open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Majstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky v hádzanej

**Majstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky v hádzanej** je najvyššie juhoamerické a zároveň stredoamerické podujatie národných družstiev v hádzanej, ktoré riadi Hádzanárska konfederácia Južnej a Strednej Ameriky (COSCABAL). Jeho história siaha do roku 2018, kedy sa v Brazílii konali prvé subkontinentálne majstrovstvá žien, a o dva roky neskôr opäť v Brazílii aj prvé majstrovstvá mužov. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. 

Majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikácia juhoamerických a stredoamerických družstiev na majstrovstvá sveta či letné olympijské hry.

## Muži
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

### Účasti družstiev na majstrovstvách Južnej a Strednej Ameriky
(do 2026)

## Ženy
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

### Účasti družstiev na majstrovstvách Južnej a Strednej Ameriky
(do 2024)

## Pozri aj
* Majstrovstvá Severnej Ameriky a Karibiku v hádzanej
* Hádzaná na Panamerických hrách

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Hádzanárskej konfederácie Južnej a Strednej Ameriky  /

## Zdroj
* Majstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky na stránke the-sports.org
Bučie (vrch v Bachurni)

**Bučie** alebo **Buče** () je vrch v pohorí Bachureň. Leží nad Lačnovom, približne  južne od Lipian. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria Bachureň. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Lipovce. Najbližším sídlom je na juhozápadnom úpätí situovaný Lačnov, južným smerom ležia Lipovce a severovýchodným obec Renčišov.

## Opis
Bučie leží v rázsoche, ktorá vybieha juhovýchodným smerom z vrchu Bachureň () a smeruje na Mindžovú (). Južným smerom sa nachádza Petrušova hora () a Červená skala (), západným Boldigaň (), Veľká skala () a Magura (), severným Bachureň, Dlhé diely () a Stavenec () a východným Skalky (), Mindžová () a Chrasť (). Južnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky Kopytovského potoka do riečky Svinka v povodí Hornádu, voda zo severných svahov odteká Renčišovským potokom do Malej Svinky. Vrcholom prechádza značený turistický chodník a dostupnosť uľahčuje aj stredisko Renčišov – Buče s lyžiarskymi vlekmi a zázemím pre turistov. Lokalita je tiež obľúbenou destináciou vyznávačov závesného lietania. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva len nízka vegetácia horskej lúky, ktorá umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Bachurne, susedné Branisko, východnú časť Nízkej Tatier, Belianske Tatry, Čergov, Šarišskú vrchovinu, Slanské vrchy, Čiernu horu a Volovské vrchy.

## Prístup
* po  červenej turistickej značke:
** od juhovýchodu z Hermanoviec cez Mindžovú a sedlo Buče
** od severozápadu z Nižného Slavkova cez sedlo Bachureň a sedlo Magura
* po  žltej značke cez sedlo Buče:
** od severu z Renčišova
** od juhu z Lipoviec 
* po  zelenej značke z Lačnova cez sedlo Magura

## Referencie

## Pozri aj
* Bachureň
* Zoznam vrcholov v Bachurni

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bachurni
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Lipovce
Jiří Růžička st.

**Jiří Růžička st.** (* 23. február 1932, Praha – † 6. september 2003, Slatina) bol český herec a pomocný režisér. Bol manželom Heleny Růžičkovej a otec Jiřího Růžičku ml.

## Životopis
Jiří Růžička st. vyštudoval herectvo na DAMU (1956), pôsobil v Mestskom oblastnom divadle v Mladej Boleslavi (19561957), v zájazdovom súbore Dedinského divadla (19571959) a Mestskom divadle v Příbrame (19591961). Následne presedlal na film. Od mladosti sa nadšene venoval amatérskemu filmovaniu, čo ho priviedlo do radov zamestnancov Filmového studia Barrandov (1961), kde potom pracoval až do odchodu do dôchodku. Od 60. do 80. rokov sa podieľal na viacerých filmoch ako asistent réžie alebo pomocný režisér. Spolupracoval s režisérom Hynkem Bočanem.

V epizodických rolách sa vyskytol aj v úlohe filmového herca – ako divák na leteckom dni vo filme *Nevěra* (1956), farár vo filme *Intimní osvětlení* (1965) a po boku svojej manželky sa objavil aj ako divadelný rekvizitár v komédii *Pane, vy jste vdova!* (1970).

Jiří Růžička st. bol od roku 1955 ženatý s herečkou Helenou Růžičkovou, rodenou Málkovou (19362004). Ich predčasne zosnulý syn Jiří Růžička (19561999) bol tiež hercom. Jiří Růžička st. zomrel na následky siedmeho infarktu 6. septembra 2003 v Slatině u Blatné vo veku 71 rokov, len štyri mesiace pred svojou manželkou.

## Referencie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Českí divadelní herci
Kategória:Českí filmoví režiséri
Kategória:Absolventi Akadémie múzických umení v Prahe
Kohút (vrch v Bachurni)

**Kohút** () je vrch v pohorí Bachureň, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Jakubova Voľa, približne  západne od Sabinova. 

## Poloha
Nachádza sa vo východnej časti pohoria Bachureň. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Sabinov a zasahuje na katastrálne územie obce Jakubova Voľa a Uzovský Šalgov. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí situované Uzovské Pekľany a Uzovský Šalgov, východne ležiaca Pečovská Nová Ves a severne situovaná Jakubova Voľa a Rožkovany.

## Opis
Kohút leží v hrebeni, ktorý vedie od vrchu Žliabky () východným smerom cez Marduňu () na Kanaše (). Severným smerom dominujú vrchy Čergova s Čergovským Minčolom (), západne ležia Predné Bandovce (), Marduňa () a Kamenná (), južne Brezina (), Končistá hora () a Hora () a východným smerom Kanaše () a Lysá (). Oblasť je súčasťou povodia Torysy; severné svahy hrebeňa odvodňuje potok Kohút a voda z južných svahov odteká potokom Šalgov. Vrcholovou časťou vedie značený turistický chodník zo Sabinova na rázc. Močiare. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je výnimočne možné pozorovať okolité vrcholy Bachurne, Belianske Tatry, Levočské vrchy, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov, Slanské vrchy a Čiernu horu.

## Prístup
* po  zelenej značke:
** od západu zo sedla Bachureň cez vrch Dlhé diely a sedlo pod Kohútom
** od východu zo Sabinova cez Kanaše
* po  žltej značke:
** od severu z Jakubovej Vole cez sedlo pod Kohútom
** od juhu z Uzovských Peklian cez rázc. Močiare

## Referencie

## Pozri aj
* Bachureň
* Zoznam vrcholov v Bachurni

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Bachurni
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sabinov
Kategória:Jakubova Voľa
Kategória:Uzovský Šalgov
Nedanovský potok

**Nedanovský potok** je potok v regióne Horná Nitra, na území obce Nedanovce v okrese Partizánske v Trenčianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina. Ústi do Nitry. Má dĺžku . Rád toku IV. 
## Prameň
Pramení v  v juhovýchodnej časti územia obce Nedanovce v poľnohospodárskom extraviláne na východnom okraji poľa *Kozolháj*.
## Opis toku
Od prameňa tečie *Nedanovský potok* územím obce Nedanovce poľnohospodárskym extravilánom najprv severným a neskôr severozápadným smerom, ľavým brehom obmýva pole *Kozolháj*, pravým brehom obmýva pole *Priesek*, v  vteká do intravilánu obce Nedanovce, v intraviláne na krátkom úseku mení smer na juhozápad, ďalej sa stáča do severozápadného smeru, v  vyteká z intravilánu do poľnohospodárskeho extravilánu, pokračuje severozápadným smerom až do ústia, v  ústi do Nitry ako jej ľavostranný prítok.
 
*Nedanovský potok* patrí do okresu Partizánske v Trenčianskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská pahorkatina v geomorfologickom podcelku Nitrianska niva. Nemá  prítoky.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Nedanovský potok* má pôvod v názve obce Nedanovce, na území ktorej vodný tok pramení, preteká a ústi. Z toponyma *Nedanovce* bolo po rozšírení o formant *-ský*, po systémovej redukcii o formant *-ce* a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Nedanovský potok* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov obce Nedanovce má pôvod v slovanskom osobnom mene *Nedan* ako výsledok slovenského pomenovacieho procesu. Najstarší dochovaný písomný doklad o existencii obce Nedanovce sa viaže k roku 1343 v podobe *Nadan* → 1773 *Nedanowcze*

Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 2009. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Nedanovský potok* je jedinečným hydronymom (október 2022).

## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Partizánske 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Podunajskej pahorkatine
Kategória:Nedanovce
Juraj Tomaga

náhľad|Juraj Tomaga
**Juraj Tomaga** (* 7. február 1977, Námestovo) je diplomat a bývalý novinár. Od 15. októbra 2022 pôsobí ako mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenskej republiky v Španielskom kráľovstve s priakreditáciou pre Marocké kráľovstvo a Andorrské kniežatstvo.

## Životopis
Narodil sa v Námestove, rané detstvo strávil v Sihelnom, neskôr v Nižnej. 

Po absolvovaní Základnej školy v Nižnej vyštudoval Gymnázium Martina Hattalu v Trstenej. Po skončení Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave pracoval v médiách (SME, Pravda).

## Diplomatická kariéra
V roku 2003 nastúpil na Ministerstvo zahraničných vecí SR, kde pracoval ako hovorca ministra Eduarda Kukana. V rokoch 2006 – 2010 bol vyslaný na Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Madride. Po návrate do ústredia pôsobil ako riaditeľ tlačového odboru MZV SR v čase, keď bol ministrom Mikuláš Dzurinda. V roku 2010 bol členom pozorovateľskej misie OBSE počas prezidentských volieb v Bielorusku.

V období 2011 – 2015 bol vyslaný na Veľvyslanectvo SR v Havane. V rokoch 2015 – 2016 riadil tlačový odbor slovenského rezortu diplomacie, ktorý v tom čase viedol Miroslav Lajčák. Od júna 2016 do januára 2019 opätovne pracoval na slovenskom veľvyslanectve na Kube.

Po návrate do Bratislavy bol opäť riaditeľom tlačového odboru, v roku 2019 sa zúčastnil pozorovateľskej misie OBSE počas prezidentských volieb na Ukrajine. Vo februári 2021 sa stal hovorcom rezortu pod vedením Ivana Korčoka a neskôr Rastislava Káčera.

### Veľvyslanec Slovenska v Španielsku, Maroku a Andorre
3. októbra 2022 ho prezidentka SR Zuzana Čaputová vymenovala za veľvyslanca SR v Španielsku.

## Referencie

## Externé odkazy
* https://twitter.com/jurajtomaga
* https://www.mzv.sk/sk/web/madrid/o-nas/velvyslanec
* https://www.mzv.sk/pressreleasedetail?p_p_id=sk_mzv_portal_pressrelease_detail_portlet_PressReleaseDetailPortlet&p_p_lifecycle=0&groupId=10182&articleId=14830130

Kategória:Slovenskí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Španielsku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Maroku
Kategória:Veľvyslanci Slovenska v Andorre
Sukcinylkoenzým A

**Sukcinylkoenzým A** alebo **sukcinyl-CoA** je tioester sukcinátu (jantaranu) a koenzýmu A. Je to jedna z látok vystupujúca v citrátovom cykle.***'

== Citrátový cyklus ==
Sukcinyl-CoA je dôležitým intermediátom v citrátovom cykle, kde vzniká z [[Α-ketoglutarát|α-ketoglutarátu]] pôsobením [[Α-ketoglutarátdehydrogenáza|α-ketoglutarátdehydrogenázy]] za súčasnej [[Dekarboxylácia|dekarboxylácie]]. V tomto procese sa zároveň produkt enzýmovej reakcie viaže na [[koenzým A]]:***'

: α-ketoglutarát + NAD + HSCoA → sukcinyl-CoA + NADH + H+ + CO2

Sukcinyl-CoA sa potom v citrátovom cykle premieňa na sukcinát pôsobením sukcinyl-CoA syntetázy, ktorá katalyzuje hydrolýzu koenzýmu A:***'

: sukcinyl-CoA + H2O + GDP + P<sub>i</sub> → sukcinát + HSCoA + GTP

Uvoľnená energia sa používa na syntézu [[Guanozíntrifosfát|GTP]]. ***'

## Ďalšie reakcie
### Vznik z propionyl-CoA
Okrem citrátového cyklus sa sukcinyl-CoA syntetizuje z propionylkoenzýmu A (propionyl-CoA), ktorý má nepárny počet atómov a teda nemôže podstupovať beta-oxidáciu. Propionyl-CoA sa karboxyluje, čím vzniká D-metylmalonyl-CoA, ktorý sa potom izomerizuje na L-metylmalonyl-CoA. Ten sa nakoniec premieňa na sukcinyl-CoA pomocou metylmalonyl-CoA mutázy, ktorá ako kofaktor využíva vitamín B<sub>12</sub> (konkrétne adenozylkobalamín).
stred|náhľad|400x400bod|Syntéza sukcinyl-CoA z propionyl-CoA
Propionyl-CoA vzniká počas beta-oxidácie mastných kyselín s nepárnym počtom atómov uhlíka a takisto pri rozklade niektorých aminokyselín (konkrétne valínu, izoleucínu a metionínu).

Sukcinyl-CoA je síce intermediátom citrátového cyklu, nemôže doň však priamo vstúpiť, pretože v citrátovom cykle nedochádza k jeho rozkladu (jeho koncentrácia je v cykle udržiavaná na približne konštantnej hodnote). Aby ho teda bolo možné oxidovať a rozložiť, sukcinyl-CoA sa namiesto toho premieňa na sukcinát a potom na malát, ktorý sa presúva z mitochondrie do cytozolu, kde sa malát premieňa pomocou malátdehydrogenázy na pyruvát. Pyruvát sa potom oxiduje na acetyl-CoA a vstupuje do citrátového cyklu, kde dochádza k jeho využitiu.

### Biosyntéza porfyrínov
Sukcinyl-CoA sa takisto môže použiť v syntéze porfyrínov, kde sa sukcinyl-CoA spája s glycínom pomocou ALA syntázy za vzniku kyseliny δ-aminolevulonovej (dALA). Tento krok je záväzný pre biosyntézu porfobilinogénu a teda i hemoglobínu.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Tioestery koenzýmu A
Kategória:Citrátový cyklus
Veľká cena Mexika 2022

**Veľká cena Mexika 2022** (špa. **Formula 1 Gran Premio de la Ciudad de México 2022**) sa uskutočnila 30. októbra 2022 na pretekárskom okruhu Autódromo Hermanos Rodríguez v Mexico City – v hlavnom meste Mexika. Boli to dvadsiate preteky sezóny 2022 Majstrovstiev sveta Formule 1. Max Verstappen vyhral svoju 14. Veľkú cenu sezóny. Tým pádom prekonal rekord za najväčší počet víťazstiev v jednej sezóne, ktorý držali Michael Schumacher (2004) a Sebastian Vettel (2013).

Nemecký výrobca automobilov Audi pred Veľkou cenou oznámil, že sa tím Sauber od roku 2026 stane jeho továrenským tímom. Audi bude vyrábať motory vo svojom závode v Neuburgu na juhu Nemecka, zatiaľ čo sa monoposty budú vyrábať v sídle Sauberu v švajčiarskom Hinwile. Aj o pretekárske operácie továrenského tímu Audi sa bude starať Sauber.

Zároveň bolo oznámené, že Veľká cena Mexika bude súčasťou kalendára pretekov Formuly 1 minimálne do roku 2025 po tom, ako sa vedenie Formuly 1 a miestni promotéri dohodli na novej trojročnej zmluve.

Max Verstappen viedol pred pretekmi v priebežnom poradí jazdcov pred Charlesom Leclercom a Sergiom Pérezom.

## Priebeh kvalifikácie
Max Verstappen zajazdil v kvalifikácii najrýchlejší čas pred oboma pilotmi Mercedesu Lewisom Hamiltonom a Georgeom Russellom.

## Priebeh pretekov
Verstappen zvíťazil na Autódrome Hermanos Rodríguez pred Hamiltonom a domácim Sergiom Pérezom. Pre Verstappena to bolo 14. víťazstvo v sezóne, a pre Péreza 25. pódiové umiestnenie v kariére a druhé doma v Mexiku.

## Výsledky
### Kvalifikácia

**Poznámky:**
*  – Kevin Magnussen dostal päťmiestny trest za prekročenie limitu prvkov pohonnej jednotky.
*  – Mick Schumacher a Sebastian Vettel dosiahli rovnaký čas na kolo. Schumacher bol klasifikovaný pred Vettelom, pretože kolo zajazdil skôr.
*  – Lance Stroll dostal trojmiestny trest za kolíziu s Fernandom Alonsom v predchádzajúcich pretekoch.

### Preteky

**Poznámky:**
*  – Vrátane dodatočného bodu za najrýchlejšie kolo pretekov
*  – Daniel Ricciardo dostal desaťsekundovú penalizáciu za kolíziu s Yukim Tsunodom. Trest nemal vplyv na jeho konečné umiestnenie.
*  – Nedokončil, no odjazdil 90% pretekov a teda bol klasifikovaný

## Priebežné poradie šampionátu
;Poradie o Pohár jazdca (Top 5)

;Poradie o Pohár konštruktérov (Top 5)

## Referencie

Kategória:Formula 1 v roku 2022
Kategória:Veľká cena Mexika
Kategória:2022 v Mexiku
Kopa (vrch v Levočských vrchoch)

**Kopa** () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad Bajerovcami, približne  južne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa na severovýchodnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Stará Ľubovňa a Sabinov a zasahuje na katastrálne územie obcí Šambron a Bajerovce. Najbližšími sídlami sú severne ležiaci Šambron a severovýchodným smerom situované Bajerovce, východne leží Krásna Lúka a Poloma, juhovýchodne Tichý Potok a severozápadne obec Jakubany.

## Opis
Kopa leží v rázsoche, ktorá vedie z vrchu Javor () východným smerom cez Zámčisko () a Kuliguru (). Severným smerom leží Hromovec () a Vysoká (), západným Kýčery (), Siminy () a Zámčisko, južným Kuligura (), Hrča (), Stredný vrch () a Čierna kopa () a východným Kňazová () a Lazčík (). Východné svahy odvodňuje Ľubotínka a severné a západné Šambronka a jej prítoky, oba toky smerujúce do rieky Poprad. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť okolité vrcholy Levočských vrchov, Spišskú Maguru, Ľubovniansku vrchovinu, Spišsko-šarišské medzihorie, Čergov, Slanské vrchy, Bachureň, Branisko, no tiež časť Nízkych a Vysokých Tatier.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi a lesnými cestami z okolitých sídiel.

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vysočina
* Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Levočských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sabinov
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Bajerovce
Kategória:Šambron
Fakulta humanitných štúdií Karlovej univerzity

**Fakulta humanitných štúdií Karlovej univerzity** (skratka **FHS UK** z ) je najmladšia fakulta Karlovej univerzity. Vznikla 1. augusta 2000 z Inštitútu základov vzdelanosti (IZV) tej istej univerzity a sídli v Prahe.

Ponúka štúdium v bakalárskom, nadväzujúcom magisterskom a doktorandskom štúdiu v rade humanitných a spoločenskovedných odborov, niektoré z nich aj v cudzích jazykoch. V roku 2019 mala 2 647 študentov. Chrbticou vedeckej a výskumnej činnosti fakulty je oblasť sociálnej a kultúrnej antropológie.

## Dejiny
Predchodcom FHS bol Inštitút základov vzdelanosti, založený roku 1990 ako súčasť UK. Pod vedením svojho riaditeľa doc. Zdenka Pince otvoril v roku 1993 bakalársky a tri nadväzujúce magisterské programy spolu s tromi stovkami študentov. Keď bol v roku 2000 prevedený do novozaloženej FHS, mal niečo cez 900 študentov.

Prvým dekanom fakulty sa stal prof. Ján Sokol. Od roku 2002 mala fakulta ďalší magisterský aj prvý doktorandský program, ku ktorému potom pribudli ďalšie dva av roku 2007 habilitačné a profesorské oprávnenie. Roku 2007 bol novým dekanom zvolený doc. Ladislav Benyovszky a roku 2015 ing. arch. PhDr. Mária Päťová.

IZV sídlil v budove AV ČR v Legerovej ulici, súčasne so založením fakulty roku 2000 sa presťahoval do novej budovy UK v Prahe-Jinoniciach. Vzhľadom na rast počtu študentov a na tiesnivé priestorové podmienky sa väčšina magisterských odborov presťahovala do najatých priestorov na niekoľkých miestach v Prahe. 15. septembra 2020 sa po mnohoročnom plánovaní a vyjednávaní otvorila novo zrekonštruovaná budova v Prahe – Libni, kam sa všetky pracoviská fakulty vrátane knižnice mohli presťahovať.


File:Jan Sokol.jpg|Ján Sokol
File:Doc.Ladislav Benyovszky.jpg|L. Benyovszky
File:Jinonice building.jpg|Stará budova
File:PXL 20210617 090002732.MP.jpg|Nová budova


## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálny web


Kategória:Karlova univerzita
Kategória:Vysokoškolské fakulty v Česku
Kategória:Organizácie založené v 2000
Otokar Kent C 18,75

**Otokar Kent C 18,75** je model tureckého mestského autobusu, ktorý je vyrábaný spoločnosťou Otokar Otomotiv ve Savunma Sanayi od roku 2009. Ide o autobus so zníženou podlahou, tá sa nachádza  nad vozovkou. Z typu Kent C 18,75 bol odvodený autobus Iveco Streetway 18M.

## Konštrukcia
Otokar Kent C 18,75 je trojnápravový model so štvordverovou karosériou. Hnacia náprava je zadná, motor a prevodovka sa nachádzajú pod podlahou v zadnej časti vozidla. Polosamonosná karoséria vozidla je zváraná z ocelových uzavretých profilov, zvonku je oplechovaná, zvnútra obložená plastovými doskami. Vybrané spodné časti sú z nerezovej ocele.

## Výroba a prevádzka
Najväčším prevádzkovateľom tohto typu vozidla je DPB, ktorý v roku 2022 nakúpil 71 týchto vozidiel.

V Bratislave premáva na linkách             ***'     ''' ''' ''' ''' ''' ''' ***' 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* https://bratislavskykraj.sk/bratislavsky-dopravny-podnik-objednal-dalsich-94-novych-autobusov/
* https://www.otokareurope.com/en/our-models/city/kent-c-articulated-18-75-meters 

Kategória:Autobusy Otokar
Kategória:Kĺbové autobusy
Mostištský potok

**Mostištský potok** je potok v na Strednom Považí, v pohorí Javorníky.
Preteká územím obce Dohňany (časť Mostište) v okrese Púchov v Trenčianskom kraji a ústi do Hoštinského potoka. Má dĺžku  a je tokom V. rádu.
 
## Prameň
Vzniká sútokom dvoch zdrojníc na území miestnej časti Mostište, v lesnom extraviláne na južnom svahu lesa *Dúbrava*. Zdrojnica pritekajúca zo severu pramení v  a zdrojnica pritekajúca zo severovýchodu pramení v .

## Opis toku
Od sútoku zdrojníc tečie *Mostištský potok* územím obce Dohňany časťou obce *Mostište* lesným extravilánom juhovýchodojužným smerom, tento smer si viac-menej zachováva až do svojho ústia, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, lesy sú postupne vystriedané trvalými trávnymi porastmi, v  vteká do intravilánu časti obce *Mostište*, v  v intraviláne priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  vyteká z intravilánu *Mostišťa* a preteká poľnohospodárskym extravilánom, v  ústi do Hoštinského potoka ako jeho pravostranný prítok.
 
Nachádza sa v geomorfologickom celku Javorníky v geomorfologickom podcelku Nízke Javorníky. Nemá žiadny dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Mostištský potok* má pôvod v názve časti obce Mostište v obci Dohňany, na území ktorej vodný tok pramení, preteká a ústi. Z toponyma *Mostište* bolo po rozšírení o formant *-ský*  a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom *menší prirodzený vodný tok* utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena *Mostištský potok* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov dnešnej časti obce *Mostište* v obci Dohňany má pôvod v charakteristickom výskyte *miesta, kde stojí most alebo kde stál most, prípadne viac mostov, viac premostených močarísk, alebo priestor pred mostom i za ním* (apelatívum od *most* a prípona priestoru *-ište*, historicky *-išče*). Najstarší dochovaný písomný doklad o existencii pôvodne samostatnej obce *Mostište* sa viaže k roku 1471 v podobe *Mozthysche* → 1475 *Mosthysche* → 1504 *Mostczysscze* → 1773 *Mostistye*. 

Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1994. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Mostištský potok* je jedinečným hydronymom (október 2022).

## Referencie

 
Kategória:Vodné toky v okrese Púchov 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Javorníkoch
                 Kategória:Dohňany
Montguyon

**Montguyon** môže byť:
* francúzska obec, pozri Montguyon (obec)
* francúzsky kantón, pozri Montguyon (kantón)
Β-leucín

**β-leucín** alebo **beta-leucín** je β-aminokyselina a izomér <small>L</small>-leucínu. β-leucín vzniká u ľudí prirodzene počas metabolizmu L-leucínu pôsobením enzýmu leucín-2,3-aminomutázy. Ľudia s nedostatkom kobalamínu (vitamínu B12) majú zvýšenú hladinu β-leucínu v plazme.

β-leucín predstavuje jednu z troch ciest rozkladu leucínu u ľudí. V ostatných dráhach sa leucín mení na α-ketoizokapronát a následne buď na izovaleryl-CoA alebo na 3-hydroxy-3-metylbutyrát.

## Metabolizmus
Malá časť metabolizmu L-leucínu – menej než 5 % vo všetkých tkanivách okrem semenníkov, kde je to asi 33 % – prebieha premenou na β-leucín, ktorú katalyzuje leucín-2,3-aminomutáza. Tento enzým pre svoju funkciu vyžaduje adenozylkobalamín:

: leucín → β-leucín

β-leucín sa potom premieňa na β-ketoizokapronát (β-KIC) pôsobením neznámeho enzýmu (2015):

: β-leucín → β-ketoizokapronát

β-ketoizokapronát sa následne mení na β-ketoizokapronyl-CoA a potom na acetyl-CoA a izobutyryl-CoA pomocou niekoľkých nepopísaných enzýmov (2015).

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Aminokyseliny
Kategória:Neproteínogénne aminokyseliny
Β-hydroxykyselina

**β-hydroxykyselina** alebo **beta-hydroxykyselina** je akákoľvek organická zlúčenina, ktorá obsahuje karboxylovú skupinu a hydroxylovú skupinu, ktoré sú od seba oddelené dvoma atómami uhlíka. Takisto je možné povedať, že hydroxylová skupina sa nachádza na beta uhlíku voči karboxylovej skupine. β-hydroxykyseliny sú príbuzné α-hydroxykyselinám, kde sú tieto funkčné skupiny oddelené len jedným atómom uhlíka.

V kozmetike sa ako beta-hydroxykyselina (alebo BHA) často označuje konkrétne kyselina salicylová, ktorá sa používa v niektorých krémoch proti starnutiu a pri liečbe akné a upchatých pórov. Takisto má silné antibakteriálne a protizápalové účinky.

## Chemické reakcie
Beta-hydroxykyseliny vznikajú napríklad redukciou beta-ketokyselín. Pri vyšších teplotách sa beta-hydroxykyseliny menia na α,β-nenasýtené kyseliny, napríklad kyselina β-hydroxypropiónová sa mení na kyselinu akrylovú. 

## Kyslosť
V porovnaní s nehydroxylovanými karboxylovanými kyselinami sú beta-hydroxykyseliny silnejšie, ale sú slabšie než alfa-hydroxykyseliny. Kvôli väčšej vzdialenosti medzi hydroxylovou a karboxylovou skupinou nie je možné vytvoriť intramolekulárny vodíkový mostík tak jednoducho, ako u alfa-hydroxykyselín. V tabuľke nižšie sú uvedené hodnoty p''K''<sub>a</sub> pre deriváty kyseliny propánovej:

## Príklady
Medzi významné beta-hydroxykyseliny patria:
* β-hydroxybutyrát
* β-hydroxy-β-metylbutyrát
* karnitín
* kyselina salicylová

## Referencie

## Zdroj
Basketbalová extraliga mužov 1993/94

**Basketbalová extraliga mužov** v sezóne **1993/94** bol 2. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž niesla dobový názov *I. liga*. V lige súťažilo 16 účastníkov, čo je o 4 družstvá viac ako v premiérovej sezóne. Titul získal klub BK Baník Cígeľ Prievidza po finálovej výhre nad obhajcom tituluBK Slovakofarma Pezinok.

## Systém súťaže
Súťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. V základnej časti hralo 8 tímov dvojkolovým systémom (doma a vonku). Lepšie 4 družstvá spolu so 4 družstvami, ktoré hrali nadnárodnú Superligu, vytvorili nadstavbovú skupinu o 1.8. miesto. Spodné 4 družstvá zo základnej skupiny spolu s 4 najlepšími celkami z nižšej ligy z aktuálnej sezóny (vtedy nazývanej 2. liga) vytvorili nadstavbovú skupinu o 9.16. miesto. Nadstavbové skupiny sa hrali rovnako dvojkolovým systémom. Po odohraní nadstavbovej časti 8 najlepších tímov postúpilo do play-off. 4 najhoršie družstvá (pozície 13. až 16.) zostúpili v nasledujúcej sezóne do nižšej súťaže. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o umiestnenie. Všetky zápasy play-off sa hrali na 2 víťazné zápasy.

## Účastníci

## Výsledky
### Základná časť

V prípade rovnakého počtu bodov rozhodujú o konečnom poradí výsledky zo vzájomných zápasov.

### Nadstavbová časť
;Skupina o 1.8. miesto

V prípade rovnakého počtu bodov rozhodujú o konečnom poradí výsledky zo vzájomných zápasov.

;Skupina o 9.16. miesto
Kluby z 1. ligy:
* BK Kovohuty Krompachy
* BK Dandy Komárno
* TJ Slávia UPJŠ Košice
* BK Lokomotíva Atóm Levice

V prípade rovnakého počtu bodov rozhodujú o konečnom poradí výsledky zo vzájomných zápasov.

### Play-off
;Štvrťfinále

;Play-off o 5.8. miesto

;Play-off o 7. miesto

;Play-off o 5. miesto

;Semifinále

;Play-off o 3. miesto

;Finále

Pozn.: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.

## Konečné umiestnenie

## Pozri aj
* Basketbalová extraliga žien 1993/94
* Basketbalová 1. liga mužov 1993/94

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej ligy
* Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej asociácie

## Zdroje
* Archív súťaží na stránke Slovenskej basketbalovej asociácie
* 
* Extraliga 1993/94 na stránke eurobasket.com 

Kategória:Basketbal v 1993
Kategória:Basketbal v 1994
Kategória:Šport na Slovensku v 1993
Kategória:Šport na Slovensku v 1994
Kategória:Basketbalová extraliga mužov
Sacharopín

**Sacharopín** je intermediát v metabolizme aminokyseliny lyzínu. Je to prekurzor biosyntézy lyzínu v dráhe α-aminoadipátu, ktorou ho syntetizujú huby a červenoočká. U cicavcov a vyšších rastlín je sacharopín intermediátom pri rozklade lyzínu.

## Metabolizmus
Existuje niekoľko dráh rozkladu lyzínu, ale v cicavčej pečeni je dominantná dráha, ktorej prvým produktom je práve sacharopín. Reakcia je katalyzovaná sacharopíndehydrogenázou (tvoriacou lyzín):

: lyzín + α-ketoglutarát + NADPH + H+ → sacharopín + NADP+ + H2O

Sacharopín sa potom rozkladá pôsobením druhej sacharopíndehydrogenázy (tvoriacou glutamát):

: sacharopín + NAD+ + H2O → glutamát + α-aminoadipát-6-semialdehyd + NADH + H+

Syntéza lyzínu u vyšších húb prebieha presne opačným procesom, ako prebieha rozklad lyzínu u cicavcov: najprv vzniká α-aminoadipát-6-semialdehyd, z ktorého vzniká sacharopín a ten sa mení na lyzín. Túto dráhu okrem húb využívajú i niektoré termofilné baktérie a archeóny, napríklad *[[Thermus thermophilus]],* a riasy.***' Baktérie, nižšie huby a zelené rastliny využívajú syntézu cez [[diaminopimelát]],***' takže sacharopín nesyntetizujú. Pre živočíchy je lyzín esenciálnou aminokyselinou, takže ho nesyntetizujú.****

## Patológia
Sacharopínúria (nadbytok sacharopínu v moči) a sacharopínémia (nadbytok sacharopínu v krvi) vznikajú ako následok dedičných porúch rozkladu lyzínu. 

## História
Sacharopín bol prvýkrát izolovaný v roku 1961 z kvasiniek (*Saccharomyces*, z čoho pochádza názov tejto zlúčeniny).

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Trikarboxylové kyseliny
Kategória:Aminokyseliny
Kategória:Diamíny
Hrča (vrch v Levočských vrchoch)

**Hrča** () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad Bajerovcami, približne  južne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa na severovýchodnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Stará Ľubovňa a Sabinov a zasahuje na katastrálne územie obcí Šambron a Bajerovce. Najbližšími sídlami sú severne ležiaci Šambron a východne situované Bajerovce a Krásna Lúka, juhovýchodne leží Tichý Potok a severozápadne obec Jakubany.

## Opis
Hrča leží v rázsoche, ktorá vedie z vrchu Javor () východným smerom cez Zámčisko () a Kuliguru () na susednú Kopu (). Západným smerom ležia Kýčery (), Siminy () a Zámčisko, južným Kuligura () a Stredný vrch (), východným Čierna kopa (), Kňazová () a Lazčík () a severným Hromovec (), Kopa a Vysoká (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Poprad, kde vodu z východných svahov odvádza Ľubotínka, zo západných odteká potokom Šambronka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Levočských vrchov, Spišskú Maguru, Ľubovniansku vrchovinu, Spišsko-šarišské medzihorie, Čergov, Slanské vrchy, Čiernu horu, Bachureň, Branisko, Volovské vrchy, no tiež časť Nízkych a Vysokých Tatier.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi a lesnými cestami z okolitých sídiel.

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vysočina
* Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Levočských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sabinov
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Bajerovce
Kategória:Šambron
Pozemný hokej na Juhoázijských hrách

**Pozemný hokej na Juhoázijských hrách** je turnaj v pozemnom hokeji, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Juhoázijských hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 7. Juhoázijských hrách v roku 1995 v indickom Čennai (vtedy nazávané ako Madras), vtedy len v mužskej kategórii. Ženy mali priemériu až na 12. Juhoázijských hrách v roku 2016 v indických mestách Guwahati a Shillong. Najviac víťazstiev na turnaji zaznamenalo družstvo Pakistanu. Jediný ženský turnaj vyhrala India.

## Mužský turnaj
### Zoznam

### Medailová bilancia družstiev

## Ženský turnaj
### Zoznam

## Referencie

## Pozri aj
* Pozemný hokej na Východoázijských hrách
* Pozemný hokej na Hrách Juhovýchodnej Ázie
* Pozemný hokej na Ázijských hrách

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Juhoázijského športového výboru a Juhoázijských hier *archive.org* (po anglicky)
Kyselina kaprónová

**Kyselina kaprónová**, systematicky **kyselina hexánová**, je karboxylová kyselina odvodená od hexánu. Je to bezfarebná olejovitá tekutina, ktorá vonia po kozách a iných hospodárskych zvieratách, po syre a vosku. Jej soli a estery sa nazývajú **kapronáty** alebo **hexanoáty**.

Jej významným izomérom je kyselina izokaprónová, ktorej deriváty vystupujú v metabolizme niekoľkých aminokyselín.

## Názov
Slovo „kaprónová“ je odvodené od latinského slova *capra*, koza. Podobný názov majú ešte dve ďalšie kyseliny: kaprylová (kyselina oktánová) a kaprínová (kyselina dekánová),**** ktoré sú takisto pomenované po kozách.

## Vlastnosti
Je to mastná kyselina so stredne dlhým reťazcom (MCFA), ktorá sa bežne nachádza v rôznych zvieracích tukoch a olejoch. Je to bezfarebná olejovitá kvapalina. Takisto je to jedna zo zlúčenín, ktorá spôsobuje charakteristickú nepríjemnú vôňu rozkladajúceho sa obalu semien ginka. Kyselina kaprónová tvorí spolu s kyselinami kaprylovou a kaprínovou asi 15 % tuku v kozom mlieku. Je to i jedna zo zložiek vanilky a syrov.

## Použitie
Kyselina kaprónová sa používa na výrobu esterov, ktoré sa používajú ako umelé ochucovadlá, a vo výrobe hexylových derivátov, ako sú napríklad hexylfenoly.

Kyselina kaprónová sa používa pri výrobe parfémov, lubrikantov, vôní alebo farmaceutík. Takisto je možné použiť ju ako prídavok do krmiva.
Niektoré lieky progestogenu sa predávajú ako kapronáty, napríklad hydroxyprogesterón kapronát a gestonorón kapronát.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Mastné kyseliny
Kyselina 4-metylpentánová

**Kyselina 4-metylpentánová** je karboxylová kyselina, ktorá má nevetvený reťazec s piatimi atómami uhlíka a na štvrtom z nich má metylovú skupinu. Je to izomér kyseliny kaprónovej (hexánovej) a preto sa niekedy označuje ako **kyselina izokaprónová**. Okrem toho sa označuje i ako **kyselina 4-metylvalérová**. Jej konjugovaná zásada sa nazýva **4-metylpentanoát**, **izokapronát** alebo **4-metylvalerát**.

Počas údenia sa z dreva uvoľňujú látky, medzi ktoré patria prchavé kyseliny, ktoré zastavujú rast baktérií a ovplyvňujú chuť a výzor mäsa. Kyselina izokaprónová bola identifikovaná v dyme hikorového dreva.

## Deriváty
Niektoré deriváty kyseliny izokaprónovej sú dôležitými látkami v biochémii. Derivát, ktorý má aminoskupinu na druhom uhlíku, je aminokyselina leucín (2-aminoizokapronát). Okrem toho sú dôležitými metabolickými intermediátmi hlavne α-ketoizokapronát a β-ketoizokapronát, ktoré vznikajú pri rozklade leucínu.

## Referencie

Kategória:Karboxylové kyseliny
Clarington (Ontário)

**Clarington** je kanadské mesto v provincii Ontário. Je súčasťou Regional Municipality of Durham a leží na brehu Ontárijského jazera. Je centrom turizmu. V roku 2021 malo 101 427 obyvateľov.

## Dejiny
Mesto bolo založené v roku 1974 ako *Town of Newcastle* spojením *Village of Newcastle*, *Town of Bowmanville*, *Clarke Township*, *Darlington Township* a obcou *Orono*. V roku 1993 získalo svoje súčasné meno, spojením názvu dvoch Townships.

## Demografia
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 101 427 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 92 013. V roku 2021 370 ľudí uviedlo ako etnický pôvod český, 275 slovenský a 110 československý. Obyvatelia pracujú v Oshawe alebo východnom Toronte.

## Príroda
V meste sa nachádza Darlington Provincial Park.

## Doprava
Mestom prechádzajú diaľnice 401 a 407 ako aj hlavné železničné trate Canadian National Railway a Canadian Pacific Railway. Železničnú osobnú dopravu prevádzkuje Via Rail a železničnú a autobusovú dopravu GO Transit. Lokálnu verejnú dopravu prevádzkuje Durham Region Transit. Pripravované je aj rozšírenie železničného spojenia GO Transit.

## Ekonomika
V meste je od roku 1990 v prevádzke jadrová elektráreň Darlington Nuclear Generating Station s výkonom 3512 MW.

## Galéria

Súbor:Darlington Provincial Park bay.jpg|Darlington Provincial Park
Súbor:Highway 401 in Clarington, February 26 2025 (01).jpg|Diaľnica 401 v Clarigntone
Súbor:Bowmanville, Ontario water tower.jpg|Vodojem v Bowmanville
Súbor:Bowmanville High School, April 13 2025.jpg|Bowmanville High School
Súbor:2007 Grand Prix of Mosport Turn 1 race action.jpg|Canadian Tire Motorsport Park


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* [www.clarington.net Oficiálna stránka mesta]

## Zdroj

Kategória:Mestá v Ontáriu
Kuligura

**Kuligura** () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad Bajerovcami, približne  južne od Starej Ľubovne. Ide o najvyšší bod okresu Sabinov.  

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Sabinov a na katastrálnom území obce Tichý Potok. Najbližšími sídlami sú severne ležiaci Šambron a severovýchodne situované Bajerovce, východne sa nachádza Krásna Lúka a Poloma, juhovýchodne leží Tichý Potok a severozápadne obec Jakubany.

## Opis
Kuligura leží v rázsoche, ktorá vedie z vrchu Javor () východným smerom cez Zámčisko () a v masíve sa vetví na tri smery. Severne sa nachádza Hrča (), Kopa () a Vysoká (), západným smerom Siminy (), Šípková hora (), Magurič () a Zámčisko, južným Chmelov (), Stredný vrch () a Javorinka () a východným Čierna hora (), Čierna kopa (), Kňazová () a Lazčík (). Východné svahy odvodňuje potok Ľubotínka, severné Šambronka a západné Bukovinský potok do rieky Poprad, vodu z južných svahov odvádza Zatrichovec do Torysy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva po ťažbe len nízka vegetácia, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach tak vďaka nadmorskej výške ponúka výhľad na okolité vrcholy Levočských vrchov, Spišskú Maguru, Ľubovniansku vrchovinu, Spišsko-šarišské medzihorie, Čergov, Slanské vrchy, Bachureň, Branisko, Volovské vrchy, no tiež časť Nízkych a Vysokých Tatier.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami a neznačenými chodníkmi z okolitých sídiel.

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vysočina
* Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Levočských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Sabinov
Kategória:Tichý Potok
Tioester

náhľad|Všeobecný vzorec tioesteru
**Tioester** je organická funkčná skupina, ktorá formálne vzniká kondenzáciou karboxylovej kyseliny a tiolu. Je to sírový analóg esteru.

: RCOOH + HSR' → RCOSR' + H2O

## Biochemický význam
V biochémii sa tioesterové väzby používajú napríklad na naviazanie mastných kyselín na bielkoviny. Konkrétne dochádza k naviazaniu kyseliny palmitovej na špecifické cysteínové reziduá. Okrem toho vznikajú napríklad i v aktívnom mieste mnohých proteínov (napríklad glyceraldehyd-3-fosfátdehydrogenáze), kde sa cysteín viaže na reaktant a tvorí dočasnú tioesterovú väzbu.

## Energia väzby
Tioesterové väzby, konkrétne väzba RC(O)-SR' patria medzi makroergické väzby. Pri hydrolýze týchto väzieb sa uvoľňuje veľké množstvo energie (30-50 kJ/mol), čo sa niekedy využíva v biochemických reakciách. Táto väzba sa niekedy označuje i zápisom RC(O)~SR'. Takéto väzby v biochémii typicky tvorí koenzým A.

Podobným spôsobom dochádza k využitiu pri aktivácii lipidov pred ich katabolickými reakciami, kedy sa mastné kyseliny viažu na koenzým A, čím vznikajú molekuly acyl-CoA.

## Referencie

Kategória:Tioestery
Teatro Wüstenrot

**Teatro Wüstenrot** (zal. v r. 2004) je nezávislé bratislavské hudobné divadlo, pôvodne známe ako **Teatro GEDUR** (2001 – 2004), s aktuálnym sídlom v Dome kultúry Ružinov. 

## Vedenie
* Rudolf Geri – umelecký riaditeľ, spolumajiteľ 
* Milan Vincourek – výkonný riaditeľ, spolumajiteľ 

## História divadla
; Gedur Musical Production (1998 – 2002)
Začiatky vzniku divadla mapujú 90. roky minulého storočia, kedy ešte pôsobilo pod historickým názvom umeleckej agentúry svojho zakladateľa, Rudolfa Geriho. Ako také, fungovalo primárne čoby zájazdové muzikálové divadlo, následne i so stálou scénou v priestoroch bývalého Domu odborov. V dôsledku toho boli úvodné produkcie divadla zvyčajne uvádzané pod názvom domáceho Teátra Istropolisu.

; Teatro GEDUR (2001 – 2004) a založenie GEDUR Production (2002)
Počnúc rokom 2001 sa divadlo prezentuje už pod hlavičkou Teatro GEDUR. V apríli 2002, Geri po boku Milana Vincoureka, zakladá spoločnosť GEDUR Production, ktorá tak nahradí Gedur Musical Production.

; Teatro Wüstenrot (2004 – súčasnosť)
Po nadviazaní komerčnej spolupráce s Wüstenrot Slovensko v podobe ich generálneho partnera, spoločné divadlo premenujú na Teatro Wüstenrot. Od septembra 2021 divadlo kotví v ružinovskom Dome Kultúry.

Historicky prvou premiérou bol muzikál Dana Goggina *Mníšky* (dňa 12.2.1999) v réžii Karola Spišáka.

## Referencie

## Externé odkazy

* Teatro Wüstenrot  (oficiálne stránky)
* Teatro Wüstenrot (historické stránky)

Teatro Wüstenrot
Kategória:Organizácie založené v 2001
Zámčisko (vrch v Levočských vrchoch)

**Zámčisko** () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad Tichým Potokom, približne  južne od Starej Ľubovne. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Jakubany. Najbližšími sídlami sú severne situované Jakubany, severovýchodne ležiaci Šambron a Bajerovce, východne sa nachádza Krásna Lúka a Poloma a juhovýchodne Tichý Potok.

## Opis
Zámčisko leží v rázsoche, ktorá vedie z vrchu Javor () severovýchodným smerom na Kuliguru (). Východne sa nachádza Kuligura, Čierna kopa (), Stredný vrch () a Čierna hora (), južne Javorinka (), Chmelov () a Čiernohuzec (), západným smerom Jankovec (), Piesočný vrch (), Čierna hora () a Repisko () a severným Magurič (), Kýčery (), Siminy (), Hrča () a Kopa (). Severné svahy odvodňuje potok Toráč, západné Vyšný Toráč, oba smerujúce do Jakubianky v povodí rieky Poprad, vodu z južných odvádza potok Filipovec do Torysy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislá nízka vegetácia, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach ponúka výhľad na okolité vrcholy Levočských vrchov, Spišskú Maguru, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov, Slanské vrchy, Bachureň, Branisko, Volovské vrchy, no tiež časť Nízkych a Vysokých Tatier.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami a neznačenými chodníkmi z okolitých sídiel.

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočská vysočina
* Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Levočských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Kategória:Jakubany
Roman Mács

JUDr. **Roman Mács** (* 12. jún 1971, Lučenec) je slovenský komunálny politik, riaditeľ spoločnosti a kancelár Cechu vinohradníkov a vinárov Slovenska. Bol poslancom mestského zastupiteľstva v Pezinku, rok richtárom historickej mestskej časti Cajla a od roku 2022 je primátorom mesta.

## Životopis
Pochádza z Fiľakova. Navštevoval gymnázium v Bratislave. V roku 2000 získal magisterský titul v odbore právo na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Zložením rigoróznej skúšky a obhajobou rigoróznej práce získal neskôr titul JUDr.

V súčasnosti žije v Cajle, mestskej časti Pezinka.

## Osobný život
Od 21. decembra 1991 je ženatý s manželkou Riou a majú spolu dve deti.

## Referencie

## Externé odkazy
* Predvolebný web Romana Mácsa

Kategória:Osobnosti z Lučenca
Kategória:Slovenskí komunálni politici
Kategória:Primátori Pezinka
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Pontios (architekt)

náhľad|Obelisk (s gréckym a latinským nápisom) v newyorskom Central Parku
**Pontios** (, ) bol rímsky architekt v 1. stor. pred Kr.
 
Pontios bol architekt, ktorý v roku 13/12 pred Kr. na príkaz prefekta P. Rubriusa Barbara priviezol z Heliopolisu do Alexandrie dva obelisky, aby ich postavil pri vchode do Caesarea. Informuje o tom grécky a latinský nápis na jednom z nich, ktorý výnimočne nie je napísaný na podstavci, ale na jednom z bronzových krabov podopierajúcich obelisk. Okrem toho má prednosť grécky text, ktorý je na vonkajšej strane konzoly, zatiaľ čo latinský nápis je čitateľný len z vnútornej strany.
 

 
Tento obelisk je zhotovený z asuánskej ružovej žuly, podopierajú ho štyri bronzové morské kraby umiestnené na podstavci z tvrdého vápenca. 

Oba obelisky mal pôvodne egyptský panovník Thutmose III. (1479  – 1425 pred Kr.) umiestnené v posvätnom okrsku chrámu boha Re v Heliopolise. Jeden z obeliskov bol v roku 1879 z Alexandrie prevezený do USA. Od roku 1881 je v Central Parku v New Yorku (podstavec aj základňu obnovili presne tak, ako ich postavil Pontios). Druhý obelisk priviezli koncom 19. storočia do Londýna (na začiatku 14. storočia sa zvalil, do Anglicka sa dostal v januári 1878). Dnes stojí na brehu Temže.

V roku 13/12 pred Kr. bol Augustus práve vymenovaný za pontifika maxima v Ríme, preto je možné, že vztýčenie týchto obeliskov v Alexandrii malo symbolizovať jeho vládu nad Egyptom.
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Architekti starovekého Ríma
Makroergická väzba

náhľad|Adenozíntrifosfát (ATP) je typickým príkladom zlúčeniny s makroergickou väzbou. Jeho vzorec je takisto možné zapísať ako AP~P~P, kde „~“ značí makroergickú väzbu
**Makroergická väzba** je chemická väzba, ktorá pri hydrolýze (štiepení pomocou molekuly vody) uvoľní veľké množstvo energie (30-50 kJ/mol). Vo vzorcoch sa často označujú vlnovkou, ~. Zlúčeniny, ktoré obsahujú makroergické väzby, sa označujú ako **makroergické zlúčeniny**.

Podobne ako ostatné väzby, i na štiepenie makroergických väzieb je nutné dodať energiu. Veľké množstvo energie, ktoré sa pri štiepení týchto väzieb uvoľní, je dané napríklad elektrostatickou repulziou nabitých produktov, rezonančnou stabilizáciou, rozdielu solvatačných energií reaktantov  a produktov, keto-enol tautomériou alebo zvýšením entropie. Pri porovnávaní energie je teda potrebné porovnávať reaktanty a produkty, nie len energiu väzby samotnej.

## Zlúčeniny
Všeobecne medzi makroergické väzby patria rôzne anhydridové väzby – napríklad polyfosfátové (medzi dvoma a viacerými fosforečnanovými aniónmi), fosfosulfátové (medzi fosforečnanom a síranom) alebo acylfosfátové (medzi acylom a fosforečnanom). Takisto sem patria napríklad tioesterové alebo enolfosfátové väzby (medzi enolom a fosforečnanom).

Medzi príklady konkrétnych zlúčenín patrí adenozíntrifosfát (ATP), adenozíndifosfát (ADP), kreatínfosfát, takisto sem patrí napríklad acetylkoenzým A či fosfoenolpyruvát. Väčšina biochemicky dôležitých makroergických látok patrí do kategórie vysokoenergetických fosfátov. Prehľad niekoľkých zlúčenín a energia ich hydrolýzy sú uvedená v nasledujúcej tabuľke: 

### Biochemický význam
Makroergické zlúčniny sú veľmi dôležité v biochémii. Ich hlavnou úlohou je prenos energie medzi rôznymi procesmi. Vďaka tomu je organizmus schopný využiť tieto zlúčeniny na prácu (napríklad pohyb organizmu), syntézu rôznych látok, membránový transport alebo napríklad na posun rovnováhy reakcie jedným smerom. Hydrolýza makroergických väzieb takisto umožňuje fosforyláciu.

## Referencie

Kategória:Chemická väzba