Arimaspovia

[náhľad|Ilustrácia z ''[Norimberská kronika|Norimberskej kroniky* ([[1493]])]]
*'Arimaspovia*' je v [[Grécka mytológia|gréckej mytológii]] kmeň jednookých ľudí zo severnej [[Skýti|Skýtie]], ktorí podľa niekdajších geografických predstáv žili na úpätí pohoria Rifean, rôzne stotožňovaného s pohorím [[Ural (pohorie)|Ural]] alebo [[Karpaty]]. Všetky príbehy o ich bojoch s [[Gryf|gryfmi]] strážiacimi [[zlato]] v [[Hyperborejci|Hyperbore]] v blízkosti jaskyne [[Boreas (boh vetra)|Borea]], boha severného vetra, mali pôvod v stratenom [[Aristeas z Prokonesosu|Aristeovom]] diele, o ktorom píše [[Hérodotos]]. 

== V mytológii ==
[[Súbor:Satyr griffin Arimaspus Louvre CA491.jpg|vľavo|náhľad|Bitky medzi grifónmi a bojovníkmi v skýtskych tunikách a nohaviciach boli námetom gréckych maliarov váz. Duchovných potomkov jednookých Arimaspiov z Vnútornej Ázie možno nájsť v dekoratívnych hraniciach stredovekých máp a v monštruóznych obrazoch [[Hieronymus Bosch|Hieronyma Boscha]].]]
Arimaspovia boli opísaní v diele [[Aristeas z Prokonesosu|Aristea z Prokonézu]] v stratenej archaickej básni *Arimaspea*. Prokonnes je malý ostrov v [[Marmarské more|Marmorskom mori]] neďaleko ústia [[Čierne more|Čierneho mora]], ktorý má dobrú polohu na počúvanie príbehov cestovateľov z oblastí ďaleko na severe Čierneho mora. Aristeas v priebehu svojej básne rozpráva, že bol „opantaný bakchickou zúrivosťou", keď cestoval na sever a videl Arimaspejcov, ako o tom píše Herodotos:Arimaspiovia a [[Gryf|gryfy]] boli historickými obrazmi spájanými s krajinou na severe. [[Aischylos]] v diele *Spútaný Prometheus* (asi 415 pred Kr.), opisuje putovanie [[Io (mytológia)|Io]] a poznamenáva, že nemá prejsť na sever, medzi územím Arimaspov a gryfov, ale na juh. [[Hérodotos]], „otec dejín", pripúšťa fantastický pôvab okrajov známeho sveta: „Najodľahlejšie krajiny, hoci, keďže obklopujú a úplne obklopujú celý zvyšok sveta, majú pravdepodobne tie veci, ktoré považujeme za najkrajšie a najvzácnejšie." (*Histórie* iii.116.1) Ignorujúc Hérodotovu skepsu, [[Strabón]] a [[Plínius Starší]] v *Naturalis historia* zachovali príbehy o severských ľuďoch, ktorí mali uprostred čela jedno oko a zaoberali sa krádežou zlata od gryfov, čo spôsobilo nezhody medzi týmito dvoma skupinami.

== Mytologické pozadie ==
Ako si všimli filológovia, boj medzi Arimaspmi a gryfmi má pozoruhodnú podobnosť s [[Homér|Homérovým]] opisom boja [[Pygmejovia (mytológia)|Pygmejov]] so žeriavmi. [[Michael Rostovtzeff]] našiel stvárnenie tohto námetu v *klenbe Pygmejov* pri [[Kerč|Kerči]], na území, ktoré malo kedysi významné skýtske obyvateľstvo. Analogické zobrazenia boli objavené až v Etrurii, [[Vulci]] a v piatom [[Mohyla (archeológia)|kurgane]] v [[Pazyrycká kultúra|Pazyriku]]. Helénske literárne stvárnenie boja s neobyčajnými strážnymi „vtákmi Área" spomína v *Argonautike''.

Čeremišin a Záporožčenko (1999) sa podľa metodiky Georgesa Dumézila pokúšajú vystopovať paralely v germánskej mytológii (Ódin a medovina poézie, orol kradnúci zlaté jablká večnej mladosti). Predpokladajú, že všetky tieto príbehy, germánske, skýtske aj grécke, odrážajú protoindoeurópsku vieru o príšerách strážiacich vchod do iného sveta, ktoré sa zapájajú do bojov s vtákmi prenášajúcimi duše čerstvo zomrelých do iného sveta a vracajúcimi sa s rôznymi vzácnymi darmi symbolizujúcimi nový život. 

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Grécka mytológia