open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Áron (komitopulos)

**Áron** (; * 10. storočie† asi 14. jún 987/988, Rametanitzamožno rieka Razmetanica, Bulharská ríša) bol bulharský veriteľ, jeden zo štyroch tzv. komitopouloi (dosl. „synovia komesa“), ktorí vyvolali povstanie Bulharov proti nadvláde Byzantíncov. Bol zavraždený svojím mladším bratom, bulharským cárom Samuilom.

## Život
Áron bol povedľa Dávida, Mojžiša a Samuila jedným z tzv. komitopulov (z ), teda tretím zo štyroch synov macedónskeho správcu, komesa Mikuláša (Nikolu) a jeho ženy Ripsimé (Hripsimé). Rodina bola podľa jednej z teórii arménskeho pôvodu, podľa inej židovského (mená) či bulharského (Mikuláš mal pochádzať z rodu Šišmanovcov).

náhľad|Mapa bulharských území počas povstania v rokoch 976 až 1018|vľavo
Podľa Ióanna Skylitza sa bulharské povstanie začalo po smrti byzantského cisára Jána I. Tzimiska v roku 976, zatiaľ čo boli byzantské sily zamestnané potláčaním povstania byzantského uzurpátora Barda Sklera. Podľa výpovede Štefana z Tarónu boli bratia Samuil a Áron členmi arménskej jednotky, ktorú v roku 976 poslal cisár Bazil II. do Macedónska, aby bojovala proti Bulharom. V príhodnej chvíli však prebehli na stranu „kráľa Bulharov“ a vďaka svojej statočnosti si u neho získali veľkú úctu. Keďže spomínaný „kráľ“ bol vykliešteným eunuchom, išlo podľa Seibta o Romana, brata bulharského cára Borisa II.

Bratia si počas povstania rozdelili moc v Bulharsku. Už v prvých rokoch povstania bol však Dávid, najstarší zo štyroch bratov, zabitý Vlachmi, zatiaľ čo Mojžiš padol pri obliehaní mesta Serres. Kronikár tak spomínal už iba Árona a jeho mladšieho brata Samuila. Samuil Árona upodozrieval z velezrady, v dôsledku čoho nechal zabiť spolu spolu s jeho príbuznými. K poprave došlo zrejme v rokoch 987 alebo 988 keďže ešte 17. augusta 986 sa Áron zúčastnil po boku Samuila bitky pri Trajánovej bráne. Seibt predpokladá, že motívom vraždy bolo to, že sa byzantský cisár Bazil II. pokúsil získať Árona na svoju stranu tým, že mu ponúkol sobáš s jeho príbuznou.

V starobulharskom nápise z Bitoly z roku 1016 je posledný bulharský cár Ivan Vladislav doslovne označený ako „syn Árona, brata Samuila“. Jeho druhým synom bol podľa niektorých autorov aj Alusianos, ktorý sa zúčastnil povstania Petra Deljana.

## Referencie

Kategória:Vládcovia Bulharska
Kategória:Bulharské vojenské osobnosti
Kategória:Narodenia v 10. storočí
Kategória:Úmrtia v 80. rokoch 10. storočia
Kategória:Úmrtia 14. júna
Kategória:Popravené osobnosti
Suburbikálna diecéza Frascati

**Diecéza Frascati** () je rímskokatolícka suburbikálna diecéza v Taliansku, ktorá bola od zničenia Tuskula v stredoveku majetkom pápežského štátu a súčasťou Cirkevnej oblasti Lazio.

Katedrálou je bazilika sv. Petra vo Frascati. Tradične bola formálnym sídlom jedného z kardinálov-biskupov a nazývala sa tiež *Nové Tuskulum* (Tusculum novum). V závere 14. storočia sa na tomto poste objavil kardinál Pileus de Prata. V súčasnosti je Frascati titulárnou diecézou Tuskulana a má svojho vlastného sídelného biskupa. Jej titulárnym kardinálom je Tarcisio Bertone, sídelným biskupom je Stefano Russo.

## Od roku 1962
### Titulárny kardinál-biskup
* Amleto Giovanni Cicognani (23. mája 196217. decembra 1973)
* Jean-Marie Villot (12. decembra 19749. marca 1979)
* Paolo Bertoli (30. júna 19798. novembra 2001)
* Alfonso López Trujillo (17. novembra 200119. apríla 2008)
* Tarcisio Bertone (10. mája 2008súčasnosť)

### Biskupi z Frascati
* Luigi Liverzani (23. mája 196211. novembra 1989)
* Giuseppe Matarrese (11. novembra 19892. júla 2009)
* Raffaello Martinelli (2. júla 200912. septembra 2023)
* Stefano Russo (12. septembra 2023súčasnosť)

## Pozri aj
* Zoznam frascatských biskupov

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rímskokatolícke diecézy v Taliansku
Frascati
FK Kajrat Almaty

**FK Kajrat Almaty** je kazašský profesionálny klub, ktorý sídli v meste Almaty. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Premier Ligasy. Klub bol založený v roku 1954 a svoje zápasy hrávajú na štadióne Centrálnom štadióne s kapacitou 23 804 miest.

## História klubu
Klub bol založený v roku 1954 ako Lokomotiv Almaty na základe futbalového klubu Dinamo Almaty. Začínali v nižších sovietskych ligách. V roku 1959 sovietsky športový orgán prijal uznesenie o rozšírení účastníkov z 12 na 22. Desať sovietskych republík sa mohlo zúčastniť s jedným tímom čo malo urobiť ligu viaczväzovou. Kazachstan dal do ligy práve Kajrat Almaty. V najvyššej sovietskej lige pôsobili štyri sezóny. V roku 1965 však Kajrat opäť postúpil z druhej sovietskej lige a vrátil sa do najvyššej ligy. V ďalších rokoch Kajrat sa v ďalších rokoch pohyboval medzi najvyššou a druhou ligou. V roku 1988 sa klubu podarilo vyhrať Pohár federácii ZSSR a aj napriek zostupu to bola pre nich úspešná sezóna. Až do rozpadu ZSSR však už zostali súčasťou druhej ligy.

Kajrat Almaty boli pri zrode najvyššej kazašskej klubovej súťaži Premier Ligasy v roku 1992. Zo začiatku boli najsilnejším klubom v krajine a hneď v prvej sezóne boli majstrami. V ďalších rokoch sa však výsledku klubu zhoršili. V roku 1997 bol klub rozdelený na dva tímy a to na Kajrat SHPFC a Kajrat-CSKA. Druhý menovaný vystupoval v Premier Ligasy zatiaľ čo Kajrat SHPFC pôsobil v prvej lige. Neskôr sa oba kluby predstavili v najvyššej lige. V roku 2001 sa však kluby opäť spojili. Klub však mal problémy pre ktoré aj zostúpil do prvej ligy. 

Kajrat Almaty získal v najvyššej kazašskej lige dokopy štyri tituly. V národnom pohári sú s desiatimi titulmi najúspešnejším klubom. V rokoch 2012 až 2015 viedol klub slovenský tréner Vladimír Weiss.

## Úspechy klubu

* **[[Premier Ligasy]] (4x)**
** **Víťaz**: 1992, 2004, 2020, 2024
* **[[Birinši Ligasy]]**
** **Víťaz**: 2009
* **[[Sovietska 1. liga]]**
** **Víťaz**: 1976, 1983
* **[[Kazašský futbalový pohár]] (10x)**
** **Víťaz**: 1992, 1996/97, 1999/00, 2001, 2003, 2014, 2015, 2017, 2018, 2021
* **[[Kazašský superpohár]]**
** **Víťaz**: 2016, 2017, 2025
* **[[Pohár federácii ZSSR]]**
** **Víťaz**: 1988

## Kajrat Almaty na medzinárodnej scéne

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka

## Zdroj

Kategória:Kazašské futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 1954
Suburbikálna diecéza Palestrina

**Diecéza palestrinská** () je rímskokatolícka suburbikálna diecéza v Taliansku, ktorá je súčasťou cirkevnej oblasti Lazio. Katedrálou je kostol sv. Agapita v Palestrine. Tradične bola sídlom jedného z kardinálov-biskupov; dnes je jeho titulárnou diecézou a má svojho vlastného sídelného biskupa, od roku 2019 je *in persona episcopi* zjednotená s diecézou Tivoli. Jej titulárnym kardinálom je José Saraiva Martins, sídelným biskupom je Mauro Parmeggiani.

## Kardináli-biskupi s titulom Palestrina
### Od roku 1961
* Carlo Confalonieri 19721986 (biskup z Ostie 19771986)
* Bernardin Gantin 19862008 (biskup z Ostie 19932002)
* José Saraiva Martins (2009súčasnosť)

## Biskupi z Palestriny (po roku 1961)
Podobne ako ostatných päť predmestských diecéz, aj diecéza **Palestrina** má od roku 1966 okrem titulárneho kardinála biskupa aj diecézneho biskupa s riadnymi právomocami. Diecézni biskupi boli:
* Pietro Severi (19661975)
* Renato Spallanzani (19751986)
* Pietro Garlato (19861991)
* Vittorio Tomassetti (19921997)
* Eduardo Davino (19972005)
* Domenico Sigalini (20052017)
* Mauro Parmeggiani (2019súčasnosť)

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam palestrinských biskupov

## Zdroj

Kategória:Rímskokatolícke diecézy v Taliansku
Palestrina
Suburbikálna diecéza Porto-Santa Rufina

**Diecéza Porto-Santa Rufina** () je rímskokatolícka suburbikálna diecéza v Taliansku, ktorá je súčasťou cirkevnej oblasti Lazio. Katedrálou je kostol Najsvätejších Sŕdc v La Storte. Tradične bola sídlom jedného z kardinálov-biskupov; dnes je jeho titulárnou diecézou a má svojho vlastného sídelného biskupa. Jej diecéznym biskupom je Gianrico Ruzza, funkciu titulárneho kardinála zastáva od 1. mája 2020 kardinál Beniamino Stella. Na jej území sa nachádza slovenský ústav svätých Cyrila a Metoda, určený pre slovenských bohoslovcov a kňazov.

## Kardináli biskupi od roku 1967
* Eugène Tisserant (19671972)
* Paolo Marella (19721984)
* Agostino Casaroli (19851998)
* Roger Etchegaray (19982019)
* Beniamino Stella (2020súčasnosť)

### Diecézni biskupi, od roku 1967
* Andrea Pangrazio (19671984)
* Pellegrino Tomaso Ronchi (19841985)
* Diego Natale Bona (19851994)
* Antonio Buoncristiani (19942001)
* Gino Reali (20022021)
* Gianrico Ruzza (2022súčasnosť)

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rímskokatolícke diecézy v Taliansku
Porto-Santa Rufina
Suburbikálna diecéza Velletri-Segni

**Diecéza Velletri-Segni** () je rímskokatolícka suburbikálna diecéza v Taliansku, ktorá je súčasťou cirkevnej oblasti Lazio. Katedrálou je Katedrála sv. Klementa vo Velletri, konkatedrálou kostol Nanebovzatia Panny Márie v Segni. Tradične bola sídlom jedného z kardinálov-biskupov; dnes je jeho titulárnou diecézou a má svojho vlastného sídelného biskupa. Jej diecéznym biskupom je Stefano Russo a titulárnym kardinálom je Francis Arinze.

## Biskupi z Velletri-Segni (od roku 1981)
### Kardinál-biskup z Velletri-Segni
* Sebastiano Baggio, 19811993
* Joseph Ratzinger, 19932005 (stal sa pápežom Benediktom XVI..
* Francis Arinze, od roku 2005

### Diecézni biskupi z Velletri-Segni
* Dante Bernini, 19811982
* Martino Gomiero, 19821988
* Andrea Maria Erba, 19882006
* Vincenzo Apicella, 20062022
* Stefano Russo, 2022súčasnosť

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rímskokatolícke diecézy v Taliansku
Velletri-Segni
Suburbikálna diecéza Sabina-Poggio Mirteto

**Diecéza Sabina-Poggio Mirteto** () je rímskokatolícka suburbikálna diecéza v Taliansku, ktorá je súčasťou cirkevnej oblasti Lazio. Katedrálou je kostol Nanebovzatia Panny Márie v Poggio Mirteto, konkatedrálou kostol sv. Liberátora v Magliano Sabina. Tradične bola sídlom jedného z kardinálov-biskupov; dnes je jeho titulárnou diecézou a má svojho vlastného sídelného biskupa. Jej diecéznym biskupom je Ernesto Mandara a titulárnym kardinálom je Giovanni Battista Re.

## Kardinál-biskup zo Sabina-Poggio Mirteto
* Gaetano de Lai (19251928)
* Donato Sbarretti (19281939)
* Enrico Sibilia (19391948)
* Adeodato Giovanni Piazza (19491957)
* Marcello Mimmi (19581961)
* Giuseppe Ferretto (19611973)
* Antonio Samoré (19741983)
* Agnelo Rossi (19841995)
* Eduardo Francisco Pironio (19951998)
* Lucas Moreira Neves (19982002)
* Giovanni Battista Re (2002súčasnosť)

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rímskokatolícke diecézy v Taliansku
Sabina-Poggio Mirteto
Diecéza Tivoli

**Diecéza Tivoli** () je rímskokatolícka diecéza v Taliansku, ktorá je súčasťou cirkevnej oblasti Lazio a je bezprostredne podriadená Svätej stolici. Katedrálou je bazilika sv. Vavrinca v Tivoli.

## Stručná história
V oblasti Tivoli sa kresťanstvo šírilo už v dobe apoštolskej. Tradícia hovorí o prvom biskupovi svätom Quirinovi v 2. storočí, ale historicky je doložený až biskup Pavol v roku 366. Z Tivoli pochádzali dvaja pápeži: Simplicius v 5. storočí a Ján IX. v 9. storočí. Tivolský diecézny biskup Giorgio Barnaba Luigi Chiaramonti sa stal pápežom ako Pius VII.. Od roku 2019 je *in persona episcopi* zjednotená s suburbikálnou diecézou Palestrina.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rímskokatolícke diecézy v Taliansku
Série noire

**Série noire** môže byť:

* zbierka detektívnych románov, pozri Série noire (knihy)
* francúzsky film z roku 1955, pozri Série noire (film z roku 1955)
* kanadský televízny seriál z roku 2014, pozri Série Noire (kanadský seriál)
* koprodukčný seriál z roku 1984, pozri Série noire (seriál)
Četfalva

[náhľad|Reformovaný kostol (vpravo hore a vľavo dole), kostol Ducha Svätého (vľavo hore), [rodinný dom a socha Panny Márie na miestnom cintoríne (vpravo dole)]]
**Četfalva** (v rokoch 1918 – 1938 *Četovo*, , ) je obec v Berehovskom rajóne v Zakarpatskej oblasti na Ukrajine.

## Referencie

## Literatúra
* *A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914*. .
* LEHOCZKY, Tivadar. *Bereg vármegye monográfiája*.
* BOTLIK, J.; DUPKA, Gy. *Magyarlakta települések ezredéve Kárpátalján*. Ungvár – Budapest : Intermix Kiadó, 1993. 

Kategória:Obce na Ukrajine
Ráztočka

**Ráztočka** je potok na území Ukrajiny  a na území Slovenska v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Ubľa v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie. Ústi do Radovského potoka. Od prameňa po ústie má dĺžku , z toho na území Slovenska, čiže od štátnej slovensko – ukrajinskej hranice po ústie . Rád toku IX. 
## Prameň
Pramení na území Ukrajiny v   v lesnom extraviláne západne od intravilánu Veľkého Berezného v blízkosti slovensko-ukrajinskej štátnej hranice.   
## Opis toku
Ráztočka prekračuje slovensko – ukrajinskú štátnu hranicu a vteká na územie Slovenska v  na území obce Ubľa, od štátnej hranice tečie juhovýchodným smerom cez lesný extravilán Ubľa, ľavým brehom obteká les *Široká ráztočka*, vyteká z lesa do poľnohospodárskeho extravilánu, po krátkom úseku v extraviláne ústi do Radovského potoka v  ako jeho ľavostranný prítok. Radovský potok ďalej ústi do Ublianky.
Ráztočka svojou slovenskou časťou patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení a preteká na území Ukrajiny a ďalej tečie územím Slovenska a ústi na území obce Ubľa do Radovského potoka. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v geomorfologickom podcelku Ublianska pahorkatina. Na území Slovenska nemá prítoky. 

## Pôvod názvu
Pôvod názvu potoka *Ráztočka* súvisí s názvom lesa *Široká ráztočka* vo východnej časti územia obce Ubľa, ktorý je obtekaný *Ráztočkou*. Názov lesa *Široká ráztočka* má pôvod v zdrobnenine apelatíva *ráztoka* vo význame *stok dvoch potokov pri pohľade zdola ako roztekanie* rozšírený o adjektívum *široký* vo význame *rozľahlý, priestranný, nie úzky*
. Druhá zložka názvu *ráztočka* bola bez zmeny prenesená z lesa na pomenovanie vodného toku ako jednočlenné hydronymum v podobe *Ráztočka* s významom *potok spájaný s lesom Široká ráztočka* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku *Ráztočka* bol štandardizovaný v roku 2007. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Ráztočka* je jedinečným hydronymom, (august 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí 
Kategória:Ubľa
Bystrý potok (prítok Nitrice)

**Bystrý potok** je vodný tok v Strážovských vrchoch na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitrica s dĺžkou približne 4 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení v strednej časti Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Nitrické vrchy a jej časti Suchý, na severných výbežkoch Suchého vrchu (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v závere doliny pod hrebeňom medzi Suchým vrchom a Capárkou () tečie severovýchodným smerom. Priberá menší pravo i väčší ľavostranný prítok a pokračuje zalesneným údolím, kde priberá ďalšie menšie potoky. Pod Zadným lazom sa stáča viac na sever a následne opúšťa geomorfologický podcelok Nitrické vrchy a jeho geomorfologickú časť Suchý. Na dolnom toku tak tečie Temešskou vrchovinou, ktorá je už súčasťou podcelku Zliechovská hornatina. Vteká do osady Kochaniarovci, kde križuje cestu II/574 a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do rieky Nitrica. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Valaská Belá v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. 

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Nitrické vrchy, Zliechovská hornatina
* Temešská vrchovina, Suchý (geomorfologická časť)

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Valaská Belá
Mauro Parmeggiani

Mons. **Mauro Parmeggiani** (* 5. júl 1961, Reggio Emilia, Taliansko) je taliansky rímskokatolícky kňaz, biskup z Palestriny a biskup z Tivoli.

## Život
Narodil sa 5. júla 1961 v meste Reggio Emilia.

Vstúpil do kňazského seminára a po teologickom štúdiu bol 18. októbra 1985 biskupom Gilbertom Baroni vysvätený za kňaza. Stal sa diecéznym asistentom Katolíckej akcie v sekcii pre mládež a osobným sekretárom biskupa Camilla Ruiniho. Roku 1996 odišiel do Ríma, kde bol 25. novembra inkardinovaný do diecézy Rím.

Bol členom komisie pre prípravu Svätého roku 2000 a Svetového dňa mládeže. Dňa 17. októbra 2003 sa stal prelátom sekretárom diecézy Rím. V Cirkevnej oblasti Lazio mal na starosť pastoráciu rodín.

## Biskup
Dňa 3. júla 2008 ho pápež Benedikt XVI. menoval biskupom Tivoli. Biskupské svätenie prijal 20. septembra z rúk kardinála Camilla Ruiniho a spolusvätiteľmi boli kardinál Agostino Vallini a arcibiskup Giovanni Paolo Benotto.

Dňa 31. júla 2017 ho pápež František ustanovil apoštolským administrátorom suburbikálnej diecézy Palestrina. Dňa 19. februára 2019 bola diecéza Tivoli a Palestrina zjednotená pod jedného biskupa *in persona episcopi*, čím sa stal aj biskupom Palestriny.

## Referencie

## Pozri aj

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Talianski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki kňazi
Kategória:Osobnosti z Emilia-Romagna
Kategória:Biskupi Palestrinskej diecézy
Service de documentation extérieure et de contre-espionnage

**Service de documentation extérieure et de contre-espionnage**, skrátene **SDECE**, bola francúzska spravodajská služba vytvorená politikom a vojakom generálom de Gaullom 28. decembra 1945. SDECE bola 2. apríla 1982 premenovaná na Direction générale de la Sécurité extérieure (DGSE).

## Riaditelia

### Generálni riaditelia SDECE
* André Dewavrin1945
* Henri Ribièreapríl 1946
* Pierre Boursicot18. december 1950
* Pierre Boursicot27. apríl 1951
* Paul Grossin23. september 1957
* Paul Jacquier31. január 1962
* Eugène Guibaud 22. január 1966
* Alexandre de Marenches6. november 1970
* Pierre Marion22. jún 1981

## Vyobrazenie vo filmoch
Organizácia sa objavila v niekoľkých filmoch, medzi ktoré patria napr.:

* 1964: *Tajný policajt*
* 1975: *[[Bozky z Hongkongu]]*
* 1981: *Profesionál*
* 1982: *Espion, lève-toi*
* 2006: *Agent 117*
* 2009: *OSS 117 : Rio ne répond plus*
* 20152018: *Au service de la France* (seriál)
* 2021: *Srdečné pozdravy z Afriky*
* 2022: *Totems*

## Referencie

## Literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* Archives nationales d'outre-mer

Kategória:Zaniknuté organizácie vo Francúzsku
Kategória:Organizácie založené v 1945
Kategória:Francúzske tajné služby
Zwickau

**Zwickau** () je mesto s postavením mestského okresu (*Kreisfreie Stadt*) v Slobodnom štáte Sasko. V roku 2023 malo 87 593 obyvateľov. Preslávilo sa predovšetkým výrobou osobných automobilov značky Trabant. V meste má sídlo Západosaská vysoká škola Zwickau, na ktorej študuje viac ako 5000 študentov.

Najznámejším rodákom mesta je hudobný skladateľ Robert Schumann. Ďalšou významnou osobnosťou mesta bol automobilový konštruktér August Horch, ktorý v meste v roku 1904 vybudoval automobilovú továreň spoločnosti Horch, ktorá sa v roku 1910 premenovala na spoločnosť Audi. V súčasnosti je v Zwickau umiestnený závod spoločnosti Volkswagen. Tento závod sa rozprestiera na severnom okraji mesta na ploche 1,8 km², je tu zamestnaných viac ako 6000 zamestnancov.

## Poloha
Mesto leží na severozápadnom úpätí Krušných hôr. Severovýchodne ležia Drážďany (110 km) a Saská Kamenica (31 km), severne Lipsko (70 km) a Gera (33 km). Zwickau je po Lipsku, Drážďanoch a Saskej Kamenici štvrtým najväčším mestom v Sasku, zatiaľ čo blízka Gera sa už nachádza v Durínsku. Je súčasťou metropolitného územia *Saský trojuholník*, ktorý má zhruba 3,5 milióna obyvateľov. Mestom preteká rieka Cvikovská Mulda, pri ktorej leží zámok Colditz.

## Dejiny
V roku 1521 odtiaľto do Wittenbergu nedobrovoľne odišli cvikovskí proroci, malé radikálne hnutie predchádzajúce novokrstenectvu.

### Po roku 1945
Na rozdiel od iných saských miest nebol Zwickau počas druhej svetovej vojny poškodený plošným bombardovaním. 19. marca 1945 sa uskutočnili cielené útoky smerujúce na výrobné a dopravné kapacity vo vnútornom meste, ako boli závody spoločnosti Auto Union AG Chemnitz, opravovne ríšskych dráh a letecké opravovne Basser KG. Mariánsky chrám na južnej strane a priľahlé obytné domy boli zasiahnuté pri výbuchu leteckej bomby. Výrazne poškodené historické budovy v centre mesta boli zbúrané po vojne.

Na území severného predmestia Mosel bola v čase NDR postavená nová automobilka ako súčasť koncernu VEB Sachsenring Zwickau. Po zjednotení Nemecka sa od roku 1990 stala sídlom Volkswagen Sachsen GmbH, dcérskej spoločnosti koncernu Vokswagen, dnes najväčšieho zamestnávateľa v regióne. Trabanty vystriedala výroba aút VW Polo, Golf, od roku 2020 elektromobilov ID.3.

Do 31. júla 2008 tvorilo mesto samostatný mestský okres.

## Doprava
Mesto pretínajú dve diaľnice, A4 (z Erfurtu do Drážďan) a A72 (z Hofu do Lipska, ktorá končí asi 20 km pred Lipskom). V meste je prevádzkovaná električková a autobusová doprava, do sedemdesiatych rokov 20. storočia aj trolejbusová.

## Zaujímavé miesta v meste
* Múzeum Augusta Horcha
* Brauhaus
* Dom Roberta Schumanna
* Dóm svätej Panny Márie (*Dom St. Marien*)
* Divadlo (*Gewandhaus*)
* Radnica
* Dom, kde bol väznený Karl May

## Partnerské mestá
*  Jablonec nad Nisou, Česko, 1971
*  Zaanstad, Holandsko, 1987
*  Dortmund, Severné Porýnie-Vestfálsko, Nemecko, 1988
*  Volodymyr, Ukrajina, 2014
*  Yandu, Čína, 2014

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 

## Zdroj

Kategória:Mestá v Sasku

Kategória:Krajinský okres Zwickau
Chmeľnica (potok)

**Chmeľnica** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Kalná Roztoka v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie. Ústi do Ublianky. Od sútoku zdrojníc po ústie má dĺžku . Rád toku VIII. 
## Sútok zdrojníc
Chmeľnica sa začína sútokom zdrojníc v  v lesnom extraviláne v severnej časti územia obce Kalná Roztoka v okrese Snina v Prešovskom kraji v blízkosti obecnej hranice s obcou Kolbasov. Východná zdrojnica pramení v  v lesnom extraviláne a má dĺžku . Severná zdrojnica pramení v  v lesnom extraviláne v lese *Pod seksiou* a má dĺžku . 
## Opis toku
Chmeľnica tečie od sútoku zdrojníc juhozápadným smerom cez lesný extravilán územím obce Kalná Roztoka, priberá štyri bezmenné pravostranné prítoky v , v , v  a v , skrúca sa na juh, priberá tri ľavostranné bezmenné prítoky v , v  a v . Ľavým brehom obteká úpätie lesa *Chmeľnica*, vyteká z lesa do poľnohospodárskeho extravilánu, meandruje. Ľavým brehom obmýva pasienok *Za Kýčerkou* a pravým brehom pole *Lázky*, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok, v  vteká do intravilánu Kalnej Roztoky a v  v severnej časti intravilánu ústi do Ublianky ako jej ľavostranný prítok. Ublianka ďalej na území Ukrajiny ústi do Uhu.
Chmeľnica patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení, preteká a ústi do Ublianky na území obce Kalná Roztoka. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v geomorfologickom podcelku Ublianska pahorkatina. Má osem bezmenných prítokov. 

## Pôvod názvu
Názov potoka *Chmeľnica* a názov lesa *Chmeľnica*, ktorého úpätie potok obmýva, vzájomne súvisia. Názov má pôvod v slove *chmeľ* pomenúvajúcom *vyššiu úžitkovú popínavú rastlinu s plodmi využívanými na výrobu piva, botanicky Humulus lupulus*. Slovný základ *chmeľ* bol rozšírený o formant miesta *-n-ica* ako v názvoch Dubnica, Korytnica, Lesnica, *Blatnica*, *Breznica*, *Topoľnica*. Názov *Chmeľnica* bol bez zmeny prenesený z lesa na pomenovanie vodného toku ako jednočlenné hydronymum v nezmenenej podobe *Chmeľnica* s významom *potok spájaný s lesom Chmeľnica* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Nemožno ale úplne vylúčiť ani opačný postup, že primárne bol pomenovaný vodný tok a sekundárne bol prenesený jeho názov na les; žiada sa ešte ďalší výskum. Apelatívum *chmeľnica* vo význame *pozemok, pole, na ktorom sa pestuje chmeľ* je doložené v slovenčine v roku 1614. Názov vodného toku *Chmeľnica* bol štandardizovaný v roku 1975. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Chmeľnica* je jedinečným hydronymom, (august 2025).
## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí 
Kategória:Kalná Roztoka
Maliar Talóa

[náhľad|Atický [červenofigúrová keramika|červenofigúrový volútový kratér, svetlá postava zobrazuje umierajúceho Talóa, cca 420 – 400 pred Kr., Museo Archeologico Nazionale Jatta 1501, Ruvo]]
**Maliar Talóa** je konvenčné meno atického červenofigúrového maliara váz, činného približne v rokoch 420 až 390 pred Kr.
 
Maliar Talóa, atický maliar červenofifúrových váz z obdobia neskorej klasiky, nástupca Meidiovho maliara a Maliara dinosu, je pomenovaný po vzácnom zobrazení umierajúceho bronzového obra Talóa, zdobiaceho červenofigúrový volútový kratér, uložený v zbierke M. Jatta v Ruve (Museo Archeologico Nazionale Jatta 1501). Maliar Talóa zdobil výlučne veľké vázy. Okrem kratéra z Ruve sa mu pripisujú aj fragmenty kratéra v Los Angeles, veľký fragment krátera v Aténach, fragmentárny podstavec vázy lebes gamikos (typu 1) v New Yorku a fragmenty loutroforu v Amsterdame (so scénou boja medzi jazdcami – Allard Pierson Museum 247).
 
Je autorom menej zobrazovaných mytologických scén: svadby Thésea a Heleny, hostiny Dionýza a Héfaista vo viničnom altánku, apoteózy Herakla. Jeho mohutné postavy sú tvarované obrazovo, hlavy často v trojštvrťovom pohľade, farebný efekt je umocnený žltou a bielou farbou. Odev vykazuje prepracované záhyby a detailné vzory. Husté priestorové kompozície a jeho maliarsky štýl zobrazovania postáv naznačujú, že sa inšpiroval maľbami na doskách (obrazmi na veľkých vybielených drevených doskách, zavesených zvyčajne vo vnútri verejných budov) a nástennými maľbami.

Atický červenofigúrový volútový kratér z Ruve (na strane A) zobrazuje umierajúceho obra Talóa, ktorého pri páde držia zozadu jazdci na koňoch Kastor a Polydeukes. Médea v orientálnom odeve stojí vľavo a drží v ruke košík (alebo vrece) s magickými elixírmi, vpravo pozorujú túto scénu Poseidón so svojím trojzubcom a Amfitrité. Takéto honosné volútové kratéry, vyrobené aténskymi hrnčiarmi a maliarmi, sa dobre predávali v Itálii, pretože tam boli obľúbeným obetným darom do hrobov.

## Referencie

 
## Iné projekty

 
Kategória:Maliari starovekého Grécka
Krstenica

**Krstenica** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitrica s dĺžkou približne 4,6 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na juhu strednej časti Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Nitrické vrchy a jej časti Suchý, na severovýchodnom úbočí Suchého vrchu (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v závere doliny tečie východným smerom, pričom onedlho priberá ľavostranný prítok spod Bludného vrchu (). Priberá ďalšie vodné toky, medzi nimi významnejší pravostranný spod Lomnického vrchu () a ľavostranný zo svahov Bystrého vrchu (). V strednej časti sa stáča na juhovýchod a istý čas preteká tiesňavou, kde priberá pravostranný prítok spod Lomnického vrchu. Z rovnakej lokality priberá významný prítok i nižšie po prúde, v lokalite Obory. Na dolnom toku pokračuje zalesneným údolím, na ktorého konci opúšťa Nitrické vrchy a jeho geomorfologickú časť Suchý. Prechádza do Hornonitrianskej kotliny a jej podcelku Rudnianska kotlina, kde vteká do obce Liešťany a jej miestnej časti Lomnica. Tu križuje cestu II/574 a následne sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do rieky Nitrica. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Liešťany v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. 

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Nitrické vrchy, Suchý (geomorfologická časť)
* Hornonitrianska kotlina, Rudnianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Liešťany
The New Saints FC

**The New Saints of Oswestry Town & Llansantffraid Football Club** tiež známy ako **The New Saints** je anglický profesionálny futbalový klub, ktorý pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži vo Walese v Cymru Premier. Klub sídli v meste Oswestry v grófstve Shropshire. Tím bol založený v roku 2003 zlúčením waleského klub TNS Llansantfraed a anglického klubu Oswestry Town.

## História klubu

### Llansantffraid FC
Klub bol založený ako **Llansantffraid FC** v roku 1959 a reprezentoval pohraničnú obec Llansantffraid-ym-Mechain. Začínali vo štvrtej lige waleského futbalového systému. V tejto úrovni boli veľmi úspešní. V sezónach 1989/90 až 1992/93 zaznamenali postup zo štvrtej až do najvyššej waleskej ligy.

V roku 1996 vyhral klub národný pohár a kvalifikoval sa do Pohára víťazov pohárov. V tom čase miestna počítačová spoločnosť Total Network Solutions z Oswestry dohodla sponzorskú zmluvu v hodnote 250 tisíc libier, ktorá zahŕňala zahrnutie názvu spoločnosti do názvu klubu. Klub hral európske súťaže na štadiónoch futbalových klubov Newtownu alebo Wrexhamu.

V roku 1997 bol názov klubu zmenený na **Total Network Solutions FC** , čo bol prvý prípad v Spojenom kráľovstve, kedy sa futbalový klub premenoval iba podľa mena svojho sponzora. Po finančnom kolapse Barry Town v lete 2003 sa TNS stal jediným klubom Cymru Premier, ktorý mal hráčov na plný úväzok.

### Zlúčenie s Oswestry Town
V lete 2003 sa akcionári Oswestry Town stretli, aby schválili zlúčenie s TNS. Finančne slabší klub bol blízkym susedom TNS a hral aj v League of Wales, napriek tomu, že sídlil za hranicami v Shropshire. Futbalová asociácia Walesu (FAW) ratifikovala fúziu 14. augusta 2003, rovnako ako nakoniec aj UEFA, napriek svojim počiatočným námietkam voči fúzii dvoch klubov s rôznymi riadiacimi orgánmi.

Celkovo je The New Saints najúspešnejším klubom v Cymru Premier so 17 titulmi. Pred zlúčením TNS a Oswestry Town mal pritom klub iba jeden titul.

## Úspechy klubu

* '''Cymru Premier''' **(17x)**
** **Víťaz**: 1999–2000, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2009–10, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2021–22, 2022–23, 2023–24, 2024–25
* '''FAW Welsh Cup''' **(10x)**
** **Víťaz:** 1995–96, 2004–05, 2011–12, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2018–19, 2021–22, 2022–23, 2024–25
* '''Cymru League Cup''' **(11x)** 
** Víťaz: 1994–95, 2005–06, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2023–24, 2024–25

## The New Saints v európskych súťažiach

## Externé odkazy

* https://www.tnsfc.co.uk/ 

## Zdroj

Kategória:Waleské futbalové kluby
Kategória:Futbalové kluby založené v 1959
Cesta II. triedy 130 (Slovensko)

**Cesta II. triedy 130** (pôvodne III/1049) je cesta II. triedy na Slovensku v okresoch Senec a Trnava.

## Priebeh
Cesta vznikla prečíslovaním z cesty III/1049.

Začína na križovatke s I/61 v Senci, smeruje na juh ku križovatke s cestou I/62. Ďalej pokračuje smerom do Kráľovej pri Senci, potom do Hrubej Borše, kde sa križuje s cestou III/1067 a III/1356. Následne ide do Jánoviec a potom do Veľkých Úľan kde sa najprv križuje s cestou II/121 a potom na kruhovom objazde končí a križuje sa s cestami II/121 a III/1356.

## Externé odkazy
*https://www.hrubaborsa.eu/novinka/46341/revitalizacia-vozoviek-ciest-ii-a-iii-tr-okres-senec

130
Traja pátrači - Tajomstvo strašidelného zámku

***Tajomstvo strašidelného zámku*** je detektívny román pre deti a mládež. Napísal ho americký spisovatel Robert Arthur jr.

## Obsah

*...zo svahu nad nimi sa ozval neurčitý rachot. Zhora sa na nich valila lavína kamenia.*

*Peter zmeravel. Ale Jupiter nezaváhal a konal. Schmatol Petra za rameno a vtiahol ho do úzkej pukliny tak hlboko, ako sa len dalo. V nasledujúcom okamihu sa tesne popri otvore začali rútiť masy kamenia a zeminy. Niekoľko kameňov dopadlo aj dovnútra. Iné sa nakopili na plošine pred skalnou trhlinou a tým oboch chlapcov uväznili v kopci.*

***

Traja pátrači riešia svoj prvý strašidelný prípad: rozhodli sa objasniť tajomstvo zámku, do ktorého sa už dlho nikto neodvážil vstúpiť. Hovorilo sa, že v ňom každý odvážlivec pocítil panickú hrôzu a čo najrýchlejšie odtiaľ zutekal. Ozývajú sa z neho strašidelné stony, kvílenie a vrieskanie a mnohí svedkovia videli „Modrý prízrak“, ktorý hrá na starom organe a „Hmlu strachu“, ktorá v ľuďoch vyvoláva takú hrôzu, že v panike vybiehajú zo zámku.

Traja pátrači sa snažia vypátrať, čo sa v zámku deje. Je to vari prekliatie zámku jeho mŕtvym majiteľom? Alebo to má na svedomí záhadný muž, ktorý ich varoval, aby sa k zámku už nikdy nepriblížili?

## Poznámky k vydaniam
* Vydania 3. – 6. a 8. majú úvodnú obálku od ilustrátora Vladimíra Kardelisa
* Piate vydanie z 2009 ako jedine vyšlo v brožúrovanej verzií
* Siedme vydanie z 2023, vyšlo v retro podobe z rokov 1970 a 73 s pôvodnými ilustráciami od akademického maliara Jozefa Cesnaka

## Externé odkazy
Robert Arthur jr. – Traja pátrači: Tajomstvo strašidelného zámku - Databazeknih.cz

## Zdroj

Kategória:Knihy z 1964
Kategória:Detektívna literatúra
Kategória:Literatúra pre deti a mládež
Sarah Pidgeonová

**Sarah Pidgeonová** (neprechýlene Sarah Pidgeon; * 7. júl 1996, Birmingham, Michigan, USA) je americká herečka, z televízneho seriálu *The Wilds* (20202022).

## Detstvo
Pidgeonová vyrastala v Michigane, kde navštevovala strednú školu Birmingham Groves. Počas letných prázdnin chodila do umeleckého tábora Interlochen Arts Camp a hrala v divadelných predstaveniach v Community House v Birminghame. Neskôr pokračovala na Interlochen Arts Academy, ktorú ukončila v roku 2014, a následne v roku 2018 získala titul bakalár umenia na Carnegie Mellon School of Drama v Pittsburghu.

## Kariéra
Pidgeonová začala svoju kariéru v roku 2019 po menších úlohách v televíznych seriáloch. O rok neskôr získala viac priestoru v televíznom seriáli *The Wilds*, kde si zahrala po boku hercov ako Rachel Griffiths, Sophia Ali a Mia Healey. V televíznom seriáli účinkovala v rokoch 2020 až 2022. Televízni kritici herecký výkon Pidgeonovej opísali ako „zrelý a intelektuálny“. Portál Collider vyzdvihol jej výkon s tým, že jej postava je posadnutá hľadaním pravdy a Pidgeonová dokáže udržať túto intenzitu a napätie počas takmer každej scény, čo je obdivuhodné.

V auguste 2022 bola obsadená do seriálu *Krásne maličkosti*, kde hrá mladšiu verziu postavy Clare, ktorú stvárňuje Kathryn Hahn. Kritici jej výkon chválili – napríklad The Guardian označil jej rolu za „brilantne zahranú“.

Na divadelnej scéne zaznamenala úspech v hre *Stereophonic* od Davida Adjmiho. Najprv sa divadelná hra uvádzala Off-Broadway v Playwrights Horizons a neskôr sa presunula na Broadway do John Golden Theatre. Pidgeonová získala nomináciu na Tony Award v kategórii Best Featured Actress in a Play za stvárnenie postavy Diany v hre *Stereophonic*.

V roku 2025 stvárnila rolu Stevie vo filme *Viem,čo ste robili minulé leto*. V rovnakom roku bola obsadená do roly Carolyn Bessette-Kennedy v prvej sérii seriálu Love Story (pôvodne s názvom American Love Story), po boku hercov ako Naomi Watts, Grace Gummer či Sydney Lemmon.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Divadelné herečky USA
Kategória:Osobnosti z Michiganu
Turistická značkovaná trasa číslo 2691

**Turistická značkovaná trasa číslo 2691** je modrá trasa v Strážovských vrchoch. Vedie zo Zliechova na rázcestie Riedka a je dlhá 11,3 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.

## Priebeh trasy

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam turistických značkovaných trás v Strážovských vrchoch

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Trasa na turistickej mape

2691
2691
Voličín

**Voličín** je potok v regióne Zemplín v subregióne Horný Zemplín, na území obce Ubľa v okrese Snina v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie. Ústi do Kertinovatca. Má dĺžku . Rád toku IX. 
## Prameň
Voličín pramení na okraji lesného komplexu *Veľký vrch* v  vo vzdialenosti  od slovensko-ukrajinskej štátnej hranice  na pomedzí medzi lesným extravilánom a poľnohospodárskym extravilánom vo východnej časti územia obce Ubľa v okrese Snina v Prešovskom kraji. 
## Opis toku
Voličín tečie od prameňa juhozápadozápadným smerom cez poľnohospodársky extravilán územím obce Ubľa, ľavým brehom obteká úpätie lesa aj lúky *Veľký vrch*, mení smer na juhozápad, pred zaústením krátko meandruje a v extraviláne ústi do vodného toku Kertinovatec v  ako jeho ľavostranný prítok. Kertinovatec ďalej ústi do Ublianky.
Voličín patrí do okresu Snina v Prešovskom kraji. Pramení, preteká a ústi na území obce Ubľa do vodného toku Kertinovatec. Vodný tok sa nachádza v geomorfologickom celku Beskydské predhorie v geomorfologickom podcelku Ublianska pahorkatina. Nemá prítoky. 

## Pôvod názvu
Pôvod názvu potoka *Voličín* súvisí s historickým apelatívom *volica*, ktoré je synonymom apelatíva *voľa* s významom *oslobodenie, uvoľnenie od poddanských povinností pri zakladaní novej osady*. Porovnaj aj názov obce Volica v okrese Medzilaborce s písomnými dokladmi: 1405 *Wolycha*, 1463 *Woylycza*, 1773 *Wolicza*. Zo slovného základu *volic-a* po rozšírení o formant menného adjektíva *-ín* alebo o toponymický formant miesta *-ín*  podobne ako toponymá Babín, Badín, Budín, Devín, Divín, Hruštín, Kosorín, bolo utvorené jednočlenné hydronymum v podobe *Voličín* ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii 
. Názov vodného toku *Voličín* bol štandardizovaný v roku 1990. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum *Voličín* je jedinečným hydronymom, (august 2025).

## Referencie

Kategória:Vodné toky v okrese Snina
Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Beskydskom predhorí 
Kategória:Ubľa
Rudnianka

**Rudnianka** je vodný tok v Strážovských vrchoch a Hornonitrianskej kotline na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok rieky Nitrica s dĺžkou približne 4 km a je tokom V. rádu. 

## Priebeh toku
Potok pramení na juhu strednej časti Strážovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Nitrické vrchy a jej časti Suchý, na východných výbežkoch vrchu Válovy (), v nadmorskej výške približne  Od prameňa v Rudnianskej doline tečie východným smerom, využívajúc terén oblasti. Koryto potoka na hornom a strednom toku tvorí hranicu geomorfologických častí Rokoš a Suchý. Severným úpätím obteká Ostrú hôrku (), kde priberá malý ľavostranný prítok. Na okraji Strážovských vrchov priberá ešte dva menšie vodné toky a následne už pokračuje do Hornonitrianskej kotliny a jej podcelku Rudnianska kotlina. Lemovaný pásom pobrežného porastu preteká lokalitou Černovica a následne vteká do obce Nitrianske Rudno. Tu sa stáča na juhovýchod a križuje cestu II/574. Na jej východnom okraji priberá svoj najvýznamnejší, pravostranný prítok Rokošku a zakrátko sa v nadmorskej výške približne  vlieva pravostranne do rieky Nitrica. Potok patrí do širšieho povodia rieky Váh. 

Potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Nitrianske Rudno v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji.

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vodných tokov v povodí Nitry
* Strážovské vrchy, Nitrické vrchy, Suchý (geomorfologická časť), Rokoš (geomorfologická časť)
* Hornonitrianska kotlina, Rudnianska kotlina

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Strážovských vrchoch
Kategória:Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Kategória:Povodie Nitry
Kategória:Vodné toky v okrese Prievidza
Kategória:Nitrianske Rudno (obec)
Obesenie

náhľad|Ilustrácia obesenej osoby.
**Obesenie** je rozšírený spôsob popravy a samovraždy. V minulosti tiež náboženské obete. Zriedkavo k nemu môže dôjsť pri nehode (napríklad pri zamotaní do lana).

Obesenie je jeden z najčastejších spôsobov samovraždy celosvetovo a tiež jeden z najčastejších spôsobov samovraždy vo väzniciach.

## Poprava
V súčasnej dobe sa v USA používa nasledujúci postup:

Deň pred popravou je väzeň zvážený a je vykonaná skúška s vrecom piesku s rovnakou váhou (je to nutné kvôli určeniu dĺžky povrazu na zabezpečenie rýchlej smrti). Pokiaľ je povraz príliš dlhý, môže dôjsť k oddeleniu hlavy od tela (dekapitácii), pokiaľ je naopak povraz príliš krátky, môže sa väzeň dusiť až 45 minút. Povraz (2 až 3 cm v priemere) musí byť dostatočne natiahnutý, aby nepružil. Na zaistenie hladkého priebehu je uzol pri slučke (oprátke) namazaný mydlom alebo voskom. Tesne pred popravou sú väzňovi zabezpečené ruky a nohy, zaviazané oči a okolo krku je umiestnená oprátka, potom dôjde k otvoreniu poklopu a väzeň sa prepadne. Hmotnosť väzňa by mala spôsobiť okamžitú smrť zlomením krčných stavcov. Pokiaľ má väzeň silné krčné svaly alebo má nízku hmotnosť, alebo ak je oprátka zle upevnená, k zlomeniu krčných stavcov nedôjde a smrť je spôsobená udusením. Pokiaľ k tomuto dôjde, môže byť poprava sprevádzaná defekáciou, vystrčením jazyka alebo ejakuláciou.

Sú však krajiny, kde je používaný „zastaraný“ spôsob popravy (napr. Irán). V týchto krajinách sa nenastavuje dĺžka povrazu, väčšinou sa ani nepoužíva metóda pádu, väzeň je teda vytiahnutý žeriavom. Smrť je v tomto prípade spôsobená udusením.

## Príčina smrti
Súdne lekárstvo definuje obesenie ako stranguláciu (zaškrtenie), pri ktorom sa škrtidlo s jedným koncom upevneným k nejakému predmetu a s jedným obtočeným okolo krku zadrhne váhou tela. Na úspešné obesenie udusením postačuje len zhruba váha 5 kg, takže je možné aj obesenie v kľaku alebo dokonca v ľahu. Škrtidlo nebýva okolo celého krku, postačuje, keď ide po stranách krku. Strangulačná ryha preto nebýva uzavretá, máva šikmý priebeh.

Smrť pri obesení nastáva spolupôsobením niekoľkých faktorov:

* pretrhnutím väzov a porušením miechy
* podráždením blúdivého nervu
* stlačenie krkavíc a tým zamedzenie toku krvi do mozgu
* Uzavretím dýchacích ciest

Bezvedomie nastane prakticky ihneď po začiatku škrtenia, asi za jednu až pol minúty sa na krátku dobu zastaví srdce, potom sa jeho činnosť opäť obnoví, aj keď pulz je slabý a nepravidelný. Objavujú sa zášklby svalstva, najvýraznejšie sú na dolných končatinách. Zhruba po dvoch minútach kŕče prestávajú a zrýchľuje sa pulz a zvýrazňuje sa jeho nepravidelnosť. Po ďalších štyroch minútach (asi po desiatich minútach od začiatku škrtenia) sa objavujú výrazné a nevratné zmeny na mozgu a teda smrť. Niekedy môže pri obesení dôjsť k uškrnutiu jazyka medzi zubami, erekcii, defekácii, ejakulácii alebo k pomočeniu. Vo výnimočných prípadoch môže dôjsť ku krvácaniu z nosa alebo z uší.

Kategória:Spôsoby popravy
Liga majstrov žien UEFA 2024/2025

**Liga majstrov žien UEFA 2024/2025** bol 24. ročník Ligy majstrov žien, ktorú organizuje UEFA. Súťaž začala 4. júla 2024 a bol to posledný ročník so skupinovou fázou so 16 tímami. Víťazný tím tohto ročníka sa automaticky kvalifikoval do ligovej fázy Ligy majstrov žien 2025/2026 a do semifinále FIFA Women's Champions Cup 2026.

Finálový zápas sa odohral 24. mája 2025 na štadióne Estádio José Alvalade v Lisabone.

Arsenal vyhral svoj druhý titul po 18 rokov víťazstvom nad Barcelonou 1:0.

## Priradenie asociačných tímov
Rebríček futbalových asociácii je na základe koeficientov UEFA, a určí počet tímov z asociácii, ktoré sa zúčastnia súťaže.

* Asociácie na 1. až 6. mieste - 3 tímy
* Asociácie na 7. až 16. mieste - 2 tímy
* Ostatné asociácie - 1 tím
* Víťazky Ligy majstrov žien UEFA 2023/2024 získajú oprávnenie štartovať, pokiaľ sa nekvalifikujú do Ligy majstrov UEFA 2025/2026 cez svoju domácu ligu.

Futbalové asociácie musia mať domácu ligu hranú systémom jedenásť na jedenásť, aby mohol tím súťažiť. Od sezóny 2019/2020 organizuje ženskú domácu ligu 52 z 55 členov UEFA, neorganizujú ich krajiny: Andorra (1 tím v španielskej lige), Lichtenštajnsko (3 tímy v švajčiarskej lige) a San Maríno (1 tím v talianskej lige).

### Rebríček UEFA
Rebríček ženských domácich líg pre sezónu 2024/2025 podľa koeficientu UEFA 2023, vypočítané podľa výsledkov súťaží od sezóny 2018/2019 do 2022/2023.

### Rozdelenie tímov

Barcelona ako držiteľ titulu Ligy majstrov 2023/2024 sa kvalifikoval cez domácu ligu, a preto vznikli nasledujúce zmeny:

* Majsterky z asociácie na 4. mieste (Anglicko) vstúpia do súťaže do skupinovej fázy namiesto 2. kola
* Majsterky z asociácie na 7. mieste (Česko) vstúpia do súťaže v 2. kole namiesto 1. kola

### Tímy

* LM - tím vyhral Ligu majstrov žien v minulom ročníku
* 1 - tím bol na prvom mieste domácej ligovej súťaže
* 2 - tím bol na druhom mieste domácej ligovej súťaže
* 3 - tím bol na treťom mieste domácej ligovej súťaže

## Harmonogram

## Kvalifikácia

### 1. kolo

#### Majstrovská časť
**Turnaj 1**

Usporiadateľ: SFK 2000

**Turnaj 2**

Usporiadateľ: Vllaznia

**Turnaj 3**

Usporiadateľ: Gintra

**Turnaj 4**

Usporiadateľ: Birkirkara

**Turnaj 5**

Usporiadateľ: Twente

**Turnaj 6**
Usporiadateľ: Apollon Ladies

**Turnaj 7**

Usporiadateľ: Pogoń Szczecin

**Turnaj 8**

Usporiadateľ: Racing Union

**Turnaj 9**

Usporiadateľ: Osijek

**Turnaj 10**

Usporiadateľ: Ferencváros

**Turnaj 11**
Usporiadateľ: Farul Constanța

#### Nemajstrovská časť
**Turnaj 1**

Usporiadateľ: Brøndby

**Turnaj 2**
Usporiadateľ: Linköping

**Turnaj 3**
Usporiadateľ:  Arsenal

**Turnaj 4**
Usporiadateľ: Breiðablik

### 2. kolo
Druhé kolo si zahralo 24 tímov. Losovanie sa uskutočnilo 9. septembra 2024.

Prvý zápas sa hral 18., 19, a 22. septembra a druhý zápas 9. septembra.

Víťazné tímy postúpili do skupinovej fázy.

## Skupinová fáza

Losovanie prebehlo 27. septembra 2024 a rozdelilo 16 tímov do štyroch skupín.

### Skupina A

### Skupina B

### Skupina C

### Skupina D

## Vyraďovacia fáza

### Štvrťfinále

### Semifinále

### Fínale

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Liga majstrov žien UEFA
Pes hyenovitý

**Pes hyenovitý** () je druh cicavca z rodu *[[Lycaon]]* z čeľade psovité obývajúci väčšiu časť subsaharskej Afriky. Žijú a lovia vo svorkách, vďaka čomu vedia uloviť aj korisť ktorá je väčšia ako sú sami.
Sú to veľmi úspešní lovci.

## Výskyt
Pes hyenovitý je roztrúsene rozšírený po celej východnej a Južnej Afrike. Jeho prirodzeným biotopom sú prevažne savany a polopúšte ale občas sa vyskytuje aj v hornatejších oblastiach.

## Vzhľad
Pes hyenovitý má nápadnú srsť posiatu čiernymi, bielymi a žltými škvrnami, pričom šteniatka sú iba čierne s bielymi škvrnami. Každý má jedinečné rozloženie týchto škvŕn.  Má nápadne široké, vztýčené a okrúhle uši. Na predných nohách má len štyri prsty.

Dĺžka tela je 75-110 cm s 30 až 40 cm dlhým chvostom. Jeho hmotnosť je 18 až 36 kg. 

## Spôsob života
Pes hyenovitý je veľmi spoločenské zviera aktívne prevažne cez deň. Žije v svorkách so 6 až 20 jedincami, pričom ju vedie alfa pár. Majú rozdelené úlohy - niektorí sa starajú o mláďatá, iní lovia. 
Nie sú teritoriálne a nemajú výhradné územie výskytu.  V svorkách býva viac samcov ako samíc. 
 
Väčšinu dňa trávia odpočívaním v tieni alebo vo svojich norách. Skoro ráno alebo večer sa zhromažďujú a vyrážajú na lov.

## Potrava a lov
Pes hyenovitý sa živý takmer výlučne mäsom väčšinou z veľkých cicavcov akou sú antilopy, byvoly, diviaky bradavičnaté, gazely, impaly, pakone alebo zebry, pričom ich loví vo svorkách. 
Korisť naháňajú až kým sa korisť nevyčerpá. Potom na ňu zaútočia tak, že ju chytia za krk a hrdlo a okamžite roztrhajú živé zviera na kusy.

Sú skvelí bežci, ktorý dokážu ísť rýchlosťou okolo 65 km/h. O niečo nižšou rýchlosťou vedia bežať niekoľko kilometrov.
Je z jedných najúspešnejších lovcov (takmer 80 % všetkých lovov končí úspešne).

## Rozmnožovanie
Každá svorka má dominantný pár, ktorý väčšinou tvoria na celý život. Obyčajne sa v svorke rozmnožuje iba tento pár.
Pohlavnú dospelosť dosahujú vo veku 12 až 18 mesiacov, hoci sa vačšinou rozmnožujú až neskôr. 

Psi hyenovité majú veľmi početné vrhy. Samica zvyčajne rodí 10 až 11 (zriedkavo až 21) mláďat, čo je viac ako pri iných psovitých šelmách. Doba gravidity je 69 až 73 dní. 

Mláďatá sa ukrývajú v nore, ktorú opustilo iné zviera, napríklad diviak bradavičnatý alebo hrabáč. Mláďatá sú po narodení slepé, ale počas dvoch týždňou sa im oči otvoria a čoskoro vyjdú von z nory.
Po pôrode samica zostáva s nimi približne tri mesiace. 

## Galéria

Súbor:Wild Dog Kruger National Park South Africa.jpg|Svorka psov hyenovitých v Krugerovom národnom parku.
Súbor:Reserve Sigean - Jeunes lycaons 02.jpg|Mláďatá psa hyenovitého.


## Referencie

## Iné projekty

 
## Zdroje

Kategória:Psovité
Kategória:Ohrozené druhy
Kategória:Africké cicavce