open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Boulé

**Boulé** ( – *boulé*; v preklade „rada“) bola v starovekom Grécku mestská rada poverená každodennou správou štátu (polis). Hoci rady s týmto názvom existovali vo viacerých štátoch, najlepšie je zdokumentovaný systém fungujúci v Aténach. V oligarchiách boli pozície v rade často dedičné, zatiaľ čo v demokraciách boli členovia zvyčajne vyberaní žrebom na jeden rok.

## Aténska boulé
Pôvodnou radou v Aténach bol aristokratický areopág, zložený z bývalých archontov. Postupným demokratizačným procesom však jeho vplyv klesal v prospech rady zvanej boulé.

### Solónova a Kleisthenova boulé
V rámci Solónových reforiem (začiatok 6. stor. pred Kr.) vznikla pravdepodobne prvá Rada štyristo. Rozhodujúcu reformu však zaviedol až Kleisthenes v roku 508 pred Kr., ktorý vytvoril **Radu päťsto**.
* **Výber členov:** Každá z desiatich nových fýl dodávala 50 mužov, ktorí boli vyberaní žrebom z jednotlivých démov podľa počtu ich obyvateľov.
* **Podmienky:** Členom sa mohol stať len slobodný muž starší ako 30 rokov. Funkčné obdobie trvalo jeden rok a nikto nesmel slúžiť v rade viac ako dvakrát za život.

### Organizácia a právomoci (Prytaneia)
Boulé zasadala každý deň okrem sviatkov. Výkonné vedenie rady sa striedalo medzi fýlami v intervaloch zvaných prytaneia. Každý mesiac vládlo 50 zástupcov jednej fýly (*prytani*), pričom ich predseda sa žreboval každý deň nanovo.

Po reformách Efialta (461 pred Kr.) prevzala boulé väčšinu administratívnych právomocí:
* **Probouleuma:** Príprava programov a návrhov pre ľudové zhromaždenie (ekklésia). Bez predbežného súhlasu rady nemohlo zhromaždenie o ničom hlasovať.
* **Správa štátu:** Dozerala na financie, vojnovú flotilu, jazdectvo, verejné stavby a starostlivosť o siroty a invalidov.
* **Kontrola úradníkov:** Vykonávala previerky úradníkov pred nástupom do funkcie a po jej skončení.

## Boulé v iných štátoch
Rady existovali v celom gréckom svete, často pod názvom synedrion:
* Macedónske kráľovstvo: Kráľovi pomáhal zbor poradcov nazývaný synedrion. Hoci nešlo o demokratický orgán, členovia mali právo na slobodu prejavu.
* Korintský spolok: Mal spoločný synedrion (kongres zástupcov), ktorý zasadal v Korinte a koordinoval vojenské sily proti Perzii.

## Moderné Grécko
Názov sa v modernej gréčtine zachoval v podobe Vouli ton Ellinon (Grécky parlament), čo je názov jednokomorového zákonodarného zboru súčasného Grécka.

## Referencie

## Pozri aj
* Areopág
* Ekklésia

Kategória:Staroveké Grécko
Starý potok (prítok Bielej vody)

**Starý potok** je krátky vodný tok v Chočských vrchoch a Oravskej vrchovine na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Bielej vody v povodí Oravy, má dĺžku približne 2,7 km a je tokom VI. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v severozápadnej časti Chočských vrchov, v geomorfologickom podcelku Choč, na severných výbežkoch Solísk (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste neďaleko Pastierskej útulne, tečie západným smerom. Pokračuje chatovou oblasťou, nevýrazným údolím popod Bralo (), kde priberá niekoľko ľavostranných prítokov. V lokalite Pod Bralom križuje cestu I/59 a ňou vedúcu medzinárodnú cestu E77 a stáča sa na severozápad. Opúšťa zalesnenú oblasť i Chočské vrchy a prechádza do Oravskej vrchoviny a jej časti Podchočská brázda. Na okraji farmy priberá významný ľavostranný prítok, stáča sa na sever a onedlho prijíma ďalší väčší ľavostranný potok spod sedla Brestová. Lemovaný pásom pobrežnej vegetácie vedie mierne severovýchodným smerom k obci Jasenová, kde sa esovito stáča opäť na severozápad. V blízkosti centra sa napokon v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Bielej vody, ktorá sa zakrátko nato vlieva do Jasenovského potoka v povodí rieky Oravy. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Starý potok pramení a preteká iba územím obce Jasenová v okrese Dolný Kubín v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Oravy 
* Chočské vrchy, Choč (geomorfologický podcelok)
* Oravská vrchovina, Podchočská brázda

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Chočských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Oravskej vrchovine
Kategória:Povodie Oravy
Kategória:Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Kategória:Jasenová
Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1956

**Česko-slovenská hádzanárska liga žien** v **sezóne 1956** bol 5. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy žien, najvyššej hádzanárskej súťaže žien v Česko-Slovensku. Súťaž bola dobovo nazývaná *Majstrovstvo republiky* a učinkovalo v nej pôvodne 10 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Po odstúpení Spartaku Brno I. brněnská to bolo nakoniec 9 družstiev. Titul majstra získala premiérovo TJ Lokomotíva Bratislava pred nováčikom súťaže TJ Slovan Plzeň a obhajcom titulu z TJ Spartak Praha Sokolovo. Bol to zároveň prvý titul pre niektorý zo slovenských klubov. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž opäť tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 18 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Posledné 3 družstvá (po odstúpení Spartaka Brno I. už iba dve družstvá) zostúpili do regionálnych skupín nižšej súťaže (II. liga).

Od budúcej sezóny súťaž po vzore futbalových súťaží v Česko-Slovensku i hádzanárskych súťaží v iných krajinách prešla na systém jeseň-jar.

## Účastníci

Poznámka: Družstvo *TJ Spartak Brno I. brněnská* po 3 odohratých kolách zo súťaže vystúpilo a jeho výsledky boli anulované.

## Výsledky

Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovalo o pozícii družstiev lepšie skóre.

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1956

## Zdroje
* Sezóny 1950 až 1956 na stránke klubu DHK Zora Olomouc 
* 
* 

Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga žien
Kategória:Hádzaná v 1956
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1956
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2027 (UEFA Liga B)

**Liga B [[Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2027 (UEFA)|európskej kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2027]]** určí 12 tímov, ktoré postúpia do play-off kvalifikácie.

## Formát
Tímy na 17. až 32. mieste konečného poradia Ligy národov 2025 boli vylosované do 4 skupín po 4 tímy. Turnaj sa hrá systémom každý s každým, jeden zápas doma a jeden vonku.

Tímy na prvých, druhých a tretích miestach skupín postúpia do play-off. Taktiež víťazné tímy skupín postúpia do Ligy A, tímy na posledných miestach skupín a dva najhoršie tímy na tretích miestach zostúpia do Ligy C ďalšieho ročníka Ligy národov 2027.

### Harmonogram

Zdroj.

## Nasadenie tímov
Tímy boli rozdelené do 4 košov podľa konečného fázového poradia Ligy národov 2025. Losovanie sa uskutočnilo 4. novembra 2025 o 13:00.

## Skupiny

#### Skupina B1

----
----
----
----
----

#### Skupina B2

----
----
----
----
----

#### Skupina B3

----
----
----
----
----

#### Skupina B4

----
----
----
----
----

#### Tabuľka tímov na tretích miestach

## Strelkyne
**3 góly**

*  Caroline Weir

**2 góly**

*  Megi Doçi

**1 gól**

*  Hannah Eurlings
*  Saar Janssen
*  Tessa Wullaert
*  Eva Bartoňová
*  Jana Žufánková
*  Anastasija Poļuhoviča
*  Olga Ševcova
*  Armisa Kuč
*  Lúcia Alves
*  Carolina Santiago
*  Jenna Clark
*  Kathleen McGovern
*  Patrícia Hmírová
*  Kristína Košíková
*  Martina Šurnovská
*  Svenja Fölmli
*  Riola Xhemaili
*  Arzu Karabulut
*  Ebru Topçu
*  Hannah Cain
*  Elise Hughes

**1** **vlastný gól**

*  Lexine Farrugia (proti Turecku)

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Majstrovstvá sveta vo futbale žien
Kategória:Futbal v 2027
Severovýchodná Európa

thumb|Severovýchodná Európa

**Severovýchodná Európa** predstavuje severnú časť východnej Európy. Patrí sem Litva, Lotyšsko, Estónsko, ruská exkláva Kaliningrad (t. j. Pobaltie) a severná časť zvyšku európskej časti Ruska. Severné regióny európskej časti Ruska zahŕňajú severozápadné Rusko a oblasť Moskvy.

## Dejiny
Všetky tieto oblasti ležia severnejšie než mnohé škandinávske mestá a v dejinách sa často označovali ako „sever“ alebo „severná Európa“. Petrohrad sa nazýval tiež „Benátky severu“, Vilnius, Moskva a dokonca Kyjev sa označovali ako „Jeruzalem severu“. Peter Veľký sa považoval za „veľkého severného hrdinu“, Katarína II. za „Semiramidu severu“, vojna medzi Ruskom a Švédskom bola známa ako Veľká severná vojna a Josif Stalin po nemeckej invázii do Sovietskeho zväzu vyhlásil svojim vojakom: *„Vo vašich rukách spočíva osud severnej Európy.“* Aj známy luxusný vlak z Paríža k ruskej hranici s prípojom do Petrohradu niesol názov Nord-Express.

Severovýchodná Európa bola od predkresťanských čias formovaná najmä ugrofínskymi a baltskými kmeňmi, pričom až v období neskorej antiky sem prenikli Slovania, predovšetkým východní Slovania, v ranom stredoveku Škandinávci a od vrcholného stredoveku Nemci. Historicky išlo o pohraničný región medzi sférou vplyvu rôznych nemeckých mocností (Rádu nemeckých rytierov, Hanzy s hanzovými mestami Reval – dnešný Tallinn – a Riga, neskôr Pruska a Nemeckej ríše), Poľsko-litovskej únie, Švédska (až do 18. storočia) a Ruska (ako Moskovské veľkokniežatstvo, následne cárstvo a neskôr Sovietsky zväz). Územie bolo často dejiskom ozbrojených konfliktov (okrem iného litovská križiacka výprava, Veľká severná vojna, prvá svetová vojna, estónska vojna za nezávislosť, lotyšská vojna za nezávislosť, poľsko-litovská vojna, poľsko-boľševická vojna a druhá svetová vojna).

Dedičstvom sovietskej éry je skutočnosť, že v severovýchodnej Európe je dnes dominantným dorozumievacím jazykom ruština, pričom výrazný význam si zachováva aj v pobaltských štátoch v dôsledku početných ruských menšín. V severozápadnom Rusku však naďalej žijú rozličné menšiny, prevažne ugrofínskeho pôvodu.

## Geografia

Neexistuje zhoda v tom, či sa má severovýchodná Európa považovať za samostatnú časť východnej Európy.

### Najväčšie mestá
* Moskva
* Petrohrad
* Riga
* Jaroslavľ
* Vilnius
* Kaliningrad
* Tallinn
* Tver
* Kaunas
* Murmansk
* Petrozavodsk
* Velikij Novgorod
* Chimki
* Pskov

## Štáty severovýchodnej Európy
Pobaltské štáty (región sa prevažne zaraďuje do severovýchodnej Európy so silnou asimiláciou so severnou Európou):

* 
* 
* 

Kaliningradská oblasť a severné regióny európskej časti Ruska:
*  (exkláva Kaliningrad, severozápadné Rusko a oblasť Moskvy)

## Severovýchodná Európa podľa OSN
OSN región severovýchodnej Európy nevyčleňuje. Namiesto toho sa v „severovýchodnej Európe“ stretajú regióny severná Európa a východná Európa.

## Referencie

## Pozri aj
* Kaliningradská oblasť
* pobaltský štát
* severná Európa
* východná Európa

## Zdroj

Kategória:Regióny v Európe
Kategória:Európa
Tušenie

**Tušenie** môže byť:
* (nejasný) pocit, že sa niečo stane, že niečo je alebo že sa niečo deje, resp. matie takéhoto pocitu; duševná anticipácia skutočných udalostí, ktoré sa neskôr skúsenostne zistia, pozri tušenie (filozofia)
* predtucha, resp. matie predtuchy, pozri predtucha
* predvídanie, predpokladanie, očakávanie, domnievanie sa, pozri predvídanie
* potucha (napr. nemať tušenia)
* predzvesť (napr. tušenie jari)
* zastarano: dávanie nádeje, dúfanie v priaznivý vývoj, pozri pod nádej
* slovenský film z roku 1982, pozri Tušenie (slovenský film)

## Referencie
Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1950

**Česko-slovenská hádzanárska liga žien** v **sezóne 1950** bol 1. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy žien, najvyššej hádzanárskej súťaže žien v Česko-Slovensku. Súťaž bola dobovo nazývaná *Majstrovstvo republiky* (česky *Státní mistrovství*) a učinkovalo v nej 7 družstiev. Titul majstra získala Bratrství Sparta Praha.

Po vzniku spoločného ústredia pre národnú hádzanú, handball a hádzanú vo februári 1951 došlo v ČSSR k zákazu hrania hádzanej v letnom období. Hádzaná sa mala naďalej hrať v zime v halách ako doplnková hra. Keďže jediná hala bola vtedy iba v Prahe, celoštátna súťaž bola zrušená a oddiely mohli prihlásiť svoje družstvá iba do súťaží v národnej hádzanej a hádzanej s 11 hráčmi. Ustanovenie platilo do roku 1952. Vznik Ústrednej sekcie hádzanej (a teda opätovné rozdelenie na 2 hádzanárske sekcie) koncom roku 1952 umožnil ďalší nerušený vývoj tohoto športu a od roku 1953 sa opäť začala hrať ligová súťaž.

## Systém súťaže
Súťaž opäť tvorila iba dlhodobá časť. Tá pozostávala z 12 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. V súťažiach ešte neexistovali zostupy a postupy, preto žiadny tím nezostupoval do nižších súťaží.

## Účastníci

## Výsledky

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1950

## Zdroje
* Sezóny 1950 až 1956 na stránke klubu DHK Zora Olomouc 
* Sezóna 1950 na stránke handballarchive.eu 
* 

Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga žien
Kategória:Hádzaná v 1950
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1950
Fan Si Pan

**Fan Si Pan** () je najvyšší vrch Vietnamu. Leží v pohorí Hoang Lien. Prominencia vrchu je 541 m.

Vrch je „budovaný silno metamorfovanými prekambrickými horninami.“ Dedina Sa Pa je využívaná ako základňa pre výstup na vrchol.

## Názov
Medzi názvy vrchu patria: , ,  a 

## Galéria

Súbor:Fansipan.jpg|Vrchol z diaľky
Súbor:Amitābha statue on Fansipan 1.jpg|Socha Buddhu
Súbor:Fansipan Bell Tower.jpg|Zvonica
Súbor:Kim Son Bao Thang Pagoda.jpg|Pagoda na vrchole
Súbor:Fansipan Cable Car.jpg|Lanovka na vrchol


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Trojtisícovky vo Vietname
Kategória:Najvyššie vrchy štátov
Polomský potok

**Polomský potok** môže byť:

* prítok Parnej v Malých Karpatoch, pozri Polomský potok (prítok Parnej)
* prítok Táborského potoka v povodí Torysy, pozri Polomský potok (prítok Táborského potoka)
* prítok Oľky, pozri Polomský potok (prítok Oľky)
Tretia Dominikánska republika

**Tretia Dominikánska republika** () bola predchodcom Dominikánskej republiky a existovala od 12. júla 1924 (po odchode amerických vojsk po skončení prvej americkej okupácie Dominikánskej republiky) až do 1. júla 1966, keď sa Joaquín Balaguer stal prezidentom Dominikánskej republiky. Tretia republika sa *[[de facto]]* skončila 28. apríla 1965 okupáciou Dominikánskej republiky Spojenými štátmi. Toto obdobie je tiež známe ako **Era de Trujillo** () pre silný vplyv totalitného a autokratického režimu Trujilla počas väčšiny tohto 41-ročného obdobia.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Dejiny Dominikánskej republiky
Kategória:Zaniknuté štáty
Žuvačka za uchom

„**Žuvačka za uchom**“ je singel Roba Grigorova a skupiny Midi z roku 1985. Pieseň zložil Robo Grigorov spolu s Ľubošom Zemanom a je o dievčati, o ktorom sa spolu rozprávali. Prvým albumom, kde singel vyšiel, bol kompilačný CD nosič *[[Chodci sveta]]* z roku 1997.

## Hudobný videoklip
Hudobný videoklip bol nakrútený medzi rokmi 1984 a 1985 vo V-klube a v uliciach Bratislavy. Mal premiéru v roku 1985 v relácii *[[5xP]]* Československej televízie a po jeho zverejnení sa zamestnancovi agentúry Slovkoncert údajne nepáčil vzhľad Roba Grigorova vo videoklipe a povedal, že v ňom vyzerá ako fašista.

## Obsadenie
* Robo Grigorov – spev
* Viktor Kočiščák – gitara
* Anton Kubasák – klávesové nástroje
* Ivan Ščasný – basová gitara
* Roman Chovanec – bicie nástroje
* Dušan Polakovič – saxofón
* Juraj Demovič – flauta

## Referencie

Kategória:Piesne z 1985
Kategória:Robo Grigorov
Hermanas Mirabal

**Hermanas Mirabal** (v rokoch 1952 – 2007 *Salcedo*) je jedna z 32 provincii Dominikánskej republiky. Vznikla odčlenením od provincie Espaillat a bola premenovaná 21. novembra 2007 na počesť sestier Mirabalových. Hlavným mestom provincie je Salcedo. 

Provincia sa nachádza na severe Dominikánskej republiky. Rozkladá sa na ploche 427 km² a v roku 2014 mala 121 887 obyvateľov. Je veľmi úrodná a jej hlavným poľnohospodárskym produktom je plantain.

## Obce

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Provincie v Dominikánskej republike
Slovenský národopis

***Slovenský národopis*** () je odborný, respektíve vedecký časopis zameraný na témy spojené s analýzou spoločenských javov v Strednej Európe a osobitne na Slovensku, s dôrazom na výstupy etnografického terénneho výskum.

Časopis vydáva od roku 1953 štyrikrát do roka Ústav etnológie a sociálnej antropológie Slovenskej akadémie vied.

Okrem vedeckých štúdií časopis uverejňuje tiež eseje, diskusie a recenzie kníh. Články sú písané v slovenčine alebo angličtine, slovenské články majú anglické resumé.

Časopis je evidovaný v početných databázach (ESCI, WoS, SCOPUS, EBSCO, ProQuest, CEEOL, CEJSH, atď.)

## História

Časopis *Slovenský národopis* je vydávaný od roku 1953. Je nástupcom prvého slovenského národopisného časopisu – *Národopisného sborníka* (*SAVU*), ktorého posledný (jedenásty) zväzok  vyšiel v roku 1953. Komisia Zboru povereníkov vymenovala v roku 1952 Ústrednú redakčno-vydavateľskú radu, ktorá stanovila názvy odborných časopisov a podľa danej inštrukcie malo začať vychádzať periodikum s názvom *Národopisný časopis*. NK SAVU však po jeho začlenení do Slovenskej akadémie vied v roku 1953 začal vydávať časopis s názvom *Slovenský národopis*. Neniesol teda predpísaný názov, ale prvé dva ročníky mali predpísanú červenú farbu. 

Do roku 1958 vychádzal 6x ročne, následne iba 4x ročne. V prvých ročníkoch uverejňoval zväčša materiálové príspevky o tradičných javoch slovenskej ľudovej kultúry a preklady sovietskych autorov. Od 60. rokov 20. storočia začal publikovať širšie koncipované otázky procesov zmien na dedine a príspevky k problematike vtedajšieho stavu folklóru a folklorizmu. Pozornosť bola venovaná aj ľudovej kultúre slovenských enkláv a diaspór v zahraničí. Od 70. rokov sa popri historicko-porovnávacej metóde začalo uplatňovať celé spektrum vedeckých metód (etnokartografická metóda, štrukturalistický výskum, teórie informácie a semiológie atď.) Začali tiež vychádzať monotematický zamerané čísla. Od 80. rokov bol publikovaný aj rad biografických príspevkov o nositeľoch tradícií ľudovej kultúry. V čase „normalizácie“ umožnila redakcia časopisu prispievať do časopisu viacerým vedcom, ktorí mali po politických previerkach zákaz publikovať v Čechách.

Od začiatku 90. rokov 20. storočia častejšie publikoval aj príspevky zahraničných výskumníkov. Od roku 1993 musel časopis pre nižšie financovanie vydávania používať skromnejšiu obálku z recyklovaného papiera a menej kvalitný papier.

Ročníky časopisu 1953 až 2012 boli zdigitalizované prostredníctvom Centra vedecko-technických informácií Slovenskej republiky (CVTI SR). 

## Hlavní redaktori

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Vzniklo v 1953
Kategória:Slovenské odborné časopisy
Kategória:Časopisy v slovenskom jazyku
Kategória:Časopisy v Česko-Slovensku
Kategória:Časopisy na Slovensku
Kategória:Vedecké časopisy Slovenskej akadémie vied
Rezanie laserom

thumb|right|300px|Priemyselný laserový rezací stroj pri práci.

**Rezanie laserom** je moderná technológia obrábania, ktorá využíva vysoko koncentrovaný laserový lúč na delenie materiálov. Táto metóda sa stala priemyselným štandardom vďaka svojej vysokej presnosti, rýchlosti a schopnosti vytvárať zložité geometrické tvary bez potreby mechanického kontaktu s materiálom. Rezanie laserom sa uplatňuje predovšetkým v strojárstve, automobilovom priemysle a pri výrobe elektroniky.

## Princíp a technológia
Základom procesu je zaostrenie laserového lúča pomocou optiky na veľmi malý bod na povrchu materiálu. Vysoká hustota energie v tomto bode spôsobí rýchle lokálne zahriatie, ktoré vedie k taveniu, spaľovaniu alebo odparovaniu materiálu. Súčasne s lúčom pôsobí v mieste rezu prúd asistenčného plynu (zvyčajne kyslík, dusík alebo argón), ktorý vyfukuje roztavený materiál z reznej škáry.

thumb|left|300px|Videozáznam procesu rezania laserom v reálnom čase.

Pohyb lúča je riadený počítačom pomocou systému CNC, čo umožňuje dosiahnuť presnosť v rádoch stotín milimetra. Kvalita rezu závisí od vlnovej dĺžky lasera, výkonu, rýchlosti posuvu a druhu použitého plynu.

## Metódy rezania
V závislosti od interakcie lúča s materiálom rozlišujeme tri základné metódy:
* **Sublimačné rezanie:** Laser priamo odparuje materiál. Používa sa pri materiáloch bez tekutej fázy (drevo, plasty).
* **Tavné rezanie:** Laser materiál roztaví a inertný plyn (dusík) ho vyfúkne. Výhodou je čistý rez bez oxidácie, vhodný pre nehrdzavejúcu oceľ.
* **Rezanie spaľovaním:** Ako asistenčný plyn sa používa kyslík, ktorý podporuje horenie kovu. Táto exotermická reakcia urýchľuje proces, ale zanecháva na hrane vrstvu oxidov.

## Typy priemyselných laserov
V súčasnosti dominujú trhu dva hlavné typy zariadení:
# **CO2 lasery:** Plynové lasery pracujúce na vlnovej dĺžke 10,6 μm. Sú univerzálne a vhodné pre širokú škálu nekovových materiálov.
# **Vláknové (Fiber) lasery:** Pevnolátkové lasery, ktoré sú v súčasnosti preferované pre rezanie kovov. Vyznačujú sa vyššou energetickou účinnosťou (až 30 %) a výrazne vyššou rýchlosťou pri rezaní tenkých plechov v porovnaní s CO2 technológiou.

## Výhody a obmedzenia
Hlavnou výhodou je minimálne tepelné ovplyvnenie okolia rezu, čo zabraňuje deformácii súčiastok. Na rozdiel od mechanického strihania nevznikajú na materiáli otrepy. 
Nevýhodou zostávajú vysoké obstarávacie náklady na stroj a obmedzená schopnosť rezať extrémne hrubé materiály (nad 30 – 50 mm), kde je efektívnejšie použiť Rezanie vodným lúčom alebo plazmu.

## Pozri aj
* Laser
* Obrábanie
* Plazmové rezanie
* Rezanie vodným lúčom

## Referencie

Kategória:Delenie_materiálu
Kategória:Obrábanie
Kategória:Lasery
Kategória:Strojárstvo
Majstrovstvá Ázie vo futbale žien 2026

**Majstrovstvá Ázie vo futbale** **2026** (alebo aj **Ázijský pohár** **2026**) je 21. ročník Majstrovstiev Ázie, medzinárodného futbalového turnaja ženských tímov konfederácie AFC.

Ako usporiadateľ bola vybraná Austrália 15. mája 2024.

Turnaj slúži poslednýkrát tiež ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2027 v Brazílii. Turnaj tiež prvýkrát slúži ako predposledná fáza kvalifikácie na Olympijské hry 2028 v Los Angeles, pričom všetkých 8 štvrťfinalistov sa kvalifikuje na kvalifikačný turnaj konfederácie AFC.

Čína obhajuje titul.

## Kvalifikácia

* Austrália sa kvalifikovala automaticky ako usporiadateľská krajina, taktiež 3 najlepšie tímy z Majstrovstiev Ázie 2022.

náhľad|

### Kvalifikované tímy

## Dejiská
12. novembra 2024 bolo oficiálne potvrdených 5 štadiónov. 27. novembra 2025 bolo oznámené, že otvárací zápas sa bude hrať na Perth Stadium a finálový zápas na Stadium Australia.

## Losovanie
Losovanie sa uskutočnilo 29. júla 2025 v Sydney. Nasadenie tímov bolo na základe FIFA poradia ženských tímov z júna 2025.

## Skupinová fáza

### Skupina A

----

----

### Skupina B

----

----

### Skupina C

----

----

### Tabuľka tímov na 3. miestach

## Vyraďovacia fáza

### Štvrťfinále

----

----

----

### Zápasy o [[Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2027#Interkontinentálna play-off|interkontinentálne play-off]]

----

### Semifinále

----

### Finále

## Tímy kvalifikované na Majstrovstvá sveta 2027
Šesť tímov sa kvalifikovalo priamo na Majstrovstvá sveta 2027 a ďalšie dva tímy sa môžu kvalifikovať cez interkontinentálne play-off.

Poznámky: 

* Hrubých písmom sú roky, kedy sa stali majsterkami sveta. Šikmým písmom sú roky kedy bola krajina usporiadateľ.
* * kvalifikovaný tím cez konfederáciu OFC

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Futbalové súťaže v Ázii
Kategória:Medzinárodné ženské futbalové súťaže
Pál Gyulai

**Pál Gyulai** môže byť:
* uhorský humanista, historik a vicekancelár (* asi 1550† 1592), pozri Pál Gyulai (humanista)
* literárny historik, kritik, básnik a spisovateľ (* 1826† 1909), pozri Pál Gyulai (literárny historik)
* rumunský historik a múzejník maďarskej národnosti (* 1936† 2007), pozri Pál Gyulai (múzejník)

[Kategória:Rozlišovacie stránky – Osobnosti|Gyulai, Pál]]
Pečkov potok

**Pečkov potok** je krátky vodný tok v Oravskej vrchovine na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Mlynského potoka v povodí Oravy, má dĺžku približne 2,2 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v juhozápadnej časti Oravskej vrchoviny, na severných svahoch vrchu Pečkov (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste tečie sprvu severným, postupne severovýchodným smerom. Pokračuje oblasťou Pastva, kde opúšťa súvisle zalesnené územie a v rámci Oravskej vrchoviny vteká do jej časti Veličnianska kotlina. Lemovaný pobrežným porastom vedie v strednej časti podhorskou lúkou a pri samote Do Zábrežského sa oblúkom stáča na západ, k okraju obce Oravská Poruba. Bez významnejších prítokov vedie k miestnej časti Zábrež, ktorú oddeľuje od priemyselného areálu. Na dolnom toku sa mierne esovito stáča a na okraji intravilánu sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Bielej vody v povodí rieky Oravy. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Pečkov potok pramení a preteká iba územím obce Oravská Poruba v okrese Dolný Kubín v Žilinskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Oravy 
* Oravská vrchovina, Veličnianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Oravskej vrchovine
Kategória:Povodie Oravy
Kategória:Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Kategória:Oravská Poruba
Thalétas

**Thalétas** (iné mená: **Thalés z Kréty**; ; * 7. storočie pred Kr., Gortyna – † 7. storočie pred Kr., pravdepodobne Sparta) bol starogrécky lyrický básnik a hudobník archaického obdobia. Považuje sa za zakladateľa druhej spartskej hudobnej školy (starogr. *katastasis*), v rámci ktorej do tamojšieho systému implementoval krétske melodické a rytmické prvky.

## Meno a pôvod
Meno sa v antických prameňoch vyskytuje v dvoch variantoch (Thalétas a Thales), pričom verzia *Thales* sa považuje za pôvodnejšiu. Používali ju autori ako Aristoteles, Strabón či Plutarchos. Neskorší učenci (napr. Hieronymus) si ho niekedy mýlili so slávnym milétskym filozofom Thaletom. Hoci sa za jeho rodisko najčastejšie považuje Gortyna, slovník Suda spomína aj mestá Knóssos alebo Elyros.

## Pôsobenie v Sparte
Podľa legendy bol Thalétas povolaný do Sparty na pokyn delfskej veštiarne. V meste v tom čase zúril mor a veštba tvrdila, že básnik dokáže uzmieriť hnev boha Apollóna svojou poéziou. Thalétovi sa skutočne podarilo situáciu upokojiť a zbaviť Spartu nákazy svojimi posvätnými pajánmi (oslavnými piesňami).

Antickí autori ho často spájali s legendárnym zákonodarcom Lykourgom. Podľa Plutarcha sa títo dvaja muži stretli na Kréte a Thalétas svojím umením cielene pripravoval Sparťanov na prijatie Lykourgových prísnych zákonov. Historici však upozorňujú, že toto spojenie môže byť výsledkom jazykového omylu: grécke slovo **nomos** (starogr. ) v staroveku znamenalo nielen „zákon“, ale aj „hudobnú kompozíciu“ (nápev).

Podľa spoľahlivejších historických svedectiev (Glaukos) žil neskôr než Archilochos, pravdepodobne v polovici 7. storočia pred Kr., čím bol starším súčasníkom básnika Alkmana.

## Hudobný prínos a inovácie
Thalétas sa stal zakladateľom druhej hudobnej školy (*katastasis*) v Sparte. Do staršieho systému, ktorý zaviedol Terpandros, vniesol dynamickejšie prvky krétskej náboženskej hudby spojené s kultom Kúrétov.

Medzi jeho hlavné prínosy patria:
* **Rytmika:** Zaviedol krétsky rytmus (*krétikos*) a jeho variácie. Pripisuje sa mu aj autorstvo bojového tanca pyrrhiché.
* **Slávnosti:** V roku 665 pred Kr. položil základy slávnosti Gymnopaidií (slávnosť nahých mladíkov), ktorá sa stala jedným z pilierov spartského spoločenského života.
* **Inštrumentácia:** Na rozdiel od výhradného používania lýry kombinoval hru na lýre s hrou na flaute (aulos).

Z jeho rozsiahleho literárneho diela sa nič nezachovalo, no jeho vplyv pretrval v dielach nasledovníkov ako Sakadas či Polymnéstos.

## Referencie

## Pozri aj
* Sparta (starovek)
* Lykourgos (Sparta)

Kategória:Básnici starovekého Grécka
Kategória:Narodenia v 7. storočí pred Kr.
Kategória:Úmrtia v 7. storočí pred Kr.
Inkreal vs. Dúha reality

[náhľad|Budova SDEÚ v [Luxemburg (mesto)|Luxemburgu]]
**Inkreal vs. Dúha reality** (C-566/22) je prípad Súdneho dvora Európskej únie z roku 2024, ktorý je kľúčový pre európske medzinárodné právo súkromné. Európsky súdny dvor v ňom dospel k záveru, že subjekty v členskom štáte EÚ si môžu platne dohodnúť, že ich budúci, čisto vnútroštátny spor sa bude riešiť na súdoch iného členského štátu EÚ.

## Okolnosti prípadu a rozsudok
FD, osoba s bydliskom na Slovensku, poskytla slovenskej spoločnosti Dúha reality s. r. o. v rokoch 2016 a 2017 peňažnú pôžičku, a to na základe dvoch zmlúv. Obe tieto zmluvy obsahovali aj dojednanie, podľa ktorého sa prípadný spor mal riešiť pred českými súdmi podľa českého občianskeho súdneho poriadku. FD následne postúpila svoje pohľadávky na slovenskú spoločnosť Inkreal s. r. o. Spoločnosť Dúha reality následne svoj dlh v dohodnutom čase nesplnila, a preto sa spoločnosť Inkreal v súlade so zmluvným dojednaním o príslušnosti českých súdov v roku 2021 ako veriteľ obrátila na Najvyšší súd Českej republiky, aby určil príslušný súd v Česku. Najvyšší súd sa následne obrátil na Súdny dvor Európskej únie s prejudiciálnou otázkou týkajúcou sa toho, či môžu byť v tomto prípade české súdy vôbec príslušné.

V rámci EÚ si môžu dva subjekty určiť, súdy ktorého členského štátu budú riešiť prípadný (súkromnoprávny) spor, a to na základe čl. 25 Nariadenie Brusel I bis. Toto nariadenie sa však môže uplatniť iba na vzťahy obsahujúce medzinárodný prvok. O tom, či možno samotné zmluvné dojednanie o príslušnosti súdov iného štátu považovať za medzinárodný prvok, sa pred vydaním rozhodnutia viedli rozsiahle diskusie.

Generálny advokát navrhol Súdnemu dvoru Európskej únie, aby vo svojom rozhodnutí zaujal stanovisko, ktoré by voľbu príslušných súdov v danom prípade nepripúšťalo, a to okrem iného aj s ohľadom na to, že európske právo nemôže úplne odstrániť národné pravidlá určovania príslušnosti. Odkázal tiež na Haagsky dohovor o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v cudzine (1965), na ktorý nariadenie Brusel I bis priamo odkazuje a ktorý možnosť takéhoto dojednania nepriamo vylučuje.

Súdny dvor Európskej únie však rozhodol opačne a pripustil voľbu príslušného súdu v inom členskom štáte aj v rámci čisto vnútroštátnych vzťahov. Podľa súdneho dvora skutočnosť, že nariadenie priamo odkazuje na Haagsky dohovor, implikuje, že zákonodarca bol s pravidlami z neho vyplývajúcimi oboznámený, a teda ich do textu nariadenia nezahrnul úmyselne.

## Referencie


## Externé odkazy

* Celý text rozsudku

## Zdroj

Kategória:Európske právo
Česko-slovenská hádzanárska liga žien 1978/79

**Česko-slovenská hádzanárska liga žien** v **sezóne 1978/79** bol 27. ročník česko-slovenskej hádzanárskej ligy žien, najvyššej hádzanárskej súťaže žien v Česko-Slovensku. V súťaži učinkovalo 10 družstiev, teda o 2 menej ako v minulej sezóne. Titul majstra obhájil TJ Inter Bratislava pred TJ Iskra Partizánske a Lokomotíva ZVL Prešov. Pre Partizánske a Prešov to bolo prvé medailové umiestnenie. 

## Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne menil. Súťaž sa po novom skladala z dvoch častízákladnej a nadstavbovej. Základná časť pozostávala z 18 kôl a každý s každým sa v nej dvojkolovo stretol doma a vonku. Družstvá sa po nej rozdelili na dve nadstavbové skupiny – o 1. až 5. miesto a o 6. až 10. miesto. V každej zo skupín sa odohrali 2 turnaje, kde družstvá odohrali jednokolovo zápasy každý s každým, pričom sa im započítavali aj výsledky zo základnej časti. Dve posledné družstvá zo skupiny o 6. až 10. miesto zostúpili do svojich nižších národných súťaží (SNL, resp. ČNL).

## Účastníci

## Výsledky
### Základná časť

### Nadstavbová časť
#### Skupina o 1.5. miesto
* turnaje v Tranave a Olomouci

#### Skupina o 6.10. miesto
* turnaje v Otrokovicach a Partizánskom

## Konečné umiestnenie

## Referencie

## Pozri aj
* Česko-slovenská hádzanárska liga mužov 1978/79
* Slovenská národná hádzanárska liga žien 1978/79

## Zdroje
* 
* 

Kategória:Česko-slovenská hádzanárska liga žien
Kategória:Hádzaná v 1978
Kategória:Hádzaná v 1979
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1978
Kategória:Šport v Česko-Slovensku v 1979
Monžík

náhľad|monžík vajcovitého tvaru využívaný na čerpanie kyseliny sírovej, ktorý sa v angličtine volá acid egg
náhľad|Monžíky (cylindrická nádoba na stojane s dvoma potrubiami na hornej ploche)
**Monžík** je čerpadlo pracujúce na princípe zvyšovania tlaku plynu nad kvapalinou pri vypúšťaní. Vysoký tlak plynu vytláča kvapalinu z monžíka. Plnenie monžíka kvapalinou sa realizuje tak, že sa zníži tlak plynu alebo sa prázdny monžík evakuuje, čo vyvolá nasatie kvapaliny do monžíka.

Výhodou monžíka je, že okrem plaváku, ktorý reguluje vstup a výstup kvapaliny, nemá pohyblivé časti, čo znižuje pravdepodobnosť poruchy.

Monžík sa v systéme jednotného značenia (SJZ) elektrárne Mochovce označuje trojpísmenovým kódom KPK, napríklad monžík využívaný na 3. a 4. bloku jadrovej elektrárne EMO má SJZ 8KPK40BB001. Využíva sa na odčerpanie zahusteného kvapalného rádioaktívneho odpadu z doodparky. 

Monžík sa využívajú na čerpanie agresívnych chemikálií, ako kyseliny sírovej, kyseliny fluorovodíkovej, peroxidu vodíka, organických peroxidov.

## Etymológia
Slovo monžík je skomolenina francúzskeho slova montejus, ktoré sa vyslovuje montežís, a je zložené z dvoch častí: monte- (nahor) a -jus (šťava, džús). Slovo sa začalo vyyužívať v cukrovaroch na popis prístroja, ktoré čerpadlo roztok cukru smerom nahor. V angličtine sa monžík píše tiež montejus, ale vyslovuje sa montidžs. Synonymom je v anglitine aj acid egg, čo popisuje monžík, ktorý sa využíval na čerpanie kyseliny sírovej (preto acid, kyselina), pričom mal zaguľatený vajcovitý tvar (preto egg, vajce). 

## Referencie

Kategória:Čerpadlá
Jean-Antoine Nollet

**Jean-Antoine Nollet** (* 19. november 1700, Pimprez† 25. apríl 1770, Paríž) bol francúzsky kňaz a fyzik. Vykonal množstvo experimentov s elektrinou a je aj  objaviteľom osmózy. Ako diakon v katolíckej cirkvi bol známy aj ako **Abbé Nollet.**

## Vedecká práca

### Rýchlosť šírenia sa elektriny

V roku 1746 Nollet zhromaždil približne dvesto mníchov, ktorých zoradil do kruhu, s obvodom asi jednu míľu (1,6&nbsp;km). V rukách držali  kusy železného drôtu, ktorými sa po obvode spájali. Následne vybil batériu leydenských fliaš (batériou fliaš je myslená skupina fliaš vo funkcii nabitých kondenzátorov, zapojených paralelne, pre zvýšenie ich kapacity)  cez túto ľudskú reťaz. Po pripojení pozoroval, že každý muž reagoval na elektrický šok takmer súčasne. Všetci mnísi výkríkli a vyskočili naraz, čo ukazuje, že rýchlosť šírenia sa elektriny je skutočne veľmi vysoká. 

### Osmóza
V roku 1748 objavil jav osmózy v prírodných membránach. Zakryl hrdlo banky naplnenej etanolom pomocou prasacieho mechúra a následne ju ponoril do vody. Asi po 5 hodinách sa prasací mechúr roztiahol. Po prepichnutí mechúra, vystrekla z neho tekutina do výšky viac ako 30 cm. 

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Francúzski fyzici
Kategória:Francúzski opáti
Kategória:Francúzski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Vyučujúci na Parížskej univerzite
Kategória:Zahraniční členovia Kráľovskej spoločnosti
Cerro Tres Kandú

**Cerro Tres Kandú** () je najvyšší vrch Paraguaja. Leží v rezervácii Reserva de Recursos Manejados Ybytyruzú. Prominencia vrchu je 563 m. Je známy tiež ako . Výstup z informačného centra na vrchol trvá 2 až 3 hodiny a je dlhý 3 km.

*[[Encyclopædia Britannica]]* ako najvyšší vrch Paraguaja uvádza Mount San Rafael, 

## Galéria

Súbor:Cerro Tres Kandú high point sign.jpg|Tabuľa na vrchole
Súbor:Cerro Tres Kandú overlook.jpg|Vyhliadka
Súbor:Abandoned building on Cerro Tres Kandú.jpg|Opustené budovy na vrchole


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Vrchy v Južnej Amerike
Kategória:Najvyššie vrchy štátov
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov
Polomský potok (prítok Parnej)

**Polomský potok** je vodný tok v Malých Karpatoch na území okresov Pezinok, Malacky a Trnava. Je to ľavostranný prítok Parnej v povodí Váhu, má dĺžku približne 3,7 km a je tokom VIII. rádu. Pramení na území národnej prírodnej rezervácie Roštún a preteká Chránenou krajinnou oblasťou Malé Karpaty.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Malých Karpát, v ich podcelku Pezinské Karpaty a časti Biele hory, na severovýchodných svahoch Vápennej (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lesnom poraste pod hlavným hrebeňom v lokalite Studienka tečie východným smerom. Priberá ľavostranný prítok spod Uhlísk a stáča sa na juhovýchod. Pokračuje hranicou národnej prírodnej rezervácie Roštún a na jej konci priberá pravostranný potok z oblasti Mesačná. V rámci Pezinských Karpát opúšťa Biele hory a pod Mesačnou () prechádza do časti Smolenická vrchovina. V strednej časti prijíma menší ľavostranný prítok a onedlho, pod Vysokou skalou () aj významný, tiež ľavostranný potok spod sedla Uhliská. Bez ďalších významnejších prítokov sa v oblasti Medziskalie oblúkom stáča dočasne až na juh, no na dolnom toku sa opäť mierne stáča na juhovýchod. V nadmorskej výške približne  sa napokon ľavostranne vlieva do Parnej, prítoku Trnávky. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Polomský potok pramení na území obce Plavecké Podhradie v okrese Malacky v Bratislavskom kraji, odkiaľ prechádza na hranicu katastrov Horných Orešian v okrese Trnava v Trnavskom kraji a Dolian v okrese Pezinok. Na dolnom toku vedie územím obce Doľany, kde aj ústí.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Váhu 
* Malé Karpaty, Pezinské Karpaty
* Biele hory, Smolenická vrchovina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Malých Karpatoch
Kategória:Povodie Váhu
Kategória:Vodné toky v okrese Pezinok
Kategória:Vodné toky v okrese Malacky
Kategória:Vodné toky v okrese Trnava
Kategória:Doľany (okres Pezinok)
Kategória:Plavecké Podhradie
Kategória:Horné Orešany
Tetraedrit-(Hg)

**Tetraedrit-(Hg)** je minerál zo skupiny tetraedritu kryštalizujúci v kubickej sústave. Jeho ideálny chemický vzorec je  Cu6(Cu4Hg2)Sb4S13. Je to typový slovenský minerál, ktorý má až tri rôzne kotypové lokality: Buca della Vena, Stazzema, provincia Lucca, Toskánsko, Taliansko, tiež Jedová hora, Chaloupky, Hořovice, okr. Beroun, Česko a Mária baňa, Rožňava, okr. Rožňava, Slovensko.

## Výskyt a vznik
Tetraedrit-(Hg) sa na talianskej lokalite vyskytuje na pyritovo-barytovo-Fe oxidickom ložisku Buca della Vena, ktoré je na kontakte metavulkanitov-metasiliciklastitov paleozoického fundamentu s triasovými metadolomitmi. Rudné teleso má textúrne a mineralogické znaky metamorfózy vo fácii zelených bridlíc, čo je charakteristický znak všetkých ložísk Apuánskych Alp. Lokalita Buca della Vena je mineralogicky pestrá a medzi mineralógmi, aj zberateľmi veľmi známa. Okrem tetraedritu-(Hg) je typovou lokalitou ďalších dvanástich minerálov (marec, 2026):  allanit-(La), apuanit, bohuslavit, dessauit-(Y), mapiquiroit, marrucciit, oxycalcioroméit, pellouxit, pillait, rouxelit, scainiit a versiliait. Tetraedrit-(Hg) sa tu vyskytuje vo forme alotriomorfných zŕn do 0,2 mm veľkých v metadolomitovej šošovke v mikrokryštalickom baryte v asociácii s cinnabaritom a chalkostibitom.

Na českej lokalite Jedová hora sa nachádza vo vertikálnych puklinách s hydrotermálnou mineralizáciou obsahujúcou kremeň, siderit, dolomit, pyrit, baryt a cinnabarit, ktoré sekajú telesá stratiformných Fe rúd so sideritom a hematitom. Tetraedrit-(Hg) tu vytvára nedokonalé kryštály do 4 mm narastené na baryte v asociácii s chalkopyritom.

Tetraedrit-(Hg) z Rožňavy pochádza z historickej muzeálnej vzorky od Radima Nováčka (1905 - 1942) pravdepodobne z vrchnej časti Mária bane s hydrotermálnou siderit-kremennou žilou s chalkopyritom, pyritom a tetraedritom s variabilným obsahom Hg. Vytvára tu masívne agregáty do 10 cm v asociácii s kremeňom.

Okrem Rožňavy sa tetraedrit-(Hg) na Slovensku neskôr identifikoval aj na Jasení - Husárke v Nízkych Tatrách, v Gelnici v Perlovej doline, Dobšinej - Jeleniarke, Nižnej Slanej a v Rudňanoch.

## Vznik
Kryštalizácia tetraedritu-(Hg) na talianskej lokalite je spätá s cirkuláciou hydrotermálnych fluid počas treťohorných alpínskych tektono-metamorfných procesov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Minerály s typovou lokalitou na Slovensku
Kategória:Minerály opísané zo Slovenska
Dionysodotos

**Dionysodotos** () bol starogrécky lyrický básnik a hudobník pôsobiaci v Sparte. V antickom svete bol vysoko cenený ako autor pajánov (oslávnych chórových hymnov), ktoré tvorili pevnú súčasť spartského rituálneho a výchovného systému.

## Historické pramene
O existencii Dionysodota svedčia fragmenty z diela spartského historika Sósibia (cca 2. stor. pred Kr.), ktoré sa zachovali v citáciách neskorších autorov. Kľúčovú zmienku uvádza Plutarchos v životopise kráľa Agésilaa II. (*Ages.* 21) a Athénaios v diele *Deipnosophistae* (XV, 678). Moderná historiografia ho eviduje v kľúčových zbierkach antických fragmentov pod označením BNJ 595 F 5 (Brill’s New Jacoby).

## Dielo a kultúrny význam
Dionysodotos patril spolu s Alkmanom a Thalétom k trojici kánonických autorov, ktorých skladby sa povinne učila a predvádzala spartská mládež v rámci systému agógé.

Jeho pajány sa predvádzali predovšetkým počas slávností Gymnopaidia, ktoré boli v Sparte spojené s pamiatkou na víťazstvo v bitke pri Thyreai. Podľa Sosibia nosili vodcovia zborov pri speve Dionysodotových piesní špeciálne rituálne vence z palmových listov, nazývané *thyreatikoi*. Charakteristickým črtom týchto vystúpení bolo, že speváci vystupovali nahí, čím demonštrovali fyzickú zdatnosť a disciplínu spartských občanov.

## Referencie

Kategória:Básnici starovekého Grécka
Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 1994

**Mužský turnaj v ľadovom hokeji** na XVII. ZOH v Lillehammeri v Nórsku bol 18. olympijským šampionátom. Švédsko získalo svoju prvú zlatú medailu. Turnaj, ktorý sa konal od 12. februára do 27. februára, sa hral vo Fjellhallen v Gjøviku a Håkons Hall v Lillehammeri. Bola to posledná olympijská hokejová súťaž bez ženského turnaja, keďže debutovala v roku 1998.

## Kvalifikácia
Jedenásť najlepších krajín z Majstrovstiev sveta v roku 1993 sa kvalifikovalo priamo. Na dvanáste miesto bolo vybraných päť krajín: prvé dve zo skupiny B (Veľká Británia a Poľsko), najlepšia krajina zo skupiny C (Lotyšsko), najlepšia ázijská krajina (Japonsko) a Slovensko. Pre Slovensko to bolo prvé podujatie IIHF.

## Základná skupina

### Skupina A

### Skupina B

## O umiestnenie

### Semifinále o 9. – 12. miesto

### Zápas o jedenáste miesto

### Zápas o deviate  miesto

## Play-off

### Štvrťfinále

### Semifinále o 5. – 8. miesto

### Semifinále

### Zápas o siedme miesto

### Zápas o piate miesto

### Zápas o bronz

### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Zdroj


Kategória:Športy na Zimných olympijských hrách 1994
Kategória:Ľadový hokej v 1994
Karin Ann

**Karin Ann Trabelssie** (profesionálne vystupujúca ako **Karin Ann**; * 10. máj 2002, Čadca) je slovenská speváčka, skladateľka a aktivistka. Je známa najmä indie popovou hudbou so zameraním na problémy duševného zdravia a LGBT aktivizmus.

## Dospievanie a vzdelanie
Karin Ann sa narodila 10. mája 2002 v Čadci a má česko-sýrsky pôvod.

V rannom veku jej bola diagnostikovaná porucha pozornosti s hyperaktivitou, čo ju priviedlo k záujmu o umenie. Navštevovala školu grafického dizajnu, ale po zranení ruky sa obrátila k hudbe. Inšpirovaná americkou speváčkou a herečkou Grace Vanderwaalovou sa začala učiť hrať na ukulele.

Karin Ann kritizovala Slovensko ako krajinu, kde byť queer „nie je všeobecne prijímané“. Poukázala na to, aké ťažké je tu nájsť ľudí, ktorí sa otvorene vyjadrujú k svojej sexualite, a na nedostatok queer médií v krajine.

## Kariéra
Ann vydala v roku 2020 singel „3AM“, ktorý bol jej prvým hudobným počinom v anglickom jazyku. V roku 2021 vydala singel „I'm a Loser“, pieseň, ktorá sa zamerala na dopad pandémie COVID-19 na duševné zdravie jej generácie. V tom istom roku získala cenu Objav roka na Žebřík Music Awards a cenu za najlepší videoklip na Munich Music Awards. Robila tiež predskokanku skupinám My Chemical Romance a Imagine Dragons. Počas živého vystúpenia v poľskej verejnoprávnej televízii sa zahalila do dúhovej vlajky a venovala svoje vystúpenie LGBT ľuďom. Jej singel „In Company“ bol zaradený do globálneho playlistu Spotify EQAL a bol inzerovaný na billboarde na newyorskom Times Square.

V roku 2022 Ann vydala EP *Side Effects of Being Human*, po ktorom nasledoval jej debutový album *Through the Telescope,* vydaný v roku 2024. 

V roku 2025, v spolupráci s Markom Platim a ďalšími bývalými spolupracovníkmi Davida Bowieho, nahrala cover verziu Bowieho hitu „Heroes“.

Časopis *Vanity Fair* označil Ann za „ikonu LGBTQ+ komunity“ vo východnej Európe.

## Osobný život
Do roku 2022 žila Karin Ann v Žiline na Slovensku. V roku 2022 sa presťahovala do Londýna. Identifikuje sa ako queer: *„Nedávam nejakú konkrétnu nálepku, asi najbližší je mi [[pansexualita|pansexuál]], čo znamená, že mi nezáleží na pohlaví, ale na osobnosti človeka.“*.

## Diskografia

### Albumy
* *Through the Telescope* (2024)
* *Choking On My Words* (2025)

### EP
* *Side Effects of Being Human (2022)*

### Single
* „3AM“ (2020)
* „In Company“ (2021)
* „I'm a Loser“ (2021)
* „I Don't Believe in God“ (2024)
* „Choking On My Words“ (2024)
* „I Was Never Yours“ (2025)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Čadce
Kategória:Slovenské speváčky
Kategória:Slovenské popové speváčky
Kategória:Slovenskí speváci-skladatelia
Kategória:Aktivisti za ľudské práva
Kategória:Slovenské LGBT osobnosti
Kategória:Slovenské osobnosti českého pôvodu
Kategória:Slovenské osobnosti sýrskeho pôvodu
Busland

náhľad|Logo BLS
**Busland AG** je dcérskou spoločnosťou spoločnosti BLS AG a verejnou dopravnou spoločnosťou v oblasti regionálnej osobnej a miestnej dopravy s 18 autobusovými linkami na sieti viac ako 200 km v okresoch Emmental a Oberaargau.

## História
Spoločnosť Busland AG bola založená v roku 2006 ako dcérska spoločnosť BLS AG. Jej sídlo sa nachádza v Burgdorfe. Busland AG prevádzkuje 42 moderných autobusov v rovnakom dizajne ako vlaky. Autobusy dokonale dopĺňajú vlakovú dopravu na 18 trasách v regiónoch obcí Burgdorf, Langnau im Emmental, Huttwil a Sumiswald. Okrem toho je počas prerušení vlakovej dopravy zabezpečená náhradná autobusová doprava a v piatok a nedeľu v noci premávajú tri nočné autobusy. Počas letných mesiacov sú autobusy k dispozícii aj na výlety do turistických destinácií. Autobusy si môžete prenajať aj na súkromné ​​výlety prostredníctvom webovej stránky. Spoločnosť tiež prevádzkuje moderné centrum úžitkových vozidiel Garage Ilfis v Langnau im Emmental, ktoré zahŕňa stanicu na kontrolu vozidiel, čerpaciu stanicu a umývačku áut.

## Dopravná sieť
[náhľad|Citaro C2 Euro 5 č. 104 na [Železničná stanica Burgdorf|železničnej stanici v Burgdorfe]] 
Spoločnosť Busland AG prevádzkuje 18 autobusových liniek v regiónoch Burgdorf, Langnau a Sumiswald. Okrem toho prevádzkuje aj náhradnú železničnú dopravu a 3 krátke autobusové linky.

;Burgdorfský región
* 461 Bahnhof Burgdorf – Bahnhof Steinhof
* 462 Burgdorf Bernstrasse – Oberburg Geissrütti
* 463 Burgdorf Gyrischachen – Meiefeld
* 465 Fraubrunnen/Lyssach – Hasle-Rüegsau
* 466 Wynigen – Kirchberg – Burgdorf Bahnhof
* 467 Aefligen – Kirchberg – Burgdorf Spital
* 468 Burgdorf Bahnhof – Lueg

;Langnauský región

* 271 Langnau i.&nbsp;E. – Röthenbach i.E. Chuderhüsli
* 281 Langnau i.&nbsp;E – Sonnenarena – Langnau i. E. – Friedhof
* 284 Ramsei Langnau i.&nbsp;E. – Fankhaus (– Mettlenalp)
* 285 Langnau i.&nbsp;E. – Gohl (– Lüdernalp – Wasen i.&nbsp;E.)
* 286 Langnau i.&nbsp;E. – Oberfrittenbach

;Región Hasle-Rüegsau – Sumiswald – Huttwil

* 471 Hasle-Rüegsau – Affoltern-Weier
* 481 Sumiswald-Grünen – Wasen i.&nbsp;E.
* 482 Sumiswald-Grünen – Heimisbach
* 483 Sumiswald-Grünen – Huttwil
* 491 Huttwil – Eriswil
* 493 Huttwil – Wyssachen

;Moonliner

* M14 Bern – Burgdorf – Hasle-Rüegsau – Sumiswald
* M20 Bern – Konolfingen – Langnau – Trubschachen

## Vozidlá
[náhľad|Citaro C2 Euro 5 106 s kompletnou reklamou spoločnosti [Otto’s]] 
náhľad|Citaro Facelift K 207 pred garážou Burgdorf Buchmatt 
náhľad|Nové vozidlo C2 K Hybrid pri Evobuse v Bassersdorfe 
Busland AG vlastní 42 autobusov rozmiestnené v 4 garážach v Burgdorfe, Langnau, Sumiswalde a Huttwile. V posledných rokoch sa hybridné pohonné systémy v nových autobusoch stávajú čoraz bežnejšími. Spoločnosť Busland AG vlastní svoje prvé dva kĺbové autobusy od mája 2020. Tieto sa používajú predovšetkým na linke 466 od decembra 2022.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Busland AG

## Zdroj

Kategória:Autobusová doprava vo Švajčiarsku
Kategória:Autobusoví dopravcovia
Kategória:Doprava v kantóne Bern