open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maliar Héfaista

[náhľad|Atický [červenofigúrová keramika|červenofigúrový stĺpikový kratér, zobrazuje scénu zo symposia, Archäologisches Museum 87.20, Frankfurt nad Mohanom]]
**Maliar Héfaista** je konvenčné meno atického maliara červenofigúrových váz, pôsobiaceho v druhej polovici 5. storočia pred Kr.
 
Maliar Héfaista, klasický vázový maliar, patrí do skupiny siedmich neskorších manieristov, ktorých britský historik umenia sir John Beazley označil ako skupinu N.H., a to podľa iniciál jej dvoch najzručnejších členov – Maliara Nausikay a Maliara Héfaista. Meno Maliara Héfaista je odvodené od jeho červenofigúrovej maľby Héfaista, zdobiacej stĺpikový kratér, uložený v neapolskom múzeu (Museo archeologico nazionale di Napoli, 81402).  Na tejto váze je zobrazená scéna Héfaistovho návratu na Olymp. Maliar tu namaľoval až päť postáv, čo je pre neskorého manieristu nezvyčajne veľký počet. Héfaista pri návrate sprevádzajú dvaja satyrovia so špicatými amforami, menáda s pochodňami a boh Dionýzos opierajúci sa o svoj tyrsos.

Zachovalo sa od neho približne päťdesiat váz. Rovnako ako iní neskorší manieristi sa aj on špecializoval na výzdobu väčších váz, a to najmä stĺpikových kratérov, pelikai, na ktorých je figurálny výjav na stranách A a B vždy ohraničený ozdobnými rámikmi, podľa metódy typickej pre predchádzajúcich dvadsaťpäť rokov, hydrií, zdobených na ramene vázy, a zvoncových kratérov. Diela Maliara Héfaista často predstavujú nezvyčajné a dramatické mytologické príbehy, od dojímavého výjavu o smrti Prokridy, cez Oresta napadnutého Erínyami, až po dramatickú scénu s Théseom bojujúcom s príšerami a zloduchmi.
 
Červenofigúrový stĺpikový kratér z berlínskeho múzea (Antikensammlung, Pergamonmuseum 3199) pripísaný Maliarovi Héfaista, na strane A zobrazuje muža pozorujúceho kľačiacich bojovníkov Achilla a Aianta hrajúcich hru v kocky (zrejme hru s astragalmi) v prítomnosti bohyne Atény (https://www.carc.ox.ac.uk/XDB/ASP/recordDetailsLarge.asp?recordCount=1&id={2E55E5FC-F5C8-4E6C-AA77-5D22702C7A30}&fileName=IMAGES200%2FGER86%2FCVA%2EGER86%2E4516%2E3%2F&returnPage=&start=). Aténa a bojovníci sú tu zobrazení na plošine alebo podstavci. Tieto tri postavy boli preto identifikované skôr ako sochy než ako živí účastníci výjavu, čo by vysvetľovalo štvrtú postavu vľavo, mladého muža v cestovnom plášti a klobúku, ktorý nestojí na podstavci, ale pristupuje a dvíha ruku na pozdrav (alebo na znak úcty). Na základe charakteristického, takmer Feidovho stvárnenia Atény (s malou figúrkou Niké na dlani), švajčiarsky archeológ Karl Schefold a ďalší zašli ešte ďalej a spájajú toto zobrazenie so strateným súsoším na aténskej Akropole. Hoci tu ide o hypotézu, ich tvrdenie podporuje objav archaických mramorových fragmentov na Akropole (z trosiek perzského rabovania z roku 480 pred Kr.), ktoré sú interpretované ako pozostatky voľne stojaceho súsošia dvoch kľačiacich mužských hráčov s astragalmi a postavy Atény z posledného desaťročia 6. storočia pred Kr. Táto maľba je pre nich dôkazom, že zničené súsošie sa za Periklovho obdobia nahradilo novým.
 
## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Snail girl

**Snail girl** (doslovne *slimáčie dievča*) je fenomén a životná filozofia žien, najmä z generácie Z, ktoré spomaľujú svoj životný štýl a kladú dôraz na mentálne zdravie, osobnú pohodu a rovnováhu medzi prácou a súkromím. Majú vlastné tempo a namiesto často nedosiahnuteľných ideálov si vyberajú svoj vlastný komfort. Opakom je girlboss, zhmotnená chuť pracujúcej mileniálky po ambícii.

Termín „snail girl“ prvýkrát použila 7. septembra 2023 Sienna Ludbeyová v článku pre *[[Fashion Journal]]* s názvom „‘Snail girl era’: Why I'm slowing down and choosing to be happy rather than busy.“

## Referencie

Kategória:Fenomény
Tiánluó gúniáng

***Tiánluó gúniáng*** (, , ) je čínsky ľudový príbeh o mladom dievčati, ktoré bolo premenené na slimáka a zachránil ho dobrosrdečný mladý muž.

## Prvá verzia príbehu

Chlapca-sirotu Sieruiho (), ktorého rodičia zomreli v jeho ranom detstve, susedia považovali za úbohého a bezmocného, ​​a preto sa oňho často starali. Vždy, keď ho niekto požiadal o pomoc, s nadšením mu pomohol. Keď mal osemnásť rokov, bol stále nezadaný a pracoval na poli. Bol usilovný a schopný. Jedného dňa chlapec cestou domov zdvihol slimáka a vzal si ho domov, aby sa oňho lepšie postaral. Ukázalo sa, že vždy, keď išiel do práce, zo slimáka, ktorého zdvihol, sa stalo dievča, ktoré mu navarilo. Po príchode z poľa bol zmätený a myslel si, že mu navarili susedia. Susedia mu povedali: „Myslím, že to pre teba navarila tvoja žena.” Pretože nemal žiadnu ženu, jedného dňa sa namiesto práce rozhodol skryť za plot a snažil sa zistiť pravdu. Po chvíli uvidel mladú ženu, ako vychádza z nádoby a začína variť. Muž sa nemohol dočkať, vošiel do domu a spýtal sa: „Odkiaľ ste?“ Mladá žena spanikárila a pokúsila sa vrátiť k nádobe, ale márne. „Som dáma z divokej vody (). Nebeský cisár sa nad tebou zľutoval a dovolil mi pomôcť ti s varením. Teraz, keď si ma videl, tu už dlho nemôžem zostať. Ale môžeš si nechať slimačiu ulitu vo vrecku na ryžu, aby sa ti ryža nikdy neminula.“ Sierui ju prosil, aby zostala, ale nemohla. Zrazu začalo pršať a slimačie dievča odletelo s vetrom.

## Druhá verzia príbehu

Hlavná hrdinka žila v malej dedinke na úpätí hory. Jedného dňa, keď zbierala bylinky, narazila na slimáka, ktorému hrozilo, že ho zožerie vták. Zachránila ho a vzala si ho domov, kde sa oňho starala a správala sa k nemu ako k domácemu miláčikovi. V noci sa slimák priplazil k dievčaťu a do ucha jej pošuškal kúzelné zaklínadlo. Dievča sa ráno zobudilo ako slimák. Plazila sa lesmi a hľadala pomoc, ale všetky zvieratá ju vysmiali. Nakoniec natrafila na mladého muža s menom Liángšán Bó (). Hneď zistil, že ide o človeka premeneného na slimáka. Vypočul si jej príbeh a snažil sa jej pomôcť. Jedného dňa narazili na starú korytnačku, ktorá žila v jaskyni na vrchole hory. Ten im povedal, že jediným spôsobom, ako prelomiť kliatbu je nájsť slimáka, ktorý vyslovil zaklínadlo. Dievča s chlapcom sa vydala hľadať slimáka. Po mnohých dobrodružstvách a výzvach ho našli, dievča premenil späť na človeka a ona sa zamilovala do Liángašán Bóa.

## Literatúra
* 
* 
* 

## Zdroj
* Episode 114: The Snail Girl na Chinese Mythology Podcast
* Snail Girl appears in your house na vocal.media

Kategória:Čínska mytológia
Barbora Andrešičová

Mgr. art. **Barbora Andrešičová** (* 25. apríl 1986, Bratislava) je slovenská divadelná a televízna herečka, známa vďaka seriálu *[[Dunaj, k vašim službám]]*.

## Životopis
V roku 2016 absolvovala štúdium hereckej tvorby na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Jej prvé angažmán bolo Divadlo Andreja Bagara v Nitre (2016 – 2020), no už počas štúdia hosťovala vo viacerých profesionálnych divadlách, vrátane SND. Členkou činohry SND je od roku 2020.

Spolupracuje aj s divadlom DPM. Je známa najmä zo seriálov *[[Panelák (seriál)|Panelák]]*, *[[Rodinné prípady]]* a najnovšie stvárňuje postavu Ireny Bočkay v seriáli *Dunaj, k vašim službám*.

V roku 2018 získala ocenenie DOSKY za najlepší ženský herecký výkon za postavu Emmy v tragikomédii britského autora Duncana Macmillana Ľudia, miesta a veci.

Jej partnerom je herec Tomáš Pokorný, s ktorým má dcéru Alicu (* 2021).

## Filmografia (výber)
* 2015: *Johankino tajomstvo* (slúžka)
* 2016: *[[Za sklom (seriál)|Za sklom]]*
* 2016: *[[Naši (seriál)|Naši]]*
* 2017: *Divoký Zapadákov* (Hilda)
* 2018: *[[Som mama (seriál)|Som mama]]*
* 2019: *[[Delukse]]*
* 2020: *Hniezdo*
* 2020: *[[Bola raz jedna škola]]*
* 2023súčasnosť: *[[Dunaj, k vašim službám]]* (Irena Bočkay)

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Slovenské televízne herečky
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Lúčica

**Lúčica** je potok v regióne Gemer, na území obcí Hostišovce a Veľký Blh v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Revúcka vrchovina. Ústi do Budikovianskeho potoka. Od sútoku zdrojníc po ústie má dĺžku . Rád toku VII.  

## Začiatok
Začína sa sútokom zdrojníc v  v lesnom extraviláne južne od vrchu *Lipy* so  priamo na obecnej hranici medzi Hostišovcami a obcou Veľký Blh, v juhovýchodnej časti územia obce Hostišovce a zároveň v severovýchodnej časti územia Veľkého Blhu i jeho katastrálneho územia *Vyšný Blh*, v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji, v regióne Gemer. Juhovýchodná zdrojnica s dĺžkou  pramení v  odvodňuje les *Háj* na území obce Veľký Blh a severná zdrojnica s dĺžkou  pramení v  na úpätí vrchu *Lipy* so  na území Hostišoviec, obe v lesnom extraviláne.

## Opis toku
Od sútoku zdrojníc tečie západným smerom meandrovitým tokom v lesnom extraviláne, ktorý je skoro vystriedaný striedavo trvalými trávnymi porastmi a ornou pôdou, po úseku  na obecnej hranici medzi obcami Hostišovce a Veľký Blh opúšťa obecnú hranicu a vteká na územie Hostišoviec, preteká cez trvalý trávny porast *Lúčice*, pravým brehom obmýva lúku aj pole *Čertolie*. V  priberá ľavostranný bezmenný prítok, preteká cez cestu z Budikovian do Hostišoviec a priberá pravostranný bezmenný prítok pritekajúci z intravilánu Hostišoviec, skrúca sa na juhozápad, preteká cez trvalý trávny porast *Dolné lúky*, v  ústi do Budikovianskeho potoka ako jeho ľavostranný prítok. *Lúčica* patrí do okresu Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Patrí do geomorfologického celku Revúcka vrchovina a geomorfologického podcelku Železnícke predhorie. Priberá iba bezmenné prítoky.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Lúčica* má pôvod v názve lúky aj poľa *Lúčice* v obci Hostišovce, cez ktoré preteká. Toponymum *Lúčice* bolo prenesené na vodný tok so zmenou gramatického množného čísla na gramatické jednotné číslo so ženským gramatickým rodom a tým bolo utvorené jednoslovné hydronymum *Lúčica* ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii s formantom *-ica*, podobne ako Vydrica, Skalica, Krupinica, Poltárica, Oravica, Rimavica, Zolnica, Nitrica. Pomenovací proces toponyma *Lúčice* vychádzal z charakteristického výskytu geografického objektu *lúka* vo význame *väčšia trávnatá plocha zvyčajne využívaná na produkciu sena, prípadne aj ako pasienok*. Názov vodného toku *Lúčica* bol štandardizovaný v roku 1992. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Lúčica* je jedinečným hydronymom (máj 2025); máme ale v obci Henckovce v okrese Rožňava vodný tok s veľmi blízkym štandardizovaným názvom *Lučica*.

## Referencie

 

Kategória:Vodné toky v okrese Rimavská Sobota 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Revúckej vrchovine
Kategória:Hostišovce
Kategória:Veľký Blh
Mjällby AIF

**Mjällby Allmänna Idrottsförening**, tiež známy jednoducho ako **Mjällby AIF**, **Mjällby** alebo (najmä lokálne)

**MAIF**, je švédsky profesionálny Futbalový klub so sídlom v Hälleviku v obci Sölvesborg. Klub je pridružený k Blekinge Fotbollförbund a hráva svoje domáce zápasy na Strandvallen. Klubové farby, ktoré sa odrážajú na ich erbe a drese, sú žltá a čierna. Klub bol založený 1. apríla 1939 a odohral deväť sezón v najvyššej švédskej futbalovej lige Allsvenskan. Prvú sezónu klubu v lige odohral v roku 1980 a v súčasnosti hrá v Allsvenskan. S deviatimi sezónami je Mjällby AIF najúspešnejším futbalovým tímom z provincie Blekinge.

Bývalí švédski futbaloví reprezentanti Christian Wilhelmsson a Mattias Asper začali svoju kariéru v klube. Obaja hráči tiež ukončili svoju hráčsku kariéru v Mjällby.

18. mája 2023 odohral Mjällby AIF finále Švédskeho pohára na Strandvallene, kde prehral 1:4 s BK Häcken.
náhľad|Zostava Mjällby AIF vs AIK v roku 2013.

## Úspechy
; Allsvenskan
* **Víťazi (1):** 2025
; Superettan
* **Víťazi (2):** 2009, 2019
; Svenska Cupen
* Druhé miesto (1): 2022 – 2023

## Referencie
Harold Treherne

vpravo|náhľad| „Brightonské falzifikáty“ známok Džammú a Kašmíru, ktoré vyrobil Harold Treherne.

**Harold Treherne** (cca 1884 – po roku 1908) z Brightonu v Anglicku bol falšovateľom známok, ktorý sa preslávil falšovaním známok Indie a Austrálie. Bol známy ako *„Brightonský falšovateľ“* a jeho diela ako *„Brightonské falzifikáty“*.

## Prvé falzifikáty
Zdá sa, že Treherne začal podnikať v oblasti falšovania približne v roku 1902 alebo o niečo skôr, keď pracoval ako úradník v Brightone. V roku 1902 mal približne 18 rokov.

Treherne spočiatku vyrábal len falošné pretlače a príplatky alebo neperforované celé známky, pretože nemal k dispozícii perforovacie alebo roletovacie zariadenie a pretlače a príplatky si vyžadovali len jednoduchú tlač čiernou farbou. Neskôr prešiel na zložitejšie falzifikáty.

Spoločnosť *Excelsior Traders' Supply Company* v Londýne dodávala Trehernovi veľké množstvo zinkových klišé a tlačových platní vrátane pretlačí, príplatkov a kompletných známok.

Treherne mal tiež kontakt v Indii, istého Thomasa Hilla v Bombaji, ktorý mu dodával pravé použité indické známky, na ktoré sa aplikovali falošné pretlače a ktoré sa vracali v sériách po 1000 kusov na predaj v Indii.

## Neskoršie falzifikáty
Za Treherenovu najlepšiu prácu sa považujú falzifikáty známok Džammú a Kašmíru, ktoré vyrábal v celých hárkoch so všetkými druhmi písma na origináloch.

## Aliasy
Treherne používal pseudonymy *G. Arnold*, *H. Curtis*, *H. Hordern*, *M. Melville*, *J. alebo T. Morton*, *R. Newman*, *A. West* a možno aj ďalšie.

## Uväznený
Trehernovo dielo začalo byť všímané v rokoch 1903 a 1904, ale spočiatku mu nebolo pripisované. V roku 1903 písal A. B. Kay o falšovaných známkach Kašmíru v Mesačníku Stanleyho Gibbonsa a v roku 1904 písal Charles Nissen v ročenke *The Stamp Collectors' Annual* všeobecnejšie o širokej škále falzifikátov na predaj v Brightone.

V roku 1907 sa člen Združenia na ochranu obchodu so známkami začal obávať množstva objednávok na bežné známky, ktoré dostával od spoločnosti Treherna a ktoré sa dali ľahko zmanipulovať použitím falošných príplatkov alebo pretlačí. Po tom, ako tento člen dostal objednávku na veľké množstvo červených pencí z Veľkej Británie, združenie nastražilo na Treherna pascu tým, že niektoré označilo špendlíkovým vpichom. Keď sa známky nakoniec predali, získali **cyperskú** pretlač, ktorá tam pôvodne nebola, čím sa výrazne zvýšila ich hodnota.

Treherne bol zatknutý 2. augusta 1907 a zistilo sa, že má 447 razníc alebo štočkov. Na súdnom procese priznal vinu a trest bol odložený. Medzitým komisári pre vnútroštátne príjmy (*Commissioners of Inland Revenue*) vzniesli voči Trehernovi ďalšie obvinenia z držby razníc, štočkov a nástrojov na výrobu fiktívnych pečiatok a bol uznaný vinným z týchto obvinení a bola mu uložená pokuta 15 libier a náklady. V januári 1908 bol predchádzajúci prípad, v ktorom bol trest odložený, znovu otvorený a bol odsúdený na štyri mesiace nútených prác plus ďalší mesiac za nezaplatenie predchádzajúcej pokuty.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Narodenia v 80. rokoch 19. storočia
Kategória:Falzifikáty
Trnovský potok

**Trnovský potok** môže byť:

* potok v Turci, pozri Trnovský potok (prítok Turca)
* potok na Spiši, pozri Trnovský potok (prítok Gánovského potoka)
* potok na Hornom Považí, prítok Rosinky, pozri Trnovka
Turistická značkovaná trasa číslo 5407

**Turistická značkovaná trasa číslo 5407** je zelená trasa v Strážovských vrchoch. Vedie z Poruby do Čičermanskej doliny. Dĺžka trasy je 12 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

5407
5407
Paddington

**Paddington** môže byť:

* železničná stanica v Londýne, pozri Paddington (železničná stanica)
* britsko-francúzsky film z roku 2014, pozri Paddington (film)
* filmová séria, pozri Paddington (filmová séria)
Šibenícky potok

**Šibenícky potok** je vodný tok v Hornádskej kotline na území okresu Levoča. Je to ľavostranný prítok Levočského potoka v povodí Hornádu s dĺžkou približne 4,4 km a je tokom VI. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení na severe strednej časti Hornádskej kotliny, v geomorfologickom podcelku Medvedie chrbty a ich časti Levočská kotlina, severne od vrchu Šibenik (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite Vinica v poľnohospodársky využívanej oblasti tečie krátko na juh popod Kamenný vrch, kde priberá krátky ľavostranný prítok a prudko sa stáča na severozápad. Vytvára na sever prehnutý oblúk a postupne sa stáča na juh, lemujúc okraj mesta Levoča. V strednej časti priberá krátky pravostranný prítok a onedlho križuje diaľnicu D1. Priberá svoj najvýznamnejší, ľavostranný prítok spod Šibenika a okrajom lokality Stará Levoča smeruje na juhozápad. Na dolnom toku tečie bez významnejších prítokov, križuje cestu II/533 a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Levočského potoka v povodí rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím mesta Levoča v rovnomennom okrese v Prešovskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Hornádska kotlina
* Medvedie chrbty, Levočská kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Hornádskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Levoča
Kategória:Levoča
Súpisky Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2025

*Hlavný článok: [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2025|Majstrovstvá sveta]] [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2025|v ľadovom hokeji 2025]]*

Súpiska každého tímu pozostáva z minimálne 15 korčuliarov (útočníkov a obrancov) a dvoch brankárov a maximálne 22 korčuliarov a troch brankárov. Všetkých 16 zúčastnených krajín muselo po potvrdení svojimi príslušnými národnými asociáciami predložiť „dlhý zoznam“ najneskôr dva týždne pred turnajom a konečný zoznam do stretnutia pasovej kontroly pred začiatkom turnaja.

## Skupina A

### Fínsko
Súpiska s 25 hráčmi bola vymenovaná 4. mája 2025.

Hlavný tréner: Antti Pennanen

### Francúzsko
Súpiska bola oznámená 6. mája 2025.

Hlavný tréner: Yorick Treille

### Lotyšsko

### Rakúsko

### Slovensko
*Bližšie informácie v osobitnom článku [[Slovenské národné hokejové mužstvo na MS 2025]].*

Zostava 26 hráčov bola oznámená 7. mája 2025.

Hlavný tréner: Vladimír Országh

### Slovinsko

### Švédsko

Hlavný tréner: Sam Hallam

### Kanada
Zostava 15 hráčov bola oznámená 1. mája 2025.

Hlavný tréner: Dean Evason

## Skupina B

### Česko
Zostava s 24 hráčmi bola oznámená 4. mája 2025.

Hlavný tréner: Radim Rulík

### Dánsko

### Kazachstan

### Maďarsko

### Nemecko

### Nórsko

### Švajčiarsko
Hlavný tréner: Patrick Fischer

### USA
Zostava s 22 hráčmi bola oznámená 30. apríla 2025.

Hlavný tréner: Ryan Warsofsky

## Referencie
Paddington (filmová séria)

[náhľad|Socha medvedíka Paddingtona v [Londýn|Londýne.]]

**Paddington** je trilógia britsko-francúzskych komediálnych filmov vydaných v rokoch 2014, 2017 a 2024. Prvé dva filmy režíroval Paul King a posledný nakrútil Dougal Wilson. Hlavnú úlohu Paddingtona nahovoril v britskom origináli Ben Whishaw a vo francúzštine Guillaume Gallienne.

## Filmy série
Séria sa skladá z troch filmov:

* *Paddington* (2014)
* *Paddington 2* (2017)
* *Paddington v džungli* (2024)

## Herecké obsadenie

## Filmový štáb

## Technické parametre

## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Britské filmové série
Kategória:Francúzske filmové série
Henrich I. z Nemours

**Henrich I. z Nemours** (* 2. november 1572, Paríž – † 10. júl 1632, Paríž), prezývaný pôvodne ako markíz zo Saint-Sorlin, bol syn Jakuba Savojského a Anny d'Este, vdovy po Františkovi de Guise. Po smrti svojho staršieho brata Karola Emanuela sa stal vojvodom z Nemours.

## Život
Roku 1588 prevzal od Francúzov markgrófstvo Saluzzoz za svojho bratranca savojského vojvodu. Princovia z Guise, jeho polorodí bratia, ho prinútili, aby sa pridal k Lige, a roku 1591 bol Henrich vymenovaný za guvernéra Dauphiné v mene tejto frakcie. Roku 1596 sa podrobil francúzskemu kráľovi Henrichovi IV. Po spore so savojským vojvodom sa stiahol do Burgundska a pripojil sa ku Španielom v ich vojne proti Savojsku. Potom, čo bol 14. novembra 1616 vyhlásený mier, odišiel na francúzsky panovnícky dvor.

Henrich skonal dňa 10. júla 1632 v rodnom Paríži vo veku 59 rokov. Jeho nástupcom sa stal jeho najstarší syn Ľudovít. Po jeho skone roku 1641 sa stal dedičom Henrichov druhý syn Karol Amadeus. Napokon po Karolovej smrti získal dedičstvo tretí syn Henrich. Všetci traja synovia boli z jeho manželstva s Annou Lotrinskou (* 1600 – † 1638), dcérou Karola Lotrinského, vojvodu z Aumale.

## Vývod z predkov

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Savojskí
Kategória:Úmrtia 10. júla
Kategória:Úmrtia v 1632
Kategória:Narodenia 2. novembra
Kategória:Narodenia v 1572
Fedorkin jarok

**Fedorkin jarok** je krátky vodný tok v Levočských vrchoch na území okresu Levoča. Je to pravostranný prítok Levočského potoka v povodí Hornádu s dĺžkou približne 2,6 km a je tokom VI. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení na juhozápade Levočských vrchov, v geomorfologickom podcelku Levočské planiny a ich časti Levočské úboče, na východných svahoch Ostrej hory (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v hustom lesnom poraste pod Zbojníckou lúkou tečie severovýchodným smerom, lokalitou Demianky. Neveľká dolina a s ňou i vodný tok sa postupne stáča východným smerom, nepriberajúc žiadne významnejšie prítoky. Preteká južným úpätím vrchov Zadná Šípka () a Predná Šípka () a postupne sa stáča na juhovýchod. Na dolnom toku vedie chatovou osadou na okraji Levočských kúpeľov a vteká do Levočskej doliny. Tu, v lokalite Pri dolinskom moste, sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do Levočského potoka v povodí rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím mesta Levoča v rovnomennom okrese v Prešovskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Levočské vrchy
* Levočské planiny, Levočské úboče

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Levočských vrchoch
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Levoča
Kategória:Levoča
Kostol svätého Ignáca z Loyoly

**Kostol svätého Ignáca z Loyoly** môže byť:

## Slovensko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Čierne)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Leopoldov)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Prešov)

## Argentína
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Junín)

## Austrália
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Toowong)

## Česko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Chomutov)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Jičín)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Jihlava)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Malenovice)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Praha)

## Čile
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Santiago de Chile)

## Francúzsko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Paríž)

## Kanada
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Montreal)

## Litva
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Šiauliai)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Vilnius)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Želva)

## Maďarsko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Győr)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Ostrihom)

## Poľsko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Bydgoszcz)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Pęckowo)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Gdansk)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Suchcice)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Vroclav)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Wronowy)

## Slovinsko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Gorica)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Rdeči Breg)

## Spojené štáty americké
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Denver)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Houghton)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (New York)

## Španielsko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (San Sebastián)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Valladolid)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Sevilla)

## Taliansko
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Benátky)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Busseto)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Carpi)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Mazzarino)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Miláno)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Noli)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Oliena)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Pistoia)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Rím)
* Kostol svätého Ignáca z Loyoly (Vigevano)

## Pozri aj
* Kostol svätého Ignáca

Ignác z Loyoly
Benny White

**Bernard** „**Benny**“ **White** je írsky spevák a hudobník.

V rokoch 1970 až 1974 bol členom írskej skupiny Elmer Fudd, ktorá v júli 1972 skrátila svoj názov na Fudd. V roku 1972 sa so spolukapelníkom Daveom Lennoxom spojili so skupinou Thin Lizzy, aby ako Funky Junction v januári 1973 nahrali album *Funky Junction Play a Tribute to Deep Purple*. Po skupine Elmer Fudd sa Benny opäť presťahoval do Anglicka a hral s niekoľkými skupinami, kde veľa skúšal, ale nič viac. V apríli 1974 Simon Scott odišiel zo skupiny Plattermen a Benny ich asi na rok zaujal. Nasledovalo dlhé pôsobenie v skupine The Times, potom čo Swarbriggs odišiel a okolo roku 1976 založil vlastnú kapelu. Okolo roku 1982 The Times ukončili svoju činnosť a Benny si dal pauzu až do roku 1986, kedy založil kapelu s Jimmym Slevinom, Gregom Donaghym a Jackom Costellom s názvom Male Order a hral krátko, kým sa Jimmy nepresťahoval do Nemecka. Jimmy a Benny boli pred Male Order tiež súčasťou nahrávacej skupiny s názvom Steal Moon. Nahrali dva albumy *The Mainstream* a *The Landlord*. V 90. rokoch 20. storočia Benny veľa koncertoval v Spojených štátoch a na Tenerife. Na začiatku 0. rokov 21. storočia White hral na basgitaru a spieval so skupinou Survivors z okolia Dublinu, ale koncertovali až v USA. V súčasnosti hbčasné koncerty s Terrym Merrickom a Maxiem McEvoyom a aj sólovo.

## Diskografia
### Funky Junction
* *[[Funky Junction#Funky Junction Play a Tribute to Deep Purple|Play a Tribute to Deep Purple]]* (1973)

### Benny White, Maggie Maye & The Times Band
* „Mad Man on the Loose“ (singel, 1980)

### Steal Moon
**The Mainstream* 
**The Landlord*

## Zdroje
* Benny White na Discogs
* Funky Junction na irishrock.org
* Elmer Fudd na irish-showbands.com
* Funky Junction responds to our review! – The Highway Star

Kategória:Írski speváci
Turistická značkovaná trasa číslo 2607

**Turistická značkovaná trasa číslo 2607** je modrá trasa v Strážovských vrchoch. Vedie z Chvojnice do Gápla a je dlhá 12 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

2607
2607
B-S II

**Bunker B-S II** sa nachádza na západnom okraji Petržalky, v strede poľa, ktoré je medzi Kaukazkou ulicou a cestou 61 (Viedenská cesta). Bol postavený 4. až 5. novembra 1937 a v súčasnosti je jediný doposiaľ zachovaný doplnkový objekt petržalského opevnenia. Je však neudržiavaný, zarastený vegetáciou. Bunker B-S II bol súčasťou ľahkého opevnenia a slúžil ako úkryt pre  bežný pechotný protitankový kanón.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam petržalských bunkrov

Kategória:Opevnené línie cez druhú svetovú vojnu
Kategória:Stavby v Bratislave
Kategória:Architektúra z 1937
Tandemové dojčenie

náhľad|Matka tandemovo dojčí svoje deti rôzneho veku
náhľad|Novonarodené dvojčatá počas tandemového dojčenia
náhľad|Žena dojčiaca dvojročné dvojičky pri čítaní knihy
**Tandemové dojčenie** () je metóda dojčenia, pri ktorej matka dokáže pokračovať v dojčení staršieho súrodenca a zároveň dojčiť nové dieťa. V neskorších štádiách tehotenstva sa mlieko mení na kolostrum. Zatiaľ čo niektoré deti sa dojčia aj po tejto zmene, iné sa môžu odstaviť. Väčšina matiek dokáže vytvoriť dostatok materského mlieka na tandemové dojčenie, ale novonarodené dieťa by malo byť dojčené aspoň prvých niekoľko dní po pôrode, aby sa zabezpečilo, že získa dostatok kolostra.

Dojčenie trojčiat alebo viac potomkov je výzvou vzhľadom na rôzny apetít detí. Prsia dokážu reagovať na dopyt a produkovať väčšie množstvo mlieka; matky tak úspešne dokážu oddojčiť aj trojičky.

## Referencie

## Pozri aj
* dojčenie
* dlhodobé dojčenie
* šestonedelie

## Zdroj

Kategória:Materstvo
Kategória:Dojčenie
Crush (Pendulum)

**„Crush“** je štvrtý singel austrálskej drum and bassovej/elektronickej rockovej skupiny Pendulum, vydaný z ich tretieho štúdiového albumu *[[Immersion]]*. Bol vydaný dňa 16. januára 2011. Ide o gitarou vedenú skladbu, v rovnakom duchu ako predchádzajúce skladby „Showdown“ a „The Tempest“, s akustickým outrom. 

## Zoznam skladieb

## Pozície v rebríčkoch
Skladba dosiahla #92 v rebríčku UK Singles Chart.

## Zostava
* Rob Swire – textár, hudobný producent, spev, syntetizátory, mixovanie
* Gareth McGrillen – produkčný asistent, basová gitara, sprievodný spev
* Peredur ap Gwynedd – gitara
* Kevin Joseph Sawka – bicie

## Referencie

Kategória:Single z 2011
Kategória:Piesne z 2011
Kategória:Piesne skupiny Pendulum
Kategória:Single skupiny Pendulum
Kategória:Piesne zložené Robom Swirom
Žiga Frelih

**Žiga Frelih** (nar. 6. februára 1998) je slovinský profesionálny futbalista, ktorý hrá za slovenský klub Spartak Trnava ako Brankár.

## Klubová kariéra
Frelih je odchovancom mládežníckeho tímu Bravo a svoju seniorskú kariéru začal v slovinskej tretej divízii v roku 2015. Neskôr pôsobil ako náhradný brankár v kluboch Celje a Domžale. Frelih prestúpil do Krška v roku 2017 a svoj prvý seniorský zápas zaň odohral 16. augusta 2017 v zápase Slovinského futbalového pohára s Ilirijou 1911, ktorý sa skončil remízou 0:0. Svoj debut v najvyššej divízii za Krško absolvoval 8. apríla 2018 v zápase proti Olimpiji Ľubľana, ktorý sa skončil prehrou 1:0.

V roku 2019 Frelih prestúpil do chorvátskeho klubu Inter Zaprešić.Tam strelil svoj prvý gól v kariére v remíze 2:2 s Istrou 4. októbra 2019 v 92. minúte zápasu. Po tom, čo si tam vyslúžil miesto v základnej zostave, sa vrátil do Slovinska a v auguste 2020 podpísal zmluvu s Olimpijou Ľubľana. V klube zostal jeden rok, kým mu v júli 2021 nerozviazala zmluva z dôvodu údajného porušenia disciplinárnych pravidiel.

V septembri 2021 Frelih podpísal trojročnú zmluvu s klubom Gil Vicente z Primeira Ligy. 1. augusta 2022 bol požičaný Chavesovi, ale koncom mesiaca klub opustil kvôli osobným problémom, a následne zrušil zmluvu s Gil Vicente.

Dňa 3. februára 2023 sa Frelih presťahoval do Španielska a bol oznámený v Segunda División strane Mirandés.

## Reprezentačná kariéra
Frelih bol mládežníckym reprezentantom Slovinska, predtým reprezentoval slovinský tím do 21 rokov. V marci 2021 bol povolaný na tréning so seniorským tímom.

## Referencia
Gianfranco Ghirlanda

**Gianfranco Ghirlanda** SJ (* 5. júl 1942, Rím) je taliansky katolícky prelát a administrátor Pápežskej Gregorovej univerzity, kde pôsobí od roku 1975. V rokoch 1995 až 2004 bol dekanom Fakulty kánonického práva a v rokoch 2004-2010 bol rektorom univerzity. Je členom Jezuitského rádu. Pápež František ho 27. augusta 2022 vymenoval za kardinála a 19. júna 2023 bol menovaný za tzv. kardinála patróna (lat. *Cardinalis Patronus*) Zvrchovaného vojenského Maltézskeho rádu.

## Životopis
Gianfranco Ghirlanda sa narodil 5. júla 1942 v Ríme. Počas štúdia na Univerzite Sapienza v Ríme pracoval v automobilke Fiat, v roku 1966 získal doktorát z práva. V tom istom roku vstúpil do Spoločnosti Ježišovej a začal štúdium teológie na Pápežskej Gregorovej univerzite, kde v roku 1973 získal bakalársky titul. V roku 1973 bol vysvätený za kňaza. V roku 1975 získal licenciát z kánonického práva*.*  Za rektora Gregorovej univerzity ho 1. septembra 2004 vymenoval pápež Ján Pavol II. Podieľal sa na tvorbe apoštolských konštitúcií a je autorom komentára, ktorý sprevádzal vydanie diela *Anglicanorum coetibus* v roku 2009.

## Referencie

## Pozri aj
* Kardináli vymenovaní pápežom Františkom

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski kardináli
Kategória:Absolventi La Sapienzy
Kategória:Žijúci ľudia
Kategória:Narodenia v 1942
Kategória:Talianski jezuiti
Kategória:Talianski kánonisti
Detská láska

náhľad|Dve bozkávajúce sa malé deti (asi 1898)
**Detská láska** (, doslovne „šteňacia láska“), známa aj ako **crush** [vyslov: kraš], je neformálny termín pre pocity romantickej lásky, ktorú jedinci často pociťujú počas detstva a ranej puberty. Je to zamilovanosť, ktorá sa zvyčajne rozvíja niekoho vzhľadom a príťažlivosťou na prvý pohľad. Je pomenovaná podľa podobnosti s obdivujúcou, uctievajúcou náklonnosťou, ktorú môže cítiť šteňa. Vek šteniatok je od 2 mesiacov do 2 rokov a predpokladá sa, že sú poháňané adolescentnými hormónmi. Niektorí vedci si však myslia, že vzniká v dôsledku prirodzeného vývoja mozgu na začiatku dospievania.

Tento výraz sa môže používať hanlivo, pričom sa predpokladá, že aféra je v porovnaní s inými formami lásky povrchná a prechodná. Avšak Sigmund Freud zďaleka nepodceňoval silu ranej lásky a uznával platnosť „príslovečnej trvanlivosti prvých lások“.

## Referencie

## Pozri aj
* zamilovanosť
* detstvo
* puberta

## Zdroj

Kategória:Láska
Kategória:Detstvo
Iowa Wild

**Iowa Wild** je profesionálny hokejový tím v American Hockey League (AHL) so sídlom v Des Moines v Iowe. Sezónu 2013 – 2014 začal hrať ako pobočka tímu Minnesota Wild v National Hockey League (NHL) v AHL a domáce zápasy tímu sa konajú v aréne Wells Fargo.

Tím sa predtým volal Houston Aeros z Houstonu v Texase, než sa presťahoval do Des Moines, počnúc sezónou AHL 2013 – 2014 ako Iowa Wild. Wild je druhý tím AHL so sídlom v Des Moines po Iowa Stars, ktorí boli od roku 2005 do roku 2008 pobočkou Dallas Stars v AHL (v poslednej sezóne tímu (2008 – 2009) boli známi ako Iowa Chops a boli spojení s Anaheim Ducks).

Spojenie medzi týmito dvoma franšízami Wild je prvým z dvoch medzi franšízami z oblasti Twin Cities a franšízami nižších lig v Iowe, keďže Minnesota Timberwolves z Národnej basketbalovej asociácie a Iowa Wolves z NBA G League tiež zdieľajú rovnakú afiliáciu.

## História
Franšíza Iowa Wild vznikla ako Houston Aeros, expanzný tím z roku 1994 v International Hockey League (IHL), ktorý hral v Compaq Center. Aeros boli jedným zo šiestich tímov IHL, ktoré sa v roku 2001, keď IHL zanikla, pripojili k American Hockey League (AHL). Po vstupe do AHL sa Aeros pripojili k rok starému expanznému tímu z National Hockey League, Minnesota Wild. AHL verzia Aeros vyhrala Calder Cup v roku 2003 a tiež sa dostala do finále Calder Cupu v roku 2011, ale prehrala s Binghamton Senators. V roku 2003 bolo väčšinové vlastníctvo franšízy predané spoločnosti Minnesota Sports and Entertainment, vlastníckej skupine Wild, zatiaľ čo bývalý majiteľ Chuck Watson si ponechal 10 % menšinový podiel spolu s rodákom z Houstonu Nickom Sheppardom, ktorý držal 4 % podiel. Tím potom presunul domáce zápasy do nového Toyota Center.

18. apríla 2013 tím Minnesota Wild oznámil, že tím Minnesota Sports and Entertainment nedokázal dosiahnuť nájomnú zmluvu s Toyota Center a tím Aeros sa od sezóny 2013 – 2014 presťahuje do Des Moines v Iowe s domácimi zápasmi v aréne Wells Fargo. Úvodná sezóna tímu Iowa Wild sa začala 12. októbra víťazstvom 1:0 nad tímom Oklahoma City Barons. Návštevnosť otváracieho večera bola 10 200 divákov. Tím sa počas prvých piatich sezón nepodarilo dostať do play-off.

22. februára 2018 predĺžili Minnesota Wild zmluvu do roku 2023. V roku 2019 sa tím prvýkrát od presťahovania z Houstonu dostal do play-off, kde dosiahol finále divízie a prehral s Chicago Wolves v šiestich zápasoch. Nasledujúcu sezónu 2019 – 2020 skrátila pandémia COVID-19, Wild držali druhé miesto v divízii a play-off sa nekonali. Sezóna 2020 – 21 bola následne kvôli pandémii odložená, sezóna bola skrátená a play-off o Calder Cup sa nekonali.

## Hráči

### Aktuálna zostava
Aktualizované 3. mája 2025.

## Referencie
Noc v múzeu

**Noc v múzeu** () je séria pôvodne troch amerických filmov, ktoré režíroval Shawn Levy a ktorých scenár napísali najmä Thomas Lennon a Robert Ben Garant. V roku 2022 vznikol animovaný film *Noc v múzeu: Kahmunrah sa vracia*, ktorého režisérom bol Matt Danner. Hlavnú úlohu nočného strážnika v múzeu Larry Daleya stvárnil v prvých troch filmoch americký herec Ben Stiller.

## Filmy série
Séria sa skladá zo štyroch filmov:

* *Noc v múzeu* (2006)
* *Noc v múzeu 2* (2009)
* *Noc v múzeu: Tajomstvo hrobky* (2014)
* *Noc v múzeu: Kahmunrah sa vracia* (2022) – animovaný

## Herecké obsadenie

## Filmový štáb

## Technické parametre

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Filmové série USA
Daina Taimiņa

**Daina Taimiņa** (* 19. august 1954) je lotyšská matematička a bývalá adjunktná docentka matematiky na Cornell University, známa vďaka vývoju modelovania hyperbolickej geometrie s háčkovanými objektmi.

## Vzdelanie a kariéra
Taimiņa študovala všetky svoje štúdiá v Rige v Lotyšsku, kde v roku 1977 promovala s vyznamenaním (summa cum laude) z Lotyšskej univerzity a v roku 1990 dokončila svoju doktorskú prácu v odbore Teoretická počítačová veda, pričom vedúcim jej práce bol Rūsiņš Mārtiņš Freivalds. Kvôli obmedzeniam vtedajšieho sovietskeho systému nemohla svoju doktorskú právu obhájiť v Lotyšsku a tak ju obhajovala v Minsku v Bielorusku, na základe čoho získala titul kandidát vied. Táto situácie vysvetľuje to, že jej doktorský titul bol oficálne udelený Ústavom matematiky Národnej akadémie vied Bieloruska. Potom, čo Lotyšsko opäť získalo nezávislosť v roku 1991, získala Taimiņa vyšší doktorský titul z matematiky na Lotyšskej univerzite, kde 20 rokov učila.

Taimiņa sa stala súčasťou Cornell Math Department v decembri 1996.

Taimiņa spojila svoju obľubu matematiky a háčkovania a je jednou z 24 matematikov a umelcov, ktorí tvoria tím Mathemalchemy.

## Hyperbolické háčkovanie
Počas návštevy workshopu na Cornell University ohľadne vyúky geometrie pre univerzitných profesorov v roku 1997 videla Taimiņa krehký papierový model hyperbolickej roviny, ktorý vytvoril vedúci workshopu, David Henderson, na základe dizajnu od geometra Williama Thurstona. Tento model bol vyrobený z úzkych kruhových pásov papiera pozliepaných dokopy. Rozhodla sa, že vytvorí pevnejšie modely a tak ich uháčkovala. Prvú noc po tom, čo videla papierové modely na workshope, začala experimentovať s algoritmami na vytvorenie vzoru na háčkovanie, pričom si hyperbolickú rovinu predstavovala ako exponenciálny rast.

Podľa vyjadrenia jej študentov urobili jej modely veľký rozdiel počas výuky. Študenti sa vyjadrili, že sa im páčil tento taktilný spôsob spoznávania hyperbolickej geometrie pomocou hmatu, a že im to pomohlo získať skúsenosť s týmito povrchmi a ich pochopením. Presne toto chýbalo i Taimiņe samotnej, keď sa po prvýkrát učila o hyperbolických rovinách, a vďaka čomu sú jej modely tak efektívne. Neskôr sa tieto modely stali preferovaným spôsobom výuky hyperbolických priestorov v geometrii.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Lotyšskí matematici
Kategória:Vyučujúci na Cornell University
Karolína Nasavsko-saarbrückenská

**Karolína Nasavsko-Saarbrückenská** (* 12. august 1704 – † 25. marec 1774, Darmstadt) bola sobášom zweibrückenská falckgrófka.

## Život
Karolína sa narodila ako dcéra grófa Ľudovíta Crata Nasavsko-Saarbrückenského a grófky Filipíny Henriety z Hohenlohe-Langenburgu.

Dňa 21. septembra roku 1719 sa Karolína ako pätnásťročná vydala za svojho až štyridsaťštyriročného krstného otca a to Kristiána III. Falcko-Zweibrückenského. Svadobný sobáš sa uskutočnil na pôde zámku Lorenzen v Nasavsku. Karolína priviedla na svet dovedna Karolína štyri deti:

* 1. Karolína Falcko-Zweibrückenská (* 9. 3. 1721, Štrasburg – † 30. 3. 1774, Darmstadt)
*: ⚭ 1741 Ľudovít IX. Hesensko-Darmstadtský (* 15. 12. 1719 Darmstadt – † 6. 4. 1790 Pirmasens), langróf hesensko-darmstadtský od roku 1768 až do svojej smrti
* 2. Kristián IV. Falcko-Zweibrückenský (* 6. 9. 1722, Bischweiler – † 5. 11. 1775, Herschweiler-Pettersheim), falckgróf zweibrückenský od roku 1735 až do svojej smrti
*: ⚭ 1751 Mária Johana Camasse (* 2. 9. 1734 Münster – † 1. 12. 1807, Paríž), morganatické manželstvo
* 3. Fridrich Michal Falcko-Zweibrückenský (* 27. 2. 1724, Ribeauvillé – † 15. 8. 1767, Schwetzingen), poľný maršal Svätej ríše rímskej
*: ⚭ 1746 Mária Františka Falcko-Sulzbašská (* 15. 6. 1724, Schwetzingen – † 15. 11. 1794, Sulzbach)
* 4. Kristína Henrieta Falcko-Zweibrückenská (* 16. 11. 1725, Ribeauvillé – † 11. 2. 1816, Bad Arolsen)
*: ⚭ 1741 Karol August Waldeck (* 24. 9. 1704, Hanau – † 19. 8. 1763, Bad Arolsen), knieža waldecko-pyrmontský od roku 1728 až do svojej smrti.

Roku 1735, teda v čase, keď Kristián III. skonal, prevzala Karolína na päť regentstvo so súhlasom cisára Karola VI.

V rokoch 1744 až 1774 žila na zámku Bergzabern. Zomrela dňa 25. marca roku 1774 ako šesťdesiatdeväťročná v Darmstadte, ktorý bol taktiež miestom jej posledného odpočinku.

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Úmrtia 25. marca
Kategória:Úmrtia v 1774
Kategória:Narodenia 12. augusta
Kategória:Narodenia v 1704
Pasta alla Norma

**Pasta alla Norma**, predtým nazývané **pasta con le melanzane** (doslovne *cestoviny s baklažánmi*), je cestovinové jedlo z baklažánu typické pre sicílsku kuchyňu, najmä Cataniu.

Pozostáva z penne alebo iných cestovín s paradajkovou omáčkou, do ktorej sa pridajú plátky vyprážaného baklažánu a podáva sa so strúhaným syrom ricotta salata a často bazalkou.

Bola pomenovaná na počesť rodáka z Catanie Vincenza Belliniho, skladateľa opery *[[Norma (opera)|Norma]]*. Hovorí sa, že taliansky spisovateľ Nino Martoglio zvolal „Toto je pravá ‚Norma‘!“, čo znamená majstrovské dielo, keď ochutnal toto jedlo, hoci meno nie je doložené až do desaťročí po jeho smrti.

V roku 2018 sa pasta alla Norma stalo „jedlom roka“ turistického ocenenia Borsa internazionale del turismo.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianska kuchyňa
Kategória:Cestoviny
Trnovský potok (prítok Gánovského potoka)

**Trnovský potok** alebo staršie **Tarnovský potok** je vodný tok v Popradskej kotline na území okresu Poprad. Je to ľavostranný prítok Gánovského potoka v povodí Hornádu s dĺžkou približne 4,5 km a je tokom VI. rádu.

## Priebeh toku
Potok pramení na juhovýchode Podtatranskej kotliny, v geomorfologickom podcelku Popradská kotlina a jej časti Vrbovská pahorkatina, v lokalite Dlhé hony, v nadmorskej výške približne  Od prameňa v lokalite súvislého porastu južne od diaľnice D1 tečie juhozápadným smerom, postupne sa stáčajúc na juh. Priberá krátky pravostranný a onedlho aj významnejší ľavostranný prítok spod Klinov (). Vteká do osady Kišovce, kde sa stáča na juhozápad, no v centre sa točí na juh a priberá významný pravostranný prítok od Šváboviec. Podteká tu cestu I/18, onedlho opúšťa osadu a cez lokalitu Medzi horami pokračuje do osady Primovce, kde priberá ďalší významný, ľavostranný prítok z Hôrky. Na dolnom toku vedie lúkami k úpätiu Kozích chrbtov, kde sa v nadmorskej výške približne  vlieva ľavostranne do Gánovského potoka v povodí rieky Hornád. Potok patrí do širšieho povodia rieky Slaná.

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Hôrka v okrese Poprad v Prešovskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Podtatranská kotlina
* Popradská kotlina, Vrbovská pahorkatina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Podtatranskej kotline
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Poprad
Kategória:Hôrka
Gregoriana

**Gregoriana** môže byť:

* pápežská univerzita, pozri Pápežská univerzita Gregoriana
* vokálny súbor, pozri Vokálny súbor Gregoriana
* mužský spevácky zbor, pozri Schola Gregoriana Pragensis
* sólový album Báry Basikovej, pozri pod Bára Basiková
* planétka 14659 Gregoriana, pozri Gregoriana (planétka)
Pug

**Pug** môže byť:
* prezývka viacerých osôb, pozri Pug (prezývka)
* fiktívna postava, pozri Pug (fiktívna postava)

**PUG** môže tiež byť:
* Pápežská univerzita Gregoriana
* Port Augusta Airport (IATA kód)
Lemešík

**Lemešík** je potok v regióne Malohont, na území obce Lukovištia v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Revúcka vrchovina. Ústi do Papče. Od sútoku zdrojníc po ústie má dĺžku . Rád toku VII.  

## Začiatok
Začína sa sútokom zdrojníc v  v poľnohospodárskom extraviláne v trvalých trávnych porastoch obkolesených ornou pôdou severozápadne od poľa *Lukovištská hora*, na západnom okraji strednej časti územia obce Lukovištia, v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji, v regióne Malohont. Severná zdrojnica s dĺžkou  pramení v  a západná zdrojnica s dĺžkou  pramení v ; obe zdrojnice na území Lukovíšť.

## Opis toku
Od sútoku zdrojníc tečie východným smerom, v  podteká cestu spájajúcu Lukovištia s obcou Drienčany, ľavým brehom obmýva pole *Jelšina*, mení smer na juhovýchod, ľavým brehom obmýva les aj lúku aj pole *Lemešík*, pravým brehom obmýva pasienok *Faráš*, mení smer na východ, ľavým brehom obmýva lúku *Brody*, na východnom okraji južnej časti územia Lukovíšť v poľnohospodárskom extraviláne priamo na obecnej hranici s obcou Drienčany v  ústi do Papče ako jej pravostranný prítok. *Lemešík* patrí do okresu Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Patrí do geomorfologického celku Revúcka vrchovina a geomorfologického podcelku Železnícke predhorie. *Lemešík* nemá prítoky.

## Pôvod názvu
Názov vodného toku *Lemešík* má pôvod v názve lesa, lúky aj poľa *Lemešík* v obci Lukovištia, cez ktoré preteká. Toponymum *Lemešík* bolo prenesené na vodný tok bez zmeny a tým bolo utvorené jednoslovné hydronymum *Lemešík* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Nemožno vylúčiť ani opačný postup pomenovacieho procesu: *názov potoka* → *názov lesa*; žiada sa ďalší výskum. Pomenovací proces toponyma *Lemešík* vychádzal z historického apelatíva *lemäz, lemez* vo význame *neotesaná časť kmeňa stromu využívaná na zhotovovanie krovov, rebríkov, plotov*, v názve so zmenou *ź* → *ž* a rozšírením o zdrobneninový formant *-ík* s prihliadnutím na apelatívum *lemeš* vo význame *kovová časť pluhu*. Názov vodného toku *Lemešík* bol štandardizovaný v roku 1976. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Lemešík* je jedinečným hydronymom (máj 2025).

## Referencie

 

Kategória:Vodné toky v okrese Rimavská Sobota 
Kategória:Potoky na Slovensku 
Kategória:Vodné toky v Revúckej vrchovine
Kategória:Lukovištia
Pápežská univerzita Gregoriana

**Pápežská univerzita Gregoriana** je najstaršou a najväčšou z pápežských univerzít v Ríme. Jej počiatky siahajú k iniciatíve zakladateľa Spoločnosti Ježišovej, svätého Ignáca z Loyoly, ktorý v roku 1551 položil základy Rímskeho kolégia. V roku 1584 kolégium zreorganizoval a finančne podporil pápež Gregor XIII. Dnešný názov univerzita oficiálne prijala v roku 1873 z podnetu pápeža Pia IX. 

V 20. storočí kvôli počtu študentov, ako aj kvôli rastúcej rozmanitosti škôl, inštitútov a fakúlt, univerzita potrebovala širšie a dôstojnejšie sídlo, ktoré bolo zo závetu pápeža Pia XI. postavené v blízkosti Colle del Quirinale na námestí Piazza della Pilotta a slávnostne bolo otvorené 6. novembra 1930.

Následne sám Pius XI. nariadil, aby sa Pápežský biblický inštitút a Pápežský východný inštitút pripojili k univerzite, avšak za predpokladu, že oba inštitúty budú z právneho hľadiska autonómne. Od 19. mája 2024 boli na žiadosť pápeža Františka oba inštitúty zverené Spoločnosti Ježišovej začlenené do univerzity natrvalo. Od roku 1993 sa veľký kancelár Pápežského orientálneho inštitútu na príkaz pápeža Jána Pavla II. stal prefektom Kongregácie pre východné cirkvi. Pápež Benedikt XVI. 3. novembra 2006 opäť potvrdil zverenie univerzity Spoločnosti Ježišovej a jej prvoradé miesto v prioritách Spoločnosti Ježišovej ako inštitúcie veľkého významu pre univerzálnu Cirkev a partikulárne cirkvi.

Na Pápežskej Gregorovej univerzite študuje vyše 2900 študentov vyše 120 národností (2024).

## Súčasti

* Collegium Maximum
* Pápežský biblický inštitút
* Pápežský východný inštitút
* Fakulta teologická
* Fakulta kanonického práva
* Fakulta filozofická
* Fakulta dejín a kultúrneho dedičstvo
* Fakulta cirkvi
* Fakulta misiológie
* Fakulta spoločenských vied
* Fakulta biblických vied
* Fakulta starovekých blízkovýchodných štúdií
* Fakulta východných kresťanských štúdií
* Fakulta východného kanonického práva

## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Univerzity v Taliansku
Kategória:Pápežské univerzity
Kategória:Vysoké školy v Ríme