open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antonio Espaillat

**Antonio Espaillat** (* 11. november 1965, New York, New York, USA) je podnikateľom v oblasti reštaurácií, zábavy, komunikácií a médií. Espaillat je prezidentom mediálneho konglomerátu RCC Media, pod ktorý patrí niekoľko televíznych kanálov a viac ako 50 rozhlasových staníc, čo ho robí druhým najväčším vysielateľom v Dominikánskej republike.

## Osobný život
Narodil sa v New York City. Je synom podnikateľov Elisea Antonia Espaillata a Any Grecie Lópezovej. Vyštudoval administráciu spoločnosti na Universidad APEC v Dominikánskej republike. Oženil sa s Montserrat Namnumovou, s ktorou má dve deti – Ricarda Antonia a Sofiu.

## Kariéra
Svoju obchodnú kariéru začal spolu s matkou Anou Greciou Lópezovou v nočnom klube Jet Set, ktorý bol najdlhšie fungujúcim nočným klubom v Santo Domingu. Po rokoch prevzal plnú kontrolu nad správou a riadením nočného klubu. Získava podiely v skupine rozhlasových staníc Radio Cadena Comercial Group, známejšej ako RCC Media. V súčasnosti je najväčším a najvýznamnejším akcionárom v tejto rozhlasovej sieti. RCC Media vlastní rozhlasovú stanicu Los 40 a Radio Disney.

V roku 2018 spoločnosť získala pod správu televízne stanice Telefuturo, Channel 23 a rozhlasovú stanicu Cadena Hispanoamericana. V roku 2021 Hispánsky americký tlačový kongres ocenil RCC Media a tím Sol de la Mañana za ich prínos pre dominikánsku komunitu a komunikáciu.

V gastronomickom odvetví vlastní Jalao, kultovú reštauráciu v Santo Domingo zameranú na kultúru, gastronómiu a umenie Dominikánskej republiky. V roku 2022 v spolupráci so šéfkuchárom Richardom Sandovalom otvoril reštauráciu Jalao v New Yorku.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Dominikánska republika
Kategória:Osobnosti z New Yorku
Studenec (prítok Hornádu)

**Studenec** je vodný tok v Branisku a Hornádskej kotline na území okresu Spišská Nová Ves. Je to ľavostranný prítok Hornádu, ktorý má dĺžku približne 5,5 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v južnej polovici Braniska, v centre geomorfologického podcelku Sľubica, na južnom úbočí Sľubice (), v nadmorskej výške približne  Prameň sa nachádza v lesnom poraste v závere doliny, odkiaľ tečie na juh cez lokalitu Do močiara. Preteká popod sedlo Predky a postupne sa stáča na juhozápad. Priberá ľavostranný prítok spod Predného Moravca () a pokračuje údolím, zovretým medzi Ortovnicu a Bugľovec. Pred obcou Vojkovce opúšťa pohorie Branisko a jeho podcelok Sľubica a vteká do Hornádskeho podolia, podcelku Hornádskej kotliny. Na okraji Vojkoviec priberá pravostranný prítok z lokality Bugľovec a pokračuje na juhozápad neveľkým údolím medzi návršiami Hejbarok () a Brána (). Na dolnom toku priberá niekoľko malých prítokov a vteká do údolia Hornádu. Podteká cestu II/547 a následne sa, severozápadne od obce Kolinovce, v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a na hornom toku preteká katastrálnym územím obce Vojkovce, následne zvyškom toku vytvára hranicu katastrov obcí Kaľava a Kolinovce s územím mesta Spišské Vlachy, všetko v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádska kotlina, Hornádske podolie
* Branisko, Sľubica

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Branisku
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Vojkovce
Kategória:Kolinovce
Kategória:Kaľava
Kategória:Spišské Vlachy
Kartuli sabčota enciklopedia

***Kartuli sabčota enciklopedia*** (, v preklade: *Gruzínska sovietska encyklopédia*) je 12-zväzková gruzínsko-jazyčná odborná encyklopédia vydávaná v Tbilisi v rokoch 1975 až 1987.

11 zväzkov obsahuje heslá v abecednom poradí, v roku 1981 vyšiel osobitný zväzok ku Gruzínskej sovietskej socialistickej republike. Encyklopédia obsahuje vyše 70 000 hesiel z rôznych oblastí gruzínskej histórie, kultúry, vedy a spoločnosti. Na jej tvorbe sa podieľalo veľké množstvo gruzínskych vedcov. Encyklopédia predstavovala prvé dielo tohto druhu v gruzínčine a jej vydanie býva vnímané ako veľký úspech gruzínskej vedy. Hlavným redaktorom encyklopédie bol Irakli Abašidze. Skupina pracujúca na vydaní encyklopédie získala štátnu cenu.

## Zväzky

 
## Referencie

 
## Iné projekty

 
## Externé odkazy
* pdf súbory jednotlivých zväzkov (po gruzínsky)
 

Kategória:Gruzínske encyklopédie
Twd

**twd SK, s.r.o.** je slovenská obchodná a výrobná spoločnosť so sídlom v Banskej Bystrici, ktorá sa špecializuje na dodávku komponentov, doplnkov a technológií pre nábytkársku, drevársku a stavebnú výrobu. Od svojho vzniku v roku 1993 sa firma rozšírila do Česka a Poľska.

## História
Spoločnosť bola založená v roku 1993 pod názvom **Trendwood** Ing. Igorom Patrášom. V roku 1994 vznikli prvé predajne a bol zavedený názov a logo **twd**. V roku 1996 začala spoluprácu s rakúskou spoločnosťou **[[Julius Blum|Julius Blum GmbH]]**, popredným výrobcom kovaní pre nábytok.

Medzi ďalšie míľniky patrí:
* 1998 – spustenie prvej webstránky
* 2002 – otvorenie novej centrály v Banskej Bystrici, založenie e-shopu
* 2004 – otvorenie pobočky v Bratislave
* 2006 – výstavba skladu pre pracovné dosky a DTD
* 2009 – vstup na český trh
* 2012 – začiatok predaja do Poľska
* 2018 – otvorenie novej centrály a logistického centra v Banskej Bystrici (investícia takmer 6 mil. EUR)
* 2020 – otvorenie centrály v Prostějove v Česku
* 2021 – druhá generácia rodiny prebrala operatívne riadenie firmy

## Súčasnosť
Skupina twd prevádzkuje vlastné predajne a showroomy v Banskej Bystrici, Bratislave, Košiciach, Bánovciach nad Bebravou, Bardejove a v českom Prostějove. V rámci e-shopu ponúkajú viac ako 25 000 produktov určených najmä pre výrobcov nábytku, drevostavieb a remeselníkov.

V roku 2023 dosiahla firma obrat viac než 25 miliónov eur a vybavila viac ako 25 000 zásielok a zamestnáva vyše 100 pracovníkov.

Firma každoročne organizuje výstavu MNS, ktorá v roku 2024 opäť priniesla rekordný počet vystavovateľov a dodávateľov. Tento event, ktorý sa konal v Banskej Bystrici, sa stal dôležitou platformou na prezentáciu noviniek a inovácií v oblasti drevárskeho priemyslu.

## Odborná činnosť
Firma je členom Zväzu spracovateľov dreva SR a podporuje odborné vzdelávanie prostredníctvom vydávania odborných magazínov ako napríklad „Drevársky magazín“ (od roku 2000).

## Aktivity
Spoločnosť je známa aj svojou aktívnou účasťou na veľtrhoch a výstavách, a materiálne podporuje odborné školy v oblasti drevovýroby.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka spoločnosti
* Oficiálny e-shop

Kategória:Maloobchodné podniky
Erika Benešová

**Erika Benešová** (* 19. december 1963, Košice) je bývalá slovenská futbalová reprezentantka. V Olympii Košice hrala na pozícii ofenzívnej záložníčky v slovenskej najvyššej súťaži, ktorej bola kapitánkou. 

## Úspechy
### Klubové
* Olympia Košice
*  1. liga žien:
**  Vicemajster Slovenska:  1998/99

### Individuálne
* Jedenástka roka: 1988 
* Jedenástka roka: 1989 
*Jedenástka roka: 1995 

## Vystúpenia a góly za reprezentáciu – Slovensko

## Referencie

## Externé odkazy
* Erika  Benešová na webe denníka *SME*

* Erika Benešová https://futbalsfz.sk/reprezentacia/hrac/5d65320886dc8b7238233eaa/erika.benesova?sectionId= profil hráča na oficiálnom  webe futbal.sfz.sk

 
Kategória:Slovenské futbalistky
Kategória:Osobnosti z Košíc
Veľká cena Japonska 2025

**Veľká cena Japonska 2025** (oficiálne angl. **Formula 1 Lenovo Japanese Grand Prix 2025**), ktorá sa uskutočnila 6. apríla 2025 na pretekárskom okruhu Suzuka Circuit v Japonsku. Preteky boli tretími pretekmi v poradí v sezóne 2025 šampionátu Formuly 1.

## Kvalifikácia
Kvalifikácia sa uskutočnila 5. apríla 2025 v 15:00 miestneho času (UTC+9).

## Preteky
Preteky sa uskutočnili 6. apríla 2025 v 14:00 miestneho času (UTC+9).

## Priebežné poradie šampionátu

**Poradie šampionátu jazdcov**

**Poradie šampionátu konštruktérov**

## Poznámky
*— Carlos Sainz sa kvalifikoval na 12.mieste, avšak po obmedzení Lewisa Hamiltona v Q2 dostal penalizáciu troch miest.

## Referencie

Kategória:Formula 1 v roku 2025
Kategória:Veľká cena Japonska
Kategória:2025 v Japonsku
Marcela Gregová

**Marcela Gregová** (* 16. august 1970) je bývalá slovenská futbalistka a reprezentantka Slovenska, ktorá hrávala na pozícii stredopoliarky a útočníčky. Svoju kariéru zahájila v košickom klube Olympia Košice.

## Reprezentácia
Vystúpenia a góly za reprezentáciu – Slovensko:

## Referencie

## Externé odkazy
*Marcela Gregová na webe denníka *SME*
* Marcela Gregová https://futbalsfz.sk/reprezentacia/hrac/5d6538fc86dc8b7238242676/marcela.gregova?sectionId= profil hráča na oficiálnom  webe futbal.sfz.sk

 
Kategória:Slovenské futbalistky
Vicente Bokalic Iglic

Mons. **Vicente [[kardinál]] Bokalic Iglic** (* 11. júna 1952, Lanús, Buenos Aires, Argentína) je argentínsky rímskokatolícky kňaz, biskup a kardinál. V rokoch 2013 až 2024 viedol diecézu Santiago del Estero ako biskup a potom sa stal jej prvým arcibiskupom, keď bola 22. júla 2024 povýšená do hodnosti arcidiecézy a zároveň mu bol udelený titul „argentínsky prímas“. Za kardinála bol vymenovaný 7. decembra 2024. V rokoch 2010 až 2013 pomocným biskupom v Buenos Aires, zatiaľ čo jeho arcibiskupom bol kardinál Jorge Mario Bergoglio, budúci pápež František.

## Život
Vincente Bokalic Iglic sa narodil 11. júna 1952 v meste Lanús v Buenos Aires. Jeho rodičia tam emigrovali zo Slovinska v roku 1949. Vstúpil do Misijnej kongregácie (Vincentínov) v San Miguel a Maxime. Večné sľuby vincentínov zložil 5. júna 1976. Za kňaza bol vysvätený 11. apríla 1978.

Bol zodpovedný za službu povolaní a mládeže arcidiecézy Buenos Aires a tiež bol farským vikárom Nuestra Senora de la Medalla Milagrosa počas nasledujúcich dvoch rokov. V rámci rehole bol v rokoch 1983 až 1986 formátorom a v rokoch 1987 až 1990 predstaveným seminára. V rokoch 1991 až 1993 opäť pôsobil vo farnosti Nuestra Senora de la Medalla Milagrosa. Bol misionárom v Územnej prelatúre.

Po tom, čo v rokoch 2000 až 2003 pôsobil ako misionár a farár v diecéze Goya, bol od decembra 2003 do decembra 2009 provinciálnym predstaveným vincentínov a potom sa na niekoľko mesiacov vrátil do farnosti Nuestra Senora de la Medalla Milagrosa.

## Biskup

Dňa 15. marca 2010 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za pomocného biskupa v Buenos Aires a titulárneho biskupa diecézy Summa. 29. mája prijal biskupskú vysviacku od arcibiskupa Jorge Maria Bergoglia z Buenos Aires, neskoršieho pápeža Františka, spolusvätiteľmi boli arcibiskup Andrés Stanovnik a biskup Mario Aurelio Poli z diecézy Santa Rosa v Argentíne.

Pápež František ho 23. decembra 2013 vymenoval za biskupa diecézy Santiago del Estero. Bol tam inštalovaný 9. marca 2014.

Pápež František 22. júla 2024 povýšil diecézu Santiago del Estero na arcidiecézu a vymenoval ho za prvého arcibiskupa, pričom mu udelil aj titul „argentínsky prímas“.

## Kardinál
Pápež František 6. októbra 2024 oznámil, že plánuje ho vymenovať za kardinála 8. decembra. Dátum, ktorý sa neskôr zmenil na 7. decembra.

Dňa 7. decembra 2024 ho pápež František vymenoval a kreoval na konzistóriu za kardinála, pričom mu ako členovi rádu kardinálov kňazov udelil titul Santa Maria Maddalena in Campo Marzio.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Argentínske osobnosti chorvátskeho pôvodu
Kategória:Argentínski kardináli
Kategória:Argentínski rímskokatolícki arcibiskupi
Bélisaire et Prudence Beresford

**Bélisaire et Prudence Beresford** je francúzska filmová séria pozostávajúca z troch častí, ktoré vznikli v rokoch 2005, 2008 a 2012. Režisérom trilógie bol Pascal Thomas a hlavné úlohy stvárnili  Catherine Frot a André Dussollier. Ide o filmové spracovanie poviedok a detektívnych románov od anglickej spisovateľky Agathy Christie.

## Filmy série
Séria sa skladá z troch filmov:

* *Mon petit doigt m'a dit* (2005)
* *Le crime est notre affaire* (2008)
* *Associés contre le crime* (2012)

## Herecké obsadenie

## Filmový štáb

## Technické parametre

## Poznámky

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Francúzske filmové série
Slatvinský potok (prítok Hornádu)

**Slatvinský potok** je vodný tok v Branisku a Hornádskej kotline na území okresu Spišská Nová Ves. Je to ľavostranný prítok Hornádu s dĺžkou približne 5,5 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na južnej polovici Braniska, na západe geomorfologického podcelku Sľubica, na západnom úbočí Sľubice (), v nadmorskej výške približne  Prameň sa nachádza v lesnom poraste v závere nevýraznej doliny, v lokalite Turnisko, odkiaľ sprvu tečie západným smerom. Opúšťa podcelok Sľubica i pohorie Branisko a už v Hornádskej kotline a jej podcelku Hornádske podolie priberá pravostranný prítok a stáča sa na juhozápad. Postupne mení smer toku na juh a preteká obcou Slatvina, v ktorej priberá svoj najvýznamnejší prítok, ľavostranný Buglovec. Pokračuje popod pahorok Lazy () a stáča sa na juhozápad. Kopírujúc hlavnú cestu, už bez významnejších prítokov, tečie západným úpätím vrchu Hejbarok (). Križuje cestu II/547 a následne sa, juhovýchodne od mesta Spišské Vlachy, v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a na hornom toku preteká katastrálnym územím obce Slatvina, následne prechádza na územie mesta Spišské Vlachy v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádska kotlina, Hornádske podolie
* Branisko, Sľubica

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Branisku
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Slatvina
Kategória:Spišské Vlachy
Zuzana Jeleneková

**Zuzana Jeleneková** (* 4. január 1977, Košice) je bývalá slovenská futbalová reprezentantka.

## Úspechy
### Klubové
Olympia Košice

 1. slovenská futbalová liga žien:
* : 1998/99 
* : 2000/01 
* : 1999/00 

### Individuálne
* Jedenástka roka VSFZ (Východoslovenský futbalový zväz) : 2015 

## Reprezentácia
Vystúpenia a góly za reprezentáciu – Slovensko:

## Referencie

## Externé odkazy
* Zuzana Jeleneková na webe denníka *SME*

 
Kategória:Slovenské futbalistky
Kategória:Osobnosti z Košíc
Duna (film z roku 1984)

***Duna*** (v origináli ) je americký sci-fi film z roku 1984, ktorého režisérom je David Lynch. Film je natočený podľa rovnomenného románu z roku 1965 od Franca Patricka Herberta. Vo filme hralo niekoľko významných hercov a film patril vo svojej dobe k najnákladnejším filmovým dielam, ale bol komerčne neúspešný. Postupne sa film stal kultovou záležitosťou. Existuje niekoľko rôznych verzií (zostrihov) filmu.

## Obsadenie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Filmy z 1984
Kategória:Sci-fi akčné filmy USA
Kategória:Dobrodružné filmy USA
Kategória:Filmy podľa knihy
Kategória:Filmy režírované Davidom Lynchom
Kategória:Filmy podľa názvu
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2025 – IV. divízia

**[[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2025]] – [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji – IV. divízia|IV. divízia]]** bol hokejový turnaj piatej (najnižšej) kategórie v rámci Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji, ktoré každoročne organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Vo IV. divízii hralo šesť mužstiev v jednej skupine. Turnaj sa hral v Jerevane v Arménsku od 13. do 19. apríla 2025.

## Účastníci

## Konečné poradie

|}

## Zápasy
*Všetky časy sú miestne ([[Arménsky čas]] – [[UTC+4]]).*

## Referencie

Kategória:Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2025
Kategória:Ľadový hokej v 2025
Kategória:Športové podujatia v Arménsku
Kategória:2025 v Ázii
Diafonizácia

**Diafonizácia** (alebo **čistenie a farbenie**) je laboratórna technika používaná na zvieracích vzorkách, ktorá využíva rôzne chemikálie na spriehľadnenie mäkkých tkanív. Telo zvieraťa sa kúpe v trypsíne (enzým, ktorý rozkladá mäso), čím sa tkanivá stanú priesvitnými. Následne sa kosti a chrupavky zafarbia špeciálnymi farbivami, najčastejšie alizarínovou červenou (pre kosti) a alciánovou modrou (pre chrupavky).

## Význam
Táto metóda je najefektívnejšia pri malých živočíšnych exemplároch, kde je zabezpečený rovnomerný prienik chemikálií do tkanív. Vzorky, ktoré nie je možné pitvať, sa pomocou Diafonizácie uchovávajú ako mokré preparáty (priehľadné telo so zafarbenými vnútornými štruktúrami). Používa sa najmä na spracovanie krehkých alebo veľmi chúlostivých druhov, ktoré by sa pri tradičnej pitve poškodili. Umožňuje študovať anatómiu zvieraťa bez potreby narušenia jeho tela, čo z nej robí neinvazívnu dokumentačnú techniku.

Pri väčších organizmoch býva účinnosť nižšia, pretože trypsín nedokáže preniknúť dostatočne hlboko do tkaniva. Metóda je menej účinná pri väčších exemplároch, keďže enzým trypsín má obmedzenú schopnosť prenikať hlboko do tkanív.

## História
Diafonizáciu prvýkrát vyvinul O. Schultze v roku 1897. Neskôr ju mnoho vedcov upravilo ako napr. Mall (1906), Dawson (1926), Lipman (1935), Cumley (1939), True (1947), Dingerkus (1977) a Potthoff (1984).

## Spôsob
* Začína sa prečisťovaním zvieraťa pomocou transparentného kúpeľa s trypsínom a tráviacim enzýmom, ktorý pomaly rozkladá mäso. 
* Po jeho vyčistení sa vzorka vloží do glycerínu.
* Farby, ktoré sa používajú najčastejšie na sfarbenie kostí a chrupaviek, sú alizarínová červená a alciánová modrá.
* Diafonizácia nie je vhodná pre zvieratá dlhšie ako 30 centimetrov, z dôvodu obmedzenej schopnosti trypsínového kúpeľa prenikať do tkanív väčších zvierat *(výnimkou sú hady)*.

## Doplňujúce informácie
Mnoho ľudí považuje Diafonizáciu za vizuálne pozoruhodný a prekrásny spôsob zachovať telo zvieraťa. Pokrok v technológii zobrazovania spôsobil, že táto prax je takmer zastaraná, hoci sa rozširuje ako forma umenia.

Aj keď sa tieto exempláre môžu zdať predražené, náklady často odrážajú značný čas a starostlivosť, ktorú si ich výroba vyžaduje. Použité chemikálie môžu byť dosť drahé, čo môže byť odrádzajúce so začatím Diafonizácie. Napriek svojim zásluhám sa Diafonizácia vo vedeckej oblasti veľmi nepoužíva.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Oporná sústava
Kategória:Zoológia
Dezső Kosztolányi

náhľad| Dezső Kosztolányi (1903)
**Dezső Kosztolányi** (* 29. marec 1885† 3. november 1936) bol maďarský básnik, prozaik a&nbsp;prekladateľ.

## Život
Narodil sa&nbsp;v&nbsp;uhorskom meste Subotica, ktoré mu neskôr poslúžilo ako model pre&nbsp;fiktívne mesto Sárszeg, použité v&nbsp;jeho novelách. Začal študovať v&nbsp;Budapešti a&nbsp;neskôr vo&nbsp;Viedni, kde tiež začal pracovať ako novinár. Od&nbsp;roku 1908 bol budapeštianskym spravodajcom.

## Dielo
[vľavo|náhľad|Hrob Dezsőa Kosztolányiho na [Kerepesi cintorín, od Andrása Őszeho]]
V&nbsp;roku 1907 vydal prvú básnickú zbierku *Medzi štyrmi stenami*, v&nbsp;roku 1910 druhú, *Náreky úbohého dieťaťa*, ktorá bola veľmi úspešná. Od&nbsp;tej doby vydal obrovské množstvo noviel (napr.&nbsp;zväzok *Kornél Esti*, 1933) i&nbsp;básnických zbierok, takmer jednu knihu ročne.

### Básnické zbierky
* *Chlieb a&nbsp;víno* (1920)
* *Náreky smutného muža* (1924)
* *Nahý* (1929)
* *Zúčtovanie* (1935)

### Romány
* *Krvavý básnik Nero* (1921, slovensky 1935)
* *Škovránok* (1924, slovensky 1961)
* *Zlatý drak* (1925, česky 1974, slovensky doposiaľ nie je dostupný po slovensky)
* *Anna Édešová* (1926, slovensky ako *Slúžka* 1969 alebo *Sladská vrahyňa* 2015)

Od&nbsp;roku 1908 prispieval do&nbsp;časopisu *[[Nyugat]]* (Západ) svojimi básňami. Zomrel v&nbsp;roku 1936 na&nbsp;rakovinu. Mimo svoje vlastné dielo bol veľmi plodným prekladateľom, najmä z&nbsp;angličtiny. Do&nbsp;maďarčiny preložil napríklad Rómea a&nbsp;Júliu, Alicu v&nbsp;krajine zázrakov či&nbsp;Kiplingovu báseň Keď. Prekladal tiež básne Rainera Maria Rilkeho a&nbsp;Paula Valéryho. Antológia prekladov: *Moderní básnici* (1913), *Čínske a&nbsp;japonskej básne* (1931).

### Slovenské preklady
Kosztolányiho poéziu preložili Valentín Beniak a Emil Boleslav Lukáč v antológiach maďarskej poézie *Na brehu čiernych vôd* (1943) a *Spoveď Dunaja* (1976). Valentín Beniak je aj autrom antológie maďarskej poézie *Večerná blýskavica* (1957), ktorá obsahuje šesťdesiattri Kosztolányiho básní z jeho celkových šesťdesiatich štyroch.

Alžbeta Göllnerová-Gwerková preložila jeho román *Krvavý básnik Nero* (1935) a tým Kosztolányiho uviedla do slovenského (aj českého) literárneho kontextu.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Maďarskí prekladatelia
Kategória:Maďarskí spisovatelia
Kategória:Maďarskí spisovatelia románov
Kategória:Maďarskí básnici
Kategória:Maďarskí novinári
Kategória:Osobnosti zo Subotice
Kategória:Pochovaní na cintoríne Kerepesi
Marc et Sophie

***Marc et Sophie*** je francúzsky televízny seriál, ktorí vytvorili Stéphane Barbier a Guy Gingembre. Sitkom bol vysielaný od 5. septembra 1987 do 23. mája 1992 na TF1. Hlavnú dvojicu manželského páru stvárnili Gérard Rinaldi a Julie Arnold. Za celú dobu vzniklo 5 sérii po 220 epizódach, ktoré v priemere trvali okolo 26 minút.

Natáčanie prebiehalo v Studios de France (budova 104) v La Plaine Saint-Denis. Hlavnú pieseň *Marc et Sophie* seriálu naspieval Gérard Rinaldi.

## Herecké obsadenie

### Pravidelní účinkujúci
* Gérard RinaldiMarc Righini
* Julie ArnoldSophie Righini
* Ginette GarcinMamma, Marcova matka
* Marie-Pierre CaseyMadame Moulinard
* Claude GensacGrenelle, Sophiina matka
* Daniel GélinEdmond, Sophiin otec
* Florence Geantysekretárka Stéphanie
* Julie Marboeufsekretárka Stéphanie
* Jennifer LauretJuliette, susedka na poschodí

### Ostatní účinkujúci
V jednotlivých epizód sa objavilo viacero hercov vrátane:
* Luis Rego
* Michel Galabru
* Michel Constantin
* Henri Guybet
* Patrick Sébastien
* Jean Rougerie
* Alice Sapritch
* Katia Tchenko
* Jean-Pierre Castaldi
* Jacques Balutin
* Jean-Pierre Rambal
* Patrick Préjean
* Bernard Menez
* Rufus

## Série a epizódy

### 1. séria (19871988)

### 2. séria (19881989)

### 3. séria (19891990)

### 4. séria (19901991)

### 5. séria (19911992)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

* 

## Zdroj

Kategória:Francúzske televízne seriály
Európska cesta 101

**Európska cesta 101** (*E101*) je európska cesta, ktorá vedie z ruskej Moskvy do Kyjeva na Ukrajine. Jej celková dĺžka je 854 km.

## Priebeh
Európska cesta prepája dve významné východoeurópske metropoly a mestá na nej ležiace. Od severu na juh tak vedie po trase:

* Rusko: M 3: Moskva – Kaluga – Briansk – hranica s Ukrajinou
* Ukrajina: M 02: hranica s Ruskom – Hluchiv – Kipti a M 01: Kipti – Kyjev

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

101
Kategória:Cestná infraštruktúra na Ukrajine
Kategória:Cestná infraštruktúra v Rusku
Oľšavec (prítok Hornádu)

**Oľšavec** je vodný tok v Branisku a Hornádskej kotline na území okresov Levoča a Spišská Nová Ves. Je to ľavostranný prítok Hornádu s dĺžkou približne 7 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v južnej polovici Braniska, na západe geomorfologického podcelku Sľubica, na severozápadnom úbočí Sľubice (), v nadmorskej výške približne  Prameň sa nachádza v lesnom poraste v závere nevýraznej doliny, v lokalite Košiare. Od prameňa tečie krátko na západ, následne sa stáča na juhozápad a priberá ľavostranný prítok spod Turniska. Opäť sa točí na západ a onedlho opúšťa pohorie Branisko a jeho podcelok Sľubica a pokračuje Hornádskou kotlinou a jej podcelkom Hornádske podolie. Juhozápadne od Dúbravy priberá dva významnejšie pravostranné prítoky a postupne sa stáča na juhozápad. Preteká obcou Oľšavka, pod ktorou tečie už na juh a priberá ďalší pravostranný prítok z lokality Rúry a onedlho i najvýznamnejší, ľavostranný potok Lázky. Na dolnom toku vedie údolím medzi Lazmi () a Patriou () a vteká do Vlašskej kotliny, časti Hornádskeho podolia. Podteká cestu II/547 a následne sa, juhovýchodne od mesta Spišské Vlachy, v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a na hornom toku preteká katastrálnym územím obce Dúbrava v okrese Levoča v Prešovskom kraji, následne prechádza na územie obce Oľšavka v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji a napokon i kataster mesta Spišské Vlachy.

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádska kotlina, Hornádske podolie
* Branisko, Sľubica

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Branisku
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Levoča
Kategória:Vodné toky v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Dúbrava (okres Levoča)
Kategória:Oľšavka (okres Spišská Nová Ves)
Kategória:Spišské Vlachy
Soca

**Soca** (názov zložený zo slov „**so**ul of **ca**lypso“) je hudobný žáner, ktorý vznikol v 70. rokoch 20. storočia v štáte Trinidad a Tobago. Považuje sa za odnož kalypsa s vplyvmi západoafrických (napr. kaiso) a východoindických rytmov. Vytvoril ho Ras Shorty I (alebo Lord Shorty) v snahe oživiť tradičné calypso, ktorého popularita medzi mladšími generáciami na Trinidade klesala kvôli nárastu popularity reggae z Jamajky a soulu a funku zo Spojených štátov. Od 80. rokov 20. storočia sa žáner soca vyvinul do niekoľkých nových štýlov.

## Referencie

## Zdroje

Kategória:Hudobné žánre
Žehrica

**Žehrica** je vodný tok v Branisku a Hornádskej kotline na území okresov Levoča a Spišská Nová Ves. Je to ľavostranný prítok Braniska v povodí Hornádu s dĺžkou približne 7 km a je tokom VI. rádu. Hornou časťou preteká národnou prírodnou rezerváciou Rajtopíky.

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Braniska, v geomorfologickom podcelku Sľubica, na juhozápadnom úbočí Rajtopíkov (), v nadmorskej výške približne  Prameň sa nachádza v lesnom poraste v závere neveľkej doliny, pod sedlom Humence, na území NPR Rajtopíky. Na hornom toku tečie krátko na severozápad, následne sa stáča na západ a opúšťa chránené územie i samotné pohorie Branisko a jeho podcelok Sľubica. Pokračuje Hornádskou kotlinou a jej podcelkom Medvedie chrbty a už na strednom toku priberá ľavostranný prítok od obce Dúbrava a následne aj niekoľko menších pravostranných spod vrchu Chochol (). Na dolnom toku sa postupne stáča na juhozápad a korytom tvorí hranicu s podcelkom Podhradská kotlina. Pokračuje k obci Žehra, kde sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do riečky Branisko, prítoku rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a na hornom toku preteká katastrálnym územím obce Dúbrava, následne tvorí južnú hranicu územia obce Harakovce a Granč-Petrovce, všetko v okrese Levoča v Prešovskom kraji. Na strednom toku tvorí hranicu predošlých obcí so Žehrou v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji a na dolnom preteká už len jej územím. V jej centre sa napokon vlieva do Braniska.

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádska kotlina, Medvedie chrbty, Podhradská kotlina
* Branisko, Sľubica

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Branisku
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Levoča
Kategória:Vodné toky v okrese Spišská Nová Ves
Kategória:Dúbrava (okres Levoča)
Kategória:Granč-Petrovce
Kategória:Žehra
Kategória:Harakovce
Deň slobody (Bielorusko)

**Deň slobody** (biel. Дзень Волі / *Dzeň voli*) je neoficiálny bieloruský sviatok, ktorý sa každoročne pripomína 25. marca. V tento deň bol v roku 1918 vyhlásený prvý nezávislý bieloruský štát - Bieloruská ľudová republika, ktorá však nemala dlhé trvanie a po konci 1. svetovej vojny bola podelená medzi susediace krajiny. Od 20. rokov 20. storočia si ho rôzne bieloruské organizácie pripomínajú ako deň bieloruskej nezávislosti, pričom organizujú demonštrácie, koncerty a iné podujatia.

V súčasnom Bielorusku nie je štátne uznaným sviatkom. Tradične sa v tento deň konávali demonštrácie opozičných zoskupení proti autoritárskemu režimu Alexandra Lukašenka, sprevádzané zatýkaniami účastníkov. Posledné opozičné zhromaždenie na Deň slobody priamo v Bielorusku sa konalo v roku 2021. Represívny charakter režimu odvtedy ďalšie akcie neumožňuje a Deň slobody je preto dnes oslavovaný predovšetkým početnou bieloruskou diaspórou v mestách po celom svete vrátane Bratislavy. Lukašenkov režim sviatok neuznáva, tvrdiac, že BĽR bola výtvor Nemcov, ktorí Bielorusko ako následok Brestlitovského mieru okupovali do jesene 1918.
náhľad|Oslavy Dňa slobody vo Varšave 23. marca 2025
Počas osláv Dňa slobody možno pri každej spomienkovej udalosti vidieť národné symboly BĽR, ktoré zároveň dnes slúžia ako symboly bieloruskej opozície - bielo-červeno-bielu vlajku a erb Pahoňa.  Protesty bývajú sprevádzané aj skandovaním opozičného hesla „Nech žije Bielorusko!" (biel. Жыве Беларусь! */ Žyve Belarus!*).

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Politika v Bielorusku
Kategória:Sviatky
Kategória:25. marec
Fight Night Challenge

**Fight Night Challenge** (**FNC**) je česko-slovenská organizácia, ktorá usporadúva exhibičné zápasy pod pravidlami boxu. Organizátorom je známy MMA zápasník Attila Végh.

Organizácia vznikla v roku 2021, keď prišla so svojím prvým turnajom *Fight Night Challenge 1*. Turnaj prebehol v Zoner BOBYHALL v Brne. Moderátormi boli bývalý slovenskí hokejisti Marián Gáborík a Boris Valábik, uvádzač zápasov bol MMA zápasník Karlos Vémola a o Live Shows sa postarali slovenskí rapperi Ego, Pil C a Majk Spirit. Po prvom úspešnom galavečeri sa organizácia rozhodla v tom ďalej pokračovať a začala usporadúvať ďalšie turnaje po celom Česku a Slovensku.

*Fight Night Challenge* primárne usporadúva zápasy celebrít, známych osobností tak aj profesionálnych zápasníkov. V organizácií sme mohli vidieť mená ako Marcel Hossa, Ján Jackuliak, zo sveta rappu Frayer Flexking, Separ, Majk Spirit či Marpo alebo zo sveta bojových športov Ivan Buchinger, Václav Sivák, Petr Kníže či samotný Attila Végh. Na platforme YouTube kam organizácia dáva zostrihy zápasov alebo rozhovory má cez 44 tisíc fanúšikov.

## Turnaje

## Bojovníci

## Referencie

Kategória:Box v Česku
Kategória:Box na Slovensku
Joseph Balsamo (miniséria)

***Joseph Balsamo*** je francúzsko-belgicko-nemecko-švajčiarska historická miniséria vysielaná v roku 1973. Režisérom siedmich 52 minútových dielov bol André Hunebelle, ktorý išiel podľa rovnomenného románu od Alexandra Dumasa st. Hlavú úlohu stvárnil Jean Marais a ostatné role obsadili Udo Kier, Guy Tréjan a Louise Marleau.

V sérii sa hlavná postava Joseph Balsamo snaží zvrhnúť Ľudovíta XV., aby založil spravodlivejší a humánnejší režim ako bol koncom 18. storočia vo Francúzsku.

## Spracovania

### Francúzska verzia
Francúzska verzia obsahovala sedem epizód o celkovej dĺžke cez šesť hodín. Časti boli vysielané od 8. januára do 19. februára 1973 na ORTF.

### Nemecká verzia
Nemecký zostrih pozostával s troch epizód, ktoré boli uvedené 23. decembra 1973, 30. decembra 1973 a 1. januára 1974.

## Herecké obsadenie
* Jean MaraisJoseph Balsamo
* Udo KierGilbert
* Guy TréjanLouis XV
* Louise MarleauJeanne Du Barry
* Henri Guisobarón de Taverney
* Doris KunstmannAndrée de Taverney
* Olimpia CarlisiLorenza Feliciani
* Francis Claudemaršál Richelieu
* Bernard AlanePhilippe de Taverney
* Henri-Jacques HuetJean Du Barry
* Olivier HussenotJean-Jacques Rousseau
* Gabriel Cattandkardinál Louis-René de Rohan
* Patricia LesieurMarie-Antoinette

## Produkcia
Po neúspechu filmu *V znamení Monte Christa* z roku 1968, ktorého videlo v kinách vo Francúzsku 565 399 divákov, sa rozhodol Hunebelle sfilmovať Dumasovho ''Josepha Balsama'' pre televízne uvedenie. Jean Marais bol vybraný, aby stvárnil Balsama v tejto sérii, aj keď v tom čase mal herec okolo šesťdesiatky, čo je ďaleko viac ako Dumosov literárny hrdina, ktorý mal 30 rokov. Režisér s Maraisom spolupracoval na viacerých projektoch počas 50. a 60. rokov. Balsama produkovala najmä spoločnosť Technisonor a prvýkrát bol odvysielaný v pondelok 8. januára 1973 na 1. kanáli ORTF o 20:30. Od odbornej tlače nezískal najlepší príjem, no divácky úspech bol oveľa uspokojivejší, pretože projekt nemal v tom čase veľkú konkurenciu.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Externé odkazy

* 
* 
* 
* 

Kategória:Francúzske televízne seriály
Dojčenie na verejnosti

[náhľad|Žena dojčiaca na verejnosti v [Rio de Janeiro|Rio de Janeiru]]
[náhľad|[Medzinárodný symbol dojčenia určujúci miesto súkromného dojčenia]]
V kultúrach po celom svete sa sociálne postoje a právne postavenie **dojčenia na verejnosti** značne líšia. V mnohých krajinách, ako na globálnom juhu, tak aj v mnohých západných krajinách, je dojčenie detí pred očami širokej verejnosti bežné a vo všeobecnosti sa nepovažuje za problém. V mnohých častiach sveta vrátane Austrálie, v niektorých častiach Spojených štátov a Európy spolu s niektorými krajinami v Ázii majú ženy výslovné zákonné právo dojčiť na verejnosti a na pracovisku.

Prevalencia dojčenia na verejnosti v konkrétnej krajine je primárne spôsobená faktormi, ako sú právne obmedzenia, kultúrne hodnoty, vek dieťaťa, sociálne normy a postoje a znalosti žien v oblasti dojčenia.  Existujú určité dôkazy, že matky, ktoré dojčia na verejnosti, majú väčšiu pravdepodobnosť, že budú dojčiť dlhšie ako tie, ktoré to nedojčia. Rozpaky vyplývajúce zo spoločenského nesúhlasu sa často uvádzajú ako hlavný dôvod nedojčenia na verejnosti. To môže viesť k tomu, že dojčiace ženy sa vyhýbajú tráveniu času na verejnosti, nosia so sebou odsaté materské mlieko alebo keď sú mimo domova, používajú dojčenskú výživu.

Hoci môže ísť o legálnu alebo spoločensky akceptovanú prax, niektoré matky sa môžu zdráhať vystavovať svoj prsník na verejnému dojčeniu. v dôsledku skutočných alebo potenciálnych námietok iných ľudí, negatívnych komentárov alebo obťažovania. Odhaduje sa, že približne 63 % matiek na celom svete dojčí na verejnosti. Médiá informovali o množstve incidentov, v ktorých pracovníci alebo verejnosť namietali alebo zakazovali ženám dojčiť. Niektoré matky sa vyhýbajú negatívnej pozornosti a rozhodnú sa presťahovať sa na iné miesto. Niektoré matky však proti tomuto zaobchádzaniu protestovali a podnikli právne kroky alebo sa zapojili do protestov. Protesty zahŕňali verejný bojkot páchateľovho podnikania, organizovanie „nurse-in“ alebo flashmobového dojčenia, v prípade ktorého sa skupiny dojčiacich matiek zhromaždia na mieste, kde sťažnosť nastala, a súčasne dojčia svoje deti. V reakcii na to sa niektoré spoločnosti ospravedlnili a súhlasili so zaškolením svojich zamestnancov.

## Referencie

## Pozri aj
* laktivizmus
* dojčenie a duševné zdravie
* Child's Right to Nurse Act
* história a kultúra dojčenia
* medzinárodný symbol dojčenia
* Women's Equality Day

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Dojčenie
Vemeno

náhľad|Kravské vemeno
**Vemeno** je orgán vytvorený z dvoch alebo štyroch mliečnych žliaz na samiciach dojných zvierat a prežúvavcov, ako sú hovädzí dobytok, kozy a ovce. Vemeno je ekvivalentné prsníku u primátov, sloných hrubokožcov a iných cicavcov. Vemeno je jedna hmota visiaca pod zvieraťom, pozostávajúca z párov mliečnych žliaz s vyčnievajúcimi ceckami. U hovädzieho dobytka, tiav a jeleňov sú zvyčajne dva páry, u oviec a kôz je to jeden pár a u niektorých zvierat je to veľa párov. U zvierat s vemenami sa mliečne žľazy v rámci mliečnej lišty vyvíjajú v blízkosti slabín. Prsné žľazy, ktoré sa vyvíjajú na hrudníku (ako napríklad u primátov a slonov), sa všeobecne označujú ako prsia.

Starostlivosť o vemena a hygiena u kráv sú dôležité pri dojení, napomáhajú neprerušovanej a nezmenenej produkcii mlieka a pri prevencii mastitídy. Existujú produkty na upokojenie popraskanej kože vemena. To pomáha predchádzať bakteriálnej infekcii a znižuje podráždenie počas dojenia pohármi, takže je menej pravdepodobné, že krava odkopne poháre. Bolo preukázané, že začlenenie výživových doplnkov do stravy, vrátane vitamínu E, je ďalšou metódou na zlepšenie zdravia vemena a zníženie infekcie.

## Referencie

## Pozri aj
* prsník
* dojenie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Prsník
Kategória:Dobytok
Kategória:Ovca
Pongrácovský potok

**Pongrácovský potok** je vodný tok v Levočských vrchoch a Hornádskej kotline na území okresu Levoča. Je to pravostranný prítok Braniska v povodí Hornádu s dĺžkou približne 3,3 km a je tokom VI. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení v juhovýchodnom výbežku Levočských vrchov, v geomorfologickom podcelku Levočské planiny a ich časti Levočské úboče, na južnom úbočí vrchu Hanigovec (), v nadmorskej výške približne  Prameň sa nachádza v lesnom poraste v závere nevýraznej doliny, v lokalite Smrečie, odkiaľ tečie južným smerom cez oblasť nazývanú Spálenica. Postupne sa stáča na juhozápad a pred obcou Pongrácovce opúšťa Levočské vrchy a ich podcelok Levočské planiny a pokračuje už Hornádskou kotlinou a jej podcelkom Podhradská kotlina. V obci priberá svoj najvýznamnejší, pravostranný prítok spod Líšky () a smeruje zvlnenou, poľnohospodársky využívanou krajinou na juh. Na strednom ani dolnom toku nepriberá významnejšie prítoky. Podteká diaľnicu D1 a cestu I/18 a na okraji obce Beharovce sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do riečky Branisko, prítoku rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a na hornom toku preteká katastrálnym územím obce Pongrácovce, následne prechádza na územie obce Beharovce v okrese Levoča v Prešovskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádska kotlina, Podhradská kotlina
* Levočské vrchy, Levočské planiny, Levočské úboče

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Levočských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Levoča
Kategória:Pongrácovce
Kategória:Beharovce
Ján Procházka

Ing. **Ján Procházka** (* 19. október 1879, Vrádište † 17. november 1964, Bratislava) bol slovenský chemický inžinier, cukrovarnícky odborník a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska a Slovenského štátu.

V roku 1903 absolvoval technickú chémiu a technológiu na Českom vysokom učení technickom v Prahe. Následne sa zamestnal v cukrovare H. Karlíka v Nymburku, odkiaľ v roku 1905 odišiel do Kaposváru. V roku 1909 sa stal hlavným chemikom cukrovaru v Belehrade a neskôr v Povidíne. V období rokov 1911 - 1915 pôsobil v srbsko-českom  cukrovare  v Ćupriji. Počas I. svetovej vojny pracoval vo francúzskej továrni na výrobu výbušnín v Salin de Giraud delte Rhona.

Po vzniku Česko-Slovenska pôsobil krátke obdobie ako referent v rámci útvaru Pavla Blahu na ministerstve pre správu Slovenska. Od roku 1919 bol riaditeľom cukrovaru v Pohronskom Ruskove. Po krajinských voľbách v roku 1928 ho HSĽS nominovala ako odborníka do Krajinského zastupiteľstva, v ktorom zotrval do roku 1935. V roku 1934 sa stal predsedom Klubu inžinierov Slovákov. Okrem toho bol aj podpredsedom Ústredného združenia slovenského priemyslu, podpredsedom Československej chemickej spoločnosti, radcom patentového súdu či členom Slovenského spolku cukrovarníckeho. 

Po vzniku Slovenského štátu sa v roku 1939 stal riaditeľom cukrovaru v Trnave. V tomto období pôsobil aj ako predseda kuratória Vysokej školy obchodnej v Bratislave a aj ako predseda Obchodnej a priemyselnej komory v Bratislave alebo člen bankovej rady Slovenskej národnej banky. V roku 1945 bol z cukrovaru prepustený.

Počas svojej profesionálnej kariéry  sa zaoberal rôznymi výrobnými postupmi a chemickými procesmi (chladenie cukrovín, odfarbovanie štiav, spracovanie repy na cukor po predĺženom sušení, difúzie v alkalickom prostredí a pod.). Taktiež prispieval do viacerých odborných časopisov, zborníkov alebo do novín Slovák.

## Referencie


Kategória:Osobnosti z Vrádišťa
Kategória:Slovenskí chemici
Kategória:Slovenskí manažéri
Kategória:Členovia Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny
Kategória:Politici HSĽS
Kategória:Absolventi Českého vysokého učení technického
Emanuelle nera

[náhľad|[Laura Gemser – ústredná herečka série.]]
**Emanuelle nera** je talianska dobrodružno-erotická filmová séria pozostávajúca z ôsmych častí, ktoré vznikli medzi rokmi 1975 až 1983. Hlavnú úlohu stvárnila vo všetkých dieloch série Laura Gemser, ktorá hrala aj v neoficiálnom filme *Emanuelle nera nº 2* z roku 1976.

Séria je talianskym ekvivalentom francúzskej sedemdielnej filmovej ságy Emmanuelle z rokov 1974 až 1993, v ktorých hrala prevažne titulnú úlohu Sylvia Kristel.

## Filmy série
Séria sa skladá z ôsmych filmov:

* *Emanuelle nera* (1975)
* *Emanuelle nera - Orient Reportage* (1976)
* *Emanuelle in America* (1976)
* *Emanuelle - Perché violenza alle donne?* (1977)
* *Emanuelle e gli ultimi cannibali* (1977)
* *La via della prostituzione* (1978)
* *Violenza in un carcere femminile* (1982)
* *Blade Violent - I violenti* (1983)

## Vznik
Talianske filmy sú inšpirované francúzskou sériou Emmanuelle so Sylviou Kristel v hlavnej úlohe. Talianska séria Emanuelle má jedno „m“ v názve a zameriava sa na príbehy fotoreportérky, ktorú hrá herečka Laura Gemser z Indonézie. Séria začala filmom *Emanuelle nera* (1975) od Alberta Thomasa. Druhým filmom bol *Emanuelle nera - Orient Reportage* (1976) režiséra Joea D'Amata, ktorý režíroval ešte ďalšie štyri filmy. Sériu ukončil režisér Bruno Mattei, ktorý nakrútil snímky *Violenza in un carcere femminile* (1982) a *Blade Violent - I violenti* (1983), pričom sériu orientuje na väzenský pod žáner. Diely pozostávali väčšinou z erotických scén, no niektoré snímky boli „posilnené“ pornografickými scénami, v ktorých sa hlavní herci neobjavili.

## Úspech
Prvý film v pokladni vyzbieral 2,5 miliardy lír, teda 3,3 milióna vstupov, čo ju radí na 19. miesto v pokladni Talianska v rokoch 1975 až 1976. *Emanuelle in America* inkasovala 636 miliónov a *Emanuelle e gli ultimi cannibali* 563 miliónov.

## Súvisiace filmy
Táto séria, ktorá sa zrodila v roku 1975, dala podnet na vznik podobných talianskych filmov vyrobených s nižšími nákladmi, vrátane snímky *Emmanuelle bianca e nera* z roku 1976.

## Referencie

## Externé odkazy
* Mondo-esoterica.net

## Zdroj

Kategória:Talianske filmové série
Kategória:Erotické filmové série
Zápasy slovenskej futbalovej reprezentácie žien v Lige národov

Toto je zoznam **zápasov [[Slovenská futbalová reprezentácia žien|slovenskej futbalovej reprezentácie žien]] v [[Liga národov žien UEFA|Lige národov]]**. Súťaž organizuje UEFA a hrá sa od jesene 2023.

## 2023/24
V sezóne 2023/24 hrali Slovenky s lige B.

V skupine B2 Slovensky skončili na treťom mieste a hrali baráž o udržanie sa v lige B proti Lotyšsku, to porazili a vybojovali si právo účasti v kvalifikácii o postup na ME 2025 v Lige B.

### Zápasy skupiny B2

### Baráž o udržanie sa

## 2025
V roku 2025 Slovensky hrajú v skupine 1 ligy C. Slovenky majú po piatom kole isté prvenstvo v skupine a postupujú do B-divízie Ligy národov.

### Zápasy

## Referencie

Kategória:Slovenské zoznamy
Kategória:Futbalové zoznamy
Kategória:Ženský futbal na Slovensku
Severoslovenská vodárenská spoločnosť

**Severoslovenská vodárenská spoločnosť**, akciová spoločnosť (skr. **SVS**)  bola slovenská vodohospodárska spoločnosť so sídlom v Žiline, existujúca v rokoch 2003 – 2006. Predmetom jej činnosti bolo prevádzkovanie siete verejných vodovodov, kanalizácií a čistiarní odpadových vôd v Žilinskom a časti Trenčianskeho kraja.

## Profil
Spoločnosť vznikla 1. mája 2003 transformáciou štátneho podniku *Severoslovenské vodárne a kanalizácie*. Na základe privatizačného projektu a rozhodnutím vlády bola Fondom národného majetku založená akciová spoločnosť, na ktorú bol bezodplatne prevedený majetok zrušeného štátneho podniku. Akcie spoločnosti následne FNM previedol na obce, podľa počtu obyvateľov.

Rozhodnutím valného zhromaždenia spoločnosti bolo v júni 2006 schválené zrušenie spoločnosti bez likvidácie a rozdelenie na šesť menších nástupníckych akciových spoločností:
* Liptovská vodárenská spoločnosť (LVS) – okres Liptovský Mikuláš
* Oravská vodárenská spoločnosť (OVS) – okresy Dolný Kubín, Námestovo, Tvrdošín
* Považská vodárenská spoločnosť (POVS) – okresy Ilava, Považská Bystrica, Púchov
* Severoslovenské vodárne a kanalizácie (SEVAK) – okresy Bytča, Čadca, Kysucké Nové Mesto, Žilina
* Turčianska vodárenská spoločnosť (TURVOD) – okresy Martin, Turčianske Teplice
* Vodárenská spoločnosť Ružomberok (VSR) – okres Ružomberok

Spoločnosť bola z Obchodného registra vymazaná 7. septembra 2006.

## Referencie

Kategória:Podniky na Slovensku
Kategória:Vodohospodárstvo
Turistická značkovaná trasa číslo 0881

**Turistická značkovaná trasa číslo 0881** je krátka červená trasa v Bielych Karpatoch. Vedie z osady Sidonie na rázcestie pod Okršliskom na slovensko-českej hranici. Dĺžka trasy je 7,0 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Bielych Karpatoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

0881
0881
Kategória:Turistické trasy v Česku
Kvalifikačné zápasy slovenskej futbalovej reprezentácie žien na majstrovstvá Európy

Toto je zoznam **kvalifikačných zápasov** slovenskej futbalovej reprezentácie žien **na [[Majstrovstvá Európy vo futbale žien|majstrovstvá Európy]]**. Prvé zápasy hrali Slovensky v roku 1993.

## ME 1995 - kvalifikácia
Slovenky nepostúpili z kvalifikačnej skupiny na majstrovstvá Európy. Po dvoch víťazstvách a dvoch prehrách skončili na druhom mieste skupiny 4.

## ME 1997

### Kvalifikačná skupina

### Play-off

V kvalifikačnej skupine skončili na poslednom štvrtom mieste v skupine 1 a tak v play-off hrali proti víťazkám zo skupiny 5. Proti Belgicku v oboch zápasoch prehrali a ďalej nepostúpili.

## ME 2001 - kvalifikácia

## ME 2005 - kvalifikácia

## ME 2009 - kvalifikácia

### Predkolo

### Skupinová fáza

## ME 2013 - kvalifikácia

## ME 2017 - kvalifikácia

## ME 2022 - kvalifikácia

## ME 2025
Slovensky skončili na treťom mieste skupiny B2, postúpili tým do prvého kola play-off kvalifikácie na Majstrovstvá Európy 2025. V play-off hrali proti hráčkam z Walesu. Proti Wales napokon prehrali a do druhého kola play-off kvalifikácie nepostúpili.

Slovenky umiestnením na treťom mieste zostúpili do Ligy C Ligy národov.

### Kvalifikácia

### Play-off kvalifikácie

## Referencie

Kategória:Slovenské zoznamy
Kategória:Futbalové zoznamy
Kategória:Ženský futbal na Slovensku
Prípravné a priateľské zápasy slovenskej futbalovej reprezentácie žien

Toto je zoznam **prípravných a priateľských zápasov** slovenskej futbalovej reprezentácie žien. Prvým zápasom bol priateľský zápas proti Česku 21. júna 1993.

## Prípravné zápasy

### 1993

### 1994

### 1995

### 1999

### 2005

### 2006

### 2007

### 2008

### 2009

### 2010

### 2011

### 2012

### 2013

### 2014

### 2015

### 2016

### 2017

### 2018

### 2019

### 2021

### 2022

### 2023

### 2024

### 2025

## Priateľské zápasy

### 1995

### 1996

### 1997

### 1998

### 1999

### 2000

### 2001

### 2003

## Iné šúťaže
### Slovakia Cup 1993 (Žatevný pohár)

### Slovakia Cup 1994 (Žatevný pohár)

### Slovakia Cup 1995 (Žatevný pohár)

### Slovakia Cup 1996 (Žatevný pohár)

### Slovakia Cup 1997 (Žatevný pohár)

### Slovakia Cup 1998 (Žatevný pohár)

### Croatian Women's Cup 2013

### Balaton Cup 2013

### Balaton Cup 2014

### Balaton Cup 2015

### Istria Women´s Cup 2014

### Istria Women´s Cup 2016

### Istria Women´s Cup 2017

### Cyprus Women´s Cup 2018

### Cyprus Women´s Cup 2019

### Cyprus Women´s Cup 2020

### Visit Malta Womens Trophy  2021 Turnaj

### Pinatar Cup 2022

## Referencie

Kategória:Slovenské zoznamy
Kategória:Futbalové zoznamy
Kategória:Ženský futbal na Slovensku