open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lev VII.

**Lev VII.** (* ? – † 13. júl 939) rodom Riman, sa stal hlavným kňazom kostola San Sisto, pravdepodobne rehoľník - benediktín.        126. Pápežom bol od 3. januára 936 do 13. júla 939.

## Pontifikát

Za svoje zvolenie 3. januára 936 vďačil Alberichovi II. vládcovi Ríma, patricijovi a senátorovi všetkých Rimanov, ktorý mestu vládol v rokoch 932 – 954. O jeho pôvode je známe len to, že bol rodom Riman benediktín, ktorý sa stal rektorom Chrámu sv. Sixta.

Hoci ho panovník obmedzil len na cirkevné úlohy, dal mu plnú podporu na rozvoj kláštorného života. Na začiatku svojho pontifikátu pozval do Ríma veľkého reformného opáta Oda z Cluny, ktorý na pápežovu žiadosť uzavrel krehkú dohodu medzi Alberichom a italským kráľom Hugom, ktorý od svojho vypovedania z Ríma v roku 932 vyvíjal vytrvalé úsilie, aby získal vládu nad mestom. Počas svojho pobytu v Ríme bol Odo poverený reformovaním kláštorov v meste a jeho okolí, pričom začal s komunitou pri Bazilike sv. Pavla. Dal prestavať aj tento kláštor pri Bazilike sv. Pavla za hradbami. Obnovil privilégiá zreštaurovaného opátstva v Subiacu (na mieste pustovne na nachádza Kláštor sv. Benedikta) a v januári v roku 938 privilégiá na obnovené opátstvo v Gorze (neďaleko Metzu).

Okolo roku 937 pápež Lev VII. poslal pálium Achaldagovi, arcibiskupovi stolice Brémy – Hambrug, a vymenoval arcibiskupa Frederika z Mohuča za apoštolského vikára a legáta pre celé Nemecko, pričom ho poveril jednotným programom pre prepotrebnú reformu duchovenstva všetkých stupňov a nabádal ho, aby vyhnal Židov, ktorí sa odmietli dať pokrstiť. Dobový kronikár Flodoard z Remeša, ktorý ho v roku 936 navštívil, vyjadril svoj veľmi priaznivý dojem, ktorý naňho urobila pápežova povaha, múdrosť a osobná srdečnosť.

Odsúdil praktiky čarodejníkov a jasnovidcov a vystupoval proti poverám. Zomrel 13. júla 939. Je pochovaný vo vatikánskych hrobkách.

## Pozri aj

* Zoznam kardinálov vymenovaných Levom VII.

## Iné projekty

Kategória:Úmrtia v 939
Kategória:Talianski pápeži
Kategória:Pochovaní v bazilike svätého Petra
William McMahon

Sir **William McMahon** (* 23. február 1908, Sydney, Austrália   – † 31. marec 1988, Sydney) bol austrálsky politik a 20. predseda vlády Austrálie. 

## Životopis
Vyštudoval právo na univerzite v Sydney. Po štúdiách pracoval ako právnik. V roku 1940 vstúpil do armády, no vzhľadom na problémy so sluchom nebol na fronte. Po II. svetovej vojne cestoval po Európe a vyštudoval ekonómiu.

Od roku 1949 bol poslancom pralamentu, vo vláde Roberta Menziesa bol ministrom vojenského námorníctva. Ministrom s rôznymi právomocami bol nepretržite 21 rokov, čo je austrálsky rekord. Vo vláde Harolda Holta sa stal ministrom financií (druhý najdôležitejší vládny post) a po zmiznutí Holta v roku sa predpokladalo, že ho automaticky nahradí. Koaliční partneri však nechceli byť vo vláde, ktorú by McMahon viedol a premiérom sa stal John Gorton. Gorton rezignoval v marci 1971, po čom sa sa McMahon konečne stal predsedom vlády.

McMahon sa počas svojej vlády boril s odporom voči Vojne vo Vietname a povinnej vojenskej službe, pričom jeho labouristický oponent Gough Whitlam presadzoval skončenie austrálskej intervencie a zrušenie povinnej vojenskej služby. McMahon kritizoval Whitlamov postoj na medzinárodné uznanie Čínskej ľudovej republiky, no ustúpil, keď americký prezident Richard Nixon oznámil, že Čínu oficiálne navštívi.

McMahon nebol populárny ani medzi členmi vlastnej liberálnej strany a voličmi a v decembri roku 1972 prehral vo voľbách proti Whitlamovi. Po roku 1974 skončil s aktívnou politikou. V roku 1977 bol pasovaný do rytierskeho stavu.

McMahon sa oženil až v roku 1965 vo veku 57 rokov. Mal tri deti.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* William McMahon  - Predsedovia vlády Austrálie / Národný archív Austrálie

Kategória:Predsedovia vlády Austrálie
Kategória:Osobnosti zo Sydney
Zviera

**Zviera** môže byť:
* živočích, najmä väčší a najmä cicavec (v užšom zmysle okrem človeka), pozri živočíchy a cicavce
* pejoratívne: človek so živočíšnymi vlastnosťami, najmä krutý, surový človek
* expresívne: tvor
* výpravná publikácia vydavateľstva Ikar, pozri Zviera (Ikar)
* film:
** francúzsky film Claude Zidiho, pozri Zviera (film z roku 1977)
** americký film Luke Greenfielda, pozri Zviera (film z roku 2001)

## Iné projekty
Bylinožravec

::*Bylinožravce je aj starší názov taxónu kengury (Diprotodontia), pozri [[kengury]]*
[thumb|[Sirény sú vodné cicavce spásajúce nárasty rias, preto ich zaraďujeme medzi bylinožravce]]
**Bylinožravec** (iné názvy: **rastlinožravec**, **herbivor**,  **fytofág**) je v širšom slova zmysle akýkoľvek organizmus živiaci sa rastlinami. Podľa tejto definície sú bylinožravcami aj rastlinné parazity, čiže mnohé huby, niektoré baktérie, mnohé zvieratá, 1 % kvitnúcich rastlín a niektoré prvoky (či už sa živia živými rastlinami, mŕtvymi alebo len získavajú živiny z iných živých rastlín). V užšom slova zmysle ide o zviera kŕmiace sa rastlinnou potravou. 

Termín „vegetarián“ je vyhradený na pomenovanie ľudí, ktorí nechcú jesť mäso, na rozdiel od zvierat, ktoré jesť mäso nedokážu.

Pojem "bylinožravec" je mierne zavádzajúci, pretože navodzuje dojem, že bylinožravce sa živia len bylinami, tzn. nedrevnatými cievnatými rastlinami. V skutočnosti sa ale pojem bylinožravec vzťahuje aj na konzumentov častí stromov, plodov a semien, rias, koreňov a pod.

V bunkovej stene rastlín sa nachádza celulóza, ktorú živočíchy nedokážu stráviť. Pre lepšie energetické využitie rastlinnej potravy preto niektoré bylinožravce žijú v symbióze s mikroorganizmami, ktoré v ich tráviacom trakte rozkladajú celulózu na jednoduchšie látky. Známa je najmä symbióza prežúvavcov s mikroorganizmami žijúcimi v ich bachore. Tráviaca sústava bylinožravcov je tiež vo všeobecnosti dlhšia ako u mäsožravcov. 

V potravinovom reťazci na bylinožravce nadväzujú predátory 1. rádu.

## Rozdelenie bylinožravcov
**1. Podľa časti rastliny, ktorú konzumujú**

* fytofágy v užšom zmysle - živočíchy požierajúce zelené časti rastliny, prípadne aj kvety
* xylofágy - živočíchy živiace sa drevom
* fruktofágy - živia sa plodmi

**2. Podľa počtu druhov rastlín vhodných na konzumáciu**
* polyfágy - konzumujú veľké množstvo druhov, napríklad tur domáci.
* monofágy - konzumujúce malé množstvo, v extrémnych prípadoch len jeden druh. Príkladom je koala medvedíkovitá.

## Adaptácie rastlín
Bylinožravce málokedy skonzumujú celú rastlinu. Väčšinou sú obmedzené na jej nadzemnú časť aj to nie celú. Často spásané druhy rastlín, napríklad z čeľade lipnicovité (*Poaceae*) sú preto adaptované tak, že ich rastová zóna sa nachádza na povrchu pôdy a nie na vrchole stonky, ako u väčšiny rastlín. Odhryznutím rastového vrcholu - púčika by totiž živočích zamedzil jej ďalší rast. Vo všeobecnosti pomáha rastlinám vyrovnať sa poškodeniu, ktoré spôsobily bylinožravce, ich vysoká regeneračná schopnosť. Iné rastliny sa proti konzumácii bránia toxickými látkami, pŕhlivými trichómami, pichliačmi, alebo nepríjemnou chuťou.

Niektoré rastliny, resp. ich plody sú však priamo prispôsobené na konzumáciu, na ktorú tiež navádzajú živočíchy svojou farbou. Živočích skonzumuje plod, ale semeno nepoškodené prejde jeho tráviacim traktom a dostane sa do pôdy na mieste často vzdialenom od materskej rastliny. V týchto prípadoch bylinožravé živočíchy pomáhajú šíreniu rastlín (zoochória).

## Pozri aj
* Fytoparazitizmus
* Všežravec
* Mäsožravec
* Hmyzožravec

Kategória:Organizmy podľa životného prostredia
Antisana

Stratovulkán **Antisana** sa nachádza v ekvádorskej časti pohoria Andy, asi 50&nbsp;km juhovýchodne od hlavného mesta Quito. Sopka sa vytvorila na starších granitových a metamorfovaných sedimentoch. Na vrchole, ktorý je trvalo zaľadnený, sa nachádzajú dve menšie kaldery. Jediná doložená erupcia sa odohrala v rokoch 1801 - 1802 z parazitického krátera na severnom úpätí sopky.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - stratovulkán Antisana na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Všežravec

**Všežravec** alebo **omnivor** je organizmus (najčastejšie zviera) bez špecializácie na jednostranný príjem mäsitej alebo rastlinnej potravy. Tráviaca sústava týchto organizmov si tak poradí ako s potravou živočíšneho, tak rastlinného pôvodu. Na pomere objemu jedného oproti druhému typu potravy nezáleží. Medzi všežravce patrí človek alebo rôzne druhy medveďov.

## Pozri aj
* Bylinožravec
* Mäsožravec
* Hmyzožravec

Kategória:Organizmy podľa životného prostredia
Festival

thumb|Festival v Rakúsku
**Festival** je zoskupenie vystúpení umelcov, zvyčajne zastrešované miestnou obcou alebo podobne a zvyčajne zamerané na nejakú tému. Najznámejšie sú hudobné festivaly, ako napríklad Pohoda. Festivaly stále prebiehajú vo vonkajšom prostredí.

## Iné projekty
Abelisaurus

**Abelisaurus** bol stredne veľký dravý dinosaurus. Známy je z takmer kompletnej lebky dlhej približne 85 cm. Žil pred približne 80 miliónmi rokov na území dnešnej Argentíny. Jediný druh je **Abelisaurus comahuensis**.

## Opis
náhľad|vľavo|Lebka Abelisaura
Abelisaurus predstavoval pomerne primitívneho teropóda zo skupiny Ceratosauria, zástupcu tej istej čeľade ako Carnotaurus. Na rozdiel od svojho príbuzného Carnotaura však mal dlhšiu a pomerne konzervatívnu lebku s veľkými odľahčovacími otvormi, bez akýhkoľvek kostených rohov, prípadne kostených hrebeňov. Je však možné, že drsnatina tiahnúca sa od očníc smerom ku nozdrám slúžila ako základňa pre nejakú formu hrebeňa tvoreného keratínom. Podobne ako u Carnotaura, aj sánka Abelisaura bola pomerne štíhla. Na základe veľkosti lebky bolo vypočítané, že Abelisaurus dosahoval dĺžku 7 až 9 metrov s váhou okolo 1 500 kg. Svojho času tak predstavoval najväčšieho predátora.

## Nález a pomenovanie
náhľad|vľavo|Lokalita nálezu fosílií Abelisaura
Abelisaura opísali v roku 1985 argentínsky paleontológovia José Bonaparte a Fernando Novas na základe jedinej, takmer kompletnej lebky. Nazvali ho Abelisaurus („Abelov jašter“), na počesť Roberta Abela, riaditeľa múzea, ktorý ho objavil. Abelisaurus je jedným z mnohých dinosaurov, ktorých fosílne pozostatky boli objavené v Patagónii (súvrstvie Anacleto v provincii Río Negro). Súvrstvie Anacleto sa datuje do vrchnej kriedy a lokalita nálezu fosílií pochádza konkrétne z raného kampánu, teda zhruba z obdobia pred 83 až 80 miliónmi rokov.

## Referencie

## Pozri aj
* Carnotaurus

Kategória:Abelisauridae
Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury z Južnej Ameriky
Cayambe (sopka)

**Cayambe** je masívny andezitovo-dacitový stratovulkán, ležiaci izolovane v ekvádorských Andách asi 70&nbsp;km severovýchodne od Quita. S výškou 5&nbsp;790&nbsp;m je to tretia najvyššia hora Ekvádora, ktorá je od výšky 4&nbsp;200&nbsp;m celoročne zaľadnená. Vo výške 4&nbsp;690&nbsp;m pretína rovník a je to zároveň jediné miesto na rovníku, ktoré je celoročne pokryté snehom.

Súčasný stratovulkán bol vybudovaný na staršom pleistocénnom vulkanickom komplexe, ktorý pozostával s viacerých lávových dómov. Približne okolo roku 1040 a neskoršie v roku 1290 sa odohrali dve väčšie erupcie (s objemom 400&nbsp;mil.&nbsp;m3 vyvrhnutého materiálu) a posledná sa odohrala v rokoch 1785-1786.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - stratovulkán Cayambe na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
CNS

**CNS** môže byť:
* centrálna nervová sústava
* Cairns, IATA kód medzinárodného letiska v austrálskom štáte Queensland
* China News Service
* Clustered Network Server
* Competence Network System
* Société du Chemin de fer Cilicie – Nord Syrie
Altokumulus

thumb|right|Altokumulus
thumb|right|Altokumulus

**Altokumulus** alebo **vysoká kopa** (po latinsky *altocumulus*, skratka Ac) je oblak strednej výškovej hladiny. Nad polárnymi oblasťami sa vyskytuje vo výškach od 2000 do 4000 metrov, nad trópmi do 6000 metrov. Pozostáva hlavne z vodných kvapiek. Jeho vzhľad je veľmi premenlivý, často máva tvar valčekov usporiadaných do línií, vĺn, „baránkov“ či výrazne zaoblených útvarov. Možno si ho ľahko pomýliť s cirikumulom alebo kumulom. Rozoznáme ho od ostatných typov tak, že pokiaľ je vo väčšej výške ako 30° nad obzorom, jednotlivé oblaky majú veľkosť 1° až 5°. Okraje bývajú výrazné, niekedy však môžu byť mraky tak natesno vedľa seba, že splynú do súvislej vrstvy. Altokumulus býva biely alebo sivý. Slnko a Mesiac cezeň vidno len ako rozmazanú škvrnu, prípadne ich vôbec nevidno. Tento typ oblaku sa vyskytuje celosvetovo a je spojený so studenými frontami.

Vznik altokumulu spôsobujú slabé vertikálne pohyby vzduchu. Základňou aj vrcholom absorbuje teplo, preto vzduch stúpa a vodné kvapky kondenzujú. Keď však dosiahnu vrchol mraku, sú vystavené priamemu slnečnému žiareniu, takže sa opäť vyparia. Altokumulus často vzniká v noci, keď je rovnováha vyžarovania iná ako cez deň. Oblak ešte stále absorbuje teplo z povrchu pod ním, ale súčasne toto teplo vyžaruje svojím povrchom. Vzduch stúpa, vodná para kondenzuje na kvapôčky, ktoré sa na vrchole ochladia a klesajú do oblaku. Keď Slnko ráno zohreje vrchol oblaku a kvapôčky sa odparia, tento typ altokumulu sa rozplynie. 

## Známe podtypy

### Tvary
* *altocumulus stratiformis* - oblaky, ktoré sa rozprestierajú do veľkých horizontálnych plôch alebo vrstiev.
* *altocumulus lenticularis* - oblaky šošovkovitého alebo mandľovitého tvaru. Niekedy sa u nich objavuje irizácia. Vznikajú, keď vzduch rýchlo stúpa cez topografickú bariéru.
* *altocumulus castellanus* - má tvar cimburia, alebo vežičiek vyrastajúcich z jednej základne. Predpovedá výskyt búrky. Ak sa vyskytne na rannej oblohe, tak pravdepodobnosť výskytu búrky môže dosiahnuť až 90 %.
* *altocumulus floccus* - oblaky v podobe vločiek alebo chumáčikov vaty, ktorých spodné okraje sú viac menej neostré, roztrhané a často sprevádzané virgou.

### Odrody
* *altocumulus undulatus* - mraky sú usporiadané do vĺn.
* *altocumulus opacus* - súvislá vrstva oblakov.
* *altocumulus perlucidus* - oblačné skupiny s medzerami, medzi ktorými vidieť modrú oblohu.
* *altocumulus duplicatus* - skupiny oblakov alebo vrstiev sú husto nad sebou naskladané v malých vzdialenostiach, niekedy čiastočne spojené.
* *altocumulus translucidus* - oblačné skupiny alebo vrstvy sú priesvitné tak, že je nimi presvitá Slnko alebo Mesiac a je viditeľná ich poloha.
* *altocumulus radiatus* - oblaky sú usporiadané v širokých rovnobežných pásoch, ktoré sa vplyvom perspektívy zdanlivo zbiehajú v jednom alebo dvoch bodoch na horizonte.
* *altocumulus lacunosus* - časti oblakov alebo vrstvy majú viac menej pravidelne rozložené otvory, ktorých okraje sú niekedy neostré. 

### Zvláštnosti
* *altocumulus mammatus* - spodné okraje mrakov sú zaoblené.

Kategória:Oblaky
Atacazo

**Atacazo** je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v ekvádorských Andách, asi  juhozápadne od Quita. Zložený je z masívneho andezitového pleistocénneho stratovulkánu a kaldery s priemerom , čiastočne vyplnenou dacitovými komplexmi, ktorá sa vyvinula neskôr v holocéne.

Posledná erupcia sa odohrala pred 2 300 rokmi a vytvorila lávový dóm Ninahuilca. Pyroklastické prúdy tejto erupcie docestovali do vzdialenosti  západne od centra výbuchu.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu – stratovulkán Atacazo na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Štvortisícovky v Ekvádore
John Gorton

Sir **John Grey Gorton** (* 9. september 1911, Melbourne, Austrália – † 19. máj 2002, Sydney) bol austrálsky politik a 19. predseda vlády Austrálie. 

Gorton vyštudoval univerzitu v Oxforde. V roku 1935 sa oženil s Američankou Bettinou Brownovou. Od roku 1940 slúžil v austrálskom letectve ako vojenský pilot. Prežil dve vážne nehody.

V roku 1949 bol zvolený do senátu za Liberálnu stranu. Bol v rôznych ministerských pozíciách vo vládach Roberta Menziesa a Harolda Holta. Po smrti Holta v decembri 1967 sa očakávalo, že jeho zástupca William McMahon sa stane ďalším premiérom. McMahona však nepodporili koaliční partneri Liberálnej strany a po internom zápase v strane sa predsedom vlády stal Gorton. Gorton bol prvým a zatiaľ senátorom, ktorý sa stal austrálskym premiérom. V súlade s tradíciou westministerského systému však najprv rezignoval na post senátora a následne bol zvolený v doplňovacích voľbách (za zosnulého Holta) do dolnej komory parlamentu.

Gorton podporoval austrálsku prítomnosť vo Vietname. Na domácej scéne presadzoval viac právomocí pre federálne inštitúcie. Výrazne podporoval umenie a austrálsku filmovú tvorbu.

Gorton sa však prejavil ako slabý rečník a mediálna osobnosť a médiá ho vykresľovali ako slabocha. Vo voľbách v roku 1969 Gorton stratil väčšinu z majority v dolnej komore parlamentu, ktorú zdedil po Holtovi. Gorton si však udržal miesto premiéra až do marca 1971. Vtedy už Liberálna strana zaostávala v prieskumoch za Labouristickou stranou a minister obrany Malcolm Fraser rezignoval a verejne označil Gortona za neschopného. Vo vnútrostraníckej voľbe o dôvere bol počet hlasov vyrovnaný a Gorton, hoci nemusel, sa rozhodol rezignovať. 

V neskoršom veku žil v Canberre. Zomrel v Sydney vo veku nedožitých 91 rokov na zápal pľúc.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* John Gorton  - Predsedovia vlády Austrálie / Národný archív Austrálie

Kategória:Predsedovia vlády Austrálie
Kategória:Austrálski politici
Kategória:Osobnosti z Melbourne
Kategória:Úmrtia na pneumóniu
Ahmad Šáh Ábdálí

**Ahmad Šáh Ábdálí**, (, približne * 1723 – † 1773), rodným menom **Ahmad Chán Ábdálí** (), známy aj ako **Ahmad Šáh Durrání** () alebo jednoducho **Ahmed Šach** bol zakladateľom Durránovskej ríše, ktorá bola základom moderného Afganistanu.

Potom čo bol zavraždený Iránsky vládca Náder Šáh Afšár sa stal emirom Chorásánu a neskôr zakladateľom a vládcom vlastnej ríše. Zjednotil paštunske kmene a ich spojencov a rozšíril územie na juhu po Pandžáb v Mogulskej Indii, na sever po slabnúci Bucharský chanát a na západ k rozpadajúcej sa ríši iránskych Afšárovcov.

## Zdroje
* 

Kategória:Narodenia v 1723
Kategória:Úmrtia v 1773
Kategória:Vládcovia Afganistanu
Kategória:Durránovci
Potenciálna energia pružnosti

**Potenciálna energia pružnosti** je jedným z druhov mechanickej energie, ktorú má pružné teleso, keď je *pružne [[deformácia|deformované]]* (natiahnuté, stlačené, ohnuté alebo skrútené).

Veľkosť potenciálnej energie pružnosti zavisí na *veľkosti deformácie* a parametroch pružnosti telesa. Veľkosť sa rovná tiež mechanickej práci, ktoré je teleso schopné vykonať pri navrátení do pôvodného tvaru pred deformáciou. Potenciálna energia pružnosti sa označuje ako E_{pr} a jej jednotkou je joule.

## Výpočet pre ideálnu pružinu

Pre potenciánu energiu pružnosti stlačenej alebo natiahnutej ideálnej pružinu s tuhosťou pružiny k platí: 

:E_{pr} = \frac{1}{2} k x^2,

kde  x \,je výchylka z rovnovážnej polohy pružiny. Pružiny totiž môžu mať nenulovú pokojovú dĺžku, tj. dĺžku, ktorú keď majú, pôsobia na na upevnené teleso nulovou silou, a zmena tejto dĺžky je práve  x. 

### Odvodenie
Závislosť sily F, ktorou ideálna pružina pôsobí na jej konce, je lineárna od výchylky  x \,: 
F = -kx, 

pričom znamienko mínus vyjadruje, že pružina pôsobí proti smeru vychýlenia. Práca W, ktorá je potrebná na vychýlenie pružiny o dĺžku y, je rovná 

W = \int_0^{y} F  \, \mathrm{d}x = \int_0^{y} kx  \, \mathrm{d}x = \frac{1}{2}ky^2. 

Táto práca je rovná potenciálnej energii pružnosti. 
 
Kategória:Mechanika
Kategória:Energia
Kurt Wüthrich

**Kurt Wüthrich** (* 4. október 1938, Aarberg) je švajčiarsky chemik. V roku 2002 získal spolu s Johnom Fennom a Kóičim Tanakom Nobelovu cenu za chémiu za rozvoj metód identifikácie a štrukturálnej analýzy biologických makromolekúl.

## Život
Wüthrich sa narodil v Aarbergu vo Švajčiarsku. Na Univerzite v Berne vyštudoval chémiu, fyziku a matematiku. Titul Ph.D. získal v roku 1964 pod vedením Silvia Fallaba na Univerzite v Bazileji. Medzi rokmi 1965 až 1967 spolu s Robertom Connickom odišiel na Kalifornskú univerzitu, Berkeley. Popritom pracoval s Robertom Shulmanom v Bell Telephone Laboratories v Murray Hill, New Jersey (19671969).

## Práca
V roku 1969 sa vrátil do Zürichu, kde začal kariéru profesora biofyziky v Eidgenössische Technische Hochschule (Spolková vysoká škola technická). V súčasnosti pracuje v miestnych laboratóriách a taktiež má na starosti The Scripps Research Institute v La Jolla.

## Externé odkazy
* http://www.mol.biol.ethz.ch/groups/wuthrich_group/wu_people/wkurt  (anglicky)

Kategória:Osobnosti z kantónu Bern
Kategória:Švajčiarski chemici
Kategória:Švajčiarski vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Švajčiarski nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Členovia American Academy of Arts and Sciences
Ptahhotepovo ponaučenie

**Ptahhotepovo ponaučenie** je egyptská písomná pamiatka, vzor vtedajšej múdrosti, a obsahuje rady a ponaučenia do života. Pokladá sa za najstaršiu knihu sveta (vznikla okolo roku 2350 pred Kr.).
Anton Sučka

**Anton Sučka** (* 23. januára 1931, Okružná – † 27. november 2005, Prešov) bol slovenský maliar krajinár.

## Život a dielo
V roku 1958 absolvoval štúdium v odbore krajinárske maliarstvo u Jána Mudrocha na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.

Celý jeho život a tvorba boli späté s regiónom Šariša. Trvalo sa usadil v Prešove, kde žil až do konca svojho života. Popri vlastnej maliarskej tvorbe sa venoval aj pedagogickej činnosti, pričom 20 rokov pôsobil ako vysokoškolský učiteľ. Pochovaný je na cintoríne v Prešove.

## Externé odkazy
* http://www.cassovia.sk/korzar/archiv/clanok.php3?sub=16.1.2006/14373P
* https://www.obecokruzna.sk/obec/vyznamni-rodaci/anton-sucka-25sk.html
* https://www.eantik.sk/autor/911/sucka-anton/

Kategória:Narodenia v 1931
Kategória:Úmrtia v 2005
Kategória:Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
Kategória:Slovenskí maliari
Kategória:Osobnosti z Okružnej
Dom Pérignon

[right|thumb|150px|Socha Doma Pérignona v [Moët et Chandon]]
**Dom Pérignon** (cca * 1638 – † 1715) bol francúzsky benediktínsky mních, vynálezca šampanského.

Kategória:Narodenia v 1638
Kategória:Úmrtia v 1715
Kategória:Vinári
Kategória:Francúzski benediktíni
Oskar Dirlewanger

**Oskar Paul Dirlewanger** (* 26. september 1895, Würzburg, Nemecké cisárstvo – † 7. jún 1945, Altshausen, Bádensko-Württembersko, Nemecko) bol nemecký dôstojník Waffen-SS v druhej svetovej vojne. Založil a velil 2. brigádu SS Dirlewanger, ktorá bola po ňom pomenovaná a pôsobila aj na Slovensku počas SNP. Pôvodne bol doktor politických vied, potom učiteľ a bankový úradník, prišiel o doktorský titul pretože bol pedofil (a aj inak psychicky chorý).

## Život
Ako pešiak si v prvej svetovej vojne vyslúžil Železný kríž prvej aj druhej triedy. Po vojne vstúpil do oddielov Freikorps a viackrát sa neúspešne pokúsil o vstup do Schutzstaffel. V roku 1932 sa stal členom Hitlerovej NSDAP. V tomto období sa zoznámil s významným členom nacistickej strany G. Bergerom. V rámci Légie Kondor sa v rokoch 1936 až 1939 zúčastnil Španielskej občianskej vojny, pri čom bol viackrát ranený.

V roku 1934 bol odsúdený na dva roky za znásilnenie trinásťročného dievčaťa, čím stratil zamestnanie, doktorát a vojenské hodnosti. V roku 1940 bol proces obnovený a kvôli nedostatku dôkazov bol pôvodný rozsudok zrušený čím získal nazad doktorát. 

V druhej svetovej vojne dostal za úlohu založiť jednotku SS z odsúdených zločincov, pôvodne najmä pytliakov a politických väzňov SS Dirlewanger, ktorá bola po ňom pomenovaná. Jednotka mala veľkosť od komanda po brigádu. Jej súdobé nemecké označenie napr. *Sonderkommando Dr. Dirlewanger*, je sporné pre spomínaný doktorát, o ktorý prišiel.

Táto jednotka sa stala známa pre svoju extrémnu brutalitu a nedisciplinovanosť. Účinkovala iba na východnom fronte. Zúčastnila sa aj potlačenia Varšavského povstania aj akcií proti SNP. Jednotka pod jeho vedením spáchala viacero vojnových zločinov, medzi najznámejšie patrí vypálenie bieloruskej dediny Chatyň, či masaker vo Varšavskej štvrti Wola. 

Bol prvým veliteľom 36. divízie granátnikov SS Dirlewanger, ktorá vznikla z jeho Sonderkommanda a niesla jeho meno. Jednotke však velil iba krátko (od 5.marca 1945) pretože na druhý deň po oficiálnom vzniku jednotky bol ťažko ranený a evakuovaný z frontu.

Okolnosti jeho smrti neboli dlhé roky presne známe. Bol ubitý na smrť poľskými vojakmi v zajateckom tábore Altshausene, ktorí sa mu tak chceli pomstiť za jeho brutalitu pri potlačovaní Varšavského povstania. Správy o tom, že po vojne slúžil vo francúzskej cudzineckej légii sa ukázali ako falošné.

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1895
Kategória:Úmrtia v 1945
Kategória:Dôstojníci SS
Kategória:Nemecké vojenské osobnosti
Kategória:Nemecké osobnosti druhej svetovej vojny
Abrosaurus

**Abrosaurus** bol malý sauropód, 9 metrov dlhý bylinožravý dinosaurus. Známy je zo zachovalej skamenenej lebky a nekompletnej kostry. Žil pred 168 až 161 miliónmi rokov na území dnešnej Číny a jeho jediným druhom je **Abrosaurus dongpoi**.

## Opis
Abrosaurus celkovým vzhľadom pripomínal neskorší severoamerický rod Camarasaurus. Na sauropóda mal pomerne krátky krk, vysokú lebku a predné končatiny približne rovnako dlhé ako zadné. Jeho lebka sa vyznačovala čeľusťami s nezvyčajne vysokým počtom zubov a vysokým kosteným oblúkom nozdier.

## Klasifikácia
V minulosti bol Abrosaurus radený do čeľade Camarasauridae. Podobne ako zástupcovia Camarasauridae, predstavoval pomerne primitívnu formu skupiny sauropódov zvanej Macronaria. Jeho bližšie zaradenie do čeľade však nie je isté, keďže z pozostatkov prisudzovaných Abrosaurovi bola zatiaľ vedecky opísaná len lebka.

## Pozri aj
* Europasaurus

Kategória:Sauropoda
Kategória:Jurské dinosaury
Kategória:Dinosaury z Ázie
Soche

**Soche** je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Ekvádore, blízko hraníc s Kolumbiou. Je to najsevernejšie položený vulkán v reťazi ekvádorských sopiek.

Prevažne dacitový vulkán sa vyvinul v pleistocéne. Posledná erupcia sa odohrala v holocéne, keď sa vo vrcholovej kaldere vyformovali dva lávové dómy, sprevádzané veľkým objemom vyvrhnutých dacitických pyroklastík a pemzy.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - stratovulkán Soche na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Vyhasnuté sopky
Kategória:Trojtisícovky v Ekvádore
Skupina Schill

**Úderná skupina SS „Schill“** (po nemecky: SS-Panzergrenadier Regiment „Schill“ alebo Kampfgruppe Schill) bola vojenská jednotka, súčasť nacistických vojsk, ktoré zasiahli proti SNP. Jej veliteľom bol generálporučík Carl von Pückler-Burghauss, neskôr Otto Klotz.

Jednotka bola pomenovaná na počesť pruského dôstojníka z obdobia napoleonských vojen Ferdinanda von Schilla.

## Dejiny
Skupina „Schill“ bola vytvorená 26. augusta 1944 C. F. von Pükler-Burghaussom, z iniciatívy Karla H. Franka z jednotiek Waffen SS, ktoré boli umiestnené vo vtedajšom protektoráte. Skladala sa z troch práporov. Disponovala samohybným delostrelectvom, obrnenými vozidlami a celkom asi 2&nbsp;2003&nbsp;000 mužmi. Jednotka sa skladala z inštruktorov a vybraných najvycvičenejších frekventantov z výcvikových táborov v protektoráte. Prvému práporu skupiny Schill velil bývalý príslušník 1. divízie SS Leibstandarte Adolf Hitler SS-Hauptsturmführer Hans Kettgen. Tesne pred odchodom na Slovensko bola pridelená skupine Schill tanková rota vyzbrojená 7 tankami typu PzKpfw. III a PzKpfw. IV. Už 2. septembra však skupina Schill musela odoslať tieto tanky ku Strečnu, kde Nemci narazili na nečakane tvrdý odpor. Ako náhradu dostala bojovú skupinu SS Dietz. Išlo bola o asi 400 člennú nemeckú improvizovanú bojová skupinu zostavená z bývalých zamestnancov Hlavného úradu SS a Ríšskej pošty, ktorej bojová hodnota bola problematická a táto skupina plnila len tylové zabezpečovacie úlohy.

Na prvý vážny odpor na území Slovenska narazil Schill počas bojov pred Baťovanmi.

Jednotky skupiny Schill museli na obsadenom území čeliť útokom partizánov. Stalo sa tak aj pri Kozelníku v prvej polovici októbra 1944, keď malú vojenskú kolónu napadli južne od Piagru (Štiavnické Bane) partizáni čat. Jána Peška z partizánskeho oddielu Sitno. Partizáni zničili jeden osobný automobil a jeden nákladný automobil a zlikvidovali 15 nemeckých vojakov.      

Jej prvá časť prišla do Bratislavy v noci z 31. augusta na 1. september 1944, do rána nasledujúceho dňa odzbrojila Bratislavskú vojenskú posádku. Velenie mestskej posádky nebolo schopné urýchlene konať a napokon poslúchlo Tisov rozkaz a prikázalo vojakom zložiť zbrane. Skupina Schill sa po jej odzborojení presunula do Nitry, kde sa začala jej bojová činnosť proti povstalcom na strednom Slovensku.

Skupina SS Schill v dňoch 7.16. novembra 1944 popravila v lokalite Sedmák, v katastri obce Sihla 25 zajatých povstaleckých vojakov.

## Referencie

## Externé odkazy
* Rozhovor s príslušníkmi jednotky Schill

Kategória:Nemecké vojenské jednotky druhej svetovej vojny
Kategória:Nemecké a iné jednotky nasadené na potlačenie Slovenského národného povstania a partizánov
Kategória:Waffen-SS
Mojanda

**Mojanda** je neaktívny stratovulkanický komplex, nachádzajúci sa na severe Ekvádora, pri meste Otavalo. Komplex má pomerne zložitú stavbu, pozostáva z dvoch paralelne explodujúcich vulkánov a troch kaldier. Starší vulkán **Mojanda** vytvoril väčšiu kalderu, v ktorej je v súčasnosti jazero Caricocha, mladší andezitovo-ryolitový stratovulkán **Fuya Fuya** sa vytvoril v trochu neskôr na západnej strane Mojandy.

Fuya Fuya pred 165&nbsp;000&nbsp;rokmi skolaboval a vytvoril menšiu kalderu, v ktorej neskôr vyrástli dacitové dómy. Posledná aktivita je odhadovaná na holocén, ale nie je presnejšie datovaná.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - komplex Mojanda na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Štvortisícovky v Ekvádore
Imbabura

**Imbabura** môže byť:

* provincia v Ekvádore, pozri Imbabura (provincia)
* sopka v Ekvádore, pozri Imbabura (sopka)
Cuicocha

**Cuicocha** je kaldera °s priemerom 3&nbsp;km, zaliata vodou, nachádzajúca sa na južnom úpätí staršieho vulkánu Cotacachi, asi 100&nbsp;km severne od Quita, hlavného mesta Ekvádoru.

Vytvorila sa približne pred 3&nbsp;100&nbsp;rokmi, počas veľkej explozívnej erupcie. V kaldere sa nachádzajú štyri dacitové lávové dómy, ktoré tvoria ostrovy v kalderovom jazere. Uloženiny pyroklastických prúdov sa rozkladajú v širokom okolí kaldery.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - kaldera Cuicocha na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Kaldery
Imbabura (sopka)

**Imbabura** je neaktívna sopka, ktorá sa týči na severe Ekvádora, nad jazerom Laguna de San Pablo. Samotný stratovulkán má komplikovanú stavbu, pozostáva z niekoľkých lávových dómov (*Loma Cubilche*, *Cunru*, *Tiata Imbabura*, *Huarmi Imbabura*).

Sopka je aktívna od pleistocénu, keď sa vyformovala Imbabura I - veľký andezitový stratovulkán. Približne pre 43&nbsp;000 rokmi nastal jeho kolaps, čoho dôkazom sú veľké depozity pyroklastík až v 16&nbsp;km vzdialenosti. Na jeho základoch sa vytvorila Imbabura II, pred 25&nbsp;000&nbsp;rokmi opäť nastal kolaps niekoľkých, tentokrát dacitových dómov a rast najmladšieho dómu - Huarmi Imbabura. Posledná aktivita sa odohrala v roku 5550 pred Kr.

Aj keď momentálne nejaví Imbabura žiadnu aktivitu, nie je považovaná za vyhasnutú. Vulkanológmi je stále monitorovaná, nakoľko možná erupcia by mohla spôsobiť veľkú katastrofu (mesto Ibarra s 300&nbsp;000&nbsp;obyvateľmi sa nachádza neďaleko sopky a je priamo ohrozené pyroklastickými prúdmi.

 
## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - stratovulkán Imbabura na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Štvortisícovky v Ekvádore
Reventador

Stratovulkán **Reventador** je najaktívnejší z reťaze vulkánov ležiacich v sopečnej reťazi Ekvádora.  vysoká, prevažne andezitová sopka sa týči nad Amazonskou panvou. Vrchol sopky tvorí menšia kaldera tvaru písmena U.

Od prvej doloženej erupcie v roku 1541 sopka eruptovala viac ako 25-krát. Väčšinou ide o explozívne erupcie s produkciou početných lávových prúdov, pyroklastických prúdov, lahárov a mračien popola, ktoré sú pozorovateľné až z Quita. Nakoľko sa však nachádza v riedko obývanej oblasti, väčšinou spôsobujú iba materiálne škody. Posledná veľká erupcia sa odohrala v rokoch 2002-2003, keď sopka od 3.&nbsp;novembra 2002 do 10. januára 2003 vyprodukovala 36 mil. m3 lávy,  dlhé pyroklastické prúdy a mrak popola, ktorý vystúpil do výšky až .

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  – stratovulkán Reventador na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Aktívne sopky
Kategória:Trojtisícovky v Ekvádore
Pribinova ulica (Bratislava)

**Pribinova ulica** je ulica v Bratislave, v mestských častiach  Staré Mesto a Ružinov. Do 1. apríla 1991  mala názov **Martanovičova ulica**, podľa Rudolfa Martanoviča (1898 – 1955), slovenského komunistického politika. V súčasnosti je pomenovaná podľa kniežaťa Pribinu († 861).

## Významné budovy
Významné budovy na Pribinovej ulici tvoria zo západu na východ: budova Ministerstva vnútra SR, komplex Eurovea, nová budova Slovenského národného divadla, administratívna budova Pribinova 19, v minulosti jedna z najvyšších budov v Bratislave – Tower 115 (niekdajšie Pressburgcentrum, predtým Presscentrum) a súčasná najvyššia budova v Bratislave - Eurovea Tower.

## Blízke ulice
* Dostojevského rad
* Krupkova ulica
* Olejkárska ulica
* Námestie Milana Rastislava Štefánika
* Čulenova ulica
* Košická ulica

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Pribinova ulica na mape Bratislavy

Kategória:Ulice v Starom Meste v Bratislave
Kategória:Ulice v Ružinove
Ulica
Pribinova ulica (Hlohovec)

**Pribinova** je ulica v Hlohovci. 

## Pôvod názvu
Je pomenovaná na počesť nitrianskeho kniežaťa Pribinu († 861). Za socializmu niesla meno *Malinovského*, podľa sovietskeho vojenského veliteľa Rodiona Jakovleviča Malinovského (1898-1967). Pre svoju typickú starú dlažbu je domácimi nazývaná *Kocková ulica*.

## Základné informácie
Nachádza sa v tesnej blízkosti Námestia sv. Michala. Je tu situovaný mestský kultúrny dom, viacero obchodov a pohostinstiev. 

## Blízke ulice
* Námestie sv. Michala
* Jesenského
* Rozmarínová
* Školská

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Pribinova na mape Hlohovca
*Základná škola svätého Jozefa

Kategória:Ulice v Hlohovci
Ulica
Bajkal

**Bajkal** môže byť:
* jazero v Rusku, pozri Bajkal (jazero)
* ruská loď, pozri Bajkal (loď)
* ruský nápoj, pozri Bajkal (nápoj)
* budova v Bratislave, pozri Bajkal (Bratislava)
Pululagua

**Pululagua** je neaktívna sopečná kaldera s priemerom 3 km, nachádzajúca sa vo výške 3&nbsp;356&nbsp;m asi 15&nbsp;km severne od Quita - hlavného mesta Ekvádoru. Vytvorila sa približne v roku 450 pred Kr. Západná stena kaldery je porušená a dno je vyplnené niekoľkými dacitovými lávovými dómami (*Loma el Chivo*, *Loma la Marca*, *Loma Pondona*).

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - Pululagua na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Kaldery
Malverina

náhľad|Hrozno odrody Malverina
**Malverina** je interšpecifická muštová biela odroda viniča. Jej prednosťou je pomerne vysoká odolnosť voči hubovým chorobám viniča (peronospóra, múčnatka, botrytída) ako aj dobrá odolnosť voči nízkym zimným teplotám. Dozrieva v prvej polovici októbra, dobre akumuluje cukry. Víno z tejto odrody je rizlingového typu so škoricovou arómou. Je to perspektívna odroda vhodná pre ekologické vinohradníctvo. Na Slovensku nie je registrovaná v Listine registrovaných odrôd.

Kategória:Odrody viniča
Krížová kosť

thumb|Krížová kosť, panvový povrch - facies pelvica ''(Gray´s Anatomy, 1918)''

**Krížová kosť** (lat. *os sacrum*) je nepohyblivá časť chrbtice, ktorá sa skladá zo vzájomne zrastených piatich krížových stavcov S1 - S5. Svojím spojením s kosťami panvy tvorí zároveň súčasť panvy.

**Na krížovej kosti sa opisujú nasledovné anatomické útvary:**

* *facies dorsalis* - zadná konvexná plocha krížovej kosti
* *facies pelvica* - predná konkávna plocha krížovej kosti
* *lineae transversae* - priečne línie viditeľné na prednej ploche krížovej kosti, ktoré sú pozostatkom hraníc jednotlivých zrastených stavcov
* *foramina sacralia anteriora (pelvica) et posteriora (dorsalis)* - 4 páry otvorov na prednej a zadnej ploche krížovej kosti, v miestach medzistavcových otvorov pôvodných krížových stavcov
* *canalis sacralis* - pokračovanie chrbticového kanála v krížovej kosti, do ktorého ústia foramina sacralia spoločným otvorom, ktorý sa až v kosti rozdelí na predný a zadný
* *hiatus sacralis* - vyústenie chrbticového kanála na spodnej časti krížovej kosti (zozadu)
* *cornua sacralia* - párové, nadol smerujúce výbežky, ktoré lemujú po bokoch hiatus sacralis
* *crista sacralis mediana, medialis (intermedia) et lateralis* - nepravidelné hrebene na facies dorsalis krížovej kosti. C.s. mediana je nepárová, v strednej čiare, tvoria ju zrastené tŕňové výbežky krížových stavcov. C.s. medialis (intermedia) je párová, mediálne od foramina sacralia posteriora, je vytvorená zo splynutých kĺbnych výbežkov krížnych stavcov. C.s. lateralis je párová, laterálne od foramina sacralia posteriora, je vytvorená zo zrastených priečnych výbežkov krížových stavcov.
* *massa (pars) lateralis ossis sacri dextra et sinistra* - tvorí hmotu kosti po jej bokoch a vpredu a zodpovedá zvyškom rebier
* *facies auricularis ossis sacri* - párová zvlnená kĺbna plocha tvarom pripomínajúca ušnicu, tvoriaca laterálne ohraničenie krížovej kosti ( v rozsahu S1 - S3) a miesto jej skĺbenia s bedrovou kosťou (krížovo-bedrový kĺb)
thumb|300px|Krížová kosť, pohľad zboku na facies auricularis ''(Gray´s Anatomy, 1918)''
* *tuberositas sacralis* - hrboľatá párová plocha na facies dorsalis krížovej kosti, laterálne od crista sacralis lateralis a mediálne od facies auricularis. Je to miesto úponu zadného a medzikostného krížovo-bedrového väzu.
* *basis ossis sacri* - horná časť krížovej kosti, na ktorú nasadá medzistavcová platnička
* *processus articularis superior* - párový výbežok, ktorý sa spája s párovým processus articularis inferior stavca L5
* *[[promontórium]]*
* *apex ossis sacri* - spodný koniec krížovej kosti, na ktorú sa pripája kostrč

## Osifikácia
Zrast oblúkov v strednej čiare (crista sacralis mediana) nastáva medzi 7. - 12. rokom života.

## Variácie
* *canalis sacralis apertus* - otvorený canalis sacralis
* *[[spina bifida]]*
* pohlavné variácie (nespoľahlivý znak):
** muži - dlhšia a užšia krížová kosť
** ženy - kratšia a širšia krížová kosť, menšia facies auricularis

## Iné projekty

Kategória:Kosti
Pierre Méchain

**Pierre François André Méchain** (* 16. august 1744 – † 20. september 1804) bol francúzsky astronóm, ktorý má spolu s Charlesom Messierom veľkú zásluhu v štúdiu objektov hlbokého vesmíru a komét.

Objavil 29 alebo 30 objektov hlbokého vesmíru, v závislosti od toho, či sa počíta aj M102. Osemnásť z nich je súčasťou Messierovho katalógu.

## Iné projekty

Kategória:Francúzski astronómovia
Kategória:Objavitelia komét
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti
Kategória:Členovia Francúzskej akadémie vied
Thurzo

**Thurzo** môže byť
* historický zápis uhorského šľachtického rodu, pozri Turzovci a Turzo
* priezvisko, pozri Thurzo (priezvisko), napr.:
** Fedor Thurzo (19071986) právnik, verejný činiteľ
** Ivan Thurzo (18821964) redaktor, publicista, národný pracovník
** Igor Thurzo (18841926) podnikateľ, verejný činiteľ, národohospodár
** Július Juraj Thurzo (18821950) námorný dôstojník
** Viliam Thurzo (19121984) lekár, vysokoškolský pedagóg, akademik ČSAV a SAV

## Pozri aj
* Turzo
Kostrč

thumb|200px|Kostrč - os coccygis
**Kostrč** alebo **kostrčná kosť** (málo používané), latinsky *os coccygis,* je tvorená vzájomne spojenými telami kostrčných stavcov (lat. vertebrae coccygeae) Co1 - Co5. Ich oblúky zanikli.

*cornua coccygea - rohy kostrče, sú párovými výbežkami vyčnievajúcimi kraniálne z hornej plochy kostrče. Sú rudimentami oblúka a kĺbnych výbežkov stavca Co1. Nadväzujú na cornua sacralia krížovej kosti a doplňujú tak spodný okraj hiatus sacralis. 

Spojenie krížnej kosti a kostrče je synchondróza; častá je i medzi 1. a 2. kostrčným stavcom. Ostatné stavce sú zrastené synostózami.

## Iné projekty

Kategória:Kosti
Achillobator

**Achillobator** je vyhynutý rod veľkého vtákovitého dinosaura z čeľade Dromaeosauridae. Známy je z nekompletných pozostatkov. Žil pred približne 90 až 85 miliónmi rokov na území dnešného Mongolska. Jeho jediným druhom je **Achillobator giganticus**.

## Opis
Achillobator, pomenovaný po gréckom hrdinovi Achillesovi, predstavoval s telesnou dĺžkou okolo 5 m jedného z najväčších dromeosaurov. Podobne ako iné dromeosaury, bol veľmi vtákovitý dinosaurus, zrejme disponujúci perím (pokiaľ ho druhotne nestratil kvôli narastajúcej telesnej veľkosti). Mal podlhovastú a pomerne vysokú lebku, relatívne mohutnú stavbu tela a na oboch nohách veľký otáčavý pazúr, ktorým zraňoval svoje obete. 

Po objavení Achillobatora vystúpili niektorí vedci s myšlienkou, že Achillobator predstavuje chiméru (v paleontológii to znamená, že pozostatky opísané rodovým menom Achillobator patrili viac než jednému zvieraťu), keďže niektoré znaky na kostre sa javili príliš primitívne. Ďalšie štúdie však túto myšlienku nepodporili.

## Klasifikácia
V rámci Dromaeosauridae bol Achillobator členom podčeľade Dromaeosaurinae, kam patril aj ďalší veľký dromeosaurus – Utahraptor.

## Galéria

Súbor:Achillobator giganticus skeleton.jpg|Rekonštrukcia dochovaných častí holotypu
Súbor:Achillobator scale.png|Veľkostné porovnanie s človekom


## Referencie

Kategória:Dromaeosauridae
Kategória:Kriedové dinosaury
Kategória:Dinosaury z Ázie
Kaťuša (pieseň)

**Kaťuša** (rus. Катюша) je sovietska vojnová pieseň o dievčine Kataríne, ktorá smúti za svojím milým, ktorý musel narukovať. Hudbu skomponoval v roku 1938 Matvej Blanter a text napísal básnik Michail Isakovskij. Prvýkrát ju uviedla známa speváčka ľudových piesní Lidija Ruslanova. Niektorí kritici poukázali na skutočnosť, že autorom hudby nemusí byť Blanter, pretože podobnú melódiu zakomponoval do svojej opery *[[Mavra]]* Igor Stravinskij v roku 1922.

Podľa piesne boli pomenované sovietske raketomety BM-8 a BM-13.

## Slová

Originálne slova v azbuke, prepis do slovenčiny a spievateľný preklad piesne:

## Externé odkazy
* Mp3 nahrávka "Kaťuše" naspievaná Alexandrovcami

## Zdroj

Kategória:Ruské piesne
Kategória:Piesne druhej svetovej vojny
Vladimir Grigorievič Šuchov

**Vladimir Grigorievič Šuchov** (* 28. august 1853 – † 2. február 1939) bol ruský architekt, poverený stavbou budovy GUM.

Stavba tohoto obchodu, nazývaného GUM (Štátny univerzálny obchod), sa začala v roku 1883 na nariadenie cára Alexandra III. Projektom boli poverení ruskí architekti Alexandr Nikolajevič Pomeraznev a Vladimir Grigorievič Šuchov. Budova bola postavená v neoklasickom štýle spájajúcom v sebe elementy ruskej stredovekej architektúry a nových konštrukčných prvkov, akými sú oceľová kostra a sklenená strecha.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* stránka o Šuchovovi  /
* The Origins of Modernism in Russian Architecture  

Kategória:Narodenia v 1853
Kategória:Úmrtia v 1939
Kategória:Ruskí architekti
Kategória:Pochovaní na Novodievčom cintoríne
Hmotný bod

**Hmotný bod** (iné názvy: **bodová hmotnosť**, **častica**) je ideálny objekt, ktorý považujeme za bod s nenulovou hmotnosťou. Je to objekt so zanedbateľnými rozmermi a nenulovou hmotnosťou. Hmotný bod je teleso, ktorého rozmery možno zanedbať vzhľadom na ostatné rozmery, o ktorých sa pri danom pohybe uvažuje. Teleso môžeme nahradiť hmotným bodom len vtedy, keď všetky body telesa konajú ten istý pohyb. Ak uvažujeme o rotácii telesa, treba brať do úvahy aj jeho rozmery, a teda teleso nemožno nahradiť hmotným bodom.

## Referencie


## Externé odkazy
* 

Kategória:Kinematika
Kategória:Mechanika
Guagua Pichincha

Aktívny stratovulkán **Guagua Pichincha** leží v Ekvádore v provincii rovnakého mena. Hlavné mesto Quito sa rozkladá na jeho východnom svahu.

Sopka je pomerne aktívna, od čias španielskej kolonizácie bolo zaznamenaných vyše 20 erupcií prevažne explozívneho charakteru, ale s malými objemami vyvrhnutých sopečných produktov. Výnimku tvoria erupcie v roku 1660, keď sopečný prach pokryl územie s polomerom  a v samotnom Quite bola 30&nbsp;cm hrubá vrstva popola, a v rokoch 1998-2001, keď boli ulice Quita opäť zasypané niekoľkými centimetrami popola. Častý je aj výskyt pyroklastických prúdov na západnej strane, ktoré pravidelne devastujú polia.

Úpätie sopky bolo aj dejiskom jednej z rozhodujúcich bitiek o juhoamerickú nezávislosť od Španielska. 22. mája 1822 porazili povstalecké vojská španielsku koloniálnu armádu a začali písať históriu moderného Ekvádora.

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu - stratovulkán Guagua Pichincha na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Ekvádora
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Aktívne sopky
Kategória:Štvortisícovky v Ekvádore
Nimbostratus

right|thumb|Nimbostratus

**Nimbostratus** (skratka Ns), po slovensky **dažďová sloha** je nízko položený oblak vyskytujúci sa vo výškach do 3000 metrov. Je tmavý a beztvarý, môže však vyzerať ako osvetlený zvnútra, keď medzerami v ňom presvitá svetlejší stratus nad ním. Má veľmi nízku základňu a je dosť hrubý na to, aby úplne zakryl Slnko a Mesiac. Jeho základňa je taká nízka, že často zakrýva vrcholy kopcov, a hôr. Ak je celá obloha zatiahnutá nimbostratom, dni sú pochmúrne a noci tmavé. Ak je jeho teplota vyššia ako -10&nbsp;°C, pozostáva hlavne z vody. Ak sa teplota oblaku pohybuje v intervale -10&nbsp;°C až -20&nbsp;°C, v spodnej časti bude pozostávať z vody a vo vrchnej z ľadu. Pod -20&nbsp;°C bude pozostávať hlavne z ľadu. Vyskytuje sa celosvetovo okrem Antarktídy. Zmes vody a ľadu umožňuje vznik väčších ľadových kryštálikov, ktoré potom padajú ako sneh, alebo sa roztopia a začne pršať. Nimbostratus možno považovať za „najviac zrážkový“ oblak. Vyvoláva totiž nepretržitý dážď alebo sneženie. 

## Známe podtypy
* Nimbostratus Praecipitatio - z tohoto typu oblaku padajú zrážky, ktoré vyzerajú ako predĺženie samotného oblaku.
* Nimbostratus Pannus - mrak je roztrhaný na časti, ktoré niekedy tvoria až súvislú vrstvu.

Kategória:Oblaky
Kaťuša

**Kaťuša** (po rusky „Katka“) môže byť:
* hovorový názov pre dva typy ruských raketometov, pozri Kaťuša (raketomet)
* hovorový názov pre akúkoľvek delostreleckú raketu, teda pre malokalibrovú neriadenú raketu zem-zem, pozri delostrelecká raketa a raketa zem-zem
* sovietska trieda ponoriek z 30. rokov 20. storočia, pozri Kaťuša (ponorka)
* ruská pieseň, pozri Kaťuša (pieseň)
* ruský profesionálny cyklistický UCI ProTour tím, pozri Kaťuša (cyklistika)
Stratus

right|thumb|Stratus

**Stratus** (skratka St), po slovensky **sloha** alebo **vrstva**, je nízko položený oblak. Nachádza sa vo výškach do 3 000 metrov so základňou nižšie ako 2 000 metrov. Ak tento oblak leží na zemi, hovoríme o hmle. Má vzhľad beztvarej sivej vrstvy, cez ktorú môžeme, v závislosti od hrúbky, rozoznať ostré obrysy Slnka a Mesiaca. Pozostáva výlučne z vodných kvapôčok obsahujúcich 0,05 až 0,5 gramu na kubický meter. Vo vnútri stratu neexistuje kolmý pohyb vzduchu a preto nemôže spôsobiť dážď, sneženie, či krupobitie. Niekedy však z neho mrholí, alebo padá prachový sneh. Stratus sa často tvorí v noci za dobrého počasia, najmä nad vodou. Ráno, keď stúpne teplota, rýchlo sa rozplýva a vyparujú sa z neho kvapky vody. Typický frontálny stratus sa vytvára pozdĺž teplých frontov, kde je teplý a stabilný vzduch pomaly nadvihovaný chladnejším vzduchom. Tento oblak predpovedá zrážky spolu s cirostratom a altostratom, zjavuje sa až potom, ako sa vytvoria predchádzajúce dva oblaky. Stratus potom nadväzuje na nimbostratus (dažďová sloha). 

## Známe podtypy
* Stratus fractus - potrhané mraky a ich fragmenty
* Stratus translucidus - priesvitný oblak, cez ktorý vidno Slnko a Mesiac
* Stratus opacus - veľmi hustý mrak, cez ktorý nemožno vidieť Slnko a Mesiac

Kategória:Oblaky