Columbia (raketoplán)

[thumb|right|Raketoplán ''Columbia'' pristáva v [Kennedyho vesmírne stredisko|Kennedyho vesmírnom stredisku na konci misie STS-62, 18. marec 1994]]

***Columbia*** (podľa označenia NASA pre orbitálne dopravné prostriedky **OV-102**) bol prvý americký raketoplán, ktorý v roku 1981 vzlietol do vesmíru. *Columbia* sa tiež stala prvou kozmickou loďou, ktorá štartovala do kozmu viac ako jeden raz. Lietala do vesmíru počas viac než dvadsaťročného obdobia a absolvovala celkovo 28 letov. Zničená bola v roku 2003 počas misie STS-107.

Ako skúšobný prototyp mala *Columbia* najmohutnejšiu vnútornú konštrukciu krídel zo všetkých raketoplánov. Z hornej strany krídel mala na ich predných stranách ako jediná doštičky tepelnej ochrany typu HRSI (čierne), pretože sa ešte nevedelo, že teploty na týchto miestach pri pristávaní budú pomerne nízke a neskôr skonštruované orbitery majú preto na týchto miestach iba doštičky LRSI (biele). Pri prvých dvoch letoch bola jej hlavná palivová nádrž ET natretá bielym protipožiarnym náterom, pri ďalších letoch sa kvôli zvýšeniu nosnosti prestal tento náter používať. Prechodová komora *Columbie* pre výstup astronautov do otvoreného priestoru bola pri jej raných misiách montovaná na obytnej palube a nie až za ňou, ako to bolo u ostatných raketoplánov. *Columbia* bola jediným raketoplánom, ktorý sa nikdy nespojil s nijakou vesmírnou stanicou. Nebola na to vhodná kvôli svojej veľkej hmotnosti a z nej vyplývajúcej nízkej nosnosti. Napriek tomu sa ale plánovalo, že by v budúcnosti predsa len podnikla let k vtedy budovanej Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS).

## História
### Konštrukcia
Stavba *Columbie* sa začala 25. marca 1975 v Palmdale v Kalifornii. Svoj názov dostala podľa lode menom *Columbia*, ktorej velil Američan Robert Gray, a ktorá ako prvá americká loď oboplávala svet. Podľa iných zdrojov bola pomenovaná po malej plachetnici, ktorá skúmala ústie rieky Columbia. Tento istý názov niesol aj veliteľský modul Apolla 11. 

28. júna 1976 sa začala montáž kabíny pre posádku, v januári nasledujúceho roka konštrukcia vertikálneho stabilizátora. V júli 1978 bolo ukončené pripájanie dverí do nákladového priestoru ku konštrukcii orbitera. V marci 1979 bola *Columbia* prevezená z Palmdale na leteckú základňu Edwards. Odtiaľ, po neočakávaných opravách tepelného štítu, sa presunula na Kennedyho vesmírne stredisko. 

### Testovanie
[thumb|upright|''Columbia'' v hangári [Orbiter Processing Facility|OPF po dodaní do Kennedyho vesmírneho strediska, 1979]]

Po dokončení výroby bol raketoplán 24. marca 1979 lietadlom Shuttle Carrier Aircraft (SCA) dopravený do Kennedyho vesmírneho strediska (KSC) na Floride, a začal byť pripravovaný na svoju prvú misiu. Stále však nebol v letuschopnom stave. V hangári OPF-1 technici *Columbiu* dokopletovali, napríklad nasadili motory SSME a nalepili viac než 30 000 dlaždíc tepelnej ochrany. Časť z nich museli opakovane nalepiť po tom, ako sa pri preprave orbitera na KSC samovoľne odlepili. Rekonštrukcia tepelného štítu bola jedným z faktorov, ktorý spôsobil odklad prvého štartu *Columbie* z pôvodne plánovaného roku 1979. Raketoplán v hangári OPF strávil neplánovane rekordne dlhú dobu 610 dní. Na KSC sa vykonalo niekoľko ďalších testov, napríklad testy turbočerpadiel hydrauliky APU (**A**uxiliary **P**ower **U**nit), ktoré prebehli 3. novembra 1979.

Počas predštartovných príprav na rampe prebehol 20. februára 1981 20-sekundový test zážihu jej hlavných motorov, pričom raketoplán zostal na mieste, nakoľko hlavné motory bez pomoci SRB nemajú dostatočný ťah na jeho zdvihnutie. Testovalo sa, o koľko sa raketoplán pri zážihu zakýva vo vodorovnom smere. *Columbia* potom už nikdy tento test neabsolvovala.

19. marca 1981 došlo v priebehu pozemných testov k nehode. Po úspešnom zakončení záverečných predštartovných operácií chcela skupina technikov skontrolovať systémy motorov SSME (**S**pace **S**huttle **M**ain **E**ngines). Technici uvoľnili panel, v následku čoho došlo k úniku dusíka. Podľa iného zdroja priamo vstúpili do motorovej sekcie raketoplánu v atmosfére čistého dusíka namiesto dýchateľného vzduchu, ktorý tam podľa ich informácií mal byť. V nedýchateľnej atmosfére čistého dusíku stratili vedomie. Vedomie stratilo aj niekoľko ľudí, ktorí sa im pokúšali pomôcť. Privolaná sanitka bola navyše zadržaná bezpečnostnou kontrolou rampy. Jeden z technikov, ktorý sa nadýchal dusíka, na mieste zomrel, a o dva týždne (podľa iného zdroja dokonca v ten istý deň) na následky tejto nehody zomrel v nemocnici aj ďalší technik. Tretí technik utrpel vinou nedostatku kyslíka v dusíkovej atmosfére ťažké, doživotné poškodenie mozgu.

### Misie
[thumb|left|''Columbia'' pri štarte na svoju prvú misiu [STS-1, prvý kozmický let raketoplánu vôbec, 12. apríl 1981]]

Prvej misii (STS-1) velil skúsený John Young a pilotom bol nováčik Robert Crippen. Odštartovala s dvojdňovým odkladom. *Columbia* bola na obežnej dráhe od 12. apríla do 14. apríla 1981 a Zem obehla 36-krát. *Columbia* potom absolvovala ešte ďalšie štyri lety za sebou, kým nebol v prevádzke ďalší americký raketoplán – ''Challenger''. Pri misii STS-5 odviezla až štyroch členov posádky, čo bol na tú dobu, rok 1982, rekord v počte členov posádky v jedinej kozmickej lodi. Pri prvých štyroch misiách, kedy posádku tvorili iba dvaja piloti, bola dokonca vybavená katapultovacími kreslami. Nijaký iný operačný raketoplán nikdy nemal katapultovacie kreslá, a aj na *Columbii* sa prestali používať od prvého letu viacčlennej posádky, pretože z technických dôvodov nie je možné na palubu raketoplánu umiestniť viac ako dve katapultovacie kreslá. Aby sa katapultovacie kreslá odstránili, bola po lete STS-5 Columbia nakrátko odstavená z prevádzky. Zároveň z nej počas tejto prestávky technici odstránili väčšinu prístrojov na meranie, ktoré slúžili počas skúšobných štartov.

[thumb|right|Laboratórium [Spacelab v nákladovom priestore *Columbie* na obežnej dráhe počas misie STS-9, 28. november 1983]]

V roku 1983 sa uskutočnila prvá misia so šiestimi astronautmi (STS-9), medzi ktorými bol aj prvý neameričan na palube raketoplánu Ulf Merbold. 12. januára 1986 vyniesla *Columbia* na obežnú dráhu prvého amerického hispánca, ktorým bol Franklin Chang Díaz, a taktiež prvého člena Snemovne reprezentantov, Billa Nelsona. Ďalšie prvenstvo si *Columbia* pripísala 5. marca 1998, keď NASA vymenovala veliteľku ďalšej misie raketoplánu *Columbia* Eileen Collinsovú, ktorá sa tak stala prvou veliteľkou raketoplánu.

### Odstávky
Po misii STS-9, v roku 1983, bola Columbia prvý raz podrobená rekonštrukcii. Práce trvali 18 mesiacov a prebehlo počas nich niekoľko stoviek zásahov do konštrukcie. Čas z nich sa uskutočnila v dôsledku prvých skúseností s letmi raketoplánov. Pôvodne sa plánovalo, že dĺžka aj rozsah tejto prestavby budú oveľa menšie. Po návrate do služby koncom roku 1985 však stihla absolvovať iba jedinú misiu, STS-61-C, kým boli jej lety znova prerušené. Išlo o pozastavenie letov všetkých orbiterov v dôsledku havárie Challengera.

Počas 22-ročného obdobia svojich letov *Columbia* dvakrát absolvovala dôkladnú údržbu, opravu a modernizáciu nazývanú OMDP (**O**rbiter **M**aintenance **D**own **P**eriod). Prvú úpravu absolvovala v rokoch 1994 – 1995, druhú v rokoch 1999 – 2000. Po druhej úprave prekonala vyše 100 zmien a jej hmotnosť klesla približne o , vďaka odstráneniu nepotrebných káblov a prístrojov. Prázdny orbiter s motormi SSME tak vážil .

*Columbia* sa stala strojom s najväčším počtom odložených štartov. Na odpaľovacej rampe stála až 1 208 dní, o 200 dní viac než ktorýkoľvek iný raketoplán.

### Zánik

thumb|Trosky ''Columbie'' sa rútia k zemi, 1. február 2003

Raketoplán *Columbia* bol zničený pri svojej poslednej misii, STS-107. 1. februára 2003 sa vracala zo svojej šestnásťdňovej vedeckej misie. 16 minút pred plánovaným pristátím však riadiace stredisko stratilo s raketoplánom spojenie. Podľa radarových meraní sa *Columbia* rozpadla nad Texasom vo výške asi  pri rýchlosti /s. Zahynulo všetkých sedem astronautov na palube. Podľa neskorších vyšetrovaní bolo príčinou tejto tragédie poškodenie tepelného štítu na nábežnej hrane krídla. Toto poškodenie spôsobil pri štarte kus penovej izolácie, ktorý odpadol z hlavnej palivovej nádrže. Do vzniknutej štrbiny vnikla žeravá plazma a zničila celý raketoplán. 

NASA urobila množstvo opatrení známych pod názvom RTF (**R**eturn **t**o **F**light) opatrenia, ktoré zvýšili bezpečnosť pri ďalších letoch zostávajúcich troch orbiterov. Na rozdiel od *Challengera*, ktorý sa rozpadol v roku 1986, za *Columbiu* NASA nenechala postaviť nijakú náhradu.

## Uloženie trosiek
Po nehode sa podarilo vyzbierať a katalogizovať 84 000 trosiek. Po ukončení vyšetrovania nehody boli uskladnené v jednom z vyšších poschodí haly VAB, kde sa pred nehodou štartovacia zostava *Columbie* kompletizovala. V roku 2011 bola vystavená časť upomienkových predmetov, ktoré *Columbia* na svojej palube pri poslednej misii niesla a v júni 2015 došlo v múzeu na Kennedyho vesmírnom stredisku k vystaveniu jedného z nájdených dielov raketoplánu. Išlo o rámy okien pilotnej kabíny *Columbie* bez skiel (aj keď časť ich črepov pôvodne ostala vo výplni). V rovnakej miestnosti je vystavená aj troska z raketoplánu *Challenger*.

## Zoznam misií
[thumb|''Columbia'' pri štarte na misiu [STS-62, 4. marec 1994]]
[thumb|''Columbia'' pristáva na [Edwards Air Force Base|Edwardsovej leteckej základni na konci misie STS-28, 13. august 1989]]

Úplný zoznam misií v programe Space Shuttle absolvovaných s orbiterom *Columbia*. Do svojho zničenia vo februári 2003 absolvovala *Columbia* 28 letov, celkovo obehla Zem 4 808-krát a preletela pritom vzdialenosť .
   

### Pamiatka raketoplánu ''Columbia'' a znaky misií




## Referencie

## Pozri aj
* Program Space Shuttle

## Iné projekty

Kategória:Kozmické raketoplány
Kategória:Program Space Shuttle
Kategória:Zaniknuté kozmonautické telesá