Gyula Gömbös

**Gyula Gömbös**, rodným menom *Gyula Gömbös de Jákfa* (* 26. december 1886, Murga, Rakúsko-Uhorsko† 6. september 1936, Mníchov – Neuwittelsbach, Nemecko) bol maďarský premiér (19321936). Bol známy svojím reakcionárstvom a antisemitizmom. Býva považovaný za zodpovedného za vznik fašizmu v medzivojnovom období Maďarska.

Bol vodcom hnutia MOVE (*Magyar Országos Véderő Egylet*) – Asociácia maďarských národných obranných síl – a zároveň poslancom maďarského parlamentu v roku 1920. Stal sa usilovným zakladateľom ďalších troch asociácií s cieľom revidovať Trianonskú zmluvu. Po zlyhaní vyjednávaní v rámci parížskych mierových dohôd organizoval povstanie v západnom Maďarsku (viď. Litavský banát) so zámerom získať spolkovú krajinu Burgenland. Počas udalostí v tejto časti Rakúska sa zaradil medzi odporcov legitimistov a bol politickým spojencom Miklósa Horthyho. V povstaní patril medzi jeho organizátorov. Po jeho zlyhaní a zániku krátkodobého štátneho útvaru Litavský banát, Gömbös profitoval z týchto svojich činov a stal sa ministrom obrany vo vláde premiéra Istvána Bethlena v období 10. október 19291. október 1932. Politická kariéra Gömbösa vyvrcholila získaním premiérskeho kresla. Politicky sa zaradil do krajnej pravice a prisudzuje sa mu vina za fašistickú orientáciu Maďarska.

6. septembra 1936 zomrel v Mníchove na rakovinu semenníkov mesiac pred ukončením svojho mandátu premiéra. Jeho ultrapravicová politika a diktátorský spôsob vládnutia predznamenali prepojenie Horthyho Maďarska s hitlerovským Nemeckom.

## Život
Gyula Gömbös sa narodil v 1886 v Murge, v komitáte Tolna v Rakúsko-Uhorsku. Jeho rodičmi boli Gyula Gömbös, učiteľ vo vidieckej škole a matka Mária Weitzel. Jeho predkovia sú hlavne Nemci, no pochádzajú aj z maďarskej šľachty. Rodina bola súčasťou evanjelickej komunity.

Gömbös nastúpil do školy kadetov v Pécsi a počas prvej svetovej vojny získal hodnosť kapitána. Kým bol v armáde, stal sa z neho horlivý ochranca nezávislosti Maďarska.

Po rozpade Rakúsko-Uhorska na konci vojny vstúpil do *Segedínskej gardy* vlasteneckých dôstojníkov. Tieto sily nechceli podporovať Bélu Kuna, preto si založili svoj vlastný spolok, čo bolo opozičné zoskupenie voči vláde Bélu Kuna. Volalo sa „*Magyar Országos Véderő Egylet*“. Gömbös spoluzakladal ešte tri veľmi podobné spolky, ktoré mali šovinistický a revizionistický charakter. Stal sa blízkym spojencom Miklósa Horthyho, predsedu antikomunistickej vlády v Szegede. Bol vodcom tejto armádnej organizácie a zakrátko dosiahol funkciu ministra obrany v segedínskej opozičnej vláde.

Po páde Maďarskej republiky rad v auguste 1919 sa aktívne zúčastňoval na potlačení komunistov. Podporoval tiež akcie proti maďarským Židom. Maďari sa domnievali, že Béla Kun a väčšina ministrov jeho vlády sú Židia. V krajine sa rozšíril názor, že Židia boli hlavnými podporovateľmi komunizmu.

Gömbös bol predvojnovým členom *Nezávislej občianskej strany malých vlastníkov a agrárnych pracovníkov*. Rýchlo sa zaradil k pravici, keď sa rozpadlo cisárstvo. Po menovaní Miklósa Horthyho za regenta maďarského kráľovstva v roku 1920 sa stal najvyšším vodcom hnutia národnej obrany.

Na odpoveď krátkej komunistickej perióde a Trianonskej zmluve, ktorá spôsobila stratu dvoch tretín územia, hnutie získalo určitú podporu obyvateľstva. Napriek niekoľkým nedorozumeniam s Horthym, Gömbös zostal aktívny vo všeobecnej očiste od komunistov a zorganizoval masívnu vojenskú opozíciu, ktorá bola proti opätovnému prevzatiu trónu Karolom I. Rakúskym. Hnutie umožnilo Horthymu udržať si kontrolu nad celým novým štátom. V tom istom roku sa Gömbös stal jedným z hlavných lídrov opozície voči vláde premiéra Istvána Bethlena. V roku 1929 sa stal generálmajorom a Horthy ho menoval ministrom obrany v Bethlenovej vláde.

Gömbös bol veľmi aktívny na medzinárodnej úrovni s cieľom dosiahnuť revíziu Trianonskej zmluvy a obnovenie maďarskej ekonomiky. Jedným z jeho cieľov bolo prepojiť Maďarsko s Talianskom a Rakúskom.

Po svojej nominácii do premiérskeho kresla odletel po krátkom čase do Talianska navštíviť Benita Mussoliniho. Obaja dospeli k zhode a Mussolini podporil myšlienku revízie Trianonskej zmluvy. Mussolini ponúkol aj pomoc Talianska Maďarsku a Juhoslávii, takisto Rumunsku, aby získal svoje bývalé teritóriá.

Gömbös zároveň sformoval alianciu s Berlínom s cieľom získať spojenca v Nemecku, ktoré by malo pomôcť revidovať Trianonskú zmluvu. Tiež dúfal, že Nemecko pomôže obnoviť otrasenú ekonomiku Maďarska. Keď sa Adolf Hitler stal v roku 1933 kancelárom, Gömbös sa stal premiérom vlády. Krátky čas po tom podpísal veľkú obchodnú zmluvu s Nemeckom, zmluvu, ktorá participovala tiež na renovácii maďarskej ekonomiky v 30. rokoch 20. storočia.

Gömbös sa sústredil hlavne na spojenectvo s Talianskom a Rakúskom, potom ako mu Hitler jasne naznačil, že bude podporovať znovudobytie stratených teritórií v Česko-Slovensku ale nie v Rumunsku ani v Juhoslávii. Hitler bol proti Gömbösovmu plánu rozšíriť maďarskú armádu a Mussolini tiež podporil túto myšlienku.

Gömbös zomrel vo funkcii 6. septembra 1936 v Mníchove (Neuwittelsbach) na rakovinu semenníkov.

V jeho pohrebnom sprievode boli stovky tisícok Maďarov a jeho katafalk navštívilo množstvo súdobých hodnostárov.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Maďarskí politici
Kategória:Predsedovia vlády Maďarska
Kategória:Maďarské vojenské osobnosti
Kategória:Rakúsko-uhorské osobnosti prvej svetovej vojny
Kategória:Fašisti
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu
Kategória:Pochovaní na cintoríne Kerepesi
Kategória:Nositelia Radu bielej orlice