Ján Seneš

Doc. RNDr. **Ján Seneš**, DrSc. (* 3. február 1924, Košice – † 28. máj 1992, Bratislava) bol významný slovenský speleológ, geológ a paleontológ. Ako geológ sa venoval hlavne výskumu neogénnych sekvencií Slovenska a okolitých oblastí.

## Život
[náhľad|Česko-slovenská delegácia na zjazde Karpatsko-balkánskej geologickej asociácie v [Ľvove, 1958. Ján Seneš, sediaci úplne vpravo.]]
Narodil sa Košiciach, kde absolvoval aj stredoškolské štúdium. Geológiu študoval na univerzitách v Budapešti a na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. 

### Speleológ, speleopotápač, speleokartograf
Počas štúdií v Budapešti, vo vojnových rokoch, spolupracoval ako člen Sekcie pre jaskynný výskum pri Univerzitnom turistickom spolku v Budapešti s významným maďarským geológom a speleológom Károlym Bertalanom na speleologickom výskume Silickej planiny v Slovenskom krase (19421944). Zaoberal sa predovšetkým jaskynnou sústavou Vápenného vrchu, Silicko-gombaseckou jaskynnou sústavou a jej podsústavami a tiež Brezovsko-kečovskou jaskynnou sústavou.. Už v tom čase mal čulé kontakty s Jánom Majkom, objaviteľom Domice a mnohých iných jaskýň na Slovensku. Patril medzi prvých prieskumníkov, ktorí zdolali najhlbšie priepasti v severnej časti Silickej planiny (napr. Malá žomboj, -142 m). V lete 1953 bol členom veľkej expedície n. p. Turista, ktorá mala za cieľ zdolať, preskúmať a zmapovať v tom čase najhlbšiu jaskyňu v rámci vtedajšieho Česko-Slovenska – priepasť Brázda (-181 m). Viedol meračský tím, vyhotovil plán jaskyne a zároveň ju zdokumentoval z hľadiska geológie (porovnaj,, ). Mal veľký cit pre zobrazovanie podzemných priestorov. Zameral množstvo jaskýň, mnohé v spolupráci so spolupracovníkmi Z. Krupárom a Š. Vargom (porovnaj). Medzi jeho významné speleokartografické práce patria plány Drienoveckej jaskyne (Jasovská planina) a Hačavskej jaskyne (Zádielska planina). Venoval sa aj speleopotápačstvu. Preskúmal viacero sifónov (napr. Bezodná ľadnica, Majkova jaskyňa). Speleológiou sa zaoberal aj v neskorších rokoch, keď už pracoval ako geológ. Bol dokonca členom Poradného zboru pre otázky jaskyniarstva a krasových javov, ktorý vznikol pri Povereníctve školstva a kultúry v roku 1956 (porovnaj). Publikoval množstvo speleologicky orientovaných článkov a vedeckých prác (napr.). Možno aj skutočnosti, že bol Košičan a že sa vášnivo venoval speleológii, ho primäli k tomu, aby v 50. rokoch zmapoval relatívne rozsiahle historické podzemie v centre Košíc medzi Dómom svätej Alžbety a Mäsiarskou ulicou.

### Geológ, paleontológ, pedagóg, potápač, filmár
Ján Seneš patril medzi prvých slovenských geológov, ktorí absolvovali štúdium na slovenských univerzitách. Po skončení štúdia v rokoch 19471952 pracoval ako geológ v Handlovských uhoľných baniach, neskôr 3 roky pôsobil v Uhoľnom prieskume v Turčianskych Tepliciach. V tomto období sa venoval najmä tematike uhoľnej prospekcie a biostratigrafii treťohorných sedimentov južného Slovenska. V roku 1955 začal pôsobiť na Geologickom ústave D. Štúra. Tu viedol geologické mapovanie a uhoľnú prospekciu na východnom Slovensku. Venoval sa výskumu štúrovského paleogénu, ktorý koreloval s obdobnými výskytmi v Maďarsku. Koordinoval prípravu dvoch listov prehľadných geologických máp 1 : 200 000 (listy Nové Zámky – Čalovo; Trebišov, Čierna). V roku 1959 obhájil titul CSc. Následne od roku 1965 pôsobil na Geologickom ústave SAV. Roku 1967 získal hodnosť DrSc. a na Univerzite J. E. Purkyně v Brne bol habilitovaný za docenta. Venoval sa interregionálnej korelácii stratigrafických stupňov neogénu, pričom jeho prínos mal veľký zahraničný ohlas. Od roku 1967 bol členom predsedníctva *Regionálnej komisie pre stratigrafiu mediteránneho neogénu* (RCMNS) a neskôr aj jej predsedom. V rokoch 1973 až 1983 viedol medzinárodný projekt IGCP č. 25 s názvom Stratigrafická korelácia Tetýdného a Paratetýdného neogénu.

Pôsobil aj ako vysokoškolský pedagóg, prednášal na Univerzite Komenského a Univerzite J. E. Purkyně. Podieľal sa alebo sám vychoval viacero budúcich významných geológov (medzi nimi M. Kováča).

## Ocenenia
Za svoju dlhoročnú prácu bol ocenený viacerými medailami a oceneniami:
* Zlatá medaila Dionýza Štúra za zásluhy o rozvoj prírodných vied
* Medaila J. E. Purkyně
* čestný člen maďarskej a rakúskej geologickej spoločnosti

## Publikácie
Publikoval 213 vedeckých prác, z ktorých 9 boli rozsiahle monografie. 36 prác vydal v zahraničí. Vydal viacero popularizačných článkov a bol autorom 3 dokumentárnych filmov. Medzi najvýznamnejšie z jeho vedeckých prác patria:
* *Miozäan der Westkarpaten*, 1965 (spolu s T. Budayom a I. Cichom)
* *Chronostratigraphie und Neostratotypen: Miozän der zentralen Paratethys : M3 (Karpatien) Die Karpatische Serie und ihr Stratotypus. Band 1*, 1967 
* *Chronostratigraphie und Neostratotypen. Miozän der zentralen Paratethys. M1 Eggenburgien. Die Eggenburger Schichtengruppe und ihr Stratotypus. Band 2*, 1971 (spolu s F. Steiningerom)
* *Chronostratigraphie und Neostratotypen: Miozän der zentralen Paratethys : M2 Ottnangien. Die Innviertler, Salgótarjáner, Bántapusztaer Schichtengruppe und die Rzehakia Formation. Band 3*, 1973
* *Chronostratigraphie und Neostratotypen: Miozän der zentralen Paratethys : M5 Sarmatien. Die Sarmatische Schichtengruppe und ihr Stratotypus. Band 4*, 1974
* *Chronostratigraphie und Neostratotypen: Miozän der zentralen Paratethys : OM Egerien. Die Egerer, Pouzdřaner, Puchkirchemer Schichtengruppe und die Bretkaer Formation. Band 5*, 1975 (spolu s T. Báldim)

## Referencie

Kategória:Slovenskí geológovia
Kategória:Slovenskí paleontológovia
Kategória:Osobnosti z Košíc
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Pracovníci Štátneho geologického ústavu Dionýza Štúra