Preblahoslavená Panna Mária Kráľovná

**Preblahoslavená Panna Mária Kráľovná** (lat. *Beata Virgo Maria Regina*), skrátene aj **Mária Kráľovná** (lat. *Maria Regina*), taktiež aj **Kraľovna neba a zeme** (lat. *Regina caeli et terrae*) a **Kráľovná všetkého tvorstva** alebo **Kráľovná sveta** (lat. *Regina mundi*), označujú Preblahoslavenú Pannu Máriu a je to katolícky mariánsky sviatok (spomienka), ktorý sa slávi 22. augusta v oktáve sviatku Nanebovzatia Panny Márie. Do Všeobecného rímskeho kalendára ho na 31. mája zaviedol po ukončení osláv mariánskeho roka pápež Pius XII. v roku 1954 ako spomienka na Korunovanie Panny Márie. Po Druhom vatikánskom koncile bola spomienka presunutá na týždeň po Nanebovzatí, ktorý vlastne aj dopĺňa.

Učenie o Máriinej kráľovskej hodnosti, ktorým Pius XII. podporil zriadenie sviatku, predniesol v encyklike Ad caeli reginam. Pavol VI. zdôrazňuje o tomto sviatku v dokumente Marialis cultus (bod 28): *Slávnosť Nanebovzatia má o osem dní svoje sviatočné predĺženie v pamiatke Panny Márie Kráľovnej; vtedy nazeráme na tú, ktorá sedí po boku večného Kráľa, skvie sa ako Kráľovná a oroduje ako Matka.*

Dogmatická konštitúcia „Lumen Gentium“ (§ 59) uvádza: *Keďže sa Bohu zapáčilo slávnostným spôsobom zjaviť tajomstvo ľudskej spásy až po zoslaní Ducha Svätého, ktorého prisľúbil Kristus, vidíme apoštolov pred Turícami jednomyseľne zotrvávať „na modlitbách spolu so ženami, s Ježišovou matkou Máriou a s jeho bratmi“ (Sk 1, 14). Teda aj Mária vyprosovala dar Ducha, ktorý ju zatienil už pri zvestovaní. Napokon Nepoškvrnená Panna – uchránená od akejkoľvek škvrny dedičného hriechu – bola po skončení pozemského života vzatá s telom i dušou do nebeskej slávy a Pán ju povýšil za Kráľovnú vesmíru, aby bola plnšie pripodobnená svojmu Synovi, Pánovi pánov (porov. Zjv 19, 16) a víťazovi nad hriechom a smrťou.*

Máriin kráľovský titul potvrdzujú aj podobné tituly, ako Kráľovná pokoja, Kráľovná anjelov, Kráľovná Chorvátov a pod. Márii sa v ľudovej pobožnosti, v modlitbách (Salve Regina) a v cirkevnej tradícii pripisujú aj tituly cisárovnej, vojvodkyne, panovníčky a pod. Na Máriin kráľovský titul nadväzuje aj Žalm 45,10 („po tvojej pravici je kráľovná ozdobená zlatom z Ofíru“), ktorý je zároveň spevní žalm v liturgii (ako aj pri Nanebovzatí Panny Márie). Podľa niektorých výkladov je Mária aj Žena z Zjavenia (Žena Apokalypsy), ktorá je tiež korunovaná: „oblečená slnkom, mesiac jej pod nohami a na hlave veniec z dvanástich hviezd“ (Zjavenie 12,1).

V breviári sa pri tejto mariánskej spomienke v úkone čítania číta homília lausannského biskupa bl. Amadea, v ktorej hovorí o Márii ako Kráľovnej sveta a pokoja: *Pozri, ako správne ešte pred nanebovzatím zažiarilo obdivuhodné meno Márie po celej zemi a všade sa rozšírila slávna povesť o nej prv, ako sa jej veleba vzniesla nad nebesia. A patrilo sa, aby panenská Matka aj pre česť svojho Syna kraľovala najprv na zemi, a tak až potom slávne prijala nebo. Najprv sa stala známou tu dolu, aby potom v svätej plnosti prenikla do výšin. Ako ju Pánov Duch prenášal od čnosti k čnosti, tak aj čoraz k väčšej sláve.*

*Keď bola v tele, zakusovala prvotiny budúceho kráľovstva a teraz vystupuje k Bohu v neopísateľnej vznešenosti, teraz zostupuje k blížnym v nevýslovnej láske. Tam ju obklopujú pocty anjelov, tu ju ľudia uctievajú službou. Posluhuje jej Gabriel s anjelmi. Slúži jej Ján s apoštolmi v radosti, že ako panic dostal pod krížom do opatery panenskú Matku. Tamtí sa tešia, že vidia kráľovnú, títo paniu a všetci ju zahrnujú nábožnou oddanosťou.*

*Ona sa usadila na najvyššom hrade čností, oplýva morom božských darov a priepasťou milostí, ktorými všetkých prevýšila, a bohatým prúdom ich vylieva na veriaci a smädný ľud. Lebo telám prináša zdravie a dušiam liek a má moc vzkriesiť z mŕtvych telo i dušu. Kto kedy od nej odišiel chorý, či smutný alebo bez poznania nebeských tajomstiev? Kto sa nevracal domov natešený a s radosťou, že dosiahol od Márie, Pánovej Matky, čo chcel?*

*Nevesta oplývajúca toľkými dobrami, matka jediného Ženícha, ľúbezná a premilá v radosti, prameň duchovných záhrad, studňa živých a oživujúcich vôd, ktoré tečú prúdom z Božieho Libanonu, z vrchu Sion až ku všetkým okolitým cudzím národom, z neba privádza rieky pokoja a žriedla milostí. Keď si teda Boh a jeho Syn, kráľ kráľov, za jasotu anjelov, plesania archanjelov a chválospevov celého neba privádzal Pannu panien, splnilo sa proroctvo žalmistu, ktorý vraví Pánovi: „Po tvojej pravici stojí kráľovná v pestrom rúchu, ozdobená zlatom.“*

Loretánske litánie spomínajú v niekoľkých zvolaniach Máriin kráľovský titul (Kráľovná patriarchov, prorokov, panien, anjelov, všetkých svätých, ruženca, pokoja, rodiny…).

*Korunovanie Blaženej Panny Márie* je téma kresťanského umenia, obzvlášť populárna v Taliansku od 13. do 15. storočia. Kristus, niekedy v sprievode Boha Otca a Ducha Svätého v podobe hrdličky, kladie na Máriinu hlavu korunu ako Kráľovnej neba. V raných verziách je nebo znázornené ako pozemský dvor so sprievodom svätých a anjelov; v neskorších verziách postavy sedia na oblakoch.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Kresťanské sviatky
Kategória:Liturgický rok
Kategória:Mariológia
Kategória:Panna Mária
Kategória:Tituly Panny Márie
Kategória:22. august