open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maliar Kassandry (Kampánia)

[náhľad|Kampánsky [červenofigúrová keramika|červenofigúrový kalpis, od Maliara Kassandry, zobrazuje Andromédu pripútanú ku skale, medzi sediacim Kéfeom a ženou, nižšie Perseus zabíjajúci morskú obludu Kéta, cca 370-340 pred Kr., Berlín, Altes Museum (Antikensammlung) V.I. 3238]]
**Maliar Kassandry** je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného približne v rokoch 360 až 340 pred Kr.
 
Maliar Kassandry, grécky anonymný maliar, ktorého skutočné meno je neznáme, pravdepodobne pôsobil v Capue (v Kampánii).Maliar Kassandry bol pomenovaný podľa zobrazenia Kassandry, ktorú namaľoval na amforu vystavenú v múzeu kampánskeho mesta Capua (Museo Campano 7554). Na tejto amfore je zobrazená Kassandra hľadajúca spásu pred Aiaxom pri oltári bohyne Atény. Maliar Kassandry mal jemný elegantný štýl kresby, prepracované ornamenty, štylisticky bol ešte pod vplyvom sicílskej vázovej maľby. Jeho ruke bolo na základe štýlu uznaných len niekoľko váz.
 
Obľúbené tvary zdobených váz, tohto umelca, boli hydria a amfora. Rameno hydrie niekedy zdobil zvieracími výjavmi, na hrdle amfor, ale nie na *bail-amfore*, zvyčajne zobrazoval ženskú hlavu alebo jednu postavu. Tieto hlavy, ako aj tie pod rúčkami na jeho hydriai, sú mimoriadne charakteristické, krk je vo všeobecnosti dlhý a zdobený korálkovým náhrdelníkom, vlasy sú upravené do drdola. Maliar Kassandry nebol len vynikajúcim umelcom, ale aj zakladateľ maliarskej školy známej ako *capuánska škola I.* Svojho času výrazne ovplyvnil capuánskych vázových maliarov.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Magnifikat (rozlišovacia stránka)

**Magnifikat**, staršie aj **magnifikát** () môže byť:

* označenie chválospevu *Velebí moja duša Pána* od Márie, matky Ježiša Krista, pozri Magnifikat
* prenesene:  ďakovný spev, spev chvály, velebenia, oslavovania, pozri napr. chválospev
**Magnifikat** môže tiež byť:
* slovenský časopis vydávaný v Ríme, pozri Magnifikat (slovenský časopis)

**Magnificat** môže tiež byť:
* taliansky film z roku 1993, pozri Magnificat (film)
* román od Julian Mayovej, pozri Magnificat (Julian Mayová)
* román od Reného Bazina, pozri Magnificat (René Bazin)
* časť názvu bývalej politickej strany a jej konšpiračného webu, pozri Magnificat Slovakia

## Referencie
Chládkové

**Chládkové** () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Vypína sa nad obcou Podhradie, približne  východne od Martina. 

## Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží v Žilinskom kraji, na pomedzí okresov Martin a Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie obcí Nolčovo a Ľubochňa. Najbližším sídlom je severozápadne situované Podhradie, severným smerom sa nachádza Nolčovo, Krpeľany, Ľubochňa a Hubová a západným Turčianska Štiavnička, Sklabiňa a Sklabinský Podzámok.

## Opis
Chládkové je súčasťou turčianskej vetvy hlavného hrebeňa Veľkej Fatry, ktorá vedie z Ľubochnianskeho sedla na Ploskú (). Severne ležiaci Príslop () je oddelený sedlom Príslop, južne susedí mohutný Kľak (). Východným smerom vybieha krátka rázsocha na Kečku (), severozápadne dlhšia rázsocha na Brdce () a Viechu (). Východne smerujúce svahy klesajú do mohutnej Ľubochnianskej doliny, ktorou voda odteká Ľubochniankou do Váhu, kam smeruje aj voda zo západných svahov, ktoré Veľkou dolinou odvodňuje potok Ráztoky. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma a vlastného Národného parku Veľká Fatra a vrcholom prechádza Veľkofatranská magistrála. 

Západným smerom sa nachádza Viecha (), Brdce (), Prieložnica () a Lučenec (), južným Lysec (), Vyšná Lipová (), Kľak (), Petreková () a Perušín (), východným Šiprúň (), Čierňavský vrch (), Magura (), Kečka (), Vtáčnik () a Červený grúň () a severným Balcová (), Príslop (), Nižná Lipová () a Magura ().

### Výhľady
Lesný porast na vrchole neumožňuje rozhľad. Z odlesnených častí hrebeňa je možné pozorovať okolité vrcholy Veľkej Fatry, Malú Fatru, Chočské vrchy, časť Západných Tatier a Oravskej Magury.

## Prístup
* po  červeno značenej Veľkofatranskej magistrále po hrebeni:
** od severu z Ľubochnianskeho sedla cez sedlo Príslop
** od juhu z Jarabinej () cez Svrčnícke sedlo a Kľak ()
* po  zelenej značke:
** od severozápadu z Nolčova cez sedlo Príslop
** od východu z lokality Raková v Ľubochnianskej doline cez Kľak ()
* po  modrej značke z Podhradia cez Kľak ()

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov vo Veľkej Fatre
* Veľkofatranská magistrála

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Nolčovo
Kategória:Ľubochňa
Bedminton na Letných olympijských hrách 2008

**[[Bedminton]]ový** turnaj na **[[Letné olympijské hry 2008|Letných olympijských hrách 2008]]** v Pekingu sa konal od 9. augusta do 17. augusta 2008 v Hale Technologickej univerzity v Pekingu. Predstavilo sa na ňom spolu 173 športovcov, ktorí bojovali v piatich disciplínach: mužská dvojhra, mužská štvorhra, ženská dvojhra, ženská štvorhra a štvorhra zmiešaných dvojíc (mix).

left|náhľad|Hala Technologickej univerzity v Pekingu.
Hala Technologickej univerzity v Pekingu je športová hala, ktorá bola dokončená v roku 2007 pre potreby LOH 2008 v Pekingu. Uskutočnili sa tu súboje v bedmintone a športovej gymnastike. Má kapacitu 7 500 miest na sedenie a zaberá plochu o veľkosti 2 700 metrov štvorcových. V súčasnosti slúži ako tréningová hala pre čínske bedmintonové kluby a ako centrum športových a rekreačných aktivít pre študentov školy.

## Medailisti

## Medailová tabuľka krajín

## Pozri aj
* Zoznam olympijských medailistov v bedmintone

## Externé odkazy
* Badminton – Oficiálne výsledky

## Zdroj

Kategória:Bedminton na Letných olympijských hrách 2008
Kategória:Bedminton v 2008
Wrotham Park

**Wrotham Park** je usadlosť v Hertfordshire v Spojenom kráľovstve. Leží južne od mesta Potters Bar, 17 míľ (27 km) od Hyde Park Corner v centre Londýna. Dom navrhol Isaac Ware v roku 1754 pre admirála Johna Bynga s rozlohou pozemku okolo 2 500 akrov (10 km²). Je to jeden z najväčších súkromných domov neďaleko Londýna. Jeho výrazný exteriér bol ako miesto natáčania použitý viac ako šesťdesiatich filmoch.

Dom je uvedený ako budova II. stupňa na zozname národného dedičstva Anglicka a jeho upravené pozemky a záhrady sú zaradené do II. stupňa v registri historických parkov a záhrad.

## História
Výstavba pôvodného objektu začala už v roku v roku 1754.

V roku 1883 vypukol požiar v hornej časti domu. Hasičské zbory nedokázali zabrániť šíreniu požiaru, ich čerpadlá nemali dostatočný výkon na to, aby vodu vytiahli dosť vysoko. Našťastie sa všetok obsah akéhokoľvek významu zachránil a interiér domu bol prestavaný s použitím rovnakého dizajnu ako predtým, ale so začlenením solídnosti viktoriánskej stavebnej techniky.

Admirál John Byng sa nikdy neoženil a prenechal dom najstaršiemu synovi svojho brata Robertovi. Od neho časom prešlo na súčasného Roberta Bynga, ktorý v dome býva a spravuje panstvo od roku 1991.

## Využitie v kinematografii
Stavba sa objavila v niekoľkých filmoch, medzi ktoré patria napr.:

* *[[Lady Chatterley's Lover (film z roku 1981)|Lady Chatterley's Lover]]* (1981)
* *[[Hercule Poirot (seriál)|Hercule Poirot]]* (epizóda *The Adventure of Johnnie Waverly* z roku 1989)
* *[[Charlie a továreň na čokoládu (film)|Charlie a továreň na čokoládu]]* (2005)

## Galéria

Súbor:Wrotham Park.jpg|Areál počas zimy začiatkom roka 2007.
Súbor:Wrotham Park - geograph.org.uk - 320544.jpg|Pohľad na park a usadlosť.
Súbor:Footpath near Wrotham Park - geograph.org.uk - 320547.jpg|Okolie areálu.
Súbor:C of E Church at Bentley Heath - geograph.org.uk - 32844.jpg|Holy Trinity Church


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálny web
* Locationworks

Kategória:Domy v Spojenom kráľovstve
Kategória:Stavby v Hertfordshire
Kategória:Architektúra z 1754
Kategória:Palladiánska architektúra
Kategória:Klasicistické stavby v Spojenom kráľovstve
Kategória:Pamiatkovo chránené budovy stupňa II* v Anglicku
Bedminton na Letných olympijských hrách 2024

**[[Bedminton]]ový** turnaj na **[[Letné olympijské hry 2024|Letných olympijských hrách 2024]]** v Paríži sa konal od 27. júla do 5. augusta 2024 v športovej hale Arena Porte de la Chapelle. Predstavilo sa na ňom spolu 171 športovcov, ktorí bojovali v piatich disciplínach: mužská dvojhra, mužská štvorhra, ženská dvojhra, ženská štvorhra a štvorhra zmiešaných dvojíc (mix).

Podujatie sa uskutočnilo v Arena Porte de la Chapelle (známej aj pod názvom projektu Paris Arena II a obchodným názvom Adidas Arena). Multifunkčná športová hala nachádzajúce sa v parížskej štvrti La Chapelle (18. obvod). Aréna má kapacitu 8 000 miest pre športové podujatia. Jej súčasťou sú aj dve telocvične, ktoré budú využívať miestne kluby a obyvatelia. Aréna sa začala stavať od marca 2020 a dokončená bola vo februári 2024. Okrem bedmintonu sa tu odohrali aj súťaže v športovej gymnastike a taktiež aj súťaže na paralympijáde.

## Medailisti

## Medailová tabuľka krajín

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam olympijských medailistov v bedmintone

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroj


2024
Kategória:Bedminton v 2024
Najdrahší poklad

***Najdrahší poklad*** ( *Carissima*) je venezuelská telenovela z produkcie televízie RCTV v roku 2001. Hlavné postavy stvárnili herci Roxana Díaz a Carlos Montilla, v záporných rolách účinkovali Maricarmen Regueiro, Franklin Virgüez, Félix Loreto a Carolina Tejera. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 16. októbra 2002 do 14. marca 2003.

## Obsadenie
* Roxana Díaz – *Avril Zurli Gavazzeni*
* Carlos Montilla – *Gabriel Enrique Santuario Moro/Miguel David Montalvo*
* Maricarmen Regueiro – *Yermaní Burgos Urquia de Vallemorín*
* Franklin Virgüez – *Montserrat Vallemorín Martínez*
* Carlos Cámara Jr. – *Antonio Zurli*
* Carolina Tejera – *Marbella Vallemorín Burgos*
* Carlos Márquez – *Felipe Vallemorín*
* Dalila Colombo – *Esmeralda Aquino / Thania Guzmán*
* Félix Loreto – *Ulises Santuario Cedeña*
* Chantal Baudaux – *Adriana Libordo*
* Gabriel Fernández – *Tito Santuario*
* Manuel Salazar – *Domingo Libordo*
* Francis Rueda – *Esther Moro de Santuario*
* Alberto Rowinski – *Erasmo de la Franchesca*
* Leopoldo Regnault – *Dr. Gregorio Alemán*
* Martín Lantigua – *Álvaro Burgos Caicedo*
* Verónica Ortíz – *Valentina Ávila*
* Estefanía López – *Melani Santuario*
* Jerónimo Gil – *Héctor Coronel*
* Reina Hinojosa – *Messalina*
* Verónica Cortéz – *Tarcisia Gavazzeni de Zurli*
* Violeta Alemán – *Martha Forero*
* Enrique Izquierdo – *Santiago Santuario*
* Jeanette Flores – *Marisol Santana*
* Samuel González – *Humberto "Kiko" Zurli Gavazzeni*
* Marianela González – *Marni Zurli Gavazzeni*
* Sandy Olivares – *Omar Santuario*
* Javier Vidal
* Desideria D'Caro
* Alejandro Mata
* Bud Spencer Pérez
* Carlos Herrera
* Dorinay Castillo
* Freddy Salazar
* Frederick Wolf
* Iván Romero – *Nagualy*
* José Luis Montero – *Javier Delgado*
* Julio César Castro
* Karen Noorgard
* Leonardo Villalobos
* Magaly Serrano – *Veruska Santuario*
* Melida Mármol
* Marianela Villegas
* Patricia Talavera
* Ricardo Gruber
* Wilmer Sabaelo
* Karl Hoffman – *Ricardo*
* Winda Pierralt – *Teolinda Marcano*
* Juan Carlos García – *José Thomas Urriola*
* Edgar Gómez
* José Ángel Ávila – *Lucién Arévalo*
* Freddy Aquino

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Venezuelské telenovely
Kategória:Telenovely z 2001
Kategória:Televízne seriály z roku 2001
Kategória:Telenovely televízie RCTV
Zoznam kardinálov vymenovaných Martinom V.

[náhľad|Pápež [Martin V. (maľba z 15. storočia, neznámy autor Benátskej školy podľa Pisanella)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Martinom V.**

## Menovacia politika
Pápež Martin V. vymenoval počas svojho pontifikátu (14171431) 16 kardinálov v troch konzistóriách, pričom *[[in pectore]]* boli vymenovaní šiesti. Konzistóriá sa konali s troj a štvorročným odstupom. Počas konzistória v máji 1426 kreovala hlava Cirkvi až 12 kardinálov.

Medzi vymenovanými boli 6 Taliani, 4 Francúzi, 3 Španieli, 1 Angličan, 1 Čech a 1 Cyperčan gréckeho pôvodu. Najmladšou vymenovanou osobou bol 16-ročný Talian Prospero Colonna. Naopak najstarším kreovaným kardinálom sa stal 78-ročný Španiel Domingo Ram I Lanaja. V apríli 1440 sa kardinálskeho galera vzdal Hugues Lancelot de Lusignan.

Na konkláve po smrti Martina V. v roku 1431 sa z ním vymenovaných kardinálov zúčastnilo 7 prelátov a 5 sa nezúčastnili. Štyria hodnostári boli v čase konania volieb po smrti.

V krajinách súčasnej strednej Európy pôsobil olomoucký kardinál Jan Bucka, ktorý bol tiež účastníkm Kostnického koncilu.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Martin V., bol Domenico Capranica. Skonal 14. augusta 1458, teda 27 rokov po pontifikovej smrti. Kardinál Niccolò Albergati je od 27. septembra 1744 uctievaný ako blahoslavený.

## Konzistórium 23. júla 1423
[náhľad|Angličan [Henry Beaufort získal kardinálsky titul 24. mája 1426. (James Parker, rytina, 1791)]]
# Domingo kardinál Ram I Lanaja (1345?1445) *[[in pectore]]*, zverejnený 8. novembra 1430
# Domenico kardinál Capranica (14001458) *[[in pectore]]*, zverejnený 8. novembra 1430

## Konzistórium 24. mája 1426
[náhľad|[Giuliano Cesarini sa stal kardinálom 24. mája 1426.]]
# Jean kardinál de la Rochetaillée (?1437)
# Louis kardinál Aleman (1390?1450)
# Henry kardinál Beaufort (1374?1447)
# Jan kardinál Bucka, O.Praem. (1360?1430)
# Antonio kardinál Casini (?1439)
# bl. Niccolò kardinál Albergati, O.Carth. (13751443)
# Raimond kardinál Mairose (?1427)
# Juan kardinál de Cervantes (1380?1453)
# Ardicino kardinál della Porta (?1434)
# Hugues Lancelot de Lusignan (1380?1442), kardinálskej hodnosti sa vzdal 11. apríla 1440
# Prospero kardinál Colonna (1410?1436) *[[in pectore]]*, zverejnený 8. novembra 1430
# Giuliano kardinál Cesarini (13981444) *[[in pectore]]*, zverejnený 8. novembra 1430

## Konzistórium 8. novembra 1430
# Juan kardinál Casanova, OP (13871436) *[[in pectore]]*, zverejnený 4. júla 1431 (po pápežovej smrti)
# Guillaume kardinál de Montfort (?1432) *[[in pectore]]*, zverejnený 11. marca 1432 (po pápežovej smrti)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XII. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Eugenom IV. (nástupcom)

## Zdroj

Martin 05
Liou Siang

**Liou Siang** () môže byť:
* čínsky učenec počas vlády dynastie Chan, pozri Liou Siang (učenec) 
* čínsky atlét, pozri Liou Siang (atlét)

Liou, Siang
Nižná Lipová (vrch vo Veľkej Fatre)

**Nižná Lipová** () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Vypína sa nad obcou Nolčovo, približne  východne od Martina. 

## Poloha
Nachádza sa v severnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží v Žilinskom kraji, na pomedzí okresov Martin a Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie obcí Nolčovo a Ľubochňa. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situovaná Ľubochňa a Hubová, severozápadne ležiace Krpeľany a Nolčovo, západne Podhradie a Turčianska Štiavnička a juhozápadne Sklabinský Podzámok.

## Opis
Nižná Lipová je vrch v turčianskej vetve hlavného hrebeňa Veľkej Fatry, ktorá vedie z Ľubochnianskeho sedla na Ploskú (), medzi Magurou () na severe a Príslopom () na juhu. Východne situované svahy klesajú do Ľubochnianskej doliny, ktorou voda odteká Ľubochniankou do Váhu, na západných prameni potok Kutinská, ktorá je prítokom Ráztok. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma a vlastného Národného parku Veľká Fatra a západným traverzom popod vrchol prechádza Veľkofatranská magistrála. 

Západným smerom sa nachádza Viecha (), Smrekové () a Šušnatín (), severným Magura (), Tlstý diel (), Kopa () a Vysoký vrch (), východným Kútnikov kopec (), Červený grúň (), Vtáčnik () a Balcová () a južným Čierňavský vrch (), Kečka (), Príslop (), Chládkové (), Kľak () a Brdce ().

### Výhľady
Nesúvislý lesný porast na vrchole umožňuje obmedzený rozhľad. Z odlesnených častí hrebeňa je možné pozorovať okolité vrcholy Veľkej Fatry, Malú Fatru, Chočské vrchy, časť Západných Tatier a Oravskej Magury.

## Prístup
* po  červeno značenej Veľkofatranskej magistrále po hrebeni (traverz):
** od severu z Ľubochnianskeho sedla cez sedlo Vyšné Rudno
** od juhu z Kľaku () cez sedlo Príslop
* po  zelenej značke od severozápadu z Nolčova cez sedlo Príslop
* po  žltej značke z Nolčova cez Vyšné Rudno

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov vo Veľkej Fatre
* Veľkofatranská magistrála

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Vrchy v okrese Ružomberok
Kategória:Nolčovo
Kategória:Ľubochňa
Maliar Kassandry (Atika)

[náhľad|Atický [čiernofigúrová keramika|čiernofigúrový Siana kylix, od Maliara Kassandry, tondo čaše zobrazuje Aianta prenasledujúceho Kassandru, ukrývajúcu sa za sochou bohyne Atény (Palladion), cca 570-560 pred Kr., Londýn, Britské múzeum B 379]]
**Maliar Kassandry** je konvenčné meno gréckeho maliara čiernofigúrových váz, činného približne v rokoch 570 až 565 pred Kr.
 
Maliar Kassandry, atický maliar čiernofigúrových váz, podobne ako jeho súčasník Heidelberský maliar, patril medzi prvých *„majstrov malých čaší“*, t. j. maliarov čaší (kylikes) (často ozdobených s *komastami*, účastníkmi Dionýzovho sprievodu) typu *Siana*. Jeho konvenčné meno je odvodené od zobrazenia Kassandry na čaši, ktorá je uložená v Britskom múzeu v Londýne (British Museum B 379). V tonde tejto čaše je Kassandra, ktorá hľadá spásu pred Aiantom, zobrazená ako jednou rukou pevne objíma nohy bohyne Atény. Podľa strnulosti postavy Atény sa dá usúdiť, že tu ide o zobrazenie jej sochy.

Britský znalec umenia John Beazley pôvodne Maliara Kassandry spájal s Maliarom C (skratka *C* odkazuje na silný vplyv korintskej vázovej maľby na tohto umelca) a až neskôr ho identifikoval holandský archeológ Herman A. G. Brijder, ktorý uviedol: *„Nemožno prehliadnuť, že figúrová kresba a najmä palmetový pás (tohto umelca) svojou kvalitou prevyšuje ornamentálne pásy na ostatných spomínaných čašiach.“*

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Maliari starovekého Grécka
Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XII.

[vpravo|náhľad| Pápež [Gregor XII. (Joos van Wassenhove, 14761478)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XII.**

## Menovacia politika
Pápež Gregor XII. vymenoval počas svojho pontifikátu (14061415) 14 kardinálov v dvoch konzistóriách, ktoré sa konali s polročným odstupom.

Medzi vymenovanými boli 11 Taliani, 1 Angličan, 1 Poliak a 1 Španiel. Najmladšou doloženou vymenovanou osobou bol 25-ročný Talian Gabriele Condulmer, ktorý sa neskôr stal ďalším Petrovým nástupcom ako pápež Eugen IV. Tento pôvodne kardinál bol aj posledným žijúcim, ktorý bol vymenovaný Gregorom XII. (Skonal 23. februára 1447, teda 30 po pontifikovej smrti.) Naopak najstarším kreovaným kardinálom sa stal 77-ročný Talian Luca Manzoli.

Po Gregorovom odstúpení v roku 1415 sa na konkláve z ním vymenovaných kardinálov zúčastnil štyria preláti a 2 sa nezúčastnili. V čase konania volieb boli 8 kardináli po smrti.

V krajinách súčasnej strednej Európy pôsobil wormský biskup poľského pôvodu Matthäus kardinál von Krakau. Od mája 1622 je Giovanni kardinál Dominici uctievaný ako blahoslavený.

## Konzistórium 9. mája 1408
[náhľad|[Antonio Correr bol povýšený do kardinálskej hodnosti 9. mája 1408.(Madonna dell'Orto, 1622, olej na plátne)]]
# Antonio kardinál Correr (13591445)
# Gabriele kardinál Condulmer (1383?1447), neskôr pápež Eugen IV.
# Bl. Giovanni kardinál Dominici, OP (1356?1419)
# Giacopo kardinál del Torso (?1413)

## Konzistórium 19. septembra 1408
# Ludovico kardinál Bonito (?1413)
# Angelo kardinál Cino (?1412)
# Angelo kardinál Barbarigo (13501418)
# Bandello kardinál Bandelli (1350?1416)
# Philip kardinál Repington (?1424)
# Matthäus kardinál von Krakau (1335?1410)
# Luca kardinál Manzoli (1331?1411)
# Vicente kardinál de Ribas, OSB (?1408)
# Pietro kardinál Morosini (?1424)
# Ottaviano kardinál Ottaviani (?1410?)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VII. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Martinom V. (nástupcom)

## Zdroj

Gregor 12
Milagros

**Milagros** môže byť:

* obec v provincii Masbate na Filipínach, pozri Milagros (Masbate)
* obec v provincii Burgos v Španielsku, pozri Milagros (Burgos)
*  peruánska telenovela, pozri Milagros (telenovela)
* meno, pozri Milagros (prvé meno)
** Milagros Sequerová (* 1980), bývalá venezuelská tenistka
Luton Hoo

**Luton Hoo** je usadlosť neďaleko Lutonu v Bedfordshire v Hertfordshire. V súčasnosti sa objekt využíva ako luxusný hotel. Nachádza sa na areáli s rozlohou väčšou ako 1 000 akrov (4 km²).

## História
Usadlosť Luton Hoo sa na danom mieste nachádza už od roku 1601, keď panstvo kúpil Robert Napier. Dnešný kaštieľ pochádza z konca 18. storočia. Slávny záhradný dizajnér, Capability Brown, bol poverený prerobením okolitého parku a záhrad, ktoré sa teraz rozprestierajú na 1 065 akroch. V roku 1903 Luton Hoo kúpil Sir Julius Wernher, popredný obchodník s diamantmi, ktorý poveril Charlesa Mewesa a Arthura Davisa, architektov hotela Ritz v Londýne, aby prepracovali interiér Luton Hoo do štýlu „Belle Époque“. Počas druhej svetovej vojny bol areál využívaný na vojenské účely. 26. júna 1948 Sir Harold Wernher a jeho manželka Lady Zia, hostili pamätnú návštevu Sira Winstona Churchilla. Sir Harold a Lady Zia sa v roku 1951 rozhodli vystaviť v dome umeleckú zbierku Sira Juliusa, vrátane niekoľkých predmetov dnes slávnej Fabergého zbierky. Mali tiež niekoľko známych dostihových koní ako Brown Jacka či Charlottowna. Sir Harold zomrel v roku 1973 a po ňom Lady Zia v roku 1977, pričom majetok prešiel na ich staršieho vnuka Nicholasa Phillipsa, ktorý spolu so svojou manželkou vybudoval obytné priestory pre firemné akcie a natáčanie, aby podporil údržbu umeleckej zbierky. Dom bol veľmi obľúbeným miestom televíznych a filmových tvorcov. Po smrti Nicholasa Phillipsa v roku 1991 bola nehnuteľnosť ponúknutá na predaj v roku 1997 a zakúpená v roku 1999.

## Súčasnosť
V októbri 2007 po investícii viac ako 60 miliónov libier a starostlivom programe obnovy sa v areáli stal hotel.

## Využitie v kinematografii
Stavba sa objavila v niekoľkých filmoch, medzi ktoré patria napr.:

* *[[Inšpektor Clouseau na stope]]* (1964)
* *[[Nikdy nehovor nikdy (film z roku 1983)|Nikdy nehovor nikdy]]* (1983)

## Galéria

Súbor:Luton Hoo House from the air (geograph 3032285).jpg|Letecký pohľad na celý areál.
Súbor:Luton Hoo (South Face - 02).jpg|Zadná časť stavby.
Súbor:Luton Hoo Jones's View 1829.jpg|Kresba z roku 1829.


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Luton Hoo

Kategória:Domy v Spojenom kráľovstve
Kategória:Stavby v Hertfordshire
Kategória:Hotely v Spojenom kráľovstve
Kategória:Klasicistické stavby v Spojenom kráľovstve
Kategória:Pamiatkovo chránené budovy stupňa I v Anglicku
Kategória:Lokality z filmov o Jamesovi Bondovi
Tri životy Sofie

***Tri životy Sofie*** ( *Tres veces Sofía*) je mexická telenovela z produkcie TV Azteca v rokoch 1998 – 1999. Hlavné postavy stvárnili herci Lucía Méndez, Omar Fierro, Marco Muñoz a Homero Wimer, v záporných rolách účinkovali Guillermo Quintanilla a Karen Sentíes. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 11. októbra 2002 do 24. marca 2003.

## Obsadenie
* Lucía Méndez – *Sofía Gutiérrez Ríos / Sofía Soler Campos Miranda*
* Omar Fierro – *Federico Vidaurri*
* Marco Muñoz – *Jorge Briceño*
* Karen Sentíes – *Leticia Plata*
* Homero Wimer – *César Márquez*
* Martha Mariana Castro – *Laura Touriño de Márquez*
* Saby Kamalich – *Doña Adelaida Puerta viuda de Vidaurri*
* Verónica Langer – *Elsa Cifuentes*
* Lisa Owen – *Mercedes Montemayor*
* José González Márquez – *Don Alberto „Beto“ Solís*
* Guillermo Quintanilla – **Rigoberto Serna*
* [[Alma Rosa Añorve]] – *Gloria Ortega de Madrigal*
* [[Carlos Águila]] – *Lic. Tappan*
* [[Mayte Vilán]] – *Alejandra Landazabal*
* [[Mark Tacher]] – *Juan Carlos Cifuentes*
* [[Gabriel Porras]] – *Germán Lizarralde*
* [[Raquel Bustos]] – *Andrea Briseño Gutiérrez*
* [[Alain Kuri]] – *Guillermo Briseño Gutiérrez „Memo“*
* [[Hernán Mendoza]] – *Félix Valladares*
* [[Alejandro Gaytán]] – *Juan Andrés*
* [[Fernando Becerril]] – *Adolfo Landazábal*
* [[Evangelina Elizondo]] – *Magnolia*
* [[Marta Resnikoff]] – *Lic. Rosa Roa*
* [[Cristina Michaus]] – *La Rusa*
* [[Edith Kleiman]] – *Díaz*
* [[Juan David Burns]] – *Arturo Guevara*
* [[Jimena Guerra]] – *Lupe*
* [[Miguel Couturier]] – *Henry*
* [[Luz Elena Solís]] – *Alcira*
* [[Rodolfo de Anda]] – *Renato*
* [[Betty Monroe]] – *Secretaria''

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Mexické telenovely
Kategória:Telenovely z 1998
Kategória:Televízne seriály z roku 1998
Kategória:Telenovely televízie TV Azteca
Diecéza Quiza

**Diecéza Quiza** () je titulárna diecéza Rímskokatolíckej cirkvi.

Súčasným (2024) titulárnym biskupom je od 25. marca 2020 Ján Kuboš, pomocný biskup spišskej diecézy.

## História
Titulárna diecéza vznikla ako titulárny nástupca zaniknutého biskupského stolca v starovekom africkom meste Quiza Cenitana (El-Benian), ktoré sa nachádzalo v rímskej provincii Mauretania Caesariensis na území dnešného severného Alžírska.

## Titulárni biskupi

## Referencie

Quiza
Kategória:Kresťanstvo v Alžírsku
Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VII.

[vpravo|náhľad| Ilustrácia pápeža [Inocent VII.|Inocenta VII. v Norimberskej kronike (Michel Wolgemut a Wilhelm Pleydenwurff podľa Hartmanna Schedela, Norimbergská kronika, 1493)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VII.**

## Menovacia politika
Pápež Inocent VII. vymenoval počas svojho pontifikátu (14041406) 11 kardinálov v jednom konzistóriu. Za kardinála kreoval aj svojho synovca Giovanniho Migliorati.

Medzi vymenovanými bolo 10 kardinálov talianskeho pôvodu a 1 francúzskeho. Najmladším zdokumentovaným vymenovaným prelátom bol 37-ročný Talian Oddone Colonna, naopak najstarším kardinálom sa stal 78-ročný Angelo Correr, ktorý po Inocentovej smrti zasadol na Petrov stolec ako pápež Gregor XII. Hlavou Cirkvi sa neskôr stal aj Oddone Colonna ako pápež Martin V. Z týchto vymenovaných kardinálov sa počas veľkej západnej schizmy stal protipápežom Pietro Filargo ako Alexander V.

Po Inocentovej smrti sa na konkláve v roku 1406 zúčastnili z tejto generácie kardinálov 8 preláti a dvaja sa nezúčastnili; jeden bol v tom čase po smrti.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Inocent VII., bol jeho synovec Giordano Orsini. Skonal 29. mája 1438, teda 32 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium 12. júna 1405
# Corrado kardinál Caraccioli (?1411)
# Angelo kardinál Correr (13271417), neskôr pápež Gregor XII.
# Francesco kardinál Uguccione (?1412)
# Giordano kardinál Orsini (?1438)
# Giovanni kardinál Migliorati (?1410), pápežov synovec
# Pietro kardinál Filargo, OFM (1339?1410), neskôr protipápež Alexander V.
# Antonio kardinál Arcioni (?1405)
# Antonio kardinál Calvi (13411411)
# Oddone kardinál Colonna (13681431), neskôr pápež Martin V.
# Pietro kardinál Stefaneschi (?1417)
# Jean kardinál Gilles (?1408) kardinál

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Bonifácom IX. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XII. (nástupcom)

## Zdroj

Inocent 07
Zoznam kardinálov vymenovaných Bonifácom IX.

vpravo|náhľad| Pápež Bonifác IX.

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Bonifácom IX.**

## Menovacia politika
Pápež Bonifác IX. vymenoval počas svojho pontifikátu (13891404) ôsmych kardinálov v dvoch konzistóriách, ktoré sa konali po dvojročnej prestávke.

Všetci vymenovaní preláti boli talianskeho pôvodu. Po Bonifácovej smrti v roku 1404 sa na konkláve z tejto generácie kardinálov zúčastnili štyria preláti a jeden sa nezúčastnil. V čase konania volieb boli traja hodnostári po smrti. Bonifácov kardinál Cosmato Gentile de'Migliorati sa stal jeho priamym nástupcom ako pápež Inocent VII.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Bonifác IX., bol Baldassare Cossa, ktorý sa neskôr stal protipápežom Jánom XIII. Skonal 22. decembra 1419, teda 15 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium 18. decembra 1389
[náhľad|V neapolskej katedrále sa nachádza sarkofág so zobrazením kardinála [Enrico Minutolo|Enrica Minutola, ktorý získal kardinálske galero 18. decembra 1389.]]
# Enrico kardinál Minutoli (?1412)
# Bartolomeo kardinál Oleario, OFM (1320?1396)
# Cosmato Gentile kardinál de' Migliorati (13361406), neskôr pápež Inocent VII.
# Cristoforo kardinál Maroni (?1404)

## Konzistórium 27. februára 1402
# Antonio kardinál Caetani (1360?1412)
# Baldassare kardinál Cossa (1365?1419), neskôr protipápež Ján XIII.
# Leonardo kardinál Cibo (?1404)
# Angelo kardinál Cibo (?1404)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom VI. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VII. (nástupcom)

## Zdroj

Bonifác 09
Moruša: Remixed

***Moruša: Remixed***  je remixový album slovenskej speváčky Jany Kirschner, ktorý vydalo 8. októbra 2015 hudobné vydavateľstvo Slnko Records.

## Zoznam skladieb

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 2015
Kategória:Albumy Jany Kirschner
Kategória:Remixy
Phan Rang-Tháp Chàm

**Phan Rang-Tháp Chàm**, bežne známy ako **Phan Rang**, je mesto vo Vietname a hlavné mesto provincie Ninh Thuận. Komunita má 167 394 obyvateľov (2019), z ktorých 95 000 (2019) žije v hlavnom meste.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Mestá vo Vietname
Monika a pes

***Monika a pes*** je televízny film pre deti Československej televízie Bratislava z roku 1983. Ide o adaptáciu knihy Márie Haštovej s názvom *Kamarát Cézar* z roku 1974. Príbeh rozpráva o priateľstve školáčky, prváčky Moniky a psa. V hlavnej úlohe Moniky sa predstavila Danka Drescherová. 

Piesne k filmu „Monika a pes“ a „Sen hviezdy“ naspievala vtedy mladá speváčka Darinka Rolincová. V roku 1983 ich vydalo hudobné vydavateľstvo Opus na gramofónovej platni. V roku 2011 vyšli na rozšírenej reedíci debutového albumu Darinky Rolincovej *[[Keby som bola princezná Arabela]]* na CD nosiči.
 
## Obsadenie
* Danka Drescherová ako Monika
* Jana Paulová ako maminka
* František Javorský ako otecko
* Norina Bobrovská ako učiteľka
* Ján Kramár ako šofér
* Mária Grimeková ako teta
* Miško Jurčo
* Martina Boorová
* Janko Strnád
* Valéria Pašková

## Tvorcovia
* Karol Spišák – réžia
* Gabriela Kulíšková – námet
* Gabriela Kulíšková, Mária Haštová – scenár
* Vlado Holloš – kamera
* Maximilián Remeň – strih
* Ali Brezovský – hudba

## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

Kategória:Televízne filmy
Kategória:Slovenské filmy
Kategória:Detské muzikály
Kategória:Filmy z 1983
Kategória:Filmy podľa názvu
Viecha (vrch vo Veľkej Fatre)

**Viecha** () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Leží nad obcou Podhradie, približne  východne od Martina. 

## Poloha
Nachádza sa na severozápade Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží v hrebeni, ktorý zasahuje na katastrálne územie obcí Nolčovo a Podhradie v okrese Martin v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je severozápadne situované Podhradie, severným smerom sa nachádza Nolčovo a Krpeľany, severovýchodným Ľubochňa a západným Turčianska Štiavnička a Sklabinský Podzámok.

## Opis
Viecha je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej severozápadným smerom z Kliačika v turčianskej vetve hlavného hrebeňa Veľkej Fatry, medzi Chládkovým () a Kľakom (). Severovýchodným smerom sa nachádza Veľká dolina, ktorou voda z tejto časti hrebeňa odteká potokom Ráztoky do Váhu. Južným úpätím vedie Šindeľná dolina, ktorá je vetvou Hlavnej doliny, ktorými voda odteká rovnako do Váhu Podhradský potok. Oblasť patrí do ochranného pásma Národného parku Veľká Fatra a na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

Západne sa nachádza Diel (), Smrekové (), Katova skala () a Prieložnica (), južne Lučenec (), Končitý vrch (), Kečka (), Vyšná Lipová (), Kľak () a Brdce (), východne Chládkové (), Kečka (), Príslop () a Nižná Lipová () a severne Tlstý diel (), Magura (), Ostré () a Šušnatín ().

### Výhľady
Súvislý lesný porast na vrchole znemožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä okolité vrcholy Veľkej Fatry a Malú Fatru, ojedinele časť hrebeňa Západných Tatier.

## Prístup
Hrebeň nie je prístupný značeným turistickým chodníkom, preto prístup na vrchol je možný len neznačenými chodníkmi z okolia. Južne vedie Hlavnou dolinou  modro značený chodník z Podhradia na Kľak (), severne vedúcou Veľkou dolinou prechádza  zelená značka z Nolčova do sedla Príslop.

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov vo Veľkej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Nolčovo
Kategória:Podhradie (okres Martin)
Emmanuelle

**Emmanuelle** môže byť:

* román od Emmanuelle Arsan z roku 1967, pozri ''Emmanuelle'' (román)
* francúzska filmová séria, pozri ''Emmanuelle'' (filmová séria)
* francúzska miniséria z roku 1993, pozri ''Emmanuelle'' (miniséria)
* skladba Pierra Bacheleta z roku 1974, pozri ''Emmanuelle'' (skladba)
* francúzsky film z roku 2024, pozri ''Emmanuelle'' (film z roku 2024)

## Pozri aj
* Emanuela
Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov (Asenovgrad)

**Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov** () je kaplnka Bulharskej pravoslávnej cirkvi z 13. storočia, ktorá sa nachádza v meste Asenovgrad v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Budova má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.

Kaplnka patrí pod správu farnosti pri asenovgradskom Chráme Zosnutia presvätej Bohorodičky. Chrámový sviatok sa slávi 9. marca.

## Iné názvy
Budova je známa aj ako **Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov zo Sebaste** ().

## Lokalita
Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov sa nachádza v meste Asenovgrad na križovatke ulíc „Rilska“ () a „Persenk“ () v tesnom susedstve dvora Základnej školy Angela Kănčeva.

## Dejiny
Pohľad na kaplnku z juhovýchodu|náhľad|vľavo
Kaplnka bola postavená v priebehu 13. storočia. Stavala sa v rovnakom čase ako rovnomenný chrám vo Velikom Tărnove, pričom obidve budovy boli stavané ako spomienky na bitku pri Klokotnici.

V roku 1928 bola kaplnka poškodená v dôsledku zemetrasenia a následne zreštaurovaná. V roku 1940 získala budova štatút národnej starožitnosti. V roku 1965 získala budova štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.

## Charakteristika
Budova je postavená z riečnych kameňov, pričom väčšina z nich je opracovaná. Kaplnka má predsieň, ktorá sa nenachádza ako býva zvykom na západnej strane budovy, ale na južnej. Je postavená vo forme strechy.

### Interiér
Ikonostas je obyčajný z drevených dosiek. Chrámová ikona je zasadená do terénu a je obkovaná striebrom.

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu

Rok vyhlásenia: 1965

Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská hodnota budovy, od roku 1970 aj umelecká hodnota budovy

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Asenovgrade
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Stredoveké kostoly v Bulharsku
Kategória:Kostoly zasvätené štyridsiatim svätým mučeníkom
Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Mark Nauseef

**Mark Nauseef** (* 11. jún 1953, Cortland, New York, USA) je americký bubeník a perkusista.

Študoval na Kalifornskom inštitúte umenia. V priebehu rokov sa zaoberal hrou okrem iného na jávsky a balijský gamelan a pakhavadž (severoindický nástroj).

V roku 1972 odohral britské turné so skupinou The Velvet Underground. Toho roku bol povolaný do armády, avšak neprešiel testami. Na začiatku roka 1975 sa stal členom skupiny Elf, ktorú viedol spevák Ronnie James Dio, a nahral s ňou jej posledný album *Trying to Burn the Sun*. Onedlho potom sa kapela rozpadla.  Následne stál pri zrode skupiny Ian Gillan Band, s ktorou nahral všetky štúdiové albumy (3). V roku 1978, keď sa Gillanova skupina rozpadla, Nauseef dočasne nahradil Briana Downeyho v skupine Thin Lizzy (vystupoval okrem iného v koncertnom filme *The Boys Are Back in Town*).

V roku 1980 spolupracoval s gitaristom Garym Moorom (z Thin Lizzy) na projekte *[[G-Force (album)|G-Force]]* a tiež hral na sólových albumoch speváka Thin Lizzy Phila Lynotta. Prvý sólový album *Personal Note* vydal v roku 1981. Neskôr spolupracoval s desiatkami ďalších hudobníkov, medzi ktorých patrí napríklad Jack Bruce, Sylvie Courvoisier, Joachim Kühn, Bill Laswell, Ikue Mori, Hamza El Din a Miroslav Tadić. Prispel do knihy esejí *Arcana V: Musicians on Music, Magic & Mysticism* (2010) zostavenej skladateľom Johnom Zornom.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Bubeníci USA
Kategória:Rockoví bubeníci USA
Kategória:Členovia skupiny Thin Lizzy
Kategória:Osobnosti zo štátu New York
V centru

***V centru*** je český televízny program z rokov 2018 a 2019. Formátom programu bola talk show s hosťami, vznikajúca za prítomnosti živého publika a vysielaná naživo na Televízii Seznam a na facebookovom profile Seznam Správy. Moderátormi programu boli Nikola Čechová (Shopaholic Nikol), Karel Kovář (Kovy), Janek Rubeš a Tomáš Verner. Program cielil na mladé obecenstvo, a to napr. tým, že cez sociálne siete moderátorov a Seznam Správ mohli diváci klásť hosťom otázky.

Natáčanie prebiehalo v priestoroch Skautského inštitútu na Staromestskom námestí v Prahe. V prvej časti bola hosťom Adriana Krnáčová, vtedajšia primátorka hlavného mesta Prahy, s ktorou rozhovor viedol Janek Rubeš. Ďalší hostia programu okrem iného boli Erik Tabery, Ondřej Kania, Zdeněk Hřib, Petr Pavel, Vít Klusák či Ján Simkanič.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Talk show
Kategória:Televízne relácie v Česku
Kategória:Televízne relácie z roku 2018
Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XI.

[vpravo|náhľad| Pápež [Gregor XI. (Henri Auguste César Serrur, Pápežský palác v Avignone)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XI.**

## Menovacia politika
Pápež Gregor XI. vymenoval počas svojho pontifikátu (13701378) 21 kardinálov v dvoch konzistóriách konaných so štvorročným odstupom. 

Hlava Cirkvi kreovala za kardinálov 17 Francúzov, 2 Španielov a 2 Talianov. Najmladšou zdokumentovanou vymenovanou osobou sa stal 29-ročný Francúz Robert de Genève; naopak najstarším doloženým kreovaným kardinálom bol 71-ročný Francúz Bertrand de Cosnac. 

Dvaja z kardinálov, ktorých vymenoval, sa stali vzdoropápežmi: Robert de Genève ako Klement VII. a Pedro Martínez de Luna y Pérez de Gotor ako Benedikt XIII. Druhý menovaný bol zároveň posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Gregor XI. Skonal 29. novembra 1422, teda 44 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium 30. mája 1371
[náhľad|[Jean de Cros bol vymenovaný za kardinála 30. mája 1371. (*Histoire de tous les cardinaux françois*, 1660)]]
# Pedro kardinál Gómez Barroso (1325?1374)
# Jean kardinál de Cros (?1383)
# Bertrand kardinál de Cosnac (1300?1374)
# Bertrand kardinál Lagier, OFM (1320?1392)
# Robert kardinál de Genève (13421394), neskôr protipápež Klement VII.
# Guillaume kardinál de Chanac, OSB (?1383)
# Jean kardinál Lefèvre (?1372)
# Jean kardinál de la Tour, OSB (13251374)
# Giacomo kardinál Orsini (1340?1379)
# Pierre kardinál Flandrin (13011381)
# Guillaume kardinál Noellet (1340?1394)
# Pierre kardinál de Vergne (?1403)

## Konzistórium 20. decembra 1375
[náhľad|Francúz [Jean de La Grange bol povýšený do kardinálskeho stavu 20. decembra 1375. (Gaetano Moroni, *Dizionario di erudizione storico-ecclesiastica da S. Pietro sino ai giorni nostri*, 1840)]]
# Pierre kardinál de la Jugié (1319?1376)
# Simone kardinál Brossano (13101381)
# Hughes kardinál de Montrelais (1315?1384)
# Jean kardinál de Bussière, O.Cist. (?1376)
# Guy kardinál de Malsec (?1411)
# Jean kardinál de la Grange, OSB (?1402)
# Pierre kardinál de Sortenac (?1390)
# Gérard kardinál du Puy, OSB Clun. (?1389)
# Pedro kardinál Martínez de Luna y Pérez de Gotor (13281422), neskôr protipápež Benedikt XIII.

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom V. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom VI. (nástupcom)

## Zdroj

Gregor 11
Dikastérium pre Boží kult a disciplínu sviatostí

**Dikastérium pre Boží kult a disciplínu sviatostí** () je súčasť Rímskej kúrie, ktorá má za úlohu starať sa o liturgiu, vrátane s ňou spojeného sakrálneho umenia a liturgickej hudby. K jej úlohám o.i. patrí udeľovanie titulov bazilika minor.

Pred júnom 2022 bolo dikastérium oficiálne pomenované ako **Kongregácia pre Boží kult a disciplínu sviatostí** (iné je len prvé slovo).

## Zoznam prefektov dikastéria
* Domenico ''kardinál'' Ferrata (26. október 19082. január 1914)
* Filippo ''kardinál'' Giustino (14. október 191417. marec 1920)
* Michele ''kardinál'' Lega (20. marec 192016. december 1935)
* Domenico ''kardinál'' Jorio (20. december 193521. október 1954)
* Benedetto Aloisi ''kardinál'' Masella (27. október 195411. január 1968)
* Francesco Carpino (pro-prefekt 7. apríl 196726. jún 1967)
* Francis John ''kardinál'' Brennan (15. január 19682. júl 1968)
* Antonio ''kardinál'' Samorè (1. november 196825. január 1974)
* James Robert ''kardinál'' Knox  (1. júl 19744. august 1981)
* Giuseppe ''kardinál'' Casoria (pro-prefekt 24. august 19813. február 1983; prefekt 3. február 19838. apríl 1984)
* Paul Augustin ''kardinál'' Mayer O.S.B. (pro-prefekt 8. apríl 198427. máj 1985; prefekt 27. máj 19851. júl 1988)
* Eduardo Martínez ''kardinál'' Somalo (1. júl 198821. január 1992)
* Antonio María Javierre ''kardinál'' Ortas S.D.B. (24. január 199221. jún 1996)
* Jorge Medina ''kardinál'' Estévez (pro-prefekt 21. jún 199623. február 1998; prefekt 23. február 19981. október 2002)
* Francis ''kardinál'' Arinze (1. október 20029. december 2008)
* Antonio Cañizares ''kardinál'' Llovera (29. december 200828. august 2014)
* Robert ''kardinál'' Sarah (24. november 201420. február 2021)
* Arthur Roche (27. máj 2021 – súčasnosť)

## Referencie

## Pozri aj
* Svätá stolica

## Externé odkazy
* Oficiálny web Dikastéria

## Zdroj

Boží kult
Zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom V.

[náhľad|Portrét pápeža [Urban V.|Urbana V. (Simone dei Crocifissi, asi 1375, tempera na panel, v zbierke Pinacoteca Nazionale di Bologna)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom V.**

## Menovacia politika
Pápež Urban V. vymenoval počas svojho pontifikátu (13621370) 14 kardinálov v štyroch konzistóriách, ktoré sa konali skoro každoročne. Hlava Cirkvi vymenovala najviac prelátov (8) v septembri 1368.

Medzi vymenovanými tvorilo väčšinu 10 kardinálov francúzskeho pôvodu. Urban V. vymenoval aj 3 Talianov a 1 Angličana. Najmladšou zdokumentovanou vymenovanou osobou bol 28-ročný Francúz Guillaume d'Aigrefeuille, naopak najstarším kreovaným kardinálom sa stal 63-ročný Francúz Philippe de Cabassole. Pápež udelil kardinálske galero aj svojmu bratovi Angelicovi de Grimoard.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Urban V., bol Pietro kardinál Corsini. Skonal 16. augusta 1405, teda 35 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium 18. septembra 1366
[náhľad|[Angelic de Grimoard sa stal kardinálom 18. septembra 1366.]]
# Angelic kardinál de Grimoard (13151388), pápežov brat
# Guillaume kardinál de la Sudrie, OP (?1373)
# Marco kardinál da Viterbo, OFM (1304?1369)

## Konzistórium 12. mája 1367
# Guillaume kardinál d'Aigrefeuille, OSBClun. (13391401)

## Konzistórium 22. septembra 1368
[náhľad|Francúz [Bertrand du Bosquet sa stal členom kardinálskeho kolégia 22. septembra 1368.]]
# Arnaud kardinál Bernard du Pouget (?1368)
# Philippe kardinál de Cabassole (13051372)
# Simon kardinál Langham, OSB (1315?1376)
# Bernard kardinál du Bosquet (?1371)
# Jean kardinál de Dormans (?1373)
# Étienne kardinál de Poissy (?1373)
# Pierre kardinál de Banac (?1369)
# Francesco kardinál Tebaldeschi (1307?1378)

## Konzistórium 7. júna 1370
# Pierre kardinál d'Estaing, OSB (1320?1377)
# Pietro kardinál Corsini (1335?1405)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VI. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XI. (nástupcom)

## Zdroj

Urban 05
Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VI.

[náhľad|Portrét pápeža Inocenta VI. ([Henri Segur, 18. storočie)]]

Toto je **zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VI.**

## Menovacia politika
Pápež Inocent VI. vymenoval počas svojho pontifikátu (13521362) 15 kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali s dvojročným a päťročným odstupom.

Hlava Cirkvi vymenovala 13 Francúzov a 2 Talianov. Kardinálske galero dostali aj jeho synovci Andouin Aubert, Pierre de Monteruc a Étienne Aubert.

Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Inocent VI., bol Hugues de Saint-Martial. Skonal v roku 1403, teda približne 51 rokov po pontifikovej smrti.

## Konzistórium 15. februára 1353
# Andouin kardinál Aubert (?1363), pápežov synovec

## Konzistórium 23. decembra 1356
[náhľad|Francúz Guillaume Farinier bol vymenovaný za kardinála [23. december|23. decembra 1356.]]
# Élie kardinál de Saint-Yrieix, OSB (?1367)
# Francesco kardinál degli Atti (?1361)
# Pierre kardinál de Monteruc (?1385), pápežov synovec
# Guillaume kardinál Farinier, OFM (?1361)
# Nicolás kardinál Rossell, OP (13141362)
# Pierre kardinál de la Forêt (13051361)

## Konzistórium 17. septembra 1361
[náhľad|Francúz [Hugues de Saint Martial sa stal členom kardinálskeho kolégia 17. septembra 1761.]]
# Fontanier kardinál de Vassal, OFM (1295?1361)
# Pierre kardinál Itier (?1367)
# Jean kardinál de Blauzac (?1379)
# Gilles kardinál Aycelin de Montaigu (?1378)
# Androin kardinál de la Roche, OSB (13051369)
# Étienne kardinál Aubert (?1369), pápežov synovec
# Guillaume kardinál Bragose (?1367)
# Hugues kardinál de Saint-Martial (?1403)

## Referencie


## Pozri aj
* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Klementom VI. (predchodcom)
* Zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom V. (nástupcom)

## Zdroj

Inocent 06
Smrekové

**Smrekové** () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Leží nad obcou Podhradie, približne  východne od Martina a na jeho vrchole sú pozostatky Sučianskeho hradu. 

## Poloha
Nachádza sa na severozápadnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží na katastrálnom území obce Podhradie v okrese Martin v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je severozápadne situované Podhradie, severne sa nachádza Nolčovo a Krpeľany, severovýchodne Ľubochňa, západne Turčianska Štiavnička a juhozápadne Sklabinský Podzámok.

## Opis
Smrekové zakončuje vetvu rázsochy, ktorá vedie severozápadným smerom z Kľaku () na Prieložnicu (). Na vrchole sú pozostatky hradu, ktorý tu bol vybudovaný v 13. storočí na ochranu dôležitej cesty, vedúcej popri Váhu. Západne leží Hradská dolina, ktorou preteká Hradský potok. Severne a východne hrebeň kopíruje Hlavná dolina, ktorou preteká Podhradský potok. Oblasť patrí do ochranného pásma Národného parku Veľká Fatra a na vrchol vedie značený turistický chodník. 

Severným smerom sa nachádza Šušnatín (), Ostré () a Magura (), východným Nižná Lipová (), Príslop (), Viecha (), Brdce (), Chládkové () a Kľak (), južným Kečka (), Končitý vrch (), Lučenec () a Prieložnica () a západným Katova skala (), Borová () a Diel ().

### Výhľady
Súvislý lesný porast vrcholovej časti znemožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä okolité vrcholy Veľkej Fatry, Malú Fatru a severnú časť Turčianskej kotliny.

## Prístup
* po  zelenej turistickej značke z Podhradia

## Referencie

## Pozri aj
* Veľká Fatra
* Lysec (geomorfologický podcelok)
* Sučiansky hrad
* Zoznam vrcholov vo Veľkej Fatre

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy vo Veľkej Fatre
Kategória:Vrchy v okrese Martin
Kategória:Podhradie (okres Martin)