Jaroslav Heyrovský

**Jaroslav Heyrovský** (* 20. december 1890, Praha – † 27. marec 1967, Praha) bol český fyzikálny chemik ocenený v roku 1959 Nobelovou cenou za chémiu. Venoval sa hlavne polarografii.

## Životopis
Narodil sa v Prahe ako piate dieťa Leopolda Heyrovského, profesora rímskeho práva na českej univerzite v Prahe, a jeho manželky Kláry, rodenej Hanlovej. Jeho bratom bol entomológ Leopold Heyrovský ml.

Do roku 1909 študoval na gymnáziu, potom odišiel študovať do Londýna v rokoch 19101914 na University College, kde bol vedený sirom W. Ramsayom. V roku 1918 získal doktorát na Karlovej univerzite v Prahe. Počas 1. svetovej vojny slúžil vo vojenskej nemocnici ako lekárnik a rádiológ.

Svoju univerzitnú kariéru začal ako asistent profesora B. Braunera v Ústave analytickej chémie Karlovej univerzity, v roku 1922 bol povýšený na docenta a v roku 1926 sa stal prvým profesorom fyzikálnej chémie na univerzite. Bol členom mnohých zahraničných vedeckých inštitúcií a čestným doktorom niekoľkých svetových univerzít.

Založil Polarografický ústav ČSAV a ako jeho profesor a riaditeľ vychoval veľký počet žiakov. Vytvoril vo svete uznávanú vedeckú školu. Už ako mladý začal z podnetu profesora fyziky na Karlovej univerzite v Prahe B. Kučeru teoreticky riešiť problém anomálie na elektrokapilárnych krivkách. Zdokonalil Kučerovu metódu, ktorá spočívala v tom, že sa za pomoci špeciálnych elektród, tvorených ortuťovou kvapkou a platinovým drôtikom, dalo v roztoku určiť i nepatrné množstvo prímesí. Ďalej objavil originálny spôsob výskumu elektrolytických dejov, ktorý bol založený na použití ortuťovej kvapkovej elektródy v spojení s vyrovnávacou elektródou a na meraní priebehu intenzity elektrického prúdu, ktorý prechádza elektrolytickým roztokom v závislosti na napätí. Táto metóda sa rýchlo rozšírila vo svete a uplatnila sa i v priemysle, napríklad v metalurgii a potravinárskom priemysle ako vynikajúci test na zistenie nepatrného množstva cudzej látky. Prvé údaje o tejto metóde publikoval v roku 1922 v časopisoch a v roku 1923 ju vysvetlil v prednáške na zasadaní Faradayovej spoločnosti v Londýne.
V roku 1925 spoločne so svojím japonským žiakom M. Shikatem zostrojil prístroj pre automatický záznam kriviek v závislosti intenzity prúdu a napätia, ktorý nazvali polarograf. Od tej doby sa taktiež táto nová záznamová metóda nazýva polarografia a Heyrovský ju v päťdesiatych rokoch doplnil oscilografickou polarografiou.
náhľad|Heyrovského polarograf

Stal sa jediným československým občanom, ktorý dostal Nobelovu cenu za chémiu a jeho vedecká práca preslávila československú vedu na celom svete.

Po svojej smrti v roku 1967 bol pochovaný v Prahe na Vyšehrade.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Stránka komisie Nobelových cien o Jaroslavovi Heyrovskom
* Jaroslav Heyrovsky: Nobel laureate

Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Českí chemici
Kategória:Českí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Českí vynálezcovia
Kategória:Českí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Pracovníci Československej akadémie vied
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Osobnosti na česko-slovenských poštových známkach
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Karlovej univerzity
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Kategória:Členovia Nemeckej akadémie prírodných vied Leopoldina
Kategória:Členovia Ruskej akadémie vied
Kategória:Pochovaní v Prahe
Kategória:Vyučujúci na Karlovej univerzite
Kategória:Absolventi University College London
Kategória:Absolventi Karlovej univerzity
Kategória:Držitelia čestných doktorátov Viedenskej univerzity