Poľština

**Poľština** patrí medzi západoslovanské jazyky rovnako ako čeština, slovenčina, kašubčina  a lužická srbčina. Patrí teda takisto medzi slovanské jazyky, do rodiny indoeurópskych jazykov.

V 10. storočí boli západoslovanské jazyky do veľkej miery stále jeden jazyk, potom sa začali od seba rozchádzať, ale ešte aj dnes si Poliaci čiastočne rozumejú so Slovákmi i Čechmi. Veľa cirkevných slov je podobných češtine aj z toho dôvodu, že Poliaci prijali kresťanstvo od Čechov. V priebehu storočí poľština prijala veľa slov cudzieho pôvodu (z latinčiny, francúzštiny, nemčiny, češtiny), neprebehla tu žiadna veľká jazyková čistka.

Po poľsky sa hovorí nielen v Poľsku, ale aj na územiach iných štátov s poľskou menšinou - v Česku, na Slovensku, Ukrajine, v Bielorusku, Litve. V dôsledku mnohých vysťahovaleckých vĺn v uplynulých 200 rokoch sa možno stretnúť s poľštinou prakticky všade.

## Dialekty a nárečia
***Veľkopoľsko-krajinský dialekt**
**veľkopoľské nárečie
***strednoveľkopoľské podnárečie
***západné podnárečie
***južné podnárečie
***pałucké podnárečie
**krajinsko-tucholské nárečie 
***krajinské podnárečie
***tucholské podnárečie

***Kujawský dialekt**
**kujawské podnárečie
**chełmsko-dobrzyńské podnárečie
**kociewské podnárečie
**małborsko-lubanské podnárečie
**ostródsko-warmińské podnárečie

***Sliezsky dialekt**
**čadčianske nárečie 
***východočadčianske podnárečie
**tešínske nárečie 
***juhozápadotešínske podnárečie
***juhovýchodotešínske podnárečie
**pohraničné nárečie 
***jablunkovské podnárečie
***západotešínske podnárečie
***racibórzske podnárečie
***głubčické podnárečie
**stredosliezske nárečie 
***pravobrežné podnárečie
***ľavobrežné podnárečie
**severosliezske nárečie
***namysłówske podnárečie
***sycówske podnárečie
***chazakówske podnárečie

***[[Malopoľský dialekt]]**
**juhozápadné (podkarpatsko-krakovské) nárečie 
***goralské podnárečie
**severozápadné (sieradzské) nárečie 
**stredoseverné (kielecko-sandomierzske) nárečie 
**staršie východné nárečie 
**mladšie východné nárečie 

***Mazovský dialekt**
**blízkomazovské nárečie 
**ďalekomazovské nárečie 
**podlasko-suwałské nárečie 
**warmińsko-ostródsko-lubawské nárečie

## Abeceda
Poľská abeceda obsahuje základnú latinskú abecedu a nasledujúce zvláštne písmenka: *ą*, *ę*, *ó*, *ł*, *ć*, *ś*, *ź*, *ż*, *ń*.

V poľštine neexistujú dlhé samohlásky, každá hláska má rovnakú dĺžku. Prízvuk je, na rozdiel od slovenčiny, takmer vždy na predposlednej slabike.

### Nosové samohlásky
;alt=Poľština je jeden zo slovanských jazykov, je to druhý najsevernejší slovansky jazyk po Ruskom jazyku.|náhľadą - Nosové o
* napr. *mąka* /múka/ (ako *on* v slovenskom slove stonka), 
* napr. *z mamą* /s mamou/ (ako v slovenskom slove kombajn)

;ę - Nosové e 
* napr. *piętro* /poschodie/ (ako v slov. slove renta)
* ak sa nachádza na konci slova, tak sa nevyslovuje
* napr. *widzę kobietę* /vidím ženu/ (čítaj „vidze kobiete“)

### Samohlásky
Samohlásky i/y sa na rozdiel od slovenčiny veľmi líšia. Poľské mäkké *i* je rovnaké ako slovenské, ale *y* je omnoho tvrdšie, ale nemožno si ho mýliť s ruským „jery“ (mnohokrát, hlavne na konci slova, je počuteľné takmer ako *e*, v žiadnom prípade ho však ako „e“ nemožno vyslovovať. napr. kiedy - wtedy). Taktiež treba pamätať na to, že keď *i* sa nachádza po spoluhláskach *z, s, c, dz, n* zmäkčuje predchádzajúcu spoluhlásku (napr. *zima* /zima/ čítaj ako „žima“, *nić* /niť/ čítaj ako „ňić“ a keď nasleduje po *i* samohláska, tak sa už nevyslovuje (napr. *siadać* /sadať/ čítaj ako „śadać“, *nie* /nie/ čítaj ako „ńe“, v žiadnom prípade to nie je slovenské „nie“).

Samohláska **ó** sa vyslovuje ako krátke „u“, v žiadnom prípade nejde o slovenské **ó** (napr. *mówię* /hovorím/ čítaj „muvie“)

### Spoluhlásky
Poľská spoluhláska **ł** sa vyslovuje ako neslabičné „u“ (napr. *był* /bol/, *łza* /slza/ ) ako *w* po Anglicky

Dvojité **w** (v poľskej abecede ako „vu“, a slovenské jednoduché **v** ako nemecké „fau“ nie „vé“) je vyslovované ako slovenské „v“. Poľština používa **v** len v cudzích slovách. (napr. *telewizja* /televízia/, ale skratka *TV*!)

Poľské **ń** je vyslovované ako slovenské „ň“.

Poľština nepozná rozdiel medzi spoluhláskami **h/ch**, preto aj pre Slovákov je niekedy ťažké si domyslieť, ktorú spoluhlásku z nich napísať. Väčšinou tieto spoluhlásky bývajú vyslovované neznelo, len v niektorých výrazoch sú znelé (napr. *huśtawka* /hojdačka/ ako „chuśtafka“, *chomik* /škrečok/ ako „chomik“, ale napr.: *tychże* /týchto/ skôr ako „tyhže“).

Hlásky **r** a **l** nie sú v poľštine slabikotvorné, napr. slovenské slovo *vietor* sa delí ako vie-tor a preto sa číta ako dvojslabičné, ale poľské slovo *wiatr* je vyslovované ako jedna slabika.

Poľština rozlišuje tri rady sykaviek: 
# **c, s, z** vyslovujú sa ako slovenské „c, s, z“. (napr. *centrum, sad, ząb* /centrum, sad, zub/)
# **cz, sz, ż** (sem taktiež patrí **rz**) sa vyslovujú ako slovenské „č, š, ž“. (S tým môžu mať problém Česi, lebo ich "č, š, ž sú mäkšie ako slovenské a poľské). Napr. **szczotka, żona, morze** /kefa, žena, more/.
# **ć, ś, ź** sa vyslovujú veľmi mäkko, omnoho mäkšie ako české „č, š, ž“. Správnu výslovnosť dosiahneme tým, že zadnú časť jazyka trochu oprieme o podnebie a snažíme sa vysloviť normálne „č, š, ž“ (napr. *ściana* čítaj „śćana“, *źle* čítaj *źle* /stena, zle/).

Pozor! Často sa stáva, že spoluhláska **rz** býva vyslovovaná ako české **ř**, ale poľština **ř** nepozná (napr. poľské slovo *morze (more)* nie je v žiadnom prípade *moře*, ale „može“).

## Hlavné zmeny medzi poľštinou a slovenčinou

### Porovnanie samohláskových skupín

Zmena **ą/ę~u/ú**

(d**ą**b, pr**ę**dko, śpiewaj**ą**, goł**ę**bie ~ d**u**b, pr**u**dko, spievaj**ú,** hol**u**by)

jestvujú i výnimky: cz**ę**sto (pozor! Je aj slovo "ciasto"a znamená to "cesto"), pi**ę**kny ~č**a**sto, p**e**kný 

Zmena **ó/o~ô/o**

(k**o**ń, m**ó**j, b**ó**j ~ k**ô**ň, m**ô**j, b**o**j)

Zmena dvojhlások **ia/ie~e/ie**

(p**ia**na, zm**ia**na, b**ia**ły, p**ie**s, kw**ia**t ~ p**e**na, zm**e**na, b**ie**ly, p**e**s, kv**e**t)

Zmena **-wę~-ú** 

(**wę**dzony, **wę**gielny, **Wę**gry ~ **ú**dený, **u**hoľný, **U**hry)

### Porovnanie spoluhláskových skupín

Zmena **g/k~h/ch**

(bie**g**, **g**wiazda, **g**ęsty ~ be**h**, **h**viezda, **h**ustý)

Zmena **rz~r**

(**rz**eka, u**rz**ąd, **rz**emiosło ~ **r**ieka, ú**r**ad, **r**emeslo)

Zmena skupiny **-ło -ro~-la -ra**

(g**ło**s, g**ło**wa, b**ro**da, d**ro**ga ~ h**la**s, h**la**va, b**ra**da, d**rá**ha)

Zmena **ć/ci~ť/t**

(śpiewa**ć**, **ci**otka, **ci**erpią ~ spieva**ť**, **t**eta, **t**rpia)

Zmena **o~e** v skupinách -rot -łot 

(cz**o**rt, ci**o**tka, cz**oł**o ~ č**e**rt, t**e**tka, č**e**lo)

Zmena skupiny **-ksi~-kň/kni**

(**ksi**ęga, **ksi**ądz, **ksi**ążę ~ **kni**ha, **kň**az, **kni**eža)

Zmena **dz/dź/dzi~z**  

(**dz**won, **dź**więk ~ **z**von, **z**vuk)

### Ďalšie menšie zmeny

### Zmeny pri skloňovaní

### Porovnanie slovnej zásoby

## Referencie


## Iné projekty


Kategória:Západoslovanské jazyky
Kategória:Jazyky v Poľsku
Kategória:Jazyky na Ukrajine
Kategória:Jazyky v Česku
Kategória:Jazyky na Slovensku