Rudolf Schnackenburg

**Rudolf Schnackenburg** (* 5. január 1914, Katovice, (dnes v Poľsku)† 28. august 2002, Würzburg, Nemecko) bol katolícky kňaz a teológ. Joseph Ratzinger ho nazval „*najvýznamnejším nemecky hovoriacim exegétom 2. polovice 20. storočia.*“

## Životopis
Schnackenburg vyrastal v pruskom meste Legnitz (dnešné poľské mesto Legnica). Maturitnú skúšku zložil na tunajšom *Gymnasium Johanneum* v roku 1932. Následne študoval filozofiu a katolícku teológiu na univerzitách vo Vroclave a Mníchove. Promoval vo Vroclave v roku 1937, vo svojej dizertačnej práci sa zaoberal problematikou *viery* v Jánovom evanjeliu, jeho školiteľom bol profesor Friedrich Wilhelm Maier (18831957). V tom istom roku ho kardinál Adolf Bertram vysvätil za kňaza. Potom až do konca Druhej svetovej vojny pôsobil v praktickej pastorácii v Sliezsku.

V roku 1946 musel v rámci povojnových etnických čistiek opustiť rodné Sliezsko. V roku 1947 sa habilitoval na univerzite v Mníchove. Jeho habilitačná práca v odbore „novozákonná exegéza“ mala názov *Heilsgeschehen bei der Taufe nach dem Apostel Paulus* [Spásonosné účinky krstu podľa apoštola Pavla], školiteľom mu bol opäť profesor Maier. Od roku 1948 tak v Mníchove pôsobil už ako súkromný docent.

V roku 1952 sa stal mimoriadnym profesorom novozákonnej exegézy na *Philosophisch-Theologischen Hochschule* v Dillingene. Od roku 1955 bol už riadnym profesorom na univerzite v Bambergu.

V rokoch 1957 až 1982 bol profesorom novozákonnej exegézy na *Julius-Maximilians-Universität* vo Würzburgu. K jeho žiakom o. i. patrili aj Josef Blank, Helmut Merklein, Josef Gnilka, Gerhard Dautzenberg, Karlheinz Müller, Alfons Weiser, Hubert Ritt, Anton Dauer a Gerhard Lohfink.

Po svojej emeritácii pôsobil Schnackenburg ako výpomocný duchovný v istom domove dôchodcov. Zároveň sa angažoval aj v Komunite Sant'Egidio.

## Vedecká činnosť
Schnackenburg patril v 2. polovici 20. storočia k najuznávanejším odborníkom v oblasti novozákonnej exegézi. Vo svojich dielach spájal exaktné filologické poznatky s *teologickým výkladom* biblického textu. Zároveň významnou mierou prispel k etablovaniu historicko-kritickej exegetickej metódy v rámci katolíckej teologickej vedy.

Dôležitým momentom sa stalo vydanie jeho knihy *Gottes Herrschaft und Reich* [Božie panstvo a kráľovstvo] v roku 1958. Schnackenburg v nej jasne rozlišuje *Božie kráľovstvo* a *cirkev*:  podstatnou súčasťou kresťanstva je stále *eschatologické* napätie medzi očakávanou budúcnosťou a naším chápaním prítomnosti.

Bádanie v oblasti jánovskej tradície obohatil Schnackenburg svojimi početnými štúdiami, ktoré neskôr zhrnul do monumentálneho trojzväzkového *Komentáru k Jánovmu evanjeliu.* Schnackenburg sa v rámci tejto problematiky usiloval aj o kritický dialóg s Bultmannovou protestantskou exegetickou školou, pričom sa mu nakoniec podarilo nájsť určité kompromisné riešenie.

Schnackenburg bol členom Medzinárodnej teologickej komisie. Podieľal sa aj na novom ekumenickom preklade Biblie do nemčiny.

## Výber z diela
;Exegetické komentáre
* *Das Evangelium nach Markus.* [Evanjelium podľa Marka] 2 zväzky. 1966, 1971.
* *Matthäusevangelium.* [Evanjelium podľa Matúša] 2 zväzky.
* *Das Johannesevangelium.* [Evanjelium podľa Jána] 3 zväzky. 1964 – 1975.
* *Der Brief an die Epheser.* [List Efezanom]

;Ďalšie práce
* *Die sittliche Botschaft des Neuen Testaments.* [Morálne posolstvo Nového zákona] 1954, 1962. 1986, 1988. 2 zväzky:
** *Von Jesus zur Urkirche.* [Od Ježiša k prvotnej cirkvi] 1986.
** *Die urchristlichen Verkündiger.* [Prví ohlasovatelia evanjelia] 1988.
* *Der Jesusweg. Meditationen zum lukanischen „Reisebericht“.* [Ježišova cesta. Meditácie k Lukášovmu „cestopisu“] 1990.
* *Gott hat seinen Sohn gesandt. Das Weihnachtsgeheimnis.* [Boh poslal svojho Syna. Tajomstvo Vianoc] 1990.
* *Die Person Jesu Christi im Spiegel der vier Evangelien.* [Osoba Ježiša Krista v zrkadle štyroch evanjelií] 1993.
* *Freundschaft mit Jesus.* [Priateľstvo s Ježišom] 1995.
* *Die Bergpredigt. Utopische Vision oder Handlungsanweisung?* [Ježišova reč na vrchu. Utopická vízia alebo praktický návod ?] 1984.

## Literatúra
* GNILKA, Joachim. *Neues Testament und Kirche: [Festschrift] für Rudolf Schnackenburg [z. 60. Geburtstag am 5. Jan. 1974 von Freunden u. Kollegen gewidmet].* Freiburg im Breisgau, Basel, Wien: Herder, 1974. ISBN 3-451-16628-3.
* GNILKA, Joachim. *Art.* *Schnackenburg, Rudolf.* In: LThK 11. S. 232.
* MERKLEIN, Helmut (ed.). *Neues Testament und Ethik: [Festgabe] für Rudolf Schnackenburg.* Freiburg im Breisgau, Basel, Wien: Herder, 1989. ISBN 3-451-21008-8.
* SÖDING, Thomas Söding. *Schnackenburg, Rudolf.* In: *Neue Deutsche Biographie*. Band 23. Berlin: Duncker & Humblot, 2007. ISBN 978-3-428-11204-3. S. 277 ff. (dostupné online)

## Externé odkazy
* https://portal.dnb.de
* https://web.archive.org

## Referencie


## Zdroj

Kategória:Nemeckí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Katolícki teológovia 21. storočia
Kategória:Katolícki teológovia 20. storočia
Kategória:Nemeckí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Katovíc