Karpatskí Nemci

náhľad|Podiel obyvateľov nemeckej národnosti v obciach Slovenska, podľa sčítania v roku 2011.
náhľad|Podiel obyvateľov nemeckej národnosti v obciach Slovenska, podľa sčítania v roku 2001.
náhľad|Podiel obyvateľov nemeckej národnosti v obciach Slovenska, podľa sčítania v roku 1970.
náhľad|Podiel obyvateľov nemeckej národnosti v obciach Slovenska, podľa sčítania v roku 1930.
náhľad|Podiel obyvateľov s nemeckým materinským jazykom v obciach Slovenska, podľa sčítania v roku 1900.
náhľad|Pamätná tabuľa v Bratislave

**Karpatskí Nemci** () je súhrnné pomenovanie národnostnej menšiny, nemecky hovoriaceho obyvateľstva na území dnešného Slovenska a časti Ukrajiny, ktoré vzniklo migráciou na územie bývalého Uhorska medzi 12. a 19. storočím. Názov *karpatskí Nemci* sa začal používať až začiatkom 20. storočia pre označenie nemeckého obyvateľstva v Karpatoch avšak po vzniku Česko-Slovenska sa pomenovanie zaužívalo na Slovensku, pretože odlišovalo karpatských Nemcov od sudetských Nemcov žijúcich v Česku. Po roku 1945 bolo evakuovaných a čiastočne násilne deportovaných 84 % *karpatských Nemcov* zo Slovenska (v rámci vysídlenia Nemcov z Česko-Slovenska). Pri sčítaní v roku 2021 sa k nemeckej národnosti na Slovensku prihlásilo **8 573** obyvateľov. Z toho ***3 318*** obyvateľov uviedlo iba nemeckú národnosť a ***5 255*** obyvateľov uviedlo kombináciu nemeckej a ďalšej národnosti. 

## Štatistické údaje

### Vývoj počtu Nemcov na Slovensku

*  údaj neuvádza počet osôb s nemeckou národnosťou, ale počet osôb, ktoré majú nemčinu ako materinský jazyk.

### Obce s najvyšším počtom Nemcov
**údaje z roku 2021****:**

### Obce s najvyšším percentuálnym zastúpením Nemcov
**údaje z roku 2021****:**

### Nemci na Slovensku podľa materinského jazyka

### Nemecký materinský jazyk

### Náboženské zloženie Nemcov na Slovensku

## Pôvod názvu
Pojem *karpatskí Nemci* zaviedol začiatkom 20 storočia rakúsky historik a etnológ Reimund Friedrich Kaindl (*1866, †1930), ktorý sa sa zaoberal dejinami Nemcov v Uhorsku. Pomerne presne vymedzil nemecké obyvateľstvo v Karpatoch od iných nemeckých enkláv v Uhorsku, najmä v Sedmohradsku. Pokiaľ v roku 1918 v Karpatoch (t. j. na území dnešného Slovenska, časti Ukrajiny, Moldavska, Bosny a Hercegoviny a Rumunska žilo asi 2 milióny etnických "karpatských" Nemcov,  Po skončení prvej svetovej vojny, na základe Versaillskej zmluvy (1919) a vznik Česko-Slovenska) sa pomenovanie zaužívalo aj u nás, pretože odlišovalo karpatských Nemcov od sudetských Nemcov v Česku. V tom období bolo Nemcov žijúcich na Slovensku okolo 150-tis. a v Podkarpatskej Rusi (dnes Zakarpatská Ukrajina; okolo 18-tis.). Tak ako v Česku vznikali začiatkom 30tych rokov 20 storočia nemecké spolky a následne aj nemecké "sudetské" politické strany postup bol rovnaký aj na Slovensku, s tým rozdielom, že tu vznikali "karpatské" ekvivalenty. V roku 1920 vznikla Spišsko-nemecká strana, v roku 1930 bol Franz Karmasin jedným zo zakladajúcich členov spolku *Kamaradschaftsbund, Bund für gesamtgesellschaftliche Bildung.* V roku 1933 vznikla Sudetonemecká strana (nem. Sudentendeutsche Partei) a na Slovensku už v roku 1929 Karpatskonemecká strana. V rokoch 1941 - 1944 pôsobil v Kežmarku Institut für Heimatforschung. V roku 1949 bolo založené v Stuttgarte združenie vysídlených *Karpatendeutsche Landsmannschaft Slovakia e.V.* Nemci na Slovensku doteraz označujú sami seba ako karpatskí Nemci. 

Vzťahy so Slovenskou majoritou sa menili s časom. Z radov karpatských Nemcov pochádzal F. Lenard, J. A. Segner a ďalší. Nemecká prítomnosť je badateľná na architektúre miest ako sú Bardejov, spišské mestá, Modra a Bratislava. Počas existencie medzivojnovej Československej republiky mali Nemci práva ako iné národnostné menšiny. Angažovali sa aj politicky aj na Slovensku, aj keď nie tak výrazne ako sudetskí Nemci v Česku. Sudetsko-nemeckej strana sa pretransformovala do nacistickej Nemeckej strany a aj Karpatskí Nemci podľahli nacizmu. K negatívnemu postoju ku Karpatským Nemcom prispela svojím záporným účinkovaním postava vodcu Nemeckej strany Franza Karmasina. Väčšina karpatských Nemcov (100 - 120 tisíc) z obavy pred sovietskou armádou odišla pred koncom vojny z územia Slovenska. Na základe dohody víťazných mocností a následných Benešových dekrétov bol zo Slovenska vyhostený takmer celý zvyšok okolo 20 - 40 tisíc príslušníkov nemeckej národnosti.  

## Osídlenie
Nemci sa dostali do Uhorska najmä v procese kolonizácie vyľudneného územia po mongolskom vpáde do Uhorska v rokoch 12411242. Nemecká kolonizácia priniesla do Uhorska vznik miest na základe Magdeburského mestského práva a Nemci patrili k mešťanom prakticky všetkých miest.

V 16. storočí prišla do Uhorska ďalšia vlna nemeckej kolonizácie – habáni.

Na rozdiel od nich sudetských však karpatskí Nemci neobývali geograficky súvislé územie, ale až do 1945 žili najmä v troch väčších sídelných oblastiach (jazykových ostrovoch):
# Bratislava a okolie
# Stredné Slovensko (Hauerland, oblasť Hornej Nitry s okolím)
# Spiš

## Malokarpatskí Nemci
Nemecké obyvateľstvo rakúskeho pôvodu (*Kleinkarpatendeutsche,* slovensky *Handrbulci,* z nemeckého *Holzhacker = drevorubači)* žijúce v Malých Karpatoch, od Bratislavy po Smolenice. Išlo o obce Rača (*Ratzersdorf*), Devín (*Theben*), Svätý Jur (*Sankt* *Georgen*), Myslenice / Grinava (*Grünau*), Pezinok (*Bösing*), Modra (*Modern*) a Limbach. Pred druhou svetovou vojnou tvorili väčšinu už len v Limbachu a Devíne. Z konfesionálneho hľadiska išlo v prevažnej miere o evanjelikov. Výnimku tvoril iba Devín, ktorý mal rímskokatolícku väčšinu.

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Malokarpatských Nemcov (v minulosti/súčasnosti tvorili viac ako 10%). Údaje od roku 2021 zahŕňajú podiel občanov s prvou nárondnosťou nemeckou a v zátvorke je uvádzaná aj celkový podiel občanov s nemeckou národnosťou vrátane možnosti voľby ďalšej národnosti:*

### Huncokári
Nemecky hovoriaca skupina lesných robotníkov rímskokatolíckeho vyznania a rakúskeho pôvodu  v  Malých Karpatoch, usídlujúca sa na tomto území od polovice 18. storočia.  Ich názov je skomoleninou nemeckého slova Holzhacker (drevorubač). Huncokári sa údajne sami nazývali "*horskí ľudia"*. Pochádzali z južnej časti Dolného Rakúska a  Štajerska.  Žili rozptýlene v horských údoliach (väčšinou 2 až 3 rodiny). Výnimku tvorilo sústredené osídlenie v modrianskej mestskej časti Piesok. Po druhej svetovej vojne boli takmer úplne vysídlení. 

## Žitnoostrovskí a Zadunajskí Nemci
Nemecky hovoriace obyvateľstvo Žitného ostrova (*Schüttinseldeutsche, Heanzen).* Potomkovia burgenlandských Rakúšanov (tzv. *Hienzen, Hüenzen).* Po druhej svetovej vojne bola väčšina úplne vysídlená. Zvyšok sa stiahol najmä do Bratislavy. Obývali obce Prievoz (Oberufer), Most pri Bratislave (Bruck), Rovinka (Waltersdorf), Nová Lipnica (Tartschendorf), Nové Košariská (Mischdorf) a Jánošiková (Schildern). Podľa náboženského vyznania išlo majoritne o rímskokatolíkov. Výnimku tvorila evanjelická väčšina v Prievoze a v Mišdorfe/Mišérde (dnes Nové Košariská - Dunajská Lužná). Významná evanjelická menšina sa nachádzala aj v Rusovciach a Petržalke.  

Pôvodne nemecké osídlenie mali aj obce Vrakuňa (*Fragendorf)*, Podunajské Biskupice (*Bischdorf),* kde sa nemecké obyvateľstvo pomaďarčilo ešte v priebehu 17.storočia, obec Kvetoslavov (*Austern -* slovenský starší názov *Úzor* / maďarsky *Úszor*), ktorá sa ešte v roku 1773 uvádzala ako nemecká obec; a mesto Šamorín, kde sa v roku 1796 a 1851, popri majoritnom maďarskom obyvateľstve uvádzala významná nemecká menšina, avšak pri prvom uhorskom sčítaní obyvateľstva v roku 1880, nepresiahol počet nemecky hovoriacich viac ako 10%.

Zadunajskí Nemci obývali obce Petržalka (Engerau), Rusovce (Karlburg), Jarovce (Kroatisch Jahrendorf) a Čunovo (Sandorf). Išlo o obce, ktoré patrili do tzv. bratislavského predmostia. S výnimkou Petržalky sa súčasťou Slovenska stali až v roku 1947. Dovtedy boli súčasťou Maďarska.       

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Žitnostrovských a Zadunajských Nemcov (v minulosti/súčasnosti tvorili viac ako 10%). Údaje od roku 2021 zahŕňajú podiel občanov s prvou nárondnosťou nemeckou a v zátvorke je uvádzaná aj celkový podiel občanov s nemeckou národnosťou vrátane možnosti voľby ďalšej národnosti:*

## Stredoslovenskí Nemci
Karpato-nemecké obyvateľstvo (*Hauerländer, Krickerhauer* alebo slovensky aj *Handrbulci)*, ktoré pôvodne tvorilo značnú časť obyvateľstva stredoslovenských banských miest vzniklo tzv. saskou kolonizáciou (*Sachsenzug)* v priebehu 12-13. storočia. Dnes jeho zvyšky obývajú územie okresov Prievidza, Žiar nad Hronom, Turčianske Teplice, Žarnovica a Martin. Delia sa na dve skupiny: kremnický jazykový ostrov - tzv. Hauerland a pravniansky jazykový ostrov. 

### Hauerlandskí Nemci
Jedná sa o nemecké obyvateľstvo tzv. územia Hauerlandu, nemeckých obcí s koncovkou -hau, čo znamená, že boli založené vyklčovaním lesov. Išlo o obce Horná Štubňa (*Oberstuben*), Horný a Dolný Turček (*Ober* a *Niederturz*), Sklené (*Glaserhau*), Kremnické Bane (*Johannesberg*), Kunešov (*Kuneschhau*), Krahule (*Blaufuß*), Lúčky (*Honneshau*), Dolná Ves (*Schwabendorf*), Kopernica (*Deutschlitta*), Jánova Lehota (*Drechslerhau*), Handlová (*Krickerhau*), Píla (*Paulisch*), Veľké Pole (*Hochwies*) a Kremnica (*Kremnitz*). Z konfesionálneho hľadiska išlo o rímskokatolícke obyvateľstvo.  

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Hauerlandských Nemcov (v minulosti/súčasnosti tvorili viac ako 10%). Údaje od roku 2021 zahŕňajú podiel občanov s prvou nárondnosťou nemeckou a v zátvorke je uvádzaná aj celkový podiel občanov s nemeckou národnosťou vrátane možnosti voľby ďalšej národnosti:*

### Pravnianski Nemci
Patrilo sem nemecké obyvateľstvo hornonitrianskych obcí Nová Lehota (*Neuhau*), Nitrianske Pravno (*Deutsch* *Proben*), Solka (*Bettelsdorf*), Chvojnica (*Fundstollen*), Malinová (*Zeche*), Tužina (*Schmiedshau*), Vyšehradné (*Beneschhau*/ *Meisel*), Kľačno (*Gaidel*) a na území Turca sa jednalo o obce Hadviga (*Hedwig*), Brieštie (*Bries*) a Vrícko (*Münnichwies* - v ktorom sa hovorilo sliezskym dialektom). Prevažná časť týchto Nemcov sa hlásila k rímskokatolíckej cirkvi. Výnimku tvorila obec Brieštie a Hadviga, kde prevažovali evanjelici. 

Pôvodne nemecké osídlenie mali aj mestá Prievidza (Priewitz), Bojnice (Weinitz) a obce Rudno (*Rauden),* Koš (*Andreasdorf),* ktorých nemecké obyvateľstvo sa poslovenčilo, a už od roku 1773 sa spomínajú ako čisto slovenské sídla, *a* obec Jasenovo (*Käserhau),* ktorá sa v roku 1773 spomína ako nemecká obec, no od roku 1796 už je zaznamenaná ako sídlo so slovenským obyvateľstvom.  

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Pravnianskych Nemcov (v minulosti/súčasnosti tvorili viac ako 10%). Údaje od roku 2021 zahŕňajú podiel občanov s prvou nárondnosťou nemeckou a v zátvorke je uvádzaná aj celkový podiel občanov s nemeckou národnosťou vrátane možnosti voľby ďalšej národnosti:*

## Spišskí Nemci

### Hornospišskí Nemci
Hornospišskí Nemci žili vo všetkých obciach a mestách Horného Spiša. Dnes sú to už len malé počty v mestách Kežmarok (*Käsmarkt*), Levoča (*Leutschau*), Poprad (*Deutschendorf*), Spišská Nová Ves (*Iglau*), dedinách Veľká Lomnica (*Groß*-*Lomnitz*), Veľký Slavkov (*Groß-Schlagendorf*), Matejovce (*Matzdorf*), Stráže (*Michelsdorf*), Spišská Sobota (*Georgenberg*), Spišské Podhradie (*Kirchdrauf*), Vrbov (*Menhardsdorf*), Ľubica (*Leibitz*) a iné. Svoj jazyk nazývali hornozemským (*Oberländisch*) na rozdiel od dolnozemského (*Niederländisch*), ktorým hovorili Podolínski Nemci. Z náboženského hľadiska išlo o evanjelikov. Výnimku tvorila iba obec Strážky nad Popradom, kde prevažovalo rímskokatolícke obyvateľstvo. 

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Hornospišských Nemcov (v minulosti/súčasnosti tvorili viac ako 10%):*

### Dolnospišskí Nemci "Mantáci"
Dolnospišskí Nemci (nem. *Gründler, Mantaken)* sú potomkovia baníkov z povodia rieky Bodva, Hnilec a Smolník. Dnes ich posledné zvyšky žijú v okrese Gelnica, v obciach Gelnica (*Göllnitz*), Nálepkovo (*Wagendrüßel*), Švedlár (*Schwedler*), Smolník (*Schmöllnitz*), Smolnícka Huta (*Schmöllnitzhütte*), Stará Voda (*Altwaßer*), Mníšek nad Hnilcom (*Einsiedel*) a v okrese Košice-okolie v obciach Medzev, Vyšný Medzev (*Unter* a *Obermetzenseifen*) a Štóse (*Stoß*). Nemci (tzv. *Bulineri / Topšeri)* žili aj v meste Dobšiná, ktorá je súčasťou okresu Rožňava.Dolnospišskí Nemci sa hlásili v prevažnej miere k rímskokatolíckej cirkvi. Výnimku tvorila evanjelická väčšina v Nálepkove, Dobšinej, Švedlári a Mníšku nad Hnilcom. Taktiež Gelnica a Štós mali popri majoritnom rímskokatolíckom obyvateľstve významnú evanjelickú menšinu.

Pôvod a význam pojmov *Manták, mantácky* () sa nedajú jednoznačne preukázať. Avšak značne pravdepodobnou sa zdá byť hypotéza spôsobu tvorby názvu etnika, ako to je napr. v prípade Lemkov. Po príchode prvých osadníkov z územia Nemecka sa títo nevedeli dorozumieť s pôvodným slovenským a maďarským obyvateľstvom. Pri ich vzájomnom kontakte, napr. trhy, sa mohol jeden druhého v svojom nárečí dopytovať spôsobom podobným ako napr. "Boos maant a?" (Was meint er?), čiže "Čo má na mysli? Čo chce?". Alebo z otázky obdobného charakteru v maďarčine - "Mit mondtak?" po slovensky "Čo povedali?". V rámci tejto frázy foneticky najvýraznejšie vyznie časť "maant a" alebo "mondtak", a tak po malej úprave dostaneme výraz Manták. Túto hypotézu podporuje aj fakt, že k danému označeniu sa hlásia iba spišskí Nemci, v nárečí ktorých sa táto otázka, aj z frazeologickej stránky jej skladby, rovnako vyslovuje aj v súčasnosti.

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Dolnospišských Nemcov (v minulosti/súčasnosti tvorili viac ako 10%):*

### Podolínski Nemci
Nemecké obyvateľstvo obývajúce mesto Stará Ľubovňa (*Alt-Lublau*), Podolínec (*Pudlein*) a obce Hniezdne (*Kniesen*) a Chmeľnica (*Hopgarten* – v ktorej sa dodnes rozšírene hovorí sliezskym dialektom nemčiny - v roku 2011 tento dialekt používalo v domácnosti 279 osôb, čo predstavuje tamer 30 % obyvateľov obce.). Z náboženského hľadiska išlo o obyvateľstvo hlásiace sa k rímskokatolíckej cirkvi.  

Pôvodne nemecké osídlenie bolo aj v obciach Nižné, Vyšné Ružbachy (*Unter a Ober-Rauschenbach)* a Jakubany (*Jakobsau)* v ktorých sa nemecké obyvateľstvo poslovenčilo a porusínštilo, a v obciach Forbasy (*Forbs)* a Jarabina (*Girm),* ktoré boli ešte v roku 1851 uvádzané ako nemecko-slovenská a rusínsko-nemecká obec. 

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Podolínskych Nemcov (v minulosti/súčasnosti tvorili viac ako 10%):*

## Sládkovičovskí Nemci
Nemeckí roľníci a remeselníci, ktorí sa v Sládkovičove, staršie pomenovanie Diosek / Dióseg usadili v časti obce, neskôr po nich nazvanej *Nemecký Diosek* (od roku 1927 premenovaný na Malý Diosek) na poverenie cisára Jozefa II. V roku 1943 bol Veľký a Malý Diosek spojený. Počas druhej svetovej vojny bolo mesto poznačené deportáciami početnej židovskej komunity a po vojne odsunom nemeckého obyvateľstva do Rakúska a Nemecka a maďarského obyvateľstva do pohraničia Česka a do Maďarska. Nemecká komunita tu takmer úplne vymizla.  

## Čermianski Nemci
Jedná sa a malú skupinu Dolných Nemcov, ktorí sa v rokoch 1857-1859 usadili v obci Čermany (Tscherman) a Veľké Ripňany (Großrippen). Išlo o sedliakov z vestfálskych dedín Ankum, Addrup, Eie, Kettemkamp, Nortrup, Rütenbrock, Suttrup a z oldenburských dedín Damme, Neukirchen, Steinfeld, Holdorf, Dinklage a Borringshausen. V súčasnosti sú silno asimilovaní. Odhadom ich môže byť asi 250 - Čermany - 150 (38,1 %), Veľké Ripňany - 50 (2,4 %), inde 50. Jazyk je používaný iba staršou generáciou.

*Vývoj percentuálneho zastúpenia Čermianskych Nemcov:*

## Michalockí Nemci
V rokoch 1899-1944 boli v obci Michalok a z časti aj v obci Merník, ktoré sa nachádzajú neďaleko Vranova nad Topľou, usadení nemeckí roľníci z východnej Haliče, hovoriaci nemeckým nárečím pochádzajúcim pôvodne z okolia českého Chebu a Tachova. Muži prevažne pracovali ako baníci na ortuť v Merníku alebo ako kvalifikovaní tesári. Počas prvej Československej republiky, bola väčšina týchto Nemcov bez československého občianstva a boli teda pri súpisoch obyvateľstva v roku 1921 a 1930 považovaní za cudzincov.

## Dcérske nemecké sídla
V dôsledku neúrodnej horskej pôdy a biedy sa mnoho Nemcov vysťahovalo do zámoria, pracovali ako sezónni robotníci v cudzine, Česku alebo si zakúpili majetky v južnejších úrodnejších oblastiach Uhorska. V roku 1818 odchádza 18 rodín z Handlovej do Trhyne. V roku 1856 opustilo Jánovu Lehotu 18 rodín, ktoré sa usídlili na Banáte. Neskôr sa z Kopernice a Jánovej Lehoty vysťahovalo dvadsať rodín do obce Jasová v okrese Nové Zámky; viaceré rodiny z Veľkého Poľa a Píly si zakúpili majetky v obci Demandice, Sazdice (okres Levice) a pri Vrábloch; v obci Veľké Bedzany, ktoré sa od 70. rokov stali súčasťou Topoľčian a v obci Dolné Držkovce (pri Bánovciach nad Bebravou) sa zas usadili nemecké rodiny z Handlovej. 

## Slávni karpatskí Nemci
* Johann Brokoff (* 1652, Spišská Sobota) – sochár
* Ján Andrej Segner (* 1704, Prešporok) – fyzik, prírodovedec
* Maximilián Hell (* 1720, Banská Štiavnica) – astronóm, fyzik
* Johann Wolfgang Kempelen (* 1734, Prešporok) – vynálezca
* Johann Nepomuk Hummel (* 1778, Prešporok) – klavirista, hudobný skladateľ
* Jozef Maximilián Petzval (* 1807, Spišská Belá) – fyzik
* Philipp Eduard Anton von Lenard (* 1862, Prešporok) – fyzik
* Hans Broos (* 1921, Veľká Lomnica) – architekt
* Rudolf Schuster (* 1934, Medzev) – politik
* Michael Roth (* 1936, Lomnička) – profesor kybernetiky

## Literatúra
* Kaindl, R. F.: *Geschichte der Deutschen in den Karpatenländern*, 3 zväzky, 1907–11

## Referencie

## Pozri aj
* Ostsiedlung
* Spišskí Nemci
* Vysídlenie Nemcov z Česko-Slovenska
* Zoznam významných Karpatských Nemcov
*Institut für Heimatforschung 

## Externé odkazy
* Karpatskonemecký spolok na Slovensku
* Die Karpatendeutschen
*  Gabzdilová, Soňa: Nemecká komunita v živote slovenskej spoločnosti 1938–1945 
* mantáci. In: Tradičná ľudová kultúra Slovenska slovom a obrazom: elektronická encyklopédia 
* Nemecká menšina predstaví svoju kultúru a zvyky 
* Piesňová tradícia Nemcov v Medzeve

Kategória:Nemci na Slovensku
Kategória:Etniká, národy a národnosti na Slovensku
Kategória:Jazykové ostrovy
Kategória:Nemci
Kategória:Nemci podľa štátu