open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Filipínske národné florbalové družstvo mužov

**Filipínske národné florbalové družstvo mužov** je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Filipíny v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Filipínskej florbalovej asociácie (PFA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2014. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 37. miesto.

Súťažne sa prvýkrát predstavilo na Majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie v roku 2014, kde obsadilo pri štyroch zúčastnených tímoch poslednú priečku. Následne sa v roku 2015 zúčastnilo Hier Juhovýchodnej Ázie, na ktorých obsadilo bez bodovania opäť iba posledné4. miesto. Prvýkrát bodovalo na turnaji Ázijsko-oceánskeho pohára, napriek tomu skončilo z ôsmich zúčastnených tímov opäť posledné.

## Výsledky
### [[Majstrovstvá sveta vo florbale|Majstrovstvá sveta]]

;Kvalifikácia na MS

### [[Majstrovstvá Ázie a Pacifiku vo florbale|Majstrovstvá Ázie a Pacifiku]]
* *nezúčastnilo sa*

### [[Ázijsko-oceánsky pohár vo florbale|Ázijsko-oceánsky pohár]]

### [[Florbal na Hrách Juhovýchodnej Ázie|Hry Juhovýchodnej Ázie]]

### Majstrovstvá Juhovýchodnej Ázie

## Referencie

## Pozri aj
* Filipínske národné florbalové družstvo žien

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Filipínskej florbalovej asociácie 

## Zdroje
* Filipínske družstvo na stránke Medzinárodnej florbalovej federácie 
* Filipínske družstvo na stránke buelachfloorball.org 

Kategória:Národné florbalové družstvá
Florbal
Národné
Hronské noviny

***Hronské noviny*** bol politický a spoločenský časopis, ktorý vychádzal na Slovensku v 20. storočí.

Hronské noviny vychádzali v Banskej Bystrici každú nedeľu (týždenník).

## Názov a podnázov časopisu
Hronské noviny vychádzali v jednotlivých rokoch s rôznymi podnázvami:
* Politický a spoločenský časopis
* od marca 1920 : Orgán Slovenskej národnej a roľníckej strany
* od sept. 1920 : Neodvislý časopis národnej myšlienky
* od jan. 1923 : Časopis národnej myšlienky, vydávaný stranou Čsl. Národnej Demokracie
* od marca 1923 : Časopis Čsl. národnej demokracie pre stredné Slovensko

## Redaktori a vydavatelia
* zodpovedný redaktor : Ján A. Fabry, D. Šustek, F. Sýkora, V. Černák, A. Seberíni, M. Koudela, O. Parma, J. Parmová, J. Droba, E. Kacina, E. Černáková
* redaktor : O. Parma, V. Pauliny
* hlavný spolupracovník : Terézia Vansová, Pavel Styk
* redakčná rada : M. Adámek, J. Hobl, E. Kacina, M. Kulíšek, V. Waschko, J. Úhela
* vydavateľ : M. Kulíšek, od jan. 1920 J. A. Fábry, od marca 1920 Vydavateľské družstvo, od júna 1923 Miestna org. Čsl. nár. dem. v B. Bystrici, od mája 1925 Župná organizácia Čsl. národnej demokracie v B. Bystrici
* tlač : F. Machold - B. Bystrica, Ľudová tlačiareň - B. Bystrica, Ondrej Žabka - B. Bystrica, ... 

## Periodicita
* r. 1919 - ročník I. - 35 čísiel - po 4-6 strán
* r. 1920 - roč. II. - 53 č. - po 4-6 s.
* r. 1921 - roč. III. - 51 č. - po 4-8 s. 
* r. 1922 - roč. IV. - 52 č. - po 4-8 s.
* r. 1923 - roč. V. - 52 č. - po 4-8 s.
* r. 1924 - roč. VI. - 52 č. - po 4-8 s.
* r. 1925 - roč. VII. - 52 č. - po 4-6 s.
* r. 1926 - roč. VIII. - 52 č. - po 4-6 s.
* r. 1927 - roč. IX. - 52 č. - po 4-6 s.
* r. 1928 - roč. X. - 53 č. - po 4-8 s. 
Časopis zanikol 30.12. 1928. 

## Časopis v elektronickej podobe
* ''Hronské noviny'' - dostupné online v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroje
* HRONSKÉ NOVINY. In: Bibliografia slovenských a inorečových novín a časopisov z rokov 1919 - 1938. Zost. Kipsová et al. Martin : Matica slovenská, 1968. 1074 s.

Kategória:Týždenníky na Slovensku
Kategória:Pomenovania podľa Hrona
Zvolenské noviny

**Zvolenské noviny** boli noviny, ktoré vychádzali na Slovensku pred prvou svetovou vojnou. 

Zvolenské noviny bol politicko-spoločenský mesačník, ktorý vychádzal raz mesačne vo Zvolene. 
Ročník X. a XI. mal prílohu Roľnícky radca. 

## Redaktor a vydavateľ
* zodpovedný redaktor, majiteľ a vydavateľ : Vladimír Fajnor, neskôr Ľudovít Medvecký, Ivan Turzo, J. Nováček, J. Medvecký
* tlač : Klimeš a Pivko v Liptovskom Mikuláši, od r. 1907 Eduard Bertan vo Zvolene, od 1908 Klimeš a Pivko, od r. 1908 Kníhtlačiareň Budapeštianskeho nakladateľského spolku v Budapešti

## Periodicita
* č. 1 vyšlo vo februári 1904
* 1904 - ročník I. - 11 čísiel - po 8 strán
* 1905 - roč. II. - 12 č. - 8 s.
* 1906 - roč. III. - 12 č. - 8 s.
* 1907 - roč. IV. - 12 č. - po 8-10 s.
* 1908 - roč. V. - 12 č. po 8-10 s.
* 1909 - roč. VI. - 12 č. - po 8-10 s.
* 1910 - roč. VII. - 12 č. - po 8-10 s.
* 1911 - roč. VIII. - 12 č. - po 10-12 s.
* 1912 - roč. IX. - 12 č. - po 8-10 s.
* 1913 - roč. X. - 12 č. - po 8 s. = Ročník X. mal prílohu Roľnícky radca. 
* 1914 - roč. XI. - 10 č. - po 8 s. = Ročník XI. mal prílohu Roľnícky radca. 

## Noviny v elektronickej podobe
* ''Zvolenské noviny'' - dostupné online v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroje
* ZVOLENSKÉ NOVINY. In: Bibliografia slovenských novín a časopisov do roku 1918. Zost. Michal Potemra. Martin : Matica slovenská, 1958. 145 s.

Kategória:Mesačníky na Slovensku
Kategória:Zvolen
Onétorides

**Onétorides** () môže byť:

* grécky sochár v 4. stor. pred Kr., pozri Onétorides (sochár)
* meno uvedené na niekoľkých čiernofigúrových vázach v 6. stor. pred Kr.
* meno aténskeho bojovníka padlého v boji pri Pireu v roku 286 pred Kr.

## Referencie
Onétorides (sochár)

**Onérotides** () bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
 
Grécky sochár Onérotides tvoril zrejme v 4. storočí pred Kr. Od starovekých autorov nemáme o tomto umelcovi žiadne správy a ani z jeho skulpturálnej tvorby sa nič nezachovalo. Počas archeologických vykopávok v Maratóne sa ale našiel nápis s jeho signatúrou na mramorovom podstavci zo sochy, ktorú ako votívny dar venoval inak neznámy Theogenes, syn Gyla z Probalinthosu (démos Probalinthos). Znalci tento nápis datujú do 4. storočia pred Kr.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Simónides z Keu

**Simónides** () (* cca 557 pred Kr., Keós – † cca 468 pred Kr., Akragas) bol starogrécky lyrický a elegický básnik.
 
Preslávil sa básňami ospevujúcimi víťazstvo, žalospevmi, hymnami a epigramami. Pokladá sa za objaviteľa mnemotechniky.

## Biografia
Simónides pochádzal z kykladského ostrova Keós. Bol strýkom básnika Bakchylida. Ako básnik pôsobil na mnohých miestach starovekého Grécka, mnoho času strávil na dvore aténskeho tyrana Hipparcha, na dvore macedónskeho kráľa Alexandra I. a v Syrakúzach na dvore tyrana Hieróna I. (asi od roku 476 pred Kr. až do svojej smrti). Ako dvorný básnik skladal často básne, ktoré si u neho mocní objednávali. Simónides si už veľmi skoro získal slávu a uznanie na básnickych súťažiach, kde mal príležitosť, okrem iného, nastúpiť aj ako Pindarov súper. Pokladajú ho často za jedného z prvých „intelektuálov“, lebo ovplýval nadpriemernou schopnosťou vyjadrovania sa a hojnosťou duchovných hodnôt. (hovorilo sa, že bol spoločenský gavalier a šikovný Ión). Rímsky rečník Cicero v *Tuskulských rozhovoroch* uvádza, že Simónides sa ani vo svojom vysokom veku neprestal zaujímať o vedu a umenie. Zomrel okolo roku 468 pred Kr. v Akragante na Sicílii.

## Diela
náhľad|Mramorová pamätná tabuľa v Thermopylách s epitafom: <span style="font-family:'Palatino Linotype'">''Pútnik, zvestuj Lakedaimonským, že my tu mŕtvi ležíme ako zákony kázali nám ''</span>
Simónides ovládal takmer všetky druhy zborovej lyriky. Skladal hymny, skólia, enkómia,  epinikiá a elégie, ale preslávil sa hlavne svojimi žalospevmi a náhrobnými epigramami (možno všetky boli zložené pre náhrobné kamene a iné pamätníky). Okrem iných náhrobných nápisov pochádza od neho i epitaf pre Aténčanov padlých v bitke pri Maratóne, ktorý bol viac cenený než epitaf Aischylov, alebo slávny epitaf venovaný Sparťanom, padlým v bitke pri Termopylách.

Simónides napísal aj vyše pol stovky epinikií, oslavných piesní (básní) na víťazov v gymnických hrách, napr. na slávneho krotónskeho siláka Milóna, viacnásobného víťaza v zápasení alebo na boxera Glauka a iných. Z jeho tvorby sa však zachovali už len fragmenty.
 
## Referencie a bibliografia

## Iné projekty

Kategória:Básnici starovekého Grécka
Kategória:Narodenia v 6. storočí pred Kr.
Kategória:Úmrtia v 5. storočí pred Kr.
Barbara Hershey

**Barbara Hershey**, vlastným menom **Barbara Lynn Herzstein**, (* 5. február 1948, Hollywood, Kalifornia, USA) je americká herečka, držiteľka mnohých filmových ocenení a nominácií. Na filmových festivaloch v Cannes bola dvakrát ocenená ako najlepšia herečka vo filmoch *Nesmelí ľudia* (*Shy People*) a Rozdelený svet (*A World Apart*).

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Držitelia ceny Emmy
Kategória:Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v miniseriáli alebo televíznom filme
Kategória:Držiteľky ceny Emmy za najlepší ženský herecký výkon v miniseriáli alebo televíznom filme
Kategória:Osobnosti z Los Angeles
Tuskegee

náhľad|Tuskegee
**Tuskegee** je mesto v štáte Alabama v USA. 

V roku 2005 populácia mesta presiahla 11 590 osôb, rozloha mesta je celkovo 40,7 km², z ktorých 1,53% je voda.

Mesto bolo založené v roku 1833. Boli tu vycvičení prví bojoví piloti čiernej pleti slúžiaci v americkom vojenskom letectve počas 2. svetovej vojny. Nasadení boli v bojoch v severnej Afrike a Európe. Lietali v 332. stíhacej skupiny.

## Osobnosti mesta
* Rosa Parksová (* 1913 – † 2005), aktivistka za občianske práva
* Lionel Richie (* 1949), spevák, skladateľ, herec a hudobný producent

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Mestá v Alabame
Lowell (Massachusetts)

thumb|Lowell
**Lowell** je mesto v Middlesex County v americkom štáte Massachusetts. V roku 2014 v ňom žilo 109 945 obyvateľov. Je to štvrté najväčšie mesto v Massachusetts a druhá najväčšie v rámci Veľkého Bostonu.

## Dejiny
Oblasť mesta bola osídlena penacookskými Indiánmi. Lowell bol založený v roku 1653, v roku 1836 sa stal  mestom. Pomenované je po Francisovi Cabotovi Lowellovi, miestnej osobnosti z obdobia priemyselnej revolúcie.

V meste sídli University of Massachusetts Lowell.

## Osobnosti mesta
* Bette Davis (* 1908† 1989), herečka
* Jack Kerouac (* 1922† 1969), spisovateľ
* Olympia Dukakis (* 1931 - 2021), herečka, producentka, režisérka a aktivistka

## Partnerské mestá
*  Saint-Dié-des-Vosges, Francúzsko, 1989
*  Berďansk, Ukrajina, 1997
*  Bamenda, Kamerun, 2002
*  Limerick, Írsko, 2013
*  Phnom Penh, Kambodža, 2015

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
*  Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Mestá v Massachusetts
Film noir

vpravo|náhľad|Ikonická scéna z filmu ''The Big Combo'' (1955)

**Film noir** je filmový žáner existujúci v rokoch 1941 – 1958, na vrchole v rokoch 1941 – 1950. 

Film noir je obvykle spájaný s low key čiernobielym vzhľadom založeným na nemeckej expresionistickej kinematografii. Mnohé z príbehov a postáv sú odvodené z detektívnych románov tzv. hardboiled school s postavami charakteristickými svojim cynizmom a necitlivosťou, ktoré sa objavili v USA počas hospodárskej krízy.

Typickými prvkami filmu noir sú detektív, femme fatale a zločin. Postavy sú zvyčajne cynické s drsnými replikami, fajčia cigarety či nosia baloniak. Filmy nesú pesimistickú atmosféru, ktorú režisér vytvára napr. pomocou tmavých siluet postáv, tieňov žalúzií, tmavej nočnej ulice alebo dažďa a hmly. Väčšina scén sa odohráva v interiéri (v hotelových apartmánoch, baroch, reštauráciách, hudobných kluboch, herniach či v luxusných súkromných rezidenciách). Avšak najmä po druhej svetovej vojne (s nástupom docu-noirov) sa dej presunul do exteriéru veľkých miest.

Termín film noir (z francúzštiny *čierny film*) prvýkrát použil francúzsky kritik Nino Frank v roku 1946. Vo svojej dobe však nebol používaný a filmy boli za *noir* označené spätne.

Za prvý film tohto žánru je považovaný *Maltézsky sokol* (1941) režiséra Johna Hustona, za posledný *Dotyk zla* (1958) režiséra Orsona Wellesa. Medzi najslávnejšie patria *Laura* (1944), *[[Sunset Blvd.]]* (1950), *Hlboký spánok* (1946) alebo *Eso v rukáve* (1951).

## Zoznam filmov noir

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Jakub Kučera: Film noir - záblesky černé *(časopis Cinepur)*
* Zoznam filmov noir v Csfd
* Film Noir Blog

## Zdroj

Kategória:Filmové žánre
Arkesilaos (syn Aristodika)

**Arkesilaos** () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
 
Arkesilaos, syn Aristodikov, grécky sochár neznámeho rodiska, tvoril pravdepodobne v 1. polovici v 5. storočia pred Kr. O tomto sochárovi a o jeho sochárskom diele nám zanechal správu grécky historik Diogenes Laertios vo svojom spise *O živote a učení slávnych filozofov*, kde uvádza: „*Boli ešte traja iní Arkesilaovia: básnik starej komédie, iný básnik, ktorý písal elégie, a sochár, na ktorého zložil [[Simónides z Keu|Simónides]] tento epigram:
::Toto je socha Artemidy; jej zhotovenie stálo
::dvesto parianskych drachiem, majúcich kozľa sťa znak.
::Zrobil ju dobrý syn Aristodikov, Arkesilaos,
::rukami, ktoré sú zbehlé v umení Aténinom.*“

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Trollhättan

thumb|Trollhättan
**Trollhättan** je švédske mesto v rovnomennej obci a tiež jedno z dôležitých miest provincie Västra Götaland, pričom leží asi 75 km severne od hlavného mesta tejto provincie a druhého najväčšieho mesta vo Švédsku - Göteborgu. V roku 2010 tu žilo 46 4570 obyvateľov.

## Dejiny
Mesto bolo založené na rieke Göta v blízkosti Trollhättanských vodopádov. Prvá písomná zmienka je z roku 1413. V meste vznikla spoločnosť Vattenfall, ktorá začala priemyselný rozmach mesta a dodnes sú v meste dve jej vodné elektrárne - Olidan a Håjum. Vďaka tomu dostalo mesto štatút mesta roka 1916. V meste tiež sídlia spoločnosti ako SAAB - Svenska Aeroplan Aktiebolaget alebo Volvo Aero.

## Etymológia názvu
Názov mesta pravdepodobne pochádza zo severských bájí, pretože ľudia si mysleli, že v neďalekej rieke Göta a vodopádoch žijú trollovia a ostrovčeky v rieke sú ich kapucne, a preto názov mesta znamená niečo ako trollia kapucňa či čiapka.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Mestá vo Švédsku
Pisón z Kalaureie

**Pisón** () bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
 
Sochár Pisón, rodák z troizénskej Kalaureie, bol žiakom sochárskeho majstra Amfióna a učiteľom Damokrita zo Sikyónu. Tvorbu tohto umelca datujú do rozhrania 5. a 4. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojom diele *Cesta po Grécku* uvádza, že bol autorom sochy veštca Agia (Agias veštil Lysandrovi, veliteľovi spartského loďstva), ktorú videl medzi votívnymi darmi Sparťanov v Delfách.

Sparťania po víťazstve nad Aténami pri *Aigospotamoi* (*Kozích riečkach*) v roku 405 pred Kr. postavili v Delfách pamätník, ktorý bol jeden z najväčších ( dlhý) a najbohatších na sochy (38). Zachovali sa z neho mnohé fragmenty, hlavne z podstavcov sôch a nápisov.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Amfión (sochár)

**Amfión** () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
 
Sochár Amfión, syn Akestora z krétskeho mesta Knóssos, sa vyučil u sochárskeho majstra Ptolicha z Aiginy a neskôr bol učiteľom Pisóna z Kalaureie. Činnosť tohto umelca sa datuje približne do polovice 5. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že bol autorom súsošia z bronzu, ktoré videl medzi votívnymi darmi v Delfách: „*[[Kyréné (Líbya)|Kyrénčania]] uložili v Delfách ako dar sochu [[Battos I.|Batta]] na voze, podobu onoho muža, ktorý ich na lodiach priviedol z [[Santorín|Théry]] do [[Líbya (historické územie)|Líbye]]. Vozatajom na korbe je [[Kyréné (mytológia)|Kyréné]], na voze samom stojí Battos, ktorý korunuje [[Libyé (mytológia)|Libyu]]. Súsošie zhotovil Akestorov Amfión z Knóssu.*“

Niektorí znalci umenia sa medzi jeho diela pokúsili pripísať, ale nesprávne, *Vozataja delfského*, niektoré reliéfy na chráme *Héfaisteióne* v Aténach a dve rímske kópie hláv Batta, ktoré sa ale štýlom zhotovenia približujú skôr k práci Miróna.
 
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Ménofantos

náhľad|Afrodita od Ménofanta (tzv. Venus pudica – cudná Venuša), Palazzo Massimo alle Terme (Národné rímske múzeum)
**Ménofantos** () bol grécky sochár v 1. storočí.
 
Grécky sochár Ménofantos je autor najznámejšej kópie sochy Afrodity, ktorá je adaptáciou Praxitelovej Afrodity Knidskej, zhotovenej v polovici 4. storočia pred Kr. Ménofantova Afrodita je ale priama kópia tej, ktorá stála kedysi v Tróade, majúcej ten istý postoj, s tým rozdielom, že pravá ruka je bližšie k prsiam a prostredný prst sa dotýka stredu prsníka, zatiaľčo ľavá ruka drží rúcho. Autorstvo tejto Afrodity, datovanej do 1. storočia, potvrdzuje signatúra vytesaná na podstavci:

::- text v starogréčtine
 
Toto veľdielo, považované za jedno z najkrajších ženských sochárskych aktov, bolo objavené v roku 1787 v kostole San Gregorio al Celio v Ríme, založeného na svahu pahorka Celio, pápežom Gregorom I. okolo roku 580. Dnes je uložené v Museo Nazionale Romano (v Národnom múzeu v Ríme).

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Tektaios

**Tektaios** () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
 
Tektaios, syn Dionysa, bol žiakom sochárskych majstrov Dipoina a Skyllida a neskôr učiteľom Kallóna z Aiginy. Tento umelec neznámeho pôvodu tvoril približne v 2. polovici 6. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že spolu so svojim bratom Angeliónom zhotovili sochu boha Apolóna (zrejme tzv. chryselefantinovou technikou) na ostrove Délos: „*Angelión a Tektaios, synovia Dionysa, ktorí zhotovili pre Délčanov Apolóna, vytvorili na jeho ruky tri [[Charitky]]. Rovnaký počet týchto bohýň majú tiež [[Atény|Aténčania]] pri vchode na [[Akropola v Aténach|Akropolu]];
vykonávajú pri nich slávnosť verejnosti neprístupnú.*“

Podobizeň tejto sochy bola zobrazená na aténskych bronzových minciach. Na ostrove Délos boli objavené fragmentárne nápisy z neskorších storočí, obsahujúce aj inventár chrámu, ktorý podľa znalcov zrejme uvádzajú i túto sochu. Podľa kresťanského spisovateľa Athénagora boli bratia Tektaios  a Angelión aj autormi sochy bohyne Artemidy.
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Piotr Nikolajevič Šironin

**Piotr Nikolajevič Šironin** (* 12. júl, 1909, Kirs, Ruská ríša - † 30. jún 1968, Kirs, Sovietsky zväz) bol sovietsky dôstojník, ktorý sa vyznamenal v obranných bojoch tretej bitky o Charkov. Jeho oddiel o sile 25 mužov pri ukrajinskej obci Taranovka zastavil nemecký postup a zničil 16 tankov a asi 100 nepriateľských vojakov. Za odvahu a vynikajúce velenie svojej jednotky bol vyznamenaný titulom Hrdina Sovietskeho zväzu. Po demobilizácii sa vrátil k svojmu pôvodnému povolaniu učiteľa.

## Život
Narodil 12. júla 1909 v Kirse v malom meste vo vtedajšej Viatskej gubernii v rodine robotníka. Vyštudoval pedagogický inštitút a stal sa učiteľom, neskôr riaditeľom školy. V marci 1942 vstúpil do Červenej armády a v Leningrade absolvoval vojenské pechotné učilište. V januári 1943 sa stal veliteľom čaty 78. gardového streleckého pluku 25. gardovej streleckej divízie 6. armády Juhozápadného frontu. 

Počas tretej bitky o Charkov dostal za úlohu brániť s 24 mužmi svojej čaty železničný prejazd pri Taranovke. Nemci nasadili na tomto úseku proti hŕstke jeho mužov desiatky tankov a obrnených vozidiel s pechotou. „Široninovci“ odrazili päť nepriateľských útokov a zničili 16 tankov a zlikvidovali viac než 100 nemeckých pešiakov. Svoje pozície neopustili a prinútili Nemcov ich pozície obísť. Z 24 mužov čaty zostalo nažive len päť, medzi nimi i veliteľ poručík Šironin.

18. mája 1943 bola poručíkovi P. N. Široninovi a všetkým mužom jeho čaty udelená Zlatá hviezda Hrdinu ZSSR, z toho devätnástim z nich in memoriam. Na front sa už Šironin nevrátil. Po prepustení z nemocnice odišiel ako invalida do zálohy a vrátil sa k svojmu civilnému povolaniu učiteľa. Zomrel 30. júna 1968 v rodnom mestečku Kirs.

## Ocenenie
Na železničnej stanici v Taranovke, ktorá dnes nesie meno Šironina stojí pamätník 24 hrdinov ako spomienka ich legendárnych činov.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Sovietske osobnosti druhej svetovej vojny
Kategória:Hrdinovia Sovietskeho zväzu
Ranná show (televízia)

**Ranná show** alebo **ranná šou** (z angl. *morning show*) je typ televíznej relácie, ktorá sa vysiela v priamom prenose v ranných hodinách, spravidla medzi 06:00 a 08:00 (zriedkavo už od 04:00 a až do 10:00). Ranná show má charakter infotainmentu, to znamená, že kombinuje spravodajstvo a publicistiku so zábavnými prvkami a teda tzv. *hard news* (správy z politiky a svetového diania, finančné a trhové správy, správy zo športu, predpoveď počasia, príp. aj správy o aktuálnej dopravnej situácii, ako aj s týmito oblasťami súvisiace rozhovory a komentáre) s tzv. *soft news* (napr. správy, reportáže, rozhovory a pod. týkajúce sa umenia a kultúry, životného štýlu, voľnočasových aktivít, cestovania, varenia a pod.). Relácia má široké cieľové publikum.

Za prvú rannú show na svete možno pokladať *Three To Get Ready*, ktorá bola vysielaná na lokálnej televíznej stanici WPTZ (dnes KYW-TV) v Philadelphii v Pensylvánii v rokoch 19501952. Show pripravoval komik Ernie Kovacs a mala charakter prevažne zábavnej relácie kombinovanej so spravodajstvom. Najstaršou nepretržite vysielanou rannou show je *[[Today (americká televízna relácia)|Today]]*, ktorá bola prvýkrát uvedená 14. januára 1952 na americkej televíznej stanici NBC. Na jej realizácii sa pričinil najmä vtedajší viceprezident televízie Sylvester Weaver, ktorý od 30. rokov 20. storočia pôsobil v rozhlase a svoje rozsiahle skúsenosti z tohto média uplatnil po príchode na pôdu televízie v roku 1949.

## Zdroj

Kategória:Televízne relácie
Ranná show

**Ranná show** alebo **ranná šou** môže byť:
* v rozhlase: pozri ranná show (rozhlas)
* v televízii: pozri ranná show (televízia)
Infarkt

::*Infarkt v užšom zmysle znamená buď len infarkt myokardu alebo (nepresne) len cievnu mozgovú príhodu, pozri [[infarkt myokardu]] a [[cievna mozgová príhoda]].*
**Infarkt** (iné názvy: **ischemická nekróza**; staršie: **mŕtvica**, **porážka**; nesprávne (bohemizmus): *záhať*; hovorovo expresívne: **šľak**; lat. *infarctus*) je rýchle ohraničené odumretie (nekróza) tkaniva či orgánu v dôsledku (sub)akútneho, absolútneho zastavenia prekrvenia daného miesta majúceho za následok nedostatok prísunu kyslíka (ischémia), spravidla z dôvodu uzavretia zásobovacej tepny.

Uzavretie tepny môže spôsobiť napríklad ateróm, embolus alebo trombóza. Tvar má postihnuté tkanivo väčšinou klinovitý alebo kužeľovitý. Ak vznikla nekróza v štádiu úplnej ischémie, kde bol žilový reflux z  okolia nepatrný, vznikne tzv. anemický infarkt (= biely infarkt). Ak pred samotnou nekrotizáciou začala do poškodeného úseku silno refluxne prúdiť krv, vzniká tzv. hemoragický infarkt (= červený infarkt).

Typické príklady:
*infarkt myokardu (infarkt srdca)
*infarkt mozgu - cievna mozgová príhoda
*infarkt pľúc
*infarkt obličky
*infarkt sleziny
*infarkt čreva
*infarkt sietnice

## Zdroje

* 
* infarkt. In: 
* Infarkt. In: Roche Lexikon Medizin. 5. Aufl. dostupné online

Kategória:Choroby
Indonézske národné florbalové družstvo mužov

**Indonézske národné florbalové družstvo mužov** je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Indonéziu v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Indonézskej florbalovej asociácie (IFA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2014. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 39. miesto.

Súťažne sa prvýkrát predstavilo na Majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie v roku 2014, kde obsadilo pri štyroch zúčastnených tímoch bronzovú priečku. Následne sa predstavilo až na turnaji Ázijsko-oceánskeho pohára v roku 2017, kde sa dostalo do semifinále a skončilo napokon na 4. mieste.

## Výsledky
### [[Majstrovstvá sveta vo florbale|Majstrovstvá sveta]]

;Kvalifikácia na MS

### [[Majstrovstvá Ázie a Pacifiku vo florbale|Majstrovstvá Ázie a Pacifiku]]
* *nezúčastnilo sa*

### [[Ázijsko-oceánsky pohár vo florbale|Ázijsko-oceánsky pohár]]

### Majstrovstvá Juhovýchodnej Ázie

## Referencie

## Pozri aj
* Indonézske národné florbalové družstvo žien

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Indonézskej florbalovej asociácie  

## Zdroje
* Indonézske družstvo na stránke Medzinárodnej florbalovej federácie 
* Indonézske družstvo na stránke buelachfloorball.org 

Kategória:Národné florbalové družstvá
Florbal
Národné
TýTý

**TýTý** bola anketa o najobľúbenejšie tváre a relácie televíznych obrazoviek, ktorú od roku 1991 usporadúval časopis *Týdeník Televize*. Naposledy bola v apríli 2015 udelená cena za rok 2014.

Vyznamenané osobnosti a relácie získavali pôvodne keramického panáka (do roku 1993), neskôr zakrivené zrkadlo (1994-2014) z dielne Kurta Gebauera.

## Dejiny
TýTý predchádzala v roku 1990 podobná anketa. Volala sa *Mám rád* a uvádzal ju Ondřej Havelka. Cenou bol pavúčik Pavla Švába. Pred rokom 1989 usporadúval týždenník *Československá televize* anketu o populárnej osobnosť televíznej obrazovky, víťaz dostával *Televíznu roľničku*. Samostatnou anketu Anno o najpopulárnejšie osobnosť či relácia vlastného televízneho vysielania organizuje TV Nova. V roku 2016 bola anketa vyhlasovateľom *Bauer Media* do odvolania pozastavená.

## Kategória

Zoznam odovzdávaných ocenenie TýTý.

## Držitelia najväčšieho počtu ocenení

# Karel Gott 31 × (22 × spevák, 9 × absolútny víťaz)
# Lucie Bílá 15 × (13 × speváčka, 2 × absolútny víťaz)
# Radek John 11 × (10 × osobnosť televíznej publicistiky, 1 × absolútny víťaz); Jiřina Bohdalová 11 × (10 × herečka, 1 × dvorana slávy)
# Miroslav Donutil 8 × (8 × herec)
# Valérie Zawadská 7 × (6 × dabérka, 1 × absolútny víťaz); Pavel Poulíček 7 × (7 × športový komentátor)

## Osobnosť televízneho spravodajstva

## Osobnosť televíznej publicistiky

## Osobnosť televíznej zábavy

## Športový moderátor

## Hlásateľ / Hlásateľka dňa

## Dabér

## Dabérka

## Dabér / Dabérka

## Herečka

## Herec

## Speváčka

## Spevák

## Program roka

## Seriál roka

## Absolútny víťaz

## Objav roka
* 2004 Vojtěch Kotek
* 2005 Ivana Jirešová
* 2006 Zbyněk Drda
* 2007 Petr Vondráček
* 2008 Dana Batulková
* 2009 Martin Chodúr
* 2010 Daniela Písařovicová
* 2011 Tomáš Klus
* 2012 Martin Kraus
* 2013 Miroslav Sýkora
* 2014 Daniel Stach

## Dvorana slávy
* 1994 František Filip
* 1995 Vladimír Dvořák
* 1996 Miroslav Horníček
* 1997 Karel Pech
* 1998 Štěpánka Haničincová
* 1999 Jiří Hubač
* 2000 Ivo Paukert
* 2001 Gustav Oplustil
* 2002 Stella Zázvorková
* 2003 Zdeněk Smetana
* 2004 Antonín Moskalyk
* 2005 Vladimír Opletal
* 2006 Zdeněk Velíšek
* 2007 Kamila Moučková
* 2008 Jiřina Jirásková
* 2009 Karel Čáslavský
* 2010 Jiřina Bohdalová
* 2011 Radoslav Brzobohatý
* 2012 Lubomír Lipský
* 2013 Jana Štěpánková
* 2014 Iva Janžurová

## Referencie


## Externé odkazy
* Výsledky 1991 - 2013 na televize.cz


Kategória:České ocenenia
Mŕtvica

**Mŕtvica** môže byť:

*v medicíne a pod.:
** v širšom zmysle: infarkt
** v užšom zmysle: cievna mozgová príhoda
*v pôdohospodárstve:
**v ovocinárstve: druh choroby stromov, synonymum: apoplexia, pozri apoplexia (ovocinárstvo)
**zastarano: mŕtvina

## Referencie
Šľak

**Šľak** môže byť hovorovo:
*expresívne: infarkt
*expresívne: čert, parom, diabol
*zastarano: stopa

## Zdroj
*šľak. In:
Záhať

**Záhať** môže byť:
* prirodzený alebo umelý zátaras vody na menšom vodnom toku
*v medicíne (bohemizmus):
** infarkt
** embólia
** trombóza

## Referencie
Onaithos

**Onaithos** () bol starogrécky sochár.
 
Správu o sochárovi Onaithovi a jeho diele nám zanechal grécky cestovateľ Pausanias, ktorý po návšteve Olympie do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal: „*Iná socha [[Zeus|Dia]] je umiestnená vedľa [[Kleosthenes z Epidamnu|Kleosthenovho]] vozu, zmienim sa o nej v neskoršom rozprávaní (VI, 10); socha Dia je dar [[Megara|Megarčanov]] a vyhotovili ju bratia [[Psylakos]] a Onaithos a ich synovia. Nemôžem však povedať nič o ich veku ani o ich vlasti, ani o tom, u koho sa vyučili.*“

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Angelión

**Angelión** () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
 
Angelión, syn Dionysa, bol žiakom sochárskych majstrov Dipoina a Skyllida a neskôr učiteľom Kallóna z Aiginy. Činnosť tohto umelca neznámeho pôvodu datujú približne do 6. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že spolu so svojim bratom Tektaiom zhotovili sochu boha Apolóna na ostrove Délos: „*Angelión a Tektaios, synovia Dionysa, ktorí zhotovili pre Délčanov Apolóna, vytvorili na jeho ruky tri [[Charitky]]. Rovnaký počet týchto bohýň majú tiež [[Atény|Aténčania]] pri vchode na [[Akropola v Aténach|Akropolu]]; vykonávajú pri nich slávnosť verejnosti neprístupnú.*“

Podobizeň tejto sochy bola zobrazená na aténskych bronzových minciach. Na ostrove Délos boli objavené fragmentárne nápisy z neskorších storočí obsahujúci inventár chrámu, ktorý podľa znalcov pravdepodobne uvádzajú i túto sochu. Podľa kresťanského spisovateľa Athénagora so svojim bratom zhotovil i sochu bohyne Artemis.
 
## Referencie a bibliografia

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Real Music House

**Real Music House** je slovenské hudobné vydavateľstvo, ktoré založili hudobníci Robert Pospiš a Martin Sillay v Bratislave v roku 2010.

## Zoznam nosičov, ktoré boli produkované vo vydavateľstve Real Music House
* Robert Pospiš & Martin Sillay – *[[Príchody odchodov]]* (2010)
* Ján Lehotský – *[[Sám (Ján Lehotský)|Sám]]* (2010)
* Nikolaj Nikitin – *[[Personal Suite]]* (2012)
* Peter Luha – *[[Viaje Del Alma]]* (2012)
* Erik Rothenstein – *[[Blázni z Chelmu]]* (2012)
* Nikolaj Nikitin – *[[New Winter Stories]]* (2012)
* Pressburger Klezmer Band – *[[Tants Mit Mir]]* (2012)
* Lento Ad Astra – *[[Playing "Šach" with Mr.Bach]]* (2013)
* Robert Pospiš & Martin Sillay – *[[Doba]]* (2013)
* Valér Miko – *[[Príbehy]]* (2013)
* Michaľ Motýl – *[[Sunflowers]]* (2013)
* Nikolaj Nikitin – *[[Music for Boys and Girls Vol.1]]* (2013)
* Romanika – *[[V hlbinách]]* (2014)
* Juraj Griglák – *[[Time to Fly]]* (2014)
* Nikolaj Nikitin – *[[Aram's Father LP]]* (2014)
* Peter Martinček van Grob – *[[Symphony No.2 & No.3]]* (2014)
* Polajka / Nikolaj Nikitin Ensemble feat. Miroslav Vitouš* (2015)
* Erik Rothenstein – *Rio Danubio* (2015)
* Pressburger Klezmer Band – *Tsvantsik Yorn* (2015)
* [[Eva Šušková]] – *secret Voice* (2015)
* Lupták/Lenko/[[Štefan Bugala|Bugala]]/Comendant/Dugovič – *Uspávanky* (2015)
* Robert Pospiš & Martin Sillay – *Balady* (2015)
* Nikolaj Nikitin* (Dedicated to Martin Gerboc) – *[[Slovak Sounds]]* (2015)
* Jozef Vlk – *[[Recycled]]* (2016)
* Eva Šušková – *[[secret Voice electric]]* (2016)
* Nikitin/Pospiš/Sillay – *[[Ján Cikker 105]]* (2016)
* Boris Lenko Works – *[[ARWA]]* (2016)
* ThebenBound – *[[ThebenBound]]* (2017)
* Nikolaj Nikitin / Ľuboš Šrámek – *[[ALTAR]]* (2017)
* Boris Bohó – *[[Boris Bohó]]* (2017)
* Valér Miko – *[[In The Nature]]* (2017)
* Polajka – *[[Exodus (album)|Exodus]]* (2017)
* Juraj Griglák & Company – *[[Live in Martin]]* (2017)
* Jozef Lupták – *[[Free in One]]* (2017)
* More Chassidic Songs* (2017)
* [[James Harries]] – *Supernova Sessions Vol.1'' (2017)

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

Kategória:Hudba na Slovensku
Kategória:Slovenské hudobné vydavateľstvá
Kategória:Organizácie založené v 2010
Michèle Morgan

**Michèle Morgan**, vlastným menom **Simone Renée Rousselová** (neprechýlene Simone Renée Roussel; * 29. február 1920, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko† 20. december 2016, Meudon) bola francúzska herečka, ktorá bola považovaná za jednu z najlepších francúzskych herečiek dvadsiateho storočia.

## Životopis
Morgan sa narodila v Neuilly-sur-Seine, v departemente Hauts-de-Seine. Vyrastala v Dieppe, Seine-Maritime.

V pätnástich rokoch opustila domov a presťahovala sa do Paríža, aby sa stala herečkou. V Paríži chodila na hodiny herectva k René Simonovi a medzitým hrala v niekoľkých filmoch, aby si hodiny mohla zaplatiť. Vtedy si zmenila meno na "Michèle Morgan" a povedala, že nemá fyzické vlastnosti Simone a Morgan znie viac priateľsky.

Prvýkrát si ju všimol režisér Marc Allégret, ktorý jej ponúkol hlavnú úlohu vo filme *Gribouille* (1937). V roku 1938 hrala po boku Jeana Gabina v úspešnom filme *Nábrežie hmiel* režiséra Marcela Carné a *Remorques (1940)* u režiséra Jeana Grémillona.

Po nemeckej invázii do Francúzska v roku 1940 odišla do USA, kde v roku 1941 uzavrela zmluvu s RKO Pictures. Jej kariéra bola skôr neuspokojivá, okrem *Joan of Paris (1942)* a *Higher and Higher (1943)*.

Bola vážnou kandidátkou na hlavnú ženskú úlohu vo filme *[[Casablanca (film)|Casablanca]]* v roku 1942. S Humphreym Bogartom predsa len hrala, avšak v *Passage to Marseille* (1944).

Po návrate do Francúzska po vojne účinkovala vo filme *La Symphonie Pastorale* 1946 režiséra Jean Delannoy, za ktorý dostala cenu pre najlepšiu herečku na prvom ročníku Filmovom festivale v Cannes. V šesťdesiatych rokoch hrala ešte naplno, ale v sedemdesiatych rokoch už iba príležitostne.

Za svoj prínos filmovému priemyslu má hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy na *1645 Vine Street*. V roku 1969 jej francúzska vláda udelila Legion d'Honneur. Za svoj prínos francúzskemu filmu získala v roku 1992 Čestného Césara. V roku 1996 dostala na Filmovom festivale v Benátkach Zlatého leva za celoživotné dielo.

## Osobný život
V roku 1942 si vzala amerického herca Williama Marshalla. V roku 1944 sa im narodil syn Mike († 2006), rozviedli sa v roku 1948. V roku 1950 si vzala francúzskeho herca Henriho Vidala, s ktorým žila až do jeho smrti v roku 1959. Potom od roku 1960 žila s režisérom a hercom Gérardom Ourym, ktorý zomrel v roku 2006.

Zomrela vo veku 96 rokov prirodzenou smrťou. Jej pohreb bol 23. decembra v kostole Église Saint-Pierre v Neuilly-sur-Seine, bola pochovaná na cintoríne Montparnasse.

## Galéria

Súbor:Michèle Morgan photo postcard.jpg|1940 
Súbor:Michèle Morgan 1942.jpg|1942
Súbor:Michèle Morgan - The Chase 3.jpg|1946
Súbor:Michèle Morgan Césars(cropped).jpg|1995


## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Francúzske herečky
Kategória:Držitelia Čestného Césara
Kategória:Hollywoodsky chodník slávy
Kategória:Nositelia Radu čestnej légie
Kategória:Pochovaní na cintoríne Montparnasse
Kategória:Osobnosti z Neuilly-sur-Seine
To je vražda, napísala

***To je vražda, napísala*** (: *Murder, She Wrote*) je americký televízny seriál, v ktorom hlavnú úlohu spisovateľky detektívnych románov a amatérskej detektívky Jessicy Fletcherovej stvárnila britsko-americká herečka Angela Lansbury. 

Seriál sa vysielal v rokoch 1984 až 1996 na stanici CBS v celkom dvanástich sériách o 264 epizódach. Po jeho skončení bol nasledovaný štyri televíznymi filmami a voľným pokračovaním v podobe seriálu *The Law & Harry McGraw*.

Seriál aj hlavná herečka si za dvanásť rokov vysielania vyslúžili rad ocenení a nominácií, vrátane Zlatých glóbusov alebo cien Emmy.

## Ocenenia
Zlatý Globus (kurzívou je vyznačená premenená nominácia)
* 1995 - Angela Lansbury (Najlepšia herečka v seriáli - dráma)
* 1993 - Angela Lansbury (Najlepšia herečka v seriáli - dráma)
* 1992 - Angela Lansbury *(Najlepšia herečka v seriáli - dráma)*
* 1991 - Angela Lansbury (Najlepšia herečka v seriáli - dráma)
* 1990 - Angela Lansbury *(Najlepšia herečka v seriáli - dráma)*
* 1990 - Najlepší televízny seriál - dráma
* 1989 - Najlepší televízny seriál - dráma
* 1989 - Angela Lansbury (Najlepšia herečka v seriáli - dráma)
* 1988 - Najlepší televízny seriál - dráma
* 1988 - Angela Lansbury (Najlepšia herečka v seriáli - dráma)
* 1987 - Angela Lansbury *(Najlepšia herečka v seriáli - dráma)*
* 1987 - Najlepší televízny seriál - dráma
* 1986 - *Najlepší televízny seriál - dráma*
* 1986 - Angela Lansbury (Najlepšia herečka v seriáli - dráma)
* 1985 - *Najlepší televízny seriál - dráma*
* 1985 - Angela Lansbury *(Najlepšia herečka v seriáli - dráma)*

## Filmové pokračovanie
* 1997 - *Murder, She Wrote: South by Southwest*
* 2000 - *Murder, She Wrote: A Story to Die For*
* 2001 - *Murder, She Wrote: The Last Free Man*
* 2003 - *Murder, She Wrote: The Celtic Riddle*

## Referencie


## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Kriminálne televízne seriály USA
Kategória:Komediálne televízne seriály
Kategória:Dramatické televízne seriály
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus
Kategória:Televízne seriály z roku 1984
Kategória:Televízne seriály CBS
Iktus

**Iktus** (lat. *ictus*) môže byť:
*odborne: úder
*v medicíne aj:
**náhle sa vyskytujúci symptóm, pozri pod symptóm
**ťažký náhly záchvat
**cievna mozgová príhoda
**úpal
*v literatúre: rytmický dôraz, ktorý v časomiere označuje dynamický prízvuk ťažkej (zriedkavo prvej ľahkej) doby verša, pozri iktus (verš)

## Referencie
Senones

**Senones** môže byť:
* francúzska obec, pozri Senones (obec)
* francúzsky kantón, pozri Senones (kantón)
Don’t Stop Me Now

„**Don’t Stop Me Now**“ je skladba britskej rockovej skupiny Queen, z ich albumu *[[Jazz (album)|Jazz]]* z roku 1978. Ako singel bola vydaná v roku 1979. Text napísal Freddie Mercury, pričom nahraná bola začiatkom roka 1978 v štúdiách Super Bear Studios v francúzskej obci Berre-les-Alpes. Táto skladba ja dvanástou skladbou na albume.

Hudobne je skladba založená na Mercuryho hre na klavíri, spolu s hrou na basgitare Johna Deacona a bicími Rogera Taylora. Skladba je tiež príkladom kde sú pre skupinu Queen, typické viacstopové harmonické vokály v refrénoch. Neskôr sa stala jednou z najznámejších skladieb skupiny Queen. V Spojenom kráľovstve zíkala skupina Queen za predaj singlu platinovú platňu.

## Zostava
**Queen**
*Freddie Mercury – hlavný spev a sprievodný spev, klavír
*Brian May – elektrická gitara, sprievodný spev
*Roger Taylor – bicie, tamburína, triangel, sprievodný spev
*John Deacon – basová gitara

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Piesne Queen
Kategória:Single z 1979
Kategória:Single Elektra Records
Škola domáca

**Škola domáca : príloha Slovenského národného učiteľa** bolo periodikum, ktoré vychádzalo na Slovensku v druhej polovici 19. storočia.

Škola domáca vychádzala raz mesačne v Trenčíne ako príloha novín Slovenský národný učiteľ. Časopis vychádzal v opravenej českoslovenčine. 

## Vydavateľské údaje
* vydavateľ a redaktor: Juraj Slotta
* spolupracovník: Štefan Závodník, Jozef Král
* tlač: F. X. Škarnicl v Trenčíne

## Periodicita
* 1863 - I. ročník - 6 čísiel - 48 strán
* 1864 - II. ročník - 2 čísla - 16 strán

## Časopis v elektronickej podobe
* ''Škola domáca : príloha Slovenského národného učiteľa'' - dostupné online v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroje
* ŠKOLA DOMÁCA. In: Bibliografia slovenských novín a časopisov do roku 1918. Zost. Michal Potemra. Martin : Matica slovenská, 1958. 145 s.

Kategória:Mesačníky na Slovensku
Kategória:Slovenské periodiká
Nésiótes

[náhľad|Tyranobijci Harmodios a Aristogeitón, rímska mramorová replika súsošia, ktoré vytvorili Kritios a Nésiótes, Museo Nazionale, [Neapol]]
**Nésiótes** alebo **Nesiotes** () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
 
Sochár Nésiótes, zrejme rodák z Atén, bol činný približne v rokoch 480 až 460 pred Kr. Z jeho nezachovalých sôch je známych niekoľko podstavcov (na všetkých stáli pôvodne bronzové sochy) objavených v Atike, ktoré signoval spolu s Kritiom. Najznámejším ich sochárskym dielom bolo súsošie tzv. *Tyranobijcov*, ktoré kedysi stálo v Aténach. Ešte v 2. storočí ho videl grécky cestovateľ Pausanias.

Tyranobijci Harmadios a Aristogeitón previedli v roku 514 pred Kr. atentát na synov aténskeho tyrana Peisistrata (Hipparcha a Hippia) a boli popravení. V roku 510 pred Kr. zhotovil Anténor z Atén súsošie *Tyranobijcov* (stálo na aténskej agore), ktoré ale v roku 480 pred Kr. dal Xerxes I. previesť do Perzie (do Atén sa vrátilo až za vlády Seleukovcov.) Atenčania preto v roku 477 pred Kr. poverili Nésióta a Kritia, aby zhotovili nové. Je známych niekoľko rímskych kópií tohto súsošia.

Nésiótes a Kritios sa ešte prísne pridŕžali predpisov dórskej bronziarskej školy. Staroveký spisovateľ Lukianos, ktorý sa v mladosti venoval sochárstvu, uvádza, že niektorí rečníci sú pri prejavoch meraví ako Nésiótove a Kritiove sochy. Vo vývine gréckeho sochárstva sa síce tieto sochy časovo zaraďujú už do novej epochy, ale z dôvodov konzervatizmu zachovávajú ešte sčasti tradičný archaický štýl.

Na základe epigrafických nálezov na podstavcoch zo sôch sa mu pripisuje aj spoluautorstvo dvoch sôch bohyne Atény a sochy *Epicharina*, bežca hoplitodromu, ktoré stáli na aténskej Akropole. O soche Epicharina sa zmienil i Pausanias.

## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 

Kategória:Sochári starovekého Grécka
Život je krásny (film z roku 1946)

***Život je krásny*** (v&nbsp;origináli **) je americký film z&nbsp;roku 1946.,  Natočil ho režisér Frank Capra, námetom bola poviedka "The Greatest Gift" od Philipa Van Doren Sterna.

V hlavných úlohách hrali James Stewart, Donna Reed a Lionel Barrymore. Hudbu zložil Dimitri Tiomkin. Film bol v&nbsp;piatich kategóriách neúspešne nominovaný na Oscara. Režisér Frank Capra zaň získal Zlatý glóbus za najlepšiu réžiu.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové drámy USA
Kategória:Čiernobiele filmy
Kategória:Filmy z 1946
Kategória:Filmy podľa názvu
Ben Hur (film z 1959)

***Ben Hur*** je americký film režiséra Williama Wylera z roku 1959. Je to adaptácia románu *[[Ben Hur (kniha)|Ben Hur: Príbeh Kristov]]* od generála Lewa Wallaceho. Titulnú úlohu v ňom stvárnil Charlton Heston, ďalšími hviezdami boli Jack Hawkins, Chaja Hararit, Stephen Boyd a Hugh Griffith.

Film mal premiéru 18. novembra 1959 v New Yorku, v roku 1960 získal 11 Oscarov, viac než ktorýkoľvek film do tej doby. Tento rekord dodnes nebol prekonaný, iba dve snímky ho dokázali vyrovnať: *[[Titanic (film z roku 1997)|Titanic]]* v roku 1997 a *Pán prsteňov: Návrat kráľa* v roku 2003.

## Ocenenia
[thumb|[Charlton Heston, držiteľ Oscara najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe]]
### Oscar
#### Ceny
* Najlepší film - Sam Zimbalist
* Najlepší herec v hlavnej úlohe - Charlton Heston
* Najlepší herec vo vedľajšej úlohe - Hugh Griffith
* Najlepšia réžia - William Wyler
* Najlepšia kamera - Robert L. Surtees
* Najlepší strih - John D. Dunning a Ralph E. Winters
* Najlepší zvuk - Franklin Milton 
* Najlepšia hudba - Miklós Rózsa
* Najlepšie kostýmy - Elizabeth Haffenden
* Najlepšia výprava - Edward C. Carfagno, William A. Horning a Hugh Hunt
* Najlepšie vizuálne efekty - Arnold Gillespie, Robert MacDonald und Milo Lory

#### Nominácia
* Najlepší adaptovaný scenár  - Karl Tunberg 

### Zlatý glóbus
* Najlepší herec vo vedľajšej úlohe - Stephen Boyd
* Najlepšia réžia - William Wyler
* Najlepší film - Sam Zimbalist

### BAFTA
* Najlepší film 

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Akčné filmy USA
Kategória:Filmové drámy USA
Kategória:Dobrodružné filmy USA
Kategória:Romantické filmy USA
Kategória:Filmy z 1959
Kategória:Držitelia Oscara za najlepší film
Kategória:Filmy podľa románu
Kategória:Držitelia ceny Zlatý glóbus
Kategória:Filmy podľa názvu
Kabombovité

**Kabombovité** (*Cabombaceae*) sú čeľaď radu leknotvaré (*Nymphaeales*). Patria sem vodné byliny zakoreňujúce v substráte, s ponorenými alebo plávajúcimi listami. Kvety sú trojpočetné, čím sa podobajú na kvety jednoklíčnolistových rastlín. Do čeľade patria 2 rody a 6 druhov, ktoré sa vyskytujú v trópoch aj v miernom pásme takmer všetkých kontinentov okrem Európy. Niektoré druhy sa pestujú ako akvarijné rastliny.

## Charakteristika
Zástupcovia čeľade kabombovité sú trváce sladkovodné byliny s adventívnymi koreňmi. Rod *[[Brasenia]]* má štítovité listy plávajúce na hladine. V rode kabomba (*Cabomba*) sa vyskytuje heterofýlia. Protistojné ponorené listy majú dlaňovito-vidlicovito strihanú čepeľ, zatiaľ čo listy plávajúce na hladine sú striedavé a štítovité. V cievnych zväzkoch chýbajú cievy, prítomné sú len cievice. Podvodné stonky kabomby sú rozkonárené a môžu dorastať až do dĺžky 3 metre. Kvety sú biele, žlté, fialové alebo tmavo purpurové, jednotlivé, obojpohlavné, najčastejšie trojpočetné, alebo ojedinele (*Cabomba aquatica*) dvojpočetné. Rozkvitajú pod hladinou. Gyneceum je apokarpné, tvorené 1 až 18 plodolistami. Semenník je vrchný s 1 až 5 vajíčkami. Plodom je plodstvo mechúrikov (*Cabomba*) alebo plodstvo nažiek (*Brasenia*)

## Rozšírenie
Štyri druhy rodu kabomba sa vyskytujú v tropickej Amerike, druh *Cabomba caroliniana* je rozšírený v juhovýchodných oblastiach Severnej Ameriky a na juhu Južnej Ameriky. Niektoré druhy zdomácneli v Ázii, Austrálii i v Európe. Rod *Brasenia* zahŕňa len jediný druh (*Brasenia schreberi*) s rozsiahlym areálom výskytu, vrátane Afriky, Ázie, východnej Austrálie a Severnej i Južnej Ameriky. Zástupcovia čeľade rastú v sladkovodných nádržiach, jazerách a pomaly tečúcich riekach..

## Ekológia
Kvety rodu kabomba sú hmyzoopelivé, zatiaľ čo kvety druhu *Brasenia schreberi* sú opeľované vetrom.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* The Families of Flowering Plants: ''Cabombaceae''
* Angiosperm Phylogeny
* Flora of China: ''Cabombaceae''
* Flora of North America: ''Cabombaceae''

Kategória:Leknotvaré
Kategória:Vodné rastliny
Austrobejliotvaré

**Austrobejliotvaré** (*Austrobaileyales*) je malý rad bazálnych krytosemenných rastlín, ktorý združuje 3 čeľade a len 5 rodov, ktoré sú rozšírené prevažne v trópoch.

## Charakteristika
Zástupcovia radu austrobejliotvaré sú väčšinou vždyzelené kry a stromy, menej liany s jednoduchými, celistvými, striedavými alebo protistojnými, väčšinou kožovitými listami s perovitou žilnatinou. Kvety sú aktinomorfné, s neustáleným počtom okvetných lupienkov. Tyčiniek je rôzny počet, pri niektorých zástupcoch sú lupeňovité. Gyneceum apokapné, zložené z viacerých plodolistov, ojedinele z jedného (*Trimenia*). Semenník je vrchný. Plodom je jednosemenná kôstkovitá bobuľa (*Trimenia*), alebo plodstvo bobúľ a mechúrikov.

## Systematika
rad austrobejliotvaré (Austrobaileyales):
*čeľaď austrobejliovité (Austrobaileyaceae)
*(bez mena):
**čeľaď triméniovité (Trimeniaceae)
**čeľaď schizandrovité (Schisandraceae)

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Krytosemenné rastliny
Magnoliidy

**Magnoliidy** (lat. *Magnoliidae*) alebo (ako podtrieda) **magnóliové** (lat. *Magnoliidae*) sú taxón (tradične podtrieda) krytosemenných rastlín (tradične zaraďovaný pod dvojklíčnolistové rastliny), ktorého charakteristickým znakom sú trojpočetné kvety, aké sa vyskytujú pri jednoklíčnolistových rastlinách. Zloženie tohto taxónu sa líši podľa autora; v súčasnosti je rozšírený systém podľa APG IV.

## Magnoliidy podľa APG IV
### Charakteristika
Taxón zahŕňa prevažne dreviny, druhotne aj byliny, väčšinou heteroxylické. Listy zástupcov sú jednoduché, väčšinou celistvé. Kvety sú obojpohlavné, aktinomorfné. Prílistky sa vyskytujú len ojedinele (magnóliovité, jaštercovité, vlkovcovité – rod *Lactoris*). Semená majú bohatý triploidný endosperm a malé embryo. Patria sem rastliny prevažne hmyzoopelivé, zriedkavejšie aj vetroopelivé. Rozšírené sú v trópoch, subtrópoch a teplých temperátnych oblastiach južnej a východnej Ázie a Severnej a Strednej Ameriky. Do magnoliidovej línie patria štyri rady.

### Systematika
magnoliidy (Magnoliidae):
*(bez mena)
**rad kanelotvaré (Canellales)
**rad pieprotvaré (Piperales)
*(bez mena)
**rad magnóliotvaré (Magnoliales)
**rad vavrínotvaré (Laurales)

Kladogram čeľadí vyzerá takto:

## Referencie


Kategória:Magnoliidy
Kategória:Magnóliové