open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Filozofia objektívneho ducha

**Filozofia objektívneho ducha** je podľa Hegela je filozofia ducha, ktorá systematicky nasleduje po filozofii subjektívneho ducha a predchádza filozofii absolútneho ducha. Filozofia objektívneho ducha zdôvodňuje nevyhnutnosť objektivácie slobodného ducha, jeho zvonkajšovania sa v podobe predmetnej skutočnosti, v podobe objektívneho ducha.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Georg Hegel
Platónova filozofia

**Platónova filozofia** je súbor filozofém vytvorených Platónom, ktorého jadrom je Platónova teória ideí.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Platón
Pohanská filozofia

**Pohanská filozofia** je mimokresťanská filozofia.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické hnutia a smery
Kategória:Pohanstvo
Poklasická filozofia

**Poklasická filozofia** je súčasná filozofia z hľadiska jej typologických odlišností oproti klasickej filozofii. Vznikla v 2. tretine 19. stor..

## Pozri aj
*Edmund Husserl

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia 19. storočia
Politická filozofia

**Politická filozofia** je uvažovanie o princípoch a inštitúciách dobrého politického poriadku pri
rozhodujúcej intervencii filozofických kategórií resp. iných
filozofických významových útvarov, napr. kategórií alebo pojmov dobra, zla, boja, suverenity, vlády, moci, násilia, triedy, štátu, revolúcie, odcudzenia, emancipácie, republiky, spontaneity, inštitucionality, slobody atď. a pod.

Politická filozofia generuje predovšetkým pojem politickosti.

## Externé odkazy
* 


Kategória:Filozofia podľa predmetu
Politická filozofia
Poľská filozofia

**Poľská filozofia** je národná filozofia, súčasť európskej filozofie rozvíjajúca sa na území Poľska.

Významným momentom jej rozvoja je založenie Krakovskej univerzity
(1364). V 15. storočí dochádza k rozkvetu poľskej scholastiky (Matúš z Krakova).

## Predstavitelia

* Kazimierz Ajdukiewicz
* Józef Maria Bocheński
* Edward Dembowski
* Czesław Głombik
* Józef Hoene-Wroński
* Ján Pavol II.
* Tadeusz Kotarbiński
* Jan Legowicz
* Władysław Stróżewski
* Bogdan Suchodolski
* Stanislaw Vincenz
 
## Pozri aj

* európska filozofia
* Jagelovská univerzita
* poľská kultúra

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Veda a technika v Poľsku
Novoveká filozofia

**Novoveká filozofia** je tretie obdobie vo vývine filozofie, ktoré nasleduje po stredovekej filozofii. Nadväzuje na ňu súčasná filozofia. Podľa názoru niektorých autorov, v Európe začína renesančnou filozofiou. Novoveká filozofia sa rozvíja v priebehu 17. stor. a 18. stor. a kulminuje v prvej tretine 19. stor. nemeckým klasickým idealizmom.

V 16.-17. stor. sa mení aj chápanie úloh vedy a filozofie. Heslom novovekých filozofov a prírodovedcov nie je „veda pre vedu”, ale zväčšiť moc človeka nad prírodou, znásobiť silu, zdravie a krásu človeka. V tomto novom chápaní cieľov a úloh poznania sa popri ostatných rozdieloch zhoduje F. Bacon v Anglicku, Descartes vo Francúzsku a Spinoza v Holandsku.

V 15. storočí v Európe doznieva neskorá scholastika a dominuje renesančná filozofia. Významnou udalosťou v dejinách filozofie tohto storočia bolo založenie a činnosť Platónskej akadémie vo Florencii (1459).

V 16. storočí je filozofia bohatá na diela, ktoré bezprostredne uchvacujú, sú navzájom heterogénne a neobyčajne osobné. Dodnes slúžia ako živé zdroje, napr. Montaignove *Eseje*, Th. More, Paracelsus, J. Böhme, Bruno, F. Bacon.

V 17. storočí sa filozofia vyznačuje, aspoň na európskej pevnine, relatívnou jednotnosťou a plynulosťou vývoja. Učenci zápasia s rovnakými problémami, ich jednotlivé riešenia na seba nadväzujú a reagujú. K tomu vytvoril obzvlášť vhodné predpoklady práve vek, v ktorom nastúpil víťazné ťaženie rozum, ktorý sa v renesancii vyhlásil za svojprávny, a v ktorom sa ideálom všetkého poznania stáva matematika.

V 18. storočí filozofia predvádza po prvý raz široký prúd filozofickej literatúry pre verejnosť. Dominuje tu osvietenstvo. Anglické osvietenstvo nachádza v Lockovi svojho prvého predstaviteľa. Locke dal anglickému svetu, ktorý vzišiel z revolúcie roku 1688, duchovné podložie a to i v politickom myslení. Hume je dôkladný analytik, ktorého skepsa je tvrdá a je založená na poctivom myslení s odvahou pozrieť na hraniciach do tváre nepochopiteľnému a nehovoriť o tom. Vo Francúzsku a Anglicku sa objavili aforistické a esejistické spisy znalcov sveta a ľudí; nazývame ich moralistami. Ich psychologická prenikavosť ich privádza aj k filozofickému stanovisku. V sedemnástom storočí tak písali vo veľkom svete dvorov La Rochefoucauld a La Bruyere, v storočí osemnástom potom Vauvenargues a Chamfort. Shaftesbury je filozofom estetickej životnej disciplíny. Veľká nemecká filozofia tvorí svojou systematickou energiou a otvorenosťou pre najhlbšie a najvzdialenejšie myšlienkové celostné vzdelanie a plnosť obsahu dodnes nevyhnutný základ výchovy akéhokoľvek vážneho filozofického myslenia: Kant, Fichte, Hegel a Schelling a sWexo.

Filozofia 1. tretiny 19. storočia zahrnuje vrcholnú fázu klasickej filozofie, poslednú fázu novovovekej filozofie.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Externé odkazy
*
Populárna filozofia

**Populárna filozofia** je úsilie skupiny nemeckých filozofov 18. storočia sprístupňovať širšiemu publiku učenia osvietenskej filozofie, najmä filozofie Ch. Wolffa.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické hnutia a smery
Portugalská filozofia

**Portugalská filozofia** je súčasť európskej filozofie, ktorá zaznamenala výrazný rozmach v 16. storočí spojený s regeneráciou scholastiky, po ktorej sa pozvoľna dostavilo nahliadnutie významu empirického vedenia.

V čase protireformácie sa uplatňovala jezuitská škola z Coimbry (Petrus Fonseca).

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Michael Stipe

**John Michael Stipe** (* 4. január 1960, Decatur, Georgia, USA) je spevák a bývalý frontman zaniknutej skupiny R.E.M., kde pôsobil spolu s Billom Berrym, Mikeom Millsom, a Petrom Buckom.

Michael Stipe bol priateľ Kurta Cobaina zo skupiny Nirvana. Plánovali spolu hudobný projekt, ale nestihli spolu nič zložiť, ani napísať pred Kurtovou smrťou. Michael je aj krstným otcom dcéry Kurta Cobaina a Courtney Love, Frances Bean.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*
*Oficiálna stránka R.E.M. 

Kategória:Rockoví speváci USA
Kategória:Rockoví gitaristi USA
Kategória:Rockoví klávesisti USA
Kategória:LGBT osobnosti USA
Kategória:Členovia skupiny R.E.M.
Kategória:Osobnosti z Georgie
Postmoderná filozofia

**Postmoderná filozofia** je prúd súčasnej filozofie tematizujúci zmeny kultúry 20. storočia, v ktorých zahliada predovšetkým zmenu kultúrnej paradigmy.

## Predstavitelia
Jean Baudrillard, Cornelius Castoriadis, Gilles Deleuze, Jacques Derrida, Umberto Eco, Paul Karl Feyerabend, Michel Paul Foucault, Jürgen Habermas, Axel Honneth, Jean-François Lyotard, Odo Marquard, Giacomo Marramao, Hilary Putnam, Richard McKay Rorty, Michel Serres, Peter Sloterdijk, Robert Spaemann, Stephen Edelston Toulmin, Gianni Vattimo, Paul Virilio, Albrecht Wellmer, Wolfgang Welsch

## Pozri aj
* posthistoire

## Externé odkazy
* 

Kategória:Súčasná filozofia
Praktická filozofia

**Praktická filozofia** je skupina filozofických disciplín, ktoré sa zaoberajú ľudským konaním a tvorbou. 

Praktická filozofia je filozofické učenie, ktoré priamo smeruje ku konaniu a zdôvodňuje pravidlá konania človeka, ide predovšetkým o etiku.

## Pozri aj
*Teoretická filozofia

## Externé odkazy
* 

Kategória:Vetvy filozofie
Hegelovská filozofia práva

**Hegelovská filozofia práva** tvrdí, že každý právny systém stelesňuje ideu, ktorú si daná spoločnosť vytvára o spravodlivosti ako takej. Ďalej tvrdí, že právo občana sa môže
uskutočňovať iba v štáte homogénnom a univerzálnom.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Georg Hegel
Kategória:Filozofia práva
Filozofia práva

**Filozofia práva** je teória princípov (základov, predpokladov) práva a právnej vedy, veda o zdroji, podstate, platnosti, idei a účele, najvyšších normách práva. Zahrňuje všeobecné základy jurisprudencie, dedukciu, definíciu, systematiku a kritiku právnych pojmov a právnych zásad, uvažovanie o spravodlivosti.

Filozofia práva predstavuje pokus o filozofické zdôvodnenie základov a princípov práva, ale aj pokus o filozofické zdôvodnenie idey spravodlivosti. Právo sa pritom skúma aj z logického, aj zo sociologického, etického hľadiska a z hľadiska teórie poznania.

## Externé odkazy
*
Filozofia príhod

**Filozofia príhod** alebo **filozofia udalostí** alebo **filozofia príbehov** alebo **naratívna fenomenológia** (nem. *Philosophie der Geschichten* alebo *Geschichtenphilosophie*) je filozofia nemeckého mysliteľa Wilhelma Schappa, podľa ktorej je človek a jeho miesto vo svete príbehovo (príhodovo, udalostne) štruktúrované; príbehovosť je najzákladnejšou vlastnosťou ľubovoľnej entity. Všetko, k čomu pristupujeme, i k nám samým a všetko čo je v nás samých, už nachádzame zapletené do príbehov, už nachádzame ako to, čo má alebo malo svoj príbeh. Príbeh, príhoda je prefenomén, praútvar, to posledné či prvé, s čím sa stretávame. Nejde tu teda iba o príhody/príbehy, o ktorých sa rozpráva medzi ľuďmi, ktoré opisujú historici, ktoré líčia romány, rozprávky, divadelné predstavenia, filmy, náboženské mýty atď. Okrem týchto cudzích pribehov máme svoje vlastné príbehy/príhody, do ktorých sme pohrúžení, keď bdieme, snívame alebo sme opojení. Schappova filozofia príhod/príbehov chápe príbehovosť/príhodovosť ako všeobsahujúci superexistenciál, ako *bytie zapletené do príbehov* (das In-Geschichten-verstrikt-sein). Príbeh je spojením nekonečného počtu existenciálií alebo životných podôb/foriem, ktoré sa navzájom kvalifikujú, ktoré interkorelujú a v nijakom prípade sa umelo nedajú od seba oddeliť.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Fenomenológia
Prírodná filozofia

**Prírodná filozofia** je filozofická disciplína, ktorá sa zaoberá prírodou. Prírodná filozofia je súčasťou teoretickej filozofie. 

Približne od 7. storočia pred n.l. sa v Grécku začína rodiť teoretické myslenie ktoré je vymedzené od mytológie. Grécku mystiku nahradil rozum a počiatok sveta sa začal chápať ako látka ktorá pri všetkých zmenách ostáva rovnaká.

Základný pojem je **bytie**. 

## Pozri aj
* Filozofia prírody

## Externé odkazy
* 

Kategória:Vetvy filozofie
Poeleatská prírodná filozofia

**Poeleatská prírodná filozofia** alebo **pluralistická škola** je záverečná etapa predsokratovskej filozofie. Bola to škola predsokratovských filozofov, ktorí sa pokúšali zmieriť Parmenidovo odmietnutie zmeny so zjavne existujúcou zmenou vonkajšieho sveta sprostredkúvanou zmyslami. Do tejto školy patrili Anaxagoras, Archelaus, Empedokles a starogrécki atomisti. Učenie poeleatskej prírodnej filozofie je syntézou iónskej filozofie a eleatskej filozofie: uznáva reálnu mnohosť (korene vecí u Empedokla, semená vecí u Anaxagora, atomy u atomistov) a pohyb.

## Zdroj
* 

Kategória:Klasická grécka filozofia
Filozofia prírody

**Filozofia prírody** alebo **naturfilozofia** je jedna z genitívnych filozofií. Je to súhrn všetkých filozoficko-špekulatívnych pokusov o systematické vysvetlenie prírody, jej podstaty, foriem, javov a pohybu.

## Názory filozofov
### Francis Bacon
Podľa Francisa Bacona je filozofia prírody najdôležitejšia časť filozofie a základ všetkých vied. Ňou získané poznanie prírody musí zodpovedať skutočnosti a nesmie byť ovplyvnené nijakými osobnými náladami a predpojatosťami (anticipatio), ale musí sa opierať len o pozorovanie a skúsenosť. Na dosiahnutie tohto cieľa je potrebná nová metóda filozofovania, majúca dve fázy: negatívnu a pozitívnu. *Negatívna fáza* metódy filozofovania spočiva v nachádzaní a odstraňovaní všetkých prameňov chýb. Negatívnou metódou sa najskôr odstraňuje všetko, čo nepochádza z vecí samých, ale čoho zdrojom sú falošné predstavy o nich (idola). Negatívna metóda má pripraviť pôdu a prispôsobiť rozum na prijatie pozitívnej metódy v poznávaní sveta prírody. *Pozitívna fáza* metódy filozofovania spočiva v ukazovaní prostriedkov vedúcich k získaniu systematického vedenia o svete prírody. Pozitívna metóda spočíva v experimente a v indukcii.

### Roger Bacon
Filozofia prírody podľa Rogera Bacona patrí k prírodovedným a empirickým disciplínam.

### Georg Wilhelm Friedrich Hegel
Filozofia prírody je podľa Georga Wilhelma Friedricha Hegela časť filozofie zaoberajúcej sa prírodou ako inobytím ducha.

### Ján Letz
Filozofia prírody je podľa Jána Letza  súčasťou filozofie kozmickej reality.

## Pozri aj
*Príroda
*Prírodoveda

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 
* 

Kategória:Filozofia podľa predmetu
Kategória:Príroda
Prvá filozofia

**Prvá filozofia** je ontológia, metafyzika, výskum najvyšších princípov.

Podľa Aristotela je to druh vedy, ktorý skúma súcno ako súcno a to, čo mu osebe prináleží. Je to skúmanie prvých príčin súcna ako súcna. Je to filozofická disciplína, ktorá sa pestuje ako najvlastnejšie jadro filozofie, ako ontológia. Pritom nerozlučnou súčasťou ontologického skúmania je aj skúmanie otázok teórie poznania (čo je pravda, aké cesty vedú k poznaniu pravdy a pod.).

## Externé odkazy
* 

Kategória:Vetvy filozofie
Kategória:Ontológia
Filozofia reality

**Filozofia reality** je súbor filozofických úvah alebo systém pojmov týkajúcich sa reality. Podľa Jána Letza filozofia reality skúma realitu v jej štruktúre a v jej systémovom okolí. V rámci filozofie reality vystupujú do popredia tri pojmy, 
*pojem jestvujúca, pojem bytia a pojem ničoty*. Filozofia reality je osobitná súčasť filozofie existenciality. Skúma jestvujúce a bytie všetkého toho, čo reálne existuje alebo môže existovať. Sem patrí predovšetkým filozofická teória reality a ontológia.

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Ontológia
Renesančná filozofia

[thumb|Ideál renesančnej filozofie, [Leonardo da Vinci|da Vinciho *Homo ad circulum*]]
**Renesančná filozofia** je súhrn filozofických učení 15.–16.storočia, ktorých cieľom bola emancipácia človeka cestou návratu k prirodzenosti života, spoločenského zriadenia, práva a viery. Renesančná filozofia je podstatná súčasť renesančnej kultúry. Filozofia v období renesancie sa pokúšala byť autonómna, jej predstavitelia pociťovali potrebu oslobodiť ju spod dohľadu teológie. Úlohou vtedajšej filozofie bolo pomôcť človeku stať sa pánom a vlastníkom prírody.

Podľa F. Novosáda:

Hlavnou zvláštnosťou filozofického myslenia obdobia renesancie je jej protischolastický charakter. Treba mať na pamäti, že scholastika je počas celého skúmaného obdobia oficiálne uznávaná cirkvou, ako aj štátom a prednáša sa na univerzitách. Filozofia, ktorú rozvíjajú humanisti, prestáva byť slúžkou teológie.

## Predstavitelia
* Giordano Bruno
* Erasmus Rotterdamský
* Mikuláš Kuzánsky
* Niccolò Machiavelli
* Pico della Mirandola
* Francesco Petrarca

## Referencie

## Literatúra
* 

## Zdroj
*
Filozofia revolučných demokratov

**Filozofia revolučných demokratov** je súhrn filozofickych názorov revolučnych demokratov a filozofický smer, ktorý sa rozvíjal v 19. storočí v dvoch etapách:
*prvá etapa – obdobie vzniku filozofie revolučných demokratov (40. roky 19. storočia)
*druhá etapa – obdobie teoretického sformovania a systematizácie filozofie revolučnych demokratov (50. – 60. roky 19. storočia).

Vo filozofii revolučných demokratov prevládal materializmus a utopický socializmus.

## Zdroj
* 

Filozofia revolučných demokratov
Rímska filozofia

**Filozofia rímska** je etapa antickej filozofie; sebareflexívna súčasť rímskej kultúry, pre ktorú je charakteristické úsilie obohatiť sa gréckym, najmä helénskym filozofickým myslením. Dôležitým impulzom v tomto smere bola návšteva aténskych vyslancov v Ríme v polovici 2. st. pred Kr., medzi ktorými boli najvýznamnejší predstavitelia vtedy existujúcich gréckých filozofických škôl. Približne od tohto obdobia sa v Ríme rozvíjajú tri filozofické prúdy: rímsky stoicizmus, rímsky epikureizmus a rímsky skepticizmus. Okrem nich sa rozvinul rímsky eklekticizmus a rímsky synkretizmus. Na pôde Rímskej ríše sa rozvíjal ďalej novoplatonizmus, novopytagoreizmus, gnostické učenia a vzniká a rozvíja sa kresťanská filozofia.

## Pozri aj
* Rimania (staroveký národ)
* apologetika
* rímske cisárstvo
* rímsky eklekticizmus
* antická filozofia
* byzantská filozofia
* grécka filozofia
* helenistická filozofia
* kresťanská filozofia
* talianska filozofia
* gnosticizmus
* agnosticizmus
* rímska kultúra
* latinčina
* antické myslenie
* novokynizmus
* novoplatonizmus
* novopytagoreizmus
* novoskepticizmus
* patristika
* stredný platonizmus
* rímske právo
* predstavitelia rímskej filozofie
* Rímska republika
* Rím
* Staroveký Rím
* mladší skepticizmus
* mladší stoicizmus
* alexandrijská škola
* Taliansko

## Externé odkazy
* 

Kategória:Antická filozofia
Romantická filozofia

**Romantická filozofia** je súhrn filozofických názorov predstaviteľov romantizmu, pri ktorých tvorbe dominovala intuícia a umelecké postupy. 

Romantická filozofia sa vyznačovala chápaním sveta ako organizmu alebo ako umeleckého diela. Išlo jej o uchopenie plnosti a konkrétnosti života, životného sveta.

## Predstavitelia

* Thomas Carlyle
* Samuel Taylor Coleridge
* Novalis
* Friedrich Wilhelm Joseph Schelling
* Friedrich Schlegel
* William Wordsworth

## Pozri aj

* romantizmus
* filozofický romantizmus

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické hnutia a smery
Romantická filozofia
Severoamerická filozofia

**Severoamerická filozofia** alebo **filozofia USA** je vetva americkej filozofie, ktorá sa utvorila v rámci kultúrneho sveta Severnej Ameriky. 

Za zakladateľa severoamerickej filozofie niekedy pokladajú
G. Berkleyho, ktorý pobýval v Amerike v rokoch 1728-1731. Hlavne jeho podnetom totiž vďačia za svoj vznik začiatky idealisticko-teistickej filozofie v úzkej nadväznosti na Bibliu v tzv. novoanglickej teológii. Najvýznamnejším
mysliteľom tejto skupiny bol Jonathan Edwards. V roku 1800 prenikla do USA filozofia osvietenstva, neskôr sa rozvíja transcendentalizmus R. W. Emersona a ďalšie smery filozofie 19. stor. a filozofie 20. storočia.

## Predstavitelia

* James Mark Baldwin
* Percy Williams Bridgman
* Rudolf Carnap
* John Dewey
* Jonathan Edwards
* Ralph Waldo Emerson
* Herbert Feigl
* Paul Karl Feyerabend
* Erich Fromm
* Sidney Hook
* Noam Avram Chomsky
* William James
* Saul Aaron Kripke
* Herbert Marcuse
* George Herbert Mead
* Charles Sanders Peirce
* Ralph Barton Perry
* Willard Van Orman Quine
* Richard McKay Rorty
* Walter Whitman Rostow
* Josiah Royce
* Alfred North Whitehead
* Norbert Wiener

## Pozri aj
* new age
* pragmatizmus
* americká sociológia

## Literatúra

* L'Activité philosophique contemporaine en France et aux Etats-Unis. (Red. M. Farber), 1950
* Philosophic thought in France and the United States, 1950

### Časopisy
* Journal of Philosophy, 1904
* Journal of the History of Ideas, 1940

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Veda a technika v USA
Šintoistická filozofia

**Šintoistická filozofia** je smer japonskej filozofie tvorený súhrnom filozofém šintoizmu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické hnutia a smery
Kategória:Šintoizmus
Škótska filozofia

**Škótska filozofia** je významná súčasť britskej filozofie rovíjajúca sa v úzkom spojení s anglickou filozofiou (ako jej regionálna súčasť) na území Veľkej Británie v podstate v podmienkach nesamostatnosti Škótska.

## Pozri aj

škótska škola

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Novoveká slovenská filozofia

**Novoveká slovenská filozofia** je súčasť novovekej filozofie rozvíjajúca sa na území Slovenska od 15. storočia do polovice 19. storočia Zahŕňa predovšetkým *slovenskú renesančnú filozofiu*, *slovenskú osvietenskú filozofiu*, *filozofiu slovenského národného obrodenia*, *slovenskú romantickú filozofiu*.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Slovenská filozofia
Kategória:Novoveká filozofia
Stredoveká slovenská filozofia

[náhľad|Budova [Universitas Istropolitana|Academie Istropolitany.]]
**Stredoveká slovenská filozofia** je súčasť stredovekej filozofie rozvíjajúca sa na území Slovenska v 9. -15. stor.; prvé obdobie vývinu slovenskej filozofie, ktoré začalo vyžarovaním filozofických významových útvarov patristiky, ranej scholastiky a z myslenia Konštantína Filozofa na jeho veľkomoravských učeníkov pochádzajúcich z územia Slovenska.

V 1. polovici 11. stor. Slovensko zasahuje vplyv sv. Romualda z Talianska (kamalduli). Vývin stredovekého slovenského filozofického myslenia kulminuje v programe Academie Istropolitany založenej v Bratislave roku 1465.

Zdrojmi stredovekej slovenskej filozofie sú popri predkresťanských skúsenostiach o mieste človeka vo svete nemecká franská náboženská misia so stopami po učení írsko-škótskej misie, ktorá pôsobila v Salzburgu, ďalej grécka a talianska misia. *Náboženské misie používali síce [[latinčina|latinčinu]] ako liturgický (obradný, bohoslužobný) jazyk, ale základné náboženské texty museli byť preložené do domáceho jazyka (krstný sľub, Vyznanie viery, Otčenáš, Desatoro a spovedná formula).* 

## Zdroj
* 

Kategória:Stredoveká filozofia
Kategória:Slovenská filozofia
Ruská filozofia

**Ruská filozofia** je filozofia ruského národa, súčasť európskej filozofie so silnou náboženskou tradíciou (pravoslávie) a výrazným zastúpením marxistickej filozofie (pozri: sovietska filozofia); sebareflexívna súčasť ruskej kultúry.

V 10. stor. - 17. stor. sa ruské filozofické myslenie vyvíjalo v podmienkach feudalizmu, keď sa predstavy o človeku a svete zlaďovali s náboženstvom.

Pred zavedením kresťanstva (10. stor.) dominoval na Rusi pohanský svetonázor, úzko spätý so zbožštením prírodnych síl. Po Októbrovej revolúcii postupne ruská filozofia z veľkej časti ustrnula alebo sa premenila na stranícku doktrínu.

## Smery, prúdy, školy
*bohohľadačstvo
*bohotvorcovstvo
*boľševizmus
*legálny marxizmus
*menševizmus
*slavianofilstvo
*vechovstvo

## Pozri aj
*sovietska filozofia
*ľubomúdri
*pravoslávie

## Zdroje
* Zeňkovskij, V. V.: *Istorija russkoj filosofii*, 1991.
* 

## Ďalšia literatúra
* PRUŽINEC, Tomáš: *Viviparia ruskej personalistickej filozofie.* Prešov: Vydavateľstvo Michala Vaška, 2018. .
* PRUŽINEC, Tomáš - GALLO, Ján: *Berďajev - Frank - Iľjin. Traja myslitelia ruskej personalistickej filozofie.* Nitra: Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre, 2018. ISBN 978-80-558-1283-0.  
* 
* 
* 
*
Sociálna filozofia

**Sociálna filozofia** je filozofické skúmanie sociálneho života, ktoré vyúsťuje do filozofického obrazu spoločenského života kolíšúceho podľa toho, aké kategórie a ďalšie významové útvary intervenujú v priebehu tvorby tohto obrazu ako dominantné. Ak napríklad takýmto dominantným významovým útvarom je pojem normy, môže ísť
sociálnej filozofii o výskum a presadzovanie takých noriem, podľa ktorých by sa mal rozvíjať spoločenský život.

Sociálna filozofia je často teoretickou reflexiou možností lepšieho sveta a v tomto zmysle je aj obsiahnutá ako viac alebo menej explicitný filozofický základ v sociálnych utópiách a ideológiách .

Častými témami sociálnofilozofickej reflexie spoločnosti je sloboda a nevyhnutnosť v spoločenskom živote, historická zákonitosť, vzťah spoločnosti a prírody.

## Predstavitelia
*Karl Otto Apel
*Martin Buber
*John Dewey
*Klaus Hartmann
*George Herbert Mead
*John Rawls
*Niccolò Machiavelli
*Thomas Hobbes
*John Locke
*Jean-Jacques Rousseau
*Immanuel Kant
*Georg Wilhelm Friedrich Hegel
*Karl Heinrich Marx

## Sociálna filozofia - smery/školy/učenia
*technologický determinizmus

## Pozri aj
*filozofia spoločnosti
*sociálna veda
*spoločenská veda

## Externé odkazy
* 

Kategória:Vetvy filozofie
Sovietska filozofia

**Sovietska filozofia** je súhrnné označenie pre činnosť sovietskych filozofov v rámci leninizmu, marxizmu a dialektického materializmu, ktorá, najmä po Stalinovej smrti, vykazuje inklináciu ku kritickému mysleniu. 

Situácia sovietskej filozofie sa radikálne zmenila po zániku Sovietskeho zväzu, kedy opäť do popredia v Rusku vystúpila ruská filozofia v širokej palete smerov a tendencií, prekračujúcich ďaleko za rámec materializmu.

## Predstavitelia sovietskej filozofie
*Mark Borisovič Mitin

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia 20. storočia
Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Veda a technika v Sovietskom zväze
Španielska filozofia

**Španielska filozofia** je súčasťou španielskej kultúry. Národná vetva európskej filozofie rátajúca dve tisícročia svojej histórie, počnúc stoikom Senecom.
V roku 1085 bolo dobyté Toledo, v ktorom sa potom po 200 ďalších rokov prekladajú diela významných islamských učencov.

## Predstavitelia
*Jaime Luciano Balmes
*Ignác z Loyoly
*Lucius Annaeus Seneca

## Pozri aj
*argentínska filozofia
*európska filozofia
*španielska kultúra

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Veda a technika v Španielsku
Špekulatívna filozofia

**Špekulatívna filozofia** sú filozofické systémy založené na odvodzovaní poznania bez prihliadania na skúsenosť.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické smery
Filozofia spoločnosti

**Filozofia spoločnosti** je pokus o vysvetľovanie spoločnosti samej, spoločenského života vôbec zo samotného základu, t. j. prirodzene daných spoločenských dispozícií človeka. Spočívajú tieto dispozície iba v tom, že človek je nedostatočne vybavený na dosiahnutie určitých vonkajších cieľov a v dôsledku toho potrebuje taký nedostatok nahradiť, alebo skôr v tom, že mu bohatstvo jeho dispozícií neumožňuje vybudovať spoločenstvo ako vyšší celok a v spoločenstve s druhými dosiahnuť svoj plný rozvoj.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa predmetu
Starogrécka filozofia

**Starogrécka filozofia** je staroveká filozofia, ktorá vznikla v prostredí starogréckej polis v 6. st. pred Kr. a vyvíjala sa v starovekom Grécku alebo v Stredomorí do 6. st. n. l.

Tvorí podstatnú súčasť antickej filozofie. Starogrécka filozofia je najvýznamnejšou etapou vývinu gréckej filozofie. V starovekej gréckej filozofii prevládalo riešenie ontologických problémov. Gnozeologické a antropologické otázky sa riešia len v rámci vysvetľovania a zdôvodňovania určitej ontologickej koncepcie.

## Pozri aj

*Dejiny filozofie
*Grécka filozofia

## Externé odkazy
* 

Kategória:Antická filozofia
Staroveká čínska filozofia

**Staroveká čínska filozofia** je prvá etapa vývinu čínskej filozofie, ktorá pozostáva z vývinu filozofie v období Jari a jesene (770 pred Kr. až 476 pred Kr.), v období Bojujúcich štátov (476 pred Kr. až 221 pred Kr.), v období Čchin (221 pred Kr. až 206 pred Kr.) a napokon v období Západného Chanu (206 pred Kr. až 24 po Kr.).

Začiatky čínskej filozofie spadajú do obdobia klasikov, z ktorého sa zachovala najmä kniha I-ťing, pochádzajúca približne z 12. stor. pred Kr.

## Pozri aj
* Čínska filozofia
* Jin a jang
* učenie o ôsmich trigramoch
* učenie o piatich živloch

## Zdroj
* 

## Ďalšia literatúra
* 

Kategória:Čínska filozofia
Kategória:Staroveká filozofia
Cambridgeská lingvistická filozofia

**Cambridgeská lingvistická filozofia** je škola alebo smer filozofie prirodzeného jazyka, ktorej zakladateľom je Wittgenstein a predstaviteľmi sú najmä J. Wisdom, G. E. M. Anscombová, R. Rhees. Názory tejto školy sformuloval v 30-rokoch 20. storočia Wisdom v nadväznosti na názory obsiahnuté vo vtedy ešte neuverejnených Wittgensteinovych dielach Modrá a Hnedá kniha, Filozofická gramatika a Filozofické skúmania.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické školy
Kategória:Filozofické smery
Filozofia štátu

**Filozofia štátu** je genitívna filozofia zameraná na výskum najvšeobecnejších a najzákladnejších aspektov štátu, jeho vzniku a vývinu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Politológia
Kategória:Filozofia podľa predmetu
Filozofia subjektívneho ducha

**Filozofia subjektívneho ducha** je podľa Hegela časť filozofie, ktorá skúma subjektívneho ducha v troch hlavných vývinových štádiách alebo formách, a to v podobe duše, ktorú skúma prvá časť filozofie subjektívneho ducha zvaná antropológia, v podobe vedomia, ktoré skúma fenomenológia, a napokon v podobe dialektickej syntézy duše a vedomia ako teoretického ducha, praktického ducha a slobodného ducha. Teoretického, praktického a slobodného ducha skúma posledná časť filozofie subjektívneho ducha zvaná psychológia.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Georg Hegel
Filozofia subjektu

**Filozofia subjektu** je súbor filozofických názorov na subjekt.

## Zdroj
* 

Kategória:Filozofia podľa predmetu
Filozofia ľudského subjektu

**Filozofia ľudského subjektu** je súbor filozofických úvah týkajúcich sa subjektu človeka.

Podľa Letza je filozofia ľudského subjektu filozofia tzv. intencionálnej relacionality, t. j. filozofia intencionálnych vzťahov ľudského subjektu k sebe a k svojmu existenciálnemu okoliu. Sem patria predovšetkým tieto disciplíny: filozofická teória intencionálnej relacionality, teória skúsenosti (experienciológia) a teória poznania (gnozeológia, hermeneutika) a logika.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa predmetu
Filozofia sveta

**Filozofia sveta** alebo **filozofia kozmickej reality** je podľa Letza predovšetkým filozofia prírody a filozofia evolúcie. 

## Zdroj
* 

Kategória:Filozofia podľa predmetu
Sýrska filozofia

**Sýrska filozofia** je filozofia na územiach označovaných ako sýrske, t. j. v krajoch medzi Eufratom a Arabským zálivom, východným pobrežím Stredozemného mora a pohorím Taurus.

Na sklonku rímskeho cisárstva tu nachádzame akoby rezervoár helénskeho myslenia a kultúry. Do značnej miery na tom majú zásluhu nestoriáni, ktorí zo svojho intelektuálneho centra v Nisibise ovplyvňovali nielen celú Sýriu, ale prenikali aj do Číny a Indie. Práve oni sa návratom ku klasickej filozofii usilovali nastoliť nanovo jej problematiku, dali jej novú formu a v zmenených historických podmienkach ju chceli využiť pre vlastné potreby. Takto sa už v 5. storočí Edessa a po jej zničení v 6. storočí Gandisapora ako škola lekársko-filozofická (Academia Hippocratica) stali popri Nisibise strediskami v Sýrii sa rozvíjajúcej aristotelovskej filozofie.

Do sýrčiny bolo preložených viacero diel Aristotela, ale žiadne Platónovo.

## Zdroje

## Ďalšia literatúra
* 
* 
* 
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Veda a technika v Sýrii
Kategória:Dejiny Sýrie
Talianska filozofia

**Talianska filozofia ** je vetva európskej filozofie, ktorá sa preslávila už v stredoveku najvýznamnejšími predstaviteľmi scholastiky: Anselm z Canterbury, Bonaventura, Tomáš Akvinský. Talianska filozofia vo vlastnom talianskom jazyku začína v období renesancie: filozoficky relevantný je Dante Alighieri, Georgios Gemistos Plethon,

## Pozri aj
* rímska filozofia
* talianska kultúra
* talianski filozofi
* Taliansko

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Kultúra v Taliansku
Švajčiarska filozofia

**Švajčiarska filozofia** je filozofia svojím pôvodom viažúca sa k Švajčiarsku, súčasť európskej filozofie. Do druhej svetovej vojny sa používalo skôr označenie filozofia vo Švajčiarsku (*Philosophie in der Schweiz*).

O vlastnej švajčiarskej filozofii sa hovorí najmä v spojení s Paulom Häberlinom, Ferdinandom Gonsethom, Jeanom Piagetom, Hansom Barthom, Michaelom Landmannom a Waltherom Christophom Zimmerlim.

## Pozri aj
* nemecká filozofia
* rakúska filozofia

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Veda a technika vo Švajčiarsku
Tibetská filozofia

**Tibetská filozofia** je súčasť ázijskej filozofie a tibetskej kultúry. Tvorí ju najmä
tibetská mystika.

## Pozri aj
*bönizmus
*lamaizmus
*Tibet

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Kategória:Tibet
Filozofia totožnosti

**Filozofia totožnosti** je filozofická koncepcia, historicky spojená s menom Schellinga, ktorá vychádza z uznania absolútnej totožnosti myslenia a bytia, ducha a prirody.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické teórie
Transcendentálna filozofia

**Transcendentálna filozofia** je pôvodne Kantova kritická filozofia, ktorej ústrednou myšlienkou je, že empirické nevyhnutne predpokladá neempirické. Podobne ako oko je podmienkou a predpokladom svojho zorného poľa a všetkého, čo sa v zornom poli nachádza, tak aj skúsenostne poznávajúci subjekt je podmienkou a predpokladom súhrnu toho, čo je mu v skúsenosti dané, teda všetkých skúsenostných predmetov alebo všetkých empirických predmetov celého nášho poznania.

## Pozri aj
*kritická filozofia
*kriticizmus
*transcendentalizmus
*Fatma Haddad-Chamakhová

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické hnutia a smery
Turecká filozofia

**Turecká filozofia** je súčasť tureckej kultúry; silné zastúpenie sufizmu. V súčasnosti vplyv nemeckej filozofie. Pestujú sa dejiny filozofie.

## Zdroj
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Ukrajinská filozofia

**Ukrajinská filozofia** je súčasť európskej filozofie a zložka ukrajinskej kultúry.

## Pozri aj
* :Kategória:Ukrajinskí filozofi

## Externé odkazy
* 

Kategória:Veda a technika na Ukrajine 
Kategória:Filozofia podľa oblasti
Teologická filozofia

**Teologická filozofia** je podľa Aristotela najvyššia veda, ktorá sa zaoberá súcnom vôbec, najvšeobecnejšia veda;
ontológia.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Teológia
Kategória:Vetvy filozofie
Filozofia umenia

**Filozofia umenia** je filozofická disciplína, ktorá skúma psychické zdroje umenia (túžbu vyjadriť sa, vôľu stvárňovať, pud hry, potešenie so zdania), umelecké motívy (zážitok, výraz, stvárnenie), umeleckú tvorbu a podstatu kreativity (inšpirácia, koncepcia, vnútorné predvedenie, realizácia), prežívanie umenia a pôžitok z umenia, podstatu umenia. Podľa Kanta umenie je hra. Podľa Hegel umenie je zdanie a podľa Nietzscheho umenie je lož. Podľa Hegela je filozofia umenia estetika.

## Externé odkazy

* 
* 

Kategória:Filozofia podľa predmetu
Kategória:Umenie
Teoretická filozofia

**Teoretická filozofia** je časť filozofie, ktorá skúma najvšeobecnejšie zásady a zákonitosti vo sfére jestvovania vecí nezávislého od praktického použitia. Teoretická filozofia obsahuje fyziku, matematiku a prvú filozofiu) čiže metafyziku.

## Pozri aj
*Praktická filozofia

## Externé odkazy
* 

Kategória:Vetvy filozofie
Východná filozofia

**Východná filozofia** zahrňuje viacero filozofií z Ázie a je významnou súčasťou svetovej filozofie a zložka ázijskej kultúy. 

Tvorí ju:
* čínska filozofia,
* indická filozofia,
* tibetská filozofia
* japonská filozofia,
* kórejská filozofia,
* iránska filozofia,
* arabská filozofia.

## Pozri aj
* Západná filozofia

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Filozofia výchovy

**Filozofia výchovy** je súhrn filozofických názorov na výchovu, t. j. názorov, ktorých podstatný významový konštituent tvorí kognitívny významový útvar konštituovaný ako výsledok uvedomenia si horizontovosti výchovy a všetkých jej zložiek a podmienok existencie. Procesuálnou stránkou filozofie výchovy je pedagogické filozofovanie.

V anglosaskom prostredí znamená filozofia výchovy obyčajne celú teóriu výchovy a vzdelávania. Hlavným predstaviteľóm anglickej analytickej filozofie výchovy je Richard Stanley Peters.

Filozofia výchovy znamená u Nemcov onú oblasť pedagogiky, kde sa kladie dôraz na filozofický prienik a objasnenie. Ide tu o otázky pýtajúce sa skôr na "čo" než na "ako". Pri väčšom priblížení vidno v nemecky chápanej filozofii výchovy tematizáciu základných antropologických a teleologických otázok pedagogiky a epistemologických otázok týkajúcich sa vedeckosti jazyka a pojmovej výbavy pedagogiky. Preto sa tu filozofii výchovy prisudzuje ani tak nie dogmatická, ako skôr, v prvom rade kriticko-analytická funkcia. V nemeckom koncepte sa tak presadzuje silná tendencia k integrácii pôvodne protisebe stojacich scientistcikych a antiscientistických metodických postupov pedagogického filozofovania. Za typického reprezentanta tejto integratívnej tendencie možno
považovať Rotha.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa predmetu
Kategória:Pedagogika
Analytická filozofia výchovy

**Analytická filozofia výchovy** je pôvodne v anglosaských krajinách sa rozvíjajúca filozofická reflexia celej oblasti výchovy a vzdelávania sústreďujúca sa v prvom rade na rozbor jazyka a pojmovej výbavy pegagogiky. Analytická filozofia výchovy vyrastá z podnetov Ludwiga Wittgensteina a úzko súvisí s analytickou vedou o výchove. Najvýznamnejším predstaviteľom analytickej filozofie výchovy je R. S. Peters.

## Pozri aj
* filozofia výchovy
* pedagogické filozofovanie
* výchova

## Externé odkazy
* 

Kategória:Analytická filozofia
Wittgensteinova filozofia

**Wittgensteinova filozofia** je filozofia prvého obdobia Wittgensteinovho vývinu.

Podľa Anzenbachera: *Wittgensteinovu pozíciu možno interpretovať ako empiricky redukovaný (= obmedzený) variant [[Filozofia ducha|filozofie ducha]]. Namiesto idey nastupuje úplne tautologická [[formálna logika]]. A preto sú redukovane vystihnuté aj obidva ďalšie 'vrcholy': Ja sa redukuje na súhrn zobrazujúcich, logicky štruktúrovaných viet ([[prírodná veda]]) a bytie sa redukuje na súhrn zobraziteľných, logicky štruktúrovaných vecných stavov (Sachverhalt) (skutočnosť).* 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Ludwig Wittgenstein
Stredoveká židovská filozofia

**Stredoveká židovská filozofia ** je etapa vo vývine židovskej filozofie, významná súčasť stredovekej filozofie. K jej prameňom patrí hlavne Talmud a Tóra.

Židovská filozofia stredoveku bola pod vplyvom arabskej filozofie.

## Predstavitelia
*Anán ben Dávid
*Ibn Gebirol
*Maimonides
*Moše z Leonu

## Pozri aj

*Filonizmus
*Judaizmus

## Zdroj
* 

Kategória:Stredoveká filozofia
Bystrá (prítok Hornádu, Spišské Bystré)

**Bystrá** je potok na území okresu Poprad. Je to pravostranný prítok Hornádu a má dĺžku 17 km. 

Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, v časti Predná hoľa, na severných svahoch Úplazu (), pod Smrečinským sedlom v nadmorskej výške cca  Preteká Bystrou dolinou najprv na sever, potom sa veľkým oblúkom stáča na severovýchod. Následne vstupuje do Hornádskej kotliny, do podcelku Vikartovská priekopa, kde tečie obcou Spišské Bystré na sever. Do Hornádu ústi severne od obce v nadmorskej výške okolo  Najvýznamnejšími prítokmi sú pravostranné Mojžiška a Kubášok a ľavostranný prítok z Mokrej doliny.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Poprad
Bystrá (prítok Hornádu, Margecany)

**Bystrá** je ľavostranný prítok Hornádu s dĺžkou 7,5 km. Preteká územím okresov Prešov a Gelnica. 

## Priebeh toku
Pramení na severnom úpätí Roháčky (1 028,5 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 845 m n. m. Oblúkom sa postupne stáča na juhozápad a preteká cez pohorie Čierna hora, pričom oddeľuje podcelky Roháčka na západe a Bujanovské vrchy na východe. Tečie okrajom obce Margecany, na území ktorej ústi do vodnej nádrže Ružín v nadmorskej výške okolo 330 m n. m. Jediným významnejším prítokom je pravostranný potok z oblasti Kovalčíkovej.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Gelnica
Kategória:Vodné toky v okrese Prešov
Západná filozofia

**Západná filozofia** alebo **európoseveroamerická filozofia** alebo **atlantická filozofia** je podstatná súčasť západnej kultúry; filozofia euroamerického kultúrneho okruhu; tvorí charakteristický celok podobne ako
čínska filozofia, arabská filozofia, indická filozofia. Jej hlavnými zložkami
je európska filozofia a americká filozofia.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofia podľa oblasti
Pedagogické filozofovanie 20. storočia

**Pedagogické filozofovanie 20. storočia** sa vyvíjalo od pôvodnej kontroverzie scientistickej a antiscientistickej tendencie vo filozofickom uvažovaní o výchovnej realite, ktorá sa rozvinula pred prvou svetovou vojnou, cez medzivojnovú komplementáciu týchto tendencií k ich fuzionovaniu, synkréze, integrácii alebo synkrisis.

## Filozofovanie - zrod filozofovania
Filozofovanie sa zrodilo zo skeptického (skepsa) postoja, ktorý sa neuspokojuje s tým, aby svet v tej podobe, ako sa nám javí, pokladal za nejakú údajne nepochybnú pozitivitu.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Pedagogika
Finalita

**Finalita** je smerovanie k cieľu a prispôsobovanie prostriedkov k jeho dosiahnutiu. Aristoteles delí finalitu na tri oblasti: 
* finalita prírodná alebo fyzická (živočích koná kvôli niečomu),
* finalita technická (ktorá vedie napr. pohyby stolára podľa nábytku, ktorý vytvára),
* finalita praktická alebo mravná (cieľom morálky je šťastie).

## Zdroj
* 

Kategória:Filozofické koncepty
Finalizmus

**Finalizmus** je náuka prisudzujúca finalite významnú úlohu vo výklade sveta a trvajúca buď na uskutočnení finálnych príčin, alebo na význame finality v živých bytostiach
(vitalizmus), alebo na to, že tendecia predchádza mechanickému konaniu (voluntarizmus).

## Zdroj
* 

Kategória:Filozofické teórie
Finančníctvo

**Finančníctvo** sú financie, finančná sústava, finančná politika, finančné hospodárstvo, finančná správa a finančná veda.

## Externé odkazy
* 


Kategória:Verejné financie
Filozofovanie

**Filozofovanie** je vykonávanie filozofickej činnosti. K základným hybným silám každého filozofovania patrí túžba po vedení a pochybovanie. Súbor pravidiel a postupov filozofovania je charakteristikou filozofických metód.

Podmienkou toho, aby sme dospeli k jasnému a pravému filozofovaniu, je nastúpenie troch ciest:
:1. účasť na vedeckom bádaní;
:2. štúdium veľkých filozofov;
:3. každodenné uvedomovanie si svojej vlastnej životnej cesty.

## Pozri aj
* Filozofia

## Zdroj
* 

Kategória:Filozofický slovník
Pedagogické filozofovanie

**Pedagogické filozofovanie** je odhaľovanie, skúmanie a rozširovanie predpokladov premeny výchovnej reality na účinný faktor tvorby kultúrneho spoločenstva. Totalita výchovnej reality sa
pedagogickému filozofovaniu (a vôbec akémukoľvek poznávaniu) podáva na začiatku v podobe celku predkriticky daného; jednou zo základných úloh pedagogického filozofovania je odlíšenie výchovnej reality od celku predkriticky daného, v podobe ktorého sa nám podáva. V tom je nezastupiteľná a zároveň veľmi ťažko realizovateľná kritická funkcia pedagogického filozofovovania, ktorú možno rozpoznávať už dávno pred nástupom kantovského kriticizmu v rôznych fomách opozičnosti proti záujmu oficiálne reglementovať výchovnú realitu v prospech najvplyvnejších záujmových skupín spoločnosti.

Produktom pedagogického filozofovania je o. i. filozofický obraz výchovnej reality a jej zložiek (aktérov), vzťahov, procesov, cieľov, ideálov atď.

Súbor pravidiel a postupov pedagogického filozofovania je metóda pedagogického filozofovania.

V priestore medzi výchovnou realitou a filozofickým obrazom výchovnej reality sa rozvinulo viacero metód pedagogického filozofovania, ktoré sa vzájomne odlišujú konfiguráciou kategórií (medzi nimi zaujíma kľúčové miesto kategória človeka alebo iný významový útvar, ktorý je výsledkom poznania člvoveka) a hodnôt intervenujúcich v priebehu tvorby filozofického obrazu výchovy alebo výchovnej reality.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Pedagogika
Financovanie

**Financovanie** je: 
* činnosť realizácie finančných vzťahov (teda vzťahov, ktoré vznikajú pri tvorbe, rozdeľovaní a používaní peňažných prostriedkov) 
* poskytovanie, dávanie, vydávanie peňažných prostriedkov na niečo 
* zriedkavejšie: investovanie, použitie finančných zdrojov

Financovanie je spôsob zabezpečovania peňažných potrieb jednotlivých
ekonomických subjektov.

## Delenia
Delenie 1 (podľa typu kapitálu):
* financovanie z vlastných zdrojov (=vlastné financovanie):
** samofinancovanie
** financovanie pomocou kapitálových vkladov (=financovanie z vkladov, podielové financovanie)
* financovanie z cudzích zdrojov (=cudzie financovanie):
** úverové financovanie
** dotačné financovanie
* iné:
** protihodnota odpisov a rezerv
** deinvestovanie

Delenie 2 (podľa pôvodu prostriedkov):
* financovanie z vnútorných zdrojov (=vnútorné financovanie, interné financovanie)
* financovanie z vonkajších zdrojov (=vonkajšie financovanie, externé financovanie)
* deinvestovanie

Delenie 3 (pre verejné financovanie, podľa http://is.muni.cz/th/76933/pravf_m/Partnerstvi_verejneho_a_soukromeho_sektoru___meze_a_moznosti_v_CR.doc):
* financovanie z vlastných zdrojov (z verejných rozpočtov; =rozpočtové financovanie)
* financovanie z grantových a podporných programov
* komerčné financovanie (úverové financovanie, lízing, projektové financovanie atď.)
* alternatívne spôsoby financovania (public private partnership)

Delenie 4 (podľa životného cyklu podniku):
* financovanie založenia podniku
* financovanie v priebehu fungovania podniku
* financovanie pri sanácii, fúzii alebo likvidácii podniku

 
Delenie 5 (podľa dĺžky času):
* krátkodobé – do jedného roka
* strednodobé – 4 až 5 rokov
* dlhodobé - ostatné

Delenie 6 (podľa použitia zdrojov):
* financovanie do vecného kapitálu (napr. do výroby)
* financovanie do peňažných foriem kapitálu (napr. nákup štátnych pokladničných poukážok)

## Externé odkazy
* 

Kategória:Financie
Financovanie z vlastných zdrojov

**Financovanie z vlastných zdrojov** alebo **vlastné financovanie** môže byť:
*pri podnikoch: súhrnné označenie pre samofinancovanie a financovanie pomocou kapitálových vkladov, opak financovania z cudzích zdrojov (teda z úverov)
*pri financovaní verejných potrieb: financovanie z verejných rozpočtov (a nie z grantov, úverov, lízingu, projektového financovania, PPP a podobne), teda rozpočtové financovanie

Kategória:Financie
Fíni

right|thumb|Fínska farmárska rodina z roku 1901

**Fíni** (pôv. Aaalandovia (Suomi)) je národ patriaci k ugrofínskym jazykovým a etnickým skupinám, tvoriacim medzi nimi najsevernejšie etnikum spolu s Laponcami. Na územie Fínska prišli začiatkom 1. tisícročia pred Kr. V 9. stor. vytvorili významné obchodné centrum (Turku). V 12. stor. sa dostali pod švédsku nadvládu (do roku 1809), ktorých do roku 1917 vystriedali Rusi. Pred 16. storočím boli Fíni prevažne katolíci, dnes je väčšina Fínov luteránska hlásiaca sa k Fínskej cirkvi. Časť Fínov je tiež pravoslávna. 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Etniká, národy a národnosti
Kategória:Ugrofíni
Finitizmus

**Finitizmus** je filozofická koncepcia, podľa ktorej sa človek stretáva iba s konečnými vecami a ich vlastnosťami, takže kategóriu nekonečnosti nemožno vzťahovať ani vesmír, ani na mikrosvet, ani na myslenie.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Filozofické koncepty
Nikolaj Fiodorovič Fiodorov

**Nikolaj Fiodorovič Fiodorov** (; * 9. jún 1829 – † 28. december 1903) bol ruský pravoslávny filozof, tvorca novokresťanského učenia o patrofikácii (vzkriesení otcov) ako vzkriesení všetkých doteraz žijúcich generácií, ich premenenie a návrat k Bohu. Liekom proti sociálnym zlám je podľa Fiodorova psychokracia - utopická občina združujúca synov na vzkriesenie otcov. 

Výrazne ovplyvnil mystika Petra Uspenského a zakladateľa kozmonautiky Konstantina Ciolkovského.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 

Kategória:Ruskí filozofi
Firma

**Firma** môže byť:
*podnik (najmä väčší)
* (ustálený) názov podniku (skratka fa)
*v slovenskom práve staršie (v rakúskom dodnes): obchodné meno
* zriedkavo: goodwill (najmä grafické stvárnenie názvu podniku či značka podniku)
*hovorovo: vývesný štít/tabuľa s názvom podniku
*osoba (najmä žena) s pochybnou povesťou
* film z roku 1993, pozri Firma (film)
Rozpočtové financovanie

**Rozpočtové financovanie** alebo zriedkavejšie **[[financovanie z vlastných zdrojov]]** je financovanie z verejných rozpočtov o (štátnych rozpočtov a miestnych rozpočtov), spravidla
nenávratným spôsobom. 

## Externé odkazy
* 

Kategória:Financie
Úverové financovanie

**Úverové financovanie** je financovanie založené na návratnom poskytovaní peňažných prostriedkov za úrok.

## Pozri aj
*financovanie
*rozpočtové financovanie

## Externé odkazy
* 

Kategória:Financie