open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Corgoň liga 2008/2009 – zápasy jarnej časti

**Corgoň liga 2008/2009 - zápasy jarnej časti** bude 15 kôl, v ktorých sa odohrá 90 ligových zápasov.

## Súťažné kolá
### 19. kolo

----

----

----

----

----

### 20. kolo

----

----

----

----

----

### 21. kolo

----

----

----

----

----

### 22. kolo

----

----

----

----

----

### 23. kolo

----

----

----

----

----

### 24. kolo

----

----

----

----

----

### 25. kolo

----

----

----

----

----

### 26. kolo

----

----

----

----

----

### 27. kolo

----

----

----

----

----

### 28. kolo

----

----

----

----

----

### 29. kolo

----

----

----

----

----

### 30. kolo

----

----

----

----

----

### 31. kolo

----

----

----

----

----

### 32. kolo

----

----

----

----

----

### 33. kolo

----

----

----

----

----

## Poznámky
#  Zápas sa v pôvodnom termíne dňa 9. mája 2009 o 18:00 nedohral kvôli výtržnostiam fanúšikov a tak bol presunutý na 20. mája 2009 na 14:00. Účasť divákov bola vylúčená.

## Referencie

## Pozri aj
* Corgoň liga 2008/2009 – zápasy jesennej časti
* Corgoň liga 2008/2009

## Externé odkazy
* Corgoň liga 08/09 *(futbalsfz.sk)*
* Úradná správa  *(denniksport.sk)*
* futbalportal.sk

Zápasy jarnej časti
Zámok Chamerolles

thumb|Zámok Chamerolles
**Zámok Chamerolles** () je renesančný zámok v obci Chilleurs-aux-Bois v departemente Loiret, región Centre-Val de Loire.

Zámok postavil v 16. storočí Lancelot I. z Lac na základoch stredovekého hradu ako jeden z prvých renesančných zámkov vo Francúzsku.

## Iné projekty

## Zdroj

Chamerolles, zámok
Chamerolles
Kategória:Stavby v departemente Loiret
Pán Tragáčik a templári

***Pán Tragáčik a templári*** je literárne dielo poľského spisovateľa Zbigniewa Nienackeho, ktoré vyšlo v roku 1966.

## Dej

Píše sa leto 1965 a pán Tragáčik sa vo svojej varšavskej kancelárii na ministerstve zaoberá záhadou templárov. Zrazu mu na dvere zazvonia jeho traja mladí priatelia z minulého leta, s ktorými prežil dobrodružstvo na Ostrove zločincov - skauti Sokolie oko, Viliam Tell a Veverička. Ukážu mu článok v novinách, v ktorých sa píše o možnom poklade tajomného rádu templárov v Poľsku. Pána Tragáčika to rozruší, pretože sa bojí, že kvôli článku nastane invázia a rôzne indivíduá budú hľadať poklad na vlastnú päsť. Vyrazí preto s chlapcami na severovýchod Poľska, kde sa má neďaleko mesta Augustów nachádzať poklad.

Obavy pána Tragáčika sa splnia - stretáva rôzne podivné typy, medzi nimi aj bandu zlodejov z Varšavy, ktorí hľadajú poklad. Najväčšieho protivníka však nájde v krásnej Dánke Karen Petersen, ktorá prišla do Poľska hľadať spolu s otcom, kapitánom Petersenom, hľadačom pokladov na potopených španielskych galérach. Dánom robí spoločnosť poľský tlmočník Kozlowski. Začína sa tak hľadanie pokladu, ktoré zavedie pána Tragáčika a chlapcov - ale aj Petersenovcov - do rôznych kútov Poľska. Od jazera pri Mikolajkách sa hlavní hrdinovia presúvajú k nádhernému križiackemu zámku Malbork a neskôr do dedinky Kortumowo. Súperenie Tomasza s Karen (ktorá sa mu páči a imponuje mu) sprevádza aj priateľstvo, ktoré si pán Tragáčik vybuduje s jej otcom, ale aj s novinárkou Ankou a činia sa aj jeho traja skauti, ktorí mu pomáhajú. V príbehu nechýbajú pasáže o zaujímavých dejinách tajomných templárov a križiakov, o krásach severovýchodného Poľska a história zámku Malbork je akoby predlohou na navštívenie tejto výnimočnej kultúrnej pamiatky.

Samotné hľadanie pokladu sa prekrýva s hľadaním istého zločinca Malinowského, ktorý kedysi oklamal a obral kapitána Petersena o peniaze a ten ho chce teraz dostať. Malinowski sa vskutku objavuje na scéne a spolu s kumpánom láka od Petersenovcov ďalšie peniaze výmenou za dôležité dokumenty súvisiace s templármi. Pán Tragáčik v tomto dobrodružstve až dvakrát zachraňuje Karen z rúk zločinca a pri druhej príhode nasleduje divoká jazda na jeho rýchlom aute s motorom Ferrari, keďže zlodej ukradne Karen auto. Zločinec však unikne, na konci príbehu však neujde spravodlivosti ani on, ani Malinowski. Milá spoločnosť, ktorú Nienacki v tejto knihe predstavuje, dáva príbehu svojské čaro a na konci nechýba zaujímavé rozuzlenie. A tiež spriatelenie sa ambicióznej Karen a dôvtipného hlavného hrdinu na čudesnom aute.

## Referencie

Kategória:Knihy Zbigniewa Nienackeho
Kategória:Knihy z 1966
Kategória:Literatúra pre deti a mládež
1. slovenská futbalová liga 2008/2009

**I. slovenská futbalová liga mužov** v sezóne **2008/2009** bol v poradí 16. ročník I. slovenskej futbalovej ligy. Usporadúval, riadil a kontroloval ju Slovenský futbalový zväz. V sezóne 2008/2009 mala súťaž dvanásť účastníkov, vyhral FK Inter Bratislava, ktorý postúpil do Corgoň ligy na sezónu 2009/2010, no keďže sa spojil s klubom FK Senica, tak ju nehral. Vypadli DAC Dunajská Streda "B" a MFK Košice "B", a 1. HFC Humenné sa prihlásilo do II. ligy, keďže klub nestihol podať v stanovenom termíne prihlášku do I. ligy pre nasledujúcu sezónu.

V nasledujúcej sezóne hrali namiesto tímov, ktoré postúpili / zostúpili / neprihlásili sa (DAC Dunajská Streda "B" a MFK Košice "B", 1. HFC Humenné a FK Inter Bratislava), MFK Tatran AOS Liptovský Mikuláš, FK Púchov, MFK Dolný Kubín a FC ViOn Zlaté Moravce.

## Účastníci

* FK Inter Bratislava
* MFK Rimavská Sobota
* FK AS Trenčín

* FO ŽP Šport Podbrezová
* FK Slovan Duslo Šaľa
* MFK Zemplín Michalovce

* FK LAFC Lučenec
* FK Mesto Prievidza
* DAC Dunajská Streda "B"

* 1. HFC Humenné
* MFK Ružomberok "B"
* MFK Košice "B"

## Tabuľka
Aktualizované ku koncu sezóny

## Referencie


## Zdroj
* Tabuľky a výsledky II. ligy mužov  ''www.liga.cz'

Kategória:Druhá najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Kategória:Futbal v 2008
Kategória:Futbal v 2009
Zámok Menars

right|thumb|Zámok Menars
**Zámok Menars** sa nachádza v obci Menars v departemente Loir-et-Cher, región Centre-Val de Loire, a patrí k zámkom pri Loire.

Zámok dal postaviť okolo roku 1646 Guillaume Charron, minister kráľa Ľudovíta XIII. 
V roku 1760 ho dala prebudovať Madame de Pompadour.

## Iné projekty

## Zdroj

Menars, zámok
Menars
Kategória:Klasicistické stavby vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Loir-et-Cher
Dračia hlava

**Veľká a Malá Dračia hlava** sú najvýraznejšie veže v dlhom *Dračom hrebeni* vo Vysokých Tatrách. Tento hrebeň nie je priamo prepojený na dominantný masív Vysokej. Je to tzv. nunatak, ktorý kedysi osamelo čnel z ľadovca.

Podľa povesti, mala Dračia hlava vzniknúť pôsobením pani Havrančíkovej, pozri Dračí štít.

## Topografia
Dračí hrebeň je od Vysokej oddelený plochým *Dračím sedlom*. V hrebeni nasleduje od severu *Veľká Dračia hlava (), Štrbina Dračej hlavy, Malá Dračia hlava (), Zlomisková bránka* a napokon *Zlomisková veža ()*. JZ stenou spadá do *Dračej dolinky*, SV stenou do *Kotlinky pod Dračím sedlom,* všetko odnože doliny Zlomísk.

## Niekoľko zaujímavých výstupov
* 1907 Prvovýstup Z. Klemensiewicz, R. Kordys a A. Znamiecki, severným hrebeňom od *Dračieho sedla* s obchádzaním, II-III.
* 1911 J hrebeňom od *Zlomiskovej veže*, Gy. A R. Komarnicki, miestami III.
* 1933 Prvovýstup ľavou časťou JZ steny Malej Dračej hlavy, R. Donath, S. Motyka a Š. Zamkovský, IV.
* 1992 Prvovýstup „Relaxačný kút“ na M. D. h., P. Hámor a P. Jackovič, VII.

## Galéria

Obrázok: Dolina Złomisk, Wysoka a1.jpg|“Koruna Tatier“ z juhu, pod ňou nevýrazný oblúk *Dračieho hrebeňa*.
Obrázok: Czeski Szczyt, Wysoka, Smoczy Szczyt a2.jpg|Znovu Koruna, hrot Ošarpancov vpravo, vpredu tmavý členitý hrebeň s Dračou hlavou.


## Referencie
* F. Kroutil, *Vysoké Tatry pro horolezce, 1. diel*, Olympia 1977.
* A. Marec, *Zlato pod Kriváňom*, Mladé letá 1991.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* O tatranských nunatakoch 
* stena Malej Dračej hlavy	
* Video z Malej Dračej hlavy

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Zámok Montrichard

thumb|Donjon zámku Montrichard
**Zámok Montrichard** leží v obci Montrichard v departmente Loir-et-Cher, región Centre-Val de Loire. 

Hoci je to zrúcanina hradu z 11. storočia, patrí k zámkom pri Loire. V roku 1877 ho zaradilo ministerstvo kultúry medzi pamiatkovo chránené objekty Francúzska.

Pôvodný hrad, ktorý vybudoval Fulko Nerra, gróf z Anjou, bol prestavaný v 12. storočí.

## Referencie


## Zdroj

Montrichard, zámok
Kategória:Gotické stavby vo Francúzsku
Kategória:Historické pamiatky vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Loir-et-Cher
Pán Tragáčik a Fantomas

***Pán Tragáčik a Fantomas*** () je literárne dielo poľského spisovateľa Zbigniewa Nienackeho, ktoré vyšlo v roku 1973.

## Dej

Detektíva-amatéra pána Tragáčika (alebo Tomasza) zavedú jeho dobrodružné cesty do Francúzka. Na začiatku júla 1971 prichádza do zámku na Loire, kam ho pozval miestny barón v súvislosti s krádežou vzácnych obrazov z jeho zámockej galérie. Tajomný a nepolapiteľný zločinec s pseudonymom Fantomas mu odcudzil už niekoľko diel s nevyčísliteľnou hodnotou.

Pán Tragáčik nezačne svoj pobyt práve najlepšie - Fantomas prezlečený za britského detektíva Pigeona sa mu v Paríži votrie do priazne a nič netušiaci Tomasz ho dovezie do zámku, odkiaľ "Pigeon" ukradne obraz a pred očami celého osadenstva ujde na vrtuľníku. Potom však pán Tragáčik začne pátrať a postupne rozmotá klbko záhad okolo Fantomasa. Pomoc nájde v šikovných deťoch - barónovej neteri Yvonne a jej kamarátovi Robertovi - ktoré ho sprevádzajú. Popri detektívnej zápletke sa čitateľ dozvedá zaujímavosti o zámkoch v čarovnom údolí Loiry, o slávnych maliaroch a ich dielach, ako aj o krásach Francúzska a o jeho histórii. 

Nechýba samozrejme naháňačka na Tomaszovom vehikli s motorom Ferrari 410 super america pod kapotou, rôzne úskoky jeho protivníkov a dôvtip hlavného hrdinu - ale román ponúka aj milú iróniu, zaujímavé postavy (vyčnieva madame Evelyne, automobilová fanatička, ktorá mala už 146 "karambolov") a dejovú líniu, ktorá neustále udržuje čitateľov záujem a nenecháva ho nudiť sa. Okrem Fantomasa sa stretáva pán Tragáčik aj s ďalšími menšími tajomstvami, ktoré majú nečakané rozuzlenia - napríklad v prípade barónovho tajomstva v podzemí zámku.

Na konci príbehu pán Tragáčik odhaľuje tajomného Fantomasa a obrazy sa vracajú do galérie. Na konto si tak zapisuje ďalšiu úspešne vyriešenú záhadu. 

## O diele
Nienacki tak svojím typickým a nenapodobniteľným štýlom opäť čitateľa vzdeláva a zanecháva skvelý dojem. Tento príbeh tak nielen spĺňa požiadavky detektívky á la pán Tragáčik.

## Referencie

Kategória:Knihy Zbigniewa Nienackeho
Kategória:Knihy z 1973
Kategória:Literatúra pre deti a mládež
Cena Josefa Vavrouška

náhľad|Vladimír Buřt – laureát ceny Josefa Vavrouška za rok 2009

**Cena Josefa Vavrouška** je ocenenie, ktoré zriadila Nadace Charty 77 v roku 1996 na počesť popredného českého ekológa Josefa Vavrouška, ktorý tragicky zahynul v roku 1995.

Podľa Nadace Charty 77 je udeľovaná „*za aktívne presadzovanie trvale udržateľného spôsobu života, za činnosť usilujúcu sa o pozitívne riešenie vzájomne spojených ekologických, sociálnych, ekonomických a ďalších problémov alebo za výnimočný čin alebo činnosť v oblasti ochrany životného prostredia a udržateľného rozvoja*“.

Od roku 2005 je vyhlasovaná v spolupráci s *Nadací Partnerství*.

Cena sa vyhlasuje každoročne 5. júna na Svetový deň životného prostredia.

## Laureáti Ceny Josefa Vavrouška
* 1996 – Mikuláš Huba a Erazim Kohák
* 1997 – Eliška Nováková
* 1998 – Hana Librová 	
* 1999 – Igor Míchal 	
* 2000 – Ľubica Trubíniová a Aleš Máchal 	
* 2001 – Jan Jeník
* 2002 – Ivan Rynda
* 2003 – Svatomír Mlčoch
* 2004 – Bohuslav Blažek (in memoriam), Hana a Jiří Kulichovci 	
* 2005 – Jan Bouchal (in memoriam), Yvonna Gaillyová
* 2006 – Karel Hudec a Pavel Franc
* 2007 – Ivan Dejmal (in memoriam) a Miroslav Janík
* 2008 – Miroslava Knotková a Antonín Buček
* 2009 – Vladimír Buřt, Adri van Westerop (in memoriam) a Raymond Aendekerk
* 2010 – Martin Říha
* 2011 – Pavel Šremer a Martin Bursík, špeciálna cena pre Európsku hospodársku komisiu OSN.
* 2012 – Ivana Jongepierová a Jan Jongepier
* 2013 – Petr Pakosta
* 2014 – Josef Fanta
* 2015 – Bedřich Moldan za dlhodobý prínos; Daniel Pitek za výnimočný počin
* 2016 – Jaromír Bláha za dlhodobý prínos; Libor Musil za výnimočný počin
* 2017 – Ludvík Kunc a Robin Böhnisch 
* 2018 – Ivan Makásek za dlhodobý prínos; Dalibor Dostál za výnimočný počin; zvláštne ocenenie poroty za výnimočný počin pre hnutie Piatky za budúcnosť (*Fridays for Future*) a občiansku platformu Limity jsme my 

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Nadace Charty 77
kategória:Ocenenia
Zámok Plessis-Bourré

right|thumb|Zámok Plessis-Bourré
**Zámok Plessis-Bourré** sa nachádza v obci Écuillé, 15 km severne od Angers, v departemente Maine-et-Loire v regióne Pays de la Loire.

Feudálne sídlo bolo vybudované za päť rokov a dodnes stojí v prakticky nezmenenej podobe.
Zámok dal postaviť Ján Bourré, tajný radca a strážca pokladu Ľudovíta XI. a minister financií Karola VIII. a Ľudovíta XII. až do svojej smrti 1506. V rokoch 1465 až 1467 už vybudoval zámok Langeais.  V roku 1462 získal Plessis-le-Vent v Anjou, v oblasti svojho panstva, a v roku 1468 začal budovať sídlo. Vďaka jeho bohatstvu stavebné práce rýchlo napredovali a už v roku 1473 sa mohol aj s rodinou nasťahovať.

Štvorkrídlová stavba s okrúhlymi rohovými vežami na pravouhlom pôdoryse je obkolesená vodnými priekopami. Najmohutnejšou a najvyššiu vežou je 44 metrov vysoký Donjon, ktorý pripomína veže zámku Langeais. Z vonka pôsobí zámok ako pevnosť, ale je je pohodlným príbytkom.

## Iné projekty

## Zdroj

Plessis-Bourré, zámok
Kategória:Gotické stavby vo Francúzsku
Plessis-Bourré
Kategória:Vodné hrady a zámky
Kategória:Stavby v departemente Maine-et-Loire
Karteziánska sústava súradníc

**Karteziánska sústava súradníc** (nesprávne (pod vplyvom češtiny) *kartézska...*; iné názvy: **karteziánska súradnicová sústava, karteziánsky systém súradníc, karteziánska súradnicová sústava**; príslušné súradnice sa nazývajú **karteziánske súradnice**) môže byť (významy sú uvedené od najužšieho významu po najširší):
*pravotočivá trojrozmerná alebo dvojrozmerná ortonormálna sústava súradníc, pozri karteziánska sústava súradníc (v najužšom zmysle)
*ortonormálna sústava súradníc (najmä trojrozmerná alebo dvojrozmerná)
*pravouhlá sústava súradníc (najmä trojrozmerná alebo dvojrozmerná)
*afinná sústava súradníc
Majstrovstvá sveta v biatlone 2008 – Stíhacie preteky žien na 10 km

**Stíhacie preteky žien na 10 kilometrov** bola druhá z 5 ženských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2009. Časové rozdiely medzi pretekárkami pred štartom boli určené na základe výsledného rozdielu časov špritnu na 7,5 km. Vyhrala Nemka Andrea Henkelová, ktorá vyštartovala z 1. miesta. 
Štartovali aj dve Slovenky, Martina Halinárová skončila na 38. mieste a Jana Gereková na 53. mieste.

## Výsledky

## Poznámky
#  (Umiestnenie zo šprintu)

## Referencie
* Výsledky 

Ženy, Stíhacie preteky na 10 kilometrov
Andrea Henkelová

**Andrea Henkelová** (* 10. december 1977) je nemecká biatlonistka. Je mladšou sestrou nemeckej bežkyne na lyžiach Manuely Henkelovej. Aj Andrea začínala ako bežkyňa, ale neskôr sa začala špecializovať na biatlon. Od sezóny 1998/1999 je členkou nemeckého tímu pre Svetový pohár v biatlone.

## Výsledkový súhrn

## Víťazstvá vo Svetovom pohári

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Andrea Henkelová na biathlonworld.com

Kategória:Nemeckí biatlonisti
Kategória:Nemeckí olympijskí víťazi
Kategória:Olympijskí víťazi v biatlone
Kategória:Majstri sveta v biatlone
Kategória:Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2002
Kategória:Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2006
Kategória:Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2010
Kategória:Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2014
Veronika Vítková

**Veronika Vítková** niekde aj nesprávne uvádzaná ako **Veronika Vitková** (* 9. december 1988, Vrchlabí) je česká biatlonistka a olympijská medailistka 2018. V roku 2020 oznámila ukončenie kariéry a tehotenstvo

## Tabuľkový súhrn

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka  
* Veronika Vítková  na stránke biathlonworld.com 

Kategória:Českí biatlonisti
Kategória:Českí strieborní olympijskí medailisti
Kategória:Českí bronzoví olympijskí medailisti
Kategória:Osobnosti z Vrchlabí
Stefan Lazarević

[náhľad|Freska Stefana Lazarevića v kláštore Manasija v [Srbsko|Srbsku (1407-1418).]]
**Stefan Lazarević**, srb. *Стефан Лазаревић* (* asi 1377 – † 19. júl 1427) bol srbské knieža (13891402) a despota (14021427). Bol osvietený panovník, venoval sa literatúre a modernizoval vojsko. Keďže nemal potomkov, na trón po ňom nastúpil Đurađ Branković, syn kniežaťa Vuka Brankovića z Rašky.

## Rodina
* otec Stefan Lazar I. Hrebeljanović, srbský despota a cár
* matka Milica Nemanjićová, dcéra princa Vratka Nemanjića
* manželka Helena Gattilusiová, dcéra Františka II., archonta  Lesbu; manželstvo ostalo bez potomstva

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 14. storočí
Kategória:Úmrtia 19. júla
Kategória:Úmrtia v 1427
Kategória:Vládcovia Srbska
Zámok Montsoreau

right|thumb|Zámok Montsoreau
**Zámok Montsoreau** leží na brehu Loiry v meste Montsoreau v Pays de la Loire.

Zrúcanina sa stala populárnou zásluhou románu Alexandra Dumasa Dáma z Monsoreau.

Mesto a zámok patria do údolia Loiry, ktoré sa v roku 2000 stalo súčasťou svetového dedičstva UNESCO.

Od roku 2016 zámok hostí múzeum súčasného umenia. Zbierka je jednou z najväčších zbierok konceptuálneho umenia na svete.

## Dejiny
Zámok vybudoval v polovici 15. storočia Ján II. zo Chambes, dôverník a diplomat kráľa Karola VII. na mieste staršej stavby. Strategická pozícia zámku chránila cestu zo Chinonu do Saumuru. Po Veľkej francúzskej revolúcií bol zámok rozdelený medzi viacerých vlastníkov. Priestory zámku boli využívané ako byty a sklady, až sa budova zrútila.

Neskôr ho získal a vkusne zreštauroval departement Maine-et-Loire.

## Galéria

File:Anjou Vélo Vintage Château de Montsoreau-Museum of Contemporary Art.jpg
File:Chateau Montsoreau Loire.jpg
File:Chateau de Montsoreau Museum of contemporary art Loire Valley France.jpg
File:Chateau de Montsoreau Museum of contemporary art.jpg
File:Chateau de montsoreau - detail.JPG
File:Château de Montsoreau.JPG
File:Most beautiful villages of the world montsoreau 2.jpg
File:Chateau de Montsoreau Museum of contemporary art sky lantern.jpg


## Architektúra
V roku 1862 ho ministerstvo kultúry zaradilo medzi monument historique. Stretávajú sa tu stredoveké i čisto renesančné prvky.

## Referencie


## Iné projekty

## Zdroj

Montsoreau
Montsoreau
Kategória:Renesančné stavby vo Francúzsku
Kategória:Galérie vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Maine-et-Loire
Sedličniansky potok

**Sedličniansky potok** je potok na Strednom Považí, tečie v južnej časti okresu Trenčín. Je to ľavostranný prítok Turnianskeho potoka, meria  a je tokom IV. rádu.

## Prameň
Pramení v severozápadnom výbežku Považského Inovca v geomorfologickom podcelku Vysoký Inovec, na severných svahoch Inovca v blízkosti Chaty pod Inovcom v nadmorskej výške približne 

## Smer toku
Od prameňa tečie v lesnom extraviláne severozápadným smerom, priberá krátky bezmenný ľavostranný prítok a mení smer toku na sever. Následne priberá krátky pravostranný prítok zo severného svahu Jarabského vrchu (), vytvára oblúk prehnutý na západ a priberá opäť pravostranný prítok zo severného svahu Javoria (). Vstupuje do Trenčianskej kotliny, podcelku Považského podolia, mení smer na severozápad a meandruje. Jeho tok tvorí hranicu katastrov obcí Trenčianska Turná a Trenčianske Stankovce. Napokon preteká intravilánom obce Trenčianske Stankovce, časť Sedličná a v nadmorskej výške asi () už v katastri obce Veľké Bierovce ústi do Turnianskeho potoka

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v Považskom Inovci
Kategória:Vodné toky v Trenčianskej kotline
Kategória:Vodné toky v okrese Trenčín
Kategória:Trenčianske Stankovce
Kategória:Trenčianska Turná
Kategória:Veľké Bierovce
Pippo z Ozory

[right|thumb|[Andrea del Castagno: *Philippus Hispanvs De&nbsp;Scolaris*, okolo 1450 (Galleria degli Uffizi)]]
**Pippo z Ozory**, , vlastným menom **Filippo Buondelmonti degli Scolari**, známy aj ako **Pippo Spano** (* 1369, Tizzano – † 27. december 1426) bol generál a stratég cisára Žigmunda Luxemburského. V roku 1408 sa stal bánom Severinského banátu a rytierom Dračieho rádu. Za manželku si vzal Barbaru, dcéru Andreja z Ozory a v roku 1416 si v Ozore vybudoval s cisárovým zvolením kaštieľ. Od roku 1420 bojoval neúspešne v Čechách proti Husitom.
left|thumb|Kaštieľ v Ozore

## Literatúra
* Domenico di Gvido Mellini:  ''Vita del famosissimo e chiarissimo capitano Filippo Scolari, gentil'huomo fiorentino, chiamato Pippo Spano, conte di Temesuar, &c.'', 1606, Stamperia del Sermartelli (Firenze)
* FILIPPO SCOLARI  (Pippo Spano)  Di Tizzano 

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1369
Kategória:Úmrtia v 1426
Kategória:Dejiny Česka
Kategória:Dejiny Uhorska
Kategória:Uhorské vojenské osobnosti
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Pochovaní v bazilike v Stoličnom Belehrade
Zoznam vládcov Francúzska

Pozri:
*Zoznam panovníkov Francúzska
*Zoznam prezidentov Francúzska
*Zoznam predsedov vlád Francúzska

Francúzsko
Zoznam vládcov Spojeného kráľovstva

Pozri:
*Zoznam kráľov Anglicka, Škótska, Veľkej Británie a Spojeného kráľovstva
*Zoznam predsedov vlády Veľkej Británie a Spojeného kráľovstva
*Zoznam predsedov vlády Škótska
*Zoznam prvých tajomníkov Walesu
*Zoznam guvernérov a predsedov vlády Severného Írska
Zoznam vládcov Škótska

Pozri:
*Zoznam kráľov Anglicka, Škótska, Veľkej Británie a Spojeného kráľovstva
*Zoznam predsedov vlády Škótska
Zoznam vládcov Nemeckej demokratickej republiky

Toto je zoznam vládcov Nemeckej demokratickej republiky.

## Prezidenti
*1949-1960 Wilhelm Pieck

## Predsedovia Štátnej rady
*1960-1973 Walter Ulbricht
*1973-1976 Willi Stoph
*1976-1989 Erich Honecker
*1989 Egon Krenz
*1989-1990 Manfred Gerlach

## Predsedovia Rady ministrov
*1949-1964 Otto Grotewohl
*1964-1973 Willi Stoph
*1973-1976 Horst Sindermann
*1976-1989 Willi Stoph
*1989-1990 Hans Modrow
*1990 Lothar de Maiziere

## Predsedovia a generálni tajomníci ÚV Jednotnej socialistickej strany (komunistická strana)
*1946-1954 Viliam Pick, Otto Grotewohl (2 spolupredsedovia)
*1950-1971 Walter Ulbricht (do 1953 generálny tajomník, potom 1. tajomník)
*1971-1989 Erich Honecker
*1989 Egon Krenz
*1989-1990 Gregor Gysi

Nemecká demokratická republika
Zoznam panovníkov Česka

right|thumb|100px|Erb přemyslovských kniežat
right|thumb|100px|Erb Českého kráľovstva
right|thumb|100px|Erb Moravy

## Legendárni vládcovia

* Praotec Čech
* Krok
* Libuša
* Přemysl Oráč
* Nezamysl
* Mnata
* Vojen
* Vnislav
* Křesomysl
* Neklan
* Hostivít

## České kniežatá

## Českí králi

## Externé odkazy
* http://fmg.ac/Projects/MedLands/BOHEMIA.htm#PremyslOtakarIdied1230

Kategória:Vládcovia Česka
Česko
Panovníci
Zoznam vládcov Česko-Slovenska

Pozri:
*Zoznam predsedov vlád Česko-Slovenska
*Zoznam prezidentov Česko-Slovenska
*Zoznam vodcov Komunistickej strany Československa
*Zoznam predsedov vlády Slovenska (do roku 1992)
*Zoznam predsedov vlád Česka (do roku 1992)
*Zoznam predsedov slovenských parlamentov (do roku 1992)

Česko-Slovensko
Vládcovia
Eva Kurjaková

**Eva Kurjaková** (* 21. december 1947, Zubrohlava, Slovensko) je slovenská spisovateľka, regionálna historička a zberateľka ľudových povestí.

## Život
V roku 1966 skončila v Námestove Strednú všeobecnú vzdelávaciu školu. V roku 1976 maturovala na strednej ekonomickej škole v Žiline.

Histórii sa venuje od roku 1978.

## Dielo

### História – monografie
* 1988 *400 rokov obce Zubrohlava*
* 1996 *Medailón ochotníckeho divadelného súboru zo Zubrohlavy*
* 1997 *TJ Sokol Zubrohlava 1947 – 1997*
* 1998 *Zubrohlava monografia obce*
* 2000 *Bobrov 1550 – 1998*, Viera Namislovská, Eva Kurjaková
* 2000 *História farnosti Zubrohlava 1770 – 2000*
* 2003 *Divadlo v Zubrohlave 1997 – 2003*
* 2005 *100 rokov požiarnej ochrany v Zubrohlave*
*2005 *Viac ako sto*
*2006 *Rabčice* (Soňa Maťugová, Eva Kurjaková, Katarína Kubíková, Robert Trnka, Augustín Maťovčík)
* 2007 *Zákamenné* (Soňa Maťugová, Eva Kurjaková, Robert Trnka)

### Iné
* 2005 *Slovník obce Zubrohlava a okolitých plátenníckych obcí*
*2007 *Cestami necestami a chodníčkami Oravy*
* 2008 *Povesti spod Babej hory*
* 2010 *Povesti spod Piľska*
*2012 Ratica genealógia rodu
* 2013 *Príhody a povesti Bielej Oravy*
*2017 *Ján Nepomuk Gustíny Zubrohlavský 1712- 1777*
* 2017 *S modrotlačou do sveta* (Eva Kurjaková, Občianske združenie ZUBOR)
*2019 *Legendy Babej hory/ Legendy spod Babiej Góry*
*2020 *Jozef Kunst 1790-1866*
*2022 *Farský kostol svätých Petra a Pavla v Zubrohlave* (Eva Kurjaková, Marek Graňák)
*2024 Otcovia, synovia a vojny (Roman Zajaczkowski, Eva Kurjaková)

## Referencie


Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti zo Zubrohlavy
Triple Play

**Triple Play** je marketingový názov na pomenovanie kombinácie troch komunikačných služieb: televízia, internet a pevná (telefónna) linka v jednom balíku. Voľne by sa "Triple Play" dalo preložiť ako "trojaký úžitok" alebo "trojaká zábava".

V začiatkoch šlo o kombináciu analógového a digitálneho prenosu. V súčasnosti sú to skôr plno digitálne riešenia využívajúce optické siete, umožňujúce prenos digitálnej televízie aj vo vysokom rozlíšení. Vzhľadom na zvyšujúcu sa penetráciu HD ready a Full HD TV v domácnostiach je potreba prijímať takýto signál prirodzená.

"Triple Play" na Slovensku prevádzkujú firmy UPC, Slovak Telekom, Orange, Antik Telecom a ďalší poskytovatelia. Komerčné názvy (Magio, FiberNet/TV/Tel, Tango TV, Fiber Power/Horizon/UPC Telefón a pod.) a ceny sa líšia podľa rozsahu, rýchlosti a kapacitných možností prenosu. 

V budúcnosti sa 3P (Triple Play) môže samozrejme zmeniť aj na 4P (Qadro Play) pridaním ďalšej zložky.

Kategória:Digitálna technika
Kategória:Internet
Kategória:Digitálna televízia
Zoznam vládcov Poľska

Pozri:
*Zoznam panovníkov Poľska
*Zoznam premiérov Poľska
*Zoznam prezidentov a predsedov Štátnej rady Poľska
*Zoznam prvých tajomníkov Ústredného výboru Poľskej zjednotenej robotníckej strany

Poľsko
Zoznam premiérov Poľska

Toto je zoznam premiérov Poľska.

## Premiéri Poľského kráľovstva (1916 – 1918)

## Premiéri druhej Poľskej republiky (1918 – 1939)
Úplný názov funkcie znie prezident/predseda Rady ministrov (Prezes Rady Ministrów), ale v poľštine sa bežne nazýva premiér. Do roku 1922 sa predseda vlády volal prezident ministrov (Prezydent Ministrów).

## Premiéri poľskej exilovej vlády (1939 – 1990)

## Premiéri ľudovodemokratického Poľska (1944 – 1989)

## Premiéri tretej Poľskej republiky (od roku 1989)

## Externé odkazy
* Stránka poľského premiéra (po poľsky a po anglicky)

Poľsko

Kategória:Vládcovia Poľska
Kategória:Poľské zoznamy
Zoznam vládcov Rakúska

Pozri:
*Zoznam panovníkov Rakúska
*Zoznam spolkových kancelárov a ministerských predsedov Rakúska
*Zoznam prezidentov Rakúska
*Zoznam východofranských kráľov, nemeckých kráľov a rímsko-nemeckých cisárov

Rakúsko
Vládcovia
Zoznam spolkových kancelárov a ministerských predsedov Rakúska

Toto je **zoznam ministerských predsedov** (*Minister-Präsident*) **a spolkových kancelárov** (*Bundeskanzler*) **[[Rakúsko|Rakúska]]**.

Na čele vlády rakúskej polovice Rakúska-Uhorska (Predlitavska) medzi rokmi 1867 a 1918 stál ministerský predseda. Táto funkcia bola porovanteľná s funkciou predsedu vlády.Od konca roka 1918 (zánik Rakúsko-Uhorska) resp. od roku 1920 bol predsedom vlády spolkový kancelár.

## Ministerskí predsedovia (1867 – 1918)
[náhľad|[Karl von Auersperg, prvý ministerský predseda]]
* Princ Karl von Auersperg (18671868)
* Gróf Eduard von Taaffe (18681870)
* Ignaz von Plener (1870)
* Leopold Hauser von Artha (1870)
* Gróf Alfred von Potocki-Pilawa (18701871)
* Gróf Karl Siegmund von Hohenwart (1871)
* Barón Ludwig von Holzgethan (1871)
* Knieža Adolf Wilhelm Daniel von Auersperg (18711879)
* Karl von Stremayr (1879)
* Gróf Eduard von Taaffe (18791893)
* Knieža Alfred August zu Windischgrätz (18931895)
* Gróf Erich von Kielmansegg (1895)
* Gróf Kasimir Felix von Badeni (18951897)
* Barón Paul Gautsch von Frankenthurn (18971898)
* Gróf Franz von Thun und Hohenstein (18981899)
* Gróf Manfred von Clary und Aldringen (1899)
* Heinrich von Wittek (18991900)
* Ernst von Körber (19001904)
* Barón Paul Gautsch von Frankenthurn (19041906)
* Knieža Konrad zu Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst (1906)
* Barón Max Wladimir von Beck (19061908)
* Barón Richard von Bienerth-Schmerling (19081911)
* Barón Paul Gautsch von Frankenthurn (1911)
* Gróf Karl von Stürgkh (19111916)
* Ernst von Körber (1916)
* Gróf Heinrich von Clam-Martinic (19161917)
* Ernst Seidler von Feuchtenegg (19171918)
* Barón Max Hussarek von Heinlein (1918)
* Heinrich Lammasch (1918)

## Spolkoví kancelári počas prvej rakúskej republiky (1918 – 1933) a austrofašistického štátu (1933 – 1938)
[náhľad|[Karl Renner, prvý spolkový kancelár]]

1 V austrofašistickom štáte sa síce titul *spolkový kancelár* ponechal, ale Dollfuß (1933) a Schuschnigg boli v skutočnosti diktátori.

2 Seyß-Inquart sa stal „kancelárom“ na nátlak Hitlera, aby pripravil anšlus Rakúska k Nemecku.

## Spolkoví kancelári počas druhej rakúskej republiky (od roku 1945)
[náhľad|[Karl Nehammer, súčasný spolkový kancelár]]

 dočasne úradujúci


Rakúsko
Kancelári
Rakúski spolkoví kancelári
Zoznam vládcov Uhorska

Pozri:
*Zoznam panovníkov Uhorska
*Zoznam palatínov Uhorska
*Zoznam ministerských predsedov Uhorska
*Zoznam panovníkov Rakúska (od 1526)

Uhorsko
Kategória:Predsedovia vlády Uhorska
Zoznam prezidentov a predsedov Štátnej rady Poľska

Toto je **zoznam prezidentov a predsedov Štátnej rady [[Poľsko|Poľska]]**.

## Poľská republika (19181939)
* Józef Piłsudski (14. november 19189. december 1922 – hlava štátu (*Naczelnik Państwa*)
* Gabriel Narutowicz (9. december16. december 1922), zavraždený.
* Stanisław Wojciechowski (december 1922máj 1926), vyhnaný.
* Ignacy Mościcki (1926september 1939).

## Poľská exilová vláda (19391990)
Poľská exilová vláda fungovala podľa poľskej ústavy z apríla 1935, právneho podkladu pre túto vládu. Podľa nej si smel prezident zvoliť nástupcu "v čase vojny, ak by sa jeho úrad stal neobsadeným pred podpisom mierovej zmluvy."
* Bolesław Wieniawa-Długoszowski (september 1939).
* Władysław Raczkiewicz (19391947).
* August Zaleski (19471972).
* Stanisław Ostrowski (19721979).
* Edward Raczyński (19791986).
* Kazimierz Sabbat (19861989).
* Ryszard Kaczorowski (19891990, rezignoval po zvolení Lecha Walesu).

## Poľská republika (19441952)
Po druhej svetovej vojne vládnuci komunisti ponechali inštitúciu prezidenta Poľskej republiky. V roku 1952 bol však úrad zrušený a meno krajiny zmenené. 
* Bolesław Bierut (19441947 prezident Krajinskej národnej rady*Prezydent Krajowej Rady Narodowej*; 19471952 prezident Poľskej republiky*Prezydent RP*).

## Poľská ľudovodemokratická republika (19521989)
Štátna rada bola teoreticky kolektívna hlava štátu. V skutočnosti však bol najdôležitejšou osobou prvý tajomník ústredného výboru Poľskej zjednotenej robotníckej strany.

Predseda Štátnej rady – *Przewodniczący Rady Państwa*: 
* Aleksander Zawadzki (19521964).
* Edward Ochab (19641968).
* Marian Spychalski (19681970).
* Józef Cyrankiewicz (19701972).
* Henryk Jabłoński (19721985).
* Wojciech Jaruzelski (19851989).

Prezident Poľskej ľudovodemokratickej republiky:
* Wojciech Jaruzelski (16. júl 198931. december 1989, keď bol štát premenovaný).

## Poľská republika (od roku 1989)
* Wojciech Jaruzelski (1. január 199021. december 1990). 
* Lech Wałęsa (22. december 199023. december 1995)
* Aleksander Kwaśniewski (23. december 199523. december  2005)
* Lech Kaczyński (23. decembra 200510. apríla 2010)
* Bronisław Komorowski (10. apríla 20108. júla 2010) (zastupujúci prezident)
* Grzegorz Schetyna (8. júla 20106. augusta 2010) (zastupujúci prezident)
* Bronisław Komorowski (6. augusta 20106. augusta 2015)
* Andrzej Duda (6. augusta 2015 – 6. augusta 2025)
* Karol Nawrocki (od 6. augusta 2025)

Poľsko
Sighișoara

**Sighișoara** (, , ) je mesto v rumunskej župe Mureș. Medzi najkrajšie pamiatky patrí Hodinová veža, ktorá je vysoká 64 metrov a patrí k nej orloj, v ktorom defilujú alegorické postavy, ktoré predstavujú rôzne hriechy a neresti. V roku 1999 bolo historické centrum zapísané do zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.

## Dejiny
Do konca druhej svetovej vojny bolo centrom sedmohradských Sasov. V strede mesta sa vypína stredoveký hrad. 

## Osobnosti mesta
* Vlad III. (* 1431 – † 1476), knieža Valašského kniežatstva
* Sándor Petőfi (* 1823 – † 1849), maďarský básnik
* Vilmos Apor (* 1892 – † 1945), biskup rábsky a mučeník

## Partnerské mestá
*  Baden AG, Švajčiarsko
*  Blois, Francúzsko
*  Città di Castello, Taliansko
*  Dinkelsbühl, Nemecko
*  Kiskunfélegyháza, Maďarsko

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka


Kategória:Mestá v Rumunsku
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Rumunsku
Ľudožrút

**Ľudožrút** alebo **ľudojed** môže byť:
*osoba jediaca (aj) ľudské mäso, pozri ľudožrútstvo
*živočích konzumujúci (aj) ľudské mäso
*žralok modrý (Carcharodon carcharias)

**Ľudožrút** je prenesene aj ukrutný, beštiálny človek.
Antropofágia

**Antropofágia** (príslušný organizmus je **antropofág**) môže byť:
*v zoológii: jedenie ľudského mäsa
*ľudožrútstvo
Strašidelný kaštieľ

**Strašidelný kaštiel** alebo v novšom vydaní **Pán Tragáčik a Strašidelný kaštieľ** (, ) je dielo z roku 1969 od Zbigniewa Nienackeho zo série o pánu Tragáčikovi. 

## Dej

Ide o príbeh z Poľska. Nienacki dej zaradil na koniec novembra, kedy sú dni sychravé a krátke, a nie do obdobia letných prázdnin ako iné príbehy.

Pán Tragáčik dostane koncom roka 1967 za úlohu urobiť inventúru vo vidieckom kaštieli, ktorého majiteľ nedávno zomrel. O kaštieľ má záujem nielen ministerstvo kultúry, ale aj ktosi iný, kto v kaštieli straší a vytvára napätie. S pánom Tragáčikom odchádzajú do kaštieľa aj dvaja mladí pracovníci, ktorí len v tom roku ukončili štúdium dejín umenia. Dvojica mladých si ho však nesprávne „zaškatuľkuje“ a tak nie sú vzťahy pána Tragáčika, slečny Wiezchónovej a Bigosa práve najlepšie. Kaštieľ navyše ukrýva mnoho záhad a do priazne trojice sa dostane aj mladá a krásna slečna Marysia. Na scéne sa prvýkrát objavuje aj známy priekupník a niekdajší Tomaszov spolužiak Waldemar Batura, ktorého pán Tragáčik stretáva aj v niekoľkých ďalších príbehoch (Pán Tragáčik a záhady Fromborku, Pán Tragáčik a Neviditeľní), a ihneď v ňom vzbudí podozrenie, že niečo nie je v poriadku...

Príbeh, ktorý pozostáva iba z dvanástich kapitol, je napínavý a spĺňa všetky atribúty klasického dobrodružstva dôvtipného Tragáčika. Okrem dejovej línie sa čitateľovi dostáva od Nienackého aj tradičného „výkladu“, tentoraz ide o zaujímavosti o lóži slobodomurárov a z dejín Poľska v 19. storočí. Síce krátky, ale kvalitný román, sa končí zaujímavým rozuzlením a jemným morálnym poučením, ktoré dal Nienacki snáď do každého diela o pánovi Tragáčikovi.

## Referencie

Kategória:Knihy Zbigniewa Nienackeho
Cena Jaroslava Seiferta

**Cena Jaroslava Seiferta** je české literárne ocenenie, ktoré zriadila Nadace Charty 77 v Štokholme v januári 1986 na podporu českej a slovenskej literatúry doma aj v zahraničí. 

Na počesť básnika Jaroslava Seiferta, nositeľa Nobelovej ceny za literatúru, bola cena nazvaná jeho menom. Je vyhlasovaná každoročne 22. septembra v predvečer básnikových narodenín za vynikajúce beletristické dielo, vydané alebo inak zverejnené v posledných troch rokoch, výnimočne aj za celoživotné dielo v Česku alebo v zahraničí. O udelení ceny rozhoduje nezávislá porota, v ktorej zasadajú poprední spisovatelia a literárni kritici. 

## Laureáti
*2019 – Miroslav Petříček, *Filosofie en noir*
*2017 – Jiří Brabec a Jiří Opelík za celoživotné dielo
*2015 – Eugen Brikcius, *A tělo se stalo slovem* 
*2014 – *cena nebola udelena*
*2013 – *cena nebola udelena*
*2012 – Vladimír Binar, *Číňanova pěna*
*2011 – Karel Šiktanc, *Nesmír*
*2010 – Jáchym Topol, *Chladnou zemí* s prihliadnutím k ďalšej tvorbe
*2009 – Ludvík Kundera, za "celoživotné literárne dielo, vydávané v spisoch LK"
*2008 – Václav Havel, *Spisy VIII.* (prejavy, *[[Prosím stručně]]*, *[[Odcházení]]*)
*2007 – František Listopad, *Rosa definitiva*
*2006 – Ivan Martin Jirous, za celoživotné básnické dielo s prihliadnutím na vydanú korešpondenciu *Magorovy dopisy*
*2005 – Michal Ajvaz, *Prázdné ulice* ISBN 80-7227-209-8 a Jiří Suchý, *[[Encyklopedie Jiřího Suchého]]*
*2004 – Viktor Fischl a Josef Škvorecký, obe za celoživotné dielo
*2003 – Miloslav Topinka, *Trhlina*
*2002 – Jiří Gruša, *Grušas Wacht am Rhein aneb Putovní ghetto* 
*2001 – Zdeněk Rotrekl, *Nezděné město* ISBN 80-7108-212-0
*2000 – Pavel Šrut, *Brožované básně* ISBN 80-7215-106-1; *Zlá milá* ISBN 80-7215-019-7
*1999 – Jiří Kratochvil, *Noční tango, aneb román jednoho léta z konce století* ISBN 80-7227-047-8
*1998 – Věra Linhartová, *Mes oubliettes* 
*1997 – Karel Milota, *Antilogie aneb Protisloví*, *Ďáblův dům* 
*1996 – Jiřina Hauková, *Světlo v září* ISBN 80-900273-8-5
*1996 – Zbyněk Hejda, *Valse mélancolique* ISBN 80-85247-69-0
*1995 – Petr Kabeš (1941), *Pěší věc* 
*1995 – Antonín Brousek (1941), *Vteřinové smrti* 
*1994 – Milan Kundera, *Nesmrtelnost* 
*1993 – Bohumil Hrabal, *Svatby v domě*, *Vita nuova*, *Proluky* 
*1992 – Josef Hiršal, *Píseň mládí* 
*1992 – Ivan Wernisch, *Frc* (zbierka básnických prekladov) 
*1991 – Jiří Kolář, *Prométheova játra* 
*1990 – Emil Juliš, *Blížíme se ohni*, *Gordická hlava* 
*1989 – Karel Šiktanc, *Srdce svého nejez* 
*1988 – Ivan Diviš, *Žalmy* 
*1987 – Ludvík Vaculík, *Fejetony* 
*1986 – Dominik Tatarka, trilógia *Písačky*

## Referencie

## Externé odkazy
* Cena Jaroslava Seiferta  

## Zdroj

Kategória:Ceny za literatúru
Kategória:Nadace Charty 77
Zoznam predsedov vlád Francúzska

Toto je zoznam predsedov vlád Francúzska.

## "Hlavní ministri" francúzskych kráľov, 1624-1791
*Kardinál Richelieu 1624-1642
*Kardinál Mazarin 1642-1661
*Jean-Baptiste Colbert 1661-1683
*Guillaume Dubois 1718-1723
*Filip II., vojvoda z Orleáns 1723
*Louis Henri, vojvoda bourbonský 1723-1726
*André-Hercule de Fleury 1726-1743
*Étienne François, vojvoda z Choiseul 1758-1770
*Emmanuel Armand de Vignerot du Plessis de Richelieu, vojvoda z Aiguillonu 1771-1774
*Jean-Frédéric Phélypeaux, gróf z Maurepasu 1774-1781
*Charles Gravier, gróf z Vergennes 1781-1787
*Étienne Charles de Loménie de Brienne 1787-1788
*Jacques Necker 1788-1789
*Louis Charles Auguste Le Tonnelier, barón z Breteuil 1789
*Jacques Necker 1789-1790
*Armand Marc, gróf z Montmorin-Saint-Hérem 1790-1791

## Prví ministri
**Zoradení od najnovších po najstarších.**

Pred ústavou piatej republiky z roku 1959 sa predseda vlády oficiálne volal Predseda Rady ministrov (*Président du Conseil de Ministres*) a neoficiálne sa nazýval prvý minister (*premier ministre*), ale aj to bolo vlastne nesprávne označenie, pretože ozajstným predsedom vlády bol prezident Francúzska. 

Francúzsko
Kategória:Predsedovia vlády Francúzska
Zoznam prvých tajomníkov Ústredného výboru Poľskej zjednotenej robotníckej strany

Toto je zoznam prvých tajomníkov Ústredného výboru Poľskej zjednotenej robotníckej strany  (*Pierwszy Sekretarz KC PZPR*):
* Bolesław Bierut (1948 - 1956).
* Edward Ochab (March 1956 - Oct. 1956).
* Władysław Gomułka (1956 - 1970).
* Edward Gierek (1970 - 1980).
* Stanisław Kania (1980 - 1981).
* Wojciech Jaruzelski (1981 - 1989).

Poľsko
Emmanuel Eboué

**Emmanuel Eboué** (* 4. jún 1983, Abidjan) je reprezentačný futbalový obranca Pobrežia Slonoviny, ktorý pôsobí klube Galatasaray.

## Začiatky
Eboué je absolventom futbalovej akadémie Jeana-Marca Guilloua v Abidjane, ktorá spolupracovala s klubom ASEC Abidjan. V septembri 2002 prišiel do KSK Beverenu aj s veľkým počtom ďalších absolventov, keďže belgický pracovný zákon umožňoval hráčom mimo EÚ hrať bez medzinárodných skúseností, čo v iných krajinách nebolo možné.

## Arsenal
Eboué odohral za Beveren tri sezóny a potom prišla možnosť odísť na skúšku na Highbury v rámci spolupráce na výchove talentov medzi Guillouovou akadémiou, Beverenom a Arsenalom. Výsledkom bol podpis štvorročnej zmluvy 1. januára 2005, za odstupné 1,54 milióna libier £.   

Eboué debutoval v drese The Gunners v domácom zápase FA Cupu proti Stoke City (2-1). Vo svojej úvodnej sezóne 2004/05 však nastúpil v Premier League iba na jeden zápas ako striedajúci a zväčša hrával za rezervu. 

V nasledujúce sezóne sa však už naplno presadil do prvého tímu. Zo začiatku nastupoval ako striedajúci hráč, hoci 25. októbra 2005 zaznamenal svoj premiérový zásah za Arsenal v zápase Carling Cupu proti Sunderlandu (3-0). Po návrate z Afrického Pohára Národov v januári 2006, bol okamžite nasadený do zostavy namiesto zraneného kamerunského obrancu Laurena. 

Eboué sa rýchlo adaptoval na tempo a tlak v Premier League a Lige Majstrov. Tréner Arsenalu Arsène Wenger ho dokonca prirovnal k legendárnemu brazílskemu krídelníkovi Garrinchovi po energickom výkone v zápase proti Aston Ville 1. apríla 2006.

Eboué bol súčasťou tímu, ktorý sa v sezóne 2005/06 prebojoval do parížskeho finále Ligy Majstrov. 17. mája 2006 nastúpil na Stade de France v zatiaľ jedinom finále Arsenalu (1-2) v tejto súťaži v základnej zostave.

Od sezóny 2006/07 ho sužovali permanentné zranenia. Najprv vynechal celý mesiac október pre zranenie, ktoré si priniesol s reprezentačného zápasu. Potom sa síce vrátil na niekoľko zápasov 5. novembra proti West Hamu (0-1), problémy s členkom si vyžiadali jeho ďalšiu absenciu v mesiacoch december 2006 a január 2007. 

V máji 2007 podpísal nový dlhoročný kontrakt s Arsenalom.

Od sezóny 2007/08 ho tréner Arsène Wenger presunul na pozíciu pravého stredopoliara, aby vytvoril priestor pre novopodpísaného Bacaryho Sagnu.

## Pobrežie Slonoviny
Eboué zaznamenal svoj prvý štart za "Slonov" v zápase proti Sudánu v septembri 2004. Reprezentoval na Africkom Pohári Národov v roku 2006 keď Pobrežie Slonoviny postúpilo až do finále kde podľahlo domácemu Egyptu.

Na MS 2006 v Nemecku odohral všetky tri zápasy proti Argentíne (1-2), Holandsku (1-2) a Srbsku a Čiernej Hore (3-2). 

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil hráča na arsenal.com
* Štatistiky hráča  na soccernet.com

Kategória:Futbalisti Pobrežia Slonoviny
Kategória:Hráči Galatasaray SK
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Veľký Kostol

**Veľký Kostol** je skalná veža lichobežníkového tvaru. Leží v Prostrednom hrebeni poniže Prostredného hrotu.

## Topografia
Od *Malého Kostola (2095,4 m) * ho oddeľuje *Zadná Bránička*, od *Chmúrnej veže (2257,9 m)* zasa *[[Bránička]]*. Smerom od *Bráničky* však ešte rozoznávame *Kopu* a *Vežu Veľkého Kostola*. Na JZ smerom do Veľkej Studenej doliny spadá elegantnou, asi 65-metrovou stenou.

## Pár zaujímavých výstupov
* 1902 Prvovýstup JV hrebeňom s obchádzaním, F. Habesch, II.
* 1908 Prvovýstup SZ hrebeňom s obchádzaním (z Bráničky) Gy. Komarnicky, S. Laufer a A. Martin, lámavá skala, II.
* 1954 Prvovýstup stredom JZ steny I. Gálfy a J. Poljak, V.

Pár ciest (obťažnosti cca IV) vedie aj SV stenou zo strany Malej Studenej doliny.

## Galéria

Obrázok: Wyżni Staw Staroleśny a2.jpg|Skupina Prostredného hrotu, celkom vpravo Veľký Kostol.
Obrázok: Vareškové pleso.jpg|Zľava Žltá veža a dvojvrchol Malý – Prostredný hrot, pod ním Veľký a Malý Kostol. Vpravo veže v Slavkovskom štíte.
Obrázok: Veľká Studená dolina valley.JPG|Vpravo pod Prostredným hrotom *Chmúrna veža*, Kostoly už trochu splývajú s pozadím. 


## Referencie
* F. Kroutil, *Vysoké Tatry pro horolezce, 2. diel*, Olympia 1977.
* M. Orolin, *Strmé cesty k Himalájam*, Šport 1980.

## Externé odkazy
* Cesty v JZ stene 
* Foto Kostolov na K2 Studio
* Mapa 

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Nudeľman-Richter NR-23

náhľad|23 mm kanón NR-23
**Nudeľman-Richter NR-23** () je letecký kanón sovietskej výroby, ktorý sa používal na lietadlách ZSSR a ďalších krajín Varšavskej zmluvy. Bol navrhnutý Alexandrom E. Nudeľmanom a Aronom A. Richterom ako náhrada za kanón Nudeľman-Suranov NS-23 a Volkov-Jarcev VJa-23 od roku 1949.

NR-23 je jednohlavňový automatický kanón kalibru 23 mm. Bol podobný NS-23, ale mechanické vylepšenia umožnili zvýšenie kadencie o viac ako 50 %. Teoretická kadencia streľby bola 850 rán za minútu ale počas testov USAF na ukoristených zbraniach sa dosiahlo iba 650 rán za minútu. Hmotnosť zbrane je 39 kg a celková dĺžka dosahuje 1 980 mm. Úsťová rýchlosť 200 gramového náboja je 690 m/s.

Kanón NR-23 neskôr nahradila verzia AM-23, ktorá mala vyššiu kadenciu streľby (1200 - 1300 rán za minútu).

Čínska ľudová republika vyrába kópie oboch kanónov ako Norinco Typ 23-1 (NR-23) a Norinco Typ 23-2 (AM-23)

## Použitie
[náhľad|NR-23 použitý v zadnej streleckej veži na bombardéry [Iliušin Il-28]]
Kanón NR-23 sa používal na stíhacích lietadlách ako MiG-15, Lavočkin La-15, MiG-17 a niektorých MiG-19. Takisto bol použitý ako obranná zbraň na lietadlách Antonov An-12, Iliušin Il-28, Mjasisčev M-4, Tupolev Tu-14, Tupolev Tu-16, Tupolev Tu-22 či Tupolev Tu-95.

Po zastavení výroby v polovici 60. rokov ho nahradil kanón Griazev-Šipunov GŠ-23L. Mechanizmus NR-23 bol použitý aj pri návrhu a výrobe účinnejšej verzie NR-30 kalibru 30 mm, ktorá bola použitá na MiGoch-19 a niektorých MiGoch-21.

## Iné projekty

Kategória:Letecké kanóny
Zoznam vládcov Ruska

Pozri:
*Zoznam panovníkov Ruska
*Zoznam prezidentov Ruska a predsedov Prezídia Najvyššieho sovietu Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republiky – zoznam hláv štátu Ruska od roku 1917
*Zoznam predsedov vlády Ruska
*Zoznam despotov Sovietskeho zväzu

Rusko
Zámok Rivau

náhľad|Zámok Rivau

**Zámok Rivau** sa nachádza v obci Lémeré v departemente Indre-et-Loire, región Centre-Val de Loire a patrí k najvýznamnejším pamiatkam regiónu Touraine. Je dokonca spomínaný v Rabelaisovom románe Gargantua a Pantagruel.

## História

Krajina bola už od 11. storočia majetkom grófov z Anjou, príbuzných rodiny Beauvau. V 13. storočí vstúpila rodina Beauvau do kráľovských služieb a veľa jej členov položilo život za kráľovstvo. V roku 1454 sobášom Izabely z Beauvau s Jánom VIII. Bourbónskym sa dostali do príbuzenského vzťahu s francúzskou kráľovskou rodinou.

V roku 1438 bol venom Anny z Fontenay, manželky Petra z Beauvau, hlavného komorníka Karola VII. V roku 1442 dostal Peter z Beauvau súhlas na opevnenie zámku. Ku koncu storočnej vojny pred bitkou pri Orléans si v roku 1429 Jana z Arku so spolubojovníkmi v Rivau doplnili výzbroj a kone. František z Beauvau, hlavný stajník kráľa Františka I., dal v roku 1510 postaviť veľké zámocké stajne, ktoré zásobovali kráľovskú kavalériu. V 17. storočí bol žrebčín najdôležitejším v Touraine.

V 17. storočí bola stavba prebudovaná v renesančnom štýle. Na konci 17. storočia opustila rodina Beauvau Touraine a presťahovali sa do Lotrinska. Rivau bol v ich vlastníctve 247 rokov.

## Súčasnosť
Noví vlastníci zámku uskutočnili v roku 1992 veľkú kampaň za záchranu zámku, žrebčína a vinohradu. Celý komplex bol potom pre svoju jedinečnosť v regióne vyhlásený za „historickú pamiatku“. K zámku patrí aj 12 novonavrhnutých záhrad, ktoré pripomínajú stredoveké záhradnícke umenie.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Rivau
Rivau
Kategória:Historické pamiatky vo Francúzsku
Kategória:Stavby v departemente Indre-et-Loire