open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Škoda 19 T

**Škoda 19 T** (obchodný názov Elektra) je obojsmerná päťčlánková, čiastočne nízkopodlažná električka vyrábaná českou firmou Škoda Transportation v rokoch 2010 – 2011.

Ide o obojsmerný variant električky Škoda 16 T, ktorú firma dodala do Vroclavu v rokoch 2006 – 2007 v počte 17 kusov. Vozeň je zložený z päť článkov (dizajn od štúdia Porsche Design Group), z ktorých nepárne sú usadené na dvojnápravových podvozkoch, párne sú nesené. Krajné podvozky sú hnacie, vždy s dvomi elektromotormi s výkonom 95 kW. Električka je z 65 % nízkopodlažná. Polopantograf je umiestnený na strednom článku.

## Výroba
Zmluva na dodávku 28 električiek 19 T do Vroclavu bola podpísaná 2. apríla 2009. Neskôr bol zvýšená o ďalšie tři vozne, celkový kontrakt tak dosahuje čiastky približne 2 miliardy českých korún (asi 73 miliónov eur). Prvá vyrobená električka bola zástupcom Vroclavu predstavená v areáli Škody v Plzni dňa 12. novembra 2010. Všetky vozne boli dodané do konca roka 2011. Sú súčasťou projektu Električka Plus, v rámci ktorého má byť pomocou moderných tratí a vozidiel spojené centrum mesta s futbalovým štadiónom, kde sa v roku 2012 konali zápasy majstrovstva Európy vo futbale.

Prototyp bol 23. novembra 2010 prevezený z areálu Škody do plzenskej električkovej vozovne Slovany, kde bol zložený a kde dostal „prototypové“ evidenčné číslo 117 (v rade skúšaných vozňov). Ešte toho dňa v noci vyšiel do ulíc mesta kvôli zloženiu technicko-bezpečnostnej skúšky a od tej doby absolvovala električka niekoľko skúšobných jázd po Plzni (okrem jednej poobedňajšej výnimky iba v nočných hodinách). Dňa 3. decembra 2010 bola odvezená z areálu PMDP späť k výrobcovi. Ešte v priebehu decembra bol vozeň predaný vroclavskému dopravnému podniku, ktorý ho označil evidenčným číslom 3101. Všetky vozne boli dodané do konca roka 2011.

## Dodávky

## Iné projekty

## Zdroj

19 T
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2010
Kategória:Kĺbové električky
Škoda 28 T

**Škoda 28 T** je električka navrhnutá spoločnosťou Škoda Transportation pre turecké mesto Konya a jeho električkovú sieť.

## Konštrukcia
Škoda 28T je odvodená električky typu 26 T pre maďarský Miškovec. Ide o 100% nízkopodlažnú, päťčlánkovú obojsmernú električku s tromi pevnými podvozkami, z ktorých obidva krajné sú hnacie, stredný je bežný. Každú nápravu hnacích podvozkov poháňa motor s výkonom 100 kW. Vstup cestujúcich zisťujú na každej strane vozidla šesť dverí, v krajných článkoch dve jednokrídlové, v oboch nesených článkoch po dvoch dvojkrídlových. Dizajn električky navrhla mladoboleslavská firma Aufeer Design. Štýl laku si z osem predložených variantov vyberali priamo občania mesta (mohli hlasovať ako na ulici, tak na internete), víťazom sa stala verzia s motívmi islamskej architektúry.

Električky môžu byť spojené do dvojíc, sú vybavené automatickými spriahadlami. Električka je konštruovaná ako ľahké metro, má vyššiu pevnosť a je konštruovaná pre prevádzku v podzemí (v Konyi bude prechádzať  dlhým tunelom), napríklad sú použité materiály splňujúce vyššiu protipožiarnu bezpečnosť.

Maximálna kapacita vozňa pri obsadenosti 8 osôb/m² je 364 cestujúcich. Vozne sú vybavené Wi-Fi pripojením a klimatizáciou kabíny vodiča aj salónu pre cestujúcich so zvýšeným výkonom.

## Dodávky električiek
Na začiatku roka 2013 uspela Škoda Transportation s typom 28 T vo výberovom konaní, do ktorého sa prihlásilo päť firiem a podľa ktorého má dodať do Konyi 60 vozidiel 28T za vyše 2,6 miliardy českých korún (asi 95 miliónov eur).

Dňa 29. októbra 2013 bola prvá električka tohto typu (neskôr č. 4201) predstavená priamo v Konyi. Bola pripravená ku skúškam, ktoré následne prebehli na miestnej električkovej sieti. Druhý vozeň č. 4202 bol do Konyi dodaný v decembri 2013, dňa 18. februára 2014 bola obomi vozňami začatá bežná prevádzka s cestujúcimi. Do konca roka 2014 má byť do Konyi dodaných celkom 50 električiek, ostatné ich budú nasledovať začiatkom roka 2015.

## Externé odkazy
* Škoda 28 T na stránke výrobcu 

## Zdroj

28 T
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2013
Kategória:Kĺbové električky
Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov 1996

**Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov 1996** boli v poradí 5. Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Africká federácia pozemného hokeja (AFHF). Konali sa od 13.21. apríla 1996 v Pretórii, v Južnej Afrike, za účasti 6 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Botswany a Namíbie. Domáce družstvo Južnej Afriky obhájilo titul spred 3 rokov.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na hokejový turnaj Letných olympijských hier 1996, ktorý sa uskutočnil v Atlante. Kvalifikovalo sa naň iba víťazné družstvo.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej federácie pozemného hokeja 

## Zdroj
* Majstrovstvá Afriky 1996 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 1996
Muži
Pozemný hokej
Mólos (otec Mériona)

**Mólos** (*Mólos*) je v gréckej mytológii nemaželský syn Deukalióna, syna krétskeho kráľa Minóa, alebo podľa inej verzie brat Deukalióna.

Antický autor Diodoros uvádza, že krétsky kráľ Minos mal dvoch synov, Deukalióna a Móla. Mólovi sa narodil syn Mériones a Deukalión sa stal otcom Idomenea, ktorý spolu s Mérineom prijali výzvu Agamemnóna na vojenskú výpravu proti Tróji. K brehom Tróje sa potom priplavili s vojskom na deväťdesiatich lodiach. Z vojny sa obaja šťastlivo vrátili domov, kde ich čakalo vrelé privítanie a keď neskôr umreli, usporiadali im veľkolepý pohreb. Aby ich sláva ostala nesmrteľná, Kréťania im na náhrobný kameň v Knósse vytesali nápis: *„Hľa, Idomeneov hrob v Knósse, a po jeho boku som ja, Meriones, syn Móla“.* 

Homér vo svojom epickom diele Iliada opisuje prilbu, ktorú dostal Mériones od svojho otca Móla: *„prilbu z hovädzej kože vnútri stuženú pletencom z remeňov mnohých a zvonku zdobenú z oboch strán tesákmi diviaka lesklozubého, nahusto, krásne a zručne“.* 

Meno Mólovho syna Mériona sa v odbornej literatúre stalo dobre známym koncom devätnásteho storočia, keď pri vykopávkach na Kréte našli v hroboch prevŕtané diviačie zuby, ktoré podľa opisu Homéra zdobili nahusto prišité aj Mérionovu prilbu z hovädzej kože. Tento popis sa zdal dlho nejasný a to až dovtedy, kým sa v hroboch našli aj vyobrazenia takýchto prílb. Predmety pochádzali z 15. – 14 storočia pred Kr. z obdobia viac než pol tisícročia pred Homérom, čo je udivujúcim dokladom presnosti Homérových opisov predmetov v jeho básnických dielach.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Postavy gréckej mytológie
Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov 2000

**Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov 2000** boli v poradí 6. Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Africká federácia pozemného hokeja (AFHF). Konali sa od 13.20. mája 2000 v Bulawayo, v Zimbabwe, za účasti rekordných 7 tímov. Zimbabwe organizovalo mužský africký šampionát prvýkrát, ale v rokoch 1990 a 1998 hostilo ženský africký šampionát. Zápasy sa hrali na štadióne Khumalo Hockey Stadium. Družstvo Južnej Afriky získalo tretíkrát titul.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2002, ktoré sa uskutočnili v Malajzii. Priamo na na kvalifikovalo iba víťazné družstvo. Ďalšie 2 družstvá postúpili na Interkontinentálny pohár 2001 (kvalifikačné podujatie na MS 2002).

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

### 2. fáza
#### Skupina o 5.7. miesto

#### Stretnutie o 5. miesto

### Play off
#### Semifinále

#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej federácie pozemného hokeja 

## Zdroj
* Majstrovstvá Afriky 2000 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 2000
Muži
Pozemný hokej
Antikles z Messénie

**Antikles** alebo **Antiklés** (*Antikles/iný prepis:Antiklés*) bol víťaz olympijských hier behu na jedno stadion v roku 748 pred Kr.

Antikles z Messénie zvíťazil v behu na jedno stadion na 8. olympijských hrách. Beh na jedno stadion bola jediná disciplína, v ktorej sa od založenia hier v roku 776 pred Kr. súťažilo. Hry sa o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá (diaulos) rozšírili v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá bol Hypénos z Pisy. Vzdialenosť stadia (600 stôp) sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov.

## Referencie a bibliografia

 
## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji žien 1990

**Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji žien 1990** boli 1. Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Africká federácia pozemného hokeja (AFHF). Konali sa od 13.19. augusta 1990 v Harare, v Zimbabwe, za účasti 5 tímov. Turnaj pozostával iba z jednej 5-člennej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým, bez play-off. Titul získala domáca reprezentácia Zimbabwe.

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej federácie pozemného hokeja 

## Zdroj
* Majstrovstvá Afriky 1990 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 1990
Ženy
Pozemný hokej
Marcelo Vieira da Silva Júnior

**Marcelo Vieira da Silva Júnior** (* 12. máj 1988, Rio de Janeiro, Brazília) alebo jednoducho **Marcelo**, alebo **Marcelo Vieira** bol brazílsky futbalista, ktorý nastupoval v drese Real Madrid. Vynikal predovšetkým technikou a rýchlosťou, vďaka ktorej dokázal výrazne podporovať útok zo svojej pozície ľavého obrancu. Svoju kariéru ukončil 6.2 2025.

## Úspechy
**Real Madrid**
* La Liga: 2006/07, 2007/08, 2011/12, 2016/17, 2019/20, 2021/22
* Copa del Rey: 2010/11, 2013/14
* Supercopa de España: 2008, 2012, 2017, 2019/20, 2022/22
* Liga Majstrov UEFA: 2013/14, 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2021/22
* Superpohár UEFA: 2014, 2016, 2017
* Majstrovstvá klubov FIFA: 2014, 2016, 2017, 2018

**Fluminense**

* Campeonato Carioca: 2023

**Brazília U17**

* Majstrovstvá sveta U17 2 miesto: 2005

**Brazília U23**

* Olympiáda striebro: 2012; bronz: 2008

**Brazília**

* Pohár konfederácií FIFA: 2013

**Individuálne**

* France Football Tím dekády (2010–2019)
* *L'Équipe* Tím sezóny: 2011, 2016, 2017, 2018
* ESPN Najlepší ľavý obranca: 2017, 2018
* UEFA Tím roka: 2011, 2017, 2018
* FIFA FIFPro World XI: 2012, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
* FIFA World Cup Dream Team: 2014, 2018
* La Liga Tím sezóny: 2015/16
* Liga Majstrov UEFA XI sezóny: 2010/11, 2015/16, 2016/17, 2017/18
* ESM Tím roka: 2015–16, 2016–17
* IFFHS World Team: 2017, 2018
* IFFHS Tím dekády: 2011–2020
* IFFHS CONMEBOL T9m dekády: 2011–2020

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Realu Madrid

Kategória:Brazílski futbalisti
Kategória:Hráči Fluminense FC
Kategória:Hráči Real Madrid CF
Kategória:Brazílski olympionici
Kategória:Brazílski strieborní olympijskí medailisti
Kategória:Brazílski bronzoví olympijskí medailisti
Kategória:Osobnosti z Rio de Janeira
Vince Bell

**Vince Bell** (* 16. september 1951, Dallas, Texas, USA) je americký pesničkár. Svoju kariéru začal v sedemdesiatych rokoch hraním po baroch. V roku 1982 utrpel ťažkú autonehodu, z ktorej sa zotavoval niekoľko rokov. Svoj prvý album nazvaný *Phoenix* vydal v roku 1994; produkoval ho Bob Neuwirth a hrali na ňom napríklad John Cale, Lyle Lovett alebo Geoff Muldaur. Nasledovali ďalšie dva albumy: *Texas Plates* v roku 1997 a *Recado* o desať rokov neskôr. V roku 2001 vydal koncertný album *Live in Texas*.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Country speváci USA
Kategória:Country gitaristi USA
Kategória:Osobnosti z Dallasu
IS-7

**IS-7** (, Objekt 260) bol prototyp sovietskeho ťažkého tanku, ktorý nadväzoval na rad IS, hlavne na typ IS-3.

Vývoj stroja prebiehal v Závode č. 185 S.M. Kirova v Leningrade roku 1946 pod vedením konštruktéra N. F. Šašmurina. Prvý prototyp vyrobili v roku 1947. Predstavoval pokračovanie vývoja tanku IS-3 s radom modifikácii. Išlo o mohutný stroj vyzbrojený kanónom kalibru 130 mm a ôsmimi guľometmi, z toho dva boli veľkokalibrové. Pre veľkú hmotnosť munície do kanóna bolo nutné do posádky začleniť ešte jedného nabíjača, takže posádku tanku celkovo tvorilo 5 ľudí: vodič-mechanik, veliteľ, strelec a dvaja nabíjači. Do sériovej výroby sa nakoniec nedostal, avšak mnoho poznatkov získaných pri jeho konštrukcii a testoch sa uplatnilo na neskorších typoch sovietskych tankov.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Podrobnejšie informácie 

## Zdroj

Kategória:Sovietske tanky
Kategória:Prototypy tankov
Kategória:Ťažké tanky
Xenokles

**Xenokles** alebo **Xenoklés** (*Xenokles/iný prepis:Xenoklés*) môže byť:
* grécky tragický básnik v 5. stor. pred Kr., pozri Xenokles z Atén
* olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 744 pred Kr., pozri Xenokles z Messénie
* olympijský víťaz v roku 372 pred Kr., pozri Xenokles z Mainalu
Sojuz TM-21

**Sojuz TM-21** () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Let bol súčasťou programu Shuttle-Mir. Sojuz TM-21 vyštartoval 14. marca 1995 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Traja ľudia boli na palube Sojuzu, traja na Mire a sedem na palube raketoplánu ''Endeavour'' ako posádka misie STS-67.  

## Posádka
* Štart:
**  Vladimir Dežurov (1)
**  Gennadij Strekalov (5)
**  Norman Thagard (5) 

* Pristátie:
**  Anatolij Solovjov (4)
**  Nikolaj Budarin (1)

## Pozri aj
* Mir
* Zoznam posádok stanice Mir

## Externé odkazy
* Katalóg družíc na webe Space
* Na webe MEK-Kosmo

## Zdroj
* 

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1995
Sojuz TM-7

**Sojuz TM-7** () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-7 vyštartoval 26. novembra 1988 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Na palube kozmickej lode bol aj francúzsky kozmonaut Jean-Loup Chrétien.

## Posádka
* Štart:
**  Alexandr Volkov (2)
**  Sergej Krikaľov (1)
**  Jean-Loup Chrétien (2)

* Pristátie:
**  Alexandr Volkov (2)
**  Sergej Krikaľov (1)
**  Valerij Poľakov (1)

## Pozri aj
* Mir
* Zoznam posádok stanice Mir

## Externé odkazy
* Katalóg družíc na webe Space
* Na webe MEK-Kosmo

## Zdroj
* 

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1988
Kategória:Kozmonautika v 1989
Sojuz TM-24

**Sojuz TM-24** () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-24 vyštartoval 17. augusta 1996 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Na palube kozmickej lode bola aj Claudie André-Deshaysová, prvá Francúzska vo vesmíre. Išlo o 24. expedíciu k Miru.

## Posádka
* Štart:
**  Valerij Korzun (1)
**  Alexandr Kaleri (2)
**  Claudie André-Deshaysová (1) ESA

* Pristátie:
**  Valerij Korzun (1)
**  Alexandr Kaleri (2)
**  Reinhold Ewald (1) ESA

## Pozri aj
* Mir
* Zoznam posádok stanice Mir

## Externé odkazy
* Katalóg družíc na webe Space
* Na webe MEK-Kosmo

## Zdroj
* 

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1996
Kategória:Kozmonautika v 1997
Sojuz TM-26

**Sojuz TM-26** () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-26 vyštartoval 5. augusta 1997 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Hlavnou úlohou letu bolo dopraviť na stanicu dvoch špeciálne trénovaných kozmonautov k oprave časti stanice. Išlo o 26. expedíciu k Miru.  

## Posádka
* Štart:
**  Anatolij Soloviov (5)
**  Pavel Vinogradov (1)

* Pristátie:
**  Anatolij Soloviov (5)
**  Pavel Vinogradov (1)
**  Léopold Eyharts (1)

## Pozri aj
* Mir
* Zoznam posádok stanice Mir

## Externé odkazy
* Katalóg družíc na webe Space
* Na webe MEK-Kosmo

## Zdroj
* 

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmonautika v 1997
Kategória:Kozmonautika v 1998
Sojuz TM-28

**Sojuz TM-28** () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-28 vyštartoval 13. augusta 1998 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Člen posádky Jurij Baturin sa stal prvým ruským politikom vo vesmíre. Posádka uskutočnila jeden výstup do otvoreného vesmíru. Išlo o 28. expedíciu k Miru. 

## Posádka
* Štart:
**  Gennadij Padalka (1), veliteľ
**  Sergej Avdejev (3, pilot
**  Jurij Baturin (1) – špecialista misie

* Pristátie:
**  Gennadij Padalka (1) 
**  Ivan Bella (1) 

## Výstup do otvoreného vesmíru (EVA)
* EVA 1: 15. september 1998
* Trvanie: cca 30 minút
* Kto: Padalka a Avdejev

Účelom bolo pripojenie nových káblov k solárnym panelom na module Spektr.

## Pozri aj
* Mir
* Zoznam posádok stanice Mir

## Externé odkazy
* Katalóg družíc na webe Space
* Na webe MEK-Kosmo

## Zdroj
* 

Kategória:Kozmické lode Sojuz
Kategória:Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kategória:Kozmické lety so slovenskou participáciou
Kategória:Kozmonautika v 1998
Kategória:Kozmonautika v 1999
Diaľnica A1 (Taliansko)

**Diaľnica A1** () tiež () je najdlhšia a jedna z najvýznamnejších diaľnic v Taliansku. 

Spája Miláno a Neapol po západnom pobreží Apeninského polostrova a prechádza regiónmi Lombardsko, Emilia-Romagna, Toskánsko, Umbria, Lazio a Kampánia. Od roku 1988 je celá vybudovaná; jej prvý úsek sa začal stavať v roku 1957 a bol sprevádzkovaný 4. októbra 1964. Dnes meria 759,6 km, čím je jednou z najdlhších a najkvalitnejších diaľnic Európy.

O jej vybudovaní rozhodla talianska vláda v päťdesiatych rokoch, aby spojila sever s juhom a tým pozdvihla vojnou zničený priemysel.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Autostrade per l'Italia
*Gallerie e viadotti della A1 

## Zdroj

Kategória:Diaľnice v Taliansku
Kategória:Doprava v Emilii-Romagni
Kategória:Doprava v Kampánii
Kategória:Doprava v Laziu
Kategória:Doprava v Lombardsku
Kategória:Doprava v Toskánsku
Kategória:Doprava v Umbrii
Diaľnica A3 (Taliansko)

**Diaľnica A3** () je jedna z diaľnic v Taliansku. 

Spája Neapol a Reggio Calabria po západnom pobreží Apeninského polostrova (v niektorých miestach však zachádza relatívne dosť do vnútrozemia). Prechádza regiónmi Basilicata, Kalábria a Kampánia.

Budovaná bola v niekoľkých etapách, v smere od severu k juhu. Prvá krátka etapa (z Neapola do Pompejí) bola otvorená 29. júna 1929, druhá medzi Pompejami a Salernom potom 16. júla 1961. Posledný bol úsek Salerno – Reggio Calabria, ktorý bol pre verejnosť otvorený 13. júna 1974. Diaľnica tak dosiahla dĺžku .

## Iné projekty

## Externé odkazy
* SAM SpA 
* ANAS SpA  

## Zdroj

Kategória:Diaľnice v Taliansku
Kategória:Doprava v Basilicate
Kategória:Doprava v Kalábrii
Kategória:Doprava v Kampánii
Diaľnica A5 (Taliansko)

**Diaľnica A5** () je jedna z diaľnic v Taliansku. 

Diaľnica A5 sa nachádza na severe krajiny, spája Turín s regiónom Valle d’Aosta a vedie na štátnu hranicu s Francúzskom. Tam sa napája na diaľnicu A40, vedúcu ďalej do Chamonix-Mont-Blanc a Mâconu v Burgundsku. Dlhá je celkom . Ukončená nie je normálne hraničným prechodom – francúzska hranica sa totiž nachádza priamo uprostred diaľničného tunela, ktorý bol vyrazený pod Mont Blancom. Prvý úsek diaľnice bol sprevádzkovaný v roku 1961.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ativa SpA/ (Betreibergesellschaft Torino - Quincinetto) 
* SAV SpA/ Homepage der Societa Autostrada Valle d'Aosta S.p.A. / Société des autoroutes valdôtaines S.A. (Betreibergesellschaft Aosta - Quincinetto)
* Homepage der Autostrade per l'Italia S.p.A. (Betreibergesellschaft Aosta - Mont-Blanc Tunnel)
* Bauwerke der A5 

## Zdroj

Kategória:Diaľnice v Taliansku
Kategória:Doprava v Piemonte
Kategória:Doprava vo Valle d’Aosta
Čečeľnycký rajón

thumb|Čečeľnycký rajón na mape Vinnyckej oblasti
**Čečeľnycký rajón** () je rajón (okres) Vinnyckej oblasti na Ukrajine, ktorý vznikol v roku 1966. Má rozlohu 760 km² a žije tu 22 287 obyvateľov. Administratívnym centrom je sídlisko mestského typu Čečeľnyk ().

## Mestá a obce Čečeľnyckého rajónu
Sídlisko mestského typu: Čečeľnyk.

Dediny: Aňutyne, Berizky-Čečeľnycki, Bilyj Kamiň, Bondurivka, Brytavka, Červona Hrebľa, Demivka, Dochno, Katašyn, Kurenivka, Luhy, Ľubomyrka, Novoukrajinka, Oľhopiľ, Rohizka, Stratijivka, Tarasivka, Tartak, Vasylivka, Verbka, Žabokryčka.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Rada Čečeľnyckého rajónu
Ahe

**Ahe** (iné názvy: **Ahemaru**, **Omaru**) je veľký atol v západnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Manihi ( smerom na východ) a Tahiti je  na juhozápad.

## Geografia atolu
Jeho lagúnu obklopuje pás nepravidelne roztrúsených väčších aj menších ostrovčekov po útesovom prstenci. Na severne strane sa tiahne súvislý, takmer  dlhý pás súše s bohatou vegetáciou. Tú tvoria väčšinou kokosové palmy a iné menšie tropické stromy alebo kry. Do lagúny vedie jediný splavný vstup, široký zhruba  a označený námornými navigačnými bójami.

Z geologického hľadiska je to koralový atol na vrchole podmorskej sopky, ktorá je iba tesne pod hladinou. Tá má z oceánskeho dna na výšku  a jej vek sa odhaduje na 57,7 až 60,9 mil. rokov.

## História
left|thumb|Typické prostredie obyvateľov atolu
Prvou písomnou zmienkou o návšteve atolu je od holandských cestovateľov Willema Schoutena a Jacoba Le Maireho z roku 1616. Atol pomenovali "Vliegen Eyland". Po nich to bol 11. decembra 1840 Charles Wilkes so svojou veľkou americkou expedíciou  z rokov 1838 – 1842. Atol nazval *Peacock Island*, po jednej z lodí expedície.

V 19. storočí sa ostrov stal francúzskym územím.

Významnou miestnou osobnosťou je francúzsky námorník, dobrodruh a spisovateľ Bernard Moitessier, ktorý na atole žil od roku 1975. 
Jeho inšpiráciou bol Novozélanďan Tom Neale, ktorého osobne navštívil na atole Suwarrow a videl, ako tam žije sám a sebestačne. S partnerkou Ileanou Drăghiciovou sa preto usadil na južnej časti atolového prstenca, na opustenom ostrovčeku *Poro Poro* a začal pestovať ovocie a zeleninu. Podarilo sa mu dokázať, že aj v týchto odľahlých končinách je možná potravinová a existenčná sebestačnosť. Na ostrovčeku vybudoval cestu a infraštruktúru. V roku 1978 sa Bernard presťahoval na ostrov Moorea.

V súčasnosti je *Poro Poro* najhustejšie obývaným "motu" z celého atolu. Nachádza sa tu komunitné centrum *Tenukupara* s približne 200 obyvateľmi.

## Ekonomika
Na atole žije viac ako 500 obyvateľov a týmto sa zaraďuje k najobývanejším atolom Francúzskej Polynézie. Ekonomika ostrova je postavená zväčša na pestovaní čiernych perál na miestnych perlových farmách. Menšou zložkou príjmu je turistika, potápanie a príjmy z produkcie kopry a rybolovu.

V roku 1997 bolo postavené letisko s  dlhou pristávacou dráhou.

Demografický vývoj obývania atolu:

## Fauna
Na atole sa vyskytuje endemický druh  *Ptilope des Tuamotu *(,  – atolový ovocný holub)''.

## Administratívne začlenenie
Geograficky patrí atol Ahe k subskupine ostrovov kráľa Georga (, ) spoločne s atolmi Manihi, Takapoto, Takaroa a Tikei.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu  
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
International Association of Lighthouse Authorities

**International Association of Lighthouse Authorities** **IALA** (dlhým názvom The International Association of Marine Aids to Navigation and Lighthouse Authorities, Medzinárodné združenie pre správu majákov) je nezisková medzinárodná organizácia, založená v roku 1957 za účelom zberu a vydávania námorných expertíz a rád.

## Charakteristika
Výbory organizácie poskytujú dôležitú dokumentáciu (nielen) pre Medzinárodné hydrografické organizácie, pričom sekretariát IALA slúži ako clearingové miesto pre výmenu technických informácií, usporadúva semináre a technickú podporu pre rozvojové krajiny. 

Hlavnou náplňou jej práce od roku 1973 je realizácia IALA systému námorných navigačných bójí. Tento systém nahradil asi 30 rozdielnych bójí v prevádzke po celom svete za 2 hlavné systémy. Táto racionalizácia bola vynútená v dôsledku dvoch nehôd v Doverskom prielive v roku 1971, keď loď Brandenburg narazila na vrak Texaco Caribbean, ležiaci tesne pod hladinou  blízko britského Folkestone aj napriek faktu, že vrak bol dostatočne označený. Situácia sa o veľmi krátky čas zopakovala, loď Niki tiež narazila na Texaco Caribbean a potopila sa. Celkové straty na životoch pri oboch nehodách boli 51 osôb.

## Organizácia a rozdelenie
Centrála IALA je neďaleko Paríža v Saint-Germain-en-Laye vo Francúzsku.

Organizácia sa delí na šesť technických komisií:
* e-NAVElektronická navigácia
* ANMPomôcky pre navigačné zariadeniasústredí sa na riadenie vydávania dokumentácie na základe skúsenosti členov;
* EEPVýstavba, životné prostredie a ochranasústredí sa na zachovanie tradičných prostriedkov pri navigácii ako aj pri budovaní širokého spektra navigačných prostriedkov;
* VTSLodné dopravné službyzaoberá sa otázkami a dokumentáciou ohľadom VTS
* PAFFórum pre úrady riadenia
* LAPPanel právneho poradenstva

## Námorné značenie
right|náhľad|Príklad označenia plavebnej dráhy navigačnými značkami a bójami
IALA je primárne známa pre jej systém bójí a námorného navigačných označovacieho systému, používaného pri plavbách na moriach.

* Postranné značky označujú okraje plavebných kanálov.
* Kardinálne značky ukazujú na smer bezpečnej zóny v rizikových mieste.
* Bezpečnostné značky označujú hlbokú vodu a otvorený koniec kanála.
* Zvláštne ochranné značky označujú administratívne oblasti, ako sú obmedzenia rýchlosti alebo hranice vodno-športových areálov. 
* Izolované značky nebezpečenstva označujú rizikové miesta pre plavbu.

Každý typ značky má zreteľnú farbu, tvar a v prípade nutnosti aj charakteristické osvetlenie.


Súbor:BojenNorderney.JPG|Rôzne typy navigačných bójí pripravených na umiestnenie
Súbor:Friedrichshafen - Boje vor dem Hafen 001.jpg|Plavebná značka, označujúca hranice plavebnej dráhy
Súbor:Marseille Vieux Port Night detail highlight.jpg|Nočné osvetlenie navigačných značiek v prístave
Súbor:Cardinales.png|Príklad použitia a významu kardináliek
Súbor:IALA safe water.png|Typy bójí označujúcich bezpečné vody


## Referencie
 

## Iné projekty
 

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka IALA
*Allships - námorný test IALA. 

## Zdroj
* 

Kategória:Lodná doprava
Kategória:Námorné právo
Kategória:Organizácie založené v 1957
Oxythemis

**Oxythemis** (*Oxythemis*) môže byť:
* veliteľ vojska za vlády macedónskeho vládcu Démétria Poliorkéta, pozri Oxythemis z Larisy
* olympijský víťaz behu na jedno stadion v roku 732 pred Kr., pozri Oxythemis z Koróneie
Samair

**Oystray Aviation, s. r. o.** (vystupovala pod značkou: *Samair*; 2. júl 2011 – 14. apríl 2014: *Sayegh Aviation Europe*) bol slovenský charterový letecký dopravca so sídlom v Bratislave. Spoločnosť mala hlavnú základňu na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave. Spoločnosť začala mať neskôr finančné problémy a v roku 2014 bol na ňu vyhlásený konkurz, pričom tesne pred ukončením činnosti sa spoločnosť premenovala na Oystray Aviation.

## Destinácie
V letnej sezóne 2012 (máj – september) Samair prevádzkovalo charterové lety:

* **z [[Letisko M. R. Štefánika|Bratislavy]]**: Agadir, Amsterdam, Asmara, Antalya, Burgas, Korfu, Hamburg, Hurgada,  Iraklio, Izmir, Kefalonia, Kos, Monastir, Mníchov, Solún, Viedeň, Zakynthos
* **z [[Letisko Košice|Košíc]]**:  Addis Abeba, Burgas, Hamburg, Hurgada, Monastir
* **zo [[Letisko Sliač|Sliača]]**: Antalya
* **z [[Letisko Brno-Tuřany]]**: Heraklion, Zakynthos
* **z [[Letisko Budapešť-Ferihegy|Budapešti]]**: Barcelona, Zakynthos

## Flotila
Flotilu spoločnosti Samair tvorili štyri lietadlá typu Boeing 737-400 bázované na bratislavskom letisku. Jedno z týchto lietadiel N262CS sa používalo len na náhradné diely:

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

Kategória:Zaniknuté letecké spoločnosti
Kategória:Letecké spoločnosti Slovenska
Kategória:Podniky založené v 2010
Xenokles z Messénie

**Xenokles** (iné názvy: **Xenoklés, Xenodokos**; ) bol v roku 744 pred Kr. víťaz olympijských hier behu na jedno stadion. 

Xenokles z Messénie zvíťazil v behu na jedno stadion na 9. olympijských hrách. Od založenia hier v roku 776 pred Kr. bol beh na jedno stadion jedinou disciplínou. Hry sa o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá (diaulos) rozšírili v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá bol Hypénos z Pisy. Vzdialenosť stadia (600 stôp) sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov.
 
Staroveký autor Pausanias uvádza, že v druhom roku deviatej olympiády (r. 743 pred Kr.), v ktorej zvíťazil v behu Messénčan Xenodokos, začali Sparťania svoje prvé (veľké) vojenské ťaženie proti Messénii.

## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Leóchares

**Leóchares** (iné názvy: **Leócharés, Leochares**, *Leóchares/iný prepis:Leócharés*) môže byť:

* olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 736 pred Kr., pozri Leóchares z Messénie
* grécky sochár v 4. stor. pred Kr., pozri Leóchares (sochár)
* aténsky archón v roku 227 pred Kr., pozri Leóchares (archón)
Manihi

**Manihi** (pôvodný názov: **Paeua**) je veľký atol v západnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Ahe ( smerom na západ) a Tahiti je  na juhozápad.

## Geografia atolu
Jeho lagúnu obklopuje pás nepravidelne roztrúsených väčších aj menších ostrovčekov po útesovom prstenci. Na severnej strane sa tiahne súvislý, takmer  dlhý pás súše s bohatou vegetáciou. Tú tvoria väčšinou kokosové palmy a iné menšie tropické stromy alebo kry. Do lagúny vedie jediný, ale hlboký splavný vstup „Passe de Tairapa“, široký približne  a označený námornými navigačnými bójami.

Z geologického hľadiska je to koralový atol na vrchole podmorskej sopky, ktorá je iba tesne pod hladinou. Tá má z oceánskeho dna na výšku  a jej vek sa odhaduje na 57,7 až 60,9 mil. rokov.

## História
vľavo|náhľad|Pohľad do lagúny atolu
Prvá písomná zmienka o návšteve atolu je od holandských cestovateľov Willema Schoutena a Jacoba Le Maireho 10. apríla 1616. Atol pomenovali *Waterland Island*. Po nich to bol 25. mája 1722 Holanďan Jakob Roggeveen, nasledovaný 13. júna 1765 Johnom Byronom, ktorý atolu dal názov *Île du Prince de Galles*.

V 19. storočí sa ostrov stal francúzskym územím, pri sčítaní v roku 1850 na ňom žilo 100 obyvateľov.

## Ekonomika
Na atole žije takmer 700 obyvateľov a týmto sa zaraďuje k najobývanejším atolom Francúzskej Polynézie. Atol prosperuje najmä z pestovania čiernych „tahitských“ perál na miestnych perlových farmách. Menšou zložkou príjmu je turistika, potápanie a príjmy z produkcie kopry a rybolovu.

Spolu s vedľajším atolom Ahe má atol v lagúne roztrúsené množstvo väčších koralových hláv tesne pod hladinou. Na nich sú postavené trstinové domčeky chovateľov perlorodiek, čo robí scenériu veľmi fotogenickou a prispieva k zvýšenému turizmu.

Atol má vlastné letisko s  dlhou pristávacou dráhou, na ktorom prevádzkuje Air Tahiti pravidelné lety na hlavný ostrov Tahiti a nepravidelné lety na atoly Fakarava, Rangiroa a Tikehau.

Demografický vývoj obývania atolu:

## Fauna
Na atole sa vyskytujú endemické druhy vtákov, vzácny spevavý vták z čeľade trsteniarikovitých (, ) a *Ptilope des Tuamotu *(, – atolový ovocný holub)''.

## Administratívne začlenenie
Geograficky patrí atol Manihi k subskupine ostrovov kráľa Georga (, ) spoločne s atolmi Ahe, Takapoto, Takaroa a Tikei.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

## Externé odkazy
*Archív zoznamu atolov na OceanDots
*Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu  
*Biodiverzita polynézskych atolov 

## Zdroj
* 

Kategória:Atoly Tichého oceánu
Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji žien 1998

**Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji žien 1998** boli v poradí 3. Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Africká federácia pozemného hokeja (AFHF). Konali sa od 7.11. novembra 1998 v Harare, v Zimbabwe, za účasti 4 tímov. Jediným nováčikom turnaja bolo družstvo Egypta. Zimbabwe organizovalo africký šampionát žien druhýkrát, keď predtým hostilo turnaj v roku 1990, tiež v Harare. Zápasy sa hrali na štadióne Magamba Hockey Stadium. Svoj druhý titul získala reprezentácia Južnej Afriky, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2002, ktoré sa uskutočnili v Austrálii. Priamo sa na ne kvalifikovalo iba víťazné družstvo. Ďalšie družstvo v poradí postúpilo na Interkontinentálny pohár 2001 (kvalifikačné podujatie na MS 2002).

## Výsledky
### Základná skupina

### Finále

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej federácie pozemného hokeja 

## Zdroj
* Majstrovstvá Afriky 1998 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 1998
Ženy
Pozemný hokej
Jergaly

**Jergaly** sú osada obce Motyčky v okrese Banská Bystrica. 

Osada leží vedľa cesty I/59 severozápadne od osád Motyčky a Štubne. V osade vyúsťuje prístupová cesta z osady Môce.

Patrí medzi osady, v ktorých sa v minulosti pálilo drevné uhlie pre okolité huty. Počas SNP bola na okraji tzv. partizánskej republiky. Po potlačení povstania nacistické oddiely vypálili miestnu rómsku osadu.

V osade sa nachádza výdatný zdroj pitnej vody, ktorý dodáva pitnú vodu do Pohronského skupinového vodovodu.

## Zdroj
* História obce 

Kategória:Motyčky
Avril Lavigne (album)

***Avril Lavigne*** je piatym albumom kanadskej pop-rockovej speváčky a textárky Avril Lavigne. Album bol vydaný 5. novembra 2013 vo vydavateľstve Sony Music Entertainment. Pproducenti albumu boli David Johnson, Peter Svensson, David Hodges, Matt Squire a Avrilin manžel Chad Kroeger, frontman skupiny Nickelback. Do marca 2014 sa ho predalo celosvetovo viac ako 650 000 kópií.

Ako single bolo zatiaľ vydaných päť skladieb: „Here's To Never Growing Up“, „Rock n Roll“, „Let Me Go“, „Hello Kitty“ a "Give You What You Like".

## Zoznam skladieb

## Zdroj

Kategória:Albumy Avril Lavigne
Kategória:Hudobné albumy z 2013
Miquette Giraudy

**Miquette Giraudy**, niekedy používajúca alternatívne mená **Monique Giraudy** a **Marsiale Giraudy** (* 9. február 1953, Nice) je francúzska hráčka na klávesové nástroje, speváčka a skladateľka. Začínala koncom šesťdesiatych rokov ako asistentka režisérky Jackie Raynal a v roku 1969 sa podieľala na realizácii filmu *[[More (film z roku 1969)|More]]* režiséra Barbeta Schroedera. V roku 1972 si zahrala menšiu rolu v jeho filme *[[La Vallée]]*. V roku 1974 sa stala členkou skupiny Gong, v ktorej pôsobil aj jej priateľ Steve Hillage. So skupinou nahrala album *You* (1974) a *Shamal* (1976) a v roku 1976 spolu s Hillageom z kapely odišla.

V nasledujúcich rokoch hrala na Hillageových sólových albumoch *[[Fish Rising]]* (1975), *[[L (Steve Hillage)|L]]* (1976), *[[Motivation Radio]]* (1977) , *[[Green (Steve Hillage)|Green]]* (1978), *[[Live Herald]]* (1979), *[[Open (Steve Hillage)|Open]]* (1979) a *[[For to Next / And Not Or]]* (1983). Hoci ambientný album *[[Rainbow Dome Musick]]* vyšiel výhradne pod Hillageovým menom, výrazne sa na ňom podieľala aj Giraudy. Od roku 1991 s Hillageom pôsobí v skupine System 7 a od roku 1994 spolu s Hillageom opäť pôsobila s niekoľkými prestávkami v skupine Gong, s ktorou v roku 2009 nahrala album *[[2032 (album)|2032]]*.

## Zdroj

Kategória:Francúzske speváčky elektronickej hudby
Kategória:Francúzske rockové speváčky
Kategória:Francúzski klávesisti elektronickej hudby
Kategória:Francúzski rockoví klávesisti
Kategória:Francúzski skladatelia modernej hudby
Kategória:Osobnosti z Nice
Bója

[náhľad|Oddychujúci uškatec na navigačnej bóji pri prístave v meste [San Diego (Kalifornia)|San Diego ]]
náhľad|Zelená navigačná bója pre označenie plavebnej dráhy
náhľad|Meteorologická bója
**Bója** (z hol. boei [vysl. bui]) (zastarano: boja) je:
* v doprave: „plávajúca zakotvená orientačná značka pre riečnu alebo námornú dopravu“
* v športe: ukotvený predmet, ktorý:
** vyznačuje pretekársku dráhu
** slúži na uväzovanie lodí, ktoré sú mimo prístav (mooring)
** vyznačuje nebezpečie (hĺbku) na vodných plochách, ktoré sú určené na kúpanie
** vyznačuje aktivitu na určitom mieste (potápanie)
* vo vede: ukotvené alebo voľne driftujúce plávajúce zariadenie, ktoré zaznamenáva rôzne fyzikálne veličiny. Tu môžeme zaradiť meteorologické a oceánografické bóje, vedecké (merajúce teplotu vody v rôznych hĺbkach, salinitu, smer prúdov, a pod.)
* výstražné a nástražné: registrujú prírodnú alebo ľudskú činnosť alebo plavidlo (napríklad ponorku). Zaznamenanie sledovanej aktivity (prírody alebo plavidla) okamžite oznamujú rádiom, svetlom, dymom...
* vojenské: slúžia ako terč pri vojenskom cvičení alebo označujú zakázanú zónu
* núdzové a záchranné: napr. MOB bóje (muž cez palubu), alebo rádiové (EPIRB)

## Druhy bójí
### Navigačné bóje a značky IALA
Podľa medzinárodnej organizácie IALA (International Association of Lighthouse Authorities, v preklade Medzinárodné združenie pre správu majákov), ktorá systém, kategorizáciu a pravidlá navigačných bójí spravuje, existuje v súčasnosti 6 základných druhov navigačných a značkovacích bójí:

 **Poznámka:** Slovenský názov je funkčný preklad anglického a nemusí byť oficiálnym názvom.

### Ďalšie typy bójí

 **Poznámka:** Slovenský názov je funkčný preklad anglického a nemusí byť oficiálnym názvom.

Zoznam môže byť neúplný vzhľadom na rozmanitosť používana bójí, vývoj technológií a regionálnych špecifík jednotlivých štátov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Globálna sieť máp bójí 
*Majáky a Bóje 
*Mapa bójí Severnej Ameriky  
*iQuam – Quality monitoring for buoy measurements 
*The Italian Data Buoy Network 

## Zdroj
* 
* Oficiálny dokument IALA, popisujúci typy navigačných bójí a ďalšie štandardy pre lodnú navigáciu

Kategória:Lodná doprava
Kategória:Námorná doprava
Kategória:Navigácia
Vysielač Tokaj

**Vysielač Tokaj** sa nachádza v severovýchodnej časti Maďarska, asi 2 km západne od mesta Tokaj.

V najjužnejšom výbežku pohoria Tokaji-hegység sa na  vysokom vrchu Kopasz-hegy nachádza 120 m vysoký vysielač. V spodnej časti železobetónová, vo vrchnej oceľová konštrukcia vysielača vytvára dominantu okolia nad sútokom Bodrogu a Tisy. Do prevádzky bol uvedený v roku 1956, odkedy zabezpečuje šírenie rozhlasového a televízneho signálu pre veľkú časť východného Maďarska s presahmi na Zakarpatskú oblasť a juhovýchodnú časť Slovenska. 

O veľkom význame kóty napovedá aj množstvo telekomunikačných objektov, ktoré sa nachádzajú na vrchole. Prístup na vrchol je zabezpečený asfaltovou cestou z obce Tarcal.

## Vysielanie
V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

### Digitálna televízia (DVB-T)

## Referencie

## Externé odkazy
* Fotogaléria a informácie o vysielači

Tokaj
Súkromná základná škola waldorfská

**Súkromná základná škola waldorfská** je základná škola sídliaca v Bratislave, vyučujúca podľa princípov waldorfskej pedagogiky. V školskom roku 2012/2013 školu navštevovalo 201 žiakov. Zriaďovateľom školy je občianske združenie Výchova k slobode.

Škola má pozíciu riaditeľa určenú kvôli legislatívnej potrebe, v skutočnosti pracuje na princípe slobody v práci. Členmi pedagogického kolégia sú aj nepedagogickí pracovníci.

V Testovaní 9 z roku 2012 dopadla škola lepšie ako celoslovenský aj bratislavský priemer. Škola dosiahla 91,4 percentil v matematike a 92,3 percentil v slovenčine. Medzi 65 bratislavskými školami sa umiestnila na 5. mieste. Budúcnosť waldorfského vzdelávanie však závisí aj na hodnotiacej správe, ktorú pre Ministerstvo školstva pripravuje Štátny pedagogický ústav.

## História
Škola bola zriadená 10. júla 2001 a do siete škôl zaradená s účinnosťou od 1. septembra 2001. V septembri 2012 bola otvorená trieda v Košiciach, ako pobočka bratislavskej školy. V školskom roku 2013/2014 v Košiciach funguje len jedna trieda plus školský klub.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna webová stránka školy

Kategória:Školy v Bratislave
Kategória:Základné školy na Slovensku
Kategória:Waldorfské školy
Kategória:Školy v Košiciach
Kategória:Súkromné základné školy na Slovensku
Oxythemis z Koróneie

**Oxythemis** (*Oxythemis*) bol v roku 732 pred Kr. víťaz olympijských hier behu na jedno stadion.

Oxythemis z Koróneie zvíťazil v behu na jedno stadion na 12. olympijských hrách. Od založenia hier v roku 776 pred Kr. bol beh na jedno stadion jedinou disciplínou. Hry sa o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá (diaulos), rozšírili v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá bol Hypénos z Pisy. Vzdialenosť stadia (600 stôp) sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov.

## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v behu na jedno stadion
Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji 2005

**Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji 2005** boli v poradí 7. Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Africká federácia pozemného hokeja (AFHF). Konali sa od 1.8. októbra 2005 v Pretórii, v Južnej Afrike, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Južná Afrika organizovala africký šampionát tretíkrát; v roku 1995 to bol ženský a v roku 1996 mužský turnaj, zakaždým v Pretórii. Zápasy sa hrali na štadióne v *Tshwane University of Technology*. Obe reprezentácie domácej Južnej Afriky získali titul.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2006 mužov a žien, ktoré sa uskutočnili v Nemecku, resp. v Španielsku. Priamo na ne kvalifikovali iba víťazné družstvá. V poradí ďalšie družstvá postúpili na Interkontinentálny pohár 2006 (kvalifikačné podujatie na MS 2006).

## Výsledky
### Muži
#### Základná skupina

#### Play off
#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

### Ženy
#### Základná skupina

#### Play off
#### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

## Konečné poradie
;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Africkej federácie pozemného hokeja 

## Zdroje
* Mužský turnaj Majstrovstiev Afriky 2005 na stránke todor66.com 
* Ženský turnaj Majstrovstiev Afriky 2005 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 2005
Kategória:Majstrovstvá Afriky v pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Kategória:2005 v Južnej Afrike
Kategória:Pretória
Anjelica Hustonová

**Anjelica Hustonová** (* 8. júl 1951, Santa Monica, Kalifornia, USA) je americká herečka a filmová režisérka. Je držiteľkou Oscara za vedľajšiu úlohu vo filme *Česť rodiny Prizziovcov*. Jej otcom bol americký herec, scenárista a režisér John Huston.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Dabingové herečky USA
Kategória:Filmové režisérky USA
Kategória:Modelky USA
Kategória:Držitelia Oscara za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Kategória:Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe v seriáli, miniseriáli alebo televíznom filme
Kategória:Držitelia ceny Independent Spirit Award
Kategória:Držiteľky ceny Satellite Award
Kategória:Osobnosti USA anglického pôvodu
Kategória:Osobnosti USA škótskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti USA talianskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti zo Santa Monica
Ben Gibbard

**Ben Gibbard** (* 11. august 1976, Bremerton, Washington, USA) je americký spevák, gitarista a multiinštrumentalista. Od roku 1997 pôsobí v skupine Death Cab for Cutie a v rokoch 2001 až 2005 hral v skupine The Postal Service (tá bola krátko obnovená v roku 2013). Roku 2009 nahral spoločný album so spevákom Jayom Farrarom nazvaný *[[One Fast Move or I'm Gone]]* a toho istého roku hral menšiu úlohu vo filme *[[Brief Interviews with Hideous Men]]*. V septembri 2010 vystúpil ako hosť na koncerte Johna Calea v Los Angeles. Roku 2012 vydal svoj prvý sólový album s názvom *[[Former Lives]]*. Roku 2014 zložil hudbu k filme *Laggies*. 

V rokoch 2009 až 2012 bola jeho manželkou herečka Zooey Deschanel.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Rockoví speváci USA
Kategória:Rockoví gitaristi USA
Kategória:Rockoví basgitaristi USA
Kategória:Rockoví klávesisti USA
Kategória:Rockoví klaviristi USA
Kategória:Rockoví bubeníci USA
Kategória:Osobnosti zo štátu Washington
Kategória:Multiinštrumentalisti USA
Štipendium

**Štipendium** je peňažná dávka poskytovaná žiakovi, študentovi, alebo mladému vedeckému pracovníkovi, ktorá má podporiť jeho vzdelanie. Finančné prostriedky štipendií sú udeľované na základe rôznych kritérií, ktoré si stanovuje darca alebo zakladateľ fondu, alebo organizácie poskytujúcej štipendium. Štipendium môže byť poskytované štátom alebo súkromnou inštitúciou. Môže byť udeľované na základe politických alebo sociálnych kritérií, výnimočných študijných, vedeckých alebo tvorivých výsledkov a podobne. Peniaze udelené ako štipendium, sú zvyčajne nevratné a nie sú pôžičkou. Študent, ktorý ich obdržal ich preto nemusí splácať.

V zmysle súčasnej slovenskej legislatívy sú doktorandi študentmi, nie zamestnancami a ich príjem je taktiež považovaný za tzv. doktorandské štipendium, ktoré ako také nepodlieha zdaneniu. V niektorých prípadoch však môže byť chápané ako príjem.

Existujú rôzne druhy štipendií, napr. sociálne štipendium, ktoré prispieva na úhradu nákladov spojených so štúdiom, pre sociálne znevýhodnených študentov. Iným typom je prospechové štipendium, ktoré je udeľované školou študentom s vynikajúcimi študijnými výsledkami. Existujú aj štipendiá pre študentov zo zahraničia, alebo štipendiá pre študentov, ktorí študujú v zahraničí.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Štipendiá a programy na webe Ministerstva školstva SR
* Granty a štipendiá na webe Ministerstva školstva SR
* Štipendiá a granty na webe Slovenskej akademickej informačnej agentúry (databáza štipendií a grantov, publikácie)
* Národný štipendijný program SR na webe Slovenskej akademickej informačnej agentúry
* Študujem doma, Slovensko ma odmení – štipendium pre talentovaných domácich študentov na I. a II. stupni VŠ, ktorí zostanú študovať na Slovensku
* Vládne štipendiá SR pre zahraničných študentov na webe SlovakAid Slovenskej agentúry pre medzinárodnú rozvojovú spoluprácu


Kategória:Vzdelávanie
Kategória:Ocenenia
Kategória:Vysoké školy
Stĺp svätého Floriána

**Stĺp svätého Floriána** je barokové architektonicko-umelecké dielo v bratislavskej mestskej časti Staré mesto na Floriánskom námestí pred kostolom Nanebovzatia Panny Márie. Ide o národnú kultúrnu pamiatku zapísanú v Ústrednom zozname kultúrnych pamiatok (pod číslom 303/1), za kultúrnu pamiatku objekt vyhlásili 23. októbra 1963.

## História a vzhľad stĺpu
Stĺp postavili v roku 1732 ako spomienku na veľký požiar v Bratislave, a práve z tohto dôvodu je súsošie pomenované po svätom Floriánovi, ktorý je patrónom hasičov. Ide o kamenný obeliskový stĺp postavený v barokovom štýle, ktorý je vyzdobený dekoratívnou sochárskou a reliéfnou výzdobou s prvkami rokoka. 
Je vyrobený z bieleho tesaného rakúskeho vápenca a umelého kameňa, ohrada súsošia je z hořického pieskovca. Súčasťou súsošia je aj zdobená kovová mreža.

Zhotoviteľom bola bratislavská podonnerovská Godeho kamenosochárska dielňa Krištof Rentfort. Doplnky vytvorila Sartoryho dielňa a kovové časti súsošia pochádzajú z dielne Smidely.  

Výška súsošia je  a jeho priemer je . Na súsoší sú umiestnené basreliéfy, ktoré zobrazujú momenty zo svätcovho života:
* Hodenie svätca do vôd Ennsu
* Vynesenie tela svätca na breh
* Prevážanie tela svätca

Na hlavici stĺpu je umiestnená socha svätého Floriána oblečeného do odevu rímskeho vojaka – má plášť, pancier, kopiju aj prilbicu s typickým chocholcom. Svätec v jednej ruke drží krčah a v druhej ruke zástavu – tieto dva symboly totiž patria medzi svätcove atribúty. Na samostatných podstavcoch sa nachádzajú sochy svätého Vavrinca a svätého Štefana Prvomučeníka, ktoré boli na súsošie pridané až neskôr.

Pôvodne bolo súsošie umiestnené na priestranstve trhoviska v blízkosti niekdajšej Laurinskej brány v centre Bratislavy (dnes je to dolná časť Námestia SNP pri vyústení Štúrovej a Laurinskej ulice). Na tomto mieste stálo takmer dvesto rokov. Pri prestavbe Kamenného námestia a rozširovaní priľahlej Štúrovej ulice ho v roku 1938 presťahovali k Blumentálu. Námestie, na ktoré súsošie osadili, je po ňom aj pomenované. 

## Súčasnosť
V roku 2005 sa začali reštaurátorské práce, no z finančných dôvodov boli o dva roky neskôr pozastavené, a to až do roku 2013, kedy sa práce na súsoší obnovili. V máji roku 2014 zrekonštruované súsošie odhalené a odvtedy tvorí pôsobivú dominantu tejto časti mesta.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kultúrne pamiatky v Bratislave
Kategória:Staré Mesto (Bratislava)