open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Luna 2

**Luna 2** bola kozmická sonda určená na výskum Mesiaca. Bola prvým umelým telesom, ktoré zasiahlo jeho povrch.

Štartovala 12. septembra 1959. Po tridsatich piatich hodinách a dvadsiatich šiestich minútach zasiahla povrch Mesiaca rýchlosťou 3,3 km/s. Podobne ako Luna 1 merala intenzitu kozmického žiarenia, jeho zloženie, skúmala ťažké jadrá v kozmickom priestore, hustotu atmosféry, plynnú zložku medziplanetárneho priestoru, mikrometeority, magnetické pole Zeme a Mesiaca. Všetky tieto údaje odovzdávala až do svojho dopadu na mesačný povrch riadiacemu stredisku. Dopadla do oblasti *Mare Imbrium* (More dažďov) 13. septembra 1959 o 21:02:24 stredoeurópskeho času. Zaujímavá bola príprava sondy na let a neskorší dopad. Spolu s posledným stupňom rakety boli všetky diely a prístroje rakety sterilizované, aby sa na Mesiac nedostala žiadna forma pozemského života.

## Externé odkazy
* Sonda v encyklopédii Space 40 (po česky)

Kategória:Program Luna
Kategória:Mesačné sondy
Kategória:Zaniknuté sondy
Kategória:Kozmonautika v 1959
Kategória:Úspešné sondy
Luna

**Luna** (z lat. luna = Mesiac, mesačná noc, bohyňa Mesiaca) môže byť:
* iný názov Mesiaca, prirodzeného satelitu Zeme (básnicky sa píše s malým l, čiže luna), pozri Mesiac
* starorímska bohyňa mesiaca, pozri Luna (bohyňa)
* ženské meno, pozri Luna (prvé meno)
* lokalita na Zemi:
** mesto v starovekej Etrúrii, pozri Luna (Etrúria)
** sídlo v Španielsku, pozri Luna (Zaragoza)
** sídlo v Indii, pozri Luna (India)
** sídlo v Rumunsku, pozri Luna (Rumunsko)
** sídlo na Filipínach:
*** Luna (Apayao)
*** Luna (Isabela)
*** Luna (La Union)
** mestá v USA:
*** Luna (Arkansas)
*** Luna (Louisiana)
* informatika:
** názov defaultného grafického používateľského rozhrania Windows XP
** textový editor pre Atari-ST
** kanadská softvérová firma, pozri Luna (softvérová firma)
* alternatívny názov neriadenej ruskej delostreleckej rakety krátkeho doletu FROG-7
* prieskumý bezpilotný prostriedok vyrábaný v Bavorsku, pozri Luna (bezpilotný prostriedok)
* sovietsky kozmický program na výskum Mesiaca, pozri Program Luna
* populárna dvojkolka v Indii, pozri Luna (indické vozidlo)
* meno kosatky pôvodne nazývanej L98 (*19. 9. 1999 – † 10. marec 2006), ktorú uctievali niektoré americké indiánske kmene, pozri Luna (kosatka)
* meno 180 stôp vysokej 600-ročnej sekvoje, o ktorú sa 738 dní medzi rokmi 1997 a 1999 starala Julia Butterfly Hillová
* kanál 95 XM Radia, pozri Luna (XM)
* zábava:
** britský detský seriál z roku 1984, pozri Luna (seriál)
** posledná pieseň z albumu Siamese Dream od The Smashing Pumpkins
** spevák skupiny Ad Lunam, pozri Luna (spevák)
** jedna z dcér Kolumbijského speváka Juanesa
** alternatívna rocková skupina, pozri Luna (hudobná skupina)
** holandský hardstylový dídžej, pozri Luna (DJ)
** román pre mladých dospelých, pozri Luna (román)
** zvláštna okultná schopnosť vo videohre Fire Emblem: Path of Radiance
** spellbook vo videohrách Fire Emblem: Rekka no Ken a Fire Emblem: The Sacred Stones
** fiktívna postava:
*** Luna (Sailor Moon)
*** Luna (Samurai Troopers)
*** Mrs Luna (v románe Henryho Jamesa "The Bostonians")
*** Luna Lovegoodová (z Harryho Pottera)
*** jedna z hlavných postáv videohier  a 
*** jedna z „Weird Sisters“ v TV seriáli Gargoyles
*** postava v komikse od Marvel Comics Universe, pozri Luna (komiks)

## Pozri aj
* General Luna (Quezon), sídlo na Filipínach
* General Luna (Surigao del Norte), sídlo na Filipínach
* Luna de Xelajú, guatemalský valčík
Rezerpín

**Rezerpín** je indolový alkaloid z rastliny *Rauwolfia serpentina*.  Obsahuje tiež alkaloid rescinamín.

Používa sa ako antihypertenzívum a v minulosti sa používal ako neuroleptikum.  Viaže sa ireverzibilne na zásobné vezikuly neurotransmiterov, ako dopamín, norepinefrín a serotonín.

Kategória:Alkaloidy
Papaverín

**Papaverín** je alkaloid z maku siateho (*Papaver somniferum*). Patrí do skupiny ópiových alkaloidov - opiátov.

Jeho sumárny vzorec je C20H21NO4

Je to kryštalická látka horkej chuti nerozpustná vo vode, dobre rozpustná v chloroforme. Papaverín pôsobí slabo narkoticky a pre protikŕčové účinky sa používa ako spazmolytikum. Vyskytuje sa v šťave nezrelých makovíc maku siateho (papaver somniferum).

## Externé odkazy

* Horst Josef Koch, Christoph Raschka: Toxikologie des vasodilatierenden Alkaloids Papaverin , In: Die Österreichische Apothekerzeitung, Ausgabe 8/2003. 

Kategória:Alkaloidy
Kategória:Opiáty
Kategória:ATC A03AD – Papaverín a jeho deriváty
Teobromín

**Teobromín** je purínový alkaloid z kakaovníka (*Theobroma cacao*).

Hlavným zdrojom je kakao, prášok z fermentovaných semien kakaovníka.  Kakaovník obsahuje aj príbuzné alkaloidy teofylín a kofeín.

## Účinky
Teobromín má jemný, dlhotrvajúci stimulačný účinok na organizmus, používa sa aj v medicíne ako diuretikum, vazodilatans a srdcové stimulany.

Nápoj kakao, alebo čokoláda obsahujú teobromín a pôsobia na človeka povzbudzujúco.  Množstvo teobromínu v čokoláde nie je pre ľudí toxické ani pri konzumácii veľkého množstva, môže však byť smrteľné pre psov alebo kone.

Teobromín patrí k purínovým alkaloidom k tzv. analeptikám, ktoré pri vhodnom používaní stimulujú určité oblasti ústrednej nervovej sústavy.

## Pozri aj
* Otrava teobromínom

Kategória:Alkaloidy
Teofylín

**Teofylín** je purínový alkaloid.  V prírode sa vyskytuje v listoch čajovníka čínskeho (*Camellia sinensis*).

Príbuzné alkaloidy sú teobromín (kakaovník (*Theobroma cacao*)) a kofeín (kávovník (Coffea)).

Teofylín sa používa najmä v medicíne na liečbu prieduškovej astmy (asthma bronchiale).

Kategória:Alkaloidy
Veratrín

**Veratrín** je zmes alkaloidov v podobe bieleho, šedého, amorfného až kryštalického prášku. Je vysoko dráždivý až toxický. Je to nejednoznačný názov, ktorý sa používa pre rôzne látky alebo extrahované zmesi.

## Pôvod
Veratrín sa extrahuje z rôznych druhov ľaliovitých rastlín. Názov dostal podľa kýchavice bielej (*Veratrum album*). Ďalším hlavným zdrojom je *Schoenocaulon officinale* (synonymá *Veratrum officinale* Schlechtendal; *Sabadilla officinarum* Brandt; *Helonias officinalis* Don; *Asagraea officinalis* Lindley).

Iní autori popisujú veratrín ako zmes alkaloidov zo semien *Veratrum sabadilla* (Retzius).

## Zloženie
Veratrín môže v závislosti od rastliny obsahovať rôzne individuálne alkaloidy:
* cevadín (sabadín, veratrín) `C<sub>32</sub>H<sub>49</sub>NO<sub>9</sub>`, Merck (1855)
* cevadilín (sabadilín) `C<sub>34</sub>H<sub>53</sub>NO<sub>8</sub>`
* veratrín `C<sub>37</sub>H<sub>53</sub>NO<sub>11</sub>`, Couerbe (1834)
* veratralbín
* veratridín `C<sub>27</sub>H<sub>53</sub>NO<sub>11</sub>`
* sabatín (sabadín) `C<sub>29</sub>H<sub>51</sub>NO<sub>8</sub>`, Merck (1891)
* sabatinín `C<sub>27</sub>H<sub>43</sub>NO<sub>8</sub>` alebo `C<sub>27</sub>H<sub>45</sub>NO<sub>8</sub>`, Merck (1891)
* sabatrín, pravdepodobne tiež zmes rôznych látok
* jervín
* pseudojervín
* rubijervín

## Použitie
Používal sa na liečbu reumatizmu a neuralgie, alebo na odstraňovanie kožných alebo črevných parazitov.

## Externé odkazy

* Veratrum (en)

Kategória:Alkaloidy
Grafológia (povaha človeka)

**Grafológia** je forma psychologickej diagnostiky. Zaoberá sa rukopisom, jeho vzťahom k osobnosti. Je to jedna z projektívnych metód psychológie, pomocou ktorej sa diagnostikuje osobnosť. Je založená na výrazoch a symboloch.

## Metodika
Od prevzatia rukopisu až k samotnému vyhodnoteniu písma je dlhá cesta. Je potrebné zistiť mnoho príznakov, ktoré sa nedajú hodnotiť samostatne, ale len vo vzájomnej kombinácii (veľkosť, sklon, ubiehavosť, šírka, viazanie, spojitosť, ostrosť…). Pisateľa grafológ priradí k typu osobnosti (Kretschmer, Jung…) a nakoniec vyhotoví celkový rozbor osobnosti.
Pri zisťovaní príznakov ide o rozpoznanie odchýlok v písme od zaužívaného štandardu, ktorý sa učí na základných školách v prvom ročníku. Keďže má každá krajina iný štandard písaného písma, treba brať túto skutočnosť vždy do úvahy a spýtať sa pisateľa, v ktorej krajine sa učil písať. Je dôležité si zistiť aj vek probanta, pretože sa abeceda v rámci jednej krajiny menila v priebehu rokov. 
Grafológ by mal mať aj poznatky zo psychológie (minimálne z typológie), aby mohol čo najobjektívnejšie posúdiť pisateľovu osobnosť a zaradiť ju k jednotlivým osobnostným typom.

## Rozbor
Aby sa mohol vykonať grafologický rozbor, je potrebné probantom zapísať aspoň 1,5 nelinajkovej A4 strany jeho neštylizovaným, nenúteným, čo najprirodzenejším písmom v polohe, na ktorú je pisateľ zvyknutý. Ako podložka by mal stačiť jeden takisto nelinajkový papier. Grafólóg sa potom zameria na rôzne faktory písma, pozrie sa ale aj na rozvrhnutie písma na papieri.
Je potrebné poznať pisateľov vek, pohlavie, jeho národnosť, vzdelanie a povolanie, lebo tieto skutočnosti sa z písma nedajú určiť, ďalej je potrebné poznať či je pravák alebo ľavák, resp. či nemal nejaké zranenie ruky, ktoré môže mať vplyv na rukopis.

## Využitie
Grafológia sa môže využiť u:

* psychológov pri diagnostike
* personálnych pracovníkov pri výbere zamestnancov
* pedagógov
* psychoterapeutov
* a v rôznych poradniach.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Slovenská grafologická spoločnosť

Kategória:Grafológia
Kategória:Pseudoveda
Lucius III.

**Pápež Lucius III.** vlastným menom Ubaldo Allucingoli (* 1097, Lucca – † 25. november 1185, Verona) bol v rokoch 1181-1185 171.pápežom.

## Životopis
Lucius III. sa narodil v roku 1097 v Lucce. Vstúpil do cisterciánskej rehole, pápež Inocent II. ho kreoval kardinálom-diakonom a pápež Hadrián IV. v roku 1159 ho menoval kardinálom-biskupom Ostie a Velletri. Bol najbližším poradcom Alexandra III. Tešil sa aj dôvere Fridricha I. Barbarossu, ktorý ho navrhol do komisie pre vyriešenie otázok Benátskeho mieru. 

1. septembra 1181 bol zvolený za pápeža a stal sa tak nasledovníkom Alexandra III. Bol síce zvolený v Ríme, ale nechal sa 6. septembra 1181 korunovať vo Velletri. Okrem obdobia od novembra 1181 do marca 1182 sídlil mimo Ríma, najčastejšie vo Velletri a v Anagni. Zomrel 25. novembra 1185. Jeho telo je pochované vo veronskom dóme.

## Pozri aj

* Zoznam kardinálov vymenovaných Luciom III.

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1097
Kategória:Úmrtia v 1185
Kategória:Talianski pápeži
Ľudovít XIII.

**Ľudovít XIII.** (* 27. september 1601, zámok Fontainebleau, Francúzsko - † 14. máj 1643, Saint-Germain-en-Laye) bol francúzsky a navarrský kráľ od roku 1610 do roku 1643.

## Životopis
Bol najstarším synom Henricha IV. a jeho druhej manželky Márie Medicejskej. Po zavraždení svojho otca-kráľa nastúpil ako 9-ročný na trón a vládla zaňho jeho panovačná matka so svojimi milencami, napríklad Concino Concinim. Presadzovala protireformačnú politiku a zblíženie so Španielskom. V roku 1610 prestala zvolávať ríšske stavy. 24. apríla 1617 sa Ľudovít pučom dostal k moci a prikázal zavraždiť Concina Conciniho.

Roku 1624 odovzdal riadenie štátu kardinálovi Richelieu, ktorý vytvoril absolutistickú monarchiu. Podarilo sa mu pokoriť vzdor šľachty (ktorému nezabránilo ani ukončenie zvolávania ríšskych stavov), dobyl La Rochelle, čím zlomil moc hugenotov, a zaviedol kráľovských intendantov ako správcov krajiny.

Roku 1635 vstúpilo Francúzsko pod vedením Richelieua do tridsaťročnej vojny, s čím však Ľudovít súhlasil len nerád. Richelieu podporoval v zahraničnej politike protestantov, čo vyhovovalo záujmom Francúzska (oslabené a rozdrobené Nemecko). Naopak v domácej politike oslabil vplyv hugenotov. Po Richelieuvej smrti ho vo funkcii štátneho ministra nahradil Jules Mazarin.

## Manželstvo a deti
21. novembra 1615 sa oženil s infantkou Annou Habsburskou, dcérou španielskeho kráľa Filipa III. a Margaréty Habsburskej, s ktorou mal dvoch synov:
* Ľudovít XIV. (* 5. september 1638 – 1. september 1715)
* Filip I. Orleánsky (* 21. september 1640 – 9. jún 1701)

Bol to jeden z francúzskych kráľov o ktorom sa vedelo, že je homosexuálne orientovaný. Jeho obľúbenci boli sokoliar Charles ďAlbert a markíz de Cing-Mars.

## Rodokmeň Ľudovíta XIII.

## Literatúra
* FANEL, Jiří. *Gay historie*. Praha: Dauphin, 2000. ISBN 80-7272-010-4.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Králi Francúzska
Kategória:Následníci trónu
Kategória:Bourbonovci
Kategória:Osobnosti z Fontainebleau
Kategória:Úmrtia na tuberkulózu
Kategória:Pochovaní v bazilike Saint-Denis
Milan Bahul

Mgr. art. **Milan Bahul** (* 25. september 1960, Bratislava) je slovenský herec.

Pôvodne chcel byť leteckým mechanikom, ale navštevovanie dramatického krúžku v detstve ho natoľko ovplyvnil, že sa rozhodol pre štúdium herectva na bratislavskej VŠMU, ktorú absolvoval v roku 1983. Po základnej vojenskej službe pôsobil päť rokov v martinskom Divadle Slovenského národného povstania, potom sa vrátil do Bratislavy. V roku 1989 sa stal členom Novej scény a v rokoch 1992 - 2008 pôsobil v činohre Slovenského národného divadla. 

Účinkoval v rôznych inscenáciách: napr. v Goldoniho *Čerticiach*, v dramatizácii Timravinej novely *Veľké šťastie*, v Shakespearovej komédii *Trojkráľový večer alebo Čo len chcete*, v Ionescovej hre *Stoličky a iných*. V sezóne 2005/2006 sa predstavil v úlohe mentálne zaostalého Lennieho v Steinbeckovej adaptácii jeho vlastnej novely *O myšiach a ľuďoch*.

Jeho filmografiu tvoria najmä televízne snímky a seriály, zahral si však i v americkom fantasy *[[Dragonheart]]* (''Dračie srdce'', 1996), v oceňovanom filme Juraja Jakubiska *[[Nejasná správa o konci sveta]]* (1997) alebo v rozprávke *[[Láska na vlásku]]* (2014). V Čechách si získal popularitu vďaka rozprávke ''Pán hradu'' (1999), nasledovali úspešné seriály ''Dobrá čtvrť'' (2005) alebo ''Poslední sezona'' (2006). Na domácej pôde zarezonoval ako mafián Tóth v ''Búrlivom víne'' (2012) alebo ako dobrácky Vincent Polák zo seriálu *[[Chlapi neplačú]]* (2012) či riaditeľ Stano Balaž v seriáli *[[Zoo (seriál)|Zoo]]* (2016). Objavil sa aj v životopisnej dráme *[[Karol IV. (Svätá rímska ríša)|Karel IV]]*. (2016).

V roku 2019 začal mať zdravotné problémy a náhle skončil v nemocnici. Problémy sa vrátili aj o rok neskôr, dokonca sa učil znova chodiť. Po premiére seriálu ''Ultimátum'' (2022) sa stiahol z mediálneho sveta.

Má tri deti.

## Filmografia
* 1984: V bludisku pamäti (*novinár Rajtár*)
* 1985: Zelená léta (*Fero*)
* 1988: Sagarmatha* (*Peter*)
* [[1994]]: [[Vášnivé známosti]]
* [[1995]]: [[Playgirls]] (*Daniel Dalík*)
* [[1996]]: [[Dračie srdce]] (*dedinský náčelník*)
* [[1997]]: [[Nejasná zpráva o konci světa]] (*Goran*)
* [[1999]]: [[Piráti]]
* [[2000]]: [[Zpráva o putování studentů Petra a Jakuba]] (*kňaz*)
* [[2013]]: [[Búrlivé víno]] (*podnikateľ Alexander Tóth*)
* [[2013]]:  Cyril a Metod - Apoštoli Slovanov (*knieža Rastislav*)
* [[2013]]: [[Chlapi neplačú]] (*Vinco Polák'')
* 2019: Čarovný kamienok
* 2020: Červené pásky (Leov kamarát; pacient s alzheimerom)
* 2022: Ultimátum (Pavol Korňan /Zločinec)

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí dabingoví herci
Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Členovia Činohry Slovenského národného divadla
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Rýchla vyrovnávacia pamäť

**Rýchla vyrovnávacia pamäť** () je malá, ale rýchla vyrovnávacia pamäť, ktorá slúži na prechodné ukladanie dát alebo sekvencií programu.

Vyrovnávacie pamäte sa používajú všade, kde môžu zvýšiť výkonnosť hardvéru alebo informačného systému, napríklad v pevných diskoch, mikroprocesoroch, základných doskách, ako aj v operačných systémoch.

Základné delenie:
* hardvérová rýchla vyrovnávacia pamäť: je realizovaná osobitnými pamäťovými čipmi
* softvérová rýchla vyrovnávacia pamäť: je realizovaná v časti operačnej pamäte, kde sa dočasne ukladajú častejšie používané dáta

Typický príklad: Rýchla vyrovnávacia pamäť procesora a HDD (CPU cache alebo HDD cache).


Kategória:Počítačová pamäť
Emil Makovický (maliar)

**Emil Makovický** (* 12. február 1908, Hrabušice  † 25. december 1986, Banská Bystrica) bol slovenský maliar a grafik.

## Rodina
* otec: Dominik Makovický
* matka: Anna rod. Tomaškovičková
* manželka: Vilma rod. Kontšeková

## Životopis
Ľudovú školu vychodil v rodnej obci. V rokoch 1919 – 1923 študoval na strednej škole v Spišskej Novej Vsi, potom v rokoch 1931 – 1939 na Umeleckopriemyselnej škole v Prahe. V ďalších rokoch pôsobil ako učiteľ kreslenia na gymnáziách v Liptovskom Mikuláši, Kežmarku a v rokoch 1942 – 1948 ako výtvarník Matice slovenskej (MS) v Martine. V rokoch 1949 – 1986 slobodný umelec, od roku 1957 žil v Banskej Bystrici.

Prostriedky na štúdium si v Prahe obstarával ako zamestnanec pošty. Tu sa zoznámil s J. Nemčíkom, V. Stašíkom, J. Želibským, J. Mudrochom, V. Hložníkom a P. Matejkom. Inklinoval k realistickému maliarstvu. Prvým úspechom bola 2. cena v celoštátnej súťaži návrhov na plagát na Zemskú jubilejnú výstavu slovenskú Výstava východu 1938 v Košiciach. V roku 1942 prešiel na pozvanie MS do Martina. Tu ilustroval detský časopis Slniečko (1942 – 1946). Ilustroval aj časopis Slovensko a knihy pre deti a mládež vydávané v MS a neskôr v Mladých letách. Figurálne kresby a štúdie vynikajú decentnosťou a zmyslom pre kompozície a proporcie. Venoval sa aj ostatnej grafike (asi 70 obálok na knihy, vinety, portréty spisovateľov, knižné značky), navrhoval aj vianočné a veľkonočné pohľadnice a diplomy. Venoval sa olejomaľbe, akvarelom, kresbe a kompozíciám vyhotoveným ceruzkou.

Spoluzakladateľ a funkcionár spolku Trojštít a združenia slovenských výtvarníkov Tvar. Graficky navrhol prvý slovenský znak.
 
Jeho diela sú uložené v Stredoslovenskej galérii v Banskej Bystrici, v MS v Martine a SNG v Martine. V roku 1945 obdržal vianočnú cenu MS za ilustrácie Slniečka, roku 1968 Za vynikajúcu prácu.

## Dielo
* Cigánske dievča (1934)
* Ráno (1942)
* Osamelý strom (1943)
* Ležiaca (1945)
* Fačkov (1953)
* Lysec (1954)
* Rozorané medze (1955)
* Od Šalkovej (1956)
* Horský chrbát (1957)
* Jeseň pri Hrone (1965)

## Literatúra
* *[[Slovenský biografický slovník]]*

## Externé odkazy
* 
*[Diela Emila Makovického v [SNG] ]

Kategória:Slovenskí maliari
Kategória:Osobnosti z Hrabušíc
Tuk

**Tuk** môže byť:
*v chémii a biochémii:
**estery glycerolu s vyššími mastnými kyselinami, nasýtenými alebo nenasýtenými:
***ester s jednou mastnou kyselinou, pozri acylglycerol
***ester s dvomi mastnými kyselinami, pozri diacylglycerol
***ester s tromi mastnými kyselinami, pozri triacylglycerol
***všeobecná skupina označujúca všetky vyššie uvedené, pozri tuky
**nespresné označenie mastných prírodných látok, medzi ktoré okrem vyššie spomenutých esterov glycerolu patria i estery jednosýtnej mastnej kyseliny a viacsýtneho či vyššieho alifatického alkoholu (ktoré sa označujú ako vosky), pozri lipidy

* v bioĺogii a medicíne:
**zásobný tuk (t. j. len živočíšny tuk)
**hovorovo: tukové tkanivo
**podkožný tuk a viscerálny tuk

*v potravinárstve: produkt (masť, maslo, olej a pod.) používaný pri varení, pozri potravinársky tuk
*v technike: zmes vyšších uhľovodíkov, obsahujúca rôzne prísady a používaná ako mazivo, pozri mazací tuk
Retrospec

**Retrospec** je na internetová skupina programátorov, grafických umelcov a počítačových hudobníkov. Špecializujú sa na to, že zoberú obľúbenú hru zo 80. rokov 20. storočia a prepíšu ju za použitia dodatočného výkonu, ktorý je dostupný v moderných počítačoch, zatiaľ čo ostávajú vernými pocitu a duchu pôvodnej hry. Takáto hra je vo všeobecnosti známa ako rozšírené prepracovanie

Ich obľúbenou platformou pôvodných hier je ZX Spectrum. Prerobené hry sú spustiteľné a funkčné bez potreby emulátorov na systémoch Microsoft Windows, Linux a Apple Macintosh.

Niektoré pozoruhodné príklady hier, ktoré boli prerobené od Retrospec, sú Manic Miner, Jetpac, Head over Heels a Sabre_Wulf.

## Externé odkazy
*Retrospec domáca stránka

Kategória:Vývoj počítačových hier
Čelová buľva

**Čelová buľva** je laminárne vylepšenie provy určené na zníženie hydrodynamického odporu lode a zvýšenie stability.

Jej hlavná úloha je znižovať vlnový odpor čela lode. Princíp spočíva v tom, že buľva vytvorí vlnu, ktorá následne interferuje s vlnou vytvorenou samotným trupom (čelom) lode. Ak je buľva navrhnutá dostatočne dobre, tieto dve vlny sa navzájom približne znegujú, čím klesne celkový vlnový odpor lode.

Stabilitu zvyšuje tak, že voda sa už netlačí pod loď. Pri starých lodiach sa voda tlačila pod loď, čím ju zároveň nadvihovala a zvyšovala tak silu potrebnú na poháňanie lode vpred.

Kategória:Konštrukcia lodí
Alexander III.

**Alexander III.** môže byť:

* Alexander Veľký 
* byzantský cisár (* 870 – † 913), pozri Alexander III. (Byzantská ríša) 
* pápež (* 1105 – † 1181), pozri Alexander III. (pápež) 
* škótsky kráľ (* 1241 – † 1286), pozri Alexander III. (Škótsko) 
* ruský cár (* 1845 – † 1894), pozri pozri Alexander III. (Rusko) 

Kategória:Rozlišovacie stránky – Panovník
Daniel Dangl

**Daniel** „**Dano**“ **Dangl** (* 5. február 1975, Bratislava) je slovenský televízny režisér, scenárista, moderátor a filmový, televízny a divadelný herec.

## Životopis
Po skončení štúdií na Strednom odbornom učilišti polygrafickom ho prijali na Vysokú školu múzických umení v Bratislave. Po skončení vysokej školy v roku 1997 pôsobil dva roky v Košiciach. Má slobodné povolanie, živí sa najmä dabingom, účinkuje v bratislavských divadlách GUnaGU a LUDUS. Od roku 2013 (okrem roku 2018) do roku 2025 spoločne s Adelou Vinczeovou účinkoval v súťažno-zábavnej a vedomostnej šou Milujem Slovensko, vysielanej na Jednotke. Vinczeová naďalej pokračuje v Milujem Slovensko na TV JOJ po boku Sajfu. 

V STV účinkoval v humoristickej relácii S.O.S. Okrem iného účinkoval v zábavnej relácii Partička (v Markíze od 4. októbra 2009 do 31. decembra 2012), ktorá sa v Česku pod názvom Partička.cz vysiela od marca 2011 s jednou prestávkou doteraz. 

Je ženatý, má syna Olivera a dve dcéry Lauru a Siennu, s rodinou žije v Ivanke pri Dunaji.

## Filmografia
* 2000: *[[Krajinka (film)|Krajinka]]*
* 2003: *[[Milionár (televízna relácia)|Milionár]]* – kvízová show – súťažiaci
* 2004: *[[S.O.S. (televízna relácia)|S.O.S.]]* – humoristická show
* 2007: *[[Môj najmilší hit]]* – spevácka show – porotca
* 2008: *[[Áno, miláčik!]]* – seriál
* 2009: *[[Partička (slovenská televízna relácia)|Partička]]* – slovenská zábavná relácia
* 2010: *[[Tacho]]* – český film (D. Landa)
* 2011: *[[Partička (česká televízna relácia)|Partička]]* – česká zábavná relácia
* 2013: *[[Haló (televízna relácia)|Haló]]* – humoristická šou
* 2013: *[[Milujem Slovensko]]* – zábavná rodinná šou o Slovensku
* 2014: *[[Kukátko (televízna relácia)|Kukátko]]* – prvý slovenský improvizovaný sitkom
* 2014: *[[Kredenc (televízna relácia)|Kredenc]]* – sketch show – scenár a réžia
* 2015: *[[Chart show]]* – hudobná show o piesňach – herec
* 2018: *[[2 na 1]]* – zábavná show – moderátor
* 2023: *[[Možné je všetko]]* – zábavná show – moderátor

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí dabingoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni scenáristi
Kategória:Slovenskí televízni režiséri
Kategória:Slovenskí televízni moderátori
Kategória:Slovenskí humoristi
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Ján Gallovič

Mgr. art. **Ján Gallovič** (* 22. november 1960, Poprad – Spišská Sobota) je slovenský herec.

Detstvo a mladosť prežil v Poprade. Na gymnáziu, kde úspešne zmaturoval v roku 1979 sa zároveň zoznámil s divadlom v súbore OKO. Po absolvovaní štúdia na Divadelnej fakulte VŠMU pod vedením profesora Karola L. Zachara sa z neho stáva profesionálny herec. 

V rokoch 19831985 bol sólista spevohry Novej scény v Bratislave. V rokoch 19851988 bol členom Divadla Andreja Bagara v Nitre. Na Novej scéne pôsobil najmä v oblasti muzikálu v rokoch 19881996. V tom istom roku odišiel do činohry SND, kde pôsobí v stálom angažmán až dodnes. Popri divadle spolupracuje aj so Slovenským rozhlasom. Vďaka svojmu charizmatickému hlasu si našiel uplatnenie aj v dabingovej tvorbe, za čo bol aj v roku 1997 ocenený cenou Zlatá slučka za najlepší mužský výkon.

Na Divadelnej fakulte VŠMU pôsobil od roku 1998 do roku 2016, najprv ako pedagóg umeleckého prednesu v tíme s prof. E. Horváthom, v poslednom období aj ako pedagóg techniky reči a hereckej tvorby v tíme s prof. I. Timkovou.

Jeho manželka je bývalá primabalerína Nora Gallovičová, s ktorou má dcéru Alexandru.

## Filmografia
*2023 – Dunaj, k vašim službám (farár Povzdech) (TV seriál)
*2022 – Priznanie (šéf polície) (TV seriál)
*2010 – Aladín a čarodejná lampa (rozprávač)
*2009 – Smrť ministra (TV film)
*2008 – Kutyil s.r.o. (TV seriál)
*2007 – Ordinácia v ružovej záhrade (TV seriál)
*2002 – Na konci hry (TV film)
*2001 – Zlatý chléb (TV film)
*1996 – Ženský vtip (TV film)
*1995 – O kráľovi Fiškusovi (TV seriál)
*1994 – O smelom Plavčíkovi a krásnej Julienke (Plavčík)
*1994 – Zlatohláska (TV film)
*1993 – Domovníkov syn (TV film)
*1993 – Jakubov rebrík (TV film)
*1993 – Mátohy rárohaté (TV film)
*1993 – Zurvalec (TV film)
*1992 – Evanjelium o Márii
*1992 – Romulus Veľký (TV film)
*1992 – Zrkadlo (TV film)
*1990 – Čarovné kresadlo (TV film)
*1990 – Rieka Sumida (TV film)
*1989 – Jablonka (TV film)
*1989 – Modrá katedrála (TV film)
*1989 – Núraddín Ali a Anísaldžalísa (TV film)
*1989 – Staroružová dráma (TV film)
*1989 – Tanec nad plačom (TV film)
*1988 – Čertovo vrece (TV film)
*1988 – Dunajské rozprávky (TV film)
*1988 – Rýchliková rozprávka (TV film)
*1987 – Hľadanie šťastnej chvíle (TV film)
*1987 – Noc pred Kračúnom (TV film)
*1987 – Vidiecka lady Mackbeth (TV film)
*1987 – Zbojnícke fašiangy (TV film)
*1983 – Magma (TV film)
*1983 – V službách zákona (TV seriál)
*1982 – Dievčatko z predmestia (TV film)
*1982 – Najkrajší kvet (TV film)
*1982 – Predčasné leto
*1981 – Katera (TV film)
*1980 – Hodina zažíhania sviec (TV film)

## Externé odkazy
* Osobnosti.sk - Ján Gallovič 
* ČSFD.cz - Ján Gallovič  
* IMDb.com - Ján Gallovič  

Kategória:Slovenskí dabingoví herci
Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí rozhlasoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Absolventi Divadelnej fakulty Vysokej školy múzických umení
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Osobnosti zo Spišskej Soboty
Kategória:Členovia Divadla Andreja Bagara
Kategória:Členovia Činohry Slovenského národného divadla
Marián Geišberg

**Marián Geišberg** (* 23. december 1953, Piešťany – † 10. november 2018, Bratislava) bol slovenský herec, pesničkár, spisovateľ a humorista. Bol bratom herečky Jany Oľhovej.

## Životopis
Vyrastal na Myjave. Vyštudoval herectvo na VŠMU v Bratislave, absolvoval v roku 1979. Najskôr pôsobil v Divadle Jonáša Záborského v Prešove (19791984), potom v Divadle SNP v Martine a od roku 1988 v Trnavskom divadle. Od roku 1992 bol členom Činohry SND. Od začiatku svojej divadelnej kariéry hrával charakterové úlohy v dramaticky vypätých situáciách. Bratislavskí diváci ho poznajú ako hosťa Divadla a.ha. Okrem toho účinkoval v niekoľkých filmoch a viacerých televíznych inscenáciách.

Bol známy aj ako folkový pesničkár – autor aj interpret. Okrem CD *Nápoky* a *Neladí – nevadí* mu vyšli zbierky poviedok *Ono ma to poje* a *Prejsť prahom a zavrieť dvere*.

Účinkoval aj ako glosátor v humoristickej relácii Sedem s r.o. v TV Markíza.

Bol ženatý, má synov Martina a Mareka. S rodinou žil vo Vlčkovciach pri Trnave.

## Ocenenia

## Filmografia
* 1982: *[[Na konci diaľnice]]* (Cyro)
* 1982: *[[Pásla kone na betóne]]* (Feri Dyha)
* 1985: *[[Kára plná bolesti]] (Jakub Hryzoň)
* 1986: *Alžbetin dvor
* 1987: *[[Úsmev diabla]] (Dušan Kriško)
* 1989: *Rabaka (Omego)
* 1996: *[[Suzanne (film)|Suzanne]]* (Chappi)
* 2005: *[[Konečná stanica (film)|Konečná stanica]]* (Timur)
* 2006: *[[Jak se krotí krokodýli]]* (poštár)
* 2008: *[[Muzika]]*
* 2010: *[[Mafstory]]* (Milan Šoóš)
* 2011: *[[Mŕtvola musí zomrieť]]*
* 2013: *[[Revival (film)|Revival]]*
* 2014: *[[Tři bratři]]*
* 2016: *[[Rudý kapitán]]* (detektív Eduard Burger)
* 2016: *[[Hlas pro římského krále]]* – TV film (Balduin Lucemburský)
* 2018: *[[Čertovské pero]]* (Špilka)
* 2022: *[[Piargy]]*

## Diskografia
* 1998 *[[Nápoky]]*
* 2002 *[[Neladí – nevadí]]*, Slovak Radio Records EAN 8585014 222782, CD
* 2003 *[[Aha live: Marián Geišberg a Daniela Danišková...]]*
* 2010 *[[Piate ročné obdobie]]*

### Kompilácie
* 2008 – *Veľkí herci spievajú malým deťom 2* – Kniha s CD – Enigma, ISBN 978-80-969830-1-8, Texty: Peter Konečný – Alena Michalidesová – Oľga Záblacká – Svetozár Sprušanský, Hudba: Sisa Michalidesová, (na CD spievajú: Stano Dančiak, Marián Labuda, Marián Geišberg, Martin Huba, Monika Hilmerová, Robert Roth, Petra Polnišová, Ladislav Kerata, Oľga Belešová, Alexander Bárta, Ivo Gogál a Gabriela Dzuríková

## Knižná tvorba

### Próza
* 
* 

### Poézia
* 

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* ''Marián Geišberg'' – Hudobné centrum

Kategória:Slovenskí dabingoví herci
Kategória:Slovenskí divadelní herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Slovenskí folkoví speváci
Kategória:Slovenskí speváci-skladatelia
Kategória:Slovenskí humoristi
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Členovia Slovenského komorného divadla
Kategória:Členovia Činohry Slovenského národného divadla
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Súrodenci v herectve
Kategória:Osobnosti z Piešťan
Kategória:Držitelia Slnka v sieti
Katarína Hasprová

**Katarína Hasprová** (* 10. september 1972, Bratislava) je slovenská speváčka a herečka.

## Zo života
Narodila sa v rodine režiséra Pavla Haspru a herečky Sone Valentovej. Študovala na Janáčkovej akadémii muzických umení v Brne, odbor muzikál. Už počas štúdia účinkovala v muzikáli A. L. Webbera a T. Ricea *Jozef a jeho zázračný farebný plášť* v divadle Nová scéna v Bratislave, kde pod réžijným vedením Jozefa Bednárika stvárnila hlavnú ženskú rolu rozprávačky. 

Po absolvovaní JAMU odišla do Prahy, kde stvárnila dvojrolu kňažny Adriany a Sandry v muzikáli *Drakula*. Potom prišla úloha Anity v klasickom muzikáli *West Side Story* v Brne a hlavná ženská úloha v rockovom muzikáli *Vlasy*, opäť v Prahe. V roku 1997 víťazstvom na medzinárodnom festivale populárnej piesne Bratislavská lýra odštartovala svoju sólovú spevácku kariéru. Okrem Zlatej lýry získala s piesňou J. Lehotského a K. Peteraja *Jedno zbohom* aj cenu novinárov. Na základe tohto víťazstva reprezentovala Slovensko v roku 1998 na prestížnej súťaži Eurovízie v Birminghame s piesňou „Modlitba“. V roku 1999 vyšiel jej prvý sólový album pod názvom *Katarína Hasprová*. Popritom naďalej účinkuje v muzikáloch ako: *Kráľ Dávid* (hlavná úloha kráľovny Betsabé), *Pomáda* (úloha Rizzo), *Cigáni idú do neba* (hlavná úloha cigánky Rady), aj v slávnej Bernsteinovej *Omši*. V roku 2002 vydala v poradí druhý sólový albumu s názvom *Chvíľu so mnou leť*.

V jubilejnom 25. ročníku udeľovania českých cen Thálie získala cenu Thálie za postavu pani Danversovej v muzikáli Rebecca, ktorý mal premiéru 9. marca 2017 v ostravskom Národnom divadle moravskosliezskom.

## Externé odkazy
* Osobnosti.sk

Kategória:Slovenské popové speváčky
Kategória:Slovenské herečky divadelných muzikálov
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Jozef Žarnay

**Jozef Žarnay** (* 14. február 1944, Humenné) je slovenský autor vedeckej fantastiky pre deti.

## Životopis

Vzdelanie získaval v rokoch 19611964 na Pedagogickej fakulte Univerzity P. J. Šafárika v Prešove, kde  študoval odbor dejepis – ruština. V rokoch 19641971 pracoval ako učiteľ v Kluknave, v rokoch 19711979 v Radaticiach, v roku 1980 pracoval v Stavoprojekte a od roku 1981 do roku 2006 bol učiteľom a výchovným poradcom v Prešove. (ZŠ ul. Lesnícka, ZŠ ul. Zimná, CZŠ sv. Gorazda). Do dôchodku odišiel v roku 2006.

## Tvorba

Prvé literárne dielo uverejnil v roku 1969 v časopise pre mládež Kamarát, knižne debutoval v roku 1973 románom *[[Tajomstvo Dračej steny]]*, kde opisuje dobrodružstvá troch žiakov základnej školy z Atómovej Lehoty, Fera, Vila a Stana, ktorí objavia v skalách neďaleko ich rodnej obce ukrytú mimozemskú kozmickú loď, pomocou ktorej sa dostanú na dve cudzie planéty. Vo voľnom pokračovaní románu s názvom *[[Prekliata planéta]]* zase objavia v horách ukryté transportné zariadenie inej mimozemskej civilizácie, čo ich privedie na planétu zničenú ekologickou katastrofou. Sci-fi románom ostal verný i v ďalšej tvorbe, keď mu v roku 1983 vyšiel román *[[Kolumbovia zo základne Ganymedes]]*, v ktorom sa vinou zásahu meteoru neprebudí posádka z umelého spánku. Prebudí sa len niekoľko detí, ktoré sú po pristátí na planéte zničenej atómovou vojnou odkázané len na svoju šikovnosť a spoluprácu. V roku 1990 vydal román *[[Časolet]]*. Okrem písania románov publikuje i sci-fi poviedky v rôznych časopisoch a zaoberá sa historiografiou vedeckej fantastiky. O svetovej science-fiction a staršej slovenskej fantastike vydával na pokračovanie seriály v časopisoch Zenit pionierov, Zenit a Elektrón. Taktiež spolupracuje s rozhlasom a televíziou.

## Dielo
### Próza pre deti a mládež

*1973, 2024 – *[[Tajomstvo Dračej steny]]*, sci-fi
*1977, 2007 – *[[Prekliata planéta]]*, román, voľné pokračovanie románu *Tajomstvo Dračej steny*
*1983 – *[[Kolumbovia zo základne Ganymedes]]*, dobrodružný román
*1990, 2015 – *[[Časolet]]*, román
* 2012 – *[[Signály ľadového sveta]]*, román
* 2015 – *[[Vesmírne prípady]]*, zbierka poviedok

### Televízna a filmová tvorba

*1980 – *Tajomstvo Dračej steny*, televízna inscenácia
*1983 – *Volanie ľadového vetra (Volanie ľadového sveta)*, televízna inscenácia
*1985 – *Tretí šarkan*, film ktorého scenár bol inšpirovaný románmi *Tajomstvo Dračej steny* a *Prekliata planéta*
*2025 – *Jozef Žarnay - Tajomstvo dračej steny*, dokumentárny cyklus.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* SFDr. Jozef Žarnay a science-fiction 
* Jozef Žarnay, Personálna bibliografia. Zuzana Babicová - Terézia Hajduková. (MS Word .doc)
* Jozef Žarnay : osobnosti.sk : životopisy, diela, tvorba, články, linky:
* JOZEF ŽARNAY hlavných hrdinov vymýšľať nemusel. Mal ich v triede – v Humennom rok 2024, beseda

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Slovenskí spisovatelia science-fiction
Kategória:Slovenskí spisovatelia románov
Kategória:Osobnosti z Humenného
Troposféra

[thumb|right|Oblaky [cirokumulus nachádzajúce sa v horných častiach troposféry]]
**Troposféra** (z gr. *τροπή, tropé* (obrat) a *σφαίρα, sfera* (guľa) ) je najspodnejšia vrstva atmosféry. S výškou tu teplota klesá priemerne o 0,65 stupňov Celzia na 100 m (definícia podľa ISA – International Standard Atmosphere). Jej teplota sa teda pohybuje v rozpätí približne 17&nbsp;°C až -52&nbsp;°C. 

Troposféra je najhustejšia časť atmosféry a tvorí 80% jej hmotnosti. Siaha do výšky 8-10 km nad pólmi, 11 km v miernom pásme a 16-18 km nad rovníkom. Obsahuje asi 78 % dusíka, 20 % kyslíka a malé množstvá ďalších plynov. Jej zloženie je pomerne stále. V troposfére existuje život (pozri biosféra), tvoria sa oblaky a prebieha v nej väčšina javov súvisiacich s počasím. Troposféra tiež obsahuje všetku vodnú paru. Priemerný tlak v spodnej časti atmosféry je približne 1000 milibarov, v hornej časti už len 200 mb. 

Troposféru zohrieva najmä zemský povrch a len málo Slnko. 

Ďalšou vrstvou je tropopauza, v ktorej teplota zrazu neklesá s výškou, a po nej stratosféra.

## Pozri aj
* tropopauza
* stratosféra
* stratopauza
* mezosféra
* mezopauza
* termosféra
* termopauza
* exosféra

Kategória:Atmosféra
Stratosféra

**Stratosféra** (z lat. *stratum*, prikrývka a gr. *σφαίρα, sfera*, guľa) je druhá hlavná vrstva zemskej atmosféry po troposfére. Presnejšie leží medzi tenkými vrstvami tropopauza a stratopauza. 

Nachádza sa vo výške 9-17 km až 45-50 km. Možno v nej ešte pozorovať aj mierne meteorologické javy. 

Horná časť stratosféry je ozónosféra, čiže ozónová vrstva. 

V spodnej stratosfére (asi do 20 km) teplota veľmi mierne stúpa s výškou (prakticky sa nemení), vyššie – v ozónovej vrstve - už s teplotou stúpa citeľne (z asi –60 stupňov na tesne pod 0 stupňov), čo je spôsobené pohlcovaním ultrafialového žiarenia ozónom. 

Stratosféru – podobne ako tropopauzu – objavil roku 1902 francúzsky meteorológ Léon-Philippe Teisserenc de Bort.

Kategória:Atmosféra
Mezosféra

[right|thumb|[Nočné svietiace mraky, atmosférický jav v mezosfére]]
**Mezosféra** (z gr. *μέση, méssi* (stred) a *σφαίρα, sfera* (guľa)) je tretia hlavná vrstva zemskej atmosféry po stratosfére. Presnejšie leží medzi tenkými vrstvami stratopauza a mezopauza. Mezosféra tvorí spodnú časť ionosféry. Z hľadiska zloženia ešte patrí k homosfére.

Nachádza sa vo výške 45-50 km do 85-90 km. Charakterizovaná je poklesom teploty s výškou z asi 0 v stratopauze na priemerne asi –90 stupňov v mezopauze, čo je oblasť s najnižšou teplotou v celej atmosfére (vznikajú v nej oblaky ľadu). Treba však poznamenať, že v mezosfére sa teplota výrazne mení v závislosti od ročného obdobia. Dôvodom poklesu je extrémne riedky vzduch a takmer absencia ozónu. Pokles je však oveľa menej prudký ako v troposfére. 

Väčšina meteoritov padajúcich na Zem zhorí v tejto vrstve.

## Pozri aj
* troposféra
* tropopauza
* stratosféra
* stratopauza
* mezopauza
* termosféra
* termopauza
* exosféra

Kategória:Atmosféra
Termosféra

[right|thumb|Pohľad na vrchné vrstvy zemskej atmosféry z vesmíru a [Mesiac]]

**Termosféra** (z gr. *θερμός, thermós* (teplý) a *σφαίρα, sfera* (guľa)) je štvrtá hlavná vrstva zemskej atmosféry po mezosfére. Presnejšie leží za tenkou vrstvou mezopauza. Termosféra tvorí vrchnú časť ionosféry, podľa niektorých poňatí sa v hornej termosfére už začína magnetosféra (– od výšky 300 či ). Z hľadiska zloženia už termosféra nepatrí k homosfére. 

Nachádza sa vo výške medzi  až  (spravidla ). Oblasť vo výške asi  sa označuje aj ako termopauza. 

Charakterizuje ju nárast teploty s výškou až asi na 1500 stupňov Celzia vo výške  a vyššie potom približne nemeniacou sa teplotou. Termosféra je najredšia vrstva atmosféry – obsahuje len 0,001 % hmoty celej atmosféry. Keďže sú tu častice od seba veľmi vzdialené, tepelná výmena je veľmi malá a ani extrémne teploty tu pre astronautov nespôsobujú problémy. Napriek tomu však existuje istý odpor vzduchu, ktorý sa časom prejaví – napríklad vesmírnu stanicu ISS, ktorá sa pohybuje v termosfére vo výške asi , treba pravidelne raketovým pohonom zdvíhať do výšky, ktorú stratila.

Termosféra je známa aj polárnou žiarou (vo výške okolo ).

Z dôvodu prvých tepelných záťaží v tejto vrstve pri pohybe smerom z vesmíru, v termosfére prvýkrát vidno vracajúce sa raketoplány a v spodnej termosfére spravidla vidno meteory.

Exosféra sa často chápe ako časť termosféry. V tomto chápaní potom termosféra končí niekde vo výške .

## Pozri aj
* troposféra
* tropopauza
* stratosféra
* stratopauza
* mezosféra
* mezopauza
* termopauza
* exosféra

Kategória:Atmosféra
Ionosféra

**Ionosféra** je vrstva zemskej atmosféry, prípadne atmosféry iného kozmického telesa s vlastným alebo indukovaným magnetickým poľom, ktorá je ionizovaná. Nad Zemou sa nachádza vo výške asi  až . Zodpovedá približne vrstvám stratopauza, mezosféra a termosféra. Vyššie na ňu nadväzuje magnetosféra. 

Ionosféra je významná tým, že odráža na svojej spodnej strane krátke rádiové vlny, čo umožňuje vysielanie na dlhé vzdialenosti. Ionizácia pôvodne neutrálnych častíc atmosféry je spôsobená dopadom slnečného žiarenia do atmosféry. V tejto sfére slnečné lúče štiepia niektoré atómy plynov na častice s nábojom – ióny (= ionizácia). Množstvo ionizovaných častíc v ionosfére sa mení v závislosti od polohy Slnka, jeho aktivity, ročného obdobia a dennej doby. 

Podľa hustoty iónov a výšky nad Zemou sa ionosféra delí na niekoľko vrstiev. Pre každú je charakteristická medzná frekvencia – vlny s vyššou frekvenciou vrstvou prechádzajú.

Vrstva E je známa aj ako Kennyllyova-Heavisidova vrstva.

## Iné projekty

Kategória:Atmosféra
Administratívne členenie Číny

vpravo|bezrámu|370x370bod
**Administratívne členenie Číny** predstavuje správne rozdelenie Čínskej ľudovej republiky.

## Administratívne členenie
Čína sa skladá z:
* 22 provincií (省), pričom Taiwan, ktorý fakticky neovláda, považuje za svoju 23. provinciu, 
* 5 autonómnych oblastí (自治区), v ktorých sú veľké koncentrácie niektorých menšín,
* 4 miest pod ústrednou správou (直辖市), čo sú vlastne najväčšie mestá a
* 2 osobitné administratívne oblasti (特别行政区).

Administratívu vykonávajú provinčné vlády, popri ktorých paralelne existujú provinčné výbory.

## Zoznam správnych celkov
### Provincie (省)
* An-chuej (安徽)
* Če-ťiang (浙江)
* Čching-chaj (青海)
* Fu-ťien (福建)
* Chaj-nan (海南)
* Chej-lung-ťiang (黑龙江)
* Che-nan (河南)
* Che-pej (河北)
* Chu-pej (湖北)
* Chu-nan (湖南)
* Jün-nan (云南)
* Kan-su (甘肃)
* Kuang-tung (广东)
* Kuej-čou (贵州)
* Liao-ning (辽宁)
* Ťiang-si (江西)
* Ťiang-su (江苏)
* Ťi-lin (吉林)
* S’-čchuan (四川)
* Šan-si (陕西)
* Šan-tung (山东)
* Šen-si (山西)

### Autonómne oblasti (自治区)
* Kuang-si (广西壮族自治区)
* Vnútorné Mongolsko (内蒙古自治区)
* Ning-sia (宁夏回族自治区)
* Sin-ťiang (新疆维吾尔自治区)
* Tibet (Si-cang) (西藏自治区)

### Mestá pod ústrednou správou (直辖市)
* Peking (北京市)
* Čunking (重庆市)
* Šanghaj (上海市)
* Tiencin (天津市)

### Osobitné administratívne oblasti (特别行政区)
* Hongkong (香港特别行政区)
* Macao (澳门特别行政区)

## Pozri aj
* Zoznam čínskych administratívnych jednotiek podľa hustoty obyvateľstva
* Zoznam čínskych administratívnych jednotiek podľa rozlohy
* Zoznam čínskych administratívnych jednotiek podľa počtu obyvateľov
* Zoznam čínskych administratívnych jednotiek podľa HDP
* Zoznam čínskych administratívnych jednotiek podľa HDP na obyvateľa
* Zoznam čínskych administratívnych jednotiek podľa národnostného zloženia


Čína
Juan Bautista Alberdi

**Juan Bautista Alberdi** (* 29. august 1810, San Miguel de Tucumán, Argentína – † 19. jún 1884, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) bol argentínsky filozof, štátny činiteľ, spisovateľ a sociológ.

Zdôvodňoval tvrdenie, že agresívne útočné vojny sú zločinné z hľadiska práva i z hľadiska kresťanskej morálky.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1810
Kategória:Argentínski filozofi
Kategória:Osobnosti na argentínskych poštových známkach
M16

**M16** môže znamemať:

* americkú útočnú ručnú zbraň, pozri M16 (puška)
* americkú mínu, pozri M16 (mína)
* Messierove označenie pre otvorenú hviezdokopu, pozri Orlia hmlovina
* metrický závit M16
* konštrukčný typ microcontrollerov od firmy Renesas (bývalej Mitsubishi)
Trifid (hmlovina)

**Trifid** (iné názvy: **Messier 20**, **M 20**, **NGC 6514**) je oblasť H II v súhvezdí Strelec. Obklopuje jasnú trojnásobnú hviezdu CC 24537. Jej meno Trifid = trojklaný pochádza od Johna Herschela a vystihuje tri tmavé prachové pásy pred žiariacou hmlovinou, ktoré ju rozdeľujú na tri časti.

Jej jasnosť je len 9 magnitúd, preto ju voľným okom nemožno pozorovať a v malom ďalekohľade tiež len ťažko. Na oblohe má hmlovina rozmery 29 × 27 oblúkových minút, čo pri jej vzdialenosti najmenej 2&nbsp;180&nbsp;ly zodpovedá priemeru najmenej 18&nbsp;ly. Modrá, severná časť hmloviny je reflexná hmlovina ožarovaná horúcou hviezdou spektrálneho typu O7 a jasnosti 6,9 mag. Časť jej žiarenia sa odráža od prachových mračien v podobe modrého svetla a časť okolité tmavé prachové mračná pohlcujú, zahrievajú sa a vyžarujú infračervené žiarenie. Jej červená farba je výsledkom vysokoenergetického žiarenia, ktoré sa odráža od vodíka v hmlovine. Tmavé prachové vlákna, ktoré pretkávajú strednú časť hmloviny Trifid, vznikali v atmosférach chladných obrích hviezd a v troskách po explóziách supernov. V infračervenom (tepelnom) žiarení má však hmlovina úplne iný vzhľad. Prach je teplejší než plyn, a preto infračervené snímky vyzerajú ako negatív svetelných snímok: prachové oblasti tmavé vo svetle sú na infračervených snímkach jasné.

Hmlovina je pravdepodobne pozostatok látky, z ktorej vznikala asociácia hviezd spektrálnych typov O a B v súhvezdí Strelec. Hviezdy ožarujúce Trifid sú členmi tejto asociácie označovanej Sgr OB 1. V hmlovine sa nachádza dvojhviezda HN 40, ktorej zložky sú jasné 6,9 a 8,0 mag vo vzdialenosti asi 10,6“. Na dve zložky sa rozloží vo väčších ďalekohľadoch.

Takmer kolmo južne pod hmlovinou Trifid sa nachádza ďalšia jasná hmlovina – M8 (NGC 6523) s menom Lagúna.

## Galéria

Súbor:M20HunterWilson.jpg
Súbor:Triffid nebula salt.jpg
Súbor:Trifid 3.6 8.0 24 microns spitzer.png
Súbor:Trifid.nebula.arp.750pix.jpg
Súbor:Trifid nebula close detail of pillars.jpg
File:Nébuleuse Trifide.jpg


## Zdroj
* 

## Iné projekty

Kategória:Oblasti H II
Kategória:Messierove objekty
Kategória:Emisné hmloviny
Kategória:Reflexné hmloviny
Kategória:Súhvezdie Strelec
Kategória:Infračervené zdroje
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1764
M20

**M20** môže byť:
* kapitola *[[:Kategória:M20 Získané deformácie prstov (rúk) a palcov (nôh)|M20 Získané deformácie prstov (rúk) a palcov (nôh)]]* v Medzinárodnej klasifikácii chorôb
* Hmlovina Trifid
* metrický závit M20
* model digitálneho fotoaparátu Pentax Optio M20
* model digitálneho fotoaparátu HP Photosmart M20
Nový všeobecný katalóg

**Nový všeobecný katalóg** (, skrátene ***NGC***) je najznámejší astronomický katalóg objektov hlbokého vesmíru v amatérskej astronómii. Obsahuje 7 840 objektov známych ako NGC objekty. *NGC* je jedným z najväčších všeobecných katalógov, pretože obsahuje všetky typy objektov hlbokého vesmíru a nie je špecializovaný napríklad iba na galaxie.

Katalóg bol zostavený v 80. rokoch 19. storočia J. L. E. Dreyerom s použitím pozorovaní najmä od Williama Herschela a potom sa rozdelil do dvoch Index katalógov (IC I a IC II) pridaním takmer 5000 objektov.

Objekty na južnej oblohe sú horšie skatalogizované, avšak mnoho z nich bolo pozorovaných Johnom Herschelom. *NGC* obsahoval mnoho chýb, ktoré boli z časti odstránené v revidovanej verzii *RNGC* () od Jacka W. Sulentica a Williama G. Tiffta z 1973. Nakoniec v *NGC2000.0* od Rogera W. Sinotta z 1988.

## Externé odkazy

* NGC/IC Project webstránka

Kategória:Astronomické katalógy
Messier 32

**Messier 32** alebo **M 32** alebo **NGC 221** je malá galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil Guillaume Le Gentil 29. októbra 1749.

Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,1. Je to sprievodná galaxia galaxie Androméda. Táto takmer guľová galaxia má priemer 8000 svetelných rokov a nachádza sa bližšie k jadru galaxie Andromeda.
        

## Galéria

M32 Lanoue.png|Messier 32
M32_Francione_inverted.jpg|M 32 s časťou galaxie Andromeda


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Hyperleda - NGC 221: http://leda.univ-lyon1.fr/ledacat.cgi?o=PGC2555

## Zdroj
* 

Kategória:Súhvezdie Androméda
221
00452
0002555
Kategória:Messierove objekty
168
Kategória:2MASX objekty
Kategória:IRAS objekty
Kategória:MCG objekty
Kategória:ARK objekty
Kategória:CGCG objekty
Kategória:LGG011 objekty
Kategória:UZC objekty
Kategória:Miestna skupina galaxií
Kategória:Podskupina Androméda
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1749
Kategória:Trpasličie galaxie
Krásna Galatea

**Krásna Galatea** (*Die schöne Galathée*) je opereta v jednom dejstve, ktorú zložil Franz von Suppé. Premiéra sa konala 9. septembra 1865 v Carl Theater vo Viedni, . Libreto napísal Poly Henrion (v spolupráci so skladateľom), v nemeckom jazyku. Text je prepracovaný z francúzskej komickej opery Galathée (1852) od Victora Massés.

Opereta bola nielen prvým autorovým svetovým úspechom, ale aj prvým svetovým úspechom Viedenskej operety.

## Postavy

## Obsah

Sochár Pygmalion vytvorí mramorovú sochu Galatey, ktorá je taká krásna, že sa do svojho diela zamiluje a preto ju obmietne predať svojmu mecenášovi, ktorým je zlatník Mydas. Poprosí Venušu, bohyňu lásky, aby soche vdýchla život. Venuša vypočuje jeho prosby a socha ožije. Avšak Galatea je svojráznym stvorením, ktorá si chce užívať nový život plnými dúškami. Pygmaliona podvedie s jeho sluhom Ganymedom, ktorý je k nej oveľa milší a ani Mydas jej nie je ľahostajný, pretože jej ponúka drahocenné šperky. Keď Pygmalion prichytí Galateu v kompromitujúcej situácii, je z jej správania natoľko znechutený, že požiada Venušu, aby z nej opäť urobila sochu. Galatea sa opäť mení na sochu spolu so šperkami, ktoré jej daroval Mydas. Ako isté zadosťučinenie mu ju Pygmalion už teraz neváha predať.

Kategória:Operety
Luna 3

**Luna 3** bola kozmická sonda určená na výskum Mesiaca.

Táto sonda poskytla ľudstvu prvý pohľad na odvrátenú stranu Mesiaca. Na Mesiaci však nepristála, jej minimálna vzdialenosť od povrchu bola 7940 km. Štartovala 4. októbra 1959 a 7. októbra na povel zo Zeme začala fotografovať odvrátenú stranu. Fotografovanie trvalo štyridsať minút a po vyvolaní filmu priamo na sonde posielala snímky na Zem. Okrem toho ešte skúmala plynnú zložku medziplanetárneho priestoru, kozmické žiarenie a mikrometeority. Po oblete Mesiaca potom pokračovala naspäť k Zemi a v apríli 1960 zhorela v zemskej atmosfére.

## Externé odkazy
* Sonda v encyklopédii Space 40 (po česky)

Kategória:Program Luna
Kategória:Mesačné sondy
Kategória:Kozmonautika v 1959
Kategória:Zaniknuté sondy
Kategória:Úspešné sondy