Eugenij Fencik

**Jevhen Andrijovyč Fencyk** (; * 5. október 1844, Mala Martynka, Rakúske cisárstvo, dnes Ukrajina – † 5. december 1903, Horinčovo, Rakúsko-Uhorsko, dnes Ukrajina) bol gréckokatolícky kňaz, karpatskorusínsky činiteľ osvety, spisovateľ, básnik, prozaik, dramatik a pedagóg s proruskou orientáciou.

## Životopis
Jevhen Fencyk sa narodil 5. októbra 1844 v obci Mala Martynka v rodine Andrija Fencyka a Anny Fencykovej. Andrij Fencyk, jeho otec, slúžil ako kňaz v miestnom drevenom Chráme Narodenia presvätej Bohorodičky. Základné vzdelanie nadobudol v obecnej škole. Osemročné štúdium absolvoval na gymnáziách v Užhorode a v Satmári. Prejavoval záujem o teológiumedzi rokmi 1865 až 1868 študoval v Centrálnom gréckokatolíckom seminári Viedenskej univerzity. Počas štúdia sa pod vplyvom spoločenských zmien zaoberal slavistikou, v rámci ktorej štúdia navštevoval semináre Franca Miklošiča a sa zoznámil s Bohdanom Andrijovyčom Didyckým. V priebehu štúdia vznikol uňho záujem o krásnu literatúru. S manželkou Máriou Vasovčyk mal 13 detí. V roku 1869 bol vysvätený za kňaza, krátko po tom začal slúžiť ako kňaz v obci Boharevycia. V roku 1871 došlo však k zrušeniu pozície kňaza v obci, a tak Jevhen Fencyk bol premiestnený do obce Bukovec, kde strávil rok. Od roku 1873 do roku 1882 pôsobil ako kňaz v obci Dusyno. Medzi rokmi 1883 až 1894 bol kňazom v obci Poroškovo. Od apríla 1894 až do decembra 1902 pôsobil ako kňaz v obci Velykij Rakovec. Posledný rok svojho život strávil v obci Horinčovo, kde po ťažkej chorobe zomrel 5. decembra 1903.

## Literárno-publicistická činnosť
Od roku 1885 bol vydavateľom a redaktorom časopisu *[[Lystok]]* (po slovensky *Lístok*), ktorý bol vydávaný v ruštine a v cirkevnej slovančine, avšak obľúbená príloha *Dodatok* (po slovensky *Dodatok/Doplnenie*) bola písaná v národnom jazyku.

Určitý čas býval v obci Skotarske, kde učila jeho dcéra. Hosťoval aj Ivana Jakovyča Franka, ktorý sa vracal z Budapešti do Ľvovu.

Jevhen Fencyk písal poéziu (napríklad poému *Korijatovyč*), balady, poviedky a románové novely zo života inteligencie a duchovenstvapríkladmi sú diela *Nyščyje duchom* (po slovensky *Duchom menší*) a *Učyteľ Neborak* (po slovensky *Učiteľ Neborák*). Napísal romantickú tragédiu (prezentovanú ako historickú drámu) *Pokorenije Užhoroda* (po slovensky *Dobytie Užhorodu*), ktorá vychádza z romantizovaného obrazu kniežaťa Laborca. Niektoré diela publikoval pod pseudonymom Vladymyr.

Písal školské učebnice a publicistické články. V roku 1932 vyšla zbierka diel pod názvom *Sobranije sočinenij* (po slovensky *Zbierka diel*). V rámci svojej publicistickej činnosti sa venoval rozličným témamhlavne vzdelávaniu, školstvu, sociálnym problémom, rozvoju jazyka a národného života Rusínov v Rakúsko-Uhorsku. Jeho publicistická činnosť sa stala dôležitou súčasťou spoločenského života karpatských Rusínov a zakarpatských Ukrajincov na prelome 19. a 20. storočia. Prispieval hlavne do časopisu *[[Slovo (časopis, 1861 – 1887)|Slovo]]* (po slovensky *Slovo*), ako aj do periodík *[[Novyj svit]]* (po slovensky *Nový svet*) a *[[Lystok]]* (po slovensky *Lístok*). Využíval kryptonym E. F. a pseudonym Vladymir. Venoval sa aj štúdiu literatúry slovanských národovpredovšetkým slovenskej literatúry a českej literatúry.

Zachovala sa značná časť jeho diel v rámci básnickej tvorby. Hoci nikdy nebola publikovaná ucelená zbierka, básne boli uvádzané v čítankách a v antológiách. O publikáciu sa zaslúžili napríklad Jevmenij Sabov, Štefan Fencik, Helena Rudlovčáková, Juraj Bača, Vasyľ Lazarovyč Mykytas, Oleksa Vasyľovyč Myšanyč...

Od roku 1926 sa v Užhorode nachádza pamätník Jevhenovi Fencykovi, ktorý vytvorila Olena Mandičová. Bol slávnostne odhalený 16. mája 1926.

Jeho synovcom bol Štefan Fencikčeskoslovenský politik rusínskej národnosti, medzivojnový poslanec Národného zhromaždenia za stranu *[[Národní sjednocení]]*, neskôr minister autonómnej vlády Karpatskej Ukrajiny. Štefan Fencik inicioval a zo začiatku viedol prácu za účelom publikovať literárne diela a články Jevhena Fencyka. Vyšli len 2 zväzky tvorby, hoci v pláne bola rozsiahlejšia publikácia diela, a to bibliografia diel a 9 článkov Jevhena Fencyka. Jeho vnuk bol Augustín Štefanznámy občiansko-politický činiteľ na Podkarpatskej Rusi.

## Dielo
### Básne
* *Pryvitstvovanie* (po slovensky *Vítanie*, 1867).
* *Noč vitkovaja ubyvajet* (po slovensky *Noc závitová ubíja*, 1868).
* *Pisň o pisni* (po slovensky *Pieseň o piesni*, 1868).
* *K nevirnomu* (po slovensky *K nevernému*, 1868).
* *K Uhorskoj Rusi* (po slovensky *K Uhorskej Rusi*, 1868).
* *Russkij narod* (po slovensky *Ruský národ*, 1868).
* *Ko hrudnomu mladencu* (po slovensky *K hrudnému mládencovi*, 1868).
* *K raboti Russ* (po slovensky *Rus do roboty*, 1869).
* *Slavianam* (po slovensky *Slovanom*, 1870).
* *Vydinije* (po slovensky *Videnie*, 1876).
* *Prorycanije* (po slovensky *Proroctvo*, 1876).
* *Ko storožam Siona* (po slovensky *K strži Siona*, 1876).
* *Našemu viku* (po slovensky *Našej dobe*, 1877).
* *Istočnyk* (po slovensky *Prameň*, 1879).
* *Nyhylystam* (po slovensky *Nihilistom*, 1879).
* *Rodymym* (po slovensky *Rodákom*, 1879).
* *Plevna* (po slovensky *Plevna*, 1879).
* *Na 1-e janvaria 1880* (po slovensky *K 1. januáru 1880*, 1880).
* *Sovremennyj stich* (po slovensky *Báseň súčasnosti*, 1880).
* *Berežskoj russkoj molodeži* (po slovensky *Berežskej ruskej mládeži*, 1880).

### Tragédia
* *Pokorenije Užhoroda* (po slovensky *Dobytie Užhorodu*, 1879).

### Románová novela
* *Nyščyje duchom* (po slovensky *Duchom menší*, 1891).
* *Učyteľ Neborak* (po slovensky *Učiteľ Neborák*, 1895).

## Výskum tvorby
Výskumu literárnej tvorby Jevhena Fencyka sa venovali napríklad Iurij Ihantkov, Fiodor Fiodorovič Aristov, Nikolaj Beskyd, Pavel Fedor, Dmytro Mykolajovyč Verhun... Informácie o Jevhenovi Fencykovi podal aj jeho príbuzný Endre Fenczik.

## Poznámky


## Referencie

## Externé odkazy
* 
* 
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Spisovatelia píšuci po rusínsky
Kategória:Ukrajinskí spisovatelia
Kategória:Rusíni
Kategória:Osobnosti zo Zakarpatskej oblasti