Martin (mesto na Slovensku)

thumb|Centrum mesta
náhľad|Pohľad na hlavné námestie
[thumb|Martin, východný pohľad z [Martinské hole|Martinských hôľ]]
right|thumb|Budova Slovenskej Sporiteľne
[thumb|Bývalá budova tlačiarne [Neografia]]

**Martin** (, , ; do roku 1951 *Turčiansky Svätý Martin*) je mesto na severe Slovenska. Je to historické centrum Turca a okresné mesto.

## Polohopis
Nachádza sa v severnej časti Turčianskej kotliny, na rieke Turiec, ktorá tu priberá Silavu, Pivovarský, Podhájsky i Krásny potok. Prevažná časť mesta leží na Turčianskych nivách, západná časť stúpa do Valčianskej pahorkatiny a juhovýchodný okraj sa dotýka Mošovskej pahorkatiny. Z celého mesta je výhľad na Malú Fatru.

Krajské mesto leží približne  severozápadne, Prievidza  juhozápadne, Turčianske Teplice  južne, Banská Bystrica  juhovýchodne, Ružomberok  východne a Dolný Kubín  severovýchodne. Najbližším mestom sú  severne ležiace Vrútky.

## Dejiny
Doteraz najstaršie datované nálezy dokladajúce osídlenie mesta pochádzajú z lokality Malá hora. Tu boli pri stavbe nemocnice objavené pozostatky osady z mladšej doby kamennej a v nej škrabadlá, kamenné sekerky a zdobená keramika, ktorá pomohla upresniť časové zaradenie ku kultúre s lineárnou keramikou (cca 5700 – 5000 pred Kr.). Ďalšie nálezy dokladajú osídlenie Turca v strednom eneolite (26002300 pred Kr.), keď sa osídlenia ľudí badenskej kultúry nachádzali na úpätí Veľkej Fatry. V strednej dobe bronzovej bolo osídlenie Turca už súvislejšie, pomerne bohaté nálezy už aj priamo v oblasti mesta pochádzajú z doby železnej a rímskej. Usadlíci tu už od bronzovej doby budovali opevnené hradiská, vyrábali pracovné nástroje a šperky z bronzu, no tiež obrábali pôdu a chovali dobytok. Terasy rieky sa stali útočiskom obyvateľov lužickej kultúry (Jahodníky); vo veľkomoravskom období bol región osídlený už pomerne husto, čo dokladajú viaceré mohyly z 9. a 10. storočia (Priekopa). Turcom viedla významná cesta z Ponitria do Poľska, popri ktorej vznikali slovanské osady. Kotlina bola do Uhorska začlenená začiatkom 12. storočia, správa územia však podliehala hornonitrianskemu centru. V 13. storočí územie patrilo pod správu Sklabinského hradu.

Prvá písomná zmienka je z roku 1284 ako „*villa sancti Martini*“, ktorá lokalitu nazýva podľa kostola zasväteného sv. Martinovi – biskupovi z francúzskeho Tours. Spomína sa to v donácii uhorského panovníka Ladislava IV. Priama zmienka o meste pochádza z donácie magistra Donča z 25. júla 1315, vydanej pre farnosť Kostola sv. Martina. 3. októbra 1340 panovník Karol Róbert povýšil Martin na mesto. V stredoveku bola impulzom pre rozvoj Martina jeho výhodná poloha na dôležitej ceste do Kremnice a Ponitria. Hospodársky vzostup zastavil v septembri 1431 vpád husitov, široké okolie vyplienili aj v roku 1433. Ich konanie odsúdil i kráľ Žigmund, ktorý 23. septembra 1434 obnovil mestu staré výsady.

Význam mesta v polovici 15. storočia poklesol na úroveň zemepanského mestečka a Martin sa stal majetkom Sklabinského hradu. Úpadok bol z veľkej časti spôsobený prírodnými katastrofami, keď oblasť opakovane zasiahli zemetrasenia (14431445, 1453) i morová epidémia v jeseni 1452. Zvyšovala sa závislosť od hradného panstva, čo s nevôľou sledovali predstavitelia mesta, snažiaci sa o rozšírenie mestských privilégií. V roku 1557 mesto získalo od kráľa Ferdinanda trhové právo, potvrdené 24. februára 1668 kráľom Leopoldom. V polovici 16. storočia tu okrem kováčov, spomínaných už v roku 1384, pôsobili obuvníci, zámočníci a hrnčiari, ktorí si vytvárali cechy. Veľkou pohromou pre mesto bol rozsiahly požiar v roku 1666, ďalší nasledoval 1. septembra 1778, keď zhorel takmer celý Martin, a popri viacerých požiaroch bol najničivejší ten z 22. apríla 1843.

Od 17. storočia do roku 1922 bolo mesto centrom Turčianskej župy. V 19. storočí sa z mesta stalo stredisko slovenskej kultúry a jeho význam rástol. Martinčania a obyvatelia Turca sa aktívne zapojili do revolučného diania, do vojska sa ich prihlásilo 34. V mestečku sa 31. januára 1849 uskutočnilo ľudové zhromaždenie, na ktorom vodcovia výpravy oboznámili obyvateľov s návrhom na federáciu národov monarchie. V roku 1861 bolo práve v Martine na celoslovenskom zhromaždení vyhlásené Memorandum národa slovenského a odvtedy sa mesto na takmer 60 rokov stalo centrom slovenského národného obrodenia, sídlila tu v rokoch 1863 - 1875 aj Matica slovenská a v rokoch 1895 - 1960 Muzeálna slovenská spoločnosť. V roku 1866 bolo v meste založené Slovenské patronátne gymnázium. Medzi ostatné významné spolky založené v meste patrí aj prvý ženský spolok Živena (1869), Slovenský spevokol (1872), ale aj Dobrovoľný hasičský spolok (1873).

Hospodársky však stále zaostávalo a najviac obyvateľov sa venovalo poľnohospodárstvu, chovu dobytka a remeslám. Rozšíreným zamestnaním tunajších žien bolo tkanie ľanového a konopného plátna, koncom 19. storočia sa, aj zásluhou vybudovania železnice, začal presadzovať obchod. Populárny bol podomový predaj, mnohí Martinčania odchádzali za obchodom i do sveta a výnimočné meno si získali turčianski olejkári. Podporu obchodu a podnikania znamenalo založenie Sporiteľne v roku 1868, v roku 1884 (1886) tu vznikla Tatra banka a pôsobila tu i Martinská vzájomná pokladňa a Turčianska úverová banka. Od roku 1869 v Martine pôsobil Kníhtlačiarsky účastinársky spolok, ďalšia tlačiareň vznikla v roku 1898. Pre rozvoj literatúry, jej vydávanie a šírenie bol významný vznik Kníhkupecko-nakladateľského spolku v roku 1886. V roku 1893 tu z iniciatívy Andreja Kmeťa vznikla Muzeálna slovenská spoločnosť, propagáciu slovenského folklóru, ľudových umeleckých a remeselníckych výrobkov vykonávalo od roku 1910 družstvo Lipa. V prvých rokoch 20. storočia tu vznikol priemyselný podnik Tatra nábytok, pivovar, rafinéria minerálnych olejov a celulózka.

30. októbra roku 1918 sa práve Martinskou deklaráciou pripojilo Slovensko k Česku a vznikla Československá republika. Po vzniku nového štátu nastal rozvoj politického, kultúrneho a spoločenského života. Svoju činnosť obnovila a rozšírila Matica slovenská, Muzeálna slovenská spoločnosť i Slovenské národné múzeum. Na tradíciu slovenského gymnázia nadviazalo Štátne reformné reálne gymnázium, založené v roku 1919. V prvej polovici 20. storočia tu pôsobil aj Slovenský spevokol, Spevácky zbor organizovaného robotníctva, Slovenská národná galéria a Turčianska filharmónia, v roku 1938 tu dočasne pôsobila Slovenská vysoká škola technická. V roku 1941 v meste vznikla Slovenská národná knižnica, o rok neskôr tlačiareň Neografia, v januári 1944 tu vzniklo Slovenské komorné divadlo. V období Slovenského štátu bol Martin spolu s Bratislavou kultúrnym centrom krajiny.

Dôležitú úlohu zohral Martin a jeho okolie aj počas Slovenského národného povstania, keď sa tu vytvorilo jadro ilegálneho Revolučného okresného národného výboru a tunajšia posádka prešla na stranu povstalcov. Koncom 2. svetovej vojny, 11. apríla 1945 včasne ráno, bol Martin oslobodený vojskami 1. československého armádneho zboru spolu s rumunskou armádou. Vojská obidvoch armád prišli z dvoch strán takmer súčasne. Dodnes sa tak vedú spory, ktorá jednotka oslobodila Martin ako prvá. Samotnému oslobodeniu mesta predchádzala rozsiahlejšia akcia jednotiek rumunskej a sovietskej armády v oblasti Turca. Po obnovení ČSR bola v roku 1948 začatá výstavba Závodov ťažkého strojárstva, už o rok neskôr sa začala výroba oceľových konštrukcií a žeriavov. Vybudovaná bola tepláreň, podnik Biotika, Divadelná technika, viaceré stavebné závody, rozšírená a zmodernizovaná bola výroba v tlačiarni Neografia, Turčianskych celulózkach, pekárni, mliekarni a Fatre. Budovali sa nové štvrte (Podháj, Sever, Ľadoveň, Košúty a Záturčie) a sídliská, kultúrne i športové zariadenia. Rozšírené bolo Múzeum A. Kmeťa, Múzeum Martina Benku, vybudované bolo Múzeum slovenskej dediny v Jahodníckych hájoch. Otvorené bolo Slovenské národné literárne múzeum a Turčianska galéria.

V roku 1962 bolo v Martine vytvorené pracovisko Lekárskej fakulty Univerzity Komenského, v súčasnosti samostatná Jesseniova lekárska fakulta. Po zmene režimu a ukončení strojárskej výroby nastala v meste zložitá ekonomická situácia a zvýšila sa nezamestnanosť. Postupne sa však vybudovali a otvorili nové prevádzky, podstatne sa znížila aj nezamestnanosť.

24. augusta 1994 bolo mesto Martin zákonom vyhlásené za národné kultúrne centrum Slovákov.

## Časti mesta
Podľa Štatútu mesta Martin je územie mesta tvorené štyrmi katastrálnymi územiami (Martin, Priekopa, Záturčie, Tomčany) a mesto administratívne pozostáva zo siedmich mestských častí.




**Mestské časti**
# Ľadoveň-Jahodníky-Tomčany,
# Stred,
# Sever,
# Košúty,
# Priekopa,
# Záturčie,
# Podháj-Stráne



**Sídliská**
# Jahodníky
# Košúty
# Ľadoveň
# Priekopa
# Sever
# Záturčie



**Osady**
# Mestská Bôrová
# Podstráne




## Obyvateľstvo
Martin má v súčasnosti okolo 50 000 obyvateľov (rok 2025). Od roku 1996, keď mesto malo 60 917 obyvateľov, zaznamenáva kontinuálny pokles z dôvodu migrácie ľudí za prácou a sťahovania do okolitých dedín. V roku 2016 klesol Martin z pozície 8. najväčšieho mesta na Slovensku na 9. pozíciu. Nezamestnanosť sa pohybuje okolo 3 %.

## Symboly mesta

### Erb
V modrom štíte na striebornom koni sediaci striebornoodetý zlatovlasý rytier (sv. Martin). Ľavicou si pridržiava červený plášť, v pravici drží zlatý meč. Pred koňom kľačí strieborný zlatovlasý žobrák. Symbol mesta Martin, ktorý ako sídlisko nesporne existoval už v 11. storočí, bol po prvý raz doložený na pečati pripojenej k písomnosti z 20. marca 1375.

## Kultúra a zaujímavosti

### Pamiatky

#### Sakrálne pamiatky
* Rímskokatolícky Kostol svätého Martina, jednoloďová ranogotická stavba s pravouhlym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z druhej polovice 13. storočia. Stojí na mieste rotundy z prelomu 12. a 13. storočia. Ku kostolu patria dve kaplnky, severná (Priekopská kaplnka) a južná (Jahodnícka kaplnka), z 15. storočia. V období 1544 až 1710 bol s prestávkami evanjelický. V interiéri sa nachádza množstvo gotických detailov, ako je krížová klenba, sedílie, ranogotický portál do sakristie a nástenné maľby vo svätyni. Z renesančného obdobia sa dochovali sepulkrálne pamiatky, náhrobok Františka I. Révaia z roku 1533 a mortuárium Pavla Révaia z roku 1637. Z barokového obdobia sa dochoval súbor oltárov, bočné oltáre sv. Jakuba, Panny Márie, sv. Petra a Pavla z rokov 17391767. Kostol bol obnovený po požiari v roku 1882. Ďalšie zariadenie kostola je novodobé, z obdobia poslednej úpravy zo 70. rokov 20. storočia. Stavba má hladké fasády členené opornými piliermi. Veža je ukončená ihlancovou helmicou. V areáli kostola sa nachádza baroková murovaná zvonica na pôdoryse štvorca z obdobia pred rokom 1821. Fasáda zvonice je členená horizontálnym pásovaním a ukončená ihlancovou helmicou.

súbor:Church of St Martin, Martin, Slovakia, southwest view.jpg|Kostol sv. Martina
súbor:Martin14.JPG
súbor:Martin19.JPG
súbor:Martin21.JPG|Gotický portál
súbor:Martin15.JPG|Zvonica pri kostole

* Evanjelický kostol, jednoloďová tolerančná stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z roku 1784. Nachádza sa v areáli ev. fary a školy, bývalého slovenského evanjelického patronátneho gymnázia. V roku 1895 bola pôvodná stavba neorománsky prestavaná staviteľom Samuelom Petrikovichom z Radvane. V interiéri kostola sa nachádza trojramenná empora nesená toskánskymi stĺpmi. Loď je zaklenutá korýtkovou klenbou s lunetovými výsečami. Oltár, kazateľnica a krstiteľnica sú neoklasicistické z roku 1903. Veža na pôdoryse štvorca je v najvyššej úrovni osemhranná, ukončená ihlancovou helmicou.

súbor:Martin66.JPG|Evanjelický kostol
súbor:Martin70.JPG
súbor:Evanjelický kostol Martin.jpg
súbor:Martin68.JPG|Detail portálu


#### Ostatné pamiatky
* Matica slovenská
* Národný cintorín
* Turčianska galéria
* Slovenská národná knižnica
* Etnografické múzeum
* Múzeum Andreja Kmeťa
* Múzeum Martina Benku
* Múzeum slovenskej dediny
* Slovenské národné literárne múzeum
* Slovenské komorné divadlo

V marci 2021 sa po takmer 50 rokoch podarilo nájsť a odkúpiť stĺpy z bývalej martinskej synagógy. Stĺpy sa stanú súčasťou pamätníka martinským obetiam holokaustu.

### Turizmus
Poloha mesta v blízkosti Malej i Veľkej Fatry ho predurčuje byť atraktívnym východiskom túr. Predovšetkým oblasť Martinských holí, dostupná cestou i chodníkmi z miestnej časti Stráne, je celoročným obľúbeným cieľom turistov. Mimo siete turistických trás je atraktívna ferrata v údolí Pivovarského potoka pod Martinskými hoľami. Známe je lyžiarske stredisko Winter Park Martinky, relatívne ľahko dostupné sú i strediská v Jasenskej i Valčianskej doline. Veľká Fatra s dlhými dolinami ponúka vhodné podmienky na cykloturistiku i náročné celodenné túry. Podhorím Veľkej Fatry vedie Turčianska cyklomagistrála.

Pre milovníkov histórie je dostupné historické centrum mesta, ako aj neďaleké hrady Sklabiňa, Blatnica a Zniev. V regióne je tiež viacero archeologických lokalít a stredovekých kultúrnych pamiatok.

## Školstvo

### Vysoké školy
* Jesseniova lekárska fakulta v Martine Univerzity Komenského

### Stredné školy
* Evanjelická spojená škola
* Gymnázium Jozefa Cígera Hronského
* Gymnázium Jozefa Lettricha
* Gymnázium Viliama Paulinyho-Tótha
* Obchodná akadémia
* Spojená škola (Stredná odborná škola strojárska, Stredná odborná škola rybárska, Stredná odborná škola podnikateľská)
* Stredná odborná škola obchodu a služieb
* Stredná odborná škola dopravná Martin-Priekopa
* Stredná priemyselná škola technická
* Súkromná stredná umelecká škola
* Súkromné hudobné a dramatické konzervatórium

### Základné školy
V meste bolo v roku 2017 9 základných škôl a základná umelecká škola, ktorých zriaďovateľom bolo mesto Martin. Štyri z týchto škôl boli zlúčené s materskými školami. Okrem toho na území mesta pôsobili 2 súkromné základné školy, 4 súkromné základné umelecké školy, 2 cirkevné základné školy a špeciálna základná škola.

### Materské školy
V meste Martin v roku 2013 pôsobilo 6 materských škôl a 7 súkromných materských škôl.

## Hospodárstvo
Martin bol za čias ČSSR významným strediskom ťažkého a zbrojárskeho strojárstva. Najznámejšími produktami boli tanky T 72, ťažké traktory ZŤS UR a motory Pielstick pre železničné lokomotívy. Na prelome 60tych a 70tych rokoch sa uvažovalo o postavení automobilky, s licenčnou výrobou modelu Renault 6. Príchod nových zahraničných investorov umožnil nadviazať hlavne na strojársku tradíciu v meste. Ide o firmy ako Viena International, Volkswagen Slovakia, MAR SK a pod. Významní zamestnávatelia sú aj v oblasti papierenského priemyslu (DS Smith), obuvníctva (ECCO) alebo polygrafie (Neografia). Významnú martinskú stavebnú firmu STAMART odkúpila v roku 2006 medzinárodná spoločnosť Skanska. V okolí pôsobia firmy ako PREFA Sučany, HBM Pharma alebo ŽOS Vrútky. V oblasti turistického ruchu sú populárne strediská Martinské hole, Jasenská dolina a Valčianska dolina.

## Doprava

### Cestná doprava
V Martine sa stretávajú dve cesty prvej triedy – cesta I/65 a I/18. Cesta I/65 tvorí obchvat Martina v smere sever-juh. Vďaka obchvatu sa dopravné zápchy v meste tvoria iba výnimočne, obsahuje však veľa svetelných križovatiek. Semafory sú našťastie nastavené na zelenú vlnu, mesto sa tak dá prejsť zhruba s dvoma zastaveniami. Diaľničný obchvat mesta v smere západ – východ tvorí diaľnica D1 (otvorenie úseku Dubná skala – Turany 10. júla 2015). Po dokončení úseku Dubná skala s tunelom Višňové bude plynulé spojenie so Žilinou, ktoré bude obchádzať problematický úsek Strečnianskou úžinou.

### Železničná doprava
Martinom prechádza železničná trať 170, vedúca zo Zvolena do Vrútok. V meste sa nachádza železničná stanica, v mestskej časti Priekopa sa nachádza rovnomenná železničná zastávka. V minulosti sa uvažovalo o zriadení ďalšej zastávky v blízkosti sídliska Sever, ktorá mala niesť názov Martin-Fatra podľa neďalekej sódovkárne. Napriek tomu, že zastávka bola uvedená aj v cestovnom poriadku (napr. pre GVD 1995/1996), nikdy nebola zrealizovaná.

Od roku 1982 je trať po stanicu Martin elektrifikovaná jednosmerným napätím 3 kV. V súčasnosti sem hnacie vozidlá elektrickej trakcie pravidelne nezachádzajú. V minulosti mal Martin priame spojenie s Bratislavou jedným párom rýchlikov v elektrickej trakcii, epizódne sem s jedným párom diaľkových vlakov jazdil súkromný železničný dopravca. Cez mesto premávajú rýchliky z Banskej Bystrice do Žiliny. Vybrané spoje majú predĺženú trasu do Česka.

Mestskou hromadnou dopravou je dosiahnuteľné susedné mesto Vrútky s jeho železničnou stanicou na hlavnej trase Bratislava – Košice. Vrútocká stanica je okrem zastávkových osobných vlakov obsluhovaná rýchlikmi, vlakmi vyššej kvality a aj medzinárodnými vlakmi z Česka.

### Autobusová doprava
Autobusová stanica je v blízkosti železničnej stanice. Premávajú z nej iba prímestské autobusové linky, diaľková doprava premáva zo zastávky na ulici Jesenského. MHD prevádzkuje Dopravný podnik mesta Martin a zabezpečuje 26 liniek. Väčšina sa začína/končí v centre Martina (zastávky MHD Nemocnica, Biotika, SAD, Ľadoveň, Hotel Turiec). Cestovný lístok je možné zakúpiť u vodiča v hotovosti, z dopravnej karty alebo z mestskej karty.

V Martine je 101 zastávok. Premáva tu 35 autobusov typu Iveco Urbanway 12M CNG. Mestskej hromadnej doprave v Martine konkurujú takzvané *Martinské strely* – minibusy, ktoré sú u ľudí obľúbené vďaka rýchlejším presunom z jednej časti mesta do druhej (oproti klasickej MHD).

### Letecká doprava
V Tomčanoch, mestskej časti Martina, sa nachádza športové letisko. Najbližšie medzinárodné letisko je Letisko Žilina.

## Osobnosti mesta
### Rodáci

Mirko Hanák (  1921- 1971) - maliar, ilustrátor detských kníh

### Čestní občania mesta
Čestné občianstvo mesta Martin môže byť udelené osobnosti, ktorá sa mimoriadne zaslúžila o dobré meno mesta Martin na Slovensku alebo v zahraničí a svojou činnosťou najmä v oblasti hudby, literatúry, výtvarného umenia, architektúry, divadla, múzejníctva tak prispela k jeho zviditeľneniu, obohatila ľudské poznanie v oblasti vedy, techniky alebo sa zaslúžila o hospodársky rozvoj mesta, alebo ktorá svojím športovým výkonom zvíťazila na športovom podujatí celosvetového alebo európskeho významu.

Držitelia ocenenia:

## Ocenenia

## Partnerské mestá
V súčasnosti má Martin 8 partnerských miest:
*  Békešská Čaba, Maďarsko, 21. 06. 2013
*  Fargo, Severná Dakota, USA, 13. 10. 2008
*  Gotha, Nemecko, 7. 11. 1997
*  Hoogeveen, Holandsko, 13. 10. 1990
*  Jičín, Česko, 21. 06. 1996
*  Kalisz, Poľsko, 28. 01. 1997
*  Petrovec, Srbsko, 01. 05. 2004
*  Železnodorožnyj, Rusko, 16. 09. 2006

## Galéria

Súbor:Martin-06.jpg|Budova Millennia v centre mesta
Súbor:Martin-13.jpg|Historické centrum
Súbor:Martin-14.jpg|Prvé sídlo Matice slovenskej
Súbor:Martin-IMG_1704.JPG|Budova Roľníckej vzájomnej pokladnice
Súbor:Martin, muzeum Andreja Kmeťa.jpg|Múzeum Andreja Kmeťa
Súbor:Martin29.JPG|Turčianska galéria, bývalý župný dom
Súbor:Martin88.JPG|Slovenský národný cintorín, vstup


## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam ulíc a námestí v Martine
* Zoznam ľudí pochovaných na Národnom cintoríne v Martine
* Vyššie delostrelecké učilište
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Martine

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* Informačný systém samosprávy mesta Martin
* Historické fotografie mesta

## Zdroj
* Dejiny Martina z oficiálnej stránky mesta


Kategória:Okres Martin
Kategória:Mestá na Slovensku
Kategória:Obce vypálené počas druhej svetovej vojny na Slovensku