open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dehydroalanín

**Dehydroalanín** (**DHA**) je dehydroaminokyselina. Neexistuje vo voľnej podobe, ale nachádza sa prirodzene ako súčasť niektorých peptidov mikrobiálneho pôvodu. Je to nezvyčajná nenasýtená aminokyselina.

## Štruktúra a reaktivita
Podobne ako iné primárne enamíny, dehydroalanín je nestabilný. Dehydroalanín hydrolyzuje na pyruvát.

*N*-Acylované deriváty dehydroalanínu, ako napríklad peptidy a podobné zlúčeniny, sú stabilné. Metyl-2-acetamidoakrylát je *N*-acetylovaný derivát metylesteru dehydroalanínu. Ako súčasť peptidov vzniká posttranslačnými modifikáciami zo serínu alebo cysteínu, ktoré sa enzymaticky dehydratujú. Ako vedľajší produkt vzniká voda (zo serínu) alebo sulfán (z cysteínu).

Väčšina aminokyselín nereaguje s nukleofilmi, ale medzi výnimky patrí práve dehydroalanín a niektoré dehydroaminokyseliny. Tieto látky sú elektorfilné kvôli α,β-nenasýtenej karbonylovej skupine a môžu napríklad alkylovať ostatné aminokyseliny. Táto aktivita je synteticky užitočná pri syntéze lantionínu.

## Výskyt
Dehydroalanín bol prvýkrát identifikovaný ako súčasť nizínu, čo je cyklický peptid s antimikrobiálnou aktivitou. Dehydroalanín sa nachádza i v lantibiotikách a mikrocystínoch.

stred|náhľad|444x444bod|Antimikrobiálny bakteriocín nizín obsahuje tri dehydroaminokyseliny, z čoho dve sú dehydroalanín.

DHA vzniká zo serínu alebo z cysteínu jednoduchou reakciou katalyzovanou zásadou bez potreby enzýmov. Táto reakcia môže prebehnúť pri varení alebo zásaditých prípravach jedál. DHA potom môže alkylovať ostatné aminokyseliny, napríklad lyzín, z ktorého vyzniká lyzínoalanín. Tým dochádza k spájaniu rôznych častí reťazcov a racemizácii pôvodného alanínu. Výsledné bielkoviny tak majú nižšiu výživovú hodnotu pre niektoré živočíchy, ale vyššiu pre iné. Niektoré lyzínoalaníny môžu u potkanov spôsobiť zväčšenie obličiek.

Mnohé peptidy obsahujúce dehydroalanín sú toxické.

Dlho sa predpokladalo, že dehydroalanín je dôležité elektrofilné katalytické reziduum v histidín amoniak lyáze a fenylalanín amoniak lyáze, ale neskôr sa ukázalo, že katalytickým reziduom je iný nenasýtený derivát alanínu – 3,5-dihydro-5-metylidén-4''H''-imidazol-4-ón – ktorý je ešte elektrofilnejší.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Aminokyseliny
Kategória:Enamíny
Eugen Guzikiewicz

**Eugen Guzikiewicz** (* 22. máj 1907, Košice† 18. august 1954) bol slovenský pedagóg a politik Hlinkovej slovenskej ľudovej strany.

## Životopis
Po absolvovaní košického gymnázia a zložení učiteľskej skúšky začal učiť. Pôsobil na viacerých školách,  v obci Huty, Liptovský Trnovec a v Liptovskom Sv. Mikuláši, kde bol aj správcom miestnej ľudovej školy. Politicky sa aktivizoval v Hlinkovej slovenskej ľudovej strane, ktorej členom bol od roku 1925. Podieľal sa na založení viacerých miestnych organizácií strany na Hornom Liptove. V rokoch 19381945 bol predsedom okresnej organizácie strany v Liptovskom Sv. Mikuláši. Počas tzv. Homolovho puču bol v marci 1939 zadržaný a internovaný do českého väzenia. 20. novembra 1941 bol kooptovaný za poslanca Snemu Slovenskej republiky. V tomto období sa uvádza už nie ako učiteľ, ale továrnik, pretože v tom istom roku arizoval liptovskomikulášsku fabriku na výrobu remeňov Pazerini. Pôsobil tiež ako okresný predseda Hlinkovej gardy v Liptovskom Sv. Mikuláši. Mandát si podržal do konca existencie Slovenského štátu. Po roku 1945 súdený v rámci tzv. retribučného súdnictva.

Okrem politickej činnosti pôsobil vo vedení Klubu slovenských turistov a lyžiarov. Taktiež organizoval hnutie katolíckej mládeže a bol náčelníkom a starostom Orla. 

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Košíc
Kategória:Slovenskí pedagógovia
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici HSĽS
Kategória:Poslanci Snemu Slovenskej republiky
Gačovská skala

**Gačovská skala** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Dedinkami, približne  severne od Dobšinej.

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Stratená. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí situované Dedinky, juhovýchodne ležia Mlynky a západne obec Stratená. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.

## Opis
Gačovská skala leží na juhozápadnom okraji planiny Geravy, priamo nad údolím Hnilca a vodnou nádržou Palcmanská Maša. Severným smerom sa nachádza Vrábľová (), Bykárka () a Suchý vrch (), východným Červená skala (), Holý kameň (), Hýľ (), Haniskova (), Veľká Knola () a Viničiar (), južným Martinka (), Dobšinský kopec () a Veľký Radzim () a západne Skala (), Marčeková (), Remiaška () a Havrania skala (). Východným smerom masív nadväzuje na horskú plošinu, severné, západné a južné svahy sa strmo zvažujú do údolí. Vodu zo severozápadnej časti odvádza Krčmársky potok, južné svahy odvodňujú kratšie prítoky Hnilca. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít a skalných vyhliadok je možné pozorovať blízke údolie Hnilca, okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež susedné Volovské vrchy, Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no okolím prechádza viacero trás:

*  zeleno značený chodník:
** západne a severozápadne vedúci z rázc. Stratenská píla na Malé Zajfy
** východne vedúci z obce Dedinky na Geravy
*  žlto značený chodník severným smerom z Geráv na rázc. Malé Zajfy
*  červeno značený chodník:
** severovýchodne z lokality Geravy na rázc. Pod Suchým vrchom
** južným úpätím údolím Hnilca z lokality Stratenská píla cez Dedinky do osady Biele Vody

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Stratená
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Biele Vody (Mlynky)

**Biele Vody** sú miestna časť Mlyniek, obce v okrese Spišská Nová Ves. Osada je významným strediskom cestovného ruchu v južnej časti Slovenského raja s prístupom na Geravy.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti okresu, na západnom okraji katastrálneho územia obce. Leží v údolí Bielej vody, prítoku rieky Hnilec, ktorým vedie hranica Volovských vrchov a Spišsko-gemerského krasu. Severozápadne sa tak nachádza Slovenský raj s rovnomenným národným parkom, juhovýchodne začínajú Havranie vrchy. Nachádza sa tu školské zariadenie, detský domov i reedukačný ústav.

## Turizmus
Osada patrí medzi dôležité regionálne strediská cestovného ruchu s možnosťami ubytovania a ponukou služieb pre turistov. Je tu vybudovaný lyžiarsky areál so zasnežovaním a osvetlením, areál bežeckého lyžovania a križovatka značených turistických trás. Blízkou Zejmarskou roklinou je prístup na Geravy.

### Značené trasy
* po  červenej turistickej trase:
** západným smerom cez Dedinky do Stratenej
** severovýchodným smerom hranicou Slovenského raja cez Chotárnu dolku do sedla Čertova hlava
* po  modrej turistickej značke Zejmarskou roklinou na Geravy

## Referencie

## Iné projekty

## Pozri aj
* Národný park Slovenský raj

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Webstránka obce

Kategória:Mlynky (okres Spišská Nová Ves)
Kategória:Miestne časti na Slovensku
Anton Mederly

**Anton Mederly** (* 13. jún 1892, Ružomberok† 27. august 1972, Bratislava) bol slovenský ekonóm, úradník, významný politik HSĽS a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska s Slovenského štátu.

## Životopis
Po skončení štúdia sa v roku 1918 zamestnal v ružomberskej ľudovej banke. Postupne sa vypracoval na predsedu jej cenzúrneho výboru a zároveň bol aj členom disciplinárneho výboru. Od roku 1925 už bol vo vedení banky, ktorá ho aj delegovala ako svojho zástupcu do Zväzu slovenských bánk a Revíznej jednoty bánk v Prahe. V týchto organizáciách pôsobil taktiež na vedúcich pozíciách.

Bol členom Hlinkovej slovenskej ľudovej strany a patril k najbližším spolupracovníkom Andreja Hlinku. Po krajinských voľbách v roku 1928 ho strana nominovala ako odborníka na financie a bankovníctvo do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny, kde zasadal aj po nasledujúcich voľbách v roku 1935. Po obecných voľbách v roku 1931 sa stal starostom Ružomberka. Mandát obhájil aj po obecných voľbách v roku 1938. V starostovskej funkcii zotrval do roku 1940, kedy bol vymenovaný za generálneho riaditeľa novozaloženej Slovenskej hypotečnej a komunálnej banky v Bratislave. Riaditeľom banky bol do 14. apríla 1945. Zároveň bol členom Bankovej rady Slovenskej národnej banky a na prelome septembra/októbra 1944 vykonával funkciu zastupujúceho guvernéra. V období Slovenského štátu bol aj predsedom Slovenskej burzy a Zväzu slovenských bánk. Medzi rokmi 19391940 pôsobil aj ako župný veliteľ Hlinkovej gardy. V rokoch 19431945 zasadal aj v Štátnej rade Slovenskej republiky. Ako politicky exponovaná osoba v rokoch 19391945 sa aj Anton Mederly musel za svoju činnosť zodpovedať pred Národným súdom.

## Referencie


Kategória:Osobnosti z Ružomberka
Kategória:Slovenskí bankári
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Politici HSĽS
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Starostovia na Slovensku
Kategória:Členovia Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny
Ján Sekáč

**Ján Sekáč** môže byť:
* slovenský básnik na prelome 18. a 19. storočia, pozri Ján Sekáč (básnik)
* slovenský právnik a verejný činiteľ, pozri Ján Sekáč (verejný činiteľ)

Sekáč, Ján
TiposBet aréna (Spišská Nová Ves)

náhľad|Spiš aréna, Spišská Nová Ves
**TiposBet aréna** je zimný štadión na ulici T. Vansovej v Spišskej Novej Vsi na Slovensku. Používa sa predovšetkým na ľadový hokej a je domácou arénou HK Spišská Nová Ves. Spiš Aréna bola otvorená v roku 1982 ako *Zimný štadión SNV* a má kapacitu 4 300 ľudí na hokejové zápasy.

Správca a prevádzkovateľ objektu STEZ Spišská Nová Ves sa od roku 1996 venuje modernizácii objektu zimného štadióna.

## Základné informácie
Zimný štadión má dve ľadové plochy:

;1. Hlavná ľadová plocha

* rozmery 60 x 29 m
* kapacita 3 800 miest na sedenie, 500 miest na státie
* hokej
* rýchlokorčuľovanie (short track)
* krasokorčuľovanie
* korčuľovanie pre verejnosť
* pre verejnosť je v prevádzke hlavná plocha a malá plocha na korčuľovanie, hokej a hokejbal. K dispozícii je aj sauna a posilňovňa.

; 2. Tréningová ľadová plocha

* rozmery 40 x 20 m
* hokejové tréningy mládeže
* krasokorčuliarske tréningy
* korčuľovanie verejnosti

; Významné športové podujatia, ktoré sa konali na štadióne
# Svetová zimná univerziáda 1987 – ľadový hokej
# Majstrovstvá Európy juniorov 1991 – ľadový hokej
# Majstrovstvá sveta skupiny C 1994 – ľadový hokej
# Svetová zimná univerziáda 1999 – ľadový hokej, short track
# Európske olympijské dni mládeže 1999 – short track
# Svetový pohár 2005 – short track
# Majstrovstvá sveta juniorov 2017,  U-18

Kategória:Hokejové štadióny na Slovensku
Kategória:Stavby v Spišskej Novej Vsi
Kategória:Ľadový hokej v Spišskej Novej Vsi
Kategória:HK Spišská Nová Ves
Skala (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Skala** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Stratenou, približne  severne od Dobšinej.

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Stratená. Najbližšími sídlami sú na západnom úpätí situovaná Stratená a východne ležiace Dedinky a Mlynky, južne sa nachádza mesto Dobšiná. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.

## Opis
Vrch Skala je súčasťou rovnomennej planiny, ktorá tvorí pomerne samostatný masív na južnom okraji Slovenského raja, priamo nad údolím Hnilca a vodnou nádržou Palcmanská Maša. Severným smerom sa nachádza Suchý vrch (), Bykárka (), Cigánka (), Havrania skala () a Štrbáková (), západným Remiaška (), Marčeková (), Duča () a Čierna hora (), južným Gápeľ (), Veľký Radzim () a Dobšinský kopec () a východným Martinka (), Veľká Knola (), Viničiar () a Gačovská skala (). Východným a severným úpätím preteká rieka Hnilec, západné svahy odvodňuje potok Gápeľ. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. Pravým brehom rieky a vodnej nádrže vedie železničná trať Červená Skala – Margecany, ktorá severný výbežok masívu Skaly prekonáva 300 metrov dlhým Hamrickým tunelom.
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít a skalných vyhliadok je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu a susedných Volovských vrchov, no tiež Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier, Vysoké Tatry a blízke údolie Hnilca,.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no okolím prechádza viacero trás:

*  červeno značený chodník údolím Hnilca zo Stratenej cez Stratenskú pílu a Dedinky do osady Biele Vody
*  modro značený chodník západným úpätím v trase cesty I/67 zo Stratenej do sedla Pod Čižmou
*  zeleno značený chodník južným úpätím zo sedla Pod Čižmou do obce Dedinky

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Stratená
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Knight Rider (seriál z roku 1982)

náhľad|KITTautomobil budúcnosti.

***Knight Rider*** je americký televízny akčný a krimi seriál z rokov 19821986. V seriály vystupuje David Hasselhoff ako Michael Knight, elegantný a šikovný bojovník proti zločinu, ktorému pomáha KITT, pokročilý, umelo inteligentný, sebauvedomujúci a takmer nezničiteľný automobil. Michael Knight pracuje pre súkromnú nadáciu FLAG (Foundation for Law and Government), založenú Wiltonom Knightom, ktorá bojuje proti zločinu a vydieraniu.

Do slovenčiny sa koncom 90. rokoch nadabovala iba prvá séria pre STV. V Česku sa seriál dočkal 3 dabingov1. dabing z rokov 19931994 pre ČT (iba 1. séria), 2. dabing z roku 2007 pre Primu (1.2. séria a 1. diel 3. série) a 3 dabing z roku 1999 pre Novu (od 2. dielu 3. série4. séria).

## Osoby a obsadenie
* David HasselhoffMichael Knight (slovenský dabing Ján Gallovič)
* William Daniels (pôvodný hlas)KITT (Knight Industries Two Thousand) (slovenský dabing Ján Kroner)
* Edward MulhareDevon Miles (slovenský dabing Vladimír Durdík)
* Patricia McPhersonBonnie Barstow
* Rebecca HoldenApril Curtis
* Peter Parros„RC3“ Reginald Cornelius III
* Catherine HicklandStephanie „Stevie“ March
* Richard Basehart (pôvodný hlas)rozprávač (úvodné titulky) (slovenský dabing Matej Landl a Miroslav Trnavský)

## Série a časti
* 1. séria (19821983)22 epizód
* 2. séria (19831984)24 epizód
* 3. séria (19841985)22 epizód
* 4. séria (19851986)22 epizód
* *Knight Rider 2000* (1991)jeden deväťdesiat minútový TV film

## Referencie

## Pozri aj
* ''Knight Rider'' (seriál z roku 2008)

## Iné projekty

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka
* 
* 
* 
* 
* ''Knight Rider'' v TV archíve

Kategória:Televízne seriály USA
Kategória:Kriminálne televízne seriály USA
Kategória:Akčné televízne seriály
Kategória:Televízne seriály NBC
Kategória:Televízne seriály z roku 1982
Skala (planina)

**Skala** (cca ) je horská vápencová plošina v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží východne od Stratenej, približne  severne od Dobšinej.

## Poloha
Planina sa nachádza vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj, priamo nad vodnou nádržou Palcmanská Maša a údolím Hnilca. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Stratená. Najbližšími sídlami sú západne situovaná Stratená a východne ležiace Dedinky a Mlynky a južne mesto Dobšiná. Územie je súčasťou Národného parku Slovenský raj.

## Opis
Skala je pomerne izolovaná planina na južnom okraji Slovenského raja, od ktorej zvyšku je oddelená hlbokým údolím rieky Hnilec. Výškové maximum dosahuje na rovnomennom vrchu, dosahujúcom  Vymedzená je zo severu a východu Hnileckou dolinou, južne susediace Havranie vrchy oddeľuje menšie údolie a západne je roklina potoka Gápeľ.

## Turizmus
Na planinu nevedú značené turistické trasy, ktoré však celé územie planiny lemujú:

*  červeno značený chodník údolím Hnilca zo Stratenej cez Stratenskú pílu do obce Dedinky
*  modro značený chodník západným úpätím v trase cesty I/67 zo Stratenej do sedla Pod Čižmou
*  zeleno značený chodník južným úpätím zo sedla Pod Čižmou do obce Dedinky

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj (geomorfologický podcelok)
* Národný park Slovenský raj

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Slovenský raj
Kategória:Planiny na Slovensku
Kategória:Stratená
AS-90

**AS-90** je britská samohybná húfnica kalibru . Bola použitá v niekoľkých konfliktoch, vrátane vojny v Perzskom zálive, vojny v Iraku a vojny v Afganistane. Predpokladá sa, že AS-90 bude vyradená zo služby v roku 2032 s tým, že jej náhrada by mala byť zavedená o tri roky skôr.

## Vznik a vývoj

Vývoj zbrane nadväzoval na európsky projekt samohybnej húfnice SP70 zo začiatku 70. rokov, na ktorom sa podieľali tri krajiny – Nemecko, Veľká Británia a Taliansko. Kvôli vysokým nákladom sa tento projekt skončil neúspechom a v roku 1986 bol úplne zrušený.

Britská armáda sa následne rozhodla pustiť sa sama do vývoja 155 samohybnej húfnice s automatickým nabíjaním a dostrelom až 30 km. Zákazku na novú húfnicu získala spoločnosť Vickers Shipbuilding and Engineering (teraz BAE Systems). 

Húfnica mala byť potenciálne ponúknutá aj zahraničným záujemcom. AS-90 bola prijatá do služby v roku 1992. Následne sa v rokoch 1994-1996 konali skúšky, ktoré prebiehali v Arizone, Kuvajte a Saudskej Arábii. Aj keď skúšky dopadli úspešne, nikto v zahraničí neprejavil o britskú húfnicu záujem.

Celkovo bolo do roku 1995 vyrobených 179 húfnic AS-90. Kvôli úsporám nákladov však v roku 2016 prevádzkovala britská armáda už len 95 kusov. 

## Konštrukcia
Posádku húfnice tvorí vodič, veliteľ, mierič a až dvaja nabíjači. Húfnica je vybavená digitálnym systémom riadenia paľby AGLS a laserovým zameriavačom LINAPS. 

AS-90 je vyzbrojená 155mm kanónom L31 s dĺžkou hlavne 39 kalibrov. Húfnica dokáže štandardnými nábojmi zasahovať ciele na vzdialenosť 30 km a s muníciou s predĺženým dostrelom až na 40 km. AS90 je schopná vystreliť 3 náboje za 10 sekúnd. Maximálna rýchlosť streľby je 6 nábojov za minútu. Trvalo udržateľná rýchlosť streľby je 2 výstrely za minútu. Húfnica vezie celkovo 48 nábojov.

Sekundárnu výzbroj AS-90 zabezpečuje guľomet L7 kalibru 7,62 mm. Húfnica je tiež vybavená odpaľovačmi dymových granátov.

Vozidlo poháňa osemvalcový turbodiesel Cummins VTA903-660 s výkonom 492 kW (600 koní). Motor je spojený s automatickou prevodovkou ZF Gears Ltd. so štyrmi rýchlostnými stupňami vpred a dvoma vzad. Môže ísť maximálnou rýchlosťou 55 km/h a maximálny dojazd je 370 km. Vozidlo má hydropneumatické odpruženie od britskej spoločnosti Horstman Defense Systems. Dokáže prekonať stúpanie do 60%, vertikálne prekážky do 0,75 m a priekopy do šírky 2,8 m. Je schopné brodiť sa vodou do hĺbky 1,5 m.

## Používatelia
### Súčasní používatelia
*  Spojené kráľovstvo
### Budúci používatelia
*  Ukrajina

## Pozri aj
* Zuzana
* Archer
* CAESAR
* G6

## Referencie

Kategória:Húfnice
Kategória:Samohybné delá
Július Maguth

**Július Maguth** (* 5. december 1900† 1. január 1955) bol slovenský notár, verejný činiteľ a politik HSĽS v období Slovenského štátu.

## Životopis
V roku 1934 bol ako notársky adjunkt preložený z obce Lokca za vedúceho notára do Pribyliny. V júli 1938 bol na zjazde Zväzu obecných a obvodných notárov na Slovensku zvolený za revízora účtov zväzu. Vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny v decembri 1938 bol zvolený za poslanca snemu. V tomto období sa uvádza ako vedúci notár v Spišskom Podhradí. Poslancom snemu bol počas celej doby trvania Slovenského štátu. Počas tohto obdobia bol predsedom miestnej organizácie strany v Spišskom Podhradí, redaktorom a neskôr zodpovedným redaktorom časopisu *Tatranské hlasy*. Organizoval miestne a okresné politické školy HSĽS. Po vypuknutí Slovenského národného povstania sa podieľal na ochrane a vyzbrojovaní Spišského Podhradia proti partizánom. V roku 1946 bol Národným súdom odsúdený za zločin domácej zrady, zrady na povstaní a kolaborantstvo na trest odňatia slobody 5 rokov (z toho 2 a 1/4 roka vo väzení a zbytok v pracovnom tábore), 10 rokov straty občianskych práv a konfiškáciu osobného majetku.

## Referencie


Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Slovenskí notári
Kategória:Politici HSĽS
Kategória:Poslanci Snemu Slovenskej republiky
Kategória:Osobnosti zo Spišského Podhradia
Ján Drobný

JUDr. **Ján Drobný** (* 6. september 1881, Ružomberok† 5. apríl 1948, Žilina) bol slovenský právnik, verejný činiteľ a prvý prezident Slovenskej krajiny.

## Životopis
Pochádzal zo starej slovenskej meštianskej rodiny. Jeho otec pracoval ako ružomberský súdny úradník. Štúdium gymnázia absolvoval v rodnom meste. Právnické vzdelanie dosiahol na právnickej akadémii v Prešove a následne v Budapešti. Po jeho dosiahnutí nastúpil do prípravnej súdnej služby na ružomberskom súde (sedrii), odkiaľ bol neskôr preložený do Nitry. Následne pracoval ako okresný sudca na súdoch v Považskej Bystrici, Čadci a v Žiline. V rokoch I. svetovej vojny bol záložným dôstojníkom a pre svoje zaobchádzanie s podriadenými sa stal veľmi obľúbeným. V roku 1926 bol vymenovaný za tabulárneho sudcu a prednostu okresného sudcu v Žiline (v tom čase jeden z najväčších okresných súdov na území Slovenska). Ako sudca požíval veľkú autoritu. V Žiline sa aktívne zúčastnil na miestnom spolkovom a verejnom živote. Bol členom Hlinkovej slovenskej ľudovej strany.

Po zavedení krajinského zriadenia v roku 1928 bol post krajinského prezidenta na základe dohody medzi vtedajšími vtedajšími vládnymi stranami určený pre nominanta HSĽS. Tá ponúkla troch kandidátov: bývalého starostu Bratislavy Viktora Dušeka, bývalého mešťanostu Ružomberka Karola Mederlyho a sudcu Jána Drobného. Výber padol práve na Jána Drobného. Do funkcie bol vymenovaný 28. júna 1928 na základe uznesenia vlády. Krajinským prezidentom bol v komplikovanom období, kedy sa krajinské zriadenie ešte len zavádzalo do praxe. Napriek tomu, že v jeho prípade išlo o politickú nomináciu, Slovenský denník v závere jeho mandátu konštatoval: „...*má zmysel pre poriadok v státe. Dnes pri jeho odchode vďačne zaznamenávame, že sme sa v Drobnom po tejto stránke nesklamali.*“ V závere roku 1930 požiadal ministra vnútra o penzionovanie pre zdravotné dôvody k 1. januáru 1931. Jeho nástupcom sa stal dovtedajší viceprezident Jozef Országh.

V období Slovenského štátu pôsobil v rokoch 19431945 ako predseda Štátnej rady Slovenskej republiky. V roku 1945 bol zaistený orgánmi Národnej bezpečnosti a následne súdený.

## Referencie


Kategória:Osobnosti z Ružomberka
Kategória:Slovenskí sudcovia
Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Slovenskí politici
Kategória:Slovenskí úradníci
Kategória:Politici HSĽS
Kategória:Prezidenti Slovenska
National League 2022/2023

**National League 2022/2023** je 85. sezónou najvyššej švajčiarskej klubovej súťaže v ľadovom hokeji.

Základná časť sa začala 14. septembra 2022 a skončila 4. marca 2023. Neskôr sa začalo play-off a baráž o udržanie.

## Tímy
V sezóne 2022/23 v nej bude hrať 14 regulárnych družstiev. Kloten Flyers sa vrátil do NL po štyroch rokoch strávených vo Swiss League.

## Základná časť

## Play-off

* Kvalifikačné kolo sa hrá na dve víťazne zápasy

### Predkolo - od 7. marca

* Fribourg-Gottéron - '''HC Lugano''' 0:2 (1:**2**, 0:**2**)
* '''SC Bern''' - Kloten Flyers 2:1 (**5**:1, 1:**4**, **5**:0)

### Štvrťfinále - od 14. marca

* '''Genève-Servette HC''' - HC Lugano 4:2 (**6**:3, 0:**2**, **3**:2pp, 1:**2**pp, **5**:1, **5**:2)
* '''EHC Biel-Bienne''' - SC Bern 4:2 (**3**:0, 2:**4**, **5**:3, 2:**3**, **3**:1, **4**:3)
* Rapperswil-Jona Lakers - '''EV Zug''' 2:4 (2:**5**, 3:**4**, **4**:1, 0:**3**, **4**:1, 1:**4**)
* '''ZSC Lions''' - HC Davos 4:1 (**4**:1, 1:**2**, **3**:2, **3**:2pp, **1**:0)

### Semifinále - od 30. marca

* '''Genève-Servette HC''' - EV Zug 4:1 (**3**:1, 1:**3**, **2**:1, **3**:2pp, **3**:2)
* '''EHC Biel-Bienne''' - ZSC Lions 4:0 (**1**:0, **4**:0, **5**:3, **5**:3)

### Finále - od 14. apríla

* Genève-Servette HC - EHC Biel-Bienne 4:3 (**2**:1, 2:**3**, 1:**2**pp, **3**:2, **7**:1, 2:**4**, **4**:1)

## O udržanie
SCL Langnau Tigers a HC Ajoie hrali sériu o zotrvanie v National League. Víťaz tejto baráže zostáva v najvyššej súťaží zatiaľ čo porazený hraje v baráži o udržanie s víťazom druhej švajčiarskej ligy (Swiss League).

* '''SC Langnau Tigers''' - HC Ajoie 4:2 (**4**:0, **2**:0, 1:**3**, 1:**2**, **3**:2pp, **5**:4pp)

SC Langnau Tigers zostávajú v National League pre budúcu sezónu.

## Baráž o National League
HC Ajoie po prehre s Langnau Tigers hrajú v baráži o udržanie s víťazom Swiss League 2022/2023. V baráži sa stretnú s tímom Chaux-de-Fonds, ktorý vo finále SL zdolali EHC Olten 4:0 na zápasy.

* '''HC Ajoie''' - Chaux-de-Fonds 4:2 (2:**3**, 1:**4**, **3**:2pp, **4**:1, **2**:1, **3**:2)

## Slovenskí hokejisti v NL v sezóne 2022/2023

## Pozri aj

* Swiss League 2022/2023

## Externé odkazy
https://www.sihf.ch/de/game-center/national-league/#/today/league/asc/page/0/

## Zdroj

Kategória:Ľadový hokej vo Švajčiarsku
Kategória:Ľadový hokej v 2022
Kategória:Ľadový hokej v 2023
Encyclopaedia Aethiopica

***Encyclopaedia Aethiopica*** je odborná päťzväzková encyklopédia zameraná na etiópske a eritrejské štúdie. Encyklopédia obsahuje vyše 4500 hesiel o geografii, dejinách, náboženstve a kultúre Etiópie, Eritrey či Somálska („*[[Orbis Aethiopicus]]*“). Na encyklopédii pracovalo viac ako 500 autorov z viac ako 50 krajín. Vydávaná bola vo vydavateľstve Harrassowitz Verlag. Hlavným editorom bol Siegbert Uhlig, neskôr v spolupráci s Alessandrom Bausim (4. zv.), až nakoniec posledný zväzok editoval naopak Bausi v spolupráci s Uhligom.

Projekt vzniku encyklopédie vznikol už v roku 1994 (12. medzinárodná konferencia etiópskych štúdií v Michigane), príprava na encyklopédii začala v roku 1997 a samotné práce v roku 1999. Prvý zväzok bol vydaný v roku 2003, posledný zväzok bol vydaný v roku 2014.

## Zväzky

## Referencie

Kategória:Encyklopédie v anglickom jazyku
Kategória:Nemecké encyklopédie
Connor Hellebuyck

**Connor Hellebuyck** (* 19. máj 1993, Commerce, Michigan, USA) je americký hokejový brankár, ktorý pôsobí v tíme Winnipeg Jets v National Hockey League. Najväčším úspechom jeho kariéry bola výhra Vezina Trophy pre najlepšieho brankára NHL v roku 2020.

## Klubová kariéra

#### Juniorské súťaže
Hellebuyck, po príprave v nízkych juniorských ligách, odštartoval svoju kariéru v druhej najvyššej juniorskej súťaži v USA – NAHL, kde v drese tímu Odessa Jackalopes získal za sezónu 2011/2012 ocenenie za najlepšieho nováčika aj brankára súťaže. V tom istom roku bol tímom Winnipegom Jets draftovaný v 5. kole draftu (130. celkovo).

Ďalšie dve sezóny Hellebuyck strávil v najvyššej americkej univerzitnej lige NCAA, kde bol v rokoch 2013 a 2014 vyhlásený za najlepšieho brankára aj najužitočnejšieho hokejistu súťaže.

Univerzitné štúdium však Hellebuyck nedokončil, keď v roku 2014 bol povolaný do American Hockey League.

## Iné projekty

Kategória:Hokejoví brankári USA
Kategória:Hráči Manitoba Moose
Kategória:Hráči Winnipeg Jets
Kategória:Brankári Winnipeg Jets
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Winnipeg Jets
Kategória:Držitelia Vezina Trophy
Kategória:Hokejisti na Zimných olympijských hrách 2026
Kategória:Osobnosti z Michiganu
Makijivka

**Makijivka** (ukr. Макіївка, v rokoch 1923-1931 - **Dmitrievsk**, **Dmitrievsk-Stalinsk**) alebo **Makejevka** je priemyselné mesto v Doneckej oblasti na Ukrajine. Hraničí s Doneckom. Spolu s mestami Avdijivka a Jasinovataja tvorí aglomeráciu Donecka. Nachádza sa severovýchodne od Donecka. Od roku 2014 je mesto obsadené proruskými separatistami (Donecká ľudová republika). Podľa legislatívy Ukrajiny ide o územie dočasne okupovane Ruskom.

## Dejiny
Sídlo vzniklo na lokalite dediny Dmitrievsk v súvislosti s výstavbou hutníckeho závodu.

Makijivka je popredným hutníckym a uhoľným centrom Doneckej panvy s ťažkým priemyslom a koksovňami, ktoré podporujú miestny oceliarsky a uhoľný priemysel.

Od roku 2014 je pod kontrolou samozvanej Doneckej ľudovej republiky. V septembri 2023 anektované Ruskom.

## Obyvateľstvo
Počet obyvateľov mesta k 1. januáru 2021 bol 340 337 ľudí. Podľa počtu obyvateľov bola Makijivka na 3. mieste v Doneckej oblasti (po Mariupole a Donecku) a na 13. mieste na Ukrajine (pred začiatkom vojny v roku 2014). 

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Makijivka
Remiaška

**Remiaška** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Stratenou, približne  severne od Dobšinej.

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Stratená. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Stratená a juhozápadne ležiaca osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa, východne sa nachádzajú Dedinky a Mlynky, južne mesto Dobšiná a severozápadne Vernár. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj a národnej prírodnej rezervácie Stratená.

## Opis
Remiaška vystupuje nad údolím Hnilca v južnej časti Slovenského raja a jej južné svahy vytvárajú Stratenský kaňon. Severným smerom sa nachádza Cigánka (), Lipovec () a Štrbáková (), západným Kopanec (), Doštianky () a Honzovské (), južným Duča (), Čierna hora (), Veľký Radzim (), Gápeľ () a Skala () a východným Marčeková (), Gačovská skala (), Suchý vrch () a Havrania skala (). Južným úpätím preteká rieka Hnilec, do ktorej odteká voda z masívu krátkymi prítokmi. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou a skalných vyhliadok je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu a susedných Volovských vrchov, no tiež Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier, Vysoké Tatry, Branisko a údolie Hnilca,.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no juhovýchodným úbočím prechádza  žlto značená trasa zo Stratenského kaňonu na Havraniu skalu.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Stratená
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji
Erik Jirka

**Erik Jirka** (* 19. september 1997, Drahovce) je slovenský futbalový záložník a reprezentant, od roku 2024 hráč poľskeho klubu Piast Gliwice.

## Klubová kariéra
Jirka je odchovanec slovenského klubu FC Spartak Trnava. V lige debutoval za Trnavu 8. novembra 2014 proti Ružomberku. S Trnavou v sezóne 2017/18 vyhral historický majstrovský titul.

V septembri 2018 podpísal štvorročnú zmluvu so srbským klubom Crvena Zvezda s platnosťou od januára 2019. V lete 2019 však s cieľom získať viac herného času zamieril k vicemajstrovi z FK Radnički Niš na polsezónne hosťovanie. V januári 2020 bol poslaný na ďalšiu polsezónne hosťovanie, tentoraz do poľského tímu Górnik Zabrze.

V auguste 2020 bol Jirka po tretíkrát od svojho príchodu do Crvena Zvezda poslaný na hosťovanie, tentoraz do španielskeho CD Mirandés na celú sezónu 2020/21 s opciou na odkúpenie na konci sezóny. Jirka podpísal 17. júla 2021 s Realom Oviedo dvojročnú zmluvu s ďalším rokom v závislosti od splnenia cieľov.

V auguste 2022 podpísal trojročný kontrakt s klubom FC Viktoria Plzeň.

## Reprezentácia
Jirka bol stálicou v reprezentáciách Slovenska do 19 rokov a do 21 rokov.

Prvýkrát ho povolali do seniorskej reprezentácie na priateľský zápas 18. novembra 2020 proti Česku, pri tej príležitosti sa mu však nepodarilo debutovať. Debutoval 1. júna 2021 v prípravnom zápase proti Bulharsku.

Svoj prvý reprezentačný gól Jirka strelil 29. marca 2022 v prípravnom zápase proti Fínsku na neutrálnom ihrisku na Estadio Nueva Condomina v Murcii.

## Referencie

## Externé odkazy
*Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
*Profil hráča na oficiálnej stránke českej Fortuna ligy
*Profil hráča na Transfermarkt
*Profil hráča na Soccerway
*Profil hráča na Sportnet

Kategória:Slovenskí futbalisti
Kategória:Futbaloví stredopoliari
Kategória:Hráči FC Spartak Trnava
Kategória:Hráči FC Viktoria Plzeň
Kategória:Hráči FK Crvena zvezda
Kategória:Hráči Radnički Niš
Kategória:Hráči Górnik Zabrze
Kategória:Hráči Superliga Srbije
Kategória:Hráči Ekstraklasy
Kategória:Hráči 1. českej futbalovej ligy
Kategória:Osobnosti z Drahoviec
Dom doktora Raška Petrova

**Dom doktora Raška Petrova** (), známy aj ako **Dom mladomanželov** () je meštiansky obrodenecký dom z druhej polovice 19. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Lokalita
Danovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv na hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na na ulici „Săborna“ () č. 23 oproti schodisku vedúcemu ku Katedrále Zosnutia Bohorodičky vedľa domu Konstantina Stoilova.

## Dejiny
Dom bol postavený v 60. rokoch 19. storočia pre potreby doktora Raška Petrova, spolubojovníka Vasila Levského a člena Prvej bulharskej légie pod vedením Georgiho Rakovského, ktorý bol jedným z prvých plovdivských diplomovaných lekárov, ktorí vyštudovali medicínu v zahraničí. V budove následne fungovala jedna z prvých lekární v meste.

Po oslobodení Bulharska v roku 1878 v budove sídlili orgány Dočasnej ruskej správy, pod vedením kniežaťa Alexandra Dondukova-Korsakova.

Po reštaurácii začala budova od roku 1974 slúžiť ako obradný domtzv. *Dom mladomanželov*pre konanie civilných svadobných obradov. Tomuto účelu dom slúžil do roku 2015, kedy bol zatvorený.

Na prelome 10. a 20. rokov 21. storočia budovu kúpil súkromný majiteľ Dimităr Georgiev s cieľom otvoriť v nej galériu. Od roku 2021 je budova sídlom Múzejnej galérie Dimităra Georgieva.

## Charakteristika
Budova je typickým predstaviteľom bulharskej obrodeneckej nesymetrickej architektúry.

V dôsledku vysokej denivelácie spôsobenej strmým terénon na mieste kde dom stojí, je predná časť domu dvojposchodová, zatiaľ čo zadná je štvorposchodová, s vysokými maazami (skladmi), cez ktoré prechádzajú staré pevnostné hradby. Vchod do budovy má formu niky, ktorá sa nachádza pod arkierom. 

Salón je obložený mramorovými kachličkami, stropy miestností sú zdobené drevorezbou.

## Múzejná galéria Dimităra Georgieva
*Múzejná galéria Dimităra Georgieva* () bola oficiálne otvorená 3. marca 2021. Galéria je pomenovaná po vlastníkovi diel galérie a budovy Dimitărovi Georgievovi. Predstavuje zbierku viac ako 300 umeleckých diel, predovšetkým malieb, plastík a keramiky, ktoré Dimităr Georgiev zbieral po dobu viac ako 30 rokov. V rámci múzejnej zbierky sú predstavené diela významných autorov, medzi ktorými sú napríklad Jaroslav Věšín, Ivan Mrkvička, Ivan Milev, Dimităr Giudženov, Andrej Nikolov, Zlaťu Bojadžiev, Canko Lavrenov, Boris Georgiev, alebo Boris Michajlov.

## Galéria

DrRashoPetrovHouse001.jpg|celkový pohľad na dom z juhovýchodu
DrRashoPetrovHouse003.jpg|pohľad na ulicu „Săborna“ s domom doktora Raška Petrova zvrchu od Danovovho domu
DrRashoPetrovHouse004.jpg|pohľad na prednú (južnú) fasádu budovy


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Múzeá v Bulharsku
Kategória:Galérie v Bulharsku
Swiss League

**Swiss League** alebo aj **National League B** je druhá najvyššia švajčiarska klubová súťaž v ľadovom hokeji. V súťaží hrá 10 tímov.

## Systém súťaže
Základná časť sa hrá na 44 zápasov. Prvých osem tímov postúpi do play-off. Víťaz play-off je majstrom Swiss League. V sezóne 2022/23 víťaz SL hrá v baráži o National League s najhorším tímom National League 2022/2023

## Tímy v sezóne 2022/2023

## Víťazi

## Počet titulov

## Pozri aj

* National League

## Externé odkazy
https://www.sihf.ch/fr/swiss-league/

## Zdroj

Kategória:Ľadový hokej vo Švajčiarsku
Kategória:Hokejové ligy
Letanovský mlyn

**Letanovský mlyn** je rekreačná osada a stredisko turizmu v blízkosti obce Letanovce v okrese Spišská Nová Ves. Je križovatkou turistických trás v severnej časti Slovenského raja.

## Poloha
Nachádza sa v Prielome Hornádu na severovýchodnom okraji Slovenského raja, geomorfologického podcelku Spišsko-gemerského krasu. Leží v Košickom kraji, v okrese Spišská Nová Ves a na katastrálnom území obce Letanovce. V lokalite ústí do Hornádu Trstený potok, ktorý vytvára tiesňavu z Hornádskej kotliny a prístup do Letanoviec. Oblasť patrí do Národného parku Slovenský raj. 

## Turizmus
Letanovský mlyn je významnou križovatkou a východiskom turistických trás do severnej a centrálnej časti Slovenského raja. Jedinečnou pamiatkou je napodobnenina kamenného kartuziánskeho mosta, ktorým tu Hornád prekonávala stará cesta na Kláštorisko. 

Lokalita je dostupná cestou a vedie z nej viacero značených chodníkov:

*  červená turistická značka z Letanoviec na Kláštorisko
*  modrá turistická značka Prielomom Hornádu
*  žltá turistická značka hrebeňom ponad Prielom Hornádu od Hrdla Hornádu na Tomášovský výhľad

## Referencie

## Pozri aj
* Letanovce
* Slovenský raj
* Národný park Slovenský raj
* Spišsko-gemerský kras

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Letanovce
Kategória:Slovenský raj
Swiss League 2022/2023

**Swiss League 2022/2023** je 76. sezónou druhej najvyššej švajčiarskej klubovej súťaže v ľadovom hokeji. Víťaz Swiss League bude bojovať v baráži o National League. 

Základná časť sa začala 16. septembra 2022 a skončila 5. februára 2023. Play-off začalo 14. februára.

Víťazom Swiss League 2022/23 sa po siedmykrát stal tím HC La Chaux-de-Fonds. V baráži o NL však nestačili na HC Ajoie a tak zostávajú vo Swiss League.

## Tímy

## Základná časť

## Play-off

### Štvrťfinále - od 14. februára

* '''HC La Chaux-de-Fonds''' - HC Sierre 4:1 (**5**:2, **2**:1pp, **8**:2, 2:**4**, **9**:5)
* '''EHC Olten''' - SC Lagenthal 4:1 (2:**5**, **3**:2pp, **4**:1, **5**:2, **5**:2)
* '''GCK Lions''' - EHC Basel 4:2 (**3**:1, 1:**6**, 1:**2**, **4**:3, **4**:3pp, **5**:4)
* HC Visp - '''HC Thurgau''' 2:4 (3:**4**, **4**:1, **5**:2, 1:**2**, 1:**5**, 0:**5**)

### Semifinále - od 28. februára

* '''HC La Chaux-de-Fonds''' - HC Thurgau 4:1 (**2**:1, 5:**6**, **7**:0, **4**:2, **5**:1)
* '''EHC Olten''' - GCK Lions 4:1 (**4**:3, **3**:2, **5**:4pp, 3:**4**, **2**:0)

### Finále - od 15. marca

* '''HC La Chaux-de-Fonds''' - EHC Olten 4:0 (**3**:2pp, **3**:1, **3**:2pp, **2**:0)

## Baráž o National League
Víťaz Swiss League HC La Chaux-de-Fonds bojova o postup do National League s najhorším tímom National League 2022/2023 s HC Ajoie. V sérii hranej na štyri víťazne zápasy prehrali 2:4.

* '''HC Ajoie''' - HC La Chaux-de-Fonds 4:2 (2:**3**, 1:**4**, **3**:2pp, **4**:1, **2**:1, **3**:2)

## Pozri aj

* National League 2022/2023

## Externé odkazy
https://www.sihf.ch/fr/swiss-league/

## Zdroj

Kategória:Ľadový hokej vo Švajčiarsku
Kategória:Ľadový hokej v 2022
Kategória:Ľadový hokej v 2023
Čierny princ

náhľad|Rôzne druhy čiernych princov
náhľad|Indiánky

**Čierny princ** (hladko-oblý, zväčša komerčný výrobok) alebo **indiánik** (vrúbkovano-špicatý, zväčša cukrárenský výrobok; v množnom čísle **indiánky** alebo **indiány**) je dezert vyrobený zo smotanového krému, bielkoveho snehu alebo marshmallow, ktorý je položený na oblátku a zaliaty čokoládou. 

Žltá verzia indiánka sa nazýva **kuriatko** (v množnom čísle **kuriatka**).

## História
Cukrovinka bola vynájdená v Dánsku v 17. storočí (hoci iné zdroje tvrdia, že má pôvod v Škótsku alebo Severnej Amerike), kde bola pôvodne plnená krémom a neskôr sa stala populárna v rôznych krajinách sveta vrátane Nemecka, kde sa ich ročne spotrebuje okolo jednej miliardy.

Jej názov sa v krajinách mení: napríklad v Dánsku sa čierny princovia nazývajú *flødebolle*, v Nemecku *Schokokuss*, v nemecky hovoriacom Švajčiarsku *mohrenkopf*, vo Švédsku *Schwedenbombe*, vo Francúzsku *tête de nègre*, v Izraeli a Rusku *krembo* a v USA *mallomars*.

## Referencie

Kategória:Sladkosti
Mikón z Atén

**Mikón** () bol grécky sochár a maliar v 5. storočí pred Kr.

Mikón, syn Fanomacha, aténsky sochár a maliar, pôsobil okolo polovice 5. stor. pred Kr. Plínius uvádza, že bol známy ako tvorca sôch atlétov. Pripisujú sa mu dve sochy, z ktorých jedna, ako to zaznamenal Pausanias, zobrazovala pankratistu Kallia z Atén, ktorý zvíťazil v Olympii roku 472 pred Kr. (podstavec z tejto sochy s nápisom a so stopami po kovových nohách v nadživotnej veľkosti sa našiel v olympijskej Altide.)  a z druhej sa zachoval podstavec s časťou nápisu, datovaný približne do roku 450 pred Kr., nájdený na aténskej Akropole 

*Hranaté zátvorky v nápise dopĺňajú medzery a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené.*

Podľa Pausania pôsobil ako maliar v aténskom *Theseióne * postavenom okolo roku 470 pred Kr., kde namaľoval obrazy *Kentauromachie* a *Amazonomachie* (Amazonky, bojovné „východné“ ženy, boli vnímané ako archetyp Peržanov útočiacich na Atény). Týmto motívom zrejme vyzdobil aj časť stoy poikilé, t. j. maľovanej kolonády v severnej časti Agory (aj táto maľba bola zhotovená v rámci Periklovho programu obnovy Atén). Mikón pri výzdobe stoy poikilé v spolupráci s maliarom Panainom namaľoval obraz zobrazujúci *bitku pri Maratóne* (pracoval tu aj Polygnótos, ktorý namaľoval obraz *Dobytie Tróje*, údajne ho zhotovil zadarmo a tým získal aténske občianstvo). Tieto maľby boli namaľované na vybielené dosky, pričom postavy mali výšku asi jeden meter. V Anakeione, tzv. chráme Dioskúrov v Aténach, namaľoval obraz znázorňujúci výpravu Argonautov do Kolchidy. Ako uvádza Pausanias, pri maľovaní tejto fresky si Mikón dal najviac záležať na maľbe Akasta a jeho koní.

Maliari Polygnótos a Mikón si čiernu farbu vyrábali z hroznových šupiek (nazývala sa „tryginon“).

Predstavu o Mikónových freskách môže o čosi priblížiť maľba v zmenšenej a ochudobnenej podobe na jednej váze v Louvri. Zobrazuje epizódu z výpravy Argonautov, v ktorej bol unesený účastník výpravy Hylas. Herakles, ktorého sa strata mládenca najbolestnejšie dotkla, sa radí s druhmi, ako ho oslobodiť.

## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Kategória:Maliari starovekého Grécka
Skobelevovej dom

**Skobelevovej dom** (), známy aj ako **Stála expozícia „Georgi Božilov-Slona“** () je meštiansky obrodenecký dom z druhej polovice 19. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Lokalita
Danovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „Kňaz Ceretelev I“ (, doslova *ulica kniežaťa [[Alexej Nikolajevič Cereteli|Cereteleva]]*) č. 1 v susedstve budovy historickej lekárne Hippokrates.

## Dejiny
Dom nechal postaviť v priebehu roku 1860 bohatý bulharský prominent zo Starej Zagory, Kostadin Kaftandžijata.

Po oslobodení Bulharska v roku 1878 v dome žila až do svojej smrti v roku 1880 Olga Skobelevová, matka ruského generála Michaila Skobeleva, známa svojou dobročinnou činnosťou, vďaka ktorej získala prezývku *Skobelevova matka* (), ako ju s vďačnosťou oslovovali ľudia, ktorým pomohla.

V roku 2003 bola v budove otvorená stála expozícia venovaná dielu významného plovdivského umelca Georgiho Božilova.

## Charakteristika
Dom je typickým predstaviteľom bulharskej obrodeneckej architektúry, pričom ide o dom plovdivského typu.

Na severnej fasáde budovy (fasáda viditeľná z ulice „Săborna“) sa nachádza mozaika zhotovená na pamiatku Georgiho Božilova podľa projektu Dimităra Kirova.  

## Stála expozícia „Georgi Božilov-Slona“
*Stála expozícia „Georgi Božilov-Slona“* () je jednou z expozícií pod správou plovdivskej Mestskej umeleckej galérie. K otvoreniu došlo z iniciatívy a za pomoci finančných prostriedkov *Fondu „Budúcnosť pre Bulharsko“* (), ktorý v budove sídlil. Expozícia je venovaná dielu významného plovdivskeho umelca Georgiho Božilova-Slona, ktorý žil v rokoch 19352001. Zbierka obsahuje celkovo 47 plátien z tvorby Georgiho Božilova a výstava bola oficiálne otvorená 13. júna 2003, teda v deň, kedy by Georgi Božilov oslávil šesťdesiate ôsme narodeniny.

## Galéria

SkobelevaHouse-Plovdiv001.jpg|celkový pohľad na dom z juhu
SkobelevaHouse-Plovdiv003.jpg|pohľad na časť južnej fasády
SkobelevaHouse-Plovdiv005.jpg|pohľad na časť južnej fasády
SkobelevaHouse-Plovdiv018.jpg|celkový pohľad na západnú fasádu budovy
SkobelevaHouse-Plovdiv010.jpg|pohľad na severnú a východnú vnútornú fasádu
SkobelevaHouse-Plovdiv011.jpg|pohľad na severnú vnútornú fasádu s vchodom do budovy
SkobelevaHouse-Plovdiv016.jpg|detail zo západnej fasády
SkobelevaHouse-Plovdiv007.jpg|vchod do areálu na východnej strane budovy
SkobelevaHouse-Plovdiv013.jpg|v areáli dvoru


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Architektúra z 1860
Kategória:Galérie v Bulharsku
Kategória:Džambaz tepe
Duča

**Duča** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Stratenou, približne  severozápadne od Dobšinej. V masíve sa nachádza Dobšinská ľadová i Stratenská jaskyňa.

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území mesta Dobšiná. Najbližšími sídlami sú na severozápadnom úpätí situovaná osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa a na východnom obec Stratená, východným smerom ležia tiež Dedinky a Mlynky a južne mesto Dobšiná. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj a národnej prírodnej rezervácie Stratená.

## Opis
Duča vystupuje nad údolím Hnilca na južnom okraji Slovenského raja, pričom jej severovýchodné svahy vytvárajú Stratenský kaňon. Dominuje planine Hanesová, ktorej je súčasťou. Severným smerom sa nachádza Havrania skala (), Remiaška (), Cigánka (), Lipovec (), Štrbáková (), Kopanec () a Vahan (), západným Doštianky (), Kopa (), Ondrejisko () a Honzovské (), južným Čierna hora (), Veľký Radzim () a Gápeľ () a východným Skala (), Gačovská skala (), Marčeková () a Suchý vrch (). Oblasť patrí do povodia rieky Hnilec, do ktorej odteká voda z juhovýchodnej časti potokom Tiesňavy a zo zvyšku masívu krátkymi prítokmi. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu a susedných Volovských vrchov, no tiež Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier, Vysoké Tatry a údolie Hnilca.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no okolím vedie:

*  modro značená trasa:
** západným úbočím z lokality Dobšinská Ľadová Jaskyňa k rovnomennej jaskyni a na rázc. Pod Hanesovou II.
** juhovýchodným úpätím zo Stratenej cez Tiesňavy na rázc. Pod Hanesovou II.
*  červeno značená trasa údolím Hnilca z osady Dobšinská Ľadová Jaskyňa cez Stratenský kaňon do Stratenej

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Slovenský raj 
* Národný park Slovenský raj
* Dobšinská ľadová jaskyňa
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Dobšiná
Kategória:Vrchy v Slovenskom raji