Jakub Jakobeus

**Jakub Jakobeus** (iné zápisy: **Jacobae**, **Jacobeis**, **Jacobaei**, **Jacobaeus**; * 1591, asi Kutná Hora, Habsburská monarchia – † 3. september 1645, Prešov, Habsburská monarchia) bol český protestantský kňaz, historik, humanistický básnik a spisovateľ, ktorý v r. 1621-24 pôsobil v Nemecku a po r. 1624 v Uhorsku.

## Životopis

Narodil sa v meštianskej rodine a vzdelanie získaval v Kutnej Hore a na Karlovej univerzite v Prahe, kde štúdium zavŕšil r. 1616 získaní titulu magistra. Svoju kariéru začal hneď po získaní bakalárskeho titulu r. 1613 ako pomocný učiteľ v meste Sušice. Po dvoch rokoch odišiel do Písku, kde pôsobil ako rektor školy r. 1616-17. V nasledujúcom roku už pôsobil v Prahe, najprv ako utrakvistický kaplán, v r. 1619-20 ako farár v chráme u sv. Michala v Starom Měste. Po potlačení českého povstania proti absolutistickej a protireformačnej politike habsburského dvora v bitke pri Bílej hore (r. 1620) bol rovnako ako iní českí protestantskí učenci, duchovní, šľachtici a mešťania, ktorí odmietli konvertovať na katolicizmus, prinútení odísť do exilu v nemeckých krajinách alebo v Uhorsku.

Sprvu našiel útočište v evanjelickom Sasku (r. 1621-24), kde sa zdržiaval v Schandau a v Drážďanoch. R. 1624 odišiel do Uhorska. Najskôr sa uchýlil pod ochranu trenčianskeho mecéna grófa Gašpara Illésházyho, no už o dva roky odišiel ďalej na východ do Zemplínskej stolice. Tu sa r. 1626 stal farárom v Kučíne a r. 1627 sa presťahoval do Soli, kde pôsobil ako evanjelický a. v. farár a pravdepodobne aj ako učiteľ. V nasledujúcom roku obec opustiť a prijať zodpovedajúce miesto v Košiciach, nakoniec však r. 1629 odišiel do slobodného kráľovského mesta Prešova. Tu pôsobil najprv ako učiteľ a krátky čas (r. 1639) aj ako rektor evanjelického humanistického lýcea. R. 1640 prijal miesto slovenského kňaza prešovského evanjelického zboru. Zomrel na mor koncom augusta alebo začiatkom septembra r. 1645.

## Tvorba

Začiatky jeho literárnej tvorby spadajú do rokov 16121621. Venoval sa písaniu latinskej príležitostnej poézie svetského charakteru a českej náboženskej próze. V neskoršej tvorbe sa venuje najmä tradičným humanistickým motívom, ako je protivojnový postoj a vlastenecké cítenie. 

Knižne vydal mnoho českých a latinských prác odborno-teologického, historického i beletristického charakteru. V Prahe vydal teologické prózy *Dianonia nativitatis Johannis Baptistae, to jest: Spis rozdílnost soudu v sobě zdržující* (1619) a *Kázání pohřební* (1620). V nemeckom exile publikoval cirkevnohistorickú prácu *Idea mutationum Bohemo-evangelicarum ecclesiarum* (Obraz premien českých evanjelických cirkví, 1624). V Soli napísal zbierku latinskej poézie *Otii vernalis anni M.D.C.XXVII. Aegrisomnia* (Blúznivé sny vo voľnom čase na jar roku 1627, Košice 1627), nezachovanú knihu latinských veršov Dianoia a stratenú oslavnú báseň venovanú Jurajovi I. Rákóczimu. 

V Prešove vznikla jeho najvýznamnejšia práca, básnická skladba *Gentis Slavonicae lacrumae, suspiria et vota* (Slzy, vzdychy a prosby národa slovenského, Levoča 1642), ktorá tvorila básnický dodatok k obsiahlejšiemu dielu *Viva gentis Slavonicae delineatio* (Živý opis slovenského národa, Levoča 1642). Táto kniha predstavujúca prvé dejiny Slovákov sa ale nezachovala. Príležitostný charakter majú básne *Věčná a neumírající paměť založení Domu Božího národu uherskému ve svobodném a královské městě Prešově* (Levoča 1642) a *Pascha lachrymosum inclutae urbi Epperiensi ominosum, to jest: Kázání slova Božího na den velikonoční, ku potěšení zarmouceným pohořelým pánům měšťanům* (Levoča 1642).

## Dielo

* 1612 – *Symbolon mentis gratae* (Vyznanie vďačného srdca)
* 1615 – *Poean admirandae et adorandae Christi theantropiae* (Chválospev na podivuhodné a zvelebovaniahodné bohočlovečenstvo Krista)
* 1619 – *Dianoia nativitatis Johannis Baptistae, to jest: Spis rozdílnost soudů v sobě zdrzující*
* 1621 – *Kázaní pohřební*
* 1621 – *Osvetlenie narodenia Jána Krstiteľa*
* 1624 – *Idea mutationum Bohemo-evangelicarum ecclesiarum* (Obraz premien českých evanjelických cirkví), prvé propagačné cirkevnohistorické dielo českých exulantov v cudzine
* 1627 – *Otii vernalis anni M.D.C.XXVII. Aegrisomnia* (Blúznivé sny vo voľnom čase na jar roku 1627)
* 1642 – *Gentis Slavonicae lacrumae, suspiria et vota* (Slzy, vzdychy a prosby slovenského národa)
* 1642 – *Animnisis, to jest: Věčná a neumírající paměť založení Domu Božího národu uherskému ve svobodném a královské městě Prešově*
* 1642 – *Pascha lachrymosum inclutae urbi Epperiensi ominosum, to jest: Kázání slova Božího na den velikonoční, ku potěšení zarmouceným pohořelým pánům měšťanům* (Žalostná Veľká noc slávneho mesta Prešova), kázeň
* 1942 –  *Viva gentis Slavonicae delineatio* (Živý opis slovenského národa ) Táto kniha predstavujúca prvé dejiny Slovákov sa nezachovala.
* 1885 – *M. Jakuba Jakobea Laxrumae gentis Slavonicae čili Slzy národa slovenského s pochvalami priateľov*
* 1963 – *Výber z diela*
* *Viva gentis Slavonicae delineatio* (Živý opis slovenského národa), nezvestná historická práca
* *Elegidion epynikio-onomasticon* (Elegidion oslavno-rečnícke), latinská náboženská báseň

## Referencie

## Ďalšia literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* Plné texty diel J. Jakobeusa

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Úmrtia v 1645
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Úmrtia 3. septembra
Kategória:Slovenskí náboženskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Kutnej Hory
Kategória:Slovenskí historici