Vanské jazero

**Vanské jazero** (iné názvy pozri nižšie) je najväčšie jazero v Turecku. Nachádza vo východnej Anatólii (Malej Ázii), neďaleko hraníc s Iránom. Leží v nadmorskej výške vyše približne 1 640 m n. m., vo východnej časti krajiny, v Arménskej vysočine pod vrchom Ararat.

Je tektonického pôvodu (sopečné jazero) a bezodtokové. Voda v ňom je slaná, dosahuje však nižšiu salinitu než iné turecké jazerá. Do jazera sa vlievajú viaceré rieky. Hladina jazera rôzne klesá a stúpa, v dôsledku čoho sa mení aj jeho rozloha: napr. 3 574 km² či 3 738 km². Priemerná hĺbka je vyše 140 m, no v najhlbších oblastiach dosahuje 451 m.  

Jazero vzniklo prehradením rieky lávovým prúdom. Nachádza sa v ňom viacero ostrovov. Ostrov Ahtamar bol od 10. do konca 19. storočia náboženským strediskom Arménskej cirkvi a územie jazera bolo historicky dlhodobo obývané Arménmi. Na brehu jazera leží rovnomenné turecké mesto.

Po jazere medzi pobrežnými mestami premáva pravidelná osobná lodná doprava; v Tuğ na juhozápadnom pobreží sa nachádza malá lodenica.

Jazero dalo názov plemenu mačiek, ktoré bolo vyšľachtené v oblasti okolo neho (turecká van).

## Názvy
* slovenské: **Vanské jazero** (toto je normovaný názov), **Van**
* turecké: Van Gölü (Tento turecký názov je odvodený od názvu hlavného mesta Urartského kráľovstva, ktoré prekvitalo na východnom brehu jazera medzi 10. až 8. storočím pred Kristom.)
* arménske: v súčasnosti Վանա լիճ - Vana lič, v minulosti Տոսպ - Tosp
* starogrécke: Θωσπῖτις - Thóspitis (prepis napr. podľa PSP); názvy susedného jazera Erçek niekedy zamieňané s jazerom Van: ἌρσισσαArsissa,  ἌρσησσαArséssa, ἈρσηνήArséné 
*latinské: Thospites lacus, Thospitis lacus, Thespites lacus, Vanus lacus, Vastanus lacus, Vasparacus lacus, Ibanum mare, Arsissa palus

[Pohľad z [Ayanis, Turecko|náhľad]]

## Jazero
Vanské jazero je najväčšie jazero v Turecku. Jazero má takmer trojuholníkový tvar a leží v uzavretej kotline. Nachádza sa v nadmorskej výške vyše 1 640 m n. m. vo východnej časti krajiny, v Arménskej vysočine pod vrchom Ararat. Je tektonického pôvodu a bezodlokové. Povodie jazera Van presahuje 15 000 km² a tvorí najväčšiu vnútrozemskú panvu Turecka okrem centrálnej anatólskej oblasti.

[Pohľad z východného okraja krátera [Nemrut Dağı (sopka)|Nemrut Dağı smerom k jazeru Van, Turecko|vľavo|náhľad]]
Jazero sa člení na dve časti. Severná časť je oveľa plytšia a od hlavnej časti ju delí úzky priechod. V južnej časti hĺbka bežne presahuje 100 metrov. Brehy jazera Van sú prevažne strmé a lemované útesmi. Južný breh je kľukatý a erodovaný. V jazere sa nachádza množstvo ostrovov. Najväčším je Gadiru, ktorý leží na severe. Vo východnej časti leží Carpanak, na juhu Ahtamar a Atrek.

Jazero vzniklo niekedy počas pleistocénu), keď sa prúd lávy zo sopky Nemrut rozšíril takmer 60 km cez juhozápadný koniec panvy a zablokoval odvodnenie oblasti do rieky Murat (prítok Eufratu).

### Voda
Zima na jazere Van|náhľad
Do jazera sa vlievajú viaceré rieky: najmä Bendimahi a Zilan na severe, a riekami Karasu a Micinger z východu. Značnú časť vody mu prináša dážď a roztopená voda z hôr. Voda v ňom je slaná, dosahuje však nižšiu salinitu než iné turecké jazerá (13%/22%), čo vedie k hypotézam, že je spojené podzemnou cestou s riekou Tigris. Najhojnejšie soli v jazere sú uhličitan sodný a síran sodný. Brakické vody nie sú vhodné ani na pitie, ani na zavlažovanie.

Hladina jazera rôzne klesá a stúpa, v dôsledku čoho sa značne mení aj jeho rozloha: napr. 3 574 km² či 3 738 km². Priemerná hĺbka je vyše 140 m, no v najhlbších oblastiach dosahuje 451 m. V najširšom bode viac ako 119 km dĺžku. pH vody je 9,8.

Hladina je najnižšia počas zimných mesiacov a začína stúpať na jar, keď sa v okolitých horách topí sneh. Na najvyššiu úroveň sa hladina vyšplhá v júli. Počas zimy sa povrch rýchlo ochladí a severná časť jazera občas zamrzne. Zamrznutiu celého jazera bráni jeho vysoká slanosť.

### Fauna a flóra
Jediným známym druhom ryby v jazere je endemický druh *Chalcalburnus tarichi*. Ryby migrujú medzi množstvom sladkovodných prítokov, ktoré zásobujú jazero.

## História
[Ostrov [Ahtamar, arménsky kostol svätého kríža|náhľad]]
Na východnom brehu jazera ležalo urartské mesto Tušpa. 

Jazero spomínajú viacerí starovekí autori, hoci niekedy bolo zamieňané s inými (napr. Strabón 11,14,8). Podľa antických autorov bolo jazero natoľko slané, že v ňom žil len jeden druh ryby (belicky), pričom aj ten obýval iba územia pri prítokoch riek. 

V stredoveku patrilo územie v okolí jazera k centrám arménskeho kultúrneho života. Na ostrove Ahtamar (iné názvy: Agtamar, Achtamar, Agthamar, Aghthamar) dodnes ležia ruiny arménskej Katedrály Svätého Kríža. 

Pred zánikom Osmanskej ríše ležalo vo vanskom a bitlískom vilájate.

## Galéria

Vulkan Berg Nemrut (3050 m), Blick auf Tatvan am Vansee (40378054892).jpg|Sopka Nemrut Dağı (3050 m), pohľad na jazero Van
Türkei, Insel Ahtamar auf dem Vansee mit der armenischen Kirche zum Heiligen Kreuz.jpg|Ostrov Ahtamar na jazere Van s Katedrálou Svätého Kríža
Train ferry Van 1.JPG| Trajekt na jazere Van
Ktuts monastery 1986.jpg|Arménsky kláštor Ktuc z 15. storočia na jazere Van
Akdamar Adası 2.jpg|Pohľad na ostrov Ahtamar v máji 2015
Akhtamar Island on Lake Van with the Armenian Cathedral of the Holy Cross.jpg|Ostrov Ahtamar na jazere Van s Katedrálou Svätého Kríža
Akdamar.jpg| Ostrov Ahtamar je druhým najväčším ostrovom zo štyroch ostrovov v jazere Van. Jeho najvyšší bod je 1 912 metrov nad morom.


## Referencie

## Ďalšia literatúra
*

Kategória:Jazerá v Turecku
Kategória:Slané jazerá
Kategória:Bezodtokové jazerá
Kategória:Sopečné jazerá