open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naí Dillí

**Naí Dillí** (hindsky: नई दिल्ली, doslova „Nové Dillí“, čo však nie je oficiálny slovenský názov mesta) je hlavné mesto Indie a sídlo indickej vlády. Je súčasťou metropolitnej oblasti Dillí a zaberá plochu . V roku 2006 tu žilo 381 883 obyvateľov.

Mesto bolo postavené na návrh britského architekta Edwina Lutyensa, skladá sa z veľmi bohatých štvrtí aj chudobných slumov.

V čase Britskej Indie bola až do decembra 1911 hlavným indickým mestom Kalkata. Počas staroveku a stredoveku však ako politické a finančné centrum slúžilo často Dillí, najmä v čase mughalskej éry v rokoch 1799 až 1849. Na začiatku 20. storočia britskí úradníci prišli s návrhom premiestniť hlavné mesto z Kalkaty do Dillí. Kalkata sa totiž nachádza na východnom pobreží Indie, kým Dillí v severnej časti a vláda Britskej Indie sa domnievala, že bude jednoduchšie Indiu lepšie spravovať práve z Dillí. Onedlho na to Juraj V. vyhlásil Dillí za nové hlavné mesto Indie.

Od doby, kedy sa Dillí stalo novým hlavným mestom, prešlo rozsiahlou prestavbou. Väčšia časť mesta pritom bola postavená podľa návrhu architekta Lutyensa. Vo februári 1931 bol slávnostne otvorený rozsiahly komplex novo postavených vládnych budov. V roku 1956 bolo Dillí vyhlásené za federálne teritórium.

Dillí sa nachádza južne od Starého mesta, ktoré nechal vystavať mughalský cisár Šáhdžanáh a zahŕňa veľké množstvo historických pamiatok.

## Iné projekty

## Zdroj


Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Indii
Jakarta

**Jakarta** [vyslov: džakarta] (Jakarta je domáci aj kodifikovaný slovenský názov; do indonézskej reformy pravopisu z roku 1972 sa písalo: *Djakarta*; nekodifikovaný slovenský názov je: **Džakarta**) je hlavné mesto a najväčšie mesto Indonézie. Nachádza sa na severozápade ostrova Jáva na rozlohe  a žije tu okolo 9 miliónov obyvateľov, s aglomeráciami má celá metropolitná oblasť až 18 miliónov obyvateľov. V súčasnosti je to jedno z najhustejšie zaľudnených miest na svete, momentálne je na 9. mieste.

## Správa mesta
Administratívne Jakarta nie je mesto, ale provincia so zvláštnym stavom ako hlavné mesto Indonézie a spravuje ju nie starosta, ale guvernér. Ako provincia je rozdelená na 5 miest, z ktorých každé spravuje starosta a jedno regentstvo, ktoré spravuje regent. Je rozdelená na strednú, západnú, východnú, severnú a južnú Jakartu a jediným regentstvom je Tisíc ostrovov, pôvodne časť severnej Jakarty.

Nusantara je novo založené mesto na ostrove Borneo, ktoré má byť novým hlavným mestom krajiny namiesto Jakarty. Existujú však obavy, že Nusantara ostane mestom duchov a Jakarta si zachová svoj štatút hlavného mesta.

## Kultúra
Ako ekonomické a politické hlavné mesto Indonézie, Jakarta je atraktívna pre mnoho zahraničných, ako aj domácich prisťahovalcov. Výsledkom toho je, že sa z nej stalo kozmopolitné mesto s rôznymi kultúrami. Mnoho prisťahovalcov je z iných častí ostrova Jáva, ktorí priniesli zmes rôznych dialektov, ako aj tradičné jedlá a zvyky.

## Doprava
V meste premáva železnica, avšak počas dopravnej špičky nápor pasažierov je vyšší ako dostupná kapacita. Železnica spája Jakartu s mestami Depok a Bogor na juhu, Tangerang a Serpong na západe a Bekasi, Karawang a Cikampek na východe. Hlavné železničné stanice sú Gambir, Jatinegara, Manggarai, Tanah Abang a Jakarta Kota.

Hlavným dopravným systémom je autobusová sieť TransJakarta. Cesta autobusom trvá obyčajne pol hodinu na vzdialenosť, na ktorú počas špičky treba viac ako hodinu. Výstavba ciest 2. a 3. okruhu bola dokončená v roku 1999, ktorá vedie od Pulogadung do Kalideres. Autobusy premávajúce na oboch okruhoch jazdia od januára 2002.

V meste sa nachádza medzinárodné letisko Sukarno-Hatta, ktoré s takmer 40 miliónmi cestujúcich ročne patrí k najfrekventovanejším letiskám Ázie.

## Turizmus
Centrum Jakarty, centrálna Jakarta, je jedno z vhodných miest na ubytovanie počas návštevy Jakarty. Nachádza sa tu dostatok hotelov, reštaurácií, barov a nákupných centier.

Verejná doprava je pomerne dobre kombinovaná s hlavnou železničnou stanicou a severojužnou autobusovou linkou. Na cesty, kde autobusová doprava nepremáva, sú k dispozícii pomerne lacné taxíky.

## Galéria

Súbor:Jakarta.jpg|Mrakodrapy v Jakarte
Súbor:Statue in Jakarta.JPG|Jakarta, Jáva, Indonézia
Súbor:Central Jakarta.JPG|Centrálna Jakarta


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 


Kategória:Hlavné mestá v Ázii

Kategória:Prístavné mestá Tichého oceánu
Ammán

**Ammán** () je hlavné a najväčšie mesto Jordánska. V roku 2016 malo viac ako 1,8 milióna, v metropolitnej oblasti takmer 4 milióny obyvateľov.

## Poloha
Mesto sa nachádza v severozápadnej časti Jordánska, v blízkosti hraníc s Predjordánskom, v nadmorskej výške 700– Asi 175 km severne sa nachádza sýrsky Damask, 70 km západne Jeruzalem a 40 km juhozápadne Mŕtve more.

## Dejiny
Ammán je podobne ako sýrsky Damask jedným z najstarších miest, staré niekoľko tisíc rokov. Zmienky o ňom, ako *meste detí Ammónových* sa nachádzajú v biblii. V 13. storočí pred Kr. sa mesto stalo centrom aramejských Ammóncov, no už o 2 storočia neskôr ho dobyli Izraeliti. V období antiky patrila celá oblasť pod správu Rímskej Ríše a od roku 635 Ammán ovládli Arabi. Osmanskej ríši patrilo mesto od roku 1517, od konca prvej svetovej vojny mestu vládol damasský kráľ Fajsal a po vzniku Zajordánskeho emirátu v roku 1921 sa stalo jeho metropolou. Po vyhlásení nezávislosti krajiny v roku 1946, aj následnom premenovaní na Jordánsko (1948) zostal Ammán jeho hlavným mestom.

## Podnebie

## Partnerské mestá

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

## Panoráma

Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Jordánsku
Jordánsko

**Jordánsko**, dlhý tvar **Jordánske hášimovské kráľovstvo**, je štát ležiaci na Blízkom východe. Susedí s Izraelom na západe, Saudskou Arábiou na juhovýchode, Irakom na severovýchode a Sýriou na severe.

## Dejiny Jordánska
Od 9. storočia pred Kr. Jordánsko ovládali Asýrčania, Peržania a Babylončania. Neskôr sa stalo súčasťou Rímskej ríše. V 7. storočí sa tu usídlili moslimskí Arabi, čo viedlo ku križiackym výpravám. Arabom sa podarilo kresťanov z krajiny vytlačiť. V 16. storočí sa krajina stala súčasťou Osmanskej ríše. Tí krajinu ovládali až do 1. svetovej vojny. Po vojne sa krajina dostala do správy Britov. Tí tu v roku 1921 vytvorili Zajordánsko, v roku 1923 Transjordánsko. V roku 1946 získalo Jordánsko nezávislosť, ale už v roku 1948 bojovalo v arabsko-izraelskej vojne, v ktorej získalo územia za riekou Jordán. V roku 1967 po vypuknutí novej vojny o Západný breh prišli. Oblasť spravuje Izrael. Na konci 80. rokov v iracko-iránskom konflikte sa Jordánsko priklonilo na stranu Iraku. V roku 1988 sa kráľ Husajn bin Talál vzdal Západného brehu Jordánu v prospech OOP. V 90. rokoch pri operácii Púštna búrka zachovalo neutralitu, následkom čoho sa zlepšili vzťahy s Izraelom a podpísalo mierovú dohodu. Na Západnom brehu vznikla obmedzená autonómia.

## Podnebie a geografia Jordánska
Na pobreží Mŕtveho mora je stredomorské podnebie. Na zvyšku územia typické púštne, keďže až 95 % územia tvorí púšť a polopúšť. Zrážková činnosť je veľmi malá. Krajinou preteká rieka Jordán. Na západe krajiny sa nachádzajú vysoké vápencové kopce. Na juhu krajiny sa nachádza najvyššia hora Džabal Ran  Krajina je rozdelená do 12 oblastí. Najväčším mestom je hlavné mesto Ammán, v ktorom žije tretina obyvateľstva. Ďalšie väčšie mestá sú Aqaba – prístav na pobreží Červeného mora, Irbid, Jerask a Kerak s nádhernou križiackou citadelou z roku 1142.

## Hospodárstvo
Aj keď v roku 1967 prišlo Jordánsko o časť poľnohospodárskej pôdy, pestujú tabak a južné ovocie. Najvyššie príjmy pre krajinu zabezpečujú fosfáty, finančníctvo a turizmus.

## Iné projekty


Kategória:Kráľovstvá
Kategória:Členovia LAŠ
Kategória:Členovia OSN
Kategória:Blízky východ
Saná

**Saná** (normovaný slov. názov) alebo **San’á** () je hlavné a najväčšie mesto Jemenu.

V meste sa nachádza medzinárodné letisko.

## Dejiny
Mesto Saná je obývané už viac ako 2500 rokov, jeho história siaha až do staroveku, pravdepodobne až k dynastii Sábov, ktorá v oblasti vládla v 6. storočí pred Kr. V 7. a 8. storočí sa stalo centrom šírenia kultúry islamu a v súčasnosti je v meste viac ako sto mešít.

## UNESCO
Od roku 1986 je staré mesto zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO. Pre trvajúci konflikt v oblasti bolo historické centrum v júli 2015 zapísané na zoznam pamiatok v ohrození.

## Demografia
Metropola Jemenu má dlhodobý rast počtu obyvateľov.
 
## Referencie

 
## Iné projekty

Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Jemene
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Jemene
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v ohrození
Dauha

**Dauha** (-normovaný slovenský názov; iné slov. názvy: **(Ad-)Dawha, (Ad-)Dauhá, (Ad-)Dawhá, (Ad-)Dóha, (Ad-)Dohá, (Ad-)Dóhá, Doha**; /iný prepis:*ad-Dauha*/ prepis podľa miestnej výslovnosti *ad-Dóha*/nevhodné prepisy: *ad-Dawhá, ad-Dauhá, ad-Dóhá, ad-Dohá*) je hlavné mesto Kataru. Leží na pobreží Perzského zálivu. Dauha je najväčšie mesto v štáte a patrí medzi jeho ekonomické centrum. V meste sídli vláda a viaceré univerzity. V roku 2006 sa tu konali Ázijské hry. V meste sídli aj televízna stanica Al-Džazíra.

Ekonomickú silu mesta zabezpečuje export ropy, rybársky priemysel, veda a výskum. 

Hlavným mestom je od roku 1971 keď Katar získal nezávislosť od Britského impéria. 

## Doprava

### Metro
Od 8. mája 2019 sú v prevázdke tri linky metra o celkovej dĺžke 76 km. Maximálna rýchlosť je 100 km/h.
žádné|náhled|Plán metra|alt=

## Vzdelávanie
Mesto je domovom Katarskej univerzity a kampusu obchodnej školy HEC Paris.

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Katare
Kuvajt (mesto)

[right|thumb|Kuvajt, v pozadí [Liberation Tower]]

**Kuvajt** () je hlavné a najväčšie mesto Kuvajtu.

V samotnom meste žije 32 500 obyvateľov a v celej metropolitnej oblasti s rozlohou 200 km² 2,38 milióna obyvateľov.

## Iné projekty

Kategória:Mestá v Kuvajte
Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Vientian

**Vientian** (tiež **Viangchan**, laosky ວຽງຈັນ, doslova *Mesto santalového dreva*) je hlavné mesto ázijského štátu Laos. Je najväčším mestom krajiny a leží na ľavej strane rieky Mekong, neďaleko hraníc s Thajskom. V meste žije okolo 200 000 obyvateľov, v aglomerácii až 730 000.

## Poloha
Mesto je situované v ohybe rieky Mekong, ktorá v týchto miestach tvorí hranicu Laosu. Práve poloha pri hranici s Thajskom pomohla k rozvoju mesta a jeho prosperite. 

## Členenie
Vientian je hlavným mestom rovnomennej prefektúry (*kampheng nakhon Vientiane*) a existuje aj provincia, od ktorej sa v roku 1989 prefektúra odčlenila.

## Klíma
Pre mesto a okolie sú typické celoročne vysoké teploty a veľké zrážky v letných a jesenných mesiacoch. Charakteristická je aj vysoká vlhkosť vzduchu.

## Vzdelávanie a zdravotná starostlivosť
V meste sa nachádza *Národná univerzita Laosu*, jedna z troch laoských univerzít.

Najvýznamnejšie nemocnice sú Mahosotská nemocnica a *Centrum zdravotnej starostlivosti na Francúzskej ambasáde*.

## Obrázky

Súbor:StadAnouvong.jpg|Štadión 
Súbor:Vientiane Budda.jpg|Socha Buddhu v jednom z chrámov
Súbor:Mékong Vientiane basses eaux.jpg|Rieka Mekong pretekajúca mestom
Súbor:Wat Si Muang.jpg|Chrám *Wat Si Muang*
Súbor:Tuk-tuk in Vientiane 02.jpg|Tradičný dopravný prostriedok regiónu – tuk-tuk


## Partnerské mestá
*  Bangkok, Thajsko
*  Čitágáon, Bangladéš
*  Phnom Pénh, Kambodža
*  Orlando, USA
*  Hočiminovo Mesto, Vietnam

## Iné projekty

 

Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Laose
Pchjongjang

right|thumb|Pchjongjang

**Pchjongjang** (*平壤*) je hlavné mesto Kórejskej ľudovodemokratickej republiky. Rieka Tedong mesto rozdeľuje na západnú a východnú časť.

Mesto má rozlohu  a podľa sčítania v roku 2010 4,14 milióna obyvateľov. Je politickým, kultúrnym a ekonomickým centrom s dominantným postavením v krajine. Nachádzajú sa tu všetky vládne úrady a inštitúcie, ako aj množstvo monumentálnych stavieb – pamätníkov.

## Dejiny
Podľa legendy bolo mesto založené v roku 2333 pred Kr. pod názvom *Wanggomsong (왕검성; 王儉城)* a postupne sa rozrástlo na jedno z centier kráľovstva Kočóson. V roku 108 pred Kr. mesto dobyla čínska dynastia Chan, ktorá ho ovládala až do roku 313. Tentoraz bolo dobyté kórejským kráľovstvom Kogurjo, ktoré ho roku 427 povýšilo na hlavné mesto. Pád prosperujúceho mesta nasledoval v roku 668, keď ho dobyli a zničili konkurenční vládcovia. Obnovené mesto bolo nazvané *Sogjong (서경; 西京),* doslova *západné hlavné mesto*. Za vlády dynastie Čóson sa stalo centrom *provincie Pchjongan* a toto postavenie si udržalo až do polovice 20. storočia.

S koncom druhej svetovej vojny sa skončila aj japonská vláda a mesto obsadili sovietskymi jednotkami. Následne sa mesto stalo hlavným mestom novej krajiny, pomenovanej KĽDR, ako dôsledok rozdelenia pôvodnej Kórey a straty mesta Soul. Následná Kórejská vojna mesto takmer zničila a na jeho obnovení sa podieľal najmä Sovietsky zväz, ktorý podporoval velikášsky štýl v duchu výstavby veľkých bulvárov, budov a sídlisk. V rámci RVHP sa do krajiny dostávali stroje, výrobky a tovar aj z ČSSR.

V 70. rokoch bola v meste rozbehnutá výstavba metra, pribudli nové sídliská a pamätníky. V roku 1988 sa začalo s výstavbou najväčšieho hotela na svete (Hotel Rugyong), ktorý bol z finančných dôvodov dokončený až po dlhých rokoch. Po páde socializmu v spriatelených krajinách a ukončení podpory ZSSR došlo po roku 1990 k prudkému zhoršeniu ekonomickej situácie v celej KĽDR a chátraniu väčšiny domov a stavieb. Bežným sa stali výpadky elektrickej energie a nedostatok tovaru.

## Doprava
Hoci je dnešné mesto metropolou s počtom obyvateľov viac ako 4 milióny, je v meste len minimálna individuálna automobilová doprava. Vlastníctvo osobných automobilov režim zakazuje a na prídel sú aj pohonné hmoty. Obyvatelia tak využívajú trolejbusy, autobusy, metro a bicykle a automobily využívajú len vládne, armádne a štátne inštitúcie. Neďaleko od mesta sa nachádza aj medzinárodné letisko Sunan, odkiaľ dvakrát za týždeň lieta spoj do Pekingu.

## Stavby
náhľad|vľavo|Veža Čučche, symbol komunistickej vlády
* Hotel Rjukjong – najvyššia, stavba v meste. Hotel je v prevádzke od roku 2013
* Víťazný oblúk
* štadión Kim Ir-sena
* štadión 1. mája pre 150 tisíc divákov s titanovou strechou
*  vysoká televízna veža
* Kim Ir-senovo mauzóleum – Pamätný palác Kumsusan
* výstavné sídlisko popri ulici Kwangbok v západnej časti mesta
* Veľká ľudová študovňa 
* Kim Ir-senov monument v Mansude

## Partnerské mestá
*  Káthmandu, Nepál
*  Tiencin, Čína

## Pozri aj
* Pchjongjanské metro

## Iné projekty

## Zdroj


Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v KĽDR
Islamabad

thumb|Islamabad
**Islamabad** (-slovenský normovaný názov; iné slovenské názvy: **Islámábád**, zriedkavo *Islámabád*, zriedkavo *Islamabád*; urd اسلام آباد - prepis: *Islámábád* - vyslov: [islámábád] alebo [islámabád]) je (od roku 1966/1967) hlavné mesto Pakistanu. Z administratívneho hľadiska je Islamabad územne zhodný s administratívnou jednotkou nazývanou Federálne územie hlavného mesta Islamabad, v rámci ktorej sa okrem iného nachádza vlastný Islamabad (tzv. Islamabad City) ako menšie územie so zástavbou mestského (t.j. nie vidieckeho) typu. Počet obyvateľov v roku 2023: Islamabad (=Federálne územie hlavného mesta Islamabad; 906 km2): 2 363 863, vlastný Islamabad (cca. 220 km2): 1 108 872. 

Územie je trvalo osídlené od neolitu (5000 pred Kr.), no najstaršie stopy osídlenia majú viac ako 100 000 rokov a zaraďujú oblasť k najstaršie osídleným lokalitám v Ázii.

## Referencie


## Iné projekty


Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Pakistane
Rijád

**Rijád** () je hlavné mesto Saudskej Arábie. Mesto má približne 7,6 milióna obyvateľov.

## Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti Arabského polostrova, v regióne Nadžd. Rozprestiera sa na ploche 1300 km² a rozloha celej aglomerácie činí 1815 km².

## Dejiny
Rijád bol ešte v predislamských časoch nazývaný *Haždar*. Bol založený na sútoku niekoľkých riek (dnes wádí) ako malá osada, tam kde bola dostupná podzemná voda. Hlavným mestom prvého saudského štátu sa stal po tom, čo Turci v roku 1818 dobyli a vyplienili pôvodné hlavné mesto Dirʿíja. Na začiatku 19. storočia tu sídlili wahhábovci, v roku 1902 ho dobyl Ibn Saud, ktorý si ho v roku 1932 vybral za hlavné mesto nového kráľovstva (Saudská Arábia). V roku 1950 tu boli strhnuté hradby, čo uľahčilo budúci rozvoj. Od roku 1982 tu sídli všetka administratíva (dovtedy bola v Džidde) a zažíva prudký rast. Boli vybudované nové bulváre a mrakodrapy.

## Charakter mesta
Rijád je moderné veľkomesto, hlavné politické a ekonomické centrum štátu. Hoci leží uprostred púšte, vody je tu dostatok - je sem privádzaná dlhým potrubím z Perzského zálivu, kde sa odsoľuje. Administratívne sa Rijád delí na 17 mestských obvodov.

## Obyvateľstvo
Počet obyvateľov Rijádu sa od 19. storočia veľmi rýchlo zvyšuje. V roku 1862 tu sídlilo iba 7,5 tisíca obyvateľov, v roku 1935 to bolo 30 tisíc, v roku 1972 pol milióna, v roku 2013 5,89 milióna a v roku 2018 už 7,67 mil. obyvateľov.

## Doprava
Medzinárodné letisko kráľa Chálida leží približne dvadsaťpäť kilometrov severne od centra mesta. Do jeho otvorenia v roku 1983 slúžila ako medzinárodné civilné letisko dnešná vojenská letecká základňa Rijád saudského kráľovského letectva.

## Šport
V Rijáde hrajú tri prvoligové futbalové kluby: Al-Hilal SFC, Al Nassr FC a Al Shabab FC.

## Iné projekty
 

## Zdroj
* 


Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Saudskej Arábii
Kuala Lumpur

**Kuala Lumpur** je hlavné a z hľadiska počtu obyvateľov najväčšie mesto Malajzie. Má rozlohu 243,65 km² a 1,8 milióna obyvateľov, 7,2 milióna v metropolitnej oblasti. Mesto je sídlom parlamentu a kráľa. V minulosti bolo sídlom výkonných a súdnych orgánov, ktoré sa však od roku 1999 premiestňujú do nového administratívneho hlavného mesta Malajzie, Putrajaya. Je to najrýchlejšie rastúci región v krajine z hľadiska hospodárskeho rozvoja aj prírastku populácie.

Kuala Lumpur je sídlom malajzijského parlamentu. Bývalo tiež sídlom legislatívnych aj exekutívnych vládnych inštitúcií, z ktorých väčšina v roku 1999 presídlila do Putrajaya. Oficiálne sídlo malajzijského kráľa Istana Negara leží tiež v Kuala Lumpur. Podľa Globalization and World Cities Study Group and Network (GaWC) je Kuala Lumpur jediným globálnym veľkomestom v Malajzii.

Mesto Kuala Lumpur leží vo vnútri federálneho územia Kuala Lumpur, ktoré je jedným z troch malajzijských federálnych území. Ďalšími dvoma sú Putrajaya (administratívne centrum) a Labuan (finančné centrum).

Od začiatku 90. rokov 20. stor. mesto hostilo mnoho významných medzinárodných športových, politických alebo kultúrnych udalostí, napríklad v roku 1998 hry Commonwealthu alebo preteky F1. V meste tiež stojí najvyššia dvojitá budova sveta, Petronas Twin Towers, ktorá bola v rokoch 1998 až 2004 najvyššou stavbou sveta, kým ju neprekonala Taipei 101.

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Malajzii
Male

**Male** (jazyk dhivehi: މާލެ) (alebo ***Malé***) je hlavné mesto Maldív. Nachádza sa na ostrove Malé na atole Severný Mále. Ostrov má dĺžku 1,7 km a šírku 1 km, žije tu viac ako 123-tisíc obyvateľov, pričom je to najhustejšie zaľudnené mesto na svete a prakticky celý ostrov je urbanizovaný. Skoro tretina populácie Maldív žije v hlavnom meste. 

## História
Mesto Malé založili Portugalci na svojich obchodných cestách v 16. storočí, avšak ostrov Malé je už viac než 800 rokov centrom Maldív ako ostrov, na ktorom sídlil kráľ. Kráľovský palác (Gan'duvaru) bol zničený spolu s malebnými pevnosťami (kotte) a baštami (buruzu), keď bolo mesto prestavané počas vlády prezidenta Ibrahima Nasira po zrušení monarchie koncom 70. rokov minulého storočia.

V poslednom storočí prudko narástol počet obyvateľov ostrova, a tak musel byť ostrov umelo zväčšený. Takto sa rozšíril o asi štvrtinu svojej pôvodnej veľkosti. Počet obyvateľov dnes ovplyvňuje aj stavebný zákon, ktorý zakazuje výstavbu budov vyšších ako minaret hlavnej mešity.

26. decembra 2004 bolo Malé zničené vlnou cunami, ktorá vznikla po zemetrasení na západnom pobreží Sumatry. Vtedy vody Indického oceánu zaliali dve tretiny mesta. Zemetrasenie a záplavová vlna zabili viac ako 220&nbsp;000&nbsp;ľudí (údaj o počte obetí sa týka celého pobrežia Indického oceánu, vrátane Maldív).

## Geografia
Ostrov Malé je geograficky súčasťou atolu Káfu, pričom sa nachádza na jeho južnom okraji. Administratívne nie je jeho súčasťou. Súčasťou mesta Malé sú štyri ostrovy: Malé (hlavný ostrov), Villingili, Hulhumalé (umelý ostrov), a Hululé (letiskový ostrov). Malé sa nachádza na 4°10' severnej šírky a 73°30' východnej dĺžky (4,1667; 73,5). 

Komerčný prístav je na ostrove Malé. Je centrom obchodných a komerčných aktivít v krajine. Veľa vládnych budov a budov agentúr je orientovaných smerom k moru (čo pri veľkosti ostrova nie je vôbec zázrak). Voda na ostrove sa získava odsoľovaním podzemnej vody, ktorá sa čerpá z 50 m hlbokých studní. Odpadová voda sa vypúšťa do mora. Pevný odpad sa nakladá na lode a používa sa na vyplnenie lagúny (momentálne lagúny pri ostrove Tilafusi). Ostrov Hululé, kde sa nachádza medzinárodné letisko Malé, bol zväčšený rovnakým spôsobom. Úpravou (asanáciou) krajiny sa zväčšil aj prístav.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Satelitný pohľad na Malé z WikiMapia
* Hlavné informácie o Maldivách a Malé 

Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá na Maldivách
Káthmandu

**Káthmandu** (slovenský normovaný názov ; iné názvy: **Káthmándú**, **Káthmándu**, **Kathmandau**, **Kathmandu**; **Káthmádu**, **Kathmadau**(**n**), **Kathmadu**, staršie **Katmandu**; po nepálsky: काठमांडौ - odborný prepis: Kāṭʰmāṇḍu alebo Kāṭʰmāṇḍau, výslovnosť: [kaṭ(h)maṇḍu], alebo novšie: काठमाडौं - odborný prepis: Kāṭʰmāḍaũ alebo Kāṭhmāḍauṁ) je hlavné mesto Nepálu s takmer jedným miliónom obyvateľov, najväčšie metropolitné mesto Nepálu.

Mesto leží v kotline Káthmandu (Káthmándu upatjaká) v Himalájach, v ktorej ležia aj sesterské mestá Pátan (Lalitpur; 5&nbsp;km na juh od Káthmandu) a Bhaktapur (Bhadgaon; 12&nbsp;km na východ od mesta) a pár menších miest.

Mesto má aj skratku ´´KTM´´ a aj pomenovanie ´´Tri-City´´. V roku 2001 pri poslednom sčítaní ľudu malo mesto 700 000 obyvateľov, v roku 2005 malo 800 000 obyvateľov a v roku 2010 malo takmer 1 000 000 obyvateľov. Rozloha mesta je 51&nbsp;km² a hustota obyvateľstva je 20 000 / km².

Mesto sa nachádza v nadmorskej výške asi 1400 m. n. m. Pri meste v údolí ležia 4 hlavné vrchy (po anglicky sa volajú Shivapuri, Phulchowki, Nagarjuna a Chandragiri). Údolie Káthmandu je súčasťou troch okresov: okres Káthmandu, okres Bhaktapur a okres Pátan s najvyššou hustotou obyvateľstva na vidieku, takmer 1/15 obyvateľov.

## Partnerské mestá

## Referencie a poznámky

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka 
* Fotografie z Káthmandu   


Kathmandu
Kathmandu
Maskat (mesto)

vpravo|thumb|Maskat - stará štvrť
**Maskat** () je hlavné a najväčšie mesto Ománu. Počet obyvateľov bol v roku 2010 734&nbsp;697 ľudí. Metropolitná oblasť sa rozkladá na ploche približne 3&nbsp;500 km² a zahŕňa šesť vilájetov (administratívne jednotky). 

## Geografia
Mesto leží na pobreží Arabského mora pozdĺž Ománskeho zálivu v blízkosti strategicky umiestneného Hormuzského prielivu. Oblasť, v ktorej sa mesto nachádza, sa rozkladá v predhorí západnej časti skalnatého pohoria Al-Hadžar.

## História
Prvé zmienky o Maskate pochádzajú zo začiatku 1. storočia a opisujú ho ako významné prístavné mesto medzi západom a východom. Počas svojej existencie sa Maskat ocitol pod vládou domorodých kmeňov, ale aj pod nadvládou cudzích krajín – napríklad Perzie a Portugalska. V 18. storočí sa vplyv Maskatu rozšíril až k východnému pobrežiu Afriky a Zanzibaru. Ako významný prístav v Ománskom zálive pritiahol Maskat zahraničných obchodníkov a osadníkov z Balúčistanu, Perzie a ďalších krajín. Od čias, keď začal vládnuť sultán Kábús bin Saíd, prešiel Maskat veľkým rozvojom infraštruktúry, začal sa rozrastať a umožnil vznik multietnickej spoločnosti. V októbri roku 2011 bola v meste postavená Royal Opera House Muscat, prvá operná budova na Arabskom polostrove.

## Ekonomika
Tunajšej ekonomike dominuje obchod a príjmy z ropy a prístavu Miná Kábús.

## Iné projekty


Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Mestá v Ománe
Kategória:Prístavné mestá v Ománe
Kategória:Prístavné mestá Arabského mora
Kolombo

**Kolombo** () je najväčšie mesto Srí Lanky. Má rozlohu 37,31 km² a okolo 650-tisíc obyvateľov.

## Iné projekty

Kategória:Mestá na Srí Lanke
Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Kategória:Bývalé hlavné mestá
Alžír

**Alžír** ( *Madína al-Džazá’ir* alebo len  *al-Džazá’ir*) je hlavné a najväčšie mesto Alžírska. Je to významný prístav a žijú tu takmer 2 milióny obyvateľov.

## Poloha
Mesto sa nachádza na severe Alžírska, na stredomorskom pobreží. Je centrom rovnomenného okresu. Z Alžíru je vzdialené mesto Constantine , Oran  a Tamanrasset .

## Dejiny
Dejiny mesta siahajú až do čias starovekého Grécka, kedy bola na území mesta grécka kolónia *Icosium*. V oblasti však žili aj Feničania a samotný Alžír bol založený až v roku 944. V 16. storočí bol v meste vybudovaný hrad a okolo roku 1550 sa v okolí mesta usadili piráti. Zisky z obchodu i koristi podnietila rozvoj mesta, kde začali vyrastať paláce s palmovými hájmi a kvitnúcimi záhradami. 

V roku 1830 mesto obsadili Francúzi, ktorí mu dali francúzsky charakter. V rokoch 1943 až 1944 sídlila v Alžíre dočasná francúzska vláda. V 50. a 60. rokoch zosilneli hlasy, požadujúce nezávislosť krajiny, ktoré postupne prerástli do veľkých násilnosti. 

V roku 1962 sa stal Alžír hlavným mestom Alžírska a nastal jeho prudký rozvoj. Boli vybudované závody a postavené panelové sídliská. V súčasnosti žije v meste okolo 2 milióny a v jeho aglomerácii až 4,5 milióna obyvateľov. 

Alžír spĺňa všetky predpoklady pre prosperujúce mesto. Starý prístav na úpätí masívu Bouzareah je chránený prístavnou hrádzou, ktorá vznikla už v 16. storočí spojením priľahlých skalnatých ostrovov. Alžír má poľnohospodárske zázemie v nížine Mitidža a v Sahele, ktoré mesto oddávna zásobujú potravinami. Dodnes je toto územie najdôležitejšou poľnohospodárskou oblasťou. Pestuje sa tu hrozno, tabak, citrusové plody a obilniny.

## Obyvateľstvo
V roku 1960 malo mesto Alžír 850 000 obyvateľov, dnes je to takmer dvojnásobok. Masívny prílev obyvateľstva nastal v rokoch 1954 až 1977, ktorý sčasti kompenzoval úbytok, spôsobený odchodom Európanov po vyhlásení nezávislosti krajiny v roku 1962. Európsky charakter sa postupne vytráca z obytných štvrtí, no aj z bulváru *Rue Michelet*. Občianska vojna, ktorá je v krajine od volieb v roku 1991, spôsobuje neustály úpadok mesta. Nepokojnú situáciu využívajú aj islamskí fundamentalisti, ktorí bojujú proti iným kultúram. 

## Hospodárstvo
Mesto je významným prístavom, je centrom vývozu ropy, zemného plynu, poľnohospodárskych produktov a textílií. Sídli tu vláda a je centrom služieb celého Alžírska.

## Galéria

Algeri08.jpg|Severná časť mesta
Algeri01.jpg|Pohľad na prístav
NOTRE DAME D'AFRIQUE.ALGER.jpg|Notre Dame d´Afrique
El_Quds_Mall_-_Cheraga.jpg|Centre Commercial Al Qods


## Partnerské mestá

## Iné projekty

## Zdroj


Kategória:Hlavné mestá v Afrike
Kategória:Mestá v Alžírsku
Luanda

**Luanda** je hlavné a najväčšie mesto Angoly. Nachádza sa na pobreží Atlantického oceánu. Je to najväčší prístav a administratívne centrum Angoly. Počet obyvateľov je približne 4,5 milióna. Podľa informácii CNN je Luanda najdrahšie mesto sveta.

## Správne členenie mesta
Luanda sa skladá z dvoch hlavných častí: Baixa de Luanda (stará Dolná Luanda) a Cidade Alta (nové Horné Mesto). Baixa de Luanda leží vedľa prístavu a je charakteristická úzkymi ulicami a starými koloniálnymi budovami.

Mesto samo o sebe je rozdelené do deviatich štvrtí, nazývaných municípios:
Município de Maianga|thumb|left|190px
* Município de Cazenga
* Município de Ingombota
* Município de Kilamba Kiaxi
* Município de Maianga
* Município de Rangel
* Município de Samba
* Município de Sambizanga
* Município de Cacuaco
* Município de Viana
    
Luanda dnes patrí medzi rýchlo sa rozrastajúce aglomerácie. Mesto sa rozrastá za svoje administratívne hranice do priľahlých oblastí a dokonca aj za hranice provincie. Úplne novým satelitným mestom je napríklad Luanda Sul.

## Partnerské mestá
*  Belo Horizonte, Brazília, (1968)
*  Houston, USA (2003)
*  Macao, Čína

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj


Kategória:Hlavné mestá v Afrike
Kategória:Mestá v Angole
Cotonou

**Cotonou** je sídlo vlády a najväčšie mesto Beninu. Mesto má 487 000 obyvateľov. (1998)

## Pozri aj
* Dohoda z Cotonou

## Iné projekty

Kategória:Hlavné mestá v Afrike
Kategória:Mestá v Benine
Nuuk

**Nuuk** () je hlavné a najväčšie mesto Grónska. Bolo založené v roku 1728 nórskym misionárom Hansom Egedem, ale história jeho osídlenia siaha asi 4 200 rokov do minulosti. V roku 2009 tu žilo 17 834 obyvateľov, z ktorých 14 842 sa narodilo v Grónsku. Podľa počtu obyvateľov patrí Nuuk medzi najmenšie hlavné mestá na svete.

V Nuuku má tiež sídlo Grónska univerzita. Obyvateľstvo tvoria Inuiti a Dáni.

## Dejiny
Oblasť okolo Nuuku bola prvýkrát obývaná starovekými, predinjuitskými, paleoeskimáckymi ľuďmi z osady Saqqaq už 2200 rokov pred n. l., keď žili v okolí dnes už opustenej osady Qoornoq. Oblasť Nuuku neskôr v 10. storočí osídlili vikingskí objavitelia (západné osídlenie) a krátko nato Inuiti. Inuiti aj severania žili v tejto oblasti s malými vzájomnými interakciami približne od roku 1000 až do zániku severského osídlenia z nejasných príčin v 15. storočí.

Vlastné mesto založil ako pevnosť Godt-Haab v roku 1728 kráľovský guvernér Claus Paarss, keď premiestnil predchádzajúcu kolóniu nádeje (Haabets Koloni) misionára a obchodníka Hansa Egedeho z ostrova Kangeq na pevninu. V tom čase bolo Grónsko formálne stále nórskou kolóniou (do roku 1814) pod zjednotenou dánsko-nórskou korunou, ale kolónia nemala viac ako tri storočia žiadny kontakt. Paarssovi kolonisti pozostávali zo vzbúrených vojakov, trestancov a prostitútok a väčšina z nich zomrela počas prvého roka na skorbut a iné choroby. V rokoch 1733 a 1734 epidémia kiahní zabila väčšinu domorodého obyvateľstva, ako aj Egedeho manželku. Hans Egede sa po 15 rokoch strávených v Grónsku vrátil v roku 1736 do Dánska a zanechal svojho syna Poula, aby pokračoval v jeho práci. Godthaab sa stal sídlom vlády dánskej kolónie Južné Grónsko, zatiaľ čo Godhavn (súčasný Qeqertarsuaq) bol hlavným mestom Severného Grónska až do roku 1940, keď sa správa zjednotila v Godthaabe.

Okolo roku 1850 sa Grónsko a najmä oblasť okolo Nuuku ocitli v kríze. Európania priniesli choroby a kultúru, ktorá bola v rozpore so zvyklosťami pôvodných obyvateľov Grónska. Mnohí Grónčania žili v chudobe. V roku 1853 prišiel do Grónska Hinrich Johannes Rink a bol prekvapený, ako boli miestna grónska kultúra a identita pod dánskym vplyvom potlačené. V reakcii na to založil v roku 1861 prvé grónske noviny Atuagagdliutt, ktorých redaktorom bol rodený Grónčan. Tieto noviny so sídlom v Nuuku sa neskôr stali dôležitým symbolom grónskej identity.

Počas druhej svetovej vojny došlo k opätovnému prebudeniu grónskej národnej identity. Rozšírilo sa používanie spisovnej grónčiny. V roku 1940 bol v Nuuku zriadený americký a kanadský konzulát.

Mesto zaznamenalo rozmach v 50. rokoch 20. storočia, keď Dánsko začalo modernizovať Grónsko. Tak ako celé Grónsko, aj Nuuk dnes obývajú Inuiti aj Dáni. Viac ako tretina celkovej populácie Grónska žije vo väčšej metropolitnej oblasti Nuuk.

## Partnerské mestá

## Iné projekty

## Referencie
Kategória:Mestá v Grónsku
Kategória:Hlavné mestá v Severnej Amerike
Hanoj

**Hanoj** je hlavné a druhé najväčšie mesto Vietnamu. Skladá sa z 12 mestských okrskov, 17 vidieckych okrskov a jedného mesta na úrovni okresu. Má katastrálnu výmeru 3&nbsp;359,84&nbsp;km² a v roku 2023 malo 8,6 milióna obyvateľov. 

Mesto založil v roku 1010 vietnamský kráľ Ly Thai To. Od roku 1010 až do 1802 bolo najdôležitejším politickým centrom v krajine. Počas vlády dynastie Nguyễn bolo hlavným mestom Huế a Hanoj bol od 1902 do 1954 hlavným mestom Francúzskej Indočíny. Od 1954 do 1976 bol hlavným mestom Severného Vietnamu. V roku 1976 sa stal hlavným mestom zjednoteného socialistického Vietnamu. V roku 2008 mesto anektovalo provinciu Hà Tây a ďalšie dva vidiecke okresy, čím strojnásobilo svoju rozlohu.

Hanoj je centrum kultúry, hospodárstva a vzdelávania severného Vietnamu. Ako hlavné mesto je sídlom 78 veľvyslanectiev, generálneho štábu Vietnamskej ľudovej armády, systému vietnamských štátnych univerzít a ďalších vládnych organizácií. Je tiež významnou turistickou destináciou, v roku 2022 ho navštívilo 18,7 milióna domácich a medzinárodných turistov.

Mesto sa nachádza na brehu Červenej rieky.

## Galéria

File:Literature temple Ha Noi.jpg|Văn miếu
File:HCM Mausoleum.jpg|Mauzóleum exprezidenta Hồ Chi Minha
File:Bůh severu v chrámu Quan Thanh, Hanoj.jpg| Trấn Võ – patrón Vietnamu
File:Hanoi Skyline - NKS.jpg|Panoráma Hanoja


## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Mestá vo Vietname
Kategória:Hlavné mestá v Ázii
Washington, D. C.

**Washington, D. C.** alebo **Washington** (slovenská výslovnosť: [vošinkton] alebo [vašinkton], anglická výslovnosť: [uošinktn]) je hlavné mesto Spojených štátov amerických a **Federálneho dištriktu Kolumbia**, s ktorým je dnes územne zhodné (, skr. *D. C.*; v slovenčine je teda navyše slovo „federálny“). 

Mesto je pomenované podľa Georgea Washingtona, vojnového vodcu Americkej revolúcie a prvého prezidenta Spojených štátov. Na území D. C. nenájdeme mrakodrapy, ktoré sú v iných mestách USA typické, pretože je zakázané, aby bola nejaká budova na území mesta vyššia ako budova Kapitolu. Prevládajú tu budovy verejných inštitúcií a administratívne budovy. Zástavba výškovými budovami sa začína až za riekou Potomac v Arlingtone.

## Dejiny
* Do 17. storočia sídlili na území Washingtonu Algonkinovia.
* Od konca 17. storočia vznikali prvé osady prisťahovalcov.
* 1749 – Bolo neďaleko dnešného Washingtonu, D. C. založené mesto Alexandria.
* 1790 – George Washington vybral toto miesto na stavbu budúceho hlavného mesta.
* 1800 – Do Washingtonu sa presunula vláda, krátko potom, ako bol dokončený Kapitol.
* 1812 – Počas vojny s Anglickom bol Washington ťažko zničený.
* 1976 – Začalo jazdiť metro.
* 2001 – Islamskí fundamentalisti spáchali teroristický útok na Pentagón.

## Zaujímavé miesta
* Biely dom – sídlo prezidenta USA, dokončený bol v roku 1811
* Kapitol – sídlo Kongresu
* Washington Monument  – 169 metrov vysoký obelisk, pamätník prvého prezidenta USA
* Lincolnov pamätník  – pamätník v tvare gréckeho chrámu, vnútri je obrovská socha sediaceho Lincolna
* Jeffersonov pamätník – pamätník v tvare gréckeho chrámu, vnútri je obrovská socha stojaceho Jeffersona

## Doprava
Mestskú hromadnú dopravu zabezpečuje spoločnosť Washington Metropolitan Area Transport Autorithy, ktorá prevádzkuje aj 5 liniek metra, ktoré sú doplnené autobusovými linkami.

Hlavná železničná stanica – Union Station je neďaleko Kapitolu. Operujú tu diaľkové linky (Amtrak), prímestské spoje – smer Maryland (MARC) a prímestské spoje – smer Virgínia (VRE).

Pri meste sú 3 letiská: Ronald Reagan Washington National Airport, Washington Dulles International Airport a Baltimore/Washington International Airport.

## Partnerské mestá

## Galéria

Image:Washington DC view1.jpg|pohľad na Kapitol a National Mall
Image:Wwiimemorial.jpg|Pamätník 2. svetovej vojny
Image:Jefferson Memorial (cropped).jpg|Jeffersonov pamätník
Image:Lincoln statue.jpg|Lincolnov pamätník


## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Fotogaléria objektov v meste Washington, D.C. 


Kategória:Hlavné mestá v Severnej Amerike
Kategória:Veľkomestá USA
Kategória:Dištrikty a územia hlavných miest
Ottawa

**Ottawa** je hlavné mesto Kanady a zároveň štvrté najväčšie kanadské mesto. Nachádza sa vo východnej časti provincie Ontário v Ottawskom údolí. V roku 2011 tu žilo 883 391 obyvateľov.   
    
Mestom preteká rieka Rideau, ktorá sa na severnom konci mesta vlieva do rieky Ottawy, ktorá rozdeľuje mestá Ottawu a susedné mesto Hull. Rieka Ottawa rozdeľuje kanadské provincie Ontário a Quebec.   
    
Do Ottawy ústia kanadské diaľnice 174 a 417. Ďalej sa v nej nachádza medzinárodné letisko. Mestská doprava je založená na systéme autobusových koridorov, kde je časový rozostup medzi spojmi nižší než päť minút.

## Demografia
Podľa sčítania obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 1 017 449 obyvateľov. Z 944 105 jednoduchých odpovedí 585 865 uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 126 030 francúzštinu a 232 210 neoficiálne jazyky, z nich 595 jazyky pôvodných obyvateľov, slovenčinu 530 a češtinu 780 obyvateľov. V roku 2016 malo mesto 934 243 obyvateľov.

## Mestské časti
Skladá sa zo šiestich územných častí:
* Kanata (západ)
* Nepean (juhozápad)
* Downtown (centrum)
* Gloucester (juhovýchod)
* Orléans (východ)
* Cumberland (východ)

## Osobnosti mesta
* Punch Broadbent (* 1892† 1971), hokejista
* Margaret Atwoodová (* 1939), spisovateľka
* Paul Anka (* 1941), kanadsko-americký spevák, textár a herec
* Dan Aykroyd (* 1952), herec
* Steven Glenwood MacLean (* 1954), astronaut
* Kelly Rowanová (* 1967), herečka
* Rod Brind’Amour (* 1970), hokejista
* Alanis Morissette (* 1974), kanadsko-americká speváčka-skladateľka, hudobníčka, producentka, multiinštrumentalistka a herečka
* Dan Boyle (* 1976), hokejista
* Kristina Grovesová (* 1976), rýchlokorčuliarka
* Marc Savard (* 1977), hokejista
* Jesse Levine (* 1987), tenista 
* Patrick Chan (* 1990), krasokorčuliar

## Partnerské mestá
*  Catania, Taliansko
*  Káhira, Egypt
*  Peking, Čína

## Referencie

## Iné projekty
   
    
## Externé odkazy
Oficiálna stránka


Kategória:Hlavné mestá v Severnej Amerike
Kategória:Mestá v Ontáriu
Kategória:Univerzitné mestá v Kanade
Volga

**Volga** (, po tatársky *İdel*, *İdil* alebo *İtil*, po mordvicky *Рав*) je s dĺžkou  (podľa niektorých odborníkov ; pred výstavbou priehrad ) najdlhšia rieka Európy. V antike bola známa pod menom *Atil*, v gréckej podobe *Rha*.

Pramení vo Valdajskej vrchovine (po rusky *Валдайская возвышенность*) pri dedine Volgoverchovie, 228 metrov nad morom a ústi v Kaspickom mori (-), má spád len . 

Do Volgy vteká asi 200 riek, v jej povodí je 151&nbsp;000 riek, potokov a sezónnych tokov na ploche . Ako vodná magistrála spája Volga severnú, strednú a západnú Európu s Kaspickým morom a strednou Áziou. Priemerný ročný prietok je 258 miliárd m³. Ale nemá úmorie, keďže ústi do Kaspického mora. 

## Priehrady na Volge
Volga má najmä na strednom toku veľa priehrad:
* Rybinská priehrada
* Nižnonovgorodská priehrada
* Čeeboksarská priehrada
* Samarská priehrada
* Saratovská priehrada
* Volgogradská priehrada

## Dôležité prítoky Volgy
* Mologa
* Šeksna
* Kostroma
* Unša
* Oka
* Sura
* Vetluga
* Kama
* Samara
* Veľký Irgis

## Mestá na Volge
* Ržev
* Tver
* Dubna
* Kimry
* Rybinsk
* Jaroslavľ
* Kostroma
* Kinešma
* Nižný Novgorod
* Bor
* Kstovo
* Čeboksary
* Zelenodolsk
* Kazaň
* Uljanovsk
* Toljatti
* Samara
* Syzran
* Balakovo
* Saratov
* Marks
* Engels
* Kamyšin
* Volgograd
* Volžskij
* Astrachaň

## Iné projekty

## Referencie




Kategória:Rieky v európskej časti Ruska
Kama

**Kama** (, *Kama*, udm. Кам, *Kam*) je rieka v európskej časti Ruska. Je to ľavý prítok Volgy. 

Vyviera v Hornokamskej vrchovine, potom tečie pri západnom úpätí Uralu a na strednom a dolnom toku je jej dolina často zaplavená vodnými nádržami (Kamská vodná nádrž, Votkinská vodná nádrž, Kujbyševská vodná nádrž). 

Základné údaje:
*dĺžka: 
*povodie: 522 tis. km2
*priemerný prietok: /s
*mestá na brehu: Beriozniki, Perm, Sarapul
*hlavné prítoky: Belaja, Viatka
*splavnosť: od Kamskej vodnej nádrže

## Iné projekty

Kategória:Rieky v Rusku
Kategória:Rieky v európskej časti Ruska
Don

**Don** () je rieka v európskej časti Ruskej federácie, prameniaca na juh od Moskvy v meste Novomoskovsk a vlievajúca sa do Azovského mora pri meste Rostov nad Donom. Dĺžka toku je približne 1 870 kilometrov. Jeho hlavným prítokom je rieka Donec.

## Základná charakteristika
* **Dĺžka:** 1870 km
* S Volgou ju spája od roku 1952 Volžsko-donský kanál

### Prítoky
* **Pravé:** Nepriadva, Krasivaja Meča, Bystraja Sosna (tiež známa jednoducho ako Sosna), Tichaja Sosna, Čornaja Kalitva, Čir, Severský Donec 
* **Ľavé:** Voronež, Bitjug, Chopjor, Medvedica, Ilovľa, Sal, Manyč

## Dejiny
V staroveku bola rieka považovaná za hranicu medzi Európou a Áziou. Od 9. do 12. storočia stávala na brehu rieky chazarská, neskôr staroruská pevnosť Sarkel, ktorá kontrolovala prenášanie lodí medzi Donom a Volgou. V súčasnosti je toto mesto zatopené Cimľjanskou priehradou a medzi Donom a Volgou je vybudovaný vodný kanál. Pomenovanie dala rieka aj donským kozákom, ktorí osídlili úrodné nížiny okolo Donu v 16. a 17. storočí. Toto miesto bolo počas druhej svetovej vojny svedkom ťažkých bojov operácie Uran, jedného zo zlomov v priebehu vojny.

Rieka tvorí ústredný motív v diele spisovateľa Michaila Šolochova, ktorý sa narodil v dedinke Kružilino, (súčasť stanice Vjošenskaja) na hornom toku Donu.

## Priehrady a kanály
Na svojom najvýchodnejšom bode, kde sa Don najviac približuje Volge, bol vybudovaný Volžsko-donský kanál, ktorý spája obe rieky a umožňuje tak lodnú prepravu medzi Azovským a Kaspickým morom. Hladina vody v kanáli je regulovaná Cimľjanskou priehradou na Done.

Medzi Cimľanskou priehradou a mestom Rostov nad Donom je vybudovaná trojstupňová sústava vodných diel, ktoré regulujú spád rieky a plavebnými komorami umožňujú preplávať lodiam. Prvé je postavené pri meste Nikolajevsk, ďalšie v Konstantinovsku a tretí stupeň je pri stanici Kočetovskaja. Posledné z nich, Kočetovskaja, je postavené iba 7,5 kilometra pod ústím rieky Donec do Donu, čím reguluje nielen hladinu Donu, ale aj dolný tok Donca. Kočetovský stupeň bol postavený v rokoch 1914 – 1919 a v rokoch 2004 – 2008 bol zdvojený pridaním ďalšej plavebnej komory. Je zároveň posledným vodným dielom na Done, na zvyšku rieky () je už hladina regulovaná prehĺbením dna.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj


Kategória:Rieky v európskej časti Ruska
Pečora

**Pečora** je rieka na severovýchode európskej časti Ruska. Je dlhá 1809 km, pramení v severnom Urale a ústi v Barentsovom mori v Severnom ľadovom oceáne. Povodie rieky sa rozkladá na ploche 322 000 km2.

## Iné projekty

Kategória:Rieky v Rusku
Kategória:Rieky v európskej časti Ruska
Rýn

**Rýn** (po nemecky *Rhein*, po francúzsky *Rhin*, po holandsky *Rijn*, v jaz. romanši: *Rein*) je jedna z najdlhších a najvodnatejších riek západnej Európy. 

## Názov
Názov rieky vo všetkých troch jazykoch pochádza z keltského *Renos*, doslova „tečúci“, z protoindoeurópskeho koreňa **rei-* („tiecť, utekať“), z ktorého vzniklo aj anglické slovo „run“.

## Dejiny
Spolu s Dunajom tvoril Rýn podstatnú časť severných hraníc Rímskej ríše a od tých čias je živou splavnou magistrálou.

## Charakteristika
Veľká intenzita dopravy, spolu s faktom, že rieka spája najpriemyselnejšie oblasti Európy, veľmi negatívne ovplyvňuje kvalitu vody. Rieka je splavná od švajčiarskeho mesta Bazilej, pre menšie lode približne  ďalej. Splavné sú aj všetky hlavné prítoky Rýna. Na hornom a strednom toku má alpský vodný režim. V oblasti delty je hladina vody v ramenách rieky vždy nad úrovňou okolitej nížiny, ktorú preto treba chrániť pred záplavami 4 hrádzami. So všetkými veľkými západoeurópskymi riekami je spojený kanálmi. Významné mestá na brehoch sú Bazilej, Mannheim, Mainz, Kolín nad Rýnom, Duisburg (najväčší vnútrozemský prístav na Rýne) a Rotterdam.

## Tok
Rieka vzniká sútokom Predného Rýnu a Zadného Rýnu vo Švajčiarsku. Podľa morfológie krajiny a charakteru toku sa rozlišuje: 
* vrchný Rýn / Hochrhein (po Bazilej) – preteká cez Bodamské jazero
* stredný Rýn / Mittelrhein (po Bonn) - niekedy sa rozlišuje horný Rýn / Oberrhein (kúsok za Wiesbadenom) a stredný Rýn (ďalej)
* dolný Rýn (po ústie) – má nížinný charakter, na brehoch sú hrádze

Pred ústím sa delí na niekoľko ramien:
* Waal
* Dolný Rýn (v jednotlivých oblastiach sa nazýva Lek, Nieuwe Maas, Nieuwe Merwede, Nieuwe Waterweg), jeho vetva tvorí rieku Ijsel.

Do rýnskej delty ústi aj belgická rieka Šelda (Schelde/Escaut).

## Prítoky
### Ľavostranné prítoky
Thur, Murg, Necker, Glatt, Sitter, Töss, Glatt, Aare, Birs, Ill, Lauter, Queich, Speyerbach, Rehbach, Isenach, Pfrimm, Selz, Nahe, Mosela, Mása, Nette, Ahr, Erft

### Pravostranné prítoky
Landquart, Ill, Dornbirner Aach, Bregenzer Aach, Argen, Schussen, Radolfzeller Aach, Wutach, Alb, Murg, Wehra, Wiese, Elz, Kinzig, Rench, Murg, Federbach, Alb, Pfinz, Kraichbach, Neckar, Weschnitz, Mohan, Wisper, Lahn, Wied, Sieg, Wupper, Düssel, Ruhr, Emscher, Lippe

## Iné projekty

## Referencie


Kategória:Rieky vo Švajčiarsku
Kategória:Rieky v Lichtenštajnsku
Kategória:Rieky v Rakúsku
Kategória:Rieky v Nemecku
Kategória:Rieky vo Francúzsku
Kategória:Rieky v Holandsku
Kategória:Úmorie Severného mora
Kategória:Geografia Vorarlberska
Kategória:Geografia kantónu Aargau
Kategória:Geografia kantónu Bazilej-mesto
Kategória:Geografia kantónu Bazilej-vidiek
Kategória:Geografia kantónu Graubünden
Kategória:Geografia kantónu Schaffhausen
Kategória:Geografia kantónu St. Gallen
Kategória:Geografia kantónu Zürich
Kategória:Geografia Bádenska-Württemberska
Kategória:Geografia Bavorska
Kategória:Geografia Severného Porýnia-Vestfálska
Kategória:Geografia Porýnia-Falcka
Ladožské jazero

**Ladožské jazero** (, , kar. *Luadogu*) je sladkovodné jazero v Ruskej republike Karelsko v Leningradskej oblasti v severozápadnej časti Ruska. Je najväčším jazerom Európy a je tiež 14. najväčším sladkovodným jazerom na svete. Kotlina jazera bola vytvorená štvrtohornými pevninskými ľadovcami.

## Geografia
Jazero má priemernú rozlohu  (mimo ostrovov). Jeho dĺžka zo severu na juh je 219 kilometrov a jeho priemerná šírka je 83 kilometrov; priemerná hĺbka je 51 metrov, hoci jeho maximálna hĺbka dosahuje 230 metrov v severozápadnej časti. Jazero má okolo 660 ostrovov, ktorých celková plocha činí . Jazero leží v nadmorskej výške . Väčšina ostrovov, vrátane súostrovia Valaam a skalných ostrovov Kilpola a Konevets, je situované v severozápadnej časti jazera.

Jazero je oddelené od Baltského mora Karelskou šijou a odteká z neho rieka Neva do Fínskeho zálivu. 85 % jazernej vody pochádza z prítokov, 13 % zo zrážok nad jazerom a 2 % z podzemných prameňov.

## Dejiny
Jazero sa stalo nesmierne dôležitým počas druhej svetovej vojny. V priebehu blokády Leningradu, ktorá začala potom, ako Wehrmacht dobyl mesto Šlisseľburg na južnom brehu jazera a fínska armáda dosiahla rieku Svir na východe, ktorá spája Onežské jazero s Ladožským, sa okolie jazera na tri roky stalo zúrivým bojiskom. V zimnom období, keď hladina jazera zamŕzala, využívala sa na zásobovanie Leningradu a na evakuáciu jeho obyvateľov tzv. *[[Cesta života]]*, ktorá ako jediná spájala Leningrad, obkľúčený nemeckými vojskami so zvyškom Sovietskeho zväzu.

## Lodná doprava
Jazero je splavné po Bielomorsko-baltskom kanáli a po Volžsko-baltskom kanáli. Od rieky Svir až po rieku Nevu, pozdĺž južného brehu prechádza Novoladožský kanál a tiež starší Staroladožský kanál, ktorý bol postavený v 18. storočí.

## Galéria

Súbor:Laatokka_Sortavalan_edustalla.jpg|Severné pobrežie
Súbor:Priroda_Valaamskogo_arhipelaga.jpg|Valaamske súostrovie
Súbor:Konevets_Sand_beach.JPG|Ostrov Konevets


## Referencie

## Zdroj

## Iné projekty

Kategória:Jazerá v Rusku
Kategória:Povodie Nevy
Kategória:Geografia Karelskej republiky
Ural (rieka)

**Ural** ( [predtým: *Яик* - Jaik ], kaz. *Жайық* - Žajyk) je rieka pretekajúca cez Rusko a Kazachstan. 

Pramení v južnej časti pohoria Ural a vlieva sa do Kaspického mora. Celková dĺžka toku je 2 428 km. Tvorí časť prirodzenej hranice medzi Európou a Áziou.

## Iné projekty

Kategória:Rieky v európskej časti Ruska
Kategória:Rieky v ázijskej časti Ruska
Dneper

**Dneper** (, , ) je rieka nížinného typu v Rusku, Bielorusku a na Ukrajine. Je významná pre dopravu. Pramení vo Valdajskej vrchovine v Rusku a tečie cez Dneperskú nížinu. Južne od Kyjeva je na rieke 5 umelých nádrží a elektrární. Široký záliv, ktorým sa vlieva do Čierneho mora, sa nazýva Dneperský liman. 

## Základné údaje v skratke
* Dĺžka: 
* Povodie: 503 tisíc km²
* Ročný odtok v ústí: priemerne 
* Ľavé prítoky: Sož, Desna, Vorskla
* Pravé prítoky: Pripiať, Ingulec
* Prieplavy: k Západnej Dvine (cez Berezinu); k Nemanu a Visle (cez Pripiať a Dnepersko-bugský prieplav)
* Významné mestá: Smolensk, Mahiľov, Kyjev, Kremenčuk, Dnipro, Záporožie, Cherson
* Nádrže (a elektrárne): Kyjevská, Kremenčukská, Kamjanská, Záporožská (DneproGES), Kachovská

## Mestá na rieke Dneper
V poradí od prameňa k ústiu. 

## Priehrady a vodné elektrárne na Dnepre
V poradí od prameňa k ústiu:

## Referencie

## Iné projekty


Kategória:Rieky v Rusku
Kategória:Rieky na Ukrajine
Kategória:Rieky v Bielorusku
Kategória:Rieky v európskej časti Ruska