open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lakomec (komédia)

**Lakomec** (originálny názov po franc.: *L'Avare*) je komédia od francúzskeho spisovateľa Molièra. Podnetom pre jej napísanie bola Plautova *Komédia o hrnci*. Dej sa odohráva v 17. storočí v Paríži.

## Hlavná myšlienka
Nie je dôležité, aký veľký máš hmotný majetok, dôležité je, aby ťa ľudia mali radi a aby si bol šťastný.

## Postavy
* **Harpagon**otec Cléanta a Elizy. Má najhoršie vlastnosti, aké môže človek mať (typizovaná postava)je lakomý, sebecký, nespoločenský, podozrievavý, neberie ohľad na iných. Jediné, čo ho trápi, sú jeho peniaze, ktoré sa preňho stali zmyslom života.
* **Cléantes**syn Harpagona
* **Eliza**dcéra Harpagona
* **Anzelm**otec Valéra a Marianny
* **Valér**Anzelmov syn
* **Marianna**Anzelmova dcéra, chudobné dievča, milá a ohľaduplná
* **Frozina**intrigantka, klamárka, lichotníčka
* **La Fléche**figliarsky sluha

## Kompozícia
Dielo sa člení na 5 dejstiev
# dejstvo: 5 výstupov
# dejstvo: 5 výstupov
# dejstvo: 9 výstupov
# dejstvo: 7 výstupov
# dejstvo: 6 výstupov

## Dej

Dej drámy sa odohráva v Paríži, kde žije starý vdovec Harpagon so synom Cléantom a dcérou Elizou. Po meste kolujú chýry, že je najväčší lakomec v širokom okolí. A nanešťastie pre jeho deti sa  zakladajú na pravde. Starý lakomec nemá inej práce, ako čo najviac zarobiť na pôžičkách a obchodoch. Majetku má toľko, že do konca života by nemusel pohnúť ani prstom, ale svojim deťom dá ledva na základné ošatenie. Na ich city nedbá, ba dokonca hľadá pre ne finančne najvýhodnejšieho partnera. Dcére vyberie starého Anzelma len preto, že netrvá na žiadnom vene. Pre seba si vyhliadol mladú krásavicu Mariannu. Je síce chudobná, ale aspoň nemá vysoké nároky. Lenže tú istú ženu miluje jeho syn Cléante. Nenechá sa ním uprosiť, nedbajúc na svoj nevhodný vek. Oddaný Cléantov sluha La Flèche chce svojmu pánovi veľmi pomôcť, a tak v záhrade nájde a zo zeme vykope Harpagonov poklad s 10 000 toliarmi. Keď to lakomec zistí, zatočí sa mu celý svet pred očami. Myslí, že je to jeho definitívny koniec. Prišiel o svoje všetko. Na svadbu s Mariannou úplne zabudne. Okamžite začne vypočúvať služobníctvo. Nakoniec mu Cléante vysvetlí, ako sa veci majú a dohodne sa s ním na výmene pokladu (10 000 toliarov) za Mariannu. Šťastní a spokojní sú všetci. Každý má to, čo považuje za najhodnotnejšie na svete. Harpagon svoj majetok, Marianna a Cléante svoju lásku.

## Externé odkazy
* Encyclopædia Britannica

Kategória:Francúzske divadelné hry
Kategória:Literárne diela odohrávajúce sa v Paríži
Kategória:Divadelné komédie
Kryštof Dientzenhofer

[thumb|Detail priečelia kostola svätého Mikuláša, [Praha, Malá Strana]]
[thumb|Hlavný vchod do kostola sv. Markéty, [Břevnovský kláštor, Praha]]

**Kryštof Dientzenhofer** (* 7. júl 1655, Guggenhof, Bavorsko – † 20. jún 1722, Praha, Česko) bol český barokový architekt a staviteľ nemeckého pôvodu, predstaviteľ vrcholného baroka; otec českého architekta Kiliána Ignáca Dientzenhofera. 

## Životopis
Pochádzal z hornobavorskej staviteľskej rodiny - bol prostredným z piatich bratov, ktorí sa všetci stali významnými staviteľmi. Vyučil sa za murára a v roku 1677 sa presťahoval do Čiech. V roku 1689 dostal povolenie prevádzkovať staviteľskú činnosť; v tejto dobe už pracoval spoločne s A. Leuthnerom na stavbe zámku v Ostrove pri Karlových Varoch. V roku 1698 začal pôsobiť v Chebe, neskôr staval dvor zámku v Hamrníkoch alebo kostol sv. Kláry v Chebe. O dvadsať rokov neskôr začal samostatne budovať i v Prahe.

## Tvorba
Jeho najvýznamnejšími stavbami sú kaplnka Zjavenia Pána v Smiřiciach, kostol svätého Mikuláša v Prahe na Malej Strane, kláštorný kostol svätej Markéty v břevnovskom kláštore a kostol svätej Kláry v Chebe. Ako architekt a staviteľ sa podieľal na mnohých ďalších barokových stavbách v Čechách. Pôsobil tiež ako pevnostný staviteľ v Chebe a Prahe, a ako kláštorný staviteľ Břevnovsko-Broumovského kláštora.

## Dielo
### Stavby v Prahe
*Loreta
*Šternberský palác (pravdepodobne podľa návrhu Giovanni Battistu Alliprandiho)
*Dom „U bílé kuželky“
*Břevnovský kláštor
*bývalý kláštor voršiliek pri chráme sv. Jana Nepomuckého
*dom „Weisbírovský“
*Rožmberský dom
*Kaisersteinský palác
*Vrtbovský palác
*chrám sv. Jana Nepomuckého
*chrám Najsvätejšej Trojice
*bazilika sv. Markéty, Břevnov
*chrám sv. Mikuláša, Malá Strana

### Stavby mimo Prahy
*kostol Najsvätejšej Trojice, Teplá
*kostol Narodenia svätého Jána Krtiteľa, Úterý
*kostol svätej Kláry, Cheb
*kaplnka svätej Márie Magdalény, Skalka pri Mníšku pod Brdmi

## Iné projekty

Kategória:Českí architekti
Kategória:Nemeckí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Pochovaní v Prahe
Kategória:České osobnosti nemeckého pôvodu
Lakomec

**Lakomec** môže byť :

*lakomý človek, pozri lakomosť
*klasická komédia o piatich dejstvách od Moliéra, pozri Lakomec (komédia) 
*francúzsky komediálny film s Louis de Funès v hlavnej úlohe, pozri Lakomec (film)
Lubina (priezvisko)

**Lubina** (o význame pozri lubina) je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najrozšírenejšie v Nemšovej. V Česku sa najviac vyskytuje v meste Říčany (okres Praha-východ) a v Šumperku.

## Známi nositelia
Pozri v článku Lubina.

Kategória:České priezviská
Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská v Česku
Kategória:Priezviská na Slovensku
Plch (priezvisko)

**Plch** je české a slovenské priezvisko odvodené od rovnomenného živočícha. Na Slovensku je najrozšírenejšie v okrese Liptovský Mikuláš, najviac v obci Palúdzka. Častejšie je v Česku, najviac v Brne a Prahe.

## Známi nositelia
Pozri v článku Plch.

Kategória:České priezviská
Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská v Česku
Kategória:Priezviská na Slovensku
Lubina

**Lubina** môže byť:

* listnatý les
* obec na Slovensku v okrese Nové Mesto nad Váhom, pozri Lubina (okres Nové Mesto nad Váhom)
* časť českého mesta Kopřivnice, pozri Lubina (Kopřivnice)
* rieka v Česku, pozri Lubina (rieka)
* priehrada na tejto rieke, pozri Lubina (priehrada)
* hlboký oporný vrt, hĺbený pri obci Lubina (okr. Nové M. n. Váhom), pozri Lubina-1
* lužickosrbské ženské meno, pozri Lubina (prvé meno)
* priezvisko, pozri Lubina (priezvisko), napr.:
** Alexander Lubina (* 1979), nemecký atlét
** David Lubina, český zločinec
** Ladislav Lubina (* 1967), český hokejista a tréner
Dudek (priezvisko)

**Dudek** je české, poľské a slovenské (v nárečí Záhoria) priezvisko s významom dudok. Český ženský variant je **Dudková**, slovenský **Dudeková** alebo **Dudková**. V Česku je najčastejšie v mestách Praha, Ostravaa Hlučín. Na Slovensku je najrozšírenejšie v obci Zohor  (okres Malacky).

## Známi nositelia
Pozri v článku Dudek.

## Pozri aj
* Dudok (priezvisko)
* Dudko (priezvisko)
* Dudka (priezvisko)

## Galéria

Jerzy Dudek (cropped).jpg|náhľad|Jerzy Dudek (* 1973), poľský futbalový brankár
Anne Dudek (cropped).jpg|náhľad|Anna Dudeková (* 1975), herečka USA


Kategória:České priezviská
Kategória:Poľské priezviská
Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská v Česku
Kategória:Priezviská v Kanade
Kategória:Priezviská v Poľsku
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v USA
Priezviská na Slovensku

Priezvisko je na Slovensku od konca 18. storočia (vláda Jozefa II.) úradne záväznou informáciou (spolu s krstným menom).

## 10 najrozšírenejších priezvisk na Slovensku
V roku 2003 sa na Slovensku evidovalo 185 288 priezvisk mužov a žien. Pri počte obyvateľov približne 5,4 milióna pripadá na jedno priezvisko zhruba 29 ľudí. Pri predpoklade, že polovica z uvedeného čísla sú muži a polovica ženy môžeme povedať, že na Slovensku žije okolo 92 600 rodov. 

## Zdroje
* Databáza priezvisk na Slovensku P. Ďurčo a kol. Paris 1998
*
Jurík (priezvisko)

**Jurík** je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v obci Bánov (okres Nové Zámky), Nových Zámkoch a v Bratislave.

## Známi nositelia
Pozri v článku Jurík.

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Model (logická sémantika)

**Model** v logickej sémantike sa definuje model takto: Máme danú určitú triedu výrokov nejakého kalkulu. Ak nahradíme všetky konštanty v týchto výrokoch premennými zodpovedajúcich typov, dostaneme triedu propozicionálnych funkcií. Akákoľvek množina predmetov, ktorá bude spĺňať každú propozicionálnu funkciu z tejto triedy, nazýva sa modelom danej triedy výrokov a príslušného kalkulu. Pomocou pojmu modelu kalkulu sa zavádza pojem interpretácie.

## Externé odkazy
* 
Model súčasne preložené do niekoľkých jazykov 
Kategória:Logika
François Mansart

[thumb|Kostol [Val-de-Grâce, Paríž]] 
**François Mansart** (* 13. január 1598, Paríž, Francúzsko – † 23. september 1666, tamže) bol francúzsky architekt.

## Životopis
Narodil sa v rodine tesára a miesto za architekta mu jeho príbuzní pomohli vyučiť sa za kamenára a sochára. Uvažoval nad tým, že by sa vyučil u architekta Salomona de Brosse, najobľúbenejšieho architekta za vlády francúzskeho kráľa Henricha IV.

V 20. rokoch 17. storočia už bol uznávaný ako architekt pre svoj štýl a zručnosť, ale bol vnímaný tiež ako tvrdohlavý a ťažký perfekcionista, búrajúci svoje konštrukcie, aby začal znovu stavať na ich mieste nové budovy. Len najbohatší si mohli dovoliť pracovať s ním, pretože Mansartove diela boli vďaka jeho spôsobu stavby veľmi drahé. Jediný zachovaný príklad jeho ranej tvorby je zámok v Balleroy, postavený na objednávku princa Gastona Orleánskeho, ktorý sa začal stavať v roku 1626. Vojvoda bol veľmi potešený výsledkom, takže pozval Mansarta, aby zrenovoval jeho krídlo na zámku Blois (1635). Architekt zamýšľal prebudovať bývalú kráľovskú rezidenciu kompletne, ale jeho plány boli zmarené a nakoniec bolo zrekonštruované len severné krídlo podľa Mansartových plánov. Väčšina Mansartových stavieb bola postupne zrekonštruovaná, alebo zbúraná. Najlepšie zachovaný príklad jeho zrelej tvorby je zámok v Maisons-Laffitte, ktorý jedinečne zachováva originálnu interiérovú výzdobu, a to vrátane veľkolepého schodiska. 

V 40. rokoch 17. storočia pracoval na kláštore a kostole Val-de-Grâce v Paríži, veľmi žiadanej objednávke od Anny Rakúskej. Jeho údajná márnotratnosť viedla k tomu, že bol nahradený poddajnejším architektom, ktorý v podstate pokračoval v Mansartovom pláne. V 50. rokoch 17. storočia sa zameral na politických odporcov kardinála Mazarina, pre ktorého Mansart často pracoval. V roku 1651 vyšiel pamflet "*La Mansarade*", ktorý obviňoval architekta z divokej márnotratnosti a intríg. Po nástupe Ľudovíta XIV. na trón prišiel Mansart o mnoho zo svojich objednávok, ktoré boli zadané iným architektom. Jeho návrhy na prerobenie Louvra a na kráľovské mauzóleum v Saint-Denis sa nikdy neuskutočnili. Niektoré z jeho plánov boli postupne znovu použité jeho prasynovcom, Julianom Hardouinom Mansartom, ktorý nebol tak geniálny a individualistický.

Mansart je známy ako autor prvých manzardových striech, ktoré vytvoril a použil na svojich budovách. Nevynašiel nový druh strechy, no manzardová strecha sa stala veľmi rozšírená vo všetkých jeho konštrukciách.

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1598
Kategória:Úmrtia v 1666
Kategória:Francúzski architekti
Kategória:Barokoví architekti
Bazálne ganglion

**Bazálne gangliá** sú skupina jadier neurónov v mozgu prepojené s mozgovou kôrou (pallium), medzimozgom (talamus) a mozgovým kmeňom. Sú to teda jadrá sivej hmoty ponorené v bielej hmote. Bazálne gangliá cicavcov plnia rôzne funkcie: motorická kontrola, kognitívne funkcie, emócie a učenie (druhá signálna sústava).

Kategória:Mozog
Charles Le Brun

**Charles Le Brun** (* 24. február 1619, Paríž, Francúzske kráľovstvo – † 22. február 1690, Paríž) bol francúzsky maliar a teoretik umenia, jeden z najdominantnejších umelcov 17. storočia vo Francúzsku.

Vďaka tomu, že upútal pozornosť kancelára Séguiera, dostal sa s jeho pomocou už ako 7-ročný do ateliéra Simona Voueta a bol tiež žiakom Françoisa Perriera. Ako 15-ročný získal objednávku od kardinála Richelieu, ktorá mu umožnila ukázať svoje schopnosti, neskôr pôsobil štyri roky v ateliéri Nicolasa Poussina v Ríme a po návrate do Paríža v roku 1646 získal mnoho patrónov, z ktorých bol najdôležitejší asi Nicolas Fouquet, pre ktorého namaľoval veľký portrét Anny Rakúskej.

Vďaka kardinálovi Mazarinovi sa spolupodieľal ako maliar (rovnako ako architekt Louis Le Vau a záhradný architekt André le Nôtre) na výstavbe zámku vo Versailles.

## Galéria

File:Louis XIV Equestrian Portrait.jpg|*Ľudovít XIV. jazdecký portrét *, olej na plátne,  Musée des Beaux-Arts, Tournai.
File:Charles Le Brun - Entry of Alexander into Babylon.JPG|*Príjazd Alexandra do Babylónu*, okolo 1664, olej na plátne, Louvre.
File:Louis-xiv-lebrunl.jpg|*Portrét Ľudovíta XIV.*, 1661.
File:Charles Le Brun - Les reines de Perse aux pieds d'Alexandre dit aussi la tente de Darius - Google Art Project.jpg|*Kráľovné Perzie pri nohách Alexandra*, tiež *Dareiov stan*
File:Charles Le Brun - Daedalus and Icarus - WGA12535.jpg| *Daidalos a Ikaros*, cca 1645 
File:The Descent from the Cross LACMA M.2004.239.jpg|*Snímanie z kríža*, koncom 1640 
File:Lebrun-testelin-louvre.jpg|Portrét maliara Louisa Testelina, okolo  1650, olej na plátne, Louvre.
File:Le-Brun-Chute-Dijon.jpg|*Vojna v nebi, Pád rebelujúcich anjelov*, po 1680, olej na plátne, Musée des Beaux-Arts, Dijon.
File:Lebrun Louis1668.jpg|*Ľudovít XIV. jazdecký portrét*, 1668, olej na plátne, Musée de la Chartreuse, Douai.
File:Charles Le Brun 001.jpg|*Apoteóza Ľudovíta XIV.*, 1677, olej na plátne, Magyar Szépmüvészeti Muzeum, Budapešť


## Iné projekty

Kategória:Barokoví maliari
Kategória:Francúzski maliari
Kategória:Osobnosti z Paríža
Kategória:Vyučujúci na École nationale supérieure des beaux-arts
Kategória:Dvorní maliari
Huis ten Bosch

thumb|Predný hlavný vchod do Huis ten Bosch
**Huis ten Bosch** je palác v Haagu, Holandsko; jedna zo štyroch oficiálnych rezidencií holandskej kráľovskej rodiny. Od roku 1981 slúži ako domov holandskej kráľovnej Beatrix, zatiaľ čo iný kráľovský palác - Noordeinde - sa používa na pracovné účely.

Začal sa stavať 2. septembra 1645 pod vedením Bartholomea Drijffhouta a bol naprojektovaný Pietrom Postom a Jacobom van Campenom. Palác si objednala česká kráľovná Alžbeta Stuartová, ktorá tu žila v exile so svojim manželom. Keď ho dokončili, stal sa letným sídlom princa Frederika Henricha Oranžského a jeho manželky Amálie. Od svojho vzniku po súčasnosť prešiel mnohými rekonštrukciami.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Fotogaléria 
* Virtuálna prechádzka 

Kategória:Baroková architektúra
Kategória:Paláce v Holandsku
Snellenov optotyp

right|thumb|Snellenov optotyp
**Snellenov optotyp** je pomôcka na zisťovanie ostrosti zraku, ktorú vyvinul v roku 1862 holandský oftalmológ Herman Snellen. Vytvoril aj Snellenovu stupnicu na charakterizovanie ostrosti zraku.

Kategória:Zrak
Arnaud Boetsch

**Arnaud Boetsch** (* 1. apríl 1969, Meulan-en-Yvelines, Francúzsko) je bývalý francúzsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre.

## Finálové účasti na turnajoch ATP (15)

### Dvojhra - výhry (3)

### Dvojhra - prehry (7)

### Štvorhra - výhry (2)

### Štvorhra - prehry (3)

## Iné projekty

## Externé odkazy

Kategória:Narodenia v 1969
Kategória:Francúzski tenisti
Aurelianus

náhľad|vpravo|Lucius Domitianus Aurelianus
**Lucius Domitianus Aurelianus** (*9. september 214 alebo 215 – †september alebo október 275) bol v rokoch 270 – 275 rímskym cisárom. Patril medzi tzv. *ilýrskych cisárov* (t.j. cisárov pochádzajúcich z Balkánskeho poloostrova), ktorí pomohli udržať rímsku moc počas krízy v druhej polovici 3. storočia. Ako prvý rímsky cisár sa nechal aj v oficiálnom písomnom styku oslovovať ako *Dominus et Deus*, čiže "Pán a Boh".

## Život
thumb|Rímska ríša v roku 271, pred dobytím Palmýrskej a Galskej ríše cisárom Aurelianom 
Narodil sa niekedy okolo roku 214 a stal sa jedným z významnejších predstaviteľov skupiny rímskych imperátorov známych pod prezývkou *vojenskí cisári*. Pochádzal z rímskej provincie Ilýria ležiacej na západnom Balkáne.

Jeho predchodca Marcus Aurelius Claudius alebo tiež Claudius Gótsky sa všemožne snažil ríšu udržať pokope a prinavrátiť jej niekdajšiu silu. Vojensky porazil dvoch vzdorocisárov v Gálii a Hispánii, podarilo sa mu tiež zastaviť postup Gótov. Skôr ako sa však stihol venovať iným záležitostiam, zahynul pravdepodobne na mor. Vládol len dva roky.

Aurelianus nastúpil na trón Rímskej ríše v roku 270. Krajina, ktorú takpovediac zdedil po svojich predchodcoch, bola v katastrofálnom stave. Nepriatelia zo všetkých strán útočili a prenikali hlboko na územie štátu, všade prekvitala korupcia a hospodárstvo bolo na samom dne. Rím bol doslova posiaty mestskou chudobou a hladujúcim ľudom. Hoci Aurelianus vládol len päť rokov, vyslúžil si honosný titul Obnoviteľ sveta – *Restitutor orbis*. Takmer úplne obnovil hranice upadajúcej ríše. Aurelianus bol zásadový muž, výrazný politik, výborný vojak a vojvodca, a práve takého panovníka Rím potreboval. Vyhnal Gótov z Panónie a Alamanov z Itálie. Bojoval proti zločincom a korupcii a zaviedol denné prídely chleba namiesto dovtedajších mesačných prídelov obilia. Samotný Rím obkolesil vysokými hradbami, ktoré mali zabezpečiť mestu bezpečnosť. V roku 275 sa vybral na čele vojska na východ aby tu zakročil proti Peržanom. Ešte pred samotným bojom však zahynul rovnako ako jeho predchodcovia(a aj budúcich pár cisárov)- dýkou sprisahancou. Rím tak opäť prišiel o jedného z mála dobrých cisárov tejto neutešenej doby. Nového veľkého cisára sa Rimania dočkali až v osobe Diokleciána o deväť rokov neskôr (r. 284).

## Iné projekty

Kategória:Úmrtia v 275
Kategória:Cisári starovekého Ríma
Kategória:Rímski konzuli
Kategória:Zavraždení vládcovia
Buš (priezvisko)

**Buš** je  priezvisko. Najrozšírenejšie je v okrese Dolný Kubín, resp. okrese Rimavská Sobota.

Kategória:Priezviská na Slovensku
Marián

**Marián** môže byť:
* krstné meno, pozri Marián (prvé meno)
* priezvisko, pozri Marián (priezvisko)
Marián (priezvisko)

**Marián** je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v okrese Bratislava III.

Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Slovenské priezviská
Cluvius Rufus

**Cluvius Rufus** bol rímsky senátor a historik, jeden z významných prameňov ďalších historikov – Tacita, Suetonia, Flavia Josepha a Plutarcha.

Počas vlády cisára Caligulu bol Rufus zapletený do sprisahania so zámerom Caligulu zavraždiť. Suetonius uvádza, že na začiatku Neronovej vlády bol Cluvius Rufus bývalým konzulom. Tacitus spomína, že v roku panovania štyroch cisárov (69) zastával Rufus správu Hispánie, a stál za snahou senátorov získať väčšie právomoci za vlády cisára Vitellia.

Cluviovo dielo bolo významnou súčasťou rímskej historiografie. Žiaľ, do dnešnej doby sa nedochovalo. Týkalo sa údajne vlády cisárov Caligulu, Claudia a Nerona, jeho súčasníkov.

## Referencie

Kategória:Historici starovekého Ríma
Kategória:Politici starovekého Ríma
Kokotović

**Kokotović** je priezvisko, napr.:

* Dragan Kokotović (* 1953), srbský futbalista a tréner
* Mirko Kokotović (* 1913 – 1988), chorvátsky futbalista
* Petar V. Kokotović (* 1934), srbský vedec
* Aleksandra Kokotovićová, bosnianska modelka

## Pozri aj
* Kokot
Jacob van Campen

[náhľad|Palác Noordeinde, [Amsterdam]]
[náhľad|Mauritshuis, [Haag]]
**Jacob van Campen** (* 2. február 1596, Haarlem, Holandsko – † 13. september 1657, Amersfoort) bol holandský barokový umelec a architekt.

## Život
Narodil sa v bohatej rodine v Haarleme a mladosť strávil v rodnom meste. Nakoľko bol zo vznešenej rodiny a mohol nakladať so svojim časom ako chcel, začal sa venovať maliarstvu ako svojmu koníčku. V roku 1614 sa stal členom *Guild of Saint Luke* a študoval maliarstvo u Fransa de Grebbera (z tohto obdobia sa zachovalo mnoho jeho malieb). Asi v rokoch 16161624 žil v Taliansku. Po návrate do Holandska sa začal venovať architektúre, v ktorej využil svoje si vypožičal od architektov ako Andrea Palladio, Vincenzo Scamozzi, a tiež využil vplyv Marca Vitruvia Pollia. A je to tiež hlavne on, kto je zodpovedný za obnovu neoklasického štýlu v holandskej barokovej architektúre – kombináciu domáceho, holandského murovaného štýlu s Vitruvianovými princípmi.

Van Campen spolu a jeho priateľ Constantijn Huygens navrhli nový dom pre Hugenotov. Po Van Campenovej smrti jeho práca silno ovplyvnila Johanna Mauritsa, princa z Nassau, dizajnéra záhrad v Kleve, a Frederika Williama Brandenburského.

## Diela
Prvá známa van Campenova budova je *Coymans house* z roku 1625 v Amsterdame. V 30. rokoch 17. storočia van Campen a Pieter Post navrhli Mauritshuis v Haagu (palác, ktorý je dnes domovom Kráľovskej obrazovej galérie), a sám van Campen postavil tiež prvé holandské divadlo – amsterdamský Stadsschouwburg. Okolo roku 1645 van Campen navrhol kostol *Nieuwe Kerk* v Haarleme, ktorý bol ovplyvnený tvorbou anglického architekta Christophera Wrena. Jeho najznámejšou prácou je pravdepodobne veľká mestská radnica v Amsterdame (začiatok stavby v roku 1648), dnešný Kráľovský palác na námestí Dam.

## Iné projekty

## Literatúra
* Huisken, Jacobine, Koen Ottenheym and Gary Schwartz: *Jacob van Campen. Het klassieke ideaal in de Gouden Eeuw.* Amsterdam, 1995. 
* Mak, G.: *Het stadspaleis. De geschiedenis van het paleis op de Dam.* Amsterdam, 1997.

## Externé odkazy
* http://www.bmz.amsterdam.nl/adam/nl/huizen/k177.html
* http://www.archimon.nl/architects/jvancampen.html
* http://gallery.euroweb.hu/html/c/campen/ 

Kategória:Narodenia v 1596
Kategória:Úmrtia v 1657
Kategória:Holandskí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Pieter Post

[thumb|Oostkerk, [Middelburg]]
**Pieter Jansz Post** (pokrstený 1. mája 1608, Haarlem – pochovaný 8. mája 1669, Haag) bol holandský barokový architekt, maliar a grafik. 

Post bol synom maliara chrámového skla a starší brat maliara Fransa Posta. Uznanie si získal vytvorením holandského barokového štýlu počas dlhodobej spolupráce s architektom a maliarom Jacobom van Campenom, s ktorým navrhol napr. Mauritshuis v Haagu.

## Dielo
*1642 Huis Dedel (Haag)
*1643 Huis Prinsengracht 4 (Haag)
*1645 – 1650 Huis ten Bosch (Haag)
*1645 – 1648 Huis Swanenburg (Halfweg)
*1649 – 1653 Huis De Onbeschaamde (Dordrecht)
*1652 – 1657 Gebouw van de Staten van Holland (Haage)
*1655 Johan de Witthuis (Haag)
*1657 – 1658 Waag (Leiden)
*1659 – 1685 Stadhuis (Maastricht)
*1659 – 1662 Kruithuis (Delft)
*1660 Hofje van Nieuwkoop (Haag)
*1661 – 1662  Torendeel van Lambertuskerk, Buren
*1662 – 1665 Kasteel Heeze (Heeze)
*1663 Kerk van Stompetoren
*1668 Kaaswaag Gouda
*Oostkerk, Middelburg

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1608
Kategória:Úmrtia v 1669
Kategória:Holandskí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Holandskí maliari
Kategória:Barokoví maliari
Lieven de Key

**Lieven de Key** (* 1560 Gent, Belgicko – † 17. júl 1627, Haarlem, Holandsko) bol slávny holandský renesančný architekt, presne predstaviteľ manierizmu, ktorý sa v roku 1592 stal mestským architektom v Haarleme.

## Dielo
* Stads Timmerhuis, Leiden
* Vleeshal, Haarlem
* Waag, Haarlem
* priečelie radnice, Haarlem
* múzeum Fransa Halsa

Kategória:Narodenia v 1560
Kategória:Úmrtia v 1627
Kategória:Holandskí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Hendrick de Keyser

**Hendrick de Keyser** (* 15. máj 1565, Utrecht, Holandsko – † 15. máj 1621, Amsterdam, Holandsko) bol holandský barokový sochár a architekt; otec architekta a portrétistu Thomasa de Keysera.

## Životopis
Bol žiakom majstra Cornelia Bloemaerta. Ako 26-ročný odišiel s Bloemaertom do Amsterdamu, kde čoskoro získal vlastné objednávky ako samostatný umelec. Keď sa jeho talent stal všeobecne uznávaným, bol vymenovaný za mestského kamenára a sochára. V skutočnosti jeho povinnosti zahŕňali všetky úlohy spojené s povolaním architekta. De Keyser je známy vďaka množstvu dôležitých budov, ktoré patria k jadru holandskej histórie. Dnešný Zuiderkerk (1603 – 1611) a s ním Spojená veža (1614), Delftská radnica (1618 – 1620), Westerkerk (1620 – 1631) a Westertoren (postavený v roku 1638, ale v upravenej verzii) patria medzi historické budovy, ktoré poskytujú dôležitý pohľad na de Keyserove dielo. Jeho *Commodity Exchange* z rokov 1608 – 1613 bola zbúraná v 19. storočí.

De Keyserove projekty v Amsterdame počas prvých desaťročí 17. storočia mu pomohli vybudovať neskorý manieristický štýl, nazývaný aj *„Amsterdamská renesancia“*. Tento štýl sa v mnohom podobá na taliansku renesančnú architektúru 16. storočia. De Keyser sa však neriadil zásadami klasickej architektúry ako napr. vertikálne rebrovanie. Jeho verzia dosiahla svoj rozkvet v druhej dekáde 17. storočia a stala sa ďalším stupňom neskorej holandskej barokovej architektúry, ktorú tvorili najmä Jacob van Campen a Pieter Post.

## Galéria

Image:Amsterdam_west_kerk2.jpg|Westerkerk 1620-1631, Amsterdam
Image:Delft stadhuis.jpg|Delftská radnica 1618 - 1620, Delft
Image:Munttoren in Amsterdam 2015.jpg|Veža Munttoren 1619-1620, Amsterdam


## Iné projekty

## Externé odkazy
*Hendrick de Keyser at Archimon 

Kategória:Holandskí sochári
Kategória:Holandskí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Barokoví sochári
Kategória:Osobnosti z Utrechtu
Sklenená harmonika

thumb|Historický model

**Sklenená harmonika** je historický hudobný nástroj. Sú to točiace sklenené misky rôzneho priemeru od najmenšieho po najväčší, upevnené na spoločnej osi. Zvuk vznika trením navlhčených prstov o okraje točiacich sa misiek.

Hudobný nástroj, bol zostrojený v roku 1762 Benjaminom Franklinom. Pre sklenenú harmoniku komponovali aj Wolfgang Amadeus Mozart (napr. *Adagio a Rondo pre sklenenú harmoniku, [[flauta|flautu]], [[hoboj]], [[Viola (hudobný nástroj)|violu]] a [[violončelo]] KV 617* z roku 1791), Ludwig van Beethoven, Václav Jan Tomášek, Antonín Rejcha, Hasse, Carl Philipp Emmanuel Bach, Donizetti, Richard Strauss, Jan Erik Mikalsen, Regis Campo, Etienne Rolin, Philippe Sarde, Damon Albarn, Tom Waits, Michel Redolfi, Cyril Morin, Stefano Giannotti, Thomas Bloch, Guillaume Connesson.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
*  Samozvučné nástroje sklenené - krystalofóny - www.music-store.cz 
* P.Tchaykovsky: Sugar Plum Fairy Glass Duo

Kategória:Idiofóny
Curiatius Maternus

**Curiatius Maternus** bol rímsky dramatik, autor tragédii. Údajne zložil diela s titulmi *Domitius*, *Medea* a *Cato*, a to niekedy pred rokom 74/75. Ide pravdepodobne o toho istého Materna, ktorého dal usmrtiť cisár Domicián za to, že verejne vystúpil proti tyranii.

Objavuje sa tiež ako jedna z postáv v Tacitovom spise *Dialogus de oratoribus* (Dialóg o rečníkoch).

Kategória:Dramatici starovekého Ríma
Fabius Rusticus

**Fabius Rusticus** (1. storočie po Kr.) bol rímsky historik, jeden z významných prameňov Tacita a pravdepodobne aj Suetonia a Josepha Flavia. Tacitus ho označuje ako jedného z najvýrečnejších historikov a prirovnáva ho dokonca k Liviovi. Uvádza ho ako blízkeho priateľa filozofa Senecu, ktorý ho tiež vyzdvihoval v svojich dielach.

Fabius Rusticus bol súčasníkom cisárov Claudia a Nerona. Jeho dielo sa týkalo práve Neronovej vlády, aj keď nie je jasné, aký bol jeho chronologický záber. Zdá sa, že z jeho tvorby čerpal Tacitus svoje informácie o Neronovom úmysle zabiť vlastnú matku, o jeho krvismilnej túžbe voči nej, ktorá mu bola pripisovaná, a o Senecovej smrti.

Kategória:Historici starovekého Ríma
Krvná pomsta

**Krvná pomsta** (v Stredomorí, najmä na Korzike a v Taliansku, aj **vendeta**) je právny inštitút v mnohých rodových (t. j. predštátnych) spoločenstvách a ako prežitok aj v niektorých štátoch spočívajúci v tom, že príbuzný (príslušník rodu/klanu) zabitého má právo aj povinnosť pomstiť sa vrahovi a jeho príbuzným (príslušníkom jeho rodu/klanu) vlastnou rukou. Nezriedka krvná pomsta nadobúda ráz vojny medzi dvoma rodmi, pri ktorej nezáleží na jednotlivcovej vine ("všetci za jedného"). 

V Európe bol tento inštitút vytlačený v ranokresťanskom období, na mnohých miestach sa zachoval až do začiatku 20. storočia (Albánsko, Korzika, Srbsko, južné Taliansko) a v mafiánskych kruhoch až dodnes. Mimo Európy bol dlho známy napríklad v Japonsku.

Kategória:Právo
Kategória:Sociológia
Tielman van Gameren

[thumb|Kostol sv. Anny, [Krakov]]
**Tielman  van Gameren** (tiež **Tilman**, **Tylman**) (* 3. júl 1632, Utrecht, Holandsko – † 1706, Varšava, Poľsko) bol holandský architekt a konštruktér, ktorý pracoval pre poľskú kráľovnú Máriu Kazimíru, manželku  Jána III. Sobieskeho.  

## Život
Študoval u Jacoba van Campena, zatiaľ čo tento bol zamestnaný stavbou budovy Kráľovského paláca Stadhuis v Amsterdame. Vo vrcholnom období holandskej zlatej éry, tak ako mnohí holandský umelci, odišiel v roku 1650 do Talianska. V roku 1660 sa stretol s Jerzym Sebastianom Luboirskym v Leidene a prijal jeho pozvanie do Poľska ako vojenský konštruktér.  

Vo Varšave si zmenil meno na *Tilman Gamerski* a čoskoro sa stal vychádzajúcou hviezdou kráľovského dvora. Počas prvých desiatich rokov slúžil ako delostrelecký dôstojník a na začiatku roku 1670 si získal dobré meno ako dvorný architekt palácov, záhrad, vidieckych domov, kláštorov a kostolov vo Varšave a jej okolí. Upravil kostol Svätého ducha, sv. Kazimíra a sv. Bonifáca. Jeho návrhy boli perlami poľskej barokovej architektúry a poukazovali na holandský, nemecký a taliansky vplyv v jeho tvorbe. Konal ako vedúci architekt Michała Korybuta Wiśniowieckeho

## Literatúra
* Ottenheym, K.A., & Goossens, E.J.H.P  (2002). De Nederlandse jaren van Tilman van Gameren. Bronnen van inspiratie en scholing. In: E.J. Goossens & K.A. Ottenheym (Eds.), Tilman van Gameren. Een Nederlandse architect aan het hof in Polen (s. 24 – 39). Amsterdam: Stichting Koninklijk Paleis Amsterdam.

## Externé odkazy
* Dutch palaces in Poland 
* Tylman's Identity
* Dutch Palaces in Poland

## Iné projekty

Kategória:Narodenia 3. júla
Kategória:Narodenia v 1632
Kategória:Úmrtia v 1706
Kategória:Holandskí architekti
Kategória:Poľskí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Osobnosti z Utrechtu
Mohyla

**Mohyla** môže byť:
*v archeológii: pozri mohyla (archeológia)
*väčší pomník, pamätník (často nad hrobom)
*zriedkavo: hrob
*slovenský film: pozri Mohyla (film)

## Pozri aj
*sídlisková mohyla
Kurgan

**Kurgan** môže byť:
*mesto v Rusku, pozri Kurgan (mesto)
*mohyla (archeológia)
*kurganská kultúra
*The Kurgan, záporná postava filmu *Highlander*
Eduard Lederer

Dr. **Eduard Lederer** (pseudonym **Leda**) (* 15. júl 1859, Chotoviny/Chotowin pri Tábore, Česko – † 1944, Terezín, Česko) bol český židovský spisovateľ, publicista a právnik.

Vyštudoval právnickú fakultu pražskej univerzity. Sám seba označoval za českožidovského asimilanta, spolupracoval s novinami *[[Českožidovské listy]]* a *[[Rozvoj]]*. 

Lederer sa angažovaním v prospech českého a neskôr slovenského národného hnutia snažil napĺňať svoju predstavu zámernej česko-národnej asimilácie Židov žijúcich v českom prostredí, reprezentovanú *Spolkom českých akademikov židov* (založený v roku 1876, po roku 1918 bol spolok premenovaný na *Akademický spolek Kapper*).

V máji 1907 napísal z Jindřichovho Hradca, kde vtedy žil, obšírny list Bjørnstjernovi Bjørnsonovi o útlaku Slovákov v Uhorsku. List podpísali aj Adolf Heyduk a Karel Kálal a slúžil ako podklad, na základe ktorého článkom "Mier a priatelia mieru"  Björnson začal svoju kampaň proti Albertovi Apponyimu, uhorskému ministrovi školstva. Lederer navštívil Björnsona v máji 1908 v Ríme a v júli o rok neskôr vtedy už ťažko chorého majstra v Larviku v južnom Nórsku.

Po prevrate Lederer zasvätil všetky svoje sily programu prekonávania židovskej národnosti cez vybudovanie identity "židovského Čechoslováka". Rázne odmietal slovenský separatizmus a hájil národnú jednotu "Čechoslovákov" pri rešpektovaní spisovného jazyka Slovákov . Odmietal sionizmus. Jeho politická orientácia skončila tragicky – od 6. júla 1942 bol väznený v Terezíne, kde v roku 1944 zahynul.

## Zdroje


Kategória:Českí spisovatelia
Monarchizmus

**Monarchizmus** môže byť:
*monarchia ako štátne zriadenie, systém monarchie, pozri monarchia
*smer prívržencov monarchie, pozri monarchizmus (hnutie)
Fate (album)

***Fate*** je druhý štúdiový album americkej goticko metalovej skupiny Fountain of Tears.

## Zoznam piesní
# „Weeping Sky“ - 1:27
# „Corruption“ - 5:21
# „Falling“ - 4:41
# „What Lies Ahead“ - 5:14
# „Forever Lost“ - 6:06
# „Desire“ - 4:55
# „A Descent Into the Maelstrom“ - 1:00
# „With My Fears“ - 5:43
# „Ten“ - 6:04
# „Entropy“ - 1:09
# „Jasmine“ - 6:00
# „Fate“ - 7:09

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2007
Kategória:Albumy skupiny Fountain of Tears
Indická platňa

thumb|left|
[thumb|V dôsledku [pohyb kontinentov|pohybu kontinentov sa Indická platňa oddelila od Madagaskaru a narazila do Euroázijskej platne, čo malo za následok vznik Himalájí]]

**Indická platňa** je tektonická platňa, ktorá je dnes súčasťou Eurázie. Okrem kontinentálnej kôry so sebou nesie aj rozsiahle oblasti oceánskej kôry, ktoré tvoria časť dna Indického oceánu. Pôvodne bola súčasťou kontinentu Gondwana, no vo vrchnej kriede, asi pred 90 miliónmi rokov, sa od nej oddelila a pohybovala sa na severovýchod, až kým v eocéne nezačala kolidovať s Euráziou, pred asi 50 miliónmi rokov. Počas tohto obdobia sa India musela premiestniť o asi 2000 až 3000 km, čo bol dosiaľ najrýchlejší zaznamenaný a pohyb kontinentov - asi 20 cm ročne. Podľa predpokladov, mohla byť jednou z príčin takto neobvykle rýchleho pohybu len polovičná hrúbka platne v porovnaní so zvyškom Gondwany.

Kolízia s Eurázijskou platňou pozdĺž hranice Indie a Nepálu, mala za následok vznik orogénneho pásma, ktoré dnes tvorí Tibetskú náhornú plošinu a Himaláje. Veľká nadmorská výška týchto oblastí je spôsobená viacerými faktormi. Jednak veľkými hrúbkami usadených hornín, ktoré boli zvrásnené a vytlačené zo sedimentárnych paniev pôvodne tvoriacich šelf a morské dno, ako aj zdvojením kontinentálnej zemskej kôry na miestach kde sa India nasúva na Euroázijskú platňu. Tento pohyb trvá dodnes a dosahuje rýchlosť okolo 5 cm ročne, zatiaľ čo sa Euroázijská platňa pohybuje sama na sever rýchlosťou okolo 2 cm ročne.

## Pozri aj

* Zoznam tektonických platní

## Iné projekty

Kategória:Tektonické platne
Kategória:Geológia Indie
Kategória:Geológia Nepálu
Focke-Achgelis

thumb|FA 330

**Focke-Achgelis** bola nemecká firma, ktorá vyrábala vrtuľníky. Založili ju roku 1937 Henrich Focke a Gerd Achgelis.

Prvý plne ovládateľný vrtuľník (oproti vírniku) Focke-Wulf Fw 61 verejne predstavil skúšobný pilot Ewald Rohlfs 26. júna 1936 v Berlíne. 

V roku 1937 akcionári spoločnosti Focke-Wulf prinútili Heinricha Fockeho opustiť spoločnosť, ktorú spoluzakladal a tak Focke založil spoločne s Gerdom Achgelisom novú spoločnosť zameranú sa na produkciu vrtuľníkov.

## Výrobky
* Focke-Achgelis Fa 223 *Drache* (Drak), transportný vrtuľník
* Focke Achgelis Fa 266 *Hornisse* (Sršeň) (prototyp)
* Focke Achgelis Fa 330 *Bachstelze* (prototyp)
* Focke Achgelis Fa 336 prieskumný vrtuľník (prototyp), 1944

## Iné projekty

Kategória:Výrobcovia vrtuľníkov
Kategória:Zaniknuté podniky
Thomas de Keyser

thumb|Družina kapitána Allaerta Cloecka
thumb|Portrét ženy
**Thomas de Keyser** (* asi 1596, Amsterdam, Holandsko – † 1667, Amsterdam, Holandsko) bol holandský barokový maliar a architekt; syn holandského architekta a sochára Hendrika de Keysera.

## Životopis
Narodil sa v rodine architekta a sochára Hendrika de Keysera a nie je isté, kde sa vyučil, a taktiež existujú len kusé informácie o priebehu jeho života. Podľa rôznych zdrojov by mohli jeho talent rozvíjať Aert Pietersz, Cornelis vander Voort, Werner van Valckert a Nicolas Elias. V 40. roky 17. storočia prijal de Keyser len veľmi málo maliarskych objednávok a bol prinútený hľadať si iný príjem. V rokoch 1640 – 1654 vlastnil obchod s čadičom, potom sa vrátil k maľovaniu.

## Maliarstvo

Vynikal ako maliar portrétov a bol najvyhľadávanejším portrétistom v Holandsku do 30. roky 17. storočia, kedy jeho slávu zatienil Rembrandt. Rembrandt bol ovplyvnený jeho prácou, a mnohé z Keyserových malieb bolo neskôr chybne prisúdených Rembrandtovi. 

Jeho portréty sú plné charakteru a majstrovsky vypracované, a často sú charakteristické bohatou zlatou žiarou farieb a rembrandtovským šerosvitom. Niektoré z jeho portrétov sú v životnej veľkosti, ale on sám obvykle preferoval zachytenie postáv v značne menších rozmeroch, ako napr. známy obraz „Štyria starostovia Amsterdamu prijímajúci Máriu Medicejskú“ (*Four Amsterdam burgomasters assembled to receive Marie de Medici*) z roku 1638, v súčasnosti vystavený v holandskom múzeu Mauritshuis v Haagu. Okrem portrétov tiež vytvoril niekoľko historických a mytologických obrazov, ako napr. „Tézeus a Ariadna“ v amsterdamskej radnici (teraz Kráľovský palác v Amsterdame). 

Najväčšou zbierkou jeho maliarskych diel je Rijksmuseum v Amsterdame. Jeho diela možno medzi iným vidieť tiež v Louvri v Paríži, Francúzsko, Metropolitnom múzeu v New Yorku, Spojené štáty americké, v Ermitáži v Petrohrade, Rusko a v Národnej galérii v Londýne, Anglicko.

## Architektúra

De Keyser pracoval tiež ako architekt. Od roku 1662 až do svojej smrti v roku 1667 dohliadal na stavbu novej radnice v Amsterdame.

## Externé odkazy
* Thomas de Keyser v Gallery of Art 
* Artcyclopedia - zoznam múzeí, v ktorých sa nachádzajú diela Thomasa de Keysera 

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 16. storočí
Kategória:Úmrtia v 1667
Kategória:Holandskí maliari
Kategória:Barokoví maliari
Kategória:Holandskí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Osobnosti z Amsterdamu
Seikimacu Dárin

**Seikimacu Dárin** (jap.: 世紀末★ダーリン) je japonská manga od mangaku Maki Naruta. Podľa predlohy vzniklo aj jednodielne OVA anime.

## Príbeh
*Otaka*, príjemný a tvrdo pracujúci muž, má iba jeden problém – svoju lásku k inému mužovi. Druhý problém sa však tiež objaví, pretože *Takasugi*, muž, ktorého miluje, verí, že ich city sú podobné a že preto nemôžu byť spolu. Nakoniec sa rozhodnú, že odcestujú na dovolenku lásky spolu, obaja rozhodnutí vyhrať hru zvádzania.

## Postavy
**Takasugi Joičiró* (hlas: Kazuhiko Inóe)
**Otaka Kósaku* (hlas: Jasunori Macumoto)
**Šikibu Jukari* (hlas: Hidejuki Hori)
**Takagi Naojuki* (hlas: Džúróta Kosugi)
**Cucumi Masajuki* (hlas: Tecuja Iwanaga)

## Externé odkazy
*anidb.net (po anglicky)
*animenfo.com (po anglicky)
*animenewsnetwork.com (po anglicky)
*anisearch.de (po nemecky)

Kategória:Anime
Kategória:Anime OVA
Kategória:Anime z roku 1996
Kategória:Manga
Hókago no Šokuinšicu

**Hókago no šokuinšicu** (jap.: 放課後の職員室) je dvojdielne OVA anime. Žánrovo sa zaraďuje do jaoi.

## Príbeh
V podstate ide o romantický príbeh medzi dvoma učiteľmi – *Micuró Kawaseom* a *Tošiaki Kazamom*, skomplikovaný Micuróovým váhaním akceptovať Tošiakiho veľmi otvorené vyznanie lásky. Trochu je tiež komplikovaný žiarlivosťou v dieli s Micurovým mladším bratom *Hitošim*.

## Postavy
*Micuró Kawase – *hlas:* Hikaru Midorikawa
*Tošiaki Kazama – *hlas:* Kijojuki Janada
*Nacuhiko – *hlas:* Džuniči Kanemaru
*Hitoši Kawase – *hlas:* Tošijuki Morikawa
*Šizuka – *hlas:* Nína Kumagaja

## Externé odkazy
*anidb.net (anglicky)
*animenfo.com (anglicky)
*animenewsnetwork.com (anglicky)
*anisearch.de (nemecky)

Kategória:Anime
Kategória:Anime OVA
Kategória:Anime z roku 1994
Pohár federácie 2006

**[[Pohár federácie]] 2006** je 44. ročník najdôležitejšej súťaže národných tímov v ženskom tenise. Súťaže sa zúčastnilo 76 tímov. Vo finále, ktoré sa hralo 16. a 17. septembra v Charleroi zvíťazili talianske reprezentantky na družstvom Belgicka 3:2. Bol to prvý titul Talianska.

## Svetová skupina

### Play-off

Porazení z prvého kola hrali play-off Svetovej skupiny s víťazmi Svetovej skupiny II.

### Finále

## Svetová skupina - play-off

Dátum: 15.-16. júl

## Svetová skupina II

Dátum: 21.-22. apríl

Víťazné tímy postúpili do play-off o Svetovú skupinu. Porazené tímy hrali play-off o Svetovú skupinu II.

## Svetová skupina II - play-off

Štyri porazené tímy zo Svetovej skupiny II budú hrať play-off proti kvalifikantom. Dva tímy sa kvalifikujú z Euroafrickej zóny I, jeden tím z Ázijskooceánskej zóny a jeden tím z Americkej zóny.

Dátum: 14.-15. júl

## Americká zóna

### Skupina I

* Kanada postúpila do play-off Svetovej skupiny II.
* Kuba a Uruguaj zostúpili do Skupiny II.

### Skupina II

* Domikánska republika a Venezuela postúpili do Skupiny I.

## Ázijskooceánska zóna

### Skupina I

* Australia postúpila do play-off Svetovej skupiny.
* Nový Zéland a Filipíny zostúpili do Skupiny II.

### Skupina II

* Hongkong a Kazachstan postúpili do Skupiny I.

Kategória:Pohár federácie
Kategória:Tenis v 2006
Tabuľa (geológia)

thumb|<br />'''Oceánska kôra''' - vek'''Pevninská kôra''' - rozdelenie
**Tabuľa** je stabilizovaná kontinentálna oblasť s relatívne rovným, alebo len mierne zvlneným povrchom, súčasť platformy, ktorá je pokrytá hrubšími neoproterozoickými alebo fanerozoickými usadenými horninami. Tabule spoločne so štítmi budujú najstabilnejšie oblasti kontinentálnej zemskej kôry označované ako platformy (v angl. literatúre kratóny) V hlbšom podloží (fundamente) tvoreného prekambrickými (viac než 550 miliónov rokov starými) vyvretými a premenenými horninami, má aj mladšiu sedimentárnu nezvrásnenú pokrývku. Vyznačujú sa dlhodobým tektonickým pokojom, ktorý trvá od začiatku fanerozoika. Na okrajoch môže byť tabuľa ohraničená orogénnymi pásmami. Prehĺbené oblasti, vyplnené väčšími hrúbkami usadených hornín sa na platformách označujú ako aulakogény, sú to zaniknuté riftové oblasti.

## Referencie


Kategória:Štruktúra Zeme
Kategória:Geologické termíny
Staromestské divadlo

**Staromestské divadlo** (dlhý tvar: **Staromestské divadlo Petra Raševa**) v Košiciach je voľným združením umelcov, divadelníkov, priaznivcov a milovníkov divadla.

## História
Staromestské divadlo vzniklo koncom roku 1997 ako reakcia na nútený odchod niekoľkých profesionálnych divadelníkov, ktorí nesúhlasili s *Hudecovou kultúrnou transformáciou*.  Vzniklo spojením dvoch umeleckých agentúr: Umeleckej a reklamnej agentúry Petra Raševa a Hudobno-výchovného divadla PhDr. Niny Rašiovej. Okrem pôvodných diel pre dospelých, vytvorilo aj rôzne inscenácie pre deti a mládež. Vo februári 1999 založilo občianske združenie určené na podporu svojej činnosti.

Divadlo hráva v priestoroch *Malej scény* Štátneho divadla Košice. Zakladateľom, režisérom a hercom divadla bol Peter Rašev. Koordinátorkou, manažérkou, ale aj dramaturgom a riaditeľkou projektov je herečka Ľubica Blaškovičová.

Divadlo má za sebou až 10 ročníkov úspešného F*estivalu nezávislých divadiel* a už piaty rok organizuje na Slovensku ojedinelý projekt plenérového open-air predstavenia s názvom *Imaginácie*.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka divadla
* Oficiálna stránka Staromestského divadla - pôvodný zdroj článku

Kategória:Divadlá na Slovensku
Staromestské divadlo
Kategória:Organizácie založené v 1997
Kategória:Košice - Staré Mesto
Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Staré)

**Kostol Nanebovzatia Panny Márie** je farský kostol nachádzajúci sa v michalovskom okrese v obci Staré. Postavený bol v rokoch 1811 – 1842 v klasicistickom štýle. Kostol je národnou kultúrnou pamiatkou a je zapísaný v Ústrednom zozname pamiatkového fondu (pod číslom 93/1). Za národnú kultúrnu pamiatku bol vyhlásený 23. marca 1963.

## História kostola
Výstavbu kostola započal v roku 1811 gróf Vincent Sztaray, neskôr v prácach pokračovala jeho manželka. Od roku 1827 mala stavbu kostola na starosti a aj ju dokončila vdova Johanna Szirmay de Szirma Bessenyo.

## Architektúra kostola
Ide o jednoloďovú stavbu s obdĺžnikovým pôdorysom a so svätyňou s jemne zaobleným päťbokým záverom, ku ktorému priliehajú dve bočné sakristie. Hlavné priečelie kostola má vstavanú vežu a je členené 4 piastrami, ktoré sú ukončené iónskymi stĺpovými hlavicami. Veža má kordónovú rímsu, nad ňou sa nachádzajú francúzske okná. Murivo veže je niekoľkokrát lomené a na vrchu sa nachádza masívny vypracovaný kríž.

Uprostred čelného priečelia je hlavný portál a nad ním je nápis: „DEO UNI ET TRINO“, čo v preklade znamená „Bohu Trojjedinému“. Po oboch stranách hlavného vstupu sú v murive veľké rytiny zobrazujúce slovanských vierozvestcov svätého Cyrila a svätého Metoda.

Interiér kostola má valenú pruskú klenbu a takto je zaklenutá aj svätyňa. Na čelnej stene svätyne je hlavný oltár – ide o klasicistický stĺpový oltár s maľbou Nanebovzatia Panny Márie, ktorá je aj patrónkou kostola. 

Kamenná krstiteľnica pochádza z roku 1784 a je z bývalého kostola. V kostolnej lodi sa nachádzajú aj bočné oltáre: oltár Božského srdca Ježišovho, oltár svätého Kríža, oltár Levočskej Panny Márie a oltár svätého Ondreja apoštola. 

V kostole sa nachádza aj bohatá výmaľba. Vo svätyni je to maľba Najsvätejšej Trojici, Korunovania Panny Márie, Zvestovanie Panny Márie a Narodenie Krista Pána. V lodi kostola sú maľby Zmŕtvychvstanie Pána, Zoslanie Ducha Svätého, Blahoslavení košickí mučeníci a Evanjelisti. V kostole sa tiež nachádza aj maľba miestneho kaštieľa, ktorý je tiež národnou kultúrnou pamiatkou.

Vitráže kostolných okien zobrazujú nasledovné:
* Na ľavej strane – svätý Dominik Sávio a sv. Mária Gorettiová, sv. Peter a sv. Pavol, sv. Monika a sv. Zuzana
* Na pravej strane – sv. Ján Krstiteľ a sv. Jozef, sv. Cyril a sv. Metod, sv. Michal

Pod svätyňou sa nachádza aj krypta rodiny Sztarayovcov, ktorí dali kostol postaviť.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
* 

Staré
Staré
Kategória:Staré
Kategória:Architektúra z 1842
Arts Club Theatre Company

thumb|Arts Club Theatre Company
**Arts Club Theatre Company** je profesionálna divadelná spoločnosť v meste Vancouver, v Britskej Kolumbii (Kanada). Arts Club od svojho založenia v roku 1958 až do roku 1964 bol pôvodne súkromným klubom, neskôr sa zmenil na divadlo na ulici Seymour Street v downtowne. Hlavnými témami tohto divadla sú nové hry, komédie, muzikály, drámy a revue.

V roku 1979 Arts Club expandoval a svoje vystúpenia robil na 450-miestnom hľadisku Granville Island Stage, nachádzajúcom sa na ostrove Granville Island. Divadlo opustilo svoje sídlo na Seymour Street v roku 1991, no v roku 1998 Arts Club prevzal činnosť Stanley Theatre (v roku 2005 premenovaného na Stanley Industrial Alliance Stage), bývalého kina.

## Externý odkaz
* Arts Club Theatre Company 

Kategória:Divadlo v Kanade
Kategória:Kultúra vo Vancouveri
Potočnica lekárska

**Potočnica lekárska** (iné názvy pozri nižšie; lat. *Nasturtium officinale*) je druh rastliny z rodu potočnica (*Nasturtium*) z čeľade kapustovité (*Brassicaceae*).

Staršie sa za súčasť tohto druhu často považoval aj dnešný druh potočnica drobnolistá (*Nasturtium microphyllum*). Druhy potočnica lekárska a potočnica drobnolistá (a ich hybrid) sú jediné druhy z rodu potočnica - *Nasturtium* (v jeho dnešnom, t. j. najužšom vymedzení), ktoré sa vyskytujú (aj) v Európe.

## Názvy
Slovenský názov tejto rastliny od 40. rokov 20. storočia dodnes je **potočnica lekárska**. Neformálne sa vyskytuje aj v skrátenom tvare **potočnica**.

Starší a nevhodne dodnes sa vyskytujúci názov je **žerucha potočná** (resp. historicky aj *žerucha potočnia*). Ďalšie staršie názvy sú: *potočnica liečivá*, *režucha potočná*, *kres lekársky* a u Reussa: *křez léční*. Staršie alebo ľudové názvy sú: **žerucha**, *režucha*, *potočná režucha*, *potočný kres*, *vodný chren*, zriedkavo *bobovník*.

## Opis
Je to trváca bylina s hranatou, priamou, korene vyháňajúcou a rozkonárenou stonkou. Listy sú striedavé, nepárno perovito zložené. Na konci stonky sú husté kompaktné strapce bielych kvetov. Plod je kosákovito ohnutá šešuľa. 

## Výskyt
Potočnica lekárska sa dnes vyskytuje takmer po celom svete. Pôvodne pochádza zo západnej a strednej Európy. Vyskytuje sa od nížin po horské pásmo pri potokoch, prameňoch a iných vlhkých miestach.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kapustovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy