objeme 633 mil. Kčs, na export 111 mil. Kčs a poskytli služby vo výške 175 mil. Kčs. Z organizačného hľadiska tvorili odvetvie v rámci Slovenského zväzu výrobných družstiev, pričom predstavovali okolo 14,6&nbsp;% z celkovej výroby výrobných družstiev.

## Referencie

Kategória:Krajčírstvo
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1965/66

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1965/66** bol 14. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, teda o 2 družstvá viac v minulej sezóne. Titul majstra obhájila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol 13. titul v histórii.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Dve posledné družstvá zostúpili do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga).

## Účastníci

Pozn.: TJ Spartak Plzeň sa premenoval na TJ Škoda Plzeň.

## Výsledky

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1965/66

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Československý šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1965
Kategória:Hádzaná v 1966
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Magdaléna Balíková-Dziaková

**Magdaléna Balíková-Dziaková**, rod. **Balíková** (* 20. február 1927, Prešov† 24. jún 1982, Košice) bola operná speváčka sopranistka a herečka, členka činohry a sólistka spevohry Krajového slovenského divadla v Prešove (19511953) a členka opery Národného, resp. Štátneho divadla Košice (19541982).

## Život
Narodila sa v rodine Márie Balíkovej, rod. Mitrovej a Jána Balíka. Ľudovú a meštiansku školu navštevovala v rodnom Prešove. Následne pracovala ako úradníčka na pracovisku Slovenského pozemkového fondu (19451948) a vo Východoslovenskom kameňolome (19481951).

Začínala ako ochotníčka v Prešove, kde nastúpila na profesionálnu dráhu ako sopranistka v Krajovom slovenskom národnom divadle v Prešove (od 8. júna 1954 nesie názov Divadlo Jonáša Záborského). V rokoch 19511953 bola členkou činohry a sólistkou spevohry tohto divadla a v rokoch 19541982 už pôsobila ako členka operného zboru Národného divadla Košice (od roku 1955 nesie názov Štátne divadlo Košice). Na scéne košickej opery stvárnila postavy v operách svetových aj českých skladateľov ako napr. Richtárku v Janáčkovej *Jej pastorkyni* (1958), Sestru Osminu v Pucciniho *Sestre Angelike* (1969) či Pani Hopkinsonovú v Loeweho muzikáli *My Fair Lady* (1971).

Stvárnila aj postavu Juráčky vo filme Josefa Macha *Rodná zem* (1953).

## Osobný život
Zosobášila sa s knihovníkom Ing. Pavlom Dziakom (* 1924). Mala syna a tri dcéry vrátane učiteliek Márie Rybárovej, rod. Dziakovej (* 1953) a Júliu Cakociovej, rod. Dziakovej (* 1956).

## Referencie

## Externé odkazy
* Magdaléna Balíková-Dziaková vo Virtuálnej databáze slovenského divadla Divadelného ústavu

Kategória:Osobnosti z Prešova
Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Slovenské operné speváčky
Kategória:Členovia Divadla Jonáša Záborského
Kategória:Členovia Opery Národného divadla
Formula 1 v roku 1976

**Sezóna 1976** bola 27. ročníkom majstrovstiev sveta Formuly 1 a 19. ročníkom poháru konštruktérov. Kalendár pretekov obsahoval 16 veľkých cien. Sezóna sa začala Veľkou cenou Brazílie 25. januára a skončila sa Veľkou cenou Japonska 24. októbra 1976. 

Majstrom sveta sa stal po prvý a zároveň poslednýkrát v kariére Britský jazdec James Hunt, svoj štvrtý pohár konštruktérov získal tím Ferrari.

Sezóna Formuly 1 v roku 1976 sa zapísala do histórie ako jedna z najdramatickejších a najemotívnejších vôbec. Dominoval jej súboj dvoch úplne rozdielnych osobností – precízneho a chladne kalkulujúceho Nikiho Laudu z Ferrari a charizmatického, riskujúceho Jamesa Hunta z McLarenu. Lauda mal sezónu výborne rozbehnutú a po prvej polovici šampionátu výrazne viedol, keď však na legendárnom Nürburgringu utrpel hrozivú nehodu, jeho boj o titul sa takmer skončil tragicky. Po náraze jeho Ferrari vzbĺklo a Lauda utrpel ťažké popáleniny tváre a vážne poškodenie pľúc, pričom niekoľko dní bojoval o život.

Napriek tomu sa v neuveriteľne krátkom čase, už po šiestich týždňoch, vrátil späť do kokpitu a pokračoval v súboji o titul, hoci jazdil v bolestiach a s trvalými následkami. Hunt medzitým využil Laudovu absenciu, dotiahol bodový rozdiel a pred poslednými pretekmi sezóny v Japonsku ich delil len minimálny rozdiel. Finále sezóny na okruhu Fuji sa odohrávalo v extrémnom daždi a veľmi nebezpečných podmienkach. Lauda sa po niekoľkých kolách rozhodol odstúpiť, pretože považoval riziko za neprimerané a verejne vyhlásil, že jeho život má väčšiu hodnotu než titul majstra sveta.

James Hunt došiel do cieľa na treťom mieste, čo mu stačilo na zisk majstrovského titulu o jediný bod. Sezóna 1976 tak zostala symbolom extrémnej rivality, rozdielnych prístupov k riziku a jedného z najväčších návratov v dejinách športu. Jej príbeh sa stal legendou a neskôr bol spracovaný aj vo filme Rush, ktorý túto epochu Formuly 1 priblížil novým generáciám fanúšikov.

## Zloženie tímov

## Kalendár
} Veľká cena Kanady
| nowrap="" | Mosport Park, Ontario
| nowrap="" |3. október
|-
!15
| Veľká cena USA
| Watkins Glen Grand Prix Course, New York
|10. október
|-
!16
| Veľká cena Japonska
| Fuji Speedway, Šizuoka
|24. október
|}

## Výsledky a umiestnenie

##### Výsledky veľkých cien
} Veľká cena Kanady
| James Hunt
| align="left" | Patrick Depailler
| align="left" | James Hunt
| McLaren-Ford
|-
!15
| Veľká cena USA
| James Hunt
| James Hunt
| align="left" | James Hunt
| McLaren-Ford
|-
!16
| Veľká cena Japonska
| align="left" | Mario Andretti
| align="left" | Jacques Laffite
| align="left" | Mario Andretti
| Lotus-Ford
|-
! colspan="6" |Zdroj:
|}

##### Majstrovstvá sveta jazdcov

##### Pohár konštruktérov

## Referencie

1976
Kategória:Formula 1 v roku 1976
Kategória:Šport v 1976
Cesare Nosiglia

Mons. **Cesare Nosiglia** (* 5. október 1944, Rossiglione, Taliansko† 27. august 2025, Chieri, Taliansko) bol taliansky rímskokatolícky kňaz, biskup, ktorý v rokoch 2010 až 2022 pôsobil ako turínsky arcibiskup. Biskupom bol od roku 1991, najprv ako rímsky pomocný biskup, v rokoch 1996 až 2003 rímsky vicegerent s titulom arcibiskup a neskôr v rokoch 2003 až 2010 arcibiskupbiskup diecézy Vicenza.

## Životopis
Narodil sa 5. októbra 1944 v obci Rossiglione v Taliansku a vyrastal v obci Campo Ligure. Študoval v seminári v Acqui Terme a 29. júna 1968 ho biskup Giuseppe Dell'Omo vysvätil za kňaza diecézy Acqui. Študoval v Ríme, kde získal licenciu z teológie na Lateránskej univerzite a licenciát z Písma svätého na Pápežskom biblickom inštitúte. V rokoch 1971 až 1983 pracoval v Národnom katechetickom úrade Talianskej biskupskej konferencie, v rokoch 1983 až 1986 ako jeho zástupca riaditeľa a v rokoch 1986 až 1991 ako riaditeľ. Medzi jeho pastoračné úlohy patrila práca vo farnosti San Giovanni Battista De Rossi v rokoch 1968 až 1975 a vo farnosti San Filippo Neri v rokoch 1975 až 1991. V rokoch 1978 až 1980 tiež vyučoval teológiu na Pápežskom inštitúte svätého Anselma.

Pápež Ján Pavol II. mu udelil titul kaplána Jeho Svätosti.

## Biskup
Dňa 6. júla 1991 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za rímskeho pomocného biskupa a titulárneho biskupa Victoriany. Vysvätil ho 14. septembra 1991 kardinál Camillo Ruini. Bol relátorom synody Rímskej diecézy a viedol jej posynodálnu komisiu. 19. júla 1996 mu bola udelená osobná hodnosť arcibiskupa a bol menovaný za rímskeho vicegerenta. V rokoch 1992 až 1995 bol členom Komisie pre doktrínu a katechézu Talianskej biskupskej konferencie. V rokoch 1995 až 2000 pôsobil aj ako tajomník Komisie pre katolícku výchovu a potom v rokoch 2000 až 2005 ako prezident tejto komisie.

Dňa 6. októbra 2003 bol menovaný za diecézneho biskupa diecézy Vicenza, pričom si zachoval osobnú hodnosť arcibiskupa. 25. mája 2010 bol zvolený za viceprezidenta Talianskej biskupskej konferencie.

11. októbra 2010 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za turínskeho arcibiskupa. V auguste 2019 pápež František rozhodol, že bude slúžiť dva roky po dosiahnutí kánonického veku 75 rokov. Dňa 12. októbra 2019 bol menovaný za apoštolského administrátora Suskej diecézy. Pápež František 19. februára 2022 prijal jeho rezignáciu na funkcie turínskeho arcibiskupa a apoštolského administrátora Suskej diecézy. Od 12. októbra 2019 až do uvedenia nového biskupa Roberta Repoleho do úradu 8. mája 2022 spravoval aj uvoľnenú diecézu Susa ako apoštolský administrátor.

Zomrel 27. augusta 2025 vo veku 80 rokov.

## Referencie

## Pozri aj

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Absolventi Pápežskej lateránskej univerzity
Pramenná oblasť Rimavy

**Pramenná oblasť Rimavy** je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Národného parku Muránska planina.

Nachádza sa v katastrálnom území mesta Tisovec v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2023 na rozlohe 2058,67 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 3. stupeň ochrany. Chránené územie leží v južnej časti Veporských vrchov a je súčasťou Národného parku Muránska planina.

Predmetom ochrany sú: *Biotopy európskeho a národného významu: nížinné, podhorské a horské kosné lúky, prameniská, rašeliniská, trasoviská a ďalšie; biotopy rastlín európskeho a národného významu: kyjanôčka zelená (Buxbaumia viridis), bochník Rogerov (Orthotrichum rogeri), bochník švédsky (Orthotrichum scanicum); biotopy živočíchov európskeho a národného významu: ohniváčik veľký (Lycaena dispar), modráčik čiernoškvrnný (Maculinea arion), [[kunka žltobruchá]] (Bombina variegata) a ďalšie chránené druhy.*

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Chránené areály na Slovensku
Kategória:Chránené územia v okrese Rimavská Sobota
Kategória:Veporské vrchy
Kategória:Tisovec (okres Rimavská Sobota)
Čanecký potok

**Čanecký potok** je krátky vodný tok v Kysuckých Beskydách a Jablunkovskom medzihorí na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Skaliťanky (Čierňanky) v povodí Kysuce, má dĺžku približne 2,6 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v severozápadnej časti Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Javorský Beskyd, na juhozápadnom úbočí Skaľanky (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste, neďaleko poľskej hranice, tečie krátko západným, postupne však severozápadným smerom lokalitou Varmusová. V strednej časti opúšťa súvislý les a priberá významný ľavostranný prítok z lokality Hájka pod Oselným (). Vteká do intravilánu Skalitého a jej časti Šimalová. Potok opúšťa Kysucké Beskydy a prechádza do Jablunkovského medzihoria, kde sa postupne stáča na sever. V oblasti Kudlov tečie okolo základnej školy a onedlho sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Skaliťanky (Čierňanky) v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Čanecký potok pramení a preteká iba územím obce Skalité v okrese Čadca v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucké Beskydy, Javorský Beskyd
* Jablunkovské medzihorie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Jablunkovskom medzihorí
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Skalité
Kategória:Vodné toky v Kysuckých Beskydách
Mačo

**Mačo** môže byť:

* priezvisko, pozri Mačo (priezvisko)
* arogantný muž s pohŕdavým postojom k ženám, pozri mačo (muž)

## Pozri aj
* Macho
STN

**STN** môže byť skratka pre:

* Slovenská technická norma – norma na Slovensku
* Shalimar Television Network – pakistanská televízna sieť
* Schaghticoke Tribal Nation – štátom uznaný kmeň v Connecticute
Olivia Cooke

**Olivia Cooke** (* 27. december, 1993, Oldham, Anglicko) je anglická herečka, známa z televíznych seriálov ako *[[Bates Motel]]* (20132017) a *[[Rod draka]]* (2022súčasnosť). 

## Detstvo a mladosť

Cooke sa narodila 27. decembra 1993 v Oldhame vo Veľkom Manchestri. Po rozvode rodičov vyrastala so sestrou u matky. Herectvu sa začala venovať už v ôsmich rokoch v Oldham Theatre Workshop. Študovala drámu, no školu opustila skôr, aby mohla účinkovať v seriáli *Blackout*. Objavila sa aj vo videu z turné skupiny One Direction v roku 2012. Pokúsila sa dostať na Kráľovskú akadémiu dramatických umení (RADA), dostala sa do finálneho kola, no nebola prijatá.

## Kariéra

Po účinkovaní v Oldham Theatre Workshop získala Cooke televízne role vďaka castingovej režisérke Beverley Keogh. Cooke uprednostňovala televíziu pred divadlom. Jej prvou výraznou úlohou, bola rola Emmy Decody v televíznom seriáli *[[Bates Motel]]*. V televíznom seriáli účinkovala až do jeho záverečnej epizódy v roku 2017.

V roku 2014 sa objavila vo viacerých hororových filmoch vrátane filmov *Signál z neznáma*, *Ouija* a *Temné sily*. O rok neskôr, účinkovala vo filme *Ja, Earl a dievča na zomretie*, kde si zahrala hlavnú ženskú úlohu pacientky s leukémiou a kvôli roli si oholila vlasy. Film získal hlavnú ceny poroty aj divákov na festivale Sundance. Po boku herca Billyho Nighya si zahrala vo filme *The Limehouse Golem*.

V roku 2017 si zahrala po boku hercov ako Anya Taylor-Joy a Anton Yelchin vo filme *Otravný príbuzný*. O rok neskôr, stvárnila postavu Art3mis vo filme Stevena Spielberga, *Ready Player One: Hra sa začína*, po boku hercov ako Tye Sheridan, Ben Mendelsohn, Hannah John-Kamen a Simon Pegg. V rovnakom roku stvárnila hlavnú postavu v televíznej minisérii *Vanity Fair*.

Od roku 2022 stvárňuje Alicent Hightower v seriáli HBO *[[Rod draka]]*. 

## Súkromný život

Cooke si svoje súkromie stráži a o osobnom živote hovorí len zriedka. V rozhovoroch sa otvorene vyjadrila o boji s úzkosťami, ktoré zažívala najmä na začiatku kariéry. Vo voľnom čase sa venuje hudbe, cestovaniu a čítaniu. Aktívne podporuje charitatívne projekty zamerané na duševné zdravie.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické divadelné herečky
Kategória:Anglické filmové herečky
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1966/67

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1966/67** bol 15. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra obhájila TJ Dukla Praha, pre ktorú to bol 14. titul v histórii. Strieborný Baník Karviná získal svoje prvé medailové umiestnenie.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Dve posledné družstvá zostúpili do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga).

## Účastníci

Pozn.: Prvýkrát mala slovenská strana až 4 zástupcov.

## Výsledky

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1966/67

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Československý šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1966
Kategória:Hádzaná v 1967
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Joširó Mori

**Joširó Mori** (, * 14. júl 1937, Nomi, prefektúra Išikawa, Japonské cisárstvo) je japonský bývalý politik. V rokoch 2000 až 2001 bol predsedom vlády Japonska a predsedom Liberálno-demokratickej strany. Počas svojho pôsobenia vo funkcii bol v prieskumoch verejnej mienky nepopulárny a je známy kontroverznými vyhláseniami, ktoré robil počas svojho úradu aj po ňom.

Mori sa narodil v dnešnom meste Nomi v prefektúre Ishikawa v Japonsku a pred vstupom do politiky pracoval ako novinár. V roku 1969 bol Mori zvolený do dolnej komory parlamentu za 2. obvod Ishikawa. V rokoch 1983 až 1984 pôsobil vo vláde ako minister školstva, v rokoch 1992 až 1993 ako minister medzinárodného obchodu a priemyslu a v rokoch 1995 až 1996 ako minister výstavby. Neskôr sa stal generálnym tajomníkom Liberálnej demokratickej strany (LDP). Potom, čo Keizó Obuči 2. apríla 2000 utrpel mŕtvicu a krvácanie do mozgu a nemohol pokračovať vo funkcii premiéra, sa Mori stal predsedom LDP a premiérom niekoľko dní pred Obučiho smrťou.

Médiá počas Moriho funkčného obdobia ako premiéra venovali pozornosť najmä jeho faux pas a nediplomatickým vyjadreniam, čo viedlo k jeho nízkej popularite v prieskumoch verejnej mienky. Členovia jeho kabinetu podali demisiu kvôli škandálom spojeným so zbierkou finančných prostriedkov, čo tiež prispelo k zníženiu popularity. V novembri 2000, keď Moriho popularita klesla pod 30 %, sa opoziční politici pokúsili vyvolať hlasovanie o nedôvere voči Morimu tým, že požiadali o podporu členov samotného LDP. Ku koncu Moriho funkčného obdobia klesla jeho popularita na jednociferné hodnoty. V apríli 2001 Mori oficiálne oznámil svoj zámer odstúpiť. Džuničiró Koizumi vyhral následné voľby na predsedu LDP a 26. apríla 2001 sa stal novým premiérom.

Po odstúpení z funkcie zostal Mori členom Snemovne reprezentantov, až kým v júli 2012 neoznámil, že sa nezúčastní parlamentných volieb v danom roku. Po odstúpení z funkcie premiéra zostal dôležitou osobnosťou v rusko-japonských vzťahoch vďaka svojim blízkym osobným vzťahom s Vladimírom Putinom. Po skončení svojho mandátu pôsobil Mori ako prezident Japonskej ragbyovej únie a Japonsko-kórejskej parlamentnej únie. V roku 2014 bol menovaný za predsedu organizačného výboru Letných olympijských a paralympijských hier 2020, ale v roku 2021 odstúpil po tom, čo na zasadnutí výboru urobil niekoľko faux pas, ktoré boli vnímané ako sexistické. V roku 2003 Mori získal najvyššie ocenenie Japonskej skautskej asociácie.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Japonskí politici
Kategória:Členovia Snemovne reprezentantov (Japonsko)
Kategória:Predsedovia vlády Japonska
Kategória:Osobnosti z Nomi
Gus (medveď)

náhľad|Gus vo svojom výbehu (2011)
**Gus** (* 1985 Toledo, Ohio, USA – † 27. august 2013, Central Park, New York, USA) bol medveď biely v zoologickej záhrade Central Park. Pre svoje neurotické a úzkostlivé správanie sa stal symbolom uponáhľaného životného štýlu Newyorčanov. Stal sa prvým zvieraťom chovaným v zajatí, ktorému predpísali antidepresíva.

## Životopis
Narodil sa v zoologickej záhrade v Tolede. Ako trojročné mláďa ho presťahovali do zoo v Central Parku. Od roku 1994 u neho pozorovali známky depresie: až dvanásť hodín denne trávil plávaním od jedného konca svojho výbehu k druhému. Zvierací terapeut, ktorý ho liečil, skonštatoval, že "Gus je unudený a tak trochu blázon, ako veľa ľudí v New Yorku". Vo výbehu mu nainštalovali vírivku a nové hračky. Súčasťou liečby bolo aj podanie antidepresív. Po niekoľkých mesiacoch obsedantného plávania sa jeho depresívne stavy zlepšili, ale nikdy sa úplne nevyliečili. V roku 2013 ho utratili, pretože mu našli neoperovateľný tumor. Mal 27 rokov. Dožil sa vyššieho veku, než je u ľadových medveďov zvykom. Za života ho navštívilo vyše 20 miliónov návštevníkov.

### Popularita
Gus sa stal symbolom typického neurotického Newyorčana a všetkých, kto sa v New Yorku cíti ako outsider a vyvrheľ. Poslúžil ako námet satirickej knihe*,* dvom rozprávkam pre deti a divadelnej hre. Kanadská rocková kapela The Tragically Hip o ňom naspievala pieseň *Gus: The Polar Bear from Central Park*.

## Referencie
Kategória:Narodenia v 1985
Kategória:Úmrtia 27. augusta
Kategória:Úmrtia v 2013
Kategória:Slávne zvieratá
Kategória:New York (mesto)
6-7 meme

**6-7** (vyslovuje sa „**six seven**“ alebo „**šesť sedem**“; píše sa aj ako **67** a **6&nbsp;7**) je internetový mém a slangový výraz, ktorý sa objavil v roku 2025 na TikToku a Instagram Reels a neskôr sa rozšíril aj do YouTube Shorts. Nemá to žiadny pevný význam.

Táto fráza pochádza z piesne „Doot Doot (6 7)“ od skupiny Skrilla, ktorá sa stala populárnou vo videostrihoch s profesionálnymi basketbalistami, najmä s LaMelo Ballom, ktorý je 6 stôp&nbsp;a 7 palcov (2,01&nbsp;metrov) vysoký. Meme sa ďalej spopularizoval vďaka opakovanému používaniu tejto frázy hráčom Overtime Elite Taylenom „TK“ Kinneym. V marci 2025 sa chlapec menom Maverick Trevillian stal známym ako „67 Kid“ po tom, čo ho virálne video ukázalo kričať tento výraz na basketbalovom zápase a zároveň predvádzať vzrušené gesto rukou.

Meme, opísaný ako „otravný“ a „ako mor“, bol viacerými spravodajskými médiami spojený so širším fenoménom „hniloby mozgu“ alebo brainrotom – čo je digitálnymi médiami považované za nekvalitné. Niektorí komentátori to tiež považujú za dôkaz rastúcej prítomnosti Generácie Alfa v internetovej kultúre.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Internetové mémy
Kategória:Internetový slang
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2027

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2027** budú v poradí 51. juniorským hokejovým svetovým šampionátom. Turnaj Top divízie sa bude hrať v Edmontone a Red Deer v Kanade od 26. decembra 2026 do 5. januára 2027.

## Dejiská

## Kvalifikované tímy
**Kvalifikované ako hostiteľ**

* 
**Automatická kvalifikácia po umiestnení v top** **9 na [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2026|Majstrovstvách sveta 2026]]**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
**Kvalifikovaní postupom z [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2026 (nižšie divízie)#I. A divízia|I. A divízie MS 202]]**'''6'''
* 
## Nasadenie do skupín

;Skupina A
;(Rogers Place)
* (2)
* (3)
* (6)
* (7)
* (11)
;Skupina B
;(Marchant Crane Centrium)
* (1)
* (4)
* (5)
* (8)
* (9)

## Referencie

2027
Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2027
Kategória:Ľadový hokej v 2027
Kategória:Športové podujatia v Edmontone
Kategória:Športové podujatia v Red Deer
Kategória:Ľadový hokej v Kanade
Kategória:2026 v Kanade
Kategória:2027 v Kanade
Fußball-Frauen-Bundesliga

**Fußball-Frauen-Bundesliga** (podľa sponzora **Google Pixel Frauen-Bundesliga**) je najvyššia nemecká ženská futbalov liga. 

V roku 1990 Nemecká futbalová asociácia (DFB) vytvorila ženskú ligu podľa mužskej ligy. Pôvodne bola rozdelená na severnú a južnú divíziu, ale v roku 1997 sa spojili do jednej ligy. Momentálne má liga 14 tímov, zápasy sa hrajú od leta do konca jari s prestávkou v zime. Liga je poloprofesionálna. 

## Formát
V lige súťaži 14 tímov. Tímy na posledných dvoch miestach zostupujú do 2. ligy a prvé dva tímy z druhej ligy postupujú. Hrajú sa dve kola zápasov, každý s každým. Tím hrá s iným tímom zápas v jednom kole doma a v druhom vonku. Začiatok sezóny je väčšinou v auguste alebo septembri a prvé kolo končí v decembri. Druhé kolo začína vo februári a končí v máji alebo júny.

## Zoznam víťazných tímov

## Zoznam víťazov

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Futbal v Nemecku
Kategória:Najvyššie národné futbalové súťaže
Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Kategória:Ženské futbalové súťaže
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2028

**Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2028** budú v poradí 52. juniorským hokejovým svetovým šampionátom. Turnaj Top divízie sa bude hrať v Tampere a Turku vo Fínsku od 26. decembra 2027 do 5. januára 2028.

## Dejiská

## Kvalifikované tímy
**Kvalifikované ako hostiteľ**

* 

## Referencie

2028
Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2028
Kategória:Ľadový hokej v 2028
Kategória:Športové podujatia v Tampere
Kategória:Športové podujatia v Turku
Kategória:Ľadový hokej vo Fínsku
Kategória:2027 vo Fínsku
Kategória:2028 vo Fínsku
Spravodajský webový portál

**Spravodajský webový portál** je webový portál, ktorý zákon Národnej rady Slovenskej republiky (SR) č.265/2022 Zb. o publikáciách definuje ako periodickú publikáciu, ktorá *„sprostredkúva širokej verejnosti pravidelne aktualizované [[komunikát]]y novinárskej povahy prostredníctvom [[Aplikácia (informatika)|aplikácie]] alebo [[Web site|webového sídla]] pod spoločným názvom webovej [[Doména (TCP/IP)|domény]] druhej úrovne alebo nižšej úrovne, ak nie je jej prílohou alebo osobitným obsahom; za pravidelné aktualizovanie sa považuje aktualizovanie, ktoré sa realizuje najmenej jedenkrát za týždeň.“*

Spravodajské webové portály eviduje Ministerstvo kultúry SR, pričom k 30. novembru 2025 evidovalo 158 spravodajských webových portálov, z toho 139 vydávaných iba v slovenčine, 14 vydávaných iba v jazyku inom ako slovenčina (z toho 12 maďarských a dva anglické) a päť vydávaných v slovenčine a aspoň jednom ďalšom jazyku (z toho tri slovensko-maďarské, jeden slovensko-anglický a jeden vydávaný v slovenčine, maďarčine, angličtine, ruštine a ukrajinčine).

## Referencie

Kategória:Žurnalistika
Zlata Porubská-Jesenská

**Zlata Porubská-Jesenská**, rod. **Jesenská** (pseudonymy: **Aurelia**, **Báčvanská**; * 11. august 1892, Osijek† 1. júl 1971, Kysáč) bola dolnozemsko-slovenská funkcionárka ženského hnutia a kultúrnych spolkov, prekladateľka, spisovateľka a učiteľka.

## Život
Narodila sa v rodine Hermíny Jesenskej, rod. Ededyovej (* ?† 1927) a Juraj Jesenský (* 1835† 1899).

Po vychodení ľudovej školy (18991903) absolvovala štúdium na vyššom dievčenskom ústave (19031907), na ženskej priemyselnej škole (19071909) a na koedukačnom učiteľskom ústave v Novom Sade (19091913), pričom v roku 1913 zložila učiteľské skúšky v Osijeku.

Vzápätí pracovala ako učiteľka na slovenskej evanjelickej ľudovej škole v Ravnom Sele (19131918) a na slovenskej evanjelickej škole v Kysáči (19181928). Počas tohto pôsobenia stihla absolvovať vyšší pedagogický kurz (19251926) a v roku 1926 zložila štátnu skúšku z nemeckého jazyka na univerzite v Novom Sade. Vzápätí nakrátko pôsobila na škole v Dudinci, no od roku 1928 učila opäť v Kysáči. V roku 1932 absolvovala kurz slovenského jazyka v Turčianskom Svätom Martine a v roku 1936 kurz literatúry na Sorbonne v Paríži.

Literárne publikovala už od roku 1912, a to v slovenských i juhoslovanských kalendároch, zborníkoch a časopisoch (*[[Dennica]]*, *Dom a rodina* *Hlas ľudu*, *Kolo srpskih sestara*, *Ľudový kalendár*, *Nádej*, *Národné noviny*, *Náš život*, *Nový človek*, *Nový život*, *[[Slniečko (časopis)|Slniečko]]* a *Živena*). Pôsobila ako funkcionárka Ženského spolku československých žien a spolku Kolo srpskih sestara.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí kultúrni pracovníci
Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1967/68

**Česko-slovenská hádzanárska liga mužov** v **sezóne 1967/68** bol 16. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy mužov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Titul majstra získal prvýkrát TJ Baník Karviná, o skóre pred striebornou TJ Dukla Praha, pre ktorú to bolo po 8 rokoch iba druhé umiestnenie na inom ako prvom mieste.

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 22 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Dve posledné družstvá zostúpili do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga).

## Účastníci

## Výsledky

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1967/68

## Zdroje
* Průcha, Lukáš. Historie házené v Československu a v českých zemích  
* Denník Československý šport
* Denník Rudé právo

Kategória:Hádzaná v 1967
Kategória:Hádzaná v 1968
Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga mužov
Lúčanský potok (prítok Drábska)

**Lúčanský potok** je potok v regióne Horehronie, v území mesta Brezno v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Horehronské podolie. Ústi do Drábska. Má dĺžku . Rád toku IV. 
## Sútok zdrojníc
Vodný tok *Lúčanský potok* sa začína sútokom zdrojníc v  v poľnohospodárskom extraviláne územia mesta Brezno, na poli *Gajcovo*, južne od intravilánu mestskej časti - sídliska *Mazorníkovo*, v juhozápadnej časti územia mesta, v okrese Brezno. Východná zdrojnica pramení v  pri samote *Lúčky*; má dĺžku . Severozápadná zdrojnica pramení v ; má dĺžku .
## Opis toku
*Lúčanský potok* tečie od sútoku zdrojníc východným smerom cez poľnohospodársky extravilán premiešaný roztrúsenou zástavbou územím mesta Brezno, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, meandruje a mení smer na severovýchod, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  vteká do intravilánu mestskej časti - sídliska *Mazorníkovo*, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  podteká *Mliekárenskú ulicu*, v   ústi do vodného toku Drábsko ako jeho ľavostranný prítok. Potok Drábsko ďalej ústi do Hrona. *Lúčanský potok* patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji. Pramení, tečie a ústi do Drábska v území mesta Brezno. Patrí do geomorfologického celku Horehronské podolie do jeho geomorfologického podcelku Breznianska kotlina. Vodný tok *Lúčanský potok* má tri bezmenné prítoky.
## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Lúčanský potok* má pôvod v názve samoty *Lúčky*, v priestore ktorej pramení východná zdrojnica vodného toku. Podoba *Lúčky* má pôvodný význam *viaceré menšie plochy porastené trávou (zdrobnenina od apelatíva lúka)*. Rozšírením slovného základu *Lúčky* o formant prídavného mena *-anský* a po kombinácii  so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe *Lúčanský potok* s významom *potok spájaný s osadou, samotou Lúčky*, ktorým bol nazvaný vodný tok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Lúčanský potok* bol štandardizovaný v roku 2008. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Lúčanský potok* nie je jedinečným hydronymom; na Slovensku sú tri vodné toky s týmto štandardizovaným názvom (december 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Brezno
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Horehronskom podolí
Kategória:Brezno
Kategória:Povodie Hrona
Australaves

**Australaves** (iné názvy: **Australavis**, **klád PPFC**, **Psittacopasserae** v širšom zmysle, **Passerimorphae** v širšom zmysle) je taxón vyskytujúci sa v mnohých systémoch vtákov od roku 2006. Patrí do taxónu Telluraves, pričom Telluraves je hlavný taxón suchozemských (teda nevodných) vtákov, ktorý popri Australaves zahŕňa aj taxóny Coraciimorphae a Hieraves, ktoré sa spolu niekedy (skôr staršie) uvádzajú ako taxón Afroaves. Ak ignorujeme vyhynuté taxóny, tak má taxón Australaves nasledujúce zloženie (resp. nasledujúci systém):
* rad kariamotvaré (Cariamiformes)
* rad sokolotvaré (Falconiformes) (myslia sa sokolotvaré v užšom zmysle, čiže bez zahrnutia taxónu Accipitriformes)
* (nadrad) Psittacopasseres (iné názvy: Psittacopasserae v užšom zmysle/ Passerimorphae v užšom zmysle/ Psittacopasserimorphae/ Cantiomimus): 
** rad papagájotvaré (Psittaciformes)
** rad vrabcotvaré/spevavce (Passeriformes). 
Australaves bez kariamotvarých sa nazýva **Eufalconimorphae** (iný názov: **Euaustralaves**), ale je sporné, či je Eufalconimorphae monofyletický taxón. Pokiaľ ide o presnejšie umiestnenie prvých dvoch vyššie uvedených radov, kariamotvaré sa uvádzajú buď ako sesterský taxón radu sokolotvaré v užšom zmysle (Ericson 2012 preto navrhol zahrnúť  kariamy do radu sokolotvaré v užšom zmysle) alebo ako sesterský taxón všetkých ostatných Australaves, čiže taxónu Eufalconimorphae.  

Taxón Australaves bol identifikovaný už v roku 2006, ale prvýkrát bol pomenovaný až v roku 2012, a to konkrétne najmä názvami Australavis a klád PPFC. O rok neskôr, v roku 2013, dostal súčasný názov Australaves. Názov Australaves (či Australavis) je myslený ako opak názvu Afroaves (= Coraciimorphae + Hieraves).

## Referencie

Kategória:Telluraves
Kudlov potok

**Kudlov potok** je krátky vodný tok v Kysuckých Beskydách a Jablunkovskom medzihorí na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Skaliťanky (Čierňanky) v povodí Kysuce, má dĺžku približne 1,8 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v severozápadnej časti Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Javorský Beskyd, na severozápadnom úbočí Kýčery (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste v závere neveľkej doliny, tečie severným smerom. V strednej časti priberá významnejší ľavostranný prítok spod Firkovej Kýčery () a popod hrebeň Tatarková pokračuje severným smerom cez rednúci les. Na okraji Skalitého prechádza z Kysuckých Beskýd do Jablunkovského medzihoria. Na dolnom doku vteká do miestnej časti Kudlov, kde sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Skaliťanky (Čierňanky) v povodí rieky Kysuca. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Kudlov potok pramení a preteká iba územím obce Skalité v okrese Čadca v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
* Kysucké Beskydy, Javorský Beskyd
* Jablunkovské medzihorie

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Jablunkovskom medzihorí
Kategória:Povodie Kysuce
Kategória:Vodné toky v okrese Čadca
Kategória:Skalité
Kategória:Vodné toky v Kysuckých Beskydách
Felipe Arizmendi Esquivel

Mons. **Felipe** kardinál **Arizmendi Esquivel** (* 1. máj 1940, Chiltepec de Hidalgo, Coatepec Harinas, Mexiko) je mexický rímskokatolícky duchovný kňaz, biskup, ktorý v rokoch 2000 až 2015 pôsobil ako diecézny biskup diecézy San Cristóbal de Las Casas. V rokoch 1991 až 2000 bol diecézny biskup diecézy Tapachula.

Pápež František ho 28. novembra 2020 vymenoval za kardinála.

## Životopis
Narodil sa 1. mája 1940 v obci Chiltepec de Hidalgo v Mexiku. Za kňaza bol vysvätený 25. augusta 1963 pre diecézu Toluca, kde spočiatku pôsobil ako farár a vikár. V roku 1967 sa stal členom diecéznej liturgickej komisie, ktorú zastával do roku 1979. V rokoch 1969 až 1981 bol profesorom a duchovným riaditeľom v malom seminári diecézy Toluca, kde v rokoch 1981 až 1991 pôsobil ako rektor.

## Biskup
Dňa 7. februára 1991 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za biskupa v Tapachule. Apoštolský pronuncius v Mexiku, arcibiskup Girolamo Prigione, ho vysvätil za biskupa 7. marca, spolusvätiteľmi boli Norberto Rivera Carrera, biskup Tehuacánu, a Bartolomé Carrasco Briseño, arcibiskup Antequery.

31. marca 2000 ho Ján Pavol II. vymenoval za biskupa v San Cristóbal de Las Casas. Bol inštalovaný 1. mája. Nahradil biskupa Samuela Ruiza Garcíu, sociálneho progresívca, ktorý obhajoval práva domorodého obyvateľstva a zapatistických rebelov.

1. mája 2015 predložil pápežovi Františkovi svoju rezignáciu, ale bol požiadaný, aby zostal. Jeho rezignácia bola prijatá 3. novembra 2017.

## Kardinál
Dňa 25. októbra 2020 pápež František počas modlitby Anjel Pána oznámil, že na konzistóriu naplánovanom na 28. novembra vymenuje trinásť nových kardinálov, z ktorých deväť bude dostatočne mladých na to, aby sa stali kardinálmi voličmi. Na konzistóriu 28. novembra 2020 ho pápež František povýšil do kardinálskeho kolégia na kardinála-kňaza s titulárnym kostolom **San Luigi Maria Grignion de Montfort**. Keďže má viac ako 80 rokov, nie je oprávnený zúčastniť sa konkláve. Inštalácia jeho titulárneho kostola sa uskutočnila 29. novembra.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Mexickí kardináli
Kategória:Mexickí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Mexickí rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Mexickí rímskokatolícki kňazi