Pomerium

[náhľad|Mapa [Rím|Ríma v čase Rímskej republiky. Vtedajšie *pomerium* je vyznačené ružovou farbou; Kapitol a Aventino sú *extra pomerium*, „za hradbami“, a ich hranice sú vyznačené žltou farbou.]]

**Pomerium** alebo **pomoerium** bolo náboženskou hranicou okolo mesta Rím a miest kontrolovaných Rímom. Z právneho hľadiska Rím existoval len v rámci svojho *pomeria*; všetko, čo sa nachádzalo mimo neho, bolo jednoducho územím, *ager*-om, patriacim Rímu.

## Etymológia
Výraz *pōmērium* je klasickou skratkou latinského výrazu *post moerium* (doslova „za/za múrom“). Rímsky historik Titus Livius vo svojom diele *Ab Urbe Condita* píše, že hoci etymológia naznačuje význam vzťahujúci sa na jednu stranu hradieb, *pomerium* bolo pôvodne územie na oboch stranách mestských hradieb. Uvádza, že podľa etruskej tradície sa táto plocha posväcovala augurmi a že bolo zakázané obývať alebo obhospodarovať plochu *pomeria*, čo malo sčasti zabrániť tomu, aby sa v blízkosti hradieb stavali budovy (hoci píše, že v jeho dobe sa domy skutočne stavali pri hradbách na hranici). Iní autori naznačujú odvodenie od *prō moerium*, „pri hradbách“

## Poloha a rozšírenia
Tradícia tvrdila, že *pomerium* bolo pôvodnou hranicou, ktorú rituálne vyoral Romulus okolo hradieb pôvodného mesta, a že ju rozšíril Servius Tullius. Legendárny dátum jej vytýčenia, 21. apríl, sa naďalej oslavoval ako výročie založenia mesta.

*Pomerium* nenadväzovalo na líniu Serviových hradieb a zostalo nezmenené, až kým ho diktátor Lucius Cornelius Sulla v roku 80 pred Kr. v rámci demonštrácie svojej absolútnej moci nerozšíril. Niekoľko bielych značkovacích kameňov (tzv. *cippi*), ktoré dal postaviť Claudius, sa našlo *in situ* a niekoľko sa ich našlo aj mimo pôvodného miesta. Tieto kamene označujú hranice a relatívne rozmery *pomeria*, ktoré rozšíril Claudius. Toto rozšírenie je zaznamenané u Tacita a zdôraznené v diele autora Aulus Gellius. Posledný kameň *pomeria* z obdobia vlády Claudia bol objavený 17. júna 2021 v blízkosti Augustovho mauzólea.
[náhľad|Nápis označujúci [Claudius|Claudiovo *pomerium* na Via del Pellegrino.]]

*Pomerium* nebolo opevnené, *de facto* pôsobilo skôr ako právne a nábožensky vymedzené územie označené *cippi*-mi. Nezahŕňalo ani celú metropolitnú oblasť, dokonca ani všetkých sedem pahorkov (Palatínsky pahorok bol súčasťou *pomeria*, ale Kapitol a Aventín nie). *Curia Hostilia* a studňa *Comitium* na Forum Romanum, dve mimoriadne dôležité miesta v správe mestského štátu a jeho impéria, sa nachádzali v rámci *pomeria*, zatiaľ čo chrám Bellona bol mimo neho.

## Súvisiace obmedzenia
*Pomerium* predstavovalo posvätnú hranicu. Podľa Tita Livia sa jeho porušenie mohlo rovnať prílišnému naťahovaniu ľudského tela.

* Magistráti, ktorí mali ''imperium'', nemali plnú moc vo vnútri *pomeria*. Mohli dať občana zbiť, ale nie odsúdiť na smrť. Symbolizovalo to odstránenie sekier z ''fasces'', ktoré nosili liktori. Vo vnútri *pomeria* mohli *fasces* so sekerami nosiť len diktátorovi liktori.

* Bolo zakázané pochovávať mŕtvych vo vnútri *pomeria*. Julius Caesar počas svojho života dostal vopred právo na hrobku vo vnútri *pomeria*, ale jeho popol bol v skutočnosti uložený do jeho rodinnej hrobky. Trajánov popol však bol po jeho smrti v roku 117 n. l. uložený na úpätí jeho stĺpa, ktorý sa nachádzal vo vnútri *pomeria.*
* Provinciálni promagistráti a generáli mali zakázaný vstup do *pomeria* a okamžite po jeho prekročení sa vzdali svojho *imperia* (keďže išlo o superlatívnu formu zákazu vstupu vojsk do Itálie). Výnimku z tohto pravidla predstavovali triumfálne ceremónie, pri ktorých armáda pochodovala mestom na oslavu víťazstva, ale generál mohol vstúpiť do mesta len v samotný deň svojej oslavy a do tohto okamihu musel so svojimi vojakmi čakať pred *pomeriom*. Za republiky vojaci pri vstupe strácali aj svoj status a stávali sa občanmi: vojaci počas osláv (triumfov) svojho generála teda nosili civilný odev. Centuriálny snem, jedno z rímskych zhromaždení, ktoré sa skladalo z centúrií (volebných jednotiek, ale pôvodne vojenských útvarov v rámci légií), sa muselo schádzať na Campus Martius mimo *pomeria*. Podobne ako počas triumfových osláv, aj pri rímskych ováciách mohol generál prejsť cez *pomerium* bez straty hodnosti, ale spravidla si nemohol priviesť svojich vojakov a musel vstúpiť pešo, a nie na voze vedenom bielymi koňmi.

* Pompeiovo divadlo, v ktorom bol zavraždený Julius Caesar, sa nachádzalo mimo *pomeria* a jeho súčasťou bola aj komora, v ktorej sa mohol schádzať senát, čo umožňovalo účasť všetkých senátorov, ktorí mali zakázané prekročiť *pomerium*, a preto sa nemohli stretnúť v *Curia Hostilia*.

* Vo vnútri *pomeria* bolo zakázané nosiť zbrane. Pretoriánska garda mala povolený vstup len v civilnom odeve (tóge) a vtedy sa nazývala *cohors togata*. Bolo však možné prepašovať dýky (povestnú zbraň politického násilia). Keďže k zavraždeniu Julia Caesara došlo mimo tejto hranice, senátorskí sprisahanci nemohli byť obvinení z vlastizrady a svätokrádeže za to, že mali pri sebe zbrane v posvätnom meste.

## Referencie


## Bibliografia

* 

## Zdroj

Kategória:Architektúra v starovekom Ríme
Kategória:Rímske právo