open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kartová hra

right|thumb|Hráči bridžu

**Kartová hra** je hra, ktorá sa hrá s hracími kartami.

Kartové hry možno rozdeliť do nasledujúcich kategórií:
* vynášacie kartové hry: bridž, taroky, whist, ...
** zdvihové kartové hry: bridž, whist, mariáš, preferans, spades (piky), sedma, faraón...
* vymieňacie kartové hry: kanasta, žolíky, kvarteto, ...
* porovnávacie kartové hry: poker, blackjack, oko ...
* pasiansy: Klondike, Bakerov solitér, ...
* iné druhy kartových hier

Kartová hra môže byť aj kombináciou týchto kategórií.

## Vynášacie kartové hry
Každý hráč má na ruke niekoľko kariet a keď je na rade, vynáša jednu alebo viac kariet. Hra končí, keď jeden alebo všetci hráči nemajú v ruke ani jednu kartu.
### Zdvihové hry
Účelom je získať buď čo najväčší počet zdvihov, najmenší počet zdvihov alebo dopredu deklarovaný počet zdvihov, všetky zdvihy, žiadne zdvihy, alebo v zdvihoch získať nejaké špeciálne karty napr. v mariáši esá, desiatky a posledný zdvih, v sedme esá a desiatky, v lóre nezískať srdcia a zeleného a žaludného výšnika...

## Vymieňacie kartové hry
Každý hráč má na ruke niekoľko kariet a keď je na rade, vymieňa si kartu alebo karty s iným hráčom alebo berie karty z kôpky s kartami lícom nadol alebo nahor. Účelom hry je zozbierať určitú kolekciu kariet.

## Porovnávacie kartové hry
V porovnávacích hrách sa po skončení hry porovnajú karty jednotlivých hráčov navzájom alebo jednotlivých hráčov s kartami bankára a vyhráva ten, kto má podľa pravidiel hodnotnejšie karty.

## [[Pasians]]y
Pasiansy sú väčšinou hry pre jedného hráča, ale existujú i pasiansy pre dvoch, či viacerých hráčov. V pasiansoch väčšinou ide o odstránenie všetkých kariet z hracej plochy podľa stanovených pravidiel. Za druh pasiansu možno pokladať i hru mahjong.

## Iné kartové hry
* Pexeso
* Autobus (kartová hra)
* Záhrada (kartová hra)
* Birdáš

## Pozri aj
* Licitácia

## Externé odkazy
* Card Games (en) - podrobná stránka s popisom niekoľkých stoviek druhov kartových hier.
Neha (film)

***Neha*** (angl. *Tenderness*) je slovenský film režiséra Martina Šulíka. Komorný príbeh milostného trojuholníka. 

* Architekt: František Lipták
* Návrhy kostýmov: Anna Hroššová
* Strih: Dušan Milko
* Vedúci výroby: Ivan Filus
* Exteriéry: Bratislava, Klátova Nová Ves, Plavecký Štvrtok
* Premiéra: 1. február 1992

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1991
Penelopa (film)

***Penelopa*** (angl. *Penelope*) je slovenský film natočený podľa románového cyklu Alfonza Bednára *Za hrsť drobných*. 

Psychologická dráma osamelej ženy, ktorá dvadsať rokov čaká na návrat svojho muža a syna z Ameriky. 

* Architekt: Anton Krajčovič
* Návrhy kostýmov: Milan Čorba
* Strih: Maximilián Remeň
* Vedúci výroby: Ján Svikruha
* Exteriéry: Modrová, Višňové, Čachtice, Radošina, Ardanovce, Oponice, Marianka, Bratislava - Lamač
* Premiéra: 20. január 1978

Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1977
Kategória:Česko-slovenské filmy
Kategória:Filmy režírované Štefanom Uherom
Pénelopé

[náhľad|''Odyseus a Pénelopé'', autor:[Johann Heinrich Wilhelm Tischbein (1751–1829)]]
**Pénelopé** (iné názvy: **Penelopa, Pénelopa, Pénelopeia**, zastarano **Penelope**, nevhodne **Penelopé**; po grécky Πηνελόπεια - Pénelopeia alebo  Πηνελόπη - Pénelopé; lat. Penelopa) bola v starogréckej mytológii spartská princezná, Odyseova žena a matka Télemacha.

Považuje sa za vzor vzornej manželky. Počas neprítomnosti manžela Odysea sa jej úspešne darilo odmietnuť rôznych uchádzačov tak, že sa tvárila, že najprv musí utkať pre svojho svokra posmrtné súkno. V noci však vždy znova rozotká všetko, čo cez deň utkala. Po troch rokoch ju však prezradí slúžka a uchádzači ju pri jej nočnej činnosti prekvapia (Odysea II 93-110; XIX 134-156). Odysea sa končí návratom Odysea domov (Penelopa naňho musela čakať 20 rokov) a potrestaním uchádzačov. To, ako Odyseus a Penelopa po takej dlhej dobe spolu vychádzali, bolo predmetom úvah už v staroveku.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Kostol Panny Márie Snežnej (Bratislava)

**Kostol Panny Márie Snežnej** známy aj ako **Kostol na Kalvárii** z roku 1943 sa nachádza v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto, na ulici Na Kalvárii č. 10. Kostol od roku 1990 spravuje Rehoľa kazateľov - dominikáni.

Zasvätený je Panne Márii Snežnej. Ľudový názov na Kalvárii je odvodený od blízkosti bratislavskej kalvárie, ktorej 14 zastavení bolo postavených na tomto kopci. 

Dominantná 50-metrová veža kostola bola komunistickým režimom v roku 1959 odstránená kvôli výhľadu pri výstavbe Slavína. Najskôr pod zámienkou statickej poruchy bola veža skrátená o polovicu, no napokon bola zrušená celá. Po nežnej revolúcii v roku 1989 sa začalo hovoriť o znovupostavení veže, avšak dodnes plán nebol zrealizovaný.

V roku 2020 vznikla iniciatíva na znovuvybudovanie veže a vzniklo Občianske združenie Obnovme vežu na Kalvárii .

Za kostolom sa nachádza kaplnka svätého Jozefa, kde sa konajú modlitebné stretnutia  

Za kostolom nad Lurdskou jaskyňou, vedľa kaplnky svätého Jozefa sa nachádza súsošie Krista na kríži a dvoch svätcov, ktorí nie sú identifikovaní.

Na Hlbokej ceste v blízkosti kostola sa nachádza jaskyňa Lurdskej Panny Márie, miesto pútí i oddychu. Lurdská jaskyňa bola vybudovaná v roku 1892. 

File:Kostol Panny Marie Sneznej.JPG|Kostol, za ktorým sa nachádza kaplnka, súsošie a Lurdská jaskyňa
File:Kostol Panny Marie Sneznej03.jpg|Súsošie
File:Lurdska jaskyna (Bratislava) 4.JPG|Lurdská jaskyňa na Hlbokej ceste


## Referencie

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* Farnosť Bratislava – Kalvária (kalvaria.sk)
* Kostol Panny Márie Snežnej (dominikani.sk)
* Bratislavu chráni Panna Mária Snežná, katolickenoviny.sk
* Putovanie po slovenských Kalváriách XVII – Bratislava

Bratislava Kalvária
Bratislava
Panna Mária Snežná
Kategória:Staré Mesto (Bratislava)
NSR

**NSR** môže byť:

*skratka dlhého tvaru názvu dnešného Nemecka, pozri Nemecko
*skratka dlhého tvaru názvu bývalého Západného Nemecka, pozri Západné Nemecko (1949 – 1990)
Hektár

náhľad|Štvorec so stometrovými stranami má plochu jeden hektár
**Hektár** (symbol **ha**) je plošná metrická jednotka. Nie je súčasťou sústavy SI, ale je všeobecne uznávaná. Základnou jednotkou plochy SI je štvorcový meter.

## Definícia

 je plocha , čo je napríklad plocha štvorca so stranou 100 metrov.

## Pôvod
Názov je zložený zo SI prefixu *hecto* (sto) a *[[ár]]ov*. 

## Opis

Hektár sa používa najmä v oblastiach ako sú poľnohospodárstvo, lesníctvo, pôdohospodárstvo a podobne. Používa sa najmä v krajinách s metrickým systémom.

## Prevody
*Jeden hektár je:*

* 100 árov
* 10 000 štvorcových metrov =  × 100 metrov
* 1 štvorcový hektometer (štvorec s dĺžkami strán 100 metrov)
* 0,01 štvorcového kilometra
* 2,471 053 8 medzinárodných akrov
* 2,471 043 9 U.S. akrov
* 107,639 štvorcových stôp
* 0,003 861 02 štvorcovej míle
* 15 mu (Čína)
* 10 dunam (Stredný východ)
* 6,25 rai (Thajsko)

## Pozri aj
* Prevod jednotiek

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Nástroj na prepočet plošných mier (Anglický)

Kategória:Jednotky plochy
Drotár (opereta)

**Drotár** (*Der Rastelbinder*) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 20. decembra 1902. Libreto napísal Victor Léon. Dostať libreto od známeho libretistu nebolo pre mladého Lehára ľahké, a spočiatku bol odmietnutý. Koluje historka, že mu nakoniec pomohla Léonova 13-ročná dcérka Lizzi, ktorej sa veľmi páčil Lehárov verejný koncert a možno aj pohľadný mladík. Či už to bola skutočne Lizzy, alebo len Léonova schopnosť spoznať nové talenty, Lehár od neho nakoniec dostal libreto *Drotára*. Dej libreta v sebe spájal slovenské aj viedenské prostredie. Nič lepšie si ani nemohol priať. Okolnosti však rozhodli o tom, že *Drotár* sa nestal autorovou prvou operetou. Victor Léon bol totiž režisér v Carl Theater a Lehár medzitým opustil vojenskú kapelu a stal sa kapelníkom v Theater an der Wien. Konkurencia urobila svoje a Lehár musel napísať operetu aj pre svojho nového zamestnáveteľa. Bola to opereta *Viedenské ženy (Wiener Frauen)* a premiéru *Drotára* predstihla o dva mesiace (21. november 1902, libreto Ottokar Tann-Bergler a Emil Norini). *Drotár* ju však naopak ďaleko predstihol vo svojom úspechu.

## Obsah

### I. dejstvo
Dej operety sa začína v malej slovenskej dedinke neďaleko Trenčína. Mladí junáci odchádzajú do sveta obchodovať a spoznávať ho. Aby bolo zaistené že sa vrátilia, musia sa podľa obyčaje zasnúbiť s miestnym dievčaťom. Tak urobí aj Janko so Zuzkou. O dvanásť rokov je Janko vo Viedni tovarišom klampiara Glöpplera. Na Zuzku už dávno zabudol a miluje Glöpplerovu dcéru Mizzi. Vo Viedni ho stretáva židovký obchodník Pfefferkorn, ktorý ho aj so Zuzkou pozná už od detstva a rozhodne sa ich dať opäť dokopy a privedie ju do Viedne. Zuzka je však už tri roky zasnúbená z Milošom, ktorý je v tom čase tiež vo Viedni. Keď sa všetci spolu stretávajú a vyjde najavo dávne zasnúbenie Janka a Zuzky vypukne škandál.

### II. dejstvo
Druhé dejstvo sa odohráva v kasárňach, kde prichádzajú aj Zuzka a Mizzi prezlečené za vojakov a po istých ťažkostiach sa celý konflikt nakoniec vyrieši.

Kategória:Operety
Drotár

[thumb|right|Ukážka súčasného drotárskeho výrobku z expozície na [Strečniansky hrad|Strečnianskom hrade]]

**Drotár** bol podomový opravár kuchynského riadu, prípadne výrobca a predajca produktov z drôtu a neskôr plechu v 18. až 20. storočí. Toto povolanie, respektíve remeslo, vzniklo na Slovensku. Drotárstvo a jeho tradícia bolo 12. decembra 2019 zapísané na reprezentatívny Zoznam nehmotného kultúrneho dedičstva ľudstva UNESCO. Stalo sa tak siedmym prvkom, ktorý má Slovensko zapísaný na zozname UNESCO.

## Drotárstvo na Slovensku

Na Slovensku spravidla pochádzali z najchudobnejších oblastí Slovenska severozápad a zo Spiša. Často boli činní aj mimo Slovenska, kde sa tešili väčším úspechom, ako doma – mali dielne v USA, Poľsku, Rusku a na Balkáne. 

Začiatkom 20. storočia bolo na Slovensku asi 5 000 drotárov, po vzniku Česko-Slovenska povolanie postupne zanikalo a vyrábali sa najmä umelecké výrobky -– výroba sa koncentrovala vo výrobných družstvách (napr. roku 1941 bolo založené družstvo Svetom vo Veľkom Rovnom).

Zbierku venovanú drotárskemu remeslu vystavuje Považské múzeum v Žiline v Budatínskom zámku.

Drotárom sa venuje aj OZ Galéria drôtu, občianske združenie, ktorého cieľom je spájať drotárov, realizovať drotárske výstavy doma i v zahraničí a aktívne šíriť povedomie o drotárstve. OZ Galéria drôtu už od roku 2014 realizuje každoročne výstavu v Primaciálnom paláci v Bratislave.

### Drotárske osobnosti
* Jozef Holánik-Bakeľ (* 1863, Dlhé Pole, Rakúsko-Uhorsko – † 1942, )
* Jakub Šerík-Fujak (* 1907, Dlhé Pole – † 1988, )
* Jozef Kerák (* 1891, Veľké Rovné - † 1945, )

**<big>Súčasní slovenskí drotári</big>**

* Jozef Šabo (*1987, Bratislava)
* Ladislav Jurovatý ml.
* Ladislav Fapšo (*1977, Považská Bystrica)

## Referencie

## Externé odkazy
* Alojz Pavlík: Z dejín drotárstva 
* www.drotaria.sk - portál o drotárstve
* https://galeriadrotu.webnode.sk/

Kategória:Povolania
Kategória:Remeslá
V bludisku pamäti

***V bludisku pamäti*** (angl. In the Labyrinth of Memory) je slovenský film režiséra Ľudovíta Filana.

Psychologicko-kriminálny príbeh o zavádzaní modernej techniky do medicíny. 

* Architekt: Roman Rjachovský
* Návrhy kostýmov: Miloš Pietor ml.
* Strih: Eduard Klenovský
* Vedúci výroby: Ján Tomaškovič
* Exteriéry: Piešťany, Praha, Bratislava, Cerhenice

Kategória:Česko-slovenské filmy
Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1984
Koloman Banšell

**Koloman Banšell** (* 26. august 1850, Točnica – † 27. marec 1887, Lučenec) bol evanjelický kňaz, slovenský básnik, literárny teoretik, prozaik a novinár.

## Rodina
* Otec: Ján Tudóš-Banžel
* Matka: Anna rod. Tomčányiová 

## Životopis
thumb|150px|left|Hrob Kolomana Banšella v Lučenci
Pochádzal z učiteľskej rodiny, odkiaľ aj získal základné vzdelanie (chodil do školy, kde učil jeho otec), neskôr navštevoval školy v rôznych slovenských mestách (Banská Štiavnica, Revúca, Prešov). Pracoval ako vychovávateľ v Gerendáši (Maďarsko), po roku však odišiel na študijný pobyt do Bazileja vo Švajčiarsku. V roku 1873 začal pracovať v Budapešti v redakcii Slovenských novín, no už začiatkom roku 1873 sa vrátil do Gerendáša, kde opäť prijal miesto vychovávateľa. Od roku 1874 bol evanjelickým farárom v malých dedinkách: Šamšon (Maďarsko), Veľký Lom a Mašková. V roku 1879 sa pokúsil o samovraždu, v rokoch 1880–85 sa liečil v ústave pre choromyseľných v Budapešti. Posledné roky svojho života prežil v biede a zabudnutí v Lučenci, kde sa v záchvate nových depresií zastrelil. Pochovaný je v Lučenci.

## Tvorba

Svoje prvé literárne diela uverejňoval v rôznych, väčšinou rukopisných časopisoch (Svit, Zore, Bubon). Prvé básne uverejnil v roku 1867 v Sokole. Jeho tvorba mala veľa novátorských čŕt, ktorými sa odtrhol od postromantickej literatúry. Jeho básnická tvorba postupne dostávala charakter manifestov a výziev. Svojou tvorbou sa snažil o rozhýbanie mladej generácie, no prejavoval sa v nej hlavne jeho vlastný nepokoj, sklamanie, rezignácia, strata ideálov, ktoré vyústili až do jeho pokusov o samovraždu a tragickej smrti. Spolu s P. O. Hviezdoslavom vydával almanach *Napred*, ktorý bol počiatkom slovenského literárneho realizmu.

## Dielo

* 1869 – *Petőfimu*, báseň
* 1871 – *Napred*, almanach, ktorý vydala prešovská mládež spolu s Banšellom a P. O. Hviezdoslavom
* 1871 – *Okyptenec* (vyšlo z almanachu Napred)
* 1871 – *Šuhaj ako z iskry*, povahopisná črta (vyšlo v almanachu Napred)
* 1871 – *Rozbor znelky*, teoretická úvaha (vyšlo v periodiku Dennica)
* 1871 – *Dľa čoho sa má súdiť báseň?*, teoretická úvaha (vyšlo v periodiku Dennica)
* 1873 – *Atalanta*, historická povesť
* 1873 – *Na paralodi a železnici*, fejtón (vyšlo v periodiku Slovenské noviny)
* 1874 – *Duch maďarskej revolučnej poézie*, teoretická úvaha (vyšlo v periodiku Slovenské noviny)
* 1886 – *Túhy mladosti*, zbierka poézie
* 1921 – *Baronica*, spoločenská novela

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru v Tomášovciach; záznam číslo 39; pokrstený ako Kálmán Tudós Banzsel
* Plné texty diel Kolomana Banšella

Kategória:Narodenia v 1850
Kategória:Úmrtia v 1887
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi
Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Osobnosti z Točnice
Kategória:Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Kategória:Obete samovrážd
London

**London** môže byť:

* anglický, pôvodný názov pre Londýn

* v Kanade
** London (Ontário)
* v USA
** London (Arkansas)
** London (Kalifornia)
** London (Kentucky)
** London (Minnesota)
** London (Ohio)
** London (Texas)
** London (Západná Virgínia)
** London (Wisconsin)
*v Kiribati
**London (Kiribati)
Dražovce

**Dražovce** (nesprávne tiež *Drážovce*) sú mestská časť Nitry, do roku 1975 samostatná obec. Nachádzajú sa pod západným výbežkom vrchu Zobor.

Významná archeologická lokalita: Našli sa tu nálezy z paleolitu, neolitu (sídlisko), neskorej bronzovej doby (žiarové hroby), halštatskej doby (hradisko), veľkomoravskej doby (hradisko a kostrové hroby) a poveľkomoravskej doby (pohrebisko z 11.-15. storočia). 

Na skalnatom kopci nad Dražovcami stojí kostol svätého Michala archanjela. Prvý kostol stál na tomto mieste už v polovici 11. storočia, dnešný chrám dostal svoju podobu v 13. storočí.

V katastrálnom území sú štátne prírodné rezervácie Lupka a Zoborská lesostep.


Kategória:Mestské časti Nitry
Kategória:Archeologické lokality na Slovensku
Eutektikum

[thumb|300px|Príklad eutektického roztoku, tuto [voda a nejaká látka]]
**Eutektikum** (z gréc. dobre taviteľný) je zmes dvoch alebo viacerých fáz navzájom v sebe úplne nerozpustných, alebo len čiastočne rozpustných (t. j. majú *heterogénnu oblasť*), ktorá má menšiu teplotu tavenia ako každá z týchto látok. V tekutom stave musia byť navzájom rozpustné (ak nie, tak je to *monotektický systém*).

Eutektikum zliatiny konkrétnych látok má nasledovné vlastnosti:
* má vždy presné percentuálne zloženie daných zložiek
* roztavenie eutektika na taveninu a jeho spätné stuhnutie (fázové premeny) prebieha pri konštantnej teplote a bez medzifázy 

Na obrázku máme príklad eutektika, na osi *x* máme pomer roztoku, na osi *y* teplotu. V bode *eutectique pur* máme najnižšiu možnú teplotu tuhnutia týchto látok. 

V tomto bode látka prejde do tekutého stavu **hneď a bez medzifázy**, mimo tento bod existuje vedla tekutej fázy aj pevná fáza (niečo ako cesto).

## Eutektikum vo fázovom diagrame

Fázový diagram zliatin s eutektikom je typická V-charakteristika na prechode medzi taveninou a tuhým skupenstvom. 
Obrázok je pre systémy, kde v tuhom skupenstve sú obidve látky navzájom nerozpustné. Oblasť označená (4) je oblasť nerozpustnosti (heterogénna oblasť), kde sú tieto látky navzájom nerozpustné a teda tvoria heterogénnu zmes.

Ak sú čiastočne rozpustné, potom pribudne ešte zvislé V zľava (oblasť alfa) a sprava (oblasť beta). Alfa znamená, že máme kryštál s dominantnou alfou a s plne rozpustenými minoritnými beta atómami. Pri opustení alfa oblasti (buď znižovaním teploty alebo pridávaním komponenty beta) sa na rozhraní kryštálov vylučuje malé množstvo kryštálov s dominantnou betou, teda takých, ktoré sú obyčajne v oblasti beta vpravo.

Toto funguje aj obrátene zo smeru z beta oblasti.

Keď zvyšujeme podiel beta, tak sa vylučuje stále viac beta kryštálov až v eutektickom bode (5) sa vytvoria vedľa seba typické eutektické dlhé kryštálové lamely alfy prekladané s dlhými beta-kryštálovými lamelami.

Pri oceli je oblasť alfa veľmi malá.

## Využitie

Eutektikum je napríklad tuhý roztok rozpadnutého austenitu s cementitom (cca 4,3 %), ktorý sa volá ledeburit.

Eutektické materiály sa používajú, keď treba zliať dokopy dva kovy, ktoré sa inak ťažko zlievajú. Napríklad hliník a volfrám - kým sa volfrám začne taviť, hliník by sa už dávno vyparil. Preto sa do volfrámu pridá nejaký prvok aby sa vytvorila eutektická zmes a tá sa už dá zliať s hliníkom, aj keď výsledná zliatina nie je čistý Al-W.

Ale najlepší príklad je, keď posypeme ľad soľou - vtedy sa ľad začne rozpúšťať (tak do -5&nbsp;°C)

## Pozri aj

* Ekvivalentom eutektika pri fázových premenách v tuhom stave je eutektoid.
* Peritektický systém
* Monotektický systém

## Iné projekty

Kategória:Fázové diagramy zliatin
Kategória:Zmesi fáz
Polnočná omša

***Polnočná omša*** () je slovenská filmová adaptácia rovnomennej divadelnej hry Petra Karvaša.

Príbeh malomeštiackej rodiny Kubišovcov túžiacich prežiť druhú svetovú vojnu v bezpečí.

* Architekt: Juraj Červík, Karel Škvor
* Návrhy kostýmov: Erna Veselá, Milena Navrátilová
* Strih: Josef Dobřichovský
* Vedúci výroby: František Milič
* Exteriéry: Banská Štiavnica
* Premiéra: 24. august 1962

Kategória:Filmy s tematikou druhej svetovej vojny
Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1962
Sedem jednou ranou

***Sedem jednou ranou*** (po nem. *Sieben auf einen Streich*, po angl. *Seven by One Flow*) je slovenská filmová rozprávka natočená na motívy rovnomennej rozprávky bratov Grimmovcov.

Rozprávka o šikovnom krajčírovi, ktorý jednou ranou zabil sedem múch, premohol nebezpečného diviaka, jednorožca, a dvoch obrov a tak získal ruku princeznej a celé kráľovstvo.

* Architekt: Tibor Földes
* Návrhy kostýmov: Anna Hroššová
* Strih: Eduard Klenovský
* Vedúci výroby: Viliam Čánky, Rudolf Biermann
* Exteriéry: Janohrad, Kaznějov, Cerové, Plavecký Mikuláš, Limbach, Kačeřov, Lednice, Český Krumlov
* Premiéra: júl 1989

## Externé odkazy

Kategória:Česko-slovenské filmy
Kategória:Nemecké filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1988
Kategória:Rozprávky
Kategória:Filmy režírované Dušanom Trančíkom
Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Talianske filmy
Sedím na konári a je mi dobre

***Sedím na konári a je mi dobre*** (angl. *Sitting on a Branch, Enjoying Myself*) je česko-slovenský film režiséra Juraja Jakubiska.

Príbeh dvoch charakterovo rozdielnych priateľov odohravajúci sa tesne po konci druhej svetovej vojny. 

* Architekt: Anton Krajčovič, Jaroslav Procházka
* Návrhy kostýmov: Marie Franková
* Strih: Patrik Pašš
* Vedúci výroby: Viliam Richter
* Exteriéry: Valtice, Tisovec, Turecký vrch, Stupava, Kladno, Břeclav, Riečnica, Nejdek, Břežany
* Premiéra: júl 1989

## Ocenenia
*  Cran Gavier´99 1999  • Cena pre najlepší film
*  IFF Moskva 1990  • Hlavná cena
*  Festival československého filmu 1990  • Špeciálná cena poroty
*  IFF Stasbourg 1990  •Le Prix du Jury and the Alsace Media de Strasbourg Prize
*  IFF Venice 1989  • Certifikát Merit RAI II

Kategória:Česko-slovenské filmové komédie
Kategória:Slovenské filmové komédie
Kategória:Nemecké filmové komédie
Kategória:Filmy režírované Jurajom Jakubiskom
Kategória:Filmy podľa názvu
Kategória:Filmy z 1989
Feminizmus (hnutie)

[náhľad|Pochod žien vo [Washington, D. C.|Washingtone, D. C. 21. januára 2017 po inaugurácii republikána Donalda Trumpa za prezidenta Spojených štátov]]
**Feminizmus** je označenie pre rôzne hnutia a politické smery zamerané na postavenie žien v politickej, ekonomickej, sociálnej i súkromnej sfére. Vzniklo koncom 19. a začiatkom 20. storočia.

Pôvod feminizmu možno nájsť v osvietenstve. V tej dobe ho reprezentovali napríklad Mary Wortley Montaguová a Markíza de Condorcet presadzujúce vzdelávanie žien. Prvé vedecké spoločenstvo pre ženy bolo založené v Middelburgu, v meste na juhu Holandska v roku 1785. Práca Mary Wollstonecraftovej s názvom „A Vindication of the Rights of Woman“ pochádzajúca z roku 1792 je jednou z prvých prác, ktoré možno označiť za feministické. Podporu myšlienke rovnoprávnosti žien vyslovil aj John Stuart Mill.

V 19. storočí sa feminizmus zmenil na organizované hnutie. Prvá známa konferencia zameraná na ženské práva sa uskutočnila pri Seneca Falls v štáte New York v roku 1848. Do formovania a pôsobenia feministického hnutia zasiahli viaceré predstaviteľky marxistického feminizmu.

Na začiatku 20. storočia mnoho západných krajín umožnilo ženám voliť, najmä po Prvej svetovej vojne. Po dosiahnutí väčšieho zrovnoprávnenia s mužmi bolo feministické hnutie, čo sa do počtu prívržencov týka, značne oslabené a prešlo na menej výrazné témy.

## Pozri aj
* maskulinizmus

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
* feministický vzdelávací a publikačný projekt ASPEKT
* Portál o feminizme 

Kategória:Hnutia

Kategória:Žena
Feminizmus

**Feminizmus** môže byť:
*všeobecne: ženskosť, ženský ráz
*hnutie za zrovnoprávnenie žien, pozri Feminizmus (hnutie)
*v psychológii: správanie, postoje a prejavy charakteristické pre ženy (napríklad prevaha intuície nad rozumom), pozri feminizmus (psychológia)
*v medicíne: hormonálne podmienené ženské pohlavné znaky u mužov, pozri feminizmus (medicína)
Diskriminácia

**Diskriminácia** môže znamenať:
*v sociológii, práve a ekonomike: znevýhodňovanie určitého typu osôb (alebo krajín), najmä pri priznávaní práv, pozri diskriminácia (znevýhodňovanie)
*všeobecne: rozlišovanie, schopnosť rozlišovať
*v psychológii: rozlišovanie medzi podnetmi, ktoré sú si podobné
Michal (anjel)

**Archanjel Michal** (hebr. מיכאל *Micha'el*, lat. *Michael*, arab. *Mika'il* alebo *Mikal*, doslova *Kto je ako Boh*, *Bohu podobný*) je jeden z archanjelov v židovskej, kresťanskej a islamskej tradícii. Katolícka a pravoslávna cirkev nazývajú archanjela Michala **Svätý Michal Archanjel** alebo len **Svätý Michal** a uctievajú ho ako vodcu nebeských zástupov.

Podľa tradície Talmudu meno *Michael* znamená otázku: *Kto je ako El (Boh)?* Je to údajne bojový pokrik, s ktorým anjeli bojovali proti Satanovi a jeho anjelom. Výklad midrašu prevzala neskôr kresťanská mytológia. Postava Michaela ako ochranného boha alebo ducha pravdepodobne pochádza z Chaldejska. Židia ju prevzali a preformovali do postavy jedného z hlavných anjelov.

V Biblii sa spomína v knihe proroka Daniela (Dan 10, 13; Dan 12, 1), neskôr v Júdovom liste (Júd 1, 9) a Zjavení svätého Jána - Apokalypse (Zjv 12, 7).

V Kolosách vo Frýgii archanjel Michal zázračne zachránil chrám, ktorý mu bol zasvätený. Pohania sa totiž rozhodli presmerovať dve blízke rieky aby pretekali cez chrám. Starec Archip však videl ako archanjel Michal hodil žezlo do veľkého kameňa, ktorý sa rozpadol, vytvoriac pritom roklinu, ktorá odviedla vodu iným smerom. Túto udalosť si východné cirkvi pripomínajú 6. septembra sviatkom Zázraku sv. archanjela Michala v Kolosách.

Gréckokatolícka cirkev slávi sviatok archanjela Michala, spolu so sviatkom ostatných beztelesných mocností, 8. novembra. November bol vybraný symbolicky na počesť deviatich anjelských chórov ako 9. mesiac od marca, ktorý bol pôvodným začiatkom roka.

## Patrón v katolíckej cirkvi
Katolícka cirkev vyznáva Svätého Michala Archanjela ako patróna Cirkvi, patróna v boji proti pokušeniu a diablovi, patróna rytierov, vojakov, obchodníkov, parašutistov, policajtov, námorníkov, pekárov, výrobcov váh, ciachovačov, lekárnikov, sanitárov, tokárov, krajčírov, sklenárov, maliarov, zlatníkov, cínarov, zlievačov, zamestnancov bánk, rádiomechanikov, chudobných a zomierajúcich, cintorínov, patróna dobrej smrti a patróna pri búrke a v zlom počasí. 

## Galéria

Image:Svidnik galeria Ikona Archanjel Mikulaš 17 storočie.jpg|Svätý archanjel Michal z galérie Dezidera Millyho vo Svidníku, 17. storočie
Image:Simon Ushakov Archangel Mikhail and Devil.JPG|Archanjel Michael stojí na drakovi. (*[[Simon Fjodorovič Ušakov|Simon Ušakov]], 1676*)
Image:Saint Michel combattant le dragon.jpg|Archanjel Michael bojuje s drakom.
Image:MHS Archaniol Michal XVI w Jasien p.jpg|Svätý archanjel Michal z múzea v Sanoku, 16. storočie
Image:Michal_archanjel.jpg|Archanjel Michal na maľbe v kostole v Dražovciach


## Literatúra
* *Archanděl Michael : dynamický obhájce života : vhled do života andělů*. 1. vyd. Olomouc: Refugium Velehrad-Roma, 2009 ISBN 978-80-7412-033-6

## Referencie

## Pozri aj
* Anjel
* Gymnázium sv. Michala Archanjela
* kostol svätého Michala archanjela
* Sedem archanjelov Krista

## Iné projekty

Michal, Archanjel
Michal, Archanjel
Michal, Archanjel

Michal, Archanjel
Michal, Archanjel
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 29. septembra
Ezop

thumb|Ezop podľa Velasqueza

**Ezop** () bol starogrécky autor bájok. Dodnes patrí k najznámejším bájkarom. Pôsobil v Grécku asi v 6. st. pred Kr. Jeho tvorba sa spočiatku prednášala len ústne a zozbieral ju až v 3. storočí pred Kristom Demetrios Falérsky. Autorom latinského veršovaného spracovania je Faedrus.

O jeho živote toho nie je veľa známe, narodil sa pravdepodobne okolo roku 620 pred Kr. ako otrok v Sardách v Malej Ázii, neskôr žil v Aténach a na ostrove Samos. Za svojho života veľa cestoval. Iné zdroje uvádzajú, že bol mrzák a fyzicky chorý. Pravdepodobnejšia je  tá druhá verzia, lebo ho ako  fyzicky chorého nezabili ale nechali žiť, pretože bol vzdelaný, ako pisár. V tej dobe si bohatí ľudia najímali  vzdelaných otrokov. V jeho bájkach vystupujú zvieratá, predmety alebo rastliny, ktorým prisudzuje ľudské vlastnosti.

Všetky bájky obsahujú na konci väčšinou didaktické poučenie. Hrdinami jeho bájok sú predovšetkým zvieratá a to všeobecne známe. Takisto však písal bájky, v ktorých vystupovali jednoduchí ľudia, kde poukazoval na lakomosť či chamtivosť. Jeho tvorba sa stala časom známou na celom svete.

Ezop zomrel v roku 564 pred Kr. v meste Delfy.

## Niektoré Ezopove bájky
* Bájka o psovi a levovi
* Bájka o myši a býkovi
* Bájka o dube a trstine  
* Bájka o veštcovi
* Bájka o myšiach a lasiciach
* Bájka o labuti a vrane
* Bájka o levovi a myši
* Bájka o myši domácej a o myši poľnej
* Bájka o nenásytnej líške
* Bájka o jeleňovi pri jazierku
* Bájka o kohútovi a sliepke
* Bájka o vrane a krčahu s vodou
*Bájka o somárovi a jeho tieni
*Bájka o jeleňovi a poľovníkoch

Na jeho tvorbu nadviazali neskorší bájkari ako Jean de La Fontaine či Ivan Andrejevič Krylov.

## Iné projekty

Kategória:Spisovatelia starovekého Grécka
Carnon

thumb|Carnon

**Carnon** je francúzske prímorské letovisko, časť obce Mauguio v departemente Hérault.  Keďže je to druhá aglomerácia tejto obce, zvykne sa označovať aj ako „obec Mauguio-Carnon“.

Carnon sa nachádza na pobrežnom páse a od obce Mauguio je oddelený „étang de l´Or“ (Zlatým jazierkom) nazývaným aj „étang de Mauguio“. Najstaršie obydlia rybárov, „les cabanes de Carnon“ (chatrče v Carnon), sa nachádzajú neďaleko Pérols, viac do vnútrozemia od jazierka.

Carnon bol vybudovaný podľa predlohy moderného mesta s plánom ulíc do pravouhlého tvaru. Stred prístavu je centrom turistického ruchu. Zo západu je možné prísť cestou, ktorá je spoločná pre susednú obec, takisto prístavné mestečko, Palavas-les-Flots. Východná časť obce sa ťahá popri ceste, ktorá spája Carnon s La Grande-Motte, kde sa nachádzajú miesta pre plážové športy a niekoľko diskoték.

Stredisko profituje z výhodnej cestnej infraštruktúry, ktorá spája strediská zálivu Golfe du Lion s Montpellierom a diaľnicou A9.

Kategória:Obce v departemente Hérault
Lille

**Lille** [vyslov *Lil*] je francúzske mesto, hlavné mesto regiónu Hauts-de-France a prefektúra departementu Nord. 

Svoj názov získalo vďaka historickému umiestneniu na Deûleskom ostrove. Jeho ostrovný pôvod vidno nielen v starej francúzštine (L'isle), ale aj v holandskom (Rijsel) a flámskom pomenovaní (Ryssel).

## Geografia
Susedné obce: Lambersart, Lompret, Saint-André-lez-Lille, La Madeleine, Marcq-en-Barœul, Mons-en-Barœul, Pérenchies, Prémesques, Capinghem, Ennetières-en-Weppes, Villeneuve-d'Ascq, Englos, Sequedin, Loos, Faches-Thumesnil, Wattignies, Lezennes a Ronchin.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený  a najnižší bod 

Mestská oblasť má viac ako milión obyvateľov. Tvoria ju viaceré mestá (Roubaix, Tourcoing a Villeneuve-d’Ascq) a tvoria 40 % osídlenia. Mestská časť Lille zasahuje až po národné hranice, presnejšie k mestám Kortrijk, Mouscron a Menen v Belgicku. Pre svoju veľkosť je považované za jednu z najdôležitejších frankofónnych metropol na svete.

## Doprava
### Železničná sieť

Vďaka staniciam Lille-Flandres a Lille-Europe je srdce lillskej metropoly veľmi dobre spojené s okolím vlakmi TGV. Cesta do Bruselu trvá 40 minút, do Paríža 1 hodinu a do Londýna 1:20 min.

### Diaľničná sieť

Lille sa nachádza na križovatke 5 diaľničných osí, čo je najhustejšia sieť hneď po Paríži:
* Diaľnica A27: Lille – Tournai – Bruxelles / Liège – Nemecko
* Diaľnica A23: Lille – Valenciennes
* Diaľnica A1: Lille – Arras – Paris / Reims – Lyon
* Diaľnica A25: Lille – Dunkerque – Calais – Angleterre
* Diaľnica A22: Lille – Anvers – Pays-Bas

## Vzdelanie
* École Centrale Lille
* EDHEC Business School
* ESME Sudria
* EPITECH
* E-Artsup
* IÉSEG School of Management
* ISEG Marketing & Communication School
* Institut supérieur de gestion
* SKEMA Business School

## Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je  ().

Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.

## Osobnosti mesta
* Édouard Lalo (* 1823 – 1892), hudobný skladateľ
* Émile Bernard (* 1869 – † 1941), postimpresionistický maliar
* Jean Baptiste Perrin (* 1870 – † 1942), fyzik, nositeľ Nobelovej ceny
* Charles de Gaulle (* 1890 – † 1970), štátnik a generál
* Gaston Waringhien (* 1901 – † 1991), profesor, lexikológ a gramatík esperanta
* Philippe Noiret (* 1930 – † 2006), herec
* Étienne Bacrot (* 1983), šachový veľmajster

## Partnerské mestá

## Galéria

file:Jielbeaumadier grand place lille 2008.jpg|Gran plaza
file:Jielbeaumadier theatre sebastopol lille 2007.jpg|Teatro Sébastopol
file:Jielbeaumadier place du lion d or lille 2008.jpg|Place du Lion d'or
file:Jielbeaumadier porte de roubaix lille 2005.jpg|Porte de Roubaix
file:Lille Cathedral.JPG|Katedrála
file:Jielbeaumadier palais rihour lille 2008.jpg|Palác Rihour
file:Jielbeaumadier porte de paris lille 2009.jpg|Porte de Paris


## Referencie

## Externé odkazy
* 

## Pozri aj
* Zoznam obcí departementu Nord


Kategória:Mestá v regióne Hauts-de-France
Kategória:Obce v departemente Nord
Kategória:Európske hlavné mestá kultúry
Besançon

**Besançon** je francúzske mesto nachádzajúce sa v departemente Doubs v regióne Franche-Comté.

## Geografia
Mesto patrí do francúzskeho departementu, ktorý patrí do regiónu Franche-Comté. Ako regionálne hlavné mesto so svojimi 134 376 obyvateľmi (pred Montbéliardom 113 059 a Belfortom 81 524) tvorí hlavné mestské centrum regiónu. Počtom obyvateľov je ako mestská zóna na druhom mieste (222 381 obyvateľov), tesne po Belfort-Montbéliard (285 026 obyvateľov). (čísla od INSEE 1999)

Besançon, chránený mnohými výraznými opevneniami, je historicky situovaný v úzkej a uzavretej slučke rieky Doubs. Historické centrum Besançonu – „slučka“ a štvrť Battant – sú veľmi husto zaplnené starými a verejnými budovami. Ostrý prierez, ktorý ich oddeľuje od bezprostredných periférnych štvrtí, tvoria rieka Doubs a hradby.

## Dejiny
V staroveku sa mesto volalo *Vesontio*. Pojem **ves* v indoeurópskom jazyku znamená „hora“, keďže staré mesto bolo obkľúčené siedmimi vrchmi tak ako mesto Rím. Tento istý koreň nachádzame v mene talianskej sopky Vesuvio (Vezuv), ktorá tiež v preklade znamená hora.

V roku 58 pred Kr. Iulius Caesar obkľúčil mestečko a už v tej dobe podčiarkoval jeho strategickú dôležitosť pri pozorovaní vrchu Coelius, ktorý bol neskôr premenovaný na vrch Saint-Étienne. Tento vrch je obkľúčený riekou Doubs.

V stredoveku sa mesto stalo hlavným mestom arcibiskupstva.

Vrch bol v 18. storočí prestavaný a Sébastien Le Prestre de Vauban v roku 1668 nakreslil plány Besançonskej citadely. Citadelu postavili Španieli opierajúc sa pritom o Vaubanove plány. Citadela vydržala až do obnovenia vojny medzi Francúzskom a Španielskom. V roku 1674 Ľudovít XIV. znovu obsadil Franche-Comté a Vauban znovu obkľúčil „svoju“ citadelu.

## Historické pamiatky
* Citadela Vauban
* Palác Granvelle
* Porte Noire: víťazný oblúk
* Orloj
* Katedrála svätého Jána

## Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je  ().

Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.

thumb|Kostol sv. Petra
## Osobnosti mesta
* Victor Hugo (* 1802 – † 1885), básnik, prozaik, , esejista a politik
* Charles Fourier (* 1772 – † 1837), utopický socialista
* Pierre Joseph Proudhon (* 1809 – † 1865), filozof, sociológ, ekonóm a spoluzakladateľ anarchizmu
* Auguste Lumièr (* 1862 – † 1954), filmový priekopník
* Louis Lumièr (* 1864 – † 1948), filmový priekopník
* Tristan Bernard (* 1866 – † 1947), dramatik, spisovateľ, humorista, novinár a právnik

## Partnerské mestá
*  Bistriţa, Rumunsko
*  Bielsko-Biała, Poľsko
*  Douroula, Burkina Faso
*  Freiburg im Breisgau, Nemecko
*  Hadera, Izrael
*  Huddersfield, USA
*  Charlottesville, USA
*  Kuopio, Fínsko
*  Man, Pobrežie Slonoviny
*  Neuchâtel, Švajčiarsko
*  Pavia, Taliansko
*  Tver, Rusko

## Referencie



## Pozri aj

*Zoznam obcí departementu Doubs

## Externé odkazy
Oficiálna stránka
Toulouse

**Toulouse** (po okcitánsky *Tolosa*) je štvrté najväčšie mesto Francúzska. Preteká ním rieka Garonne a prieplav Canal du Midi (Južný Kanál). Toulouse je prefektúrou departementu Haute-Garonne  a regiónu Midi-Pyrénées. Toulouse dostalo prezývku „ružové mesto“ vďaka ružovým tehlám, ktoré predstavujú hlavný a tradičný stavebný materiál.

## Poloha
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený  a najnižší bod 

## Geografia
Nadmorská výška je 144 metrov. Mesto je umiestnené v záhybe rieky Garonne, ktorá tečie z Východných Pyrenejí a smeruje na severovýchod k Stredozemnému moru, no v meste Toulouse mení tok smerom k severozápadu teda k Atlantickému oceánu.

## Demografia
Toulouse je štvrtým najväčším mestom Francúzska (z hľadiska počtu obyvateľov). Toulouse je veľkým univerzitným mestom s priemerným počtom 100 000 študentov. Vďaka svojej dobrej geografickej polohe sa počet obyvateľov každý rok zvyšuje. 

Počet obyvateľov mesta v roku 2011 bol 447 tisíc, v roku 2022 to bolo už 511 684.

Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.

## Vzdelanie
* École nationale de l’aviation civile
* Institut polytechnique des sciences avancées
* Toulouse Business School
* Toulouse School of Economics

## Urbanizácia
Mesto pozostáva z viacerých približne koncentrických zón:
* rímske mesto, ktoré je charakteristické úzkymi ulicami, ktoré sa od stredoveku príliš nezmenili;
* stredoveké mesto obklopené hradbami;
* predmestia z 18. až 19. storočia;
* novodobé predmestia vybudované v okrajových štvrtiach mesta.

## Dejiny
Najstaršie osídlenia pochádzajú už z praveku. Pred príchodom Rimanov to bolo jedno z hlavných miest Keltov. Pred rokom 100 pred Kr. Toulouse dobyli Rimania a nazývali ho Tolosa. V rokoch 419 – 507 to bolo hlavné mesto vizigótskej ríše a roku 508 ho Chlodovik I. pripojil k Franskej ríši. V roku 721 ho dočasne obkľúčili Arabi a v rokoch 778877 bolo centrom Akvitánska. 

V 13. storočí bolo mesto centrom inkvizície a bolo vystavané kvôli križiackej výprave proti albigéncom. Po týchto výpravách bolo mesto aj s celým krajom Languedoc roku 1271 pripojené k Francúzsku. V 16. storočí bolo centrom katolíkov. Roku 1814 sa tu konala významná bitka proti napoleonskej armáde. 

Počas 2. svetovej vojny sa mesto vyhlo bojom. V 60. rokoch 20. storočia sa tu usadilo veľa repatriotov z Alžírska.

## Osobnosti mesta
* Jean Etienne Dominique Esquirol (* 1772 – † 1840), psychiater
* René Baillaud (* 1885 – † 1977), astronóm
* Gérard Barray (* 1931), herec
* Bruno Aveillan (* 1968), filmový režisér
* Laurent Wolf (* 1971), electro house producent a DJ
* Gaël Clichy (* 1985), futbalista
* Laurent Recouderc (* 1986), tenista

## Partnerské mestá

## Referencie

## Pozri aj
*Zoznam obcí departementu Haute-Garonne

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
Nivelles

**Nivelles** (po holandsky *Nijvel*, fr. obyvateľské meno je *Nivellois*, valónske obyv. meno je *Aclots*) je mesto nachádzajúce sa v belgickej provincii Valónske Brabantsko (Valónsky Brabant). 

Nivelles je hlavným mestom  administratívneho a súdneho obvodu Nivelles. V roku 1994 bol počet obyvateľov 23 435. 

## Poloha
Mesto sa nachádza na 50° 35' severnej šírky a 4° 19' východnej dĺžky, nadmorská výška sa pohybuje od 65 do 167 metrov nad morom. Rozloha je  a hustota obyvateľstva 386,72 obyv./km2. 

### Členenie mesta
* Baulers
* Bornival
* Thines
* Monstreux

### Susedné obce
*Braine-l’Alleud
*Braine-le-Comte
*Genappe
*Ittre
*Les Bons Villers
*Pont-à-Celles
*Seneffe

## Pamiatky
náhľad|vľavo|Nivelles

Románsky kolegiálny kostol Svätej Gertrúdy a jeho pozlátená socha Jakuba (patróna Nivelles), ktorá odbíja hodiny, z 13. storočia.

## Osobnosti mesta
*Pipin I. (* okolo 580 – † asi 640), austrázijský majordóm

## Partnerské mestá
* Saintes, Francúzsko

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Mestá v Belgicku
Perpignan (mesto)

**Perpignan** (po katalánsky *Perpinyà*) je mesto a administratívne hlavné mesto departementu Pyrénées-Orientales v južnom Francúzsku v regióne Languedoc-Roussillon. V minulosti bolo hlavným mestom bývalej provincie Roussillon (francúzske Katalánsko).

## Monumenty
* Le Castillet, bývalé väzenie, v súčasnosti aj múzeum, symbol Perpignanu
* Katedrála Sv. Jána Krstiteľa, ktorá bola postavená v roku 1509
* V 13. storočí tu bol postavený Hrad mallorských kráľov, populárne turistické miesto
* Kostol sv. Mateja – 16. storočie
* Kláštor dominikánov – 13. storočie

## Doprava
### Železničná doprava
Železničná stanica leží na dôležitej tranzitnej trati Narbonne – Cerbère (– Barcelona), vďaka ktorej má mesto dobré spojenie štandardnými vlakmi i TGV s ostatnými časťami krajiny.Od roku 2013 je v prevádzke vysokorýchlostná trať LGV spájajúca Perpignan s Figueres, Barcelonou, Madridom a ďalšími veľkými mestami Španielska.

## Známe osobnosti
* Hyacinthe Rigaud (* 1659 -  † 1743), ktorý namaľoval oficiálne obrazy Ľudovíta XIV., rodák
* François Arago (* 1786-  † 1853), fyzik, astronóm a liberálny politik, ktorý sa podieľal na odstránení otroctva vo francúzskych kolóniach v roku 1848, sa narodil v susednej dedine Estagel. V meste je mnoho miest, ktoré sú po ňom pomenované, najmä lýceum a námestie, kde stojí jeho socha.
* Robert Brasillach (* 1909 -  † 1945), spisovateľ, autor diel *Ako čas letí*, *Fernesove poémy* a *Antológia gréckej poézie*. Počas Druhej svetovej vojny ako šéfredaktor novín *Som všade* do roku 1945 sa prejavoval zúrivým antisemitizmom. Po oslobodení bol obžalovaný, odsúdený na smrť a popravený za svoju kolaboráciu s nepriateľom.
* Pablo Ruiz Picasso, pôvodom z Andalúzie, ktorý vyrastal v Barcelone, pobýval často v Perpignane medzi rokmi 1950-1953 v hoteli Lazerme (v súčasnosti múzeum Riquad).
* Salvador Dalí, po jeho návšteve v roku 1963 vyhlásil železničnú stanicu v Perpignane za centrum sveta. Nad stanicou sa nachádza pamiatka na počesť Dalího a na zemi je napísané veľkými písmenami „Perpignan centrum sveta“.

## Partnerské mestá
*  Barcelona, Španielsko
*  Figueres, Španielsko
*  Girona, Španielsko
*  Hannover, Nemecko
*  Lake Charles, Louisiana, USA
*  Lancaster, Spojené kráľovstvo
*  Ma'alot-Tarshiha, Izrael
*  Sarasota, USA
*  Tavira, Portugalsko
*  Tyr, Libanon

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 


Kategória:Pyrénées-Orientales
Kategória:Mestá vo Francúzsku
Suverénne základňové územia Akrotiri a Dekeleia

**Suverénne základňové územia Akrotiri a Dekeleia** () sú (v súčasnosti jediné) tzv. Suverénne základňové územia Spojeného kráľovstva a zároveň Zámorské územie Spojeného kráľovstva na ostrove Cyprus. 

Ide o dve britské vojenské základne pri pobreží na ostrove Cyprus. Akrotiri je v gréckej zóne ostrova a Dekeleia aj v gréckej aj v tureckej zóne (na hraniciach). Sú fyzicky od seba oddelené, ale majú spoločnú správu aj spoločné zákony.

## Galéria

Súbor:Cyprus districts named.png|Politická mapa ostrova Cyprus. Červenou farbou je vyznačené územie kontrolované Severocyperskou tureckou republikou, ružovou územie kontrolované Cyperskou republikou. Zelenou farbou sú vyznačené základne Spojeného kráľovstva Akrotiri a Dekeleia, modrou farbou Nárazníková zóna OSN na Cypre. Biele sú vody Stredozemného mora
Súbor:CIA-Akrotiri.png|Mapa Akrotori
Súbor:CIA-Dhekelia.png|Mapa Dekeleie


## Iné projekty

## Zdroje
* 
* 
* 
* 

Kategória:Zámorské územia Spojeného kráľovstva
Kategória:Geografia Cypru
Kategória:Vojenské základne Spojeného kráľovstva
Saint-Paul-de-Vence

**Saint-Paul** je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur. Z dôvodu jej blízkosti pri obci Vence a tiež pre rozlíšenie od iných obcí nesúcich toto meno, obec Saint-Paul je veľmi často nazývaná Saint-Paul de Vence, ale názov nie je oficiálny. Za čias revolúcie sa názov písal „Sainpaul“. Obyvatelia sa po francúzsky nazývajú saint-paulois.

## Poloha
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený  a najnižší bod 

## História mesta
Saint-Paul je jedno z významných turistických miest, pretože si zachovalo za svojimi takmer neporušenými hradbami charakter feudálneho mesta, ktoré chránilo bývalú hranicu oblasti Var.

## Miesta a pamiatky
Kostol: 17.-18. storočie, zreštaurovaný v 18. storočí. V kaplnke Saint-Clément, vyzdobenej štukami je oltár tvorený basreliéfom predstavujúcim mučenie Svätého Klementa.


Súbor:2011-06-09 11-20-15.JPG|Mesto Saint-Paul-de-vence
Súbor:Artistic glass door in Saint-Paul de Vence.JPG|
Súbor:Saint Paul de Vence Fontaine2.JPG|Verejná fontána


## Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je  ().

Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.

## Referencie


## Pozri aj
*Zoznam obcí departementu Alpes-Maritimes

Kategória:Obce v departemente Alpes-Maritimes
Gap

**Gap** (francúzske obyvateľské meno znie *gapençais*) je francúzske mesto, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.

## Geografia
Vo svojej histórii patrilo aj do Dauphinoise aj do Provensalska. Gap je jednou z najväčších prefektúr Francúzska. Každoročne sa tu konajú trhy, kde je možné kúpiť rôzne druhy medu.

Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený  a najnižší bod 

## Obyvateľstvo
Gap má 39243 obyvateľov (2009).

Graf vývoja obyvateľstva:

## Heraldika
Značenie tradičných vojsk v meste Gap:
"azúr, zlatý zámok vybavený strelnicami, štyrmi vežami, pokrytý cípmi."

## Pamiatky a turistické miesta
* Departementné múzeum

## Osobnosti mesta
* Guillaume Farel (* 1489 - † 1565), protestantský reformátor
* Dominique Villars (* 1745 - † 1814), botanik
* Achille Mauzan (* 1883 - † 1952), maliar plagátov
* Jacques Bolognesi (* 1947), hudobný skladateľ

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
*  Oficiálna stránka

## Pozri aj

*Zoznam obcí departementu Hautes-Alpes


Kategória:Mestá v Provence-Alpes-Côte d’Azur
Kategória:Obce v departemente Hautes-Alpes
Bunkové inklúzie

**Bunkové inklúzie** sú telesá v biologických bunkách, ktoré obsahujú zásobné látky, ako sú bielkoviny, tuky, škrob a glykogén alebo odpadové látky, soli, pigmenty, vo forme kvapiek a zrniek.

Kategória:Bunka
Bitka v ústí Šeldy

**Bitka v ústí Šeldy** je označenie bojovej operácie v severnom Belgicku a v juhozápadnom Holandsku. Spojenci plánovali vyčistiť ústie rieky Šelda od nemeckých síl, aby sa spojenecké dodávky zásob mohli dostať do Antverp. Táto úloha bola pridelená kanadskej Prvej armáde zloženej z vojakov kanadskej, britskej a poľskej príslušnosti.

Po piatich týždňoch zložitých bojov, ktoré zahrňovali aj obojživelné útoky jednotky kanadskej Prvej armády zvíťazili. O tri týždne neskôr bol prístav v Antverpách otvorený pre spojenecké námorníctvo. Aj keď táto bitka nie je veľmi známa, víťazstvo bolo pre spojencov dôležité, aby mohli zásobovať svoje jednotky a pokračovať v bojoch na západnom fronte až do konca vojny.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Canada Remembers – The Liberation of Belgium  
* Canada Remembers – The Scheldt  
* The Battle of the Scheldt  
* Liberation of Belgium  
* Die Zeit: Raketen auf Antwerpen 

Kategória:Bitky druhej svetovej vojny
Kategória:Bitky v Holandsku
Kategória:Bitky v Belgicku
Kategória:Bitky na západnom fronte druhej svetovej vojny
Kategória:Bitky v 1944