open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zázračný autobus

**Zázračný autobus** je hudobný televízny film pre deti Československej televízie v Bratislave z roku 1982. Vo filme bol použitý kĺbový autobus Ikarus 280, ktorý bol pre túto úlohu patrične vymaľovaný - veľké modré oči, klaunovský nos a rozosmiate ústa. V televíznom filme si okrem hereckej osobnosti Ivana Krajíčka zahrala aj vtedy mladá speváčka Darinka Rolincová, čo bol jej prvý film v ktorom účinkovala.

## Obsadenie
*Ivan Krajíček
*Alojz Kramár
*Jozef Majerčík
*Ivan Krivosudský
*Darinka Rolincová
*Michaela Mikulášová-Čobejová (neuvádzaná v titulkoch)
*Dana Dinková
*deti bratislavských škôl

## Tvorcovia
*Georgis Skalenakis – réžia
*Robert Hojnoš –  II. režisér
*Igor Turis –  pomocný režisér
*Tomáš Janovic, Gabriela Vyskočilová – námet a scenár
*Ali Brezovský – hudba
*štúdiový orchester – hudba
*Ali Brezovský – dirigent
*Tomáš Janovic – texty piesní
*Gabriela Vyskočilová – dramaturgia
*Boris Slovák – choreografia
*Anton Krajčovič – architekt
*Vojtech Brázdovič – výprava
*Blažena Dollingerová – masky
*Ľubica Városová, Ľubica Jariabková – návrhy kostýmov
*Alexander Kiss – kostýmy
*J. Bláha – výtvarná spolupráca
*Alfréd Benčič – strih
*Milan Strojný – zvuk
*Katarína Semanová – skript
*Vladimír Ješina – kamera
*Ján Mančuška – II. kameraman
*Gejza Nagy, Mária Strakáčová – zástupcovia vedúceho výroby
*Alexej Artim – vedúci výroby

## Soundtrack: Rozprávkový autobus

LP platňa **Rozprávkový autobus**, ktorú vydalo v roku 1982 vydavateľstvo OPUS obsahuje skladby z televízneho filmu **Rozprávkový autobus**. Skladba „ZOO“ vyšla v roku 1981 na LP platni Cengá do triedy z rovnomenného televízneho filmu. Skladby „Harmonika, harmonika“ a „ZOO“ vyšli taktiež na rozšírenej reedíci debutového albumu Darinky Rolincovej *[[Keby som bola princezná Arabela]]* v roku 2021. Skladby sú nahrané z produkcie Československej televízie v Bratislave.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;Hudobníci
*Darinka Rolincová (A1, A2, B1) – spev
*Detský zbor Československého rozhlasu v Bratislave (A1, A2, B1, B2) – spev
*Orchester Silulety (A1, A2, B1, B2)
*Ali Brezovský (A1, A2, B1, B2) – dirigent
;Produkcia
*Ali Brezovský – hudba
*Tomáš Janovic – texty piesní
*Štefan Danko – zodpovedný redaktor
*Tatjana Hojčová – fotografia
*Otto Nittnaus – dizajn

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 
* ''Detský Zbor Čs. Rozhlasu V Bratislave, D. Rolincová – Rozprávkový autobus'' (LP) na Discogs

Kategória:Detské hudobné albumy
Kategória:Hudobné albumy z 1982
Kategória:Televízne filmy
Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Slovenské muzikály
Kategória:Detské muzikály
Kategória:Filmy z 1982
Kategória:Filmy podľa názvu
Viecha

**Viecha** môže byť:

* chumáč, vecheť (slamy)
* vináreň s predajom vlastného vína
* ozdobený strom (máj), stavaný na sviatok Ducha Svätého
* vrch v Spišsko-gemerskom krase, pozri Viecha (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
* vrch vo Veľkej Fatre (), pozri Viecha (vrch vo Veľkej Fatre)
Ploštiny

**Ploštiny** () je názov vrchu v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Muránskou Hutou, približne  severne od Revúcej.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Šumiac. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Muránska Huta a severne ležiaca Červená Skala a Šumiac, severozápadným smerom sa nachádza Vaľkovňa, juhozápadne Muráň, južne Muránska Zdychava a severovýchodne Telgárt. Vrch leží v Národnom parku Muránska planina a na južnom úpätí sa nachádza prírodná rezervácia Mokrá Poľana.

## Opis
Ploštiny ležia na východe strednej časti Muránskej planiny, nad sedlom Javorinka. Severne sa nachádza Grúň () a Viecha (), západne Lopušná (), Veľký Cigán (), Kľak (), Pavelková () a Šiance (), južne Cigánka (), Petrov vrch (), Radzim () a Kohút () a východne Lehotská hoľa (), Čelo (), Stolica (), Kyprov () a Magura (). Severozápadné svahy odvodňuje potok Trsteník do Hrona, voda z juhovýchodných odteká Hutským potokom do riečky Muráň v povodí Slanej. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať najmä okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízke Tatry a Stolické vrchy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no blízkym okolím vedie:

*  modro značený turistický chodník južným úbočím zo sedla Javorinka na rázc. Pod skalou (smer Veľká lúka)
*  žlto značený chodník severným úbočím z rázc. Salašná na Veľkú lúku

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Muránska planina
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vrchy v Muránskej planine
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Šumiac
Nitrianska galéria

**Nitrianska galéria** je fondová a pamäťová inštitúcia, ktorá organizuje výstavy regionálneho, celoslovenského i medzinárodného charakteru. Usporadúva rozličné kultúrne, vzdelávacie a výchovné podujatia a programy (koncerty, literárne besedy so súčasnými spisovateľmi, prednášky o súčasnom umení, komentované prehliadky výstav, výtvarné workshopy, tvorivé dielne, výchovno-vzdelávacie programy pre školy a pod.).  Zriaďovateľom Nitrianskej galérie je Nitriansky samosprávny kraj.  

## Zbierka a diela Nitrianskej galérie
Počas roka 2020, 2021 - v čase svetovej epidémie koronavírusu, keď boli všetky verejné inštitúcie zatvorené, kurátori Nitrianskej galérie začali vysielať youtubovú sériu videí, interpretujúcich diela zo stálej zbierky Nitrianskej galérie pod názvom *Bezgaleristi*.

Nitrianska galéria spravuje bohatú zbierku diel, v ktorej dominujú počtom diela *Františka Studeného* (1890 - 1960), a dlhoročného obyvateľa Nitry *Maximiliána Schurmanna* (1890 - 1960), ktorý v Nitre viedol súkromnú maliarsku školu. Diela zo zbierky *Nitrianskej galérie* je možné si pozrieť na webe umenia.

## Referencie


Kategória:Galérie na Slovensku
Marturos

**Marturos** je slovenská melodic metalová kapela pôvodom z Prievidze (Trenčiansky kraj, Slovensko). Kapelu založili v roku 2015 speváčka Maggee Marturos a bubeník Matúš Minich. Neskôr sa k nim pridali gitarista Roman Kevický, basgitarista Juraj Ondrejmiška a druhý gitarista Adrián Rajnoha. Spoločne nahrali v roku 2019 ich prvý štúdiový album **Nameless**, ktorý vyšiel pod záštitou českého vydavateľstva Support Underground. 

V septembri 2019 z kapely odišiel basgitarista Juraj Ondrejmiška a nahradil ho Marián "Maňo" Švec. V októbri toho istého roku Marturos oznámili aj zmenu na poste gitaristu a Adriána nahradil Maroš Maliček. V novej zostave začali pripravovať materiál na druhý štúdiový album.  Ďalšiu personálnu zmenu ohlásili v marci 2023. Gitaristu Romana Kevického vystriedal Alexander Frohlich.

Prvý oficiálny videoklip vydali v júli 2020 k singlu „As You Sow, So Shall You Reap“. Ďalší singel, „The Path“, vyšiel taktiež s videoklipom v septembri 2021. Posledný z trojice singlov vydaných ako predzvesť druhého štúdiového albumu zavŕšila skladba „Idea Arachno“ v apríli 2022.

Druhý štúdiový album **Thy Will Be Done** vyšiel 19. septembra 2022. Na zvuku a produkcii sa podieľal Ľubomír Mazák (Randal Group Production, Rita Studio). 

Vo februári 2023 vyšlo prvé oficiálne lyrics video k singlu „Plastic Sea“. 

Kategória:Hudobné skupiny z 2015
Kategória:Melodickodeathmetalové hudobné skupiny
Kategória:Slovenské heavymetalové hudobné skupiny
Nultý album

***Nultý album*** (s podtitulom *Pôvodné nahrávky z rokov 1976 – 1978*) je názov kompilácie dvanástich skladieb slovenskej skupiny Modus, ktorú v roku 2023 zostavil hudobný producent Juraj Čurný a v tom istom roku vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. 

V prípade tejto kompilácie ide o zbierku piesní, ktoré, okrem „S tou nádejou choď spať“, boli v rokoch 1976–78 vydané na 7"&nbsp;singloch. Mali potenciál, podobne ako *[[Zvoňte, zvonky]]* od skupiny Prúdy, byť zbierkou na debutovom albume kapely Modus. V tomu čase bola na adresu skupiny v komunistickom denníku ''Rudé právo'' zverejnená poznámka „Modus se shledal v prvcích kosmopolitních...“, ktorá spôsobila, že z albumu s piesňami, ktoré už boli pred jeho vydaním federálnymi hitmi nakoniec nič nebolo.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;Hudobníci
* Ján Lehotský – klávesové nástroje, vokály, spev (6, 8)
* Miroslav Žbirka – rytmická gitara, vokály, spev (1, 2, 5, 7, 9, 10, 12)
* Marika Gombitová – spev (1, 3, 8, 11), perkusie, vokály
* Štefan Havaši – basová gitara (1 až 4, 6, 10, 11)
* Ladislav Lučenič – basová gitara (5, 7 až 9, 12), vokály
* Miroslav Jevčák – bicie nástroje (1 až 4, 6 až 12), spev (1), vokály
* Cyril Zeleňák – bicie nástroje (5)
* Karel Witz – sólová gitara (1 až 3, 6, 10, 11)
* Vladimír Kapitán – sólová gitara (6)
* Viliam Pobjecký – sólová gitara (7, 9, 12)
;Produkcia 
* Juraj Čurný – kompilácia
* Ladislav Krajčovič – remastrovanie
* Juraj Čurný, Oskar Lehotský – sprievodný text na obale
* Ján Lehotský, Peter Procházka – fotografie
* Slavomir Gibej – dizajn

## Referencie

Kategória:Kompilačné albumy z 2023
Kategória:Albumy skupiny Modus
Nikolaj Ivanovič Bucharin

**Nikolaj Ivanovič Bucharin** (; * 9. október, podľa juliánskeho kalendára 27. september 1888 – † 15. marec 1938) bol boľševický revolucionár, sovietsky politik, marxistický filozof a ekonóm, plodný autor revolučných teórií.

## Život
Bucharinov politický život sa začal v jeho šestnástich rokoch, keď sa spolu so svojím celoživotným priateľom Iliom Erenburgom zúčastňovali na študentských aktivitách na Moskovskej univerzite súvisiacich s ruskou revolúciou v roku 1905. V roku 1906 vstúpil do Ruskej sociálnodemokratickej robotníckej strany. Ako mladý muž strávil šesť rokov v exile, kde úzko spolupracoval s kolegami z exilu Vladimirom Leninom a Levom Trockým. Po revolúcii vo februári 1917 sa vrátil do Moskvy, kde mu jeho boľševické zásluhy vyniesli vysokú hodnosť v strane a po októbrovej revolúcii sa stal redaktorom ich novín Pravda.

V rámci boľševickej strany bol Bucharin spočiatku ľavicovým komunistom, ale od roku 1921 sa postupne posúval doprava. Jeho silná podpora a obhajoba novej hospodárskej politiky (NEP) ho nakoniec priviedla na čelo pravicovej opozície. Koncom roka 1924 sa Bucharin vďaka tomuto postoju stal hlavným spojencom Josifa Stalina, ktorý čoskoro vypracoval novú Stalinovu teóriu a politiku socializmu v jednej krajine. V rokoch 1926 až 1929 mal Bucharin ako generálny tajomník výkonného výboru Kominterny veľkú moc. Stalinovo rozhodnutie pokračovať v kolektivizácii však oboch mužov rozdelilo a Bucharin bol v roku 1929 vylúčený z politbyra.

Keď sa v roku 1936 začala veľká čistka, niektoré Bucharinove listy, rozhovory a odpočúvané telefonáty naznačovali nelojálnosť. Vo februári 1937 bol Bucharin zatknutý a obvinený zo sprisahania s cieľom zvrhnúť sovietsky štát. Po ukážkovom procese, ktorý odradil mnohých sympatizantov komunistov zo Západu, bol v marci 1938 popravený.

## Bucharin v Prahe
Vo februári 1936 Bucharin, ktorý bol v tom čase šéfredaktorom oficiálnych novín sovietskej vlády Izvestija, odcestoval do Francúzska, aby v archívoch študoval dokumenty týkajúce sa dejín socializmu a robotníckeho hnutia, najmä Parížskej komúny. Cestou do Paríža sa na niekoľko dní zastavil v Prahe. Pri tejto príležitosti Spoločnosť pre kultúrne a hospodárske zblíženie so Sovietskym zväzom zorganizovala 29. februára 1936 pre svojich členov a pozvaných hostí večer, na ktorom Bucharin predniesol dvojhodinovú prednášku, v ktorej hovoril o intelektuálnej a materiálnej kultúre tej doby.

## Referencie

## Pozri aj

* Červený teror
* Komiterna
* Marxizmus-leninizmus

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Bucharin: *[https://www.marxists.org/archive/bukharin/works/1933/teaching/intro.htm Marxove učenia a ich historický význam]*

## Zdroj

Kategória:Osobnosti z Moskvy
Kategória:Ruskí ekonómovia
Kategória:Ruskí politici
Kategória:Ruskí revolucionári
Kategória:Ruskí filozofi
Kategória:Ruskí novinári
Kategória:Ruskí karikaturisti
Kategória:Starí boľševici
Kategória:Teoretici marxizmu
Kategória:Sovietski politici
Kategória:Filozofi 20. storočia
Kategória:Popravení politici
Kategória:Členovia Ruskej akadémie vied
Kategória:Obete Veľkého teroru
Poltárska pahorkatina

**Poltárska pahorkatina** je geomorfologická časť Lučenskej kotliny, podcelku Juhoslovenskej kotliny. Zaberá územie v okolí rieky Ipeľ a jej prítokov v okrese Poltár, Rimavská Sobota a Lučenec. 

## Polohopis
Územie zaberá centrálnu časť Juhoslovenskej kotliny, presnejšie severnú časť Lučenskej kotliny. Na východe susedí Oždianska pahorkatina (časť Rimavskej kotliny), južne a západne nadväzujú Novohradské terasy a severne sa nachádza Cinobanské predhorie, čoby podcelok Revúckej vrchoviny a jej časti Lovinobanská a Málinská brázda. Územie odvodňuje rieka Ipeľ a jeho prítoky Slatinka na západe a Suchá na východe.

Poltárska pahorkatina leží v Banskobystrickom kraji, na území okresov Rimavská Sobota, Lučenec a Poltár. Z významných sídiel sa tu na západe okrajovo nachádza Lučenec, na severe Kalinovo a Poltár a na východe Hrnčiarska Ves. Okrajom územia vedie rýchlostná cesta R2 a stredom pahorkatiny cesta I/16 zo Zvolena cez Lučenec do Rožňavy a cesta II/595 do Poltára. Hlavný cestný ťah na západe kopíruje železničná trať Zvolen – Košice a centrálnou časťou vedie železničná trať Lučenec – Utekáč.

## Turizmus
Mierne zvlnená krajina je pre turistov zaujímavá predovšetkým kvôli historickým pamiatkam, pretože ide zväčša o hospodársky využívané územie bez rozsiahlejších lesov a vyšších vrchov.

## Referencie

## Pozri aj
* Juhoslovenská kotlina
* Lučenská kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Juhoslovenská kotlina
Kategória:Lučenská kotlina
Morca-della

**Morca-della** alebo **morca-dellová omáčka** (komerčne známa ako **Morca-Della**) je mäsovo-sójová omáčka na špagety. Ide o termosterilizovaný výrobok a vlajkovú loď konzervárne Tatrakon v Poprade od marca 1985.

## Referencie

Kategória:Omáčky
Kategória:Slovenská kuchyňa
Viecha (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Viecha** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Šumiacom, približne  severne od Revúcej.

## Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Šumiac. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná osada Zlatno a Vaľkovňa, severovýchodne sa nachádza Šumiac a Červená Skala a južne Muránska Huta. Vrch leží v Národnom parku Muránska planina a na severných svahoch sa nachádza prírodná rezervácia Zlatnica.

## Opis
Viecha leží v severnej časti Muránskej planiny. Východne sa nachádza Grúň (), Dlhý vrch (), Magura (), Priehybka (), Kyprov () a Stolica (), južne Čelo (), Ploštiny (), Šiance () a Lopušná (), západne Veľký Cigán (), Kľak () a Hôrka () a severne Bartková (), Orlová (), Kráľova hoľa () a Kráľova skala (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Hron, kde vodu odvádza potok Sviniarka. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať najmä okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízke Tatry, Veporské a Stolické vrchy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi, alebo odbočením zo  zeleno značenej turistickej trasy, vedúcej južne ležiacou planinou z Červenej Skaly na rázc. Šindliarka.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Muránska planina
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vrchy v Muránskej planine
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Šumiac
Kultivované mäso

**Kultivované mäso** (taktiež známe pod inými názvami) je mäso produkované kultiváciou živočíšnych buniek *[[in vitro]].* Je to forma bunkového poľnohospodárstva.

Kultivované mäso sa vyrába pomocou techník tkanivového inžinierstva, ktoré sú priekopníkom v regeneratívnej medicíne. Jason Matheny spopularizoval tento koncept na začiatku 21. storočia po tom, čo bol spoluautorom článku o produkcii kultivovaného mäsa a vytvoril New Harvest, prvú neziskovú organizáciu na svete, ktorá sa venuje výskumu mäsa *in vitro*.

Kultivované mäso má okrem potenciálu na zmiernenie zmeny klímy potenciál riešiť aj vplyv výroby mäsa na životné prostredie, dobré životné podmienky zvierat, potravinovú bezpečnosť a ľudské zdravie
[náhľad|Video od New Harvest / [Nadácia X Prize|Xprize vysvetľujúce rozvoj kultivovaného mäsa a "post-zvieracej bio-ekonómie, poháňanou laboratórne pestovaným proteínom (mäso, vajcia, mlieko)" (dĺžka 3:09)]]
V roku 2013 Mark Post vytvoril hamburgerovú fašírku  vyrobenú z tkaniva pestovaného mimo zvieraťa. Odvtedy si pozornosť médií získali ďalšie prototypy kultivovaného mäsa: SuperMeat otvoril v Tel Avive reštauráciu „The Chicken“, aby otestoval reakciu spotrebiteľov na jeho „Chicken“ burger, zatiaľ čo „prvý svetový komerčný predaj bunkovo kultivovaného mäsa“ sa uskutočnil v decembri 2020 v Singapurskej reštaurácii 1880, kde sa predávalo mäso vyrobené americkou firmou Eat Just.

Zatiaľ čo sa väčšina úsilia sústreďuje na bežné druhy mäsa, ako je bravčové, hovädzie alebo kuracie mäso, ktoré predstavuje prevažnú časť spotreby v rozvinutých krajinách, spoločnosti ako Orbillion Bio sa zamerali na špičkové alebo neobvyklé druhy mäsa vrátane losieho, jahňacieho, bizónieho a hovädzieho mäsa Wagyu. Avant Meats prinieslo na trh kultivovaného kanca v roku 2021, zatiaľ čo iné spoločnosti venovali pozornosť rôznym druhom rýb a iným morským plodom.

Výrobný proces sa neustále vyvíja a je poháňaný spoločnosťami a výskumnými inštitúciami. Aplikácie kultivovaného mäsa viedli k etickým, zdravotným, environmentálnym, kultúrnym a ekonomickým diskusiám.  Údaje zverejnené mimovládnou organizáciou Good Food Institute ukázali, že v roku 2021 prilákali spoločnosti vyrábajúce mäso v Európe 140 miliónov dolárov. Kultivované mäso sa masovo vyrába v Izraeli.  Prvá reštaurácia, ktorá podáva kultivované mäso, bola otvorená v Singapure v roku 2021.

## Referencie

Kategória:Mäso
Kategória:Biotechnológia
Kategória:Práva zvierat
Homoľa

**Homoľa** môže byť:

* kužeľovitý, hore zaoblený útvar
* potok na Horehroní, pozri Homoľa (prítok Hrona)
* vrch v Spišsko-gemerskom krase, pozri Homoľa (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
* prírodná rezervácia v Spišsko-gemerskom krase, pozri Homoľa (prírodná rezervácia)
Artikulácia (fonológia)

**Artikulácia** je proces produkcie zvukov reči prostredníctvom pohybu orgánov rečového aparátu. Zahrňuje koordináciu a manipuláciu rôznymi časťami ústnej dutiny, vrátane jazyka, pier, zubov, mäkkého podnebia a hlasiviek. Artikulácia je nevyhnutná na vytvorenie rôznych zvukových jednotiek, nazývaných fonémy, ktoré tvoria základ reči v rôznych jazykoch.

Pri artikulácii sa rôzne orgány rečového aparátu pohybujú a upravujú priechodnú cestu vzduchu z pľúc k ústnej dutine. Napríklad pri tvorbe zvuku "p" sa spodné pery dotýkajú horného predných zubov, čím sa blokuje priechod vzduchu. Keď sa pripojí výbuch vzduchu z pľúc, dochádza k uvoľneniu blokády a vzniká zvuk.

Artikulačný aparát je schopný produkovať širokú škálu zvukov a tvarovať ich pomocou rôznych kombinácií artikulačných pohybov. Tieto pohyby môžu byť buď pasívne (napríklad prechod vzduchu cez otvorené ústa) alebo aktívne (napríklad pohyb jazyka alebo pier).

Artikulácia je dôležitou súčasťou štúdia fonetiky a fonológie, ktoré sa zaoberajú skúmaním zvukového systému reči v rôznych jazykoch a spôsobmi, akými sa tieto zvuky produkujú a rozpoznávajú.

Kategória:Fonetika
Kategória:Fonológia
Kategória:Jazykoveda
Jelšovská pahorkatina

**Jelšovská pahorkatina** je geomorfologická časť Lučenskej kotliny, podcelku Juhoslovenskej kotliny. Zaberá územie v okolí potoka Mašková a jej prítokov v západnej časti okresu Lučenec. 

## Polohopis
Územie zaberá centrálnu časť Juhoslovenskej kotliny, presnejšie západnú časť Lučenskej kotliny. Na severovýchode a juhovýchode nadväzujú Novohradské terasy, západne susedí Pôtorská pahorkatina (časť Ipeľskej kotliny) a severozápadne Ostrôžky. Väčšinu územia odvodňuje potok Mašková, smerujúca do rieky Ipeľ.

Jelšovská pahorkatina leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Lučenec a v širšom okolí obce Jelšovec. Na východnom okraji sa nachádza mesto Lučenec, na juhovýchodnom Veľká nad Ipľom. Južným okrajom územia vedie cesta II/585 z Lučenca do Dolnej Strehovej.

## Turizmus
Mierne zvlnená krajina s množstvom lesných porastov ponúka možnosti pre nenáročnú turistiku a cyklistiku. Východná časť je dostupná z blízkeho Lučenca, na ktorého okraji je vybudovaný športový areál. Z tejto lokality vychádza dvojica značených trás:

*  žlto značený chodník do obce Panické Dravce
*  modro značený chodník cez Ľuboreč na Lysec ()

## Referencie

## Pozri aj
* Juhoslovenská kotlina
* Lučenská kotlina
* Geomorfologické členenie Slovenska

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Juhoslovenská kotlina
Kategória:Lučenská kotlina
Veci začnú fungovať

***Veci začnú fungovať*** je názov debutového štúdiového albumu slovenskej skupiny Para. V roku 2000 tento album vydalo hudobné vydavateľstvo Unique Leader Records.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;Skupina Para
* Tomáš Šedivý – spev
* Juraj Marikovič, Matej Kubičár – gitary
* Matúš Vallo – basová gitara, spev
* Daniel Buzinkay – bicie nástroje
* Oliver Sadovský – perkusie
;Hostia
* Oskar Rózsa – klávesové nástroje, basa, programovanie, sampling, aranžmány dych. nástrojov, dejmbe
* Ivan Tásler – gitara, vokály
* Marek Rostoka – slide gitara
* Dušan Hrdlík – gitara, vokály
* Broňo Dobrota – sólová gitara
* Ľubor Priehradník – trúbla
* Miloslav Suchomel – saxofón
* Maroš Hečko – vokály
* Bety Majerníková – vokály
* Viktor Frešo – djembe
;Produkcia 
* Ján Došek, Tomáš Krchlík, Oskar Rózsa – nahrávanie, mixovanie, amstering
* Samuel Jaško – fotografie, dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2000
Kategória:Albumy skupiny Para
Kategória:Debutové albumy
Tomáš Šedivý

**Tomáš** „**Lasky**“ **Šedivý** (* 14. jún 1980, Bratislava) je slovenský spevák, známy ako líder skupiny Para.

## Životopis
Tomáš Šedivý ma ukončené štúdium na Gymnáziu Jura Hronca. To, že by chcel byť spevákom ho napadlo potom ako ho raz v roku 1997 oslovili na ulici tvorcovia programu *[[Slávici na ulici]]*, kde vystúpil v programe s piesňou „Edo“ od Roba Grigorova. Po tomto vystúpení ho oslovili zo skupiny Gleglo, v ktorej účinkoval asi rok. Do skupiny Para prišiel tri roky po jej založení a bol ich štvrtým spevákom v poradí. Pred ním v kapele spieval Marián Miezga, potom Michal Biely a aj súčasný hráč na bicie nástroje, Daniel Buzinkay.

Prezývku „Lasky“ má Tomáš Šedivý ešte zo základnej školy. Bolo to potom, ako jeden jeho spolužiak videl vo filme *[[Senzi finta]]* s Jeanom-Paulom Belmondom obrovského chlapa s prezývkou Lasky. Bolo to preto, lebo vtedy ešte desaťročný Tomáš Šedivý vyzeral, že vyrastie tiež do podobných výšok. Výška, síce nevyšla, no prezývka sa ujala natoľko, že ho takto volali doma aj otec s bratom.

## Referencie

Kategória:Para (hudobná skupina)
Kategória:Slovenskí rockoví speváci
Kategória:Slovenskí popoví speváci
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Homoľa (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Homoľa** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Telgártom, približne  severne od Revúcej.

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Telgárt. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Telgárt, západne sa nachádza Šumiac a Červená Skala, juhozápadne Muránska Huta a juhovýchodne Rejdová. Vrch leží v ochrannom pásme Národného parku Muránska planina.

## Opis
Homoľa leží na severovýchodnom okraji Muránskej planiny. Východne sa nachádza Borovniak (), Buchvald (), Trsteník () a Veľký Radzim (), južne Priehybka (), Kyprov (), Stolica () a Čelo (), západne Magura (), Ploštiny (), Dlhý vrch (), Grúň () a Orlová () a severne Kráľova hoľa (), Kráľova skala (), Gregová () a Rakytovec (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Hron, kde vodu z východnej časti odvádza potok Homoľa. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 

### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať najmä okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízke Tatry a Stolické vrchy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi z Telgártu.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Muránska planina
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vrchy v Muránskej planine
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Telgárt
Dean Kukan

**Dean Kukan** (* 8. júl 1993, Volketswil) je švajčiarsky profesionálny hokejový obranca, ktorý je v súčasnosti hráčom klubu ZSC Lions v National League (NL). Má český pôvod.

## Kariéra
Kukan hral v roku 2006 na Quebec International Pee-Wee Hockey Tournament s mládežníckym tímom z Zürichu. Už ako 16-ročný debutoval za GCK v Národnej lige B (NLB) a o dva roky neskôr v švajčiarskej národnej lige A za tím ZSC Lions. Po dvoch sezónach odišiel Kukan do klubu Luleå HF, ktorý hral vo švédskej hokejovej lige (SHL).

Tu si vybudoval stabilnú pozíciu obrancu počas šiestich sezón, v roku 2015 s klubom vyhral Ligu majstrov. Následne využil klauzulu možnosti odchodu do NHL po sezóne 2014-15 a 1. júna 2015 podpísal dvojročný vstupný kontrakt s Columbus Blue Jackets.

V sezóne 2015/16 Kukan debutoval v NHL 26. marca 2016, bolo to v zápase proti Nashville Predators v Bridgestone Arene. Na konci sezóny bol preradený na farmu do AHL a v roku 2016 získal Calder Cup.

9. júna 2017 Blue Jackets opätovne podpísali s Kukanom dvojcestnú zmluvu na ďalší rok. V drese farmárskeho klubu Cleveland Monsters bol nominovaný do Zápasu hviezd AHL v roku 2018. 7. februára 2020 podpísal Kukan s Blue Jackets predĺženie zmluvy o dva roky.

Vo svojej siedmej sezóne v Severnej Amerike v 2021–22 dosiahol v 41 zápasoch s Blue Jackets 3 góly a 11 bodov, čo bolo jeho kariérne maximum v NHL. 1. júna 2022 ako voľný hráč sa následne rozhodol vrátiť do rodného Švajčiarska a znovu sa pripojil k materskému klubu ZSC Lions na základe päťročnej zmluvy do roku 2027.

## Reprezentácia
Kukan svoju rodnú krajinu reprezentoval na juniorskej úrovni na majstrovstvách sveta juniorov do 18 rokov v rokoch 2010 a 2011 a na majstrovstvách sveta juniorov do 20 rokov v rokoch 2012 a 2013. V rokoch 2010 a 2012 hral na World Junior A Challenges.

Za seniorskú reprezentáciu hral Kukan na MS 2014, 2015, 2017, 2018, 2022 a 2023. Na MS 2018 získal Kukan striebornú medailu.

## Štatistiky
### Klubové

### Medzinárodné

## Ocenenia a vyznamenania

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

## Zdroj

Kategória:Švajčiarski hokejisti
Kategória:Hráči ZSC Zürich Lions
Kategória:Hráči Luleå HF
Kategória:Hráči Columbus Blue Jackets
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2014
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2015
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2017
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2018
Kategória:Účastníci MS v hokeji 2023
Kategória:Švajčiarske osobnosti českého pôvodu
Kategória:Hráči Asplöven HC
Cigánska pečienka

**Cigánska pečienka** (skratene a hovorovo *cigánska*) je typické slovenské jedlo rýchleho občerstvenia a pochúťka jarmokov, vinobraní či vianočných trhov. Jedlo je tiež prezývané „slovenský hamburger“. 

Ide o vyklepané plátky mäsa (bravčové karé od krkovičky, krkovička, chudý bôčik alebo ako alternatíva kuracie) marinované aspoň cez noc a sprudka pražené na tuku (bravčová masť alebo olej) s cibuľou, ktorá sa vloží do teplej, omastenej a horčicou potretej veľkej žemle. 

## História
Cigánska pečienka má podľa názvu pôvod v rómskej kuchyni a je tiež jej typickým jedlom. V minulosti sa jedlo pripravovalo pri príležitosti prvomájových osláv v ČSSR.

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Rýchle občerstvenie
Kategória:Slovenská kuchyňa
Inteligentný termostat

**Inteligentné termostaty** sú wi-fi termostaty, ktoré možno použiť s domácou automatizáciou a sú zodpovedné za ovládanie vykurovania, vetrania a klimatizácie domácnosti. Vykonávajú podobné funkcie ako programovateľný termostat, pretože umožňujú používateľovi ovládať teplotu svojho domova počas dňa pomocou plánu, ale obsahujú aj ďalšie funkcie, ako sú senzory a Wi-Fi pripojenie, ktoré vylepšujú možnosti nastavenia programovateľných termostatov.

Rovnako ako ostatné Wi-Fi termostaty sú pripojené k internetu cez Wi-Fi sieť. Umožňujú používateľom upravovať nastavenia vykurovania z iných zariadení pripojených na internet, ako je napríklad laptop alebo smartfóny. To umožňuje používateľom ovládať termostat na diaľku. Toto jednoduché používanie je nevyhnutné na zabezpečenie úspor energie: štúdie ukázali, že domácnosti s programovateľnými termostatmi majú v skutočnosti vyššiu spotrebu energie ako tie s jednoduchými termostatmi, pretože ich obyvatelia nesprávne naprogramujú alebo úplne vyradia z prevádzky.

Inteligentné termostaty tiež zaznamenávajú vnútorné/vonkajšie teploty, čas, kedy je systém HVAC v prevádzke, a môžu upozorniť používateľa, ak je potrebné vymeniť vzduchový filter systému. Tieto informácie sa zvyčajne zobrazia neskôr na zariadení pripojenom na internet, ako je napríklad smartfón.

## Referencie

Kategória:Elektrické súčiastky
Brutálna zostava

***Brutálna zostava*** je názov tretieho štúdiového albumu slovenskej skupiny Para. V roku 2004 tento album vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;Skupina Para
* Tomáš Šedivý – spev
* Juraj Marikovič, Matej Kubičár – gitary
* Matúš Vallo – basová gitara, spev
* Daniel Buzinkay – bicie nástroje
* Oliver Sadovský – perkusie
;Hostia
* Andrej Jóbus - fujara, koncovka, drumbľa
* Martin Wittgruber - klávesové nástroje
* Linda Drobejárová - spev
* Jana Kirschner - spev
* Zuzana Šebová - spev
* DJ Koki - scratch
* Erich "Boboš" Procházka - ústna harmonika
* Rado "Vrabec" Orth - vokály
* Iola - vokály
* Michal Mikušiak - trúbka
* Jozef Chorvát - trombón
* Michal Kaščák - spev
* Tomáš "Yxo" Dohňanský - basová gitara
* Samuel Alexander - kontrabas
* Špako - gitara
* Lyrik H - rep
* Igor "Ajdži" Sabo - kravské zvonce, udu drum, akordeón
* Marcela Mrázová - spev
* Ľubor Priehradník - klávesové nástroje
* Anton Majoroš- trombón
* Milan Tököly - pískanie
; Produkcia
* Matúš Vallo - výkonný producent
* Para, Robert Boška - fotografie
* Matúš Vallo, Sadovský VSA - dizajn obalu

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2004
Kategória:Albumy skupiny Para
Pôtorská pahorkatina

**Pôtorská pahorkatina** je geomorfologická časť Ipeľskej kotliny, podcelku Juhoslovenskej kotliny. Zaberá územie v okolí rieky Ipeľ a jej prítokov v okrese Veľký Krtíš. 

## Polohopis
Územie zaberá juhozápadnú časť Juhoslovenskej kotliny, presnejšie východnú časť Ipeľskej kotliny. Na východe susedí Jelšovská pahorkatina (časť Lučenskej kotliny), na severe pohorie Ostrôžky a Modrokamenské úboče (podcelok Krupinskej planiny) a na západe Čebovská pahorkatina a Hontianske terasy. Územie odvodňuje rieka Ipeľ a jeho prítoky Krtíš na západe, Stracinský potok a Stará rieka v strednej a Tisovník vo východnej časti.

Pôtorská pahorkatina leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Veľký Krtíš. Z významných sídiel sa tu na západe nachádza Veľký Krtíš, na juhu Bušince a v strednej časti Pôtor a Dolná Strehová. Od západu na východ vedie stredom pahorkatiny cesta I/75 z Veľkého Krtíša do Lučenca, severo-južným smerom vedie západným okrajom cesta II/527 od Senohradu cez Veľký Krtíš do Balážskych Ďarmôt, strednou a juhovýchodnou časťou prechádza cesta II/585 z Pôtora cez Dolnú Strehovú na Lučenec a z Dolnej Strehovej vedie údolím riečky Tisovník na sever cesta II/591. Strednou časťou je vedená aj železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš, ktorá je však bez osobnej prepravy a časť jej úseku vedie maďarským územím.

## Chránené územia
V južnej časti pahorkatiny sa nachádzajú prírodné rezervácie Seleštianska stráň, Kiarovský močiar, Hradište a Dedinská hora.

## Turizmus
Mierne zvlnená krajina ponúka možnosti na nenáročnú turistiku. Zaujímavé sú južné oblasti, no tiež okolie mesta Veľký Krtíš či Aquatermal pri Dolnej Strehovej. Značené turistické trasy sú len v okolí Modrého Kameňa.

## Referencie

## Pozri aj
* Juhoslovenská kotlina
* Ipeľská kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kategória:Juhoslovenská kotlina
Kategória:Ipeľská kotlina
Hégias z Atén

**Hégias** alebo **Hégésias** () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
 
Hégias, aténsky sochár z 1. štvrtiny 5. stor. pred Kr., bol podľa Pausania súčasníkom sochárov Onata a Agelada. Plínius uvádza, že bol činný v období 83. olympiády (448 – 444 pred Kr.), a to v období keď pôsobili Feidias, Alkamenes, Kritios a Nésiótes. Plíniov omyl je evidentný v tom, že Hégias, Kritios a Nésiótes na jednej strane a Feidias a Alkamenes na strane druhej, tvoria dve skupiny umelcov, ktoré sú z chronologického a umeleckého hľadiska celkom odlišné.

V antike sa za učiteľa Feidia považoval Hégias a inokedy známejší Ageladas z Argosu. Podľa mnohých znalcov jeho učiteľom bol pravdepodobnejšie Hégias. Feidias zrejme odpracoval svoje učňovské roky v Aténach koncom 70. rokov 5. stor. pred Kr., možno na prácach, ktoré si objednal Kimón. Plínius uvádza Hégia medzi sochármi tvoriacimi z bronzu, ale je možné, že pracoval aj s mramorom, ako napr. Anténor. Feidias sa teda mohol od neho naučiť obe tieto sochárske techniky.
 
Nezachovali sa od neho žiadne sochárske diela. Na Akropole v Aténach sa ale našli dva podstavce so signatúrami *Ἑγίας εποίεσεν* (Hégias zhotovil), ktoré boli pôvodne základňami bronzových sôch. Znalci oba nápisy na podstavcoch podľa typu písma datujú do obdobia tesne pred rokom 480 pred Kr. Plínius uvádza, že Hégias bol autorom sôch bohyne Atény a Pyrrha (syna Achilla, tiež známeho ako Neoptolemos ) a rovnako chválené boli jeho sochy chlapcov na dostihových koňoch, nazývaných
*kelétizontes* (akrobatickí džokeji), a tiež jeho Castor a Pollux, ktorí v období rímskeho cisárstva stáli pred chrámom Jupitera *Hromovládcu* v Ríme, od Hégésia, (Hégias alebo Hégésias, mená, ktoré Plínius uviedol oddelene, sa zvyčajne považujú za mená toho istého umelca) ako to ďalej uviedol Plínius, bola socha Hérakla v rímskej kolónii Parium (v Malej Ázii).
 
Lukianos zaznamenal, že sochy Hégésia, Kritia a Nésióta, boli zhotovené v archaickom štýle (neskoroarchaickom), že boli ešte obmedzené vo výraze, drsnejšie, v strnulej póze, hoci precízne vypracované (z dôvodu konzervatizmu sa začiatkom 5. stor. pred Kr. ešte sčasti zachoval tradičný archaický štýl). Quintilianus uvádza, že jeho diela pripomínali etruské sochy.
    
## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Michal Horváth (ekonóm)

**Michal Horváth** (* 1979, Dunajská Streda) je slovenský ekonóm a vysokoškolský pedagóg maďarského pôvodu, odborník na monetárnu a fiškálnu politiku, od roku 2020 hlavný ekonóm Národnej banky Slovenska a od mája do októbra 2023 minister financií SR v úradníckej vláde Ľudovíta Ódora.

## Životopis

### Štúdium a akademické pôsobenie
V rokoch 19972002 absolvoval magisterské štúdium manažmentu na Fakulte managementu Univerzity Komenského v Bratislave.

V roku 2003 získal druhý magisterský titul (M.Sc.) v odbore ekonómia verejného sektora na University of York v Anglicku (diplomová práca: *Ready or Not? An Assessment of the EMU Accession Ambitions of the CEECs* – *„Pripravení alebo nie? Vyhodnotenie úsilia krajín strednej a východnej Európy o členstvo v Európskej hospodárskej a menovej únii“*).

V rokoch 20042007 absolvoval doktorandské štúdium v odbore ekonómia na University of St Andrews v Škótsku (dizertačná práca: *Optimal Monetary and Fiscal Policy in Economies with Multiple Distortions* – *„Optimálna menová a fiškálna politika v ekonomikách s nedokonalými trhmi“*).

V rokoch 20092014 bol výskumným pracovníkom na University of Oxford a v rokoch 20142019 pôsobil ako vysokoškolský pedagóg v odbore ekonómia na University of York v Anglicku.

Publikoval v renomovaných medzinárodných akademických časopisoch.

### Profesné pôsobenie
V rokoch 20002002 pôsobil ako asistent oddelenia výskumu v ING Bank v Bratislave.

V rokoch 20032004 bol poradcom štátneho tajomníka a riaditeľom Inštitútu sociálnej politiky na Ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny SR. V rokoch 20072011 bol poradcom ministra financií SR a počas pôsobenia na ministerstve zastupoval Slovensko na rokovaniach o vstupe do eurozóny.

V rokoch 20122013 pôsobil ako senior poradca pre fiškálne analýzy a prognózy UNDP.

V rokoch 20152019 bol poradcom a stálym tajomníkom platformy Network nezávislých fiškálnych inštitúcií EÚ.

Bol jedným zo zakladajúcich členov Rady pre rozpočtovú zodpovednosť (členstvo v rokoch 20122015) a od roku 2020 pôsobí ako hlavný ekonóm a riaditeľ odboru ekonomických a menových analýz Národnej banky Slovenska.

15. mája 2023 bol vymenovaný za ministra financií v úradníckej vláde Ľudovíta Ódora.

## Referencie

## Externé odkazy
* Michal Horváth na webe Ministerstva financií SR
* Spravodajstvo týkajúce sa Michala Horvátha na portáli Teraz.sk TASR
* Spravodajstvo týkajúce sa Michala Horvátha na portáli agentúry SITA

Kategória:Osobnosti z Dunajskej Stredy
Kategória:Slovenskí ekonómovia
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Ministri financií Slovenskej republiky
Kategória:Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Kategória:Vyučujúci na University of Oxford
Kategória:Absolventi Fakulty managementu Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Absolventi University of York
Kategória:Absolventi University of St Andrews
Grúň (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

**Grúň** () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Šumiacom, približne  severne od Revúcej.

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Muránska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Šumiac. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situovaná Červená Skala a severne ležiaci Šumiac, severovýchodne sa nachádza Telgárt, južne Muránska Huta a západne Vaľkovňa. Vrch patrí do ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry.

## Opis
Grúň leží na severnom okraji Muránskej planiny, priamo nad údolím Hrona, ktorý masív oddeľuje od zvyšku pohoria. Južným úpätím vedie popri Hrone aj cesta I/66 z Brezna do Popradu, na ktorú sa tu pripája II/531 do Muráňa a Tisovca. V osade Červená Skala stojí tiež železničná stanica na trati z Brezna do Margecian.

Severným smerom dominujú Nízke Tatry s vrcholmi Orlová (), Stredná hoľa (), Kráľova hoľa () a Kráľova skala (), východne sa nachádza Gregová (), Ondrejisko (), Borovniak (), Trsteník (), Homoľa (), Dlhý vrch (), Kyprov (), Priehybka () a Magura (), južne Kohút (), Čelo () a Šiance () a západne Lopušná (), Hôrka (), Gindura () a Ždiarna (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Hron, kde vodu odvádza z východnej časti potok Čeremka, zo severozápadnej Havraník. Na vrchol nevedie značená turistická trasa a na východnom úpätí stojí Chamkova stodola.
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou sú pozorovateľné okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízkych Tatier a Stolických vrchov.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a prístup je tak možný neznačenými lesnými chodníkmi z blízkeho Šumiaca alebo Červenej Skaly.

## Referencie

## Pozri aj
* Spišsko-gemerský kras
* Muránska planina 
* Zoznam vrcholov v Spišsko-gemerskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Spišsko-gemerskom krase
Kategória:Vrchy v Muránskej planine
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Brezno
Kategória:Šumiac
Michal Horváth

**Michal Horváth** môže byť:
* slovenský jezuitský teológ, historik a vysokoškolský pedagóg (* 1728 – † 1810), pozri Michal Horvát
* slovenský ekonóm a minister financií SR (* 1979), pozri Michal Horváth (ekonóm)
* český veslár (* 1987), pozri Michal Horváth (veslár)

## Referencie

Horváth, Michal
Jozef Mišák

**Jozef Mišák** môže byť:

* český arborista (* 1866), pozri Jozef Mišák (1866)
* slovenský jadrový vedec a úradník (* 1947), pozri Jozef Mišák (1947)

Mišák, Jozef
Jozef Mišák (1947)

Ing. **Jozef Mišák**, CSc. (* 13. júl 1947, Krásna Ves) je slovenský jadrový energetik, vysoký štátny úradník a manažér. V rokoch 19931997 bol prvým predsedom Úradu jadrového dozoru Slovenskej republiky.

## Životopis
Jozef Mišák sa narodil v roku 1947 v obci Krásna Ves v okrese Bánovce nad Bebravou. V rokoch 19651970 vyštudoval jadrové inžinierstvo na ČVUT v Prahe. Po škole pracoval v rokoch 19711977 vo Výskumnom ústave energetickom, od roku 1978 vo Výskumnom ústave jadrových elektrární (neskôr premenovaný na Výskumný ústav jadrovej energetiky) na viacerých vedúcich pozíciách v oblasti jadrovej bezpečnosti, v roku 1992 ako riaditeľ. 1. januára 1993 bol menovaný za prvého predsedu novovzniknutého Úradu jadrového dozoru Slovenskej republiky, ktorý vznikol z Československej komisie pre atómovú energiu. Úradu predsedal do konca roku 1997 a zaslúžil sa o vstup Slovenska do Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu (MAAE), ako aj o úspešnú rekonštrukciu elektrárne V-1 v Jaslovských Bohuniciach v 90. rokoch 20. storočia. 

Od roku 1998 do roku 2004 pracoval ako vedúci oddelenia rozvoja bezpečnosti v MAAE, so zameraním na bezpečnostné štnadardy a návody pre havarijné analýzy jadrových elektrární. V MAAE pôsobil ešte ako predseda ÚJD SR ako guvernér a podpredseda Rady guvernérov MAAE, bol tiež členov poradnej komisie MAAE o bezpečnostných štandardov. Od roku 2005 pôsobí v Ústave jadrového výskumu, a. s., v Husinci-Řeži, hlavnej českej výskumnej a vývojárskej inštitúcii v oblasti jadrovej energetiky. Mišák pracuje ako riaditeľ ÚJV Řež pre stratégiu a zároveň ako viceprezident pre strategický rozvoj, zameriavajúc sa na dlhodobú stratégiu podniku a koordináciu technických projektov a výstavbu nových jadrových elektrární.

Je členom odbornej komisie PhD. štúdia vedeckej rady STU v odbore Jadrová energetika. Mišák publikoval viac ako 100 výskumných správ a viac než 200 technických článkov a konferenčných príspevkov v oblasti jadrovej bezpečnosti.

Hovorí plynule po slovensky, česky, anglicky, rusky a taliansky. Býva v Piešťanoch.

## Referencie

Kategória:Osobnosti z Krásnej Vsi
Kategória:Absolventi Českého vysokého učení technického
Kategória:Slovenskí úradníci
Kategória:Slovenskí energetici
Kategória:Predsedovia Úradu jadrového dozoru Slovenskej republiky
Para (album)

***Para*** je názov štvrtého štúdiového albumu slovenskej skupiny Para. V roku 2007 tento album vydalo hudobné vydavateľstvo Sony BMG.

## Zoznam skladieb

: CD obsahuje dátovú stopu s dokumentom o nahrávaní

## Výroba albumu
;Skupina Para
* Tomáš Šedivý – spev
* Juraj Marikovič, Matej Kubičár – gitary
* Matúš Vallo – basová gitara, spev
* Daniel Buzinkay – bicie nástroje
* Oliver Sadovský – perkusie

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2007
Kategória:Albumy skupiny Para
Dom-múzeum Atanasa Krăsteva

**Dom-múzeum Atanasa Krăsteva** (), je obrodenecký meštiansky dom v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

## Názov
Dom je pomenovaný po svojom poslednom majiteľovi, významnom umelcovi a kultúrnom činiteľovi Atanasovi Krăstevovi (známemu aj pod pseudonymom *Načo Kulturata*), ktorý bol okrem iného iniciátorom (v roku 1968) projektu reštaurácie plovdivských architektonických pamiatok a založenia architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv Inicioval tiež otvorenie viacerých plovdivských múzeí, medzi inými napríklad múzea venovanému vydávaniu kníh v Bulharsku v Danovovom dome, alebo múzea venovanému plovdivskému umelcovi Zlaťovi Bojadžievovi v dome doktora Stojana Čomakova. 

## Lokalita
Dom-múzeum Atanasa Krăsteva leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „Dr. Stojan Čomakov“ (, doslova *ulica doktora Stojana Čomakova*) č. 5A takmer na vrchole pahorku Nebet tepe.

## Dejiny
Dom bol postavený na začiatku 18. storočia. Prvý majiteľ domu bol Bojan Nasev.

V roku 1989 otvoril majiteľ domu Atanas Krăstev v priestoroch dvora galériu *Červenoto poni*. Atanas Krăstev bol posledným súkromným majiteľom domu a zomrel v roku 2003. V roku 2008 bol jeho dom premenený na múzeum pomenované jeho menom a venované jeho osobe a umeleckej zbierke.

## Charakteristika
Typovo ide o ranoobrodenecký nesymetrický dom. Areál budovy disponuje priestranným dvorom.

## Múzeum
Múzeum bolo založené v roku 2008. Unikátna je v rámci múzea predovšetkým zbierka 30 portrétov umelca a kultúrneho činiteľa Atanasa Krăsteva, ako aj kolekcia umeleckých diel z jeho zbierky, ktorá sa nachádza na druhom poschodí domu.

## Galéria ''Červenoto poni''
Ide o prvú súkromnú galériu umenia v Plovdive, ktorú založil Atanas Krăstev v roku 1989. Je to vonkajšia galéria, ktorá sa nachádza vo dvore domu. Pomenovaná je po obľúbenej knihe Atanasa KrăstevaSteinbeckovom románe *The Red Pony (Červený pony)*.

## Galéria

AtanasKrastevHouse-Plovdiv006.jpg|celkový pohľad na dom z východu
AtanasKrastevHouse-Plovdiv002.jpg|celkový pohľad na dom z juhovýchodu
AtanasKrastevHouse-Plovdiv016.jpg|celkový pohľad na dom zo severozápadu
AtanasKrastevHouse-Plovdiv013.jpg|pohľad na časť západnej fasády a vchod do dvora
AtanasKrastevHouse-Plovdiv012.jpg|pohľad na časť západnej fasády
AtanasKrastevHouse-Plovdiv07.jpg|pohľad na časť severnej fasády a vchod do dvora
AtanasKrastevHouse-Plovdiv004.jpg|pohľad na ohradenie areálu domu
AtanasKrastevHouse-Plovdiv008.jpg|detail zo severnej fasády
AtanasKrastevHouse-Plovdiv009.jpg|detail zo severnej fasády
AtanasKrastevHouse-Plovdiv015.jpg|detailný pohľad na vchod do dvora


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Múzeá v Bulharsku
Kategória:Galérie v Bulharsku
Kategória:Nebet tepe
Dom Neďalka Nemského

**Dom Neďalka Nemského** () je obrodenecký meštiansky dom v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka miestneho významu.

## Lokalita
Dom Neďalka Nemského leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „P. R. Slavejkov“ (, doslova *ulica P. R. Slavejkova*) č. 2426.

## Dejiny
Budova bola postavená na začiatku 19. storočia. V roku 1998 bol budove pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.

## Charakteristika
Ide o predstaviteľa tzv. bulharského obrodeneckého baroka plovdivského typu. Charakteristickým prvkom budovy je arkier v západnej fasáde. V podperách hlavného arkiera sa nachádzajú ozdobné otvory v tvare elipsy a medzi nimi sa pod hlavným veľkým arkierom nachádza ďalší malý arkier.

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 25 z roku 1998, pričom ako dôvod ochrany boli stanovené architektonicko-staviteľská hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok je *Kăšta na Neďalko Nemski* (, doslova *Dom Neďalka Nemského*).

## Galéria

Nediyalko Nemski house-Plovdiv002.jpg|celkový pohľad na budovu zo západu
Nediyalko Nemski house-Plovdiv001.jpg|pohľad na budovu zo severu
Nediyalko Nemski house-Plovdiv013.jpg|celkový pohľad na budovu z juhozápadu
Nediyalko Nemski house-Plovdiv004.jpg|vchod do dvora z vnútra
Nediyalko Nemski house-Plovdiv006.jpg|zo severnej fasády
Nediyalko Nemski house-Plovdiv007.jpg|zo západnej fasády
Nediyalko Nemski house-Plovdiv010.jpg|z južnej fasády
Nediyalko Nemski house-Plovdiv011.jpg|pohľad na arkier v západnej fasáde
Nediyalko Nemski house-Plovdiv012.jpg|informačná tabuľa na budove


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Domy v Plovdive
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku