open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dilophosaurus

**Dilophosaurus** bol až  . dlhý, štíhly dravý dinosaurus podobný rodu Coelophysis. V rámci skupiny Coelophysoidea reprezentoval väčšie druhy vybavené kostenými hrebeňmi (Dilophosauridae). Žil pred približne 190 miliónmi rokov a bol nájdený v USA a Antarktíde.

## Znaky
náhľad|vľavo|Veľkostné porovnanie Dilophosaura s človekom
Dilophosaurus sa vyznačoval dvoma pretiahnutými kostenými hrebeňmi polkruhovitého tvaru na hlave a hlbokým zárezom v prednej časti hornej čeľuste. Kostený hrebeň za života zvieraťa zrejme pokrývala pestro sfarbená koža a samce sa nimi predvádzali pred samicami, ktoré pestro sfarbené hrebene nemali, a zrejme im tieto útvary chýbali úplne, boli totiž nájdené pozostatky jedincov bez kosteného hrebeňa, ktoré však anatomicky zodpovedali jedincom s hrebeňom.  V čeľustiach mal Dilophosaurus až prekvapujúco veľké zuby, vďaka ktorým ľahšie lovil aj väčšiu zver. Medzi jeho korisť patrili stredne veľké bylinožravce, no možno si trúfol aj na rovnako dlhého prosauropóda rodu Massospondylus, ktorý bol tiež ľahko stavaný. Vďaka zárezu v čeľusti však ľahko lovil aj malé suchozemské stavovce a ryby. Mal síce štíhlu lebku, no tá nebola slabá, ako sa niekedy uvádza. Dilophosaurus je známy z pomerne dobrých pozostatkov, zahrňujúcich aj kostry mláďat.

## Klasifikácia
Hoci býva radený do nadčeľade Coelophysoidea, jeho pozícia medzi týmito ranými teropódmi je stále otázkou diskusií. Neistá je aj platnosť samotnej čeľade Dilophosauridae, ktorá vzhľadom na skutočnosť, že ide o monotypický taxón, by mala byť neaktívna.

## Nález a druhy
náhľad|vľavo|Replika lebky Dilophosaura
Prvé takmer kompletné pozostatky Dilophosaura sa našli v roku 1942 v severoamerickom štáte Arizona. K rodu Dilophosaurus sa často radia 3 druhy: *D. wetherilli*, *D. breedorum* a *D. sinensis*. Posledný menovaný však s veľkou pravdepodobnosťou vôbec pod rod Dilophosaurus nepatrí; dôvodom vtedajšej mylnej klasifikácie bola prítomnosť hrebeňa na lebke, ktorý sa však, ako sa neskôr ukázalo, vyskytoval aj u iných teropódov. Zo Severnej Ameriky je okrem druhu *D. wetherilli* opísaný tiež druh *D. breedorum*. Validita tohto druhu je však otázkou diskusií.

## V populárnej kultúre
Dilophosaurus sa dostal do povedomia laickej verejnosti najmä vďaka svojej „roly“ vo filme Jurský park z roku 1993. Tu bol vybavený rozpínavým krčným golierom a pľul akúsi pálivú hmotu, oslepujúcu korisť. V skutočnosti žiadne také anatomické znaky Dilophosaurus nevykazoval, navyše bol podstatne väčší než ako je zobrazený v slávnom filme (kde bol vysoký len cez 1 meter a dlhý asi 3 metre).

## Referencie

Kategória:Coelophysoidea
Kategória:Jurské dinosaury
Kategória:Dinosaury z Ázie
Kategória:Dinosaury zo Severnej Ameriky
Liliensternus

**Liliensternus** bol 5 až 7 metrov dlhý dravý dinosaurus. Známy je z nekompletných kostier zahŕňajúcich lebku. Pozostatky tohto tvora datované do doby pred 215 až 200 miliónov rokov boli zatiaľ nájdené v Nemecku. Jeho jediným druhom je **Liliensternus liliensterni**.

## Znaky
Liliensternus pripomínal príbuzný rod Coelophysis. Mal podlhovastú hlavu, krátke predné končatiny, dlhé zadné končatiny, na ktorých behal a chvost, ktorý vyvažoval prednú polovicu tela. Oproti rodu Coelophysis však mal v pomere k telu vyššiu a väčšiu hlavu, pevnejšiu stavbu tela a pri niektorých formách (zrejme samcoch) aj dvojitý nízky kostený hrebeň na hlave, podobný ako mal neskoršie žijúci rod Dilophosaurus dorastajúci do zhruba rovnakej veľkosti. Niektorými znakmi na kostre pripomína skupinu Tetanurae.

## Dravosť
V prípade rodu Liliensternus šlo o veľmi nebezpečného tvora aj napriek tomu, že nebol práve najlepším bežcom. Jednu jeho kostru našli vedci spolu s kostrou jedinca rodu Plateosaurus, pričom oba dinosaury zrejme zahynuli počas vzájomného súboja. Liliensternovi sa muselo podariť oddeliť plateosaura od jeho stáda a potom na neho zaútočiť. Napriek tomu, že bol plateosaurus zrejme sám, nešlo o ľahký súboj, keďže ako mohutný bylinožravec vážil plateosaurus až tri – štyri tony, teda oveľa viac ako útočník. Osemmetrový plateosaurus sa navyše vedel brániť veľkými pazúrmi predných končatín a tak musel byť súboj týchto dvoch zvierat veľkou show. Zo skamenelín však nevieme, či nebol plateosaurus náhodou chorý alebo zranený. Okrem veľkých dlhokrkých prosauropódov (príp. sauropódov) sa liliensternus živil aj stredne veľkými, pripadne aj menšími živočíchmi.

## Liliensternus na Slovensku
Je pravdepodobné, že liliensternus obýval na rozhraní triasu a jury aj územie dnešného Slovenska. Vo Vysokých Tatrách boli totiž nájdené skamenené stopy veľkého dravého dinosaura (podľa stôp  asi 4 metre dlhého) pomenovaného pôvodne *Coelurosaurichnus tatricus* (meno sa však medzinárodne neujalo, namiesto neho býva používané rodové meno *Eubrontes*). Keďže boli datované do doby výskytu liliensterna, je veľmi pravdepodobné, že patrili nedospelému jedincovi tohto rodu. Žiaden iný rovnako veľký dravý dinosaurus nie je z rovnako starých európskych sedimentov dosiaľ známy.

## Galéria

Súbor:Liliensternus liliensterni.JPG|Rekonštrukcia kostry.
Súbor:Liliensternus sp.JPG|Zuby liliensterna.


## Referencie

### Použitá literatúra
GIERLIŃSKI, G., SABATH, K. 2005: *Dinosaur Tracks in the Upper Triassic and Lower Jurassic of Central Europe.* Tracking Dinosaur Origins: The Triassic/Jurassic Terrestrial Transition Abstracts Volume Dostupné online

## Pozri aj
* Dilophosaurus

Kategória:Coelophysoidea
Kategória:Triasové dinosaury
Kategória:Dinosaury z Európy
Coelophysis

**Coelophysis** bol 3 až  dlhý dravý dinosaurus zo skupiny Coelophysoidea, ktorého poznáme z nespočetného množstva kompletných kostier. Tento ľahko stavaný dravec s dlhou, nízkou hlavou a pomerne dlhým krkom bol veľmi čiperný a rýchly, nesporne jeden z najrýchlejších zvierat svojej doby. V minulosti bol tento dinosaurus známy aj ako **Rioarribasaurus**. Žil pred približne 220 miliónmi rokov, nájdený v Arizone. Jediný druh je **Coelophysis bauri**.

## Opis

Coelophysis bol bipédny (po dvoch nohách chodiaci) mäsožravec, dlhý približne  a vážiaci okolo . Jeho potravou boli drobné plazy, ryby a bylinožravé dinosaury (napr. Revueltosaurus, Technosaurus). V žalúdku celofýzov boli nájdené aj kosti ich mláďat, čo ukazuje na občasný kanibalizmus pri nedostatku inej potravy. Mnohé znaky na kostre pripomínajú anatómiu vtákov. Kostra bola veľmi ľahko stavaná (duté a tenkostenné kosti, pevne zrastené krížové stavce, panvové kosti, kosti priehlavku a členok so zadnou časťou chodidla). Prednými končatinami, ktoré boli pomerne dlhé, mohol tento rýchly bežec korisť za behu uchopiť a následne zabiť ostrými pílovitými zuby.

## Spôsob života
Coelophysis žil zvyčajne osamote a počas križovania krajiny lovil rôzne malé živočíchy. Keď však nastali obdobia sucha, počas ktorých vyschla väčšina potokov a riek, zdržiaval sa v blízkosti vyschýnajúcich korýt mohutnejších tokov, kde mal najväčšiu šancu, že niečo uloví. Niekedy sa takto zhromaždili aj stovky, ba tisíce zástupcov tohto rodu, ktoré keď už nemali čo žrať, zabíjali sa navzájom. Najprv prišli na rad mláďatá, potom staré, zranené a choré jedince, čo bol jediný možný spôsob prežitia podľa možnosti čo najväčšieho množstva rozmnožovania schopných jedincov. Kanibalizmus týchto tvorov sa za prajných podmienok zrejme nevyskytoval.

## Dôkazy katastrofy

Paleontológovia našli dôkazy o lokálnej katastrofe, ktorá zahubila tisíce zástupcov rodu Coelophysis a ktorej priebeh približne zrekonštruovali. Jedného dňa, niekedy pred 220 mil.r., zrejme počas vrcholiaceho obdobia sucha, prudký lejak spôsobil prívalovú vlnu, ktorá sa veľkou rýchlosťou rútila skoro prázdnymi korytami riek a brala so sebou všetko čo jej prišlo do cesty. Na to doplatili aj celofýzy, ktoré na scenár tohto typu neboli pripravené a voda ich zmietla. Utopila ich a ich zdochliny zakryla ihneď po smrti (možno i pred ňou)  vrstvou bahna. Vďaka nej telá celofýzov skameneli a dnes máme k dispozícii obrovské množstvo kompletných kostier dinosaurov tohto rodu. V niektorých kostrách sa zachovali aj kostry mláďat, ktoré ešte neboli strávené. Vzhľadom na umiestnenie kostričiek mláďat je zrejmé, že nemohlo ísť o mláďatá tesne pred pôrodom, ako sa niekedy uvádza.

## Referencie

Kategória:Coelophysoidea
Kategória:Triasové dinosaury
Kategória:Dinosaury zo Severnej Ameriky
Ceratosaury

::*Slovenský názov ceratosaury v užšom zmysle označuje len čeľaď Ceratosauridae, pozri [[Ceratosauridae]].*

**Ceratosaury** (lat. *Ceratosauria*) je skupina dravých dinosaurov, ktoré boli úspešné koncom jury a počas kriedy, najmä na kontinentoch južnej pologule. Najstaršie ceratosaury však žili už koncom triasu alebo začiatkom jury. O prvotných ceratosauroch vieme veľmi málo, poznáme len rod *Sarcosaurus* spred 200 miliónov rokov, ktorý je však zle doložený. Najstarším dobre známym ceratosaurom je vlastne až samotný Ceratosaurus spred 150 miliónov rokov.

## Znaky
Zástupcovia skupiny Ceratosauria sa, na rozdiel od tetanurov (Tetanurae), rozvíjali menej, a tak vyspelé ceratosaury pôsobili v porovnaní s tetanurmi primitívne. Bolo to najmä pre primitívne štvorprsté predné končatiny, či niektoré iné znaky na kostre.

## Systematika
Ceratosauria je jedna z troch hlavných podskupín teropodov (Theropoda), pričom jej sesterské skupiny sú Tetanurae a Coelophysoidea. Do Ceratosauria bola v minulosti radená aj celá skupina Coelophysoidea. 

Zjednodušený systém ceratosaurov vyzerá takto (stav okolo roku 2006):

Ceratosauria:
*...(niekoľko primitívnych rodov)
* čeľaď Elaphrosauridae (napr. rod *[[Elaphrosaurus]]*)
*Neoceratosauria:
** čeľaď Ceratosauridae (napr. rod *[[Ceratosaurus]]*)
**Abelisauria/Abelisauroidea
***... (niekoľko primitívnych rodov)
*** čeľaď Noasauridae (menšie dravce s rozličným spôsobom života, tiež úspešné najmä počas vrchnej kriedy, napríklad *[[Noasaurus]]*)
*** čeľaď Abelisauridae (menšie až veľmi veľké dravce úspešné najmä počas vrchnej kriedy, napríklad *[[Carnotaurus]]*)

## Pozri aj
* Tetanurae

## Zdroje
Ceratosaurus

**Ceratosaurus** (v preklade *rohatý jašter*) bol pomerne hojný, hoci zrejme samotársky žijúci dravý dinosaurus. Vyskytoval sa pred 155 až 145 miliónmi rokov vo vrchnej jure. Známy je z viacerých kostier a množstva úlomkov. Jeho pozostatky boli nájdené v USA (Colorado, Utah), Afrike(?) a Európe (Portugalsko). Najhojnejší bol zrejme na území USA, kde bolo pôvodne opísaných viacero jeho druhov (v skutočnosti však išlo iba o rozdielne staré jedince jediného druhu).

## Opis
náhľad|vľavo|Veľkostné porovnanie ceratosaura s človekom.
Ceratosaurus sa preslávil typickým tupým nosovým rohom a dvoma nadočnicovými hrboľmi, od ktorých bolo odvodené jeho meno „rohatý jašter“. Dorastal do dĺžky 6 až 9 metrov, pričom chrbtom sa mu tiahli malé kostené hrbole. Ak by sme ho porovnali s rodom Allosaurus, rozdiely medzi nimi by boli zjavné z počtu prstov predných končatín (u ceratosaura 5) a z celkovej telesnej stavby, keďže ceratosaurus disponoval badateľne mohutnejšou kostrou, pričom i lebku mal ťažšiu a robustnejšiu. V čeľustiach mával pomerne veľké zuby, čo bolo zrejme prispôsobenie lovu väčšej koristi, ktorá u ceratosaura predstavovala stredne veľké a veľké bylinožravé dinosaury zo skupiny Ornithopoda, prípadne mladé dlhokrké dinosaury zo skupiny Sauropoda.

### Nosový roh
[náhľad|vľavo|Odliatok lebky s výrazným nosovým rohom v [American Museum of Natural History (*Americkom prírodovednom múzeu*) v New Yorku.]]
Pri opise v roku 1884 Othniel Charles Marsh navrhol, že nosový roh ceratosaura predstavoval „mocnú zbraň“, veľmi užitočnú pri útoku alebo obrane, čo v roku 1920 podporil aj paleontológ Gilmore. Dnes však býva táto hypotéza spochybňovaná, keďže roh tvorila kosť príliš jemná na to, aby mohol slúžiť ako zbraň. Iní vedci sa dokonca domnievali, že touto zrohovatenou kožou mláďatá prerážali škrupinu, keď sa liahli z vajíčok. V súčasnosti prevláda názor, že ním rozpoznával príslušníkov svojho druhu.

## Nález
Prvého ceratosaura našiel americký paleontológ Othniel Charles Marsh už v roku 1884 v Colorade. Známy je aj jedinec z Cleveland Lloyd Dinosaur Quarry (*Clevelandovho Lloydovho kameňolomu dinosaurov*) v Utahu.

## Druhy
* *Ceratosaurus nasicornis*
* *Ceratosaurus dentisulcatus*
* *Ceratosaurus magnicornis*

## V kultúre
Ceratosaurus sa objavuje v dokumentárnom filme Na potulkách s dinosaurami z roku 2001.

## Galéria

Súbor:Outdated Ceratosaurus.jpg|Dobová rekonštrukcia výzoru ceratosaura.
Súbor:Ceratosaurus & Dryosaurus.jpg|Rekonštrukcie kostier ceratosaura a dryosaura.
Súbor:Ceratosaurus mounted.jpg|Rekonštrukcia kostry ceratosaura vo Wisconsine.
Súbor:Ceratosaurus nasicornis AMNH 27631 hand cast.jpg|Odliatok kostí „ruky“ ceratosaura v v American Museum of Natural History (*Americkom prírodovednom múzeu*).


## Referencie

Kategória:Ceratosauria
Kategória:Jurské dinosaury
Kategória:Dinosaury z Afriky
Kategória:Dinosaury z Európy
Kategória:Dinosaury zo Severnej Ameriky
Plazopanvové dinosaury

**Plazopanvové dinosaury** (iné názvy: **plazopanvé dinosaury**, **jašteropanvové**; ) je jedna z dvoch hlavných podskupín dinosaurov (). 

Názov plazopanvové dinosaury vyplýva zo skutočnosti, že panva väčšiny zástupcov pripomínala panvu plazov. Niektoré formy však pôvodný typ panvy druhotne modifikovali. Medzi nimi nachádzame aj predkov vtákov.

Z vývojového hľadiska do plazopanvých dinosaurov patria aj vtáky, ale v niektorých systémoch (vrátane hlavného systému používaného na slovenskej wikipédii) sú vtáky - z čisto praktických dôvodov - z plazopanvých dinosaurov vyňaté (lebo tvoria samostatnú triedu blanovcov). 

## Znaky
Základnými znakmi skupiny Saurischia sú predĺžený druhý prst predných končatín, tendencia k predlžovaniu krku a lonová kosť smerujúca dopredu (u niektorých vyspelých foriem často druhotne modifikovaná). Zástupcovia tejto skupiny mali tiež pôvodne chytavé predné končatiny. Hoci sa v minulosti myslelo, že spomedzi dinosaurov vedeli žuť iba zástupcovia Ornithischia, zrejme to dokázalo aj minimálne zopár zástupcov Saurischia, ako dokazuje nález koprolitu (skameneného trusu) veľkého dravého dinosaura, zrejme tyranosaura.

## Systematika
Saurischia: 
*†Herrerasauria v širšom zmysle
**?rod †*[[Caseosaurus]]*
**rod †*[[Tawa]]*
**rod †*[[Chindesaurus]]* - Tento rod sa staršie zaraďoval do čeľade Herrerasauridae
**rod †*[[Daemonosaurus]]*
**čeľaď †Herrerasauridae (=†Herrerasauria v užšom zmysle) - Do tejto čeľade patrí napr. rod †*[[Herrerasaurus]]* a je v nej zahrnutá aj bývalá čeľaď †Staurikosauridae. Herrerasauridae sa alternatívne zaraďuje do Theropoda alebo mimo taxónu Dinosauria.
*? rod †*[[Alwakeria]]*
*Eusaurischia
**podrad †Sauropodomorpha
**podrad Theropoda - Sem patria okrem mnohých iných taxónov aj vtáky.

Rod *[[Eoraptor]]*, ktorý sa staršie občas považoval za bazálne Saurischia, sa dnes zaraďuje do taxónu Sauropodomorpha.

### Saurischia v užšom zmysle
Od roku 2017 sa u niektorých autorov vyskytuje (už v dávnejšej minulosti zastávaná) hypotéza, podľa ktorej je taxón Theropoda sesterským taxónom nie (tak ako vyššie) taxónu Sauropodomorpha, ale taxónu Ornithischia. To znamená, že sa dinosaury (Dinosauria) už nedelia, tak ako obyčajne, na:
:- Ornithischia a
:- Saurischia (=Herrerasauria + Sauropodomorpha + Theropoda), 
ale sa delia na:
:- Ornithoscelida (=Ortnithischia + Theropoda) a
:- Saurischia v užšom zmysle (=Herrerasauria+ Sauropodomorpha).
Takto definované Saurischia v užšom zmysle sa alternatívne označuje ako Sauropodomorpha v širšom zmysle alebo Pachypodosauria.

## Zdroje

## Iné projekty
Carnotaurus

**Carnotaurus** bol 7 až 8 metrov dlhý dravý dinosaurus, zástupca skupiny Ceratosauria. Tohto dinosaura poznáme nielen z nálezov v podstate kompletnej kostry, ale aj z odtlačkov kože prakticky celého tela, ktorá odhalila rady kožných hrboľov na jeho chrbte. Žil pred 75 miliónmi rokov (skoršie datovania ho chybne datovali do doby pred 95 mililiónmi rokov) na územi dnešnej Argentíny. Jediný druh je **Carnotaurus sastrei**.

## Opis
Karnotaurus sa vyznačoval charakteristickými zvláštnymi rohmi na hlave. Bol to pevne stavaný živočích, vyznačujúci sa krátkou a vysokou hlavou s do strán smerujúcimi rohmi nad očami. Kým lebka samotná bola solídne stavaná, sánka a zuby boli prekvapujúco tenké a krehké. Zaujímavé sú aj jeho predné končatiny, napriek masívnemu ramenu veľmi krátke a nepoužiteľné. Od krku po chvost sa karnotaurovi tiahli rady vyčnievajúcich šupín. Spôsob života tohto tvora je záhadou, najmä pre jeho slabú sánku. Mohol loviť malé bylinožravé dinosaury zo skupiny Ornithopoda tak, že sa zo zálohy vyrútil do ich čriedy a hlavou zrazil na zem viacero jej členov. Tým ich omráčil a potom poľahky zožral. Podľa jednej štúdie z roku 2011 bol karnotaurus schopný vyvinúť rýchlosť až 60 km/h, čo ho robilo jedným z narýchlejších teropódov vôbec (nerátajúc tzv. „pštrosie dinosaury“).

## Klasifikácia
náhľad|vľavo|Rekonštrukcia vzhľadu
V rámci čeľade Abelisauridae bol karnotaurus členom podčeľade Carnotaurinae, kam patria aj ďalšie veľké abelisauridy - napr. Aucasaurus (Argentína), Majungasaurus (Madagaskar) a Rajasaurus (India). V rámci tejto podčeľade je jeho najbližší príbuzný rod Aucasaurus, s ktorým tvorí tribus Carnotaurini. Na základe nálezov úlomkov lebiek sa predpokladá, že mohol byť rozšírený takmer po celom superkontinente Gondwana.

## Referencie

## Pozri aj
* Abelisaurus

Kategória:Abelisauridae
Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury z Južnej Ameriky
Noasaurus

**Noasaurus** bol 2,5 m. dlhý dravý dinosaurus z čeľade Noasauridae. Známy je z nekompletných pozostatkov, zahŕňajúcich lebku a kosti nôh. Žil pred 70 miliónmi rokov, nájdený bol v Argentíne. Jeho jediný druh je **Noasaurus leali**.

Pôvodne sa myslelo, že na každej nohe mal dlhý zahnutý otáčavý pazúr, podobne ako vtákovité teropódy zo skupiny Dromaeosauridae. Podobne ako pri rode Baryonyx, pazúr pôvodne priradený zadným končatinám patril v skutočnosti na predné končatiny.

## Galéria

Súbor:Noasaurus size comparison.png|Veľkostné porovnanie s človekom.


## Referencie

## Pozri aj
* Deltadromeus
* Masiakasaurus

Kategória:Ceratosauria
Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury z Južnej Ameriky
Šan-chaj-kuan

náhľad|250px|Prvá brána pod Nebesami, rekonštrukcia v r. 2003

**Šan-chaj-kuan** (山海关, Shanhaiguan) je mesto v severovýchodnej Číne v provincii Che-pej (Hebei), 300 km východne od Pekingu. Od roku 1953 tvorí severovýchodnú časť mestskej aglomerácie Čchin-chuang-tao (Qinhuangdao, ZZ 秦皇岛).

Meno *Šan-chaj-kuan* znamená „Tiesňava medzi horami a morom“ a presne vystihuje polohu mesta medzi východným úbočím hory Jan-šan (Yanshan) a zálivom Po-chaj (Bohai), v miestach kade oddávna prechádzala dôležitá cesta z vlastnej Číny do Mandžuska.

Strategický význam miesta bol zohľadnený už na začiatku dynastie Ming, kedy generál Sü dal mesto obohnať mohutnými hradbami s obvodom 4 km, výškou 14 m a hrúbkou 7 m. Hradby obkolesovala vodná priekopa a nachádzali sa v nich štyri brány s padacími mostami, každá bola otočená k jednej svetovej strane. Východná brána, nesie veľký nápis, hlásajúci: **天下第一关** (**Prvá brána pod Nebesami**).Tento symbolický začiatok Veľkého čínskeho múru je veľmi populárnym turistickým cieľom.

Práve v Šan-chaj-kuan sa roku 1644 odohrala epizóda, ktorá znamenala nástup dynastie Čching (Qing). Generál Wu San-kuej (Wu Sangui) sa spojil s Mandžuami a vpustil ich vojská do Číny.

Kategória:Mestá v Číne
Pamätník maratónu mieru

náhľad|Pamätník maratónu mieru
**Pamätník maratónu mieru** sa nachádza na Námestí Maratónu mieru v mestskej časti Staré Mesto v Košiciach. Odhalený bol v roku 1959.

Na pamätníku sa nachádza text *NENIKHKAMEN* (gr. zvíťazili sme), čo bol podľa legendy výkrik bežca - Aténčana - oznamujúceho víťazstvo.

## Socha
Autorom 3&nbsp;m vysokej sochy nahého bežca, vytvorenej z bronzu na podstavci z požárskej žuly je akademický sochár Arpád Račko.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Pamätník na stránke www.cassovia.sk

Kategória:Pamätníky na Slovensku
Maratón mieru
Kategória:Kultúra v Košiciach
Kategória:Bronzové sochy
Hans Christian Ørsted

**Hans Christian Ørsted** (* 14. august 1777, Rudkøbing, Dánsko – † 9. marec 1851, Kodaň) bol dánsky fyzik a chemik, ovplyvnený učením Immanuela Kanta. Čítať a písať ho naučil nemecký vyrobca parochní v mestečku kde žil, jeho otec naučil jeho brata spolu s ním základy chémie.

V roku 1820 objavil závislosť medzi elektrinou a magnetizmom pomocou jednoduchého pokusu. Dokázal, že vlákno, ktorým preteká elektrický prúd, dokáže vychýliť ručičku kompasu. Avšak Ørstedovi sa nikdy nepodarilo dostatočne uspokojujúco vysvetliť tento jav.

Ørsted nebol prvým, ktorý zistil, že elektrina a magnetizmus navzájom súvisia. 18 rokov pred ním túto závislosť pozoroval Gian Domenico Romagnosi. Romagnosiho objav bol publikovaný v roku 1802 v jedných talianskych novinách, ale bol prehliadnutý vedeckou obcou.

V roku 1825 Ørsted po prvýkrát vyrobil hliník.

Na počesť jeho výskumu v oblasti elektromagnetizmu je po ňom pomenovaná staršia jednotka magnetickej indukcie (Oersted).

## Iné projekty

Kategória:Dánski fyzici
Kategória:Dánski chemici
Kategória:Objavitelia chemických prvkov
Kategória:Hliník
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Držitelia Copleyovej medaily
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Kráľovskej švédskej akadémie vied
Kategória:Osobnosti na dánskych bankovkách
Kategória:Členovia Göttingenskej akadémie vied
Zinok

**Zinok** *Zincum* (z ) je chemický prvok v periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Zn a protónové číslo 30. Zinok je mäkký ľahko taviteľný kov, používa sa od stredoveku. Slúži ako súčasť rôznych zliatin. Používa sa pri výrobe farbív a jeho prítomnosť v potrave je nevyhnutná pre správny vývoj organizmu, ale nadmerné množstvo môže byť škodlivé.

## Výskyt a výroba
V zemskej kôre je pomerne bohato zastúpený. Priemerný obsah činí približne 100 mg/kg. Aj v morskej vode je jeho koncentrácia značne vysoká - 0,01 miligramu v jednom litri. Predpokladá sa že vo vesmíre pripadá na jeden atóm zinku približne  100 miliónov atómov vodíka.

Hlavným minerálom a rudou pre priemyselnú výrobu zinku je  sfalerit, chemicky sulfid zinočnatý ZnS. Ďalším minerálom zinku je smithsonit (predtým kalamín), uhličitan zinočnatý ZnCO3 a oxid zinočnatý – zinkit. Vzácne sa v prírode môžeme stretnúť aj s elementárnym, kovovým zinkom. Zinok je pomerne reaktívny prvok, na vzduchu sa pokrýva vrstvou uhličitanu a oxidu zinočnatého.

## Najpoužívanejšie zlúčeniny
* oxid zinočnatý – lekárnictvo, kozmetika
* uhličitan zinočnatý – lekárnictvo, kozmetika
* orotát zinku (zincumorotát) – lekárnictvo
* síran zinočnatý (ľud. biela skalica)
* chlorid zinočnatý – vyskytuje sa aj v niektorých batériách

## Iné projekty

 


Kategória:Prechodné prvky
Kategória:Kovy
Kategória:Redukčné činidlá
Diapsidy

**Diapsidy** (slovo muž. alebo žen. rod rodu)  (mimo taxonómie: **diapsidné plazy** ; lat. *Diapsida*) je veľký taxón (presnejšie napr. podtrieda) taxónu plazy (Reptilia).

## Charakteristika

Diapsidy v tradičnom ponímaní (ako vidno aj podľa ich názvu) sa vyznačujú tzv. diapsidnou lebkou (v širšom zmysle), teda tým, že majú na lebke (a) buď 2 pravé spánkové otvory a 2 ľavé spánkové otvory, (b) alebo majú 1 pravý a 1 ľavý spánkový otvor v hornej (teda nie dolnej) časti lebky. Najnovšie však do diapsíd v taxonomickom zmysle  patrí aj väčšina tradičných anapsíd, čiže plazov s tzv. anapsidnou lebkou, teda lebkou bez spánkových otvorov alebo lebkou s 1 pravým a 1 ľavým veľmi malým spánkovým otvorom.

## Zloženie
Diapsidy vo všeobecnom význame sú plazy s diapsidným typom lebky (pozri vyššie).

Sčasti odchylné je vymedzenie diapsíd v taxonomickom zmysle. Historicky boli diapsidy v taxonomickom zmysle (čiže diapsidy ako taxón) často zhodné s diapsidmi vo všeobecnom význame. Dnes sú diapsidy v taxonomickom zmysle všetky blanovce okrem taxónov synapsidy, Recumbirostra a Captorhinomorpha, donedávna aj okrem taxónu Parareptilia a donedávna často aj okrem korytnačiek (pričom korytnačky do diapsíd nepatrili, pretože sa často zaraďovali do taxónu Parareptilia resp. do anapsíd). 

To znamená, že (ak použijeme aktuálny systém, ale tradičnú definíciu pojmu plazy) diapsidy v taxonomickom zmysle majú v súčasnosti takéto zloženie:
* plazy (Reptilia) okrem cicavcovitých plazov a taxónov Recumbirostra a Captorhinomorpha; patria sem najmä (uvedenú sú tu len hlavné skupiny): 
**†Parareptilia - vrátane †mesosaurov
**jaštery (Sauria) v širšom zmysle:
***lepidosaury/šupináče v širšom zmysle (Lepidosauria)
****hatérie (Sphenodontia)
****šupináče v užšom zmysle (Squamata) = najmä jaštery v užšom zmysle (Sauria, Lacertilia), obrúčkovce a hady, 
***korytnačky (Testudinata) - zaraďované aj vedľa jašterov v širšom zmysle
***archosaury/prajaštery (Archosauria) = najmä krokodíly, †vtákojaštery a †dinosaury
***†Euryapsida = najmä †plesiosaury, †plakodonty a †ichtyosaury
*vtáky (z vývojového hľadiska patria pod dinosaury).

V niektorých systémoch (vrátane hlavného systému používaného na slovenskej wikipédii) sa vtáky - z čisto praktických dôvodov - do diapsíd nezaraďujú (tvoria samostatnú triedu v rámci blanovcov). 

Špinar 1984 používa názov diapsidy (Diapsida) ešte viac zúžene - ako synonymum pre (uňho podtriedu) Lepidosauria.

## Zdroje

## Iné projekty
Portugalčina

**Portugalčina** (*português* prípadne *língua portuguesa*) patrí do rodiny románskych jazykov. Pôvod má v oblastiach dnešnej Galície a severného Portugalska. Odvodená je z latinčiny, ktorou asi pred 2000 rokmi hovorili romanizovaní obyvatelia predrománskeho iberijského polostrova (menovite Galícijčania, Luzitánci, Kelti a Kóniovia (Kyneti)). V 15. a 16. storočí, keď Portugalsko zakladalo koloniálnu a obchodnú ríšu (1415 – 1999), sa portugalčina začala šíriť po celom svete. Postupne sa po celom svete začalo objavovať mnoho kreolských jazykov založených na portugalčine, obzvlášť v Afrike, Ázii a Karibiku.

V dnešných dňoch je portugalčina jedným z hlavných celosvetových jazykov (šiestym v rebríčku jazykov), ktorým hovorí približne 235 miliónov ľudí. Je úradným jazykom v 10 krajinách (Portugalsko, Brazília, Angola, Mozambik, Guinea-Bissau, Kapverdy, Svätý Tomáš a Princov ostrov, Rovníková Guinea, Macao a Východný Timor), v 7 medzinárodných organizáciách (Africká únia, Európska únia, Únia Juhoamerických národov, Mercosul, Organizácia amerických štátov, Spoločenstvo portugalsky hovoriacich krajín a Latinská únia). Hovoria nim aj rozsiahle komunity v Severnej Amerike. 

Španielsky autor Miguel de Cervantes raz nazval portugalčinu ako *„sladký a príjemný jazyk“*, zatiaľ čo brazílsky spisovateľ Olavo Bilac ju poeticky opísal ako *„a última flor do Lácio, inculta e bela“* (posledný kvet Latia, divoký a nádherný). Portugalčina je taktiež označovaná ako „Camõesov jazyk“ (podľa Luisa Vaz de Camõesa, jedného z najvýznamnejších portugalských básnikov).

## Dialekty a nárečia
***Kontinentálna skupina dialektov**
****medziriečny dialekt**
***hornominhské nárečie 
***dolnominhské nárečie 
***dolnodourské nárečie 
****transmontánsky dialekt**
***raianské nárečie 
***hornodourské nárečie 
***západné a centrálne nárečie 
****beirský dialekt**
***hornobeirské nárečie 
***dolnobeirské nárečie 
***západné nárečie 
****juhoportugalský dialekt**
***estremadurské nárečie 
***hornoalentežské nárečie 
***dolnoalentežské nárečie 
***algarvské nárečie 
***Ostrovná skupina dialektov**
**azorský dialekt
**madeirský dialekt

## Referencie


## Iné projekty


Kategória:Portugalčania
Kategória:Románske jazyky
Kategória:Jazyky v Portugalsku
Kategória:Jazyky v Brazílii
Kategória:Jazyky v Angole
Kategória:Jazyky v Guinei-Bissau
Kategória:Jazyky na Kapverdách
Kategória:Jazyky v Macau
Kategória:Jazyky v Mozambiku
Kategória:Jazyky v Rovníkovej Guinei
Kategória:Jazyky vo Svätom Tomáši a Princovom ostrove
Kategória:Jazyky vo Východnom Timore
Bushovci

Rodina **Bushovcov** pochádza z mesta Columbus v štáte Ohio. V 20. storočí sa stala jednou z najdôležitejších rodín z hľadiska vplyvu na politiku v USA. V januári 2005 britský týždenník The Economist označil rodinu Bushovcov za najúspešnejšiu politickú dynastiu v amerických dejinách.

## Rodokmeň
* Samuel P. Bush (*1863 – † 1948), blízky poradca prezidenta Hoovera, predseda americkej „Národnej asociácie výrobcov“.
** Prescott Bush (*1895 – † 1972), syn Samuala P. Busha, pôsobil ako americký senátor za štát Connecticut.
*** Prescott Bush, Jr. (*1922), najstarší syn Prescotta Busha, pracoval ako predseda „Americko-čínskej obchodnej komory“.
*** George H. W. Bush (*1924), druhý syn Prescotta Busha staršieho, bol 41. prezidentom USA, 40. víceprezidentom USA, a kongresmanom z Houstonu, veľvyslancom v OSN a riaditeľom CIA.
**** George W. Bush (*1946), najstarší syn Georga H.W. Busha, 43. prezident USA a 46. guvernér štátu Texas.
*****Barbara a Jenna Bushová (*1981).
**** Jeb Bush (*1953), druhý syn Georga H.W. Busha, 43. guvernér štátu Florida.
*****George P. Bush, syn Jeba Busha. Často je považovaný za ďalšieho kandidáta na prezidentský post, hoci môže kandidovať až vo voľbách v roku 2012.
**** Neil Bush (*1955), tretí syn Georga H. W. Busha. 
*****Lauren Bushová (*1984), modelka pre módneho návrhára Tommy Hilfigera.
**** Marvin Bush (*1956)
**** Dorothy Bushová (*1959)
*** Nancy Bush Ellis (*1926)
**** John Prescott Ellis, konzultant pôsobiaci v oblasti médií. Pracoval aj pre stanicu Fox News počas prezidentských volieb v roku 2000.
*** Jonathan Bush
**** Billy Bush

Kategória:Rodina Bushovcov
Jeb Bush

**John Ellis „Jeb“ Bush**, B.A. (* 11. február 1953, Midland, Texas, USA) je americký republikánsky politik, ktorý bol od 5. januára 1999 do 2. januára 2007 43. guvernérom štátu Florida. Patrí medzi prominentných členov rodiny Bushovcov, je mladším bratom bývalého prezidenta George W. Busha a druhým synom bývalého prezidenta George H. W. Busha.

Pred vstupom do politiky pracoval v súkromnom sektore, najmä v oblasti bankovníctva a obchodu s nehnuteľnosťami. V polovici 80. rokov sa stal predsedom okresného výboru Republikánskej strany v Dade County na Floride. Vďaka priaznivému volebnému výsledku v tomto okrese bol v roku 1986 republikán Bob Martinez zvolený za guvernéra Floridy. Martinez vymenoval Jeba Busha za ministra obchodu.

## Iné projekty
 

Kategória:Členovia Republikánskej strany (USA)
Kategória:Guvernéri Floridy
Kategória:Rodina Bushovcov
Kategória:Súrodenci v politike
Kategória:Osobnosti z Texasu
Kategória:Absolventi University of Texas at Austin
Oj, svijetla majska zoro

**Oj, svijetla majska zoro** („Ó, jasné májové svitanie“) je hymna Čiernej Hory.

## Текст химне

Ој свијетла мајска зоро
Мајко наша Црна Горо
Синови смо твог стијења
И чувари твог поштења

Волимо вас, брда тврда,
И стравичне ваше кланце
Који никад не познаше
Срамотнога ропства ланце.

Док ловћенској нашој мисли
Наша слога даје крила,
Бит ће горда, бит ће славна
Домовина наша мила.

Ријека ће наших вала,
Ускачући у два мора,
Глас носити океану,
Да је вјечна Црна Гора.

## Prepis v latinke
Oj svijetla majska zoro
Majko naša Crna Goro
Sinovi smo tvog stijenja
I čuvari tvog poštenja

Volimo vas, brda tvrda,
I stravične vaše klance
Koji nikad ne poznaše
Sramotnoga ropstva lance.

Dok lovćenskoj našoj misli
Naša sloga daje krila,
Bit će gorda, bit će slavna
Domovina naša mila.

Rijeka će naših vala,
Uskačući u dva mora,
Glas nositi okeanu,
Da je vječna Crna Gora.

## Externé odkazy
* Званична мелодијска верзија црногорске химне (мп3) 
* Ој јунаштва свијетла зоро из 1863

Kategória:Hymny
Kategória:Čierna Hora
Kategória:Štátne symboly Čiernej Hory
Ján Kadár

**Ján Kadár** (* 1. apríl 1918, Budapešť – † 1. jún 1979, Los Angeles) bol slovenský filmový scenárista a režisér židovského pôvodu.

Od roku 1952 spolupracoval s českým režisérom Elmarom Klosom. Spolu s ním nakrútil viacero filmov. Ich spoločný film *[[Obchod na korze]]* z roku 1965 bol v roku 1966 ocenený *[[Academy Awards|Oscarom]]* ako najlepší cudzojazyčný film. Pôvodne sa film mal natáčať v Rožňave, ale pre nesúhlas vedenia mesta sa natáčal v Sabinove.

Od roku 1968, kedy emigroval z vtedajšieho Česko-Slovenska, žil v USA.

## Ocenenie
* 1968 – Národný umelec, titul bol po emigrácii odobratý

## Pamätná tabuľa
V Rožňave, na priečelí budovy, kde Ján Kadár býval s rodičmi od roku 1921, osadili v roku 2005 pamätnú dvojjazyčnú (slovensko-maďarskú) tabuľu.

## Filmografia
* 1949: Katka
* 1952: Únos, s Elmarom Klosom
* 1955: Hudba z Marsu, s E. Klosom
* 1957: Tam na konečné, s E. Klosom
* 1958: Tři přání, s E. Klosom
* 1963: Smrt si říká Engelchen, s E. Klosom
* 1964: Obžalovaný, s E. Klosom
* 1965: **[[Obchod na korze]]**, s E. Klosom
* 1969: Touha zvaná Anada, s E. Klosom
* 1970: The Angel Levine [Anjel Levine], USA
* 1975: Lies My Father Told Me [Čo mi otec narozprával], Kanada

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Slovenskí filmoví režiséri
Kategória:Slovenskí scenáristi
Kategória:Režiséri židovského pôvodu
Kategória:Slovenské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Slovenskí emigranti a exulanti
Kategória:Česko-slovenskí národní umelci
Kategória:Držitelia ceny Krištáľový glóbus
Kategória:Osobnosti z Budapešti
Leif Eriksson

thumb|right|Mapa výprav
**Leif Eriksson** (*980, Gothab, Grónsko. – † cca 1020 neznáme miesto) bol nórsky Viking, a pravdepodobne prvý európsky objaviteľ Ameriky.

Bol synom Erika Červeného (Eiríkr rauði), ktorý kolonizoval Island a Grónsko. Podľa ságy islanďanov (*Íslendingasögur*) približne v roku 1000 kúpil Leif loď od Bjarna Herjolfssona, a vybral sa s ďalšími mladíkmi nájsť zem, ktorú Herjolfsson na západe zbadal. Prehľadali časť pobrežia Severnej Ameriky a prezimovali v zemi, ktorú nazvali Vinland – Zem vína. Vínom (ktoré zbežne poznal len jeden účastník výpravy) boli pravdepodobne miestne bobule divokých brusníc alebo egreša. Podľa archeologických výskumov išlo s veľkou pravdepodobnosťou o Newfoundland, kde bola osada, zodpovedajúca popisom ság, nájdená. 

Podľa iných ság sa Leif Eriksson na kráľovský príkaz venoval šíreniu kresťanstva v Grónsku, kde vďaka jeho matke vznikol najstarší kostol ostrova.

Informácie sú strohé a pochádzajú zo ság zapísaných až o dve storočia neskôr.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Islandskí objavitelia
Kategória:Narodenia v 980
Kategória:Narodenia v 80. rokoch 10. storočia
Kategória:Vikingovia
Zoborská listina

thumb|Zoborská listina z roku 1113

**Zoborské listiny** sú dva najstaršie zachované listinné originály z územia Slovenska. Vznikli v rokoch 1111 a 1113 z poverenia kráľa Kolomana v benediktínskom Opátstve svätého Hyppolita na Zobore pri Nitre. 

Týkali sa majetkových záležitostí zoborského konventu a pre mnohé obce uvedené v listinách znamenajú prvú písomnú zmienku.

## Zoborská listina z r. 1111
Prvá listina (vydaná  1. septembra 1111) sa týka sporu o vyberanie mýta a desiatkov medzi zoborským kláštorom sv. Hippolyta a kráľovskými vyberačmi mýta. V tomto dokumente kráľ Koloman potvrdzuje právo zoborského opátstva na majetky poddaných na západnom a strednom Slovensku. Tieto majetky dostali zoborskí benediktíni od kráľa Štefana I. Listinu napísal pravdepodobne člen kapituly gramatik Willermus, ktorý tu i vyučoval písanie, čo dokazuje, že na Zobore bola už aj v tých časoch škola. Zrejme nadviazala na veľkomoravské učilište, ktoré po Metodovom odchode riadil biskup Viching.

## Zoborská listina z r. 1113
Druhá listina, datovaná rokom 1113, obsahuje majetkový súpis zoborskeho opátstva. Vzhľadom na to, že v listine je uvedených vyše 150 dedín a rôznych orientačných bodov v ich chotároch, je neobyčajne cenným miestopisom celého západného Slovenska na začiatku 12. storočia. Svedčí tiež o organizácii cirkevného života benediktínskymi mníchmi. Benediktínsky kláštor sv. Hippolyta na úpätí Zobora bol najstarším na Slovensku a zanikol ešte za panovania kráľa Mateja Korvína. 

Medzi menami osôb a názvami obcí uvedenými v listinách je najviac slovenských, potom nemeckých a latinizovaných. Svedčí to o tom, že Nitrianske panstvo ešte i v 12. storočí, dávno po rozpade Svätoplukovej ríše, bolo významným centrom slovenskej etnogenézy a svedčí tiež o postupnom začleňovaní neslovanských etník do slovanského prostredia a ním vytvorených správnych a nábožensko-kultúrnych štruktúr. V listinách nie sú spomenuté maďarské názvy a mená, čo dosvedčuje, že Nitra, ako bývalé ústredné vladárske stredisko, si v 12. a pravdepodobne i v polovici 13. storočia zachovala slovenský charakter.

Podľa názorov historikov boli obe Zoborské listiny napísané skriptormi benediktínskeho opátstva na Zobore alebo v nitrianskej kapitule. Paleografický rozbor nasvedčuje tomu, že listiny písali mnísi z francúzsko-nemeckého rozhrania. Vplyv francúzskeho a nemeckého pravopisu spôsobuje časté komolenie slovenských názvov obcí, riek, vrchov a iných zemepisných lokalít.

Zoborské listiny sa zachovali v origináli (prvá je dosť poškodená, druhá pomerne zachovalá na pergamene) a sú uložené v archíve Biskupstva Nitra.

## Zaujímavosť
V roku 2011 vydala Národná banka Slovenska striebornú zberateľskú mincu nominálnej hodnoty 10 eur pri príležitosti 900. výročia prvej zoborskej listiny. Autorom návrhu je Mgr. art. Peter Valach a minca bola vyrazená v kremnickej mincovni.

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 

## Externé odkazy
* Text po slovensky (1111) 
* Text po slovensky (1113)

Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Kultúrne pamiatky na Slovensku
Bejzbal

thumb|Bejzbalový štadión v USA
náhľad
**Bejzbal** () je tímový šport, populárny najmä v Amerike a východnej Ázii. V Japonsku, Portoriku, Dominikánskej republike, Kube, Paname, Kórejskej republike a Taiwane je to najpopulárnejší šport.

Družstvo tvorí 9 hráčov. Každý z nich má určenú pozíciu na ihrisku.

Zápas hrajú proti sebe dve družstvá. Má dve časti: obrana () a útok (). Družstvá sa počas zápasu v týchto činnostiach striedajú, teda keď jedno družstvo bráni, druhé útočí. Jedna výmena sa volá zmena (), znamená, že obe družstvá boli raz v útoku a raz v obrane. 9 takýchto zmien tvorí zápas - nehrá sa na čas.

## Útok
Útok je časť hry, keď je družstvo na pálke - páli. Pálkar sa snaží odpáliť nadhod čo najďalej, aby mohol obehnúť čo najviac mét. Keď pálkar odpáli loptičku správne, stáva sa z neho bežec. Keď bežec obehne všetky 4 méty, pripíše sa jeho družstvu bod.

## Obrana
Obrana je časť hry, keď je družstvo v poli a chytá odpálené loptičky. Cieľom obrany je vyautovať bežca skôr, ako obehne všetky 4 méty. Po troch autoch sa menia družstvá v obrane a útoku.

Najdôležitejším členom obrany je nadhazovač (angl. pitcher), ktorý nadhadzuje loptičku tak, aby ju protihráč s pálkou nemohol dobre odpáliť, a získať tak jednu alebo viac mét, a tým sa dostať do hry resp. skórovať.

Druhým najdôležitejším členom obrany je chytač (angl. catcher), ktorý príjma od nadhadzovča signály s akým falšom nahadzovač loptičku hodí a ako ju umiestni, a následne ju chytá do lapačky.

Vo vnútornom poli v okolí prvej, druhej a tretej méty chytajú odpálené loptičky traja vnútropoliari (angl. baseman) a jedna spojka (angl. shortstop).

Vo vonkajšom poli chytajú odpálené loptičky traja poliari (angl. outfielder), ktorí pokrývajú ľave, stredné, resp. pravé vonkajšie pole.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Slovenská Baseballová Federácia 
* Pravidlá (stránka CROWS Košice) 

Kategória:Kolektívne športy
Kategória:Loptové hry
Kategória:Športy vzniknuté v USA

Kategória:Bývalé olympijské športy
Edward Jenner

**Edward Jenner** (* 17. máj 1749, Berkeley, Spojené kráľovstvo – † 26. január 1823, tamže) bol anglický dedinský lekár, ktorý sa preslávil zavedením prvej vakcíny proti kiahňam.
 
Už v roku 1721 zaviedla v Anglicku prvé očkovanie proti kiahňam Lady Mary Wortley Montagu. Použila pritom metódu už skôr používanú v Turecku. Očkovanie spočívalo v zámernom nakazení pacienta sušeným hnisom z pľuzgierov pravých kiahní, v ktorom je pôvodca oslabený. Kiahne sú však veľmi virulentné a tak aj následný ľahší priebeh ochorenia mohol viesť k znetvoreniu alebo dokonca k smrti pacienta, ktorý bol navyše po celú dobu infekčný a mohol šíriť ďalej chorobu. 

## Životopis
Pracoval ako praktický lekár v rodnom Berkeley v grófstve Gloucestershire. Všimol si, že ľudia, ktorí prichádzali často do styku s dobytkom a nakazili sa kravskými kiahňami, takmer nikdy nedostali pravé kiahne. 

14. mája 1796 sa rozhodol uskutočniť pokus a zámerne naočkoval osemročnému Jamesovi Phippsovi hnis z vriedku spôsobeného kravskými kiahňami. Chlapec ochorel na kravské kiahne, ale o šesť týždňov sa uzdravil. Jenner ho potom infikoval vakcinačnou dávkou pravých kiahní. Podľa Jennerovho predpokladu ochorenie neprepuklo. Tento pokus je považovaný za prvú skutočnú vakcináciu. 

Jenner potom použil túto metódu ešte veľakrát a v roku 1798 o svojich výsledkoch publikoval článok, v ktorom nazval svoju metódu vakcinácie (z latinského slova *vacca*, slovensky krava) a pre pôvodcu nákazy zaviedol termín vírus.

Často je označovaný za otca imunológie, a jeho práca ako "najviac zachraňujúca životy v dejinách ľudstva". Za jeho čias kiahne zabíjali okolo 10 % populácie a v mestách viac ako 20 %. 

Vo Phippsovom dome je v súčasnosti Jennerove múzeum.

## Pozri aj
* kiahne
* Ján Adam Rayman

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Článok o Montaguovej a Jennerovi v *100+1 ZZ* podľa *New Scientist*
* Životopisný článok
* Článok o histórii boja proti kiahňam v českých Hospodářských novinách
* Starý obraz ''Edward Jenner očkuje proti kiahňam'' na stránke o očkovaní
* Jennerove pôvodné články (anglicky)

Kategória:Britskí lekári
Kategória:Britskí slobodomurári
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia American Philosophical Society
Kategória:Osobnosti na britských poštových známkach
Kategória:Členovia Göttingenskej akadémie vied
John Kerry

**John Forbes Kerry** (* 11. december 1943, Aurora, Colorado, USA) je bývalý americký minister zahraničných vecí a senátor za štát Massachusetts. 

V roku 2004 neúspešne kandidoval na úrad prezidenta ako kandidát Demokratickej strany. Porazil ho prezident USA George W. Bush.

Do roku 2013 bol senátor za štát Massachusetts. V roku 2013 ho Barack Obama vybral za ministra zahraničných vecí (Secretary of State). Vo funkcii pôsobil do roku 2017.

Koncom novembra 2020 zvolený prezident Joe Biden oznámil, že Kerry bude v jeho kabinete zastávať špeciálnym vyslancom pre boj proti klimatickej zmene. V apríli 2016 práve Kerry za Spojené štáty podpísal Parížsku dohodu. Špeciálny vyslanec bude po prvý krát členom Rady pre národnú bezpečnosť. Kerry bude podliehať priamo prezidentovi.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Americkou zahraniční politiku nejspíš povede JFK. Kerryho dědeček se narodil na Bruntálsku
* AMERICKÝ SENÁTOR KERRY MÁ PŘEDKY Z ČESKA
* Americká vláda dostane evropské rysy
* Horní Benešov nabídl Kerrymu občanství
* Congressional profile 
* Fact-checking 
* Issue positions and quotes 
* 
* John Kerry Campaign material 
* Political donations made by John Kerry
* Snopes.com: "Service Mettle" 
* John Kerry's letter to his parents about Richard Pershing's death
* Statement on behalf of Vietnam Veterans Against the War
* The BCCI Affair, A Report to the Committee on Foreign Relations, United States Senate
* Obama rally with John Kerry and Others MP3 
* John Kerry: Candidate in the making, Michael Kranish, *The Boston Globe*, June 15, 2003
* When John Kerry's Courage Went M.I.A., Sydney H. Schanberg, *The Village Voice*, February 17, 2004
* Frontline: The Choice 2004, *PBS*, two-hour special comparing Kerry and Bush
* Researcher Alleges Potential Plagiarism in 11 Passages of Kerry's Writings, Josh Gerstein, *New York Sun*, October 26, 2004
* Profile: John Kerry, Paul Reynolds, *[[BBC News]]*, November 5, 2004

Kategória:Politici USA
Kategória:Senátori USA
Kategória:Členovia Demokratickej strany USA
Kategória:Absolventi Yale University
Kategória:Osobnosti z Colorada
Kategória:Ministri zahraničných vecí USA
Kategória:Kandidáti Demokratickej strany na prezidenta USA
Ivankovci

náhľad|Rodový erb
**Ivankovci** bol šľachtický rod na území dnešného Slovenska, spriaznený s rodom Huntovcov-Poznanovcov. Jeden z Ivankovcov sa stal zakladateľom rodu Forgáčovcov.

## Rodová tradícia

Siedmi potomkovia zakladateľa rodu ivankovského, Ivanku Lysého, sprevádzali Ondreja II. do Svätej Zeme ako križiaci. Keď sa navrátili do Turca, dostali roku 1218 za svoje vojenské zásluhy a preto, že tam zachránili kráľovi život, v Turci, pri dnešných Dražkovciach, čiastku zeme, ktorá sa v listinách menovala raz Erden, raz Jordán, vraj na pamiatku výpravy do Svätej Zeme. I potoky na tomto území nazvali a ešte dnes menujú sa Jordánom a Cedronom. V tie samé časy založili kostol svätej Heleny.

Ďalší potomkovia, Ondrej a Tomáš, roku 1241 zachránili život kráľa Belu IV., keď mu Tomáš po nešťastnej bitke s Tatármi pri rieke Slaná (Šajava) na úteku oddal svojho rýchleho koňa, na ktorom kráľ ušiel. Tomáša dorúbali Tatári, Ondrej sa zachránil, a prichýlil aj unaveného kráľa na svojom hrade znievskom a v odmenu za obetavosť a hrdinstvo oboch bratov dostal znievske panstvo. V súčasnosti historici považujú pobyt a záchranu Bela IV. na hrade Zniev za potvrdený fakt.  

Ďalší potomok Blažej, ktorý sa stal zakladateľom rodu Forgáčovského, zabil 7. februára 1387 uchvatiteľa trónu Karla Durazzo (Karol III. Neapolský, vládol v Uhorsku ako Karol II.), za čo ho kráľovná Mária Uhorská obdarila výsadami a majetkami (hrady Gýmeš a Halič).

Blažej prevzal vyobrazenie Márie do erbu a podľa legendy, prijal meno Forgáč (Forgách). V skutočnosti priezvisko začal používať už Mikuláš Forgách, ktorý žil okolo roku 1333.

## Referencie

## Externé odkazy
* Genealógia rodiny Forgáč (Forgách) 

Kategória:Ivankovci
Kategória:Forgáčovci
Kategória:Šľachtické rody v Uhorsku
Kategória:Šľachtické rody na Slovensku
Ben Nevis

**Ben Nevis** je najvyšší vrch Škótska a zároveň aj Spojeného kráľovstva. Jeho výška je 1343 metrov nad morom. Na vrchol vedie turistický chodník a cesta hore trvá priemernému turistovi 3 hodiny (uvádzajú sa aj časy 4 hodiny).

## Iné projekty

Kategória:Vrchy v Škótsku
Kategória:Tisícovky v Spojenom kráľovstve
Kategória:Najvyššie vrchy štátov
Kategória:Geografia Highland (oblasť rady)
Loch Ness

náhľad|Pohľad na jazero, v popredí Urquhart Castle
**Loch Ness**, ľudovo **Lochnesské jazero**, je druhé najväčšie jazero v Škótsku. Je dlhé 36,2 km a má hĺbku 226 metrov (niektoré zdroje uvádzajú hĺbku až 305 metrov – hĺbku vrátane usadených sedimentov). Podľa legiend sa v ňom nachádza Lochnesská príšera „Nessie“ – obluda, ktorá tu prežila ešte z čias praveku.

## Iné projekty

Kategória:Jazerá v Škótsku
Kategória:Geografia Highland (oblasť rady)
Boris Vian

**Boris Vian** (* 10. marec 1920, Ville-d’Avray, Francúzsko – † 23. jún 1959, Paríž) bol francúzsky spisovateľ, básnik a hudobník píšuci tiež pod pseudonymom *Vernon Sullivan*.

Vzdelával sa na École Centrale Paris. V rokoch 19411946 pracoval ako inžinier v Association Française de Normalisation. Od roku 1952 bol členom College of Pataphysicians. Od roku 1954 pôsobil ako umelecký riaditeľ vydavateľstva Philips Recording Co., po piatich rokoch prešiel do Barclay Recording Co.

Jeho práce boli často veľmi kontroverzné, ale jeho písanie a hranie jazzových piesní mu získali obdiv od mnohých slávnych mien.

## Dielo

### Romány

#### Vydané pod vlastným menom
* *Motolica a planktón* (*Vercoquin et le plancton*, 1946)
* *Pena dní* (*L'Écume des jours*, 1947)
* *Jeseň v Pekingu* (*L'Automne à Pékin*, 1947)
* *Červená tráva* (*L'Herbe rouge*, 1950)
* *Trhač srdca* (*L'Arrache-cœur*, 1953)

#### Vydané pod pseudonymom Vernon Sullivan
* *Napľujem na vaše hroby* (*J'irai cracher sur vos tombes*, 1946)
* *Všetci mŕtvi majú rovnakú kožu* (*Les morts ont tous la même peau*, 1947)
* *Zabijeme všetkých netvorov* (*Et on tuera tous les affreux*, 1948)
* *Ony si to neuvedomujú* (*Elles se rendent pas compte*, 1950)

#### Vydané posmrtne
* *Rozruch v Andénach* (*Trouble dans les andaines*, 1966)

### Zbierky poviedok
* *Mravce* (*Les Fourmis*, 1949)
* *Podšité chvíle* (*Les Lurettes fourrées*, 1962)
* *Vlkolak* (*Le Loup-garou*, 1970)
* *Dušpastier z plavárne* (*Le Ratichon baigneur*, 1981)

### Divadelné hry
* *Olovrant generálov* (*Le Goûter des généraux*, 1965)

## Pozri aj
* Existencializmus

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Patafyzici
Kategória:Francúzski anarchisti
Kategória:Francúzski dramatici
Kategória:Francúzski básnici