Arrhéforia

náhľad|Aténa, západný štít starého chrámu Atény Polias (Aténska akropola)
**Arrhéforia** alebo **Arrhétoforia** () bola staroveká aténska slávnosť na počesť bohyne Athény Polias (*„Atény ochrankyne mesta“* ), oslavovaná v lete približne 3. dňa atického mesiaca skiroforión (pravdepodobnejšie v noci z 2. na 3. — samotný 3. deň mala Aténa narodeniny).
 
Aténsky sviatok Arrhéforia, s významom slova *„(nosenie) toho, čo je zakázané“* a niekedy nazývaný aj Arrhétoforia, čo znamená *„(nosenie) toho, čo je nevysloviteľné“*, bol sviatok odvodený od slova *arrhéforoi*, názvu celoročnej kňazskej funkcie dvoch mladých dievčat. Tieto dievčatá, vybrané z prominentných aténskych rodín, vo veku sedem až dvanásť rokov, bývali v dome na Akropole. Počas roka sa starali o posvätný olivovník a tkali (spolu s ďalšími dievčatami) posvätný peplos pre mestskú sochu bohyne Atény Polias.
 
Ale keď sa blížil deň sviatku, podľa Pausania vykonali počas noci nasledujúci obrad:*„ O jednej veci chcem napísať, ktorá vo mne vzbudila veľký údiv, málokomu však je známa. Neďaleko chrámu Athény zvanej Polias bývajú dve dievčatá, ktoré Aténčania nazývajú arrhéforoi. Tieto trávia nejakú dobu v blízkosti bohyne, ale keď nadíde chvíľa slávnosti, činia v noci toto: položia si na hlavu veci, ktoré im vydá Athénina kňažka, ale ako ona sama, ktorá tie veci vydáva, nevie, čo im dáva, tak i ony nosičky nemajú o tom potuchy. V meste je potom ohradený priestor neďaleko chrámu Afrodity v Záhradách a ňou vedie podzemná chodba; tadiaľ dievčatá zostupujú a tu taktiež odkladajú to, čo nesú, niečo iného potom, zahaleného, vznášajú zase von. Potom ich ihneď prepúšťajú a miesto nich odvádzajú na akropolu iné dievčatá.“*
 
Počas tohto obradu dievčatá zišli cez podzemnú miestnosť do svätyne patriacej Afrodite nazývanej *V záhradách*, svätyne, ktorú sa archeológom podarilo identifikovať na severnom svahu Akropoly. Táto miestnosť viedla k prameňu, ku ktorému v trstinových košoch (*kiσтαι*) priniesli predmety, ktoré nesmeli vidieť.​ Späť priniesli ďalšie, ktoré podľa jedného zdroja mohli byť koláče v tvare hadov a falusov.  Potom, alebo možno v súvislosti s obradmi opísanými Pausaniom, arrhéforoi odložili svoje biele rúcha a vrátili svoje zlaté šperky bohyni, pretože ich povinnosti sa skončili (a iné boli na Akropolu privedené namiesto nich). Ďalší zdroj informácií poskytuje rozsiahla skupina votívnych nápisov z Akropole (cca 17 nápisov), pochádzajúcich od 3. stor. pred Kr. až po 2. stor. po Kr. objavených na podstavcoch malých sôch, z ktorých napr. jeden uvádza, že rodičia venovali sochu svojej dcéry Aténe Polias, keď bola v kňazskej funkcii *errhéforos* (*θυγατέρα ἐρρηφορήσασαν ἀνέθεσαν*).
 
Nemecký klasický filológ Walter Burkert vyslovil hypotézu, že s týmto obradom (sviatku Arrhéforie) by mohol súvisieť  mýtus o malom Erichthoniovi, kde sa uvádza, že tri mladé panny, dcéry Kekropsa prvého aténskeho kráľa, dostali do starostlivosti trstinovú truhlicu, ktorú mali zakázanú otvárať. Raz v noci však neposlúchli a v truhlici uvideli kráľovho malého syna Erichthonia s hadím chvostom namiesto nôh a veľkého hada, zmocnila sa ich taká hrôza, že sa vrhli z vrcholu Akropoly.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Starogrécke sviatky