open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Inside Out: A Personal History of Pink Floyd

***Inside Out: A Personal History of Pink Floyd*** (Spojené kráľovstvo, 28. októbra, 2004) je kniha, ktorá je osobným pohľadom bubeníka skupiny Pink Floyd, Nicka Masona na jej históriu.

## Vydanie knihy

Originálna prvá edícia v tvrdom obale s grafickým návrhom od Storma Thorgensona, autora väčšiny obalov albumov skupiny vyšla ešte dvakrát v *paperbackovej* forme, z ktorých vydanie z roku 2005 zahrňuje aj udalosti počas zmierenia skupiny na spoločnom vystúpení v londýnskom Hyde Parku na charitatívnej akcii Live 8. Kniha je bohato ilustrovaná fotografiami členov, rôznych pozoruhodností, rarít, obrázkami, z ktorých množstvo nebolo predtým publikovaných. Nietkoré pochádzajú z Nickovej súkromnej zbierky.

Táto kniha bola vydaná aj ako zvuková kniha (*Audiobook*) na troch CD.

## O knihe

Nick Mason je jediným členom skupiny Pink Floyd, ktorý bol v jej zostave nepretržite počas celej jej existencie. V knihe z pohľadu priameho účastníka udalostí spracováva históriu od jeho príchodu, cez psychedelické obdobie pod vedením Syda Barretta koncom šesťdesiatych rokov, obdobie úspechov skupiny v sedemdesiatych rokoch do dneška. Neobchádza ani témy, ktoré boli aktuálne počas rozpadu skupiny v osemdesiatych rokoch. V opisoch používa skôr sarkasticko- humorný pohľad na celé dianie.
## Autorove vyjadrenia
Nick Mason o knihe hovorí:
„*Poznámky, ktoré som použil pre napísanie tejto knihy som začal písať v roku 1994. Akurát sme skončili svetové turné a prvýkrát po mnohých mesiacoch som sa nemusel starať o to, či mám všetko riadne pobalené na cestu. Mal som vytúžený voľný čas. Pomyslel som si, že je to tá správna chvíľa na to, aby som skúsil zodpovedať na otázky, ktoré som dostával počas posledných tridsiatich rokov: „Z kade pochádza meno skupiny?“... „Kde je Syd?“... a „Ako to v skutočnosti bolo?“. Zobralo mi to iba desať rokov života, aby som zodpovedal na niektoré z nich.*“

„*Je jasné, že každý má odlišný- niekedy veľmi odlišný- pohľad na to, čo sa v skutočnosti stalo. V knihe som sa snažil jednoducho zachytiť udalosti o ktorých som si myslel, že poskytnú obraz o tom to čase v tom čase udialo. Snažil som sa aby som poctivo vykreslil obidve stránky: úspechy a celý ten zmätok, z ktorého sa odvíja existencia skupiny.*“

Na záver ešte dodáva:
„*Predovšetkým je kniha Inside Out o tom ako jeden člen skupiny prežíval zážitky, ktoré sa ťahali počas štyroch desaťročí, teda vlastne počas celého môjho dospelého veku.*“

## Externé odkazy

*Oficiálna webová stránka knihy 

Kategória:Pink Floyd
Kategória:Knihy o hudbe
Kategória:Knihy z 2004
Bámján (provincia)

**Bámján** alebo **Bámíán** alebo **Bamján** (-po paštsky) alebo **Bámiján** (po dárijsky) je jedna z provincií v Afganistane. Leží v strede krajiny. Jej hlavné mesto je Bámján. Bámján kultúrne hlavné mesto hazarskej etnickej skupiny, ktorá prevláda v oblasti. 

V antike bol centrálny Afganistan strategicky výhodne miesto, blízko bola hodvábna cesta na obchodovanie medzi Rímskou ríšou, Čínou a Indiou. Darilo sa tu gréckemu, perzskému a budhistickému umeniu, ktoré tu vytvorilo jedinečný sloh, grécko-budhistické umenie.

## Iné projekty

Kategória:Provincie v Afganistane
Violončelový koncert č. 1 (Saint-Saëns)

**Violončelový koncert č. 1 a mol, Op. 33** je dielo francúzskeho skladateľa Camille Saint-Saënsa. Patrí do základného repertoáru ako jeden z piatich najhrávanejších violončelových koncertov.
 
Tento koncert sa rodil ťažko, a skladateľ si po jeho dokončení zaumienil, že už viac žiadny violončelový koncert nezkomponuje. Nakoniec však predsa len zložil *Violončelový koncert č. 2*, ktorý ale zaostáva sa svojím predchodcom. Dielo malo premiéru v roku 1873 na parížskom konzervatóriu. To vypovedá o vysokom uznaní hudobných veličín tej doby pre Saint-Saënsa, konzervatórium totiž predstavovalo ostrov konzervativizmu, na ktorom sa hrali len diela uznávaných a prevažne už mŕtvych majstrov. Pri komponovaní sa skladateľ inšpiroval najmä ''Violončelovým koncertom a mol'' Roberta Schumanna a symfonickými básňami Franza Liszta, ktoré krátko predtým dirigoval. Z nich si osvojil hlavne použitie kontrastov a tématickú transformáciu. Napriek tomu, že Saint-Saëns považoval violončelo za nástroj príliš "obmedzujúci", podarilo sa mu vytvoriť skvelý sólový part. Mnohí skladatelia, ako napríklad Šostakovič,ktorý taktiež zkomponoval violončelové koncerty, považovali Saint-Saënsov koncert za najlepšie dielo svojho druhu. 

Koncert je, rovnako ako ten Schumannov, jednovetý, hraná *attaca*. Tvorí ho teda jeden celok hraný bez prestávky. Tak ako u  ďalších podobných diel sa ale skladá z troch častí, líšiacich sa označením tempa. V tomto prípade sú to: 

*Allegro non troppo-Allegretto con moto- Allegro* 

Typická dĺžka skladby je priližne 21 minút.

Koncert sa začína priamo, po krátkom vstupnom akorde orchestra ihneď violončelo predvedie hlavnú tému vystavanú na triolách. Tému potom zopakuje orchester, ktorý ňou podfarbuje meditatívnu hru sólového nástroja, ktorý ďalej tému rozvíja. Dochádza k oživeniu tempa, v ktorom počujeme violončelové dvojhmaty. Následne violončelo znovu zahrá triolovú melódiu, tentokrát ale v F dur. Témy sú ďalej rozvinuté. Celok končí pokojne. Druhú časť, *Allegreto con moto*, otvára orchester svojím jemným menuetom. Melódiu ďalej zopakuje sólové violončelo. Tú od neho prevezme znovu orchester, ktorý violončelo dopľňa kontramelódiami. Nasleduje náročná kadencia sólistu. Fragmenty menuetovej témy sa ďalej znovu objavujú v různych tóninách a koncert smeruje k poslednej časti *Allegro*. Koncert má cyklickú fromu, tretia časť je teda založená na rovnakej téme ako prvá. Opäť zaznie triolová melódia, tentokrát v opačnom garde - najskôr v podaní orchestra a následne violončela. V priebehu poslednej časti sa striedajú dramatické a fantazijné pasáže. Dielo je zakončené triumfálnou kódou v A dur.

Saint-Saëns
Violončelový koncert
Bisexualita

náhľad|Vlajka označujúca bisexualitu
**Bisexualita** alebo **bisexuálnosť** (zo slov *bi* = „dvojitý“, *sexus* = „pohlavie“) je typ sexuálnej orientácie jedinca (nazývaného **bisexuál**) k jedincom oboch pohlaví. Pojem označuje nevyhranenú pohlavnú orientáciu medzi heterosexualitou a homosexualitou. Oficiálne sa počet bisexuálne orientovaných ľudí odhaduje na 10 %.

Orientácia môže byť smerovaná k cis aj trans ľuďom.

Podľa výskumov známeho rakúskeho psychiatra Sigmunda Freuda ešte z roku 1905 má ľudská sexualita bisexuálny základ. Vychádzal z poznania, že v ženskom hormonálnom obraze síce dominujú hlavne ženské pohlavné hormóny (estrogén), ale nájdeme aj mužské (testosterón). V mužskom, naopak, hlavne mužské, ale aj ženské. Za ich reguláciu zodpovedá hypofýza. Na tento poznatok po niekoľkých desaťročiach nadviazal americký odborník Alfred Kinsey, ktorý zo vzorky 6 000 žien a 5 000 mužov všetkých vekových kategórií z rôznych kultúrnych a sociálnych vrstiev vytvoril sedemstupňovú škálu (prvým stupňom je nula a najvyšším číslo 6). Jednoznačná heterosexuálna orientácia dotyčného človeka reprezentovala 0 a číslo 6 výlučne homosexuálnu orientáciu. V pásme 2 - 4 sa teda nachádza bisexualita. Približne 13 % mužov uviedlo, že za posledné 3 roky boli prevažne homosexuálne orientovaní. Keďže sa všeobecne odhaduje, že homosexuálnym životom žije približne do 4 % ľudí, je výsledný odhad počtu bisexuálov približne 10 %.

„Negatívne a škodlivé postoje a predsudky“ voči bisexuálnym ľuďom sa označujú ako bifóbia, prípadne širším výrazom homofóbia.

## Všeobecná charakteristika
Bisexualita je sexuálna orientácia, za priaznivých okolností, sprevádzaná schopnosťou vytvárať plnohodnotný citový vzťah s osobou alebo osobami opačného alebo toho istého pohlavia. Bisexuálni jedinci môžu mať teda telesnú aj citovú náklonnosť k osobám oboch pohlaví.

## Referencie

## Literatúra
* BASS, Ellen; KAUFMAN, Kate. *Láska je láska: knižka pre lesbickú, gejskú a bisexuálnu mládež*. Bratislava : Aspekt, 2003. 272 s. ISBN 80-85549-40-9.


Kategória:Sexuálna orientácia a identita
Arado Ar 232

**Arado Ar 232** *Tausendfüßler* (nemecky: „*Stonožka*“) bolo nemecké dopravné lietadlo používané cez druhú svetovú vojnu. Bolo prvým skutočne moderným transportným lietadlom, ktoré Nemci cez vojnu použili. 

## Vznik  vývoj
Model Ar 232 bol vyvíjaný pre akciu Zeppelin, čo boli výsadky nemeckých diverzantov na sovietskom území. Cieľom akcie Zeppelin mala byť likvidácia dôležitých sovietskych veliteľov a Stalina.

Vyrábaný bol iba v malej sérii firmou Arado. Dizajn lietadla obsahuje veľké množstvo konštrukčných prvkov, ktoré možno považovať za štandardné aj u dnešných moderných transportných lietadlách, vrátane nízkopoloženého krabicovitého trupu, zadnej sklápacej rampy a vysoko umiestnenej chvostovej časti, čo umožňovalo jednoduchý prístup do nákladného priestoru. Ďalším vylepšením bol húsenicový podvozok, ktorý mal umožniť pristáť aj horšom teréne teréne. Aj keď sa Luftwaffe aspoň čiastočne pokúšala nahradzovať park zastaraných dopravných Junkersov Ju 52/ ale vzhľadom k vyťaženiu nemeckého priemyslu mali transportné lietadlá nízku prioritu, a tak si Luftwaffe objednala iba malé množstvo Ar 232.

## Špecifikácia (Ar 232B)
### Technické údaje
* **Posádka:** 4
* **Rozpätie:** 
* **Dĺžka:** 
* **Výška:** 
* **Nosná plocha:** 
* **Plošné zaťaženie:** kg/m²
* **Prázdná hmotnosť:** 
* **Vzletová hmotnosť :** 
* **Pohonná jednotka:** 4x hviezdicový deväťvalec BMW Bramo 323 R-2 Fafnir
* **Výkon pohonnej jednotky:** 895&nbsp;kW (1200&nbsp;hp)

### Výkony
* **Maximálna rýchlosť:** /h vo výške 
* **Cestovná rýchlosť:** /h vo výške 
* **Dolet:** 
* **Dostup:** 

### Výzbroj
* 1 x guľomet MG 131 v prednej časti trupu
* 1 x guľomet MG 151 v streleckej veži EDL 151 zvrchu trupu
* 1 - 2 x guľomet MG 131 v zadnom strelisku
* 8 x guľomet MG 34 v bočných oknách pri lete s pechotou

## Iné projekty

Kategória:Lietadlá Arado
Kategória:Nemecké dopravné lietadlá
Bilbord

right|thumb|Bilboardy vedľa prístavného mosta v Bratislave

**Bilbord** (iné názvy: **veľkoplošná reklamná tabuľa**, zriedkavo **bilbórd**; po anglicky *billboard* < *billing board*= návestná plocha, plagátovacia stena) je reklamný pútač v podobe veľkej zvislej plochy či plochej steny. 

Najčastejšie sa vyskytuje na frekventovaných miestach alebo pri rušných cestách. Bilbord oslovuje okoloidúcich chodcov a vodičov. Na veľkej ploche prezentuje slovne jednoduché slogany spolu s výrazným obrazovým sprievodom, pretože na uvedomenie si ich obsahu má prechádzajúci vodič len pár sekúnd.

## Dejiny
Prvýkrát sa tento spôsob reklamy stal populárny v Spojených štátoch v roku 1920. Od roku 1925 do roku 1963 bola za jednu z najprominentnejších bilbordových reklamných agentúr považovaná  firma *Burma-Shave*. Bilbordy sa využívali na reklamu tabakových výrobkov, ktorých propagácia sa v roku 1997 stala nezákonná.

## Druhy bilbordov
* **Statický bilbord**
** Je tvorený jednostrannou alebo obojstrannou tabuľou, na ktorej je nalepený papierový plagát. Niekedy sú tabule usporiadané do priestorového útvaru - troma tabuľami usporiadanými do trojuholníka. Niektoré bilbordy sú na zvýšenie efektu vybavené nočným osvetlením.
** Veľké statické bilbordy využívajú celé fasády budov bez okien. Takéto bilbordy sa umiestňujú na dlhšiu dobu, pre svoju nákladnosť a neoperatívnosť. Sú tvorené maľbou na omietku alebo veľkorozmerným plátnom.
** Bilbordy z polopriehľadného materiálu sa umiestňujú na celé budovy. Polopriehľadnosť zabezpečuje prenikanie svetla do okien, zvonku je však dobre viditeľná reklamná plocha.
* **Bilbord s premenlivou plochou**
** Je tvorený plátnom potlačeným viacerými reklamami pod sebou. Plátno sa postupne prevíja (ako roleta) a tak odkryje ďalšiu reklamu na ktorej sa pozastaví. Používa sa hlavne v miestach, kde je veľký záujem o reklamu. ale malá plocha na jej umiestnenie.
** Inou verziou je bilbord tvorený otáčajúcimi sa lamelami (obvykle trojuholníkového prierezu). Natočením lamiel naraz sa zobrazí ďalšia reklama.
* **Digitálny bilbord**
**Je tvorený reklamnými obrazovkami (špeciálne veľkorozmerné maticové displeje alebo klasické ploché obrazovky). Reklama na nich je vysielaná digitálne, používajú sa aj filmové reklamné spoty. Niekedy sa používa aj ozvučenie.
* **Mobilný bilbord**
** Mobilný bilbord je reklama umiestená na dopravnom prostriedku, zaparkovanom na viditeľnom mieste alebo umiestnený na autobusoch a nákladných nosidlách. Najčastejšie sa s nimi môžeme stretnúť na autobusoch mestskej dopravy, ktoré opakovane premávajú po uliciach mesta.

## Pozri aj
* Citylight

Kategória:Reklama
Systema naturae

thumb|Titulná stránka desiateho vydania ''Systema Naturae''

**Systema naturae** (lat., doslova „Sústava prírody“), celým menom **Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis**, je dielo Carola Linného, ktoré dalo základ pre celú budúcu systematiku „živého sveta“. Dielo vošlo do histórie vedy ako prvá systematická práca na svete, ktorá svojho autora nesmierne preslávila už vo vtedajších vedeckých kruhoch.

Práca mala viacero vydaní (prvé v 1735), ale pre súčasnú systematiku má význam hlavne desiate vydanie tejto práce z roku 1758 (napr. v oblasti hmyzu v ňom Linné opísal 1&thinsp;929 druhov hmyzu; v dvanástom vydaní tohoto diela už bolo opísaných 2&thinsp;764 druhov hmyzu). Hoci táto práca mala istotne veľa slabých miest, predsa ňou autor spravil obrovský kus práce, lebo zaviedol do prírodovedy systém a poriadok. Táto práca znamenala prevrat vo vtedajšej vede, pričom dala podnet pre ďalší rozvoj prírodných vied.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 13. vydanie (Zväzok I, 532 strán) ,Google Book Search

Kategória:Taxonómia
Kategória:Knihy z 1735
Kategória:Vedecká literatúra
Admirál Ackbar

**Admirál Ackbar** je fiktívna postava zo sveta Hviezdnych vojen. Jeden z vodcov rebelov z Hviezdnych vojen. Jeho vlajkovou loďou je „Home one“ ide o modifikovanú loď triedy Mon Calamari Cruiser, ktorej tvar je užší. Táto loď bola zmontovaná na admirálovej rodnej planéte Mon Calamari, neskôr sa stala hlavným centrom velenia síl rebelov presnejšie po útoku Impéria na Hoth oproti základni má Home one výhodu pohyblivosti a možného presunu po galaxii. Táto loď je tiež známa svojou vlastnosťou, za pomoci ktorej je posádka schopná koncentrovať palebnú silu na jeden bod a to aj z ostatných lodí flotily, čím sa dosiahne vysoký palebný účinok na rýchle zničenie cieľa. Admirál velil útoku na Hviezdu smrti 2. Je zabitý v epizóde VIII na hlavnej lodi odboja ktorej prednú kabínu zničili stíhačky TIE prvého rádu.

Admirál Ackbar
Ján Zlocha

**Ján Zlocha** môže byť:
* slovenský hokejový útočník Ján Zlocha (hokejista)
* slovenský futbalový hráč Ján Zlocha (futbalista)

Zlocha, Ján
Hronček

**Hronček** môže byť:

* osada vo Veporských vrchoch, pozri Hronček (osada)
* potok na Horehroní, pozri Hronček (prítok Hronca)
* potok na Horehroní, pozri Hronček (prítok Kamenistého potoka)
Snofru

**Snofru** alebo **Snofrev** alebo po grécky **Soris** bol zakladateľ 4. dynastie starovekého Egypta. Vládol približne v rokoch 26142579 pred Kr. podľa Beckeratha alebo 26132589 pred Kr. podľa Shawa.

## Život
Snofru bol manželom Hetepheres, o ktorej sa predpokladá, že bola dcérou jeho predchodcu Huneja (Chuneja).
Zdá sa, že jeho svokor mohol byť zároveň aj jeho otcom, pričom Snofru mohol byť synom Hunejovej vedľajšej manželky a Hetepheres dcérou Veľkej kráľovskej manželky. Práve manželstvo umožnilo Snofruovi získať trón. Bol pravdepodobne otcom faraóna Chufua.

Snofru dal postaviť viacero pyramíd. Celkovo použil väčší objem kameňa ako ktorýkoľvek iný faraón. V prvom rade dokončil Hunejovu pyramídu v Meidúme a premenil ju zo stupňovitej pyramídu na klasickú pyramídu. Na tom istom mieste potom dal vybudovať aj pyramídu pre seba. Neskôr dal vystavať ešte slávnu Lomenú pyramídu v Dahšúre a Červenú pyramídu na tom istom mieste. Je možné, že aj menšia pyramída v Seile neďaleko Mejdúmu bola postavená na jeho príkaz.

Na Palermskej doske sa nám zachovali záznamy z niekoľkých rokov jeho vlády. Vieme tak, že Snofrev viedol vojenskú výpravu na Sinaj, aby bránil egyptské záujmy v tyrkysových lomoch, a výpravy do Núbie a Líbye. V nápise na doske sa uvádza, že faraón vyslal 40 lodí, aby priviezli cédrové drevo z Libanonu. Snofru začal aj s výstavbou lodí, časť ktorých použil pri obchode s inými krajinami a časť pri svojich vojenských ťaženiach.

Vo Westcarovom papyruse pochádzajúcom z obdobia Strednej ríše máme zachytený príbeh z obdobia Snofruovej vlády. Záznam opisuje kráľovský život počas 4. dynastie a opisuje Snofrua ako veľkomyselného človeka, ktorý je schopný pristupovať aj k poddaným ako k seberovným. Neskoršia tradícia považovala Snofrua za spravodlivého, dobrého vládcu.

## Referencie

## Literatúra
* 





Kategória:4. dynastia Egypta
Kategória:Faraóni
Kojšovská hoľa

**Kojšovská hoľa** môže byť:

* vrch () vo Volovských vrchoch, pozri Kojšovská hoľa (vrch)
* geomorfologický podcelok Volovských vrchov, pozri Kojšovská hoľa (geomorfologický podcelok)
Kojšovská hoľa (geomorfologický podcelok)

**Kojšovská hoľa** je geomorfologický podcelok Volovských vrchov. Najvyšší bod podcelku je rovnomenný vrch, dosahujúci výšku .

## Polohopis
**[[Geomorfologické členenie Slovenska|Hierarchia]]**
*[[Alpsko-himalájska sústava]]* → *[[Karpaty]]* → *[[Západné Karpaty]]* → *[[Vnútorné Západné Karpaty]]* → *[[Slovenské rudohorie]]* → *[[Volovské vrchy]]* → ***Kojšovská hoľa***
***
 
### Vymedzenie
Zaberá východnú časť pohoria, od Štóskeho sedla () po Košice. Podcelok je ohraničený údoliami Hnilca, Hornádu a Belej na severe, Smolníka na západe a Bodvy na juhu. Z podcelkov Volovských vrchov susedí na juhovýchode s Holičkou, na juhozápade s Pipitkou, na severozápade so Zlatým stolom a na severe s Hnileckými vrchmi. Severovýchodnú hranicu tvoria podcelky Čiernej hory, od severu na juh Bujanovské vrchy, Pokryvy a Hornádske predhorie a južne sa rozprestiera Medzevská pahorkatina, ktorá je súčasťou Košickej kotliny.

Jedinou časťou podcelku je Hámorská brázda.

## Významné vrcholy
* Kojšovská hoľa – najvyšší vrch podcelku ()
* Kloptaň ()
* Zbojnícka skala ()
* Lastovičí vrch ()
* Ovčinec ()
* Predné holisko ()

## Osídlenie
Vnútri územia ležia obce Kojšov, Opátka a Zlatá Idka.

## Referencie

Kategória:Volovské vrchy
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Pipitka

**Pipitka** môže byť:

* vrch () vo Volovských vrchoch, pozri Pipitka (vrch)
* geomorfologický podcelok Volovských vrchov, pozri Pipitka (podcelok)
Opátka (rozlišovacia stránka)

**Opátka** môže byť:
* ženský opát, pozri opátka
* obec v okrese Košice-okolie, pozri Opátka (obec)
* potok ústiaci do vodnej nádrže Ružín, pozri Opátka (potok)
Zlatý stôl (vrch)

**Zlatý stôl** () je najvyšší vrch pohoria Volovské vrchy, krajinného celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Stará Voda, približne  severovýchodne od Rožňavy. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zlatý stôl. Leží v Košickom kraji, v okrese Gelnica a zasahuje na katastrálne územie obce Švedlár a Smolník. Najbližším sídlom je severne situovaná Stará Voda a Švedlár, západne leží Henclová, južne Úhorná, juhovýchodne Smolník a východne Smolnícka Huta.

## Opis
Zlatý stôl je súčasťou rázsochy, vedúcej severným smerom z masívu Bielych skál () v hlavnom hrebeni. Západne sa nachádza Starovodská dolina, východne je dolina Bystrého potoka.
Severne sa nachádza vrch Veľké sedlo (), Bukovec () a Grenier (), východne Drahov (), Kobyliar () a Veľký Vtáčí vrch (), južne Malá Hekerová (), Malý Suchý vrch (), Hekerová (), Jamina () a Okrúhly chrbát () a západne Ramzová (), Žobrácka poľana (), Suchý vrch () a Hoľa (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Hnilec, kde vodu zo západných a severných častí odvádza potok Stará voda a z juhovýchodných svahov Bystrý potok. Vrcholom vedie značený turistický chodník. 

Podľa ľudovej povesti obedoval na vrchole pri svojich potulkách krajom kráľ Matej Korvín, odtiaľ pochádza miestny názov vrchu – *Kráľov stôl*.

## Výhľady
Masív Zlatého stola je z veľkej časti odlesnený, zväčša v dôsledku vetrových kalamít a ťažby dreva. Vďaka značnej nadmorskej výške tak ponúka výhľad na mnohé vrchy Volovských vrchov, no vidieť tiež Slanské vrchy, Čiernu horu, Branisko, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, východnú časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou a Stolické vrchy.

## Prístup
* po  modro značkovanej trase:
** od juhozápadu z Rožňavy cez sedlo Krivé (; križovatka s  Cestou hrdinov SNP)
** od severu zo Švedlára cez Starú Vodu

## Referencie

## Pozri aj
* Volovské vrchy
* Zlatý stôl (geomorfologický podcelok)
* Zoznam vrcholov vo Volovských vrchoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy vo Volovských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Gelnica
Kategória:Švedlár
Kategória:Smolník (okres Gelnica)
Holička

**Holička** môže byť:

* ženský rod slova holič, pozri pod holičstvo
* vrch (727,2 m n. m.) vo Volovských vrchoch, pozri Holička (vrch vo Volovských vrchoch)
* geomorfologický podcelok Volovských vrchov, pozri Holička (podcelok)
* priezvisko, pozri Holička (priezvisko), napr.:
** Jozef Holička (1906 – 1979), slovenský politik (KSČ)
Loventué (department)

**Loventué** je jeden z 22 departmentov argentínskej provincie La Pampa.

Kategória:Departmenty v Argentíne
Puelén (department)

**Puelén** je jeden z 22 departmentov argentínskej provincie La Pampa.

## Obyvateľstvo
Podľa odhadu INDEC v roku 2005 bolo v departmrmte 8 024 obyvyteľov.

Kategória:Departmenty v Argentíne
Pipitka (vrch)

**Pipitka** () je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Úhorná, približne  východne od Rožňavy. Je najvyšším vrcholom rovnomenného podcelku.

## Poloha
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pipitka. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Drnava, čiastočne aj Úhorná a Smolník. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Úhorná, severovýchodne leží Smolník, východne Štós, južne Lúčka, Kováčová a Drnava a západne Krásnohorské Podhradie a Pača.

## Opis
Pipitka leží v hrebeni, vedúcom od vrchu Zlatý stôl južným smerom cez Úhornianske sedlo a pokračujúcim juhovýchodne k vrchu Osadník (). Severne sa nachádzajú Biele skaly (), Hekerová () a Veľký Vtáčí vrch (), východne Tupý vrch (), Orlia studňa (), Osadník (), Hajdúchov vrch () a Matesova skala (), južne Gobič (), Tekvičník () a Drieňovec () a západne Čipkov vrch (), Malá Pipitka () a Panský vrch (). Voda zo severných a východných častí odteká riečkou Smolník do Hnilca, južné časti hrebeňa odvodňujú prítoky Čremošnej do rieky Slaná. Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no severne vedie traverzom Cesta hrdinov SNP. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky porast, ktorý umožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Tatry, Slanské vrchy, Slovenský kras, Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy a Nízke Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no blízkym traverzom prechádza Cesta hrdinov SNP.

* po  červenej turistickej značke (Cesta hrdinov SNP):
** od severozápadu zo Skaliska cez Úhornianske sedlo ()
** od východu z rázc. Bodovka cez Orliu studňu
* po  zelenej turistickej značke cez Úhornianske sedlo:
** od západu z obce Pača
** od severu z Úhornej

## Referencie

## Pozri aj
* Volovské vrchy
* Pipitka (podcelok)
* Zoznam vrcholov vo Volovských vrchoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy vo Volovských vrchoch
Kategória:Tisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Drnava
Rancul

**Rancul** môže byť:
* department v argentínskej provincii La Pampa, pozri Rancul (department)
* mesto v departmente Rancul, pozri Rancul (La Pampa)
Bottlingerov diagram

**Bottlingerov diagram** je grafické znázornenie vzťahu medzi zložkami relatívnych rýchlostí hviezd vzhľadom na miestny štandard pokoja v smere galaktickej rotácie a v smere anticentra Galaxie na jednej strane a medzi excentricitou a apogalaktickou vzdialenosťou dráh týchto hviezd v Galaxii na strane druhej. Excentricity a apogalaktické vzdialenosti dráh sú na diagrame vyznačené čiarami konštantnej excentricity a konštantnej apogalaktickej vzdialenosti pre dané gravitačné pole Galaxie. Zostrojil ho F. Bottlinger v roku 1932 a dokázal v ňom, že jednotlivé typy hviezd sa zúčastňujú na rotácii Galaxie.

Kategória:Astrometria
Kategória:Diagramy
Nicolas Pascarel

**Nicolas Pascarel** (* 1966, Paríž, Francúzsko) je francúzsky fotograf. 

V roku 1988 sa zoznámil s talianskou herečkou Laurou Betti, ktorá mu pomohla stať sa  fotografom s príbehom o susedoch mesta Ríma. Po roku strávenom v Ríme sa vrátil späť do Francúzska. V rokoch 19961997 žil v Havane, kde nafotil cyklu “Moros y cristianos”. Po návrate z Kuby navštívil niekoľkokrát juhovýchodnú Áziu. Viedol workshopy v rokoch 2000 a 2002 v kambodžskom Phnom Pénhe, 2002 a  2008 v Bangkoku a Chiang Rai v Thajsku a 2005 a 2006 v Hočiminovom Meste vo Vietname.

Vystavoval na viac ako 40 výstavách vo Francúzsku, Kube, Číne, Vietname, Taliansku, Holandsku, Španielsku, Nemecku, Thajsku, Singapure, Indonézii, Kambodži a USA. Je autorom dokumentárneho diela o Kambodži*Durant la Pluie* (During the rain), z roku 2004. V roku 2006 založil združenie *Fotoasia* pre spoluprácu európskych a ázijských fotografov. 

## Referencie


## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

Kategória:Francúzski fotografi
Kategória:Osobnosti z Paríža
Filip Dewulf

**Filip Dewulf** (* 15. marec 1972, Mol, Belgicko) je bývalý belgický profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP v dvojhre a 1 turnaj vo štvorhre.

## Finálové účasti na turnajoch ATP (3)

### Dvojhra - výhry (2)

### Štvorhra - výhry (1)

## Externé odkazy

Kategória:Narodenia v 1972
Kategória:Belgickí tenisti
Tom Vanhoudt

**Tom Vanhoudt** (* 28. júl 1972, Diest, Belgicko) je bývalý belgický profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP vo štvorhre.

## Finálové účasti na turnajoch ATP (2)

### Štvorhra - výhry (1)

### Štvorhra - prehry (1)

## Externé odkazy

Kategória:Belgickí tenisti
Alberto Mancini

**Alberto Mancini** (* 20. máj 1969, Misiones, Argentína) je bývalý argentínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 3 turnaje ATP v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre.

## Finálové účasti na turnajoch ATP (14)

### Dvojhra - výhry (3)

### Dvojhra - prehry (5)

### Štvorhra - výhry (4)

### Štvorhra - prehry (2)

## Externé odkazy

Kategória:Argentínski tenisti
Kategória:Argentínske osobnosti talianskeho pôvodu
Polycotylidae

**Polycotylidae** (staršie **Trinacromeriidae** alebo **Dolichorhynchopidae**) je vyhynutá čeľaď dlhokrkých plesiosaurov z obdobia kriedy. Je to sesterská čeľaď k skupine Elasmosauridae.

## Charakteristika
So svojimi kratšími krkmi a veľkými, predĺženými hlavami pripomínajú polykotylidy skôr pliosaury, ale bližšie fylogenetické štúdie ukazujú, že majú mnoho znakov spoločných s čeľaďami Plesiosauridae a Elasmosauridae. Ich fosílie sa našli po celom svete, s druhmi na územiach Nového Zélandu, Austrálie, Japonska, Maroka, USA, Kanady, štátov bývalého Sovietskeho zväzu a v Južnej Amerike.

## Rody
*† Genus nova, sp. indet. (Sato & Storrs, 2000) - nález z Hokkaidó, Japonsko 
*† Genus nova, sp. indet. (Sato, 2002)
*† Genus nova, sp. indet. (Irwin & Schumacher, 2003) - nález zo Severnej Ameriky 
*†? rod Neopliosaurus (nomen dubium)
*†? rod Sulcusuchus - jediný druh Sulcuchus erraini
*†? rod Edgarosaurus - jediný druh Edgarosaurus muddi (Druckenmiller, 2002)
*†? rod Georgiasaurus - jediný druh Georgiasaurus penzensis (Georgia penzensis)
*† rod Procotylus
*† rod Polycotylus
*† rod Thililua - jediný druh Thilulua longicollis
*† rod Dolichorynchops 
*† rod Trinacromerum (=Ceraunosaurus, Piratosaurus)
*† rod Ceraumosaurus - jediný druh Ceraumosaurus brownorum            
*† rod Manemergus - jediný druh Menemergus anguirostris

## Externé odkazy
*http://www.paleofile.com/Demo/Mainpage/Taxalist/Sauropterygia.htm 
*http://www.fmnh.helsinki.fi/users/haaramo/Metazoa/Deuterostoma/Chordata/Reptilia/Sauropterygia/Cryptoclidoidea.htm 
*http://www.fmnh.helsinki.fi/users/haaramo/Metazoa/deuterostoma/Chordata/Reptilia/Sauropterygia/Elasmosauroidea.htm
Syagrius

thumb|right
**Syagrius** († 486/87) bol posledný samostatný rímsky vládca na území Západorímskej ríše. Vládol v časti Galie a používal titul “Rímsky kráľ” (*Romanorum rex*) alebo “Rímsky patricius” (*Romanorum patricius*). 

Jeho otcom bol vojenský veliteľ Galie (*magister militum per Gallias*) Aegidius. V čase oslabenia moci západorímskych cisárov chránil územia Galie severne od rieky Loiry až po rieku Somnu. Ale ostro vystupoval proti de facto západorímskemu vládcovi, ktorým bol Germán Ricimer, čím tu vytvoril skoro samostatnú vládu. Jeho sídelným mestom bolo mesto Soissons. Nadviazal dobré vzťahy s kráľom sálskych Frankov Childerichom I. 

Po otcovej smrti (pravdepodobne 464 alebo 465 po Kr.) nastúpil jeho syn Syagrius. Naďalej využíval dobré vzťahy s Childerichom a pri dn. meste Bourges porazil Gótov a na jeho území prežívala rímska kultúra. Rímsky spisovateľ Gregorius píše, že Syagrius porazil Sasov. Pravdivosť tohto príbehu však určiť nevieme. V roku 486 zaútočil proti jeho kráľovstvu franský kráľ Chlodovik I., porazil ho pri meste Soissons a krátko potom bol Syagrius popravený. Jeho vojenské oddiely začlenil Chlodovik do svojho vojska.

Syagriovo kráľovstvo bolo posledným nezávislým a samostatným rímskym územím v období rozkladu Západorímskej ríše.

## Literatúra

* Alexander Demandt: *Geschichte der Spätantike*. Sonderausgabe, München 1998, S. 148f.
* John R. Martindale, John Morris: *[[The Prosopography of the Later Roman Empire]] II*. Cambridge 1980, S. 1041f.
* Konrad Vössing: *Syagrius*. In: *[[Reallexikon der germanischen Altertumskunde]]*. Bd. 30, S. 213f.
* Múcska, Vincent - Daniš, Miroslav - Ševčíková, Zuzana: *Dejiny európskeho stredoveku I. Raný stredovek. Od 5. storočia do 11. storočia.* Prešov 2006

Text je spracovaný na základe hesla z de:Wikipedia.org

Kategória:Vládcovia starovekého Ríma
International German Open

**International German Open** je každoročný mužský tenisový turnaj, ktorý sa hrá v nemeckom Hamburgu. Súťaž je súčasťou ATP Masters Series programu turnajov ATP. Turnaj sa hrá na antuke v máji.

Bolo oznámené, že od roku 2009 turnaj už nebude súčasťou ATP Masters Series.

## Výsledky
### Dvojhra

### Štvorhra

Kategória:Tenisové turnaje v Nemecku
Kategória:ATP Masters Series
Kategória:Šport v Hamburgu
Dájkundí

**Dajkundí** (po paštsky) alebo **Dájkondí** (po daríjsky) je jedna z provincií v Afganistane. Bola ustanovená 28. marca 2004. Predtým bol región Dajkundí izolovanou oblasťou provincie Uruzgán.

Leží asi 310 kilometrov od hlavného mesta Kábul a 160 kilometrov od mesta Tarín Kowt. Hlavné mesto provincie Dajkundí je Nílí(?; Níli?). Dajkundí je väčšinou obývaný Hazarmi. Sedem z ôsmich oblastí v Dajkundí sú Hazarmi obývané oblasti. Gizáb je jediná oblasť, kde je väčšina Paštunov.

Provincia je preslávená pestovaním najkvalitnejších mandlí, ktoré sa distribuujú po celom Afganistane.

## Iné projekty

Kategória:Provincie v Afganistane
ATP World Tour Masters 1000

**ATP World Tour Masters 1000** je séria deviatich turnajov, ktoré su v programe ATP Tour. Konajú sa v Európe a Severnej Amerike. Spolu s grandslamami a s koncoročným Tenisovým pohárom majstrov (Tennis Masters Cup) patria medzi najprestížnejšie turnaje. V minulosti mali názov **[[Mercedes-Benz]] Super 9**, **ATP Super 9**, **Tennis Masters Series** a **ATP Masters Series**. V roku 2009 prebehla posledná zmena názvu na súčasný ATP World Tour Masters 1000. Číslo 1000 v názve symbolizuje počet bodov, ktoré obdrží hráč za víťazstvo na turnaji

## Zmeny v roku 2009
31. augusta 2007 vedenie ATP oznámilo tie nejvýznamnejšie zmeny, ktoré sa uskotočnili s príchodom roka 2009. ATP Masters Series sa premenovalo na **ATP World Tour Masters 1000** . V rozpore s pôvodnými plánmi sa počet turnajov nakoniec neznížil z deviatich na osem. Nový turnaj v čínskom Šanghaji má termín v októbri, namiesto turnaja v Madride, ktorý sa presunie na máj a nahradí turnaj v Hamburgu. Hamburg Masters i napriek protestom bol zaradený do nižšej kategórie ATP World Tour 500 series.

Od roku 2011 bude šesť z deviatich turnajov patrit rovnako ako do ATP Tour, tak i do WTA Tour.

## Turnaje ATP World Tour Masters 1000

## Finálové zápasy
### 2010

### 2009

### 2008
Klavírny koncert č. 3 (Bartók)

**Koncert pre klavír a orchester č. 3 E-dur, Sz. 119**, je dielo maďarského skladateľa Bélu Bartóka.

Bartók postihnutý leukémiou, pracoval na svojom treťom klavírnom koncerte v posledných mesiacoch pred smrťou, v roku 1945. Smrť ho zastihla s nedokončenou partitúrou a tak posledných 17 taktov koncertu dokomponoval jeho priateľ a žiak Tibor Serly. Dielo malo premiéru vo februári 1946 vo Philadelphii, s klaviristom Györgom Sándorom a dirigentom Eugenom Ormandym. 
Skladateľ koncert komponoval ako darček k narodeninám svojej manželky, koncertnej klaviristky Ditty Pasztory. Je obdivuhodné, že napriek vedomiu blížiacej sa smrti v diele nenachádzame tragiku a zúfalstvo, skôr nostalgiu a lásku k manželke. Koncert sa zreteľne líši od predchádzajúcich dvoch Bartókových koncertov, ktoré boli plné surových rytmov a ostrých fragmentov maďarských melódií. Tieto typické prvky nachádzame v menšej miere aj v tomto diele, no v porovnaní s predchádzajúcimi je tento koncert elegantný, viac-menej v neoklasickom štýle a v konečnom dôsledku aj stráviteľnejší pre publikum. Objavujú sa tu disonancie, ale dielo je pevne tonálne ukotvené. Klavírny part je bravúrny a orchestrálny part je pestro zinštrumentovaný.

Koncert má tri časti:

* 1. *Allegretto*
* 2. *Adagio religioso*
* 3. *Allegro vivace*

Zloženie orchestra: 2 flauty, 2 hoboje, 2 A klarinety, 4 lesné rohy, 2 trúbky, 3 pozauny, tuba, tympany, rôzne perkusie, sláčiky (1. a 2. husle, violy, violončelá, kontrabasy). Typická dĺžka skladby je približne 24 minút.

*Allegretto* je písané v sonátovej forme s dvoma témami. Úvodná je v strednom tempe, ale veľmi rytmická. Vedľajšia téma je viac lyrická. Témy sú ďalej rôznym spôsobom rozvedené a zreprízované, a celú vetu uzatvára krátka jemná kóda. Druhá veta, *Adagio religioso*, je veľmi úprimná a podmanivá hudba, ktorej východiská sú osobné až autobiografické. Druhá veta prechádza attaca (bez prerušenia) do *Allegro vivace*, ktoré má voľnú formu ronda zakončeného kódou. Je to veľmi rytmická veta, ktorá vychádza z maďarskej ľudovej melodiky. 

Bartókov posledný klavírny koncert vyvolal polemiku. Niektorí kritici tvrdili, že sa v ňom prispôsobil americkému lacnému vkusu, iní že je len prirodzeným vyústením snahy autora o zjednodušenie, a návratom od tonálnych experimentov ku klasickým postupom. Každopádne sa táto ukážka kompozičného majstrovstva stala jedným z najhrávenejších a najobľúbenejších klavírnych koncertov 20. storočia.

Kategória:Béla Bartók
Bartók
Augsburger Panther

**Augsburger Panther** je nemecký hokejový klub, účastník najvyššej nemeckej súťaže v ľadovom hokeji, DEL. Hrajú v meste Augsburg na štadióne Curta Frenzela.

## Externé odkazy
* Oficiálna webstránka

Kategória:Nemecké hokejové kluby
Kategória:Šport v Augsburgu
Villingili (Sínu)

**Villingili** je neobývaný ostrov na atole Sínu na Maldivách.

V  roku 1997 sa vláda Maldív dohodla s americkou firmou Abonmarche o stavbe prístavu a veľkého turistického centra, s cieľom pritiahnuť turistov. Neskôr vláda zredukovala túto dohodu v roku 2000 na výstavbu menšieho strediska, a poverila tým firmu Energy Tours, ktorá túto dohodu zatiaľ nesplnila.

V máji 2005 prezident Maldív Maumoon Abdul Gayoom uzavrel kontrakt s "Shangrila Maldives Ltd", hongkonskou firmou, ktorá má toto stredisko vybudovať.

Kategória:Ostrovy atolu Sínu
Kamét

**Kamét** je tretí najvyšší vrch Indie, vysoký  Leží v pohorí Garhvál Himálaja, v horskej skupine Kamét, na hranici Indie a Číny.

Prvý prieskum okolia vrchu sa uskutočnil v roku 1855. Prvý pokus o výstup v roku 1911. Prvovýstup na vrchol sa podaril členom britskej výpravy v roku 1931. Bol to v tom čase najvyšší zdolaný vrch, prvý nad 

Kategória:Vrchy v Číne
Kategória:Vrchy v Indii
Kategória:Vrchy v Himalájach
Kategória:Garhválske Himaláje
Kategória:Sedemtisícovky v Indii
Kategória:Geografia Uttarákhandu
Nandádéví

**Nandádéví** (*Nanda Devi*) je druhý najvyšší vrch Indie, vysoký  Zároveň je to najvyšší vrch ležiaci iba na indickom území. Leží v pohorí Garhvál Himálaja, v horskej skupine Nandádéví.

Nandádéví tvorí dvojvrcholový masív. Hlavný (západný) vrchol a východný vrchol () spája  dlhý hrebeň. Jeho severná stena je vysoká viac, ako 2 500 metrov.

Prvovýstup na hlavný vrchol uskutočnili v roku 1936 členovia anglo-americkej výpravy. Do roku 1950 to bol najvyšší zdolaný vrch. Na východný vrchol vystúpili v roku 1939 Poliaci. Prechod oboch vrcholov po  dlhom hrebeni sa podaril v roku 1976 japonským horolezcom. Severnú stenu zdolali v roku 1976 americkí a indickí horolezci.

Nandádéví má významné postavenie v indickej mytológii a je považovaný za posvätný vrch. 

## Iné projekty

Kategória:Vrchy v Indii
Kategória:Vrchy v Himalájach
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Indii
Kategória:Geografia Uttarákhandu
Kategória:Sedemtisícovky v Indii
Kategória:Garhválske Himaláje
Association of Tennis Professionals

**Asociácia profesionálnych tenistov** (v origináli **Association of Tennis Professionals**, skratka **ATP**) je organizácia združujúca profesionálnych tenistov hrajúcich na medzinárodnej úrovni.

Organizácia bola založená v roku 1972, aby zastupovala záujmy profesionálnych tenistov. Dnes okrem iného organizuje (alebo má pod záštitou) väčšinu medzinárodných turnajov v rámci takzvanej **ATP Tour** a dohliada na zostavovanie uznávaného rebríčka tenistov, podľa ktorého sú zvyčajne nasadzovaní do turnajov.

## Usporiadané turnaje
Okrem štyroch najvýznamnejších (grandslamových) turnajov, ktoré zostali pod záštitou Medzinárodnej tenisovej federácie (ITF), a olympijského turnaja v tenise spadajú ostatné významné turnaje do ATP Tour. Podľa významu sa delia do niekoľkých kategórií:
* *[[Tennis Masters Cup]]* alebo v skratke „Masters“ sa koná iba jeden koncom roka a je naňho pozvaných osem najlepších tenistov podľa rebríčka ATP
* *[[ATP Masters Series]]* - niekoľko (obvykle menej než desať za rok) najlepšie platených aj bodovo hodnotených turnajov
* *[[International Series Gold|ATP International Series Gold]]* - zhruba desať turnajov „druhej“ kategórie, ale tiež veľmi dobre finančne ohodnotených
* *[[ATP International Series]]* - „bežné“ profesionálne turnaje menšieho významu - zvyčajne okolo 50 do roka.

Spoločne s Medzinárodnou tenisovou federáciou ďalej ATP má pod záštitou *ATP Challenger Series* - turnaje lokálneho významu s pomerne nízkym finančným ohodnotením (do 150 000 USD) s možnosťou účasti aj domácich hráčov, ktorí zatiaľ nefigurujú na rebríčkoch ATP. Ich počet je premenlivý, zvyčajne okolo 150 za rok.

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky ATP
* Aktuálne poradie rebríčka ATP

Kategória:Tenis

Kategória:Organizácie založené v 1972
Shaone Morrisonn

**Shaone Morrisonn** (* 23. december 1982, Vancouver) je bývalý kanadský a chorvátsky hokejový obranca. V NHL odohral 480 zápasov za Boston Bruins, Washington Capitals a Buffalo Sabres. Päť rokov strávil v KHL, z toho necelé tri roky obliekal dres Medveščaku Záhreb. Zahral si aj za moskovské celky Spartak a CSKA, či Admiral Vladivostok. Počas pôsobenia v Chorvátsku získal štátne občianstvo a krajinu reprezentoval na šampionáte druhej divízie v roku 2019. Okrem toho okúsil aj fínsku ligu v drese TPS Turku, či z hokejového hľadiska exotické súťaže v Japonsku, Walese a Spojených Arabských Emirátoch. Kariéru ukončil v roku 2021.

## Klubové štatistiky

## Externé odkazy
* 

Kategória:Narodenia v 1982
Kategória:Kanadskí hokejisti
Kategória:Chorvátski hokejisti
Kategória:Hráči Providence Bruins
Kategória:Hráči Boston Bruins
Kategória:Hráči Portland Pirates
Kategória:Hráči Washington Capitals
Kategória:Hráči Buffalo Sabres
Kategória:Hráči Rochester Americans
Kategória:Hokejisti Spartaku Moskva
Kategória:Hráči TPS Turku
Kategória:Hráči KHL Medveščak
Kategória:Hokejisti draftovaní klubom Boston Bruins
Kategória:Osobnosti z Vancouveru
Alexander II. (pápež)

** Alexander II.**, rodným menom **Anselm z Baggia pri Miláne** (? – † 21. apríl 1073, Rím) bol pápežom od 30. september 1061 až do svojej smrti.

Spočiatku nebol uznaným nemeckým dvoranom, ktorý preferoval parmského biskupa Cadala, ktorý si hovoril  Honorius II. Ríšsky episkopát uznal Alexandra až na koncile v Mantove roku 1064.

## Pozri aj

* Zoznam kardinálov vymenovaných Alexandrom II.

## Iné projekty

## Referencie

Kategória:Úmrtia v 1073
Kategória:Talianski pápeži
Maldivčina

thumb|Oblasť, kde sa hovorí maldivsky
**Maldivčina** (iné názvy: **maledivčina**, **divéhí**, **divehi**, **divechi**, **dhivehi**) je indoárijský jazyk používaný približne 371&nbsp;000 hovoriacimi na Maldivách a ostrove Maliku. 

Pravdepodobne sa vyvinul z jazyka elu alebo starej sinhalčiny. Jeho vývoj ovplyvnilo mnoho ostatných jazykov, predovšetkým arabčina. Vplyv na nej však mala i sinhalčina, tamilčina, hindčina, francúzština, portugalčina a angličtina.

Vďaka veľkej rozlohe územia na ktorom sa jednotlivé ostrovy nachádzajú sa predovšetkým medzi severnými a južnými atolmi vyvinuli rozdiely vo výslovnosti aj v slovnej zásobe. Obyvatelia Malé tak často nerozumejú dialektu z Addu.

Maldivčina používa zvláštne písmo tána písané sprava doľava. Skôr bola zapisovaná písmom Divehi Akuru písaným zľava doprava. Používané bolo až do príchodu islamu v 16. storočí. Až do konca 18. storočia bolo bežne používané v oficiálnych korešpondenciách s atolom Addu. Do roku 1960 potom bolo používané na niektorých izolovaných ostrovoch a dedinských komunitách. Posledný pôvodný používateľ zomrel v roku 1990. Dnes sa ju Maledivci učia ako druhé písmo.

Z maldivčiny prešlo do angličtiny napríklad slovo atholu, v anglickej aj medzinárodnej podobe známe ako atol.

## Zdroje


Kategória:Novoindoárijské jazyky
Kantón (Francúzsko)

thumb|Adminstratívny systém Francúzska

**Kantóny** (fr. *cantons*) sú administratívne jednotky, na ktoré sa delí obvod (arrondissement). Hoci je teoreticky povolené, aby kantón prekračoval hranice obvodu, v súčasnosti taký prípad neexistuje. Kantón slúži primárne ako volebný obvod pre regionálne voľby. 

Na vidieku sa kantón spravidla delí na obce, väčšie mestá sa naopak môžu skladať aj z niekoľkých kantónov. Kantónov je v súčasnosti 4039.

## Externé odkazy

* Code Officiel Géographique
Brigitte Nielsenová

**Brigitte Nielsenová** (* 15. júl 1963, Rødovre, Kodaň, Dánsko) je dánska herečka.

Je dcérou inžiniera a knihovníčky. Začínala ako modelka agentúry Elite. Dino De Laurentiis si ju vybral pre titulnú rolu údatnej červenovlasej bojovníčky, ktorá sa s pomocou veľkňaza (Arnold Schwarzenegger) mstí krutej kráľovnej (Sandahl Bergmanová) za smrť svojich rodičov, v komixovej fantasy Red Sonja (režíroval R. Fleischer), napriek tomu, že nikdy neštudovala hereckú školu. 

Ako zvodná Ruska Ľudmila, olympijská víťazka v plávaní, sprevádzajúca svojho manžela – amatérskeho majstra sveta v boxe (Dolph Lundgren) – na stretnutie s americkým šampiónom (Sylvester Stallone), účinkovala vo filme Rocky IV (režíroval S. Stallone). O rok neskôr sa objavila v úlohe reklamnej modelky Ingrid, ktorú zachráni pred sektou sadistických vrahov policajný špecialista (Sylvester Stallone), v akčnom kriminálnom filme Cobra. 

Vďaka týmto dvom filmom sa jej vzhľad stal jedným zo symbolov nezávislej ženy 20. storočia: hrdé držanie tela, mužské razantné pohyby, koketné obočie a pevne vyčesané, tužidlom spevnené vlasy platinovej blondínky.  Jej posledná veľká príležitosť bola rola sadistickej profesionálnej vrahyne Karly Fryovej v kriminálnej komédii Policajt v Beverly Hills II (režíroval T. Scott) a potom už nezískala žiadnu väčšiu ponuku. 

Snažila sa ešte presadiť v Európe ako speváčka (LP Every Body Tells a Story), a hlavne spoločným duetom s Falcom. Neskôr sa definitívne udomácnila v nenáročných snímkach kategórie B. Nestálu slávu získavala predovšetkým svojimi neskrývanými fyzickými prednosťami, manželstvom so Sylvestrom Stallonem (1985 – 88) a hlavne škandálmi, spojenými s ich rozvodom. 

Z prvého manželstva s dánskym jazzovým hudobníkom Kasperom Windingom má syna Juliana (nar. 1983), zo vzťahu s futbalovou hviezdou Markom Gastineauem má syna Kiliana (nar. 1990). Tretím manželom bol britský režisér videoklipov Sebastian Copeland. V roku 1992 bola pracovne v Česko-Slovensku, kde natáčala TV filmy Peklo v reťaziach II a Princezná Fantaghiro (Bojnice).

## Iné projekty

Kategória:Dánske filmové herečky
Kategória:Dánske televízne herečky
Kategória:Dánske modelky
Kategória:Dánske popové speváčky
Kategória:Dánske speváčky elektronickej hudby
Kategória:Osobnosti z Kodane
Alexander I.

**Alexander I.** je meno viacerých osobností:

* 6. pápež, pozri Alexander I. (pápež) 
* macedónsky kráľ, pozri Alexander I. (kráľ)  
* epirský kráľ, pozri Alexander I. (Epirus)
* gruzínsky kráľ, pozri Alexander I. (Gruzínsko)
* škótsky kráľ, pozri Alexander I. (Škótsko)
* ruský cár, pozri  Alexander I. (Rusko)
* bulharské knieža, pozri Alexander I. (Bulharsko)
* srbský kráľ, pozri Alexander I. (Srbsko)
* juhoslovanský kráľ, pozri Alexander I. (Juhoslávia)
* grécky kráľ, pozri Alexander I. (Grécko)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Panovník
Adeodat II.

**Adeodat II.** (iné názvy: **Adeodatus II.**, **Deusdedit II.**; * ?? – † 17. jún 676, Rím) bol pápežom od 11. apríla 672 až do svojej smrti. 

Bol to benediktínsky mních talianskeho pôvodu, ktorý žil v kláštore svätého Erazma v Ríme. Celkovo je o ňom známe iba málo: ako pápež sa staval proti monoteletizmu.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Úmrtia v 676
Kategória:Talianski pápeži
Kategória:Pochovaní v bazilike svätého Petra
Agapet I.

Svätý **Agapet I.** (iné meno: **Agapét I.**; ; † 22. apríl 536) bol pápežom od 13. mája 535 do 22. apríla 536.

## Život
Pochádzal z aristokratického rodu, syn kňaza Gordiana, ktorého zavraždili fanatickí prívrženci protipápeža Laurenca v septembri 502, v čase, keď ho zvolili, bol arcidiakonom. Ako kultúrny človek udržiaval knižnicu otcov v rodinnom zámku na Celiánskom kopci a so štátnikom a spisovateľom Cassiodorom plánovali v Ríme založiť kresťanskú univerzitu podlá vzoru akadémií v Alexandrii a Nisibise (Mezopotámia). Ako jeden z duchovných, ktorí boli proti tomu, aby pápež určoval svojho nástupcu, začal svoju vládu tým, že dal verejne spáliť kliatbu uvalenú na Dioskúra, ktorú si Bonifác vynútil od duchovenstva.

V dobe jeho pôsobenia cisár Justinián I. (527 – 65) opätovne získal od ariánskych Vandalov územia v severnej Afrike, kde sa následne zavádzal katolicizmus. Agapet ale odoprel zastávať africkým biskupom cirkevný úrad, nakoľko argumentoval, že kánony nedovoľujú obrátenému ariánskemu kňazovi ďalej zastávať úrad.

Zavraždenie Amalasunthy, dcéry ostrogótskeho kráľa Theodoricha Veľkého a regentky za svojho neplnoletého syna Atalaricha okolo roku 535, ktorého sa dopustil Theodahad, posledný ostrogótsky kráľ, dalo cisárovi Justiniánovi zámienku na napadnutie Ostrogótskeho kráľovstva, nakoľko Amalasuntha bola jeho spojencom. Znepokojený Theodahad poveril Agapeta vedením misie do Konštantinopolu, kde mal presvedčiť cisára, aby sa vzdal svojich plánov. Agapet dorazil do mesta vo februári 536 a hoci sa mu dostalo triumfálneho privítania, jeho misia bola neúspešná. Justinián mu vysvetlil, že akcia už pokročila príliš ďaleko, aby ju mohol odvolať.

Väčšie úspechy dosiahol na cirkevnom poli. Keď ho varovali, že Anthimus, patriarcha a obľúbenec cisárovnej Theodory, je monofyzita, odmietol sa s ním stýkať na základe toho, že bol nekánonicky premiestnený z Trabzonu. Napriek hrozbám sluhov a zdvorilo ponúknutým úplatkom trval na svojom stanovisku a po verejnej diskusii s Anthimom presvedčil Justiniána, že Anthimus je kacír. Anthimus bol stiahnutý z úradu a Agapet vysvätil jeho nástupcu Ménasa po tom, čo podpísal rozšírenú verziu Hormizdasovej formuly.

Agapet zomrel v Konštantínopole 22. apríla 536. No jeho rezolútny postoj v prospech chalcedoniánskej kristológie vlial odvahu jej zástancom na východe, a v máji až júni sa v Konštantinopole konala synoda, na ktorej sa zúčastnili cirkevní členovia jeho delegácie. Potvrdila zosadenie a exkomunikáciu Anthima a uvalila kliatbu na ďalších popredných monofyzitov, ako bol Severus z Antiochie († 538). Pápežovo telo, zapečatené v olovenej rakve, bolo prenesené do Ríma a 20. septembra 536 pochované v bazilike sv. Petra.

## Iné projekty

 
## Zdroje
* 
* Agapét I. In: 

Kategória:Katolícki svätci
Kategória:Úmrtia v 536
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Pápeži
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 22. apríla
Kategória:Pochovaní v bazilike svätého Petra