open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wonder Woman (album)

***Wonder Woman*** je šiesty štúdiový album slovenskej speváčky Dominiky Mirgovej, ktorý vyšiel 1. decembra 2023 pod značkou Talizman s.r.o.. Nahrávka obsahuje 12 skladieb. Album vyšiel po troch rokoch od prechádzajúceho štúdiového albumu – *[[Noačo?!]]*. Na albume sa nachádza sedem ženských spoluprác, medzi inými s Tinou, Celeste Buckingham, Anitou Soul, Monikou Bagárovou a Ronie. Z albumu vyšlo 9 videosinglov.

Turné k albumu s názvom *Wonder Woman TOUR* sa uskutočnilo v apríli 2024 v troch slovenských mestách.

## Vydanie a predaj
Album sa dostal do predpredaja spolu s merchom 14. novembra 2023 prostredníctvom internetového obchodu Ruka Hore. Album vyšiel následne 1. decembra 2023.

## Dizajn albumu
Vizuálu albumu dominuje hnedá farba. Album vyšiel na CD vo forme 4-panelového digipaku s jedným pravým zásobníkom bez vnútornej brožúry. O grafiku obalu albumu sa postaral ADiss.

## Nahrané skladby
Album uviedol 26. marca 2023 debutový singel s rovnomenným názvom „Wonder Woman“. Dátum vydania prepracovaného videoklipu sa natiahol, keďže prvá verzia videoklipu Dominiku neuspokojila. Ide o doteraz jej najdrahší projekt.

V máji 2023 nasledovali single „Rezumé“ a „Kúsok šťastia“. V septembri vyšiel štvrtý singel „Zanzibar“, V novembri singel „Ségra“ a v decembri vyšli hneď 3 videoklipy, a to ku skladbám „Broken Heart“, „Venuša“ a rómskej skladbe „Šukar gili“, ktorá je zatiaľ najúspešnejším singlom z albumu. Singel debutoval v rebríčku SK - SINGLES DIGITAL - TOP 100 na 2. mieste. Videoklip sa dostal na vrchol rebríčka YouTube trendings na Slovensku, pričom hranicu milión zhliadnutí prekonal za 19 dní.
Vo februári 2024 vyšiel videoklip ku skladbe „Bday“ v spolupráci s Ronie.

## Zoznam skladieb

## Referencie

## Externé odkazy
* ''Dominika Mirgová – Wonder Woman'' na Discogs

Kategória:Albumy Dominiky Mirgovej
Kategória:Hudobné albumy z 2023
V hre je láska

**V hre je láska** () je turecký romantický seriál, v ktorom hlavné postavy stvárňujú herečka Elçin Sangu a herec Barış Arduç. Na Slovensku seriál vysielala TV Doma od 1. augusta 2023 do 19. decembra 2023 od pondelka do piatka o 19:00 v dvoch častiach za sebou.

## Obsadenie

## Dej
Mladá Defne (*Elçin Sangu*) pracuje ako čašníčka v jednej z istanbulských reštaurácií. Jedného dňa sa v tejto reštaurácii ocitne aj bohatý podnikateľ Ömer İplikçi (*Barış Arduç*), ktorý sem prišiel na rande so ženou, ktorú mu dohodila jeho teta Neriman (*Nergis Kumbasar*). Tá totiž sľúbila svojmu svokrovi Hulusimu (*Ferdi Merter*), že Ömera čo najskôr ožení, aby neprišla spolu so svojím manželom o majetok jeho otca. Ömer sa na stretnutí s neznámou ženou nezachová veľmi galantne. Priamo pred ňou totiž pobozká čašníčku Defne, aby to vyzeralo tak, že Defne je jeho priateľka. Všetko to vidí Neriman a rozhodne sa navrhnúť Defne obchod. Tá spočiatku váha, ale keďže potrebuje súrne zohnať veľké množstvo peňazí, aby oslobodila svojho brata Serdara (*Osman Akça*), ktorého uniesli, pretože nesplácal svoje dlhy, rozhodne sa Nerimaninu ponuku prijať a nastúpiť do Ömerovej firmy ako jeho nová sekretárka. Ich cesty sa tak opäť stretnú. Lenže všetko je to ešte oveľa, oveľa komplikovanejšie. Defne spočiatku príde veľmi ťažké predstierať záujem o Ömera, keďže v skutočnosti je už dlhší čas zapozeraná do Sinana (*Salih Bademci*), Ömerovho spoločníka vo firme, ktorý je až po uši zamilovaný do dlhoročnej kamarátky Yasemin (*Sinem Öztürk*), ktorá si zase robí zálusk na Ömera. Najväčší problém však nastane vtedy, keď si Defne uvedomí, čo v skutočnosti cíti a plameň lásky sa napokon rozhorí práve medzi ňou a Ömerom.

## Externé odkazy
* 
* V hre je láskaoficiálna slovenská webstránka

## Zdroje
* https://www.startv.com.tr/dizi/kiralik-ask 
* https://www.markiza.sk/relacie/v-hre-je-laska

Kategória:Turecké televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2015
Hlboký potok (prítok Oľšavy)

**Hlboký potok** je potok v geomorfologickom celku Východoslovenská pahorkatina a v geomorfologickom podcelku Podvihorlatská pahorkatina v regióne Dolný Zemplín v Košickom kraji v okrese Sobrance. Je ľavostranným prítokom Oľšavy. Má dĺžku .
## Sútok zdrojníc
Začína sa sútokom zdrojníc v južnej časti územia obce Husák v  priamo na štátnej slovensko-ukrajinskej hranici v lesnom extraviláne na južnom okraji lesa Jedľová jama v okrese Sobrance v Košickom kraji. Východná zdrojnica pramení v  na území Slovenska v tesnej blízkosti slovensko – ukrajinskej štátnej hranice, tečie smerom k tejto štátnej hranici, pokračuje po štátnej hranici až po sútok zdrojníc. Severná zdrojnica pramení tiež v  a preteká až po sútok zdrojníc územím Slovenska.

## Opis toku
Od sútoku zdrojníc tečie juhozápadným smerom po štátnej slovensko-ukrajinskej hranici vo východnej časti územia obce Husák cez lesný extravilán, v  priberá pravostranný bezmenný prítok, v  opúšťa štátnu slovensko-ukrajinskú hranicu a na južnom úpätí lesa Lazy vteká na územie obce Husák. V  priberá pravostranný bezmenný prítok, pravým brehom obmýva úpätie lesa Koreň, v  opúšťa územie obce Husák, vteká na územie obce Vyšné Nemecké a zároveň priberá bezmenný ľavostranný prítok, v  priberá pravostranný prítok Medový potok a vteká do poľnohospodárskeho extravilánu obce Vyšné Nemecké. Pravým brehom obmýva intravilán časti obce Močidlá v obci Vyšné Nemecké, ľavým brehom obmýva úpätie vrchu a lesa Horvátov vrch so , pravým brehom obmýva úpätie vrchu a lesa Baňa so , na hornom konci intravilánu časti obce Močidlá v  ústi do Oľšavy ako jej ľavostranný prítok. Pramení a preteká na území obce Husák a ďalej tečie a ústi na území obce Vyšné Nemecké v okrese Sobrance. Má jeden dôležitejší prítok: Medový potok. 

## Pôvod názvu
Motivantom pomenovania vodného toku bola jeho vlastnosť vyjadrená v slove *hlboký* vo význame *nie plytký, majúci značnú hĺbku*. Z prídavného mena *hlboký* po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Hlboký potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Hlboký potok bolo štandardizované v roku 1976.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky vo Východoslovenskej pahorkatine
Kategória:Vodné toky v okrese Sobrance
Kategória:Husák (okres Sobrance)
Kategória:Vyšné Nemecké
Kategória:Povodie Uhu
Zajačia hora (Šarišská vrchovina)

**Zajačia hora** () je vrch v Šarišskej vrchovine, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Miklušovce, približne  juhozápadne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa na južnom okraji vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Sedlická brázda. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Miklušovce. Najbližším sídlom sú na južnom úpätí situované Miklušovce, západne sa nachádza Klenov, severne Kvačany a východne Sedlice. 

## Opis
Zajačia hora leží v južnej časti Sedlickej brázdy, v hrebeni vedúcom juhovýchodným smerom od vrchu Mestické () cez Banský vrch () a Úboč (). Severne sa nachádza Bekovec (), Zadný dol (), Nad dolinkami (), Osičie () a Grejnár (), západne Banský vrch (), Úboč (), Mestické (), Čierna hora (), Roháčka (), Holý hŕbok () a Bystrá (), južne Šľuchta (), Bujanov (), Suchý vrch () a Bokšov () a východne Somár (), Bodrova hora (), Rešetka () a Kopce (). Oblasť patrí do povodia rieky Hornád, kde vodu odvádza potok Sopotnica a jej prítoky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Na vrchole stojí telekomunikačný stožiar.

### Výhľady
Nevýrazný plochý vrchol pokrýva lúka, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť okolité vrcholy Šarišskej vrchoviny a blízku Čiernu horu, no tiež Slanské vrchy, Čergov, Bechureň a Branisko.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný z blízkej obce Miklušovce.

## Referencie

## Pozri aj
* Šarišská vrchovina
* Sedlická brázda
* Zoznam vrcholov v Šarišskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Šarišskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Miklušovce
Veronika včasná

**Veronika včasná** () je jednoročná alebo dvojročná bylina z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Jej prirodzený areál sa rozprestiera od Európy po Kaukaz a severozápadnú Afriku.   

## Opis
Veronika včasná je jednoročná až dvojročná žliazkatá bylina, vysoká 5 až 30 cm. Byľ je vzpriamená, často už od bázy rozkonárená, oblá, v spodnej časti červenkastá.

Protistojné listy sú v dolnej časti stonky krátko stopkaté, vyššie takmer sediace. Čepele listov sú široko vajcovité, na báze zaokrúhlené až plytko srdcovité, hlboko vrúbkovane pílkovité a na vrchole končisté. Na líci sú tmavozelené, lesklé a na rube fialkasté.

Kvety sú usporiadané v riedkom koncovom strapci, ktorý zaberá väčšiu časť rastliny. Štvorpočetná tanierovitá koruna má v priemere 4 až 6 mm, je sýtomodrá a tmavšie žilkovaná. Každý kvet má dve modrasté tyčinky a čnelku s pologuľatou bliznou, ktorá  výrazne prevyšuje výkroj na tobolke. Kvetné stopky sú rovnako dlhé ako listene a trocha dlhšie ako kalich. Dolné listene sú podobné listom, horné sú podlhovasto kopijovité. Štyri diely kalicha sú podlhovasto vajcovité, žliazkaté, dlhé do 5 mm.

Široko elipsovité a roztrúsene žliazkaté tobolky sú mierne stlačené, rovnako dlhé ako kalich a na vrchole plytko vykrojené. Žltkasté oválne semená sú veľké do 1 mm.

## Rozšírenie
Prirodzený areál rozšírenia veroniky včasnej sa rozprestiera od Európy cez Turecko po Kaukaz a severozápadnú Afriku. Na Slovensku je roztrúsená v najteplejších oblastiach panónskej oblasti a v karpatskom predhorí. Najsevernejšia položená lokalita je v Popradskej kotline. Najvyššie zaznamenaný výskyt bol vo výške 748 m n. m. v Malých Karpatoch, v oblasti vrchu Vápenná.

## Výskyt
Veronika včasná obsadzuje vhodné stanovištia od nížin po pahorkatiny, výnimočne až po horský stupeň. Rastie na vápencoch, dolomitoch, vzácne aj na andezitoch, na teplých trávnatých stráňach, piesočnatých poliach, úhoroch, na humus chudobnejších, kamenistých, piesočnatých alebo hlinitých pôdach. Kvitne od marca do mája a na poliach je považovaná za burinu.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
včasná
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Úboč (Šarišská vrchovina)

**Úboč** () je vrch v Šarišskej vrchovine, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Klenov, približne  západne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa na juhu strednej časti vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Sedlická brázda. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Klenov. Najbližším sídlom je na juhozápadnom úpätí situovaný Klenov, juhovýchodne ležia Miklušovce a severovýchodne Kvačany. 

## Opis
Úboč leží na južnom okraji Sedlickej brázdy, v hrebeni vedúcom východným smerom od vrchu Mestické () cez Banský vrch () na Zajačiu horu (). Južne sa nachádza Bokšov (), Suchý vrch (), Bujanov (), Bystrá () a Šľuchta (), západne Holý hŕbok (), Roháčka (), Čierna hora (), Mestické () a Banský vrch (), severne Zimná hora (), Grejnár (), Osičie () a Nad dolinkami () a východne Bekovec (), Zadný dol (), Rešetka () a Zajačia hora (). Oblasť patrí do povodia rieky Hornád, kde vodu zo severných svahov odvádza Kvačiansky potok smerujúci do Svinky a z južných častí potok Sopotnica. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Nevýrazný plochý vrchol pokrýva lúka, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné vidieť okolité vrcholy Šarišskej vrchoviny a blízku Čiernu horu, no tiež Slanské vrchy, Čergov, Bechureň a Branisko.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný z blízkej obce Klenov.

## Referencie

## Pozri aj
* Šarišská vrchovina
* Sedlická brázda
* Zoznam vrcholov v Šarišskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Šarišskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Klenov
Hlboký potok (prítok Bieleho potoka)

**Hlboký potok** je potok v pohorí Malá Fatra a jej geomorfologickom podcelku Krivánska Fatra v regióne Horné Považie v Žilinskom kraji v okrese Žilina. Je ľavostranným prítokom Bieleho potoka v povodí Váhu. Má dĺžku .

## Prameň
Pramení vo východnej časti územia obce Terchová v  v lesnom extraviláne juhovýchodne od vrchu Malý Rozsutec s  v okrese Žilina v Žilinskom kraji. 

## Opis toku
Od prameňa tečie západným smerom vo východnej časti územia obce Terchová cez lesný extravilán, skrúca sa na sever, veľkým oblúkom mení smer na západ a juhozápad, preteká cez turisticky veľmi atraktívnu tiesňavu v lese Horné diery v západnom smere. Vyteká do priestoru pasienkov a lesa Podžiar, vracia sa do lesa a preteká cez rovnako turisticky príťažlivú tiesňavu v doline Dolné diery, priberá bezmenný pravostranný prítok pritekajúci z poľa Krížové grúne a z lúky Ryšiačka, preteká cez les Za Mladou horou, ľavým brehom obmýva úpätie lesa a poľa Košariská. V  medzi samotou Dávidíkovci a samotou Šparengovci ústi do Bieleho potoka ako jeho ľavostranný prítok. Pramení, preteká a ústi na území obce Terchová v okrese Žilina. Nemá dôležitejší prítok. Pramení a preteká v Národnom parku malá Fatra. 

## Pôvod názvu
Motivantom pomenovania vodného toku bola jeho vlastnosť vyjadrená v slove *hlboký* vo význame *nie plytký, majúci značnú hĺbku*. Z prídavného mena *hlboký* po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Hlboký potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Hlboký potok bolo štandardizované v roku 1992.

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Malej Fatre
Kategória:Vodné toky v Krivánskej Fatre
Kategória:Vodné toky v okrese Žilina
Kategória:Terchová
Klára a Slnko

***Klára a Slnko*** je román, dielo držiteľa Nobelovej ceny za literatúru v roku 2017, románopisca, scenáristu a skladateľa Kazua Ishiguru. Formálne je román v žánri vedeckej fantastiky, v ktorom rozpráva príbeh v prvej osobe robot – umelá priateľka Klára. Jedného dňa si ho kúpia rodičia ťažko chorej tínedžerky, ktorej má vypĺňať samotu. Text románu je písaný vecným štýlom, hlavnou tvorivou metódou je vecný opis a realistické rozprávanie v budúcnosti.

## Referencie

## Externé odkazy

* The Guardian

Kategória:Knihy z 2022
Kategória:Science fiction
Kategória:Antiutopické romány
Kategória:Britské romány
4′33″

vpravo|náhľad|Štyri minúty a tridsaťtri sekúnd ticha (organizovaného zvuku), chýbajúci čas medzi časťami diela
***4′33″*** (čítaj ako *four minutes, thirty-three seconds* = „štyri minúty, tridsaťtri sekúnd“ alebo len *four thirty-three* = „štyri tridsaťtri“) je trojdielna kompozícia amerického skladateľa aleatorickej experimentálnej hudby Johna Caga. Bola skomponovaná v roku 1952 pre akýkoľvek nástroj alebo kombináciu nástrojov a partitúra prikazuje interpretom nehrať na svojich nástrojoch počas celej dĺžky skladby počas troch častí. Skladba pozostáva zo zvukov prostredia, ktoré poslucháči počujú, keď sa hrá, hoci sa bežne vníma ako „štyri minúty a tridsaťtri sekúnd ticha“ Názov skladby sa vzťahuje na celkovú dĺžku v minútach a sekundách daného predstavenia, *4′33″* je celková dĺžka prvého verejného predstavenia.

Vznikla okolo rokov 1947 – 1948, keď skladateľ pracoval na diele *[[Sonatas and Interludes]]*, *4′33″* sa stal pre Caga stelesnením jeho myšlienky, že každý sluchový zážitok môže predstavovať hudbu. Bolo to tiež odrazom vplyvu zen-budhizmu, ktorý Cage študoval od konca 40. rokov 20. storočia. V rozhovore v roku 1982 a pri mnohých iných príležitostiach Cage uviedol, že „4′33″“ bolo podľa jeho názoru jeho najdôležitejším dielom. *[[The New Grove Dictionary of Music and Musicians]]* opisuje *4′33″* ako Cagov „najslávnejší a najkontroverznejší výtvor“.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Hudba
Ryan Paris

**Fabio Roscioli** (* 12. marec 1953, Rím, Taliansko), známy pod pseudonymom **Ryan Paris**, je taliansky spevák, skladateľ, hudobník a herec, ktorý si v roku 1983 získal medzinárodnú popularitu po celom svete vďaka singlovému hitu „Dolce Vita“, ktorý napísal a produkoval Pierluigi Giombini.

## Kariéra
„Dolce Vita“ vyšla v Spojenom kráľovstve prostredníctvom vydavateľstva Carrere Records, distribuovaná bola spoločnosťou RCA a strávila desať týždňov v rebríčku UK Singles Chart, pričom sa umiestnila na 5. mieste. Nahrávka dosiahla 1. miesto vo Francúzsku, Belgicku, Holandsku, Dánsku, Nórsku, Španielsku a 3. miesto v Nemecku. Ryan Paris pokračoval vo vydávaní platní aj v polovici 80. a 90. rokov 20. storočia. V roku 2010 sa vrátil s novou piesňou „I Wanna Love You Once Again“, ktorú napísal a zložil s produkciou Eddyho Mi Amiho. Na konci toho roku Paris koprodukoval remix „Dolce Vita“, ktorý sa umiestnil na 54. mieste v oficiálnom francúzskom klubovom rebríčku.

V roku 2013 pieseň „Sensation of Love“, ktorú napísal a produkoval Paris, vydal ako singel bulharský umelec Miroslava Kostadinova, pričom sa umiestnila na 15. mieste v oficiálnom bulharskom rebríčku CD. V marci 2014 vyšla nová verzia piesne s atmosférou 80. rokov v koprodukcii Parisa spolu s Eddym Mi Amim a naspievaná v duete s Valerie Florovou.

Paris pokračuje v nahrávaní a produkcii piesní; medzi jeho posledné vydania patria piesne „You Are My Life“, „Buonasera Dolce Vita“ a „Love on Ice“. V decembri 2017 Paris zaspieval „Dolce Vita“ v katalánskom jazyku pre *Fundació la Marato*. Túto verziu produkoval Jordi Cubino (David Lyme) a bola zaznamenaná ako charitatívny singel v prospech nadácie, pričom výťažok bol použitý na štúdium niekoľkých ľudských chorôb.

## Diskografia

### Albumy
* 1984: *Ryan Paris*, RCA Italiana (vydaný len v Taliansku)
* 2002: *The Best Of*
* 2000: *I Successi*
* 2002: *Best Of*
* 2004: *Dolce Vita* (Box mit 2 CDs)
* 2004: *Let’s Do It Together*
* 2004: *Don’t Let Me Down*

### Single
* 1983: „Dolce Vita“
* 1984: „Fall in Love“
* 1984: „Paris on My Mind“
* 1984: „Bluette“
* 1985: „Harry’s Bar“
* 1988: „Besoin d’amour“
* 1989: „Dolce Vita“ (Remix)
* 1991: „Dolce Vita“ / „Fall in Love“
* 1992: „The Beat Goes On“
* 1993: „Don’t Let Me Down“
* 1994: „Mr. Jones“
* 1995: „It’s My Life“ (Gen 64 feat. Ryan Paris)
* 1997: „Only for You“ (Favilli feat. Ryan Paris)
* 1999: „Dolce Vita ’99“
* 2009: „Dolce Vita“ (re-master)
* 2010: "I Wanna Love You Once Again"
* 2010: „In Love Again“
* 2011: „Tiki–Tiki–Tiki“
* 2012: „Parisienne Girl“ (80’s Remix)
* 2013: „Sensation of Love“
* 2013: „Yo quiero amarte una vez mas“
* 2015: „Together Again“
* 2016: „It's My Life“ (remix od Eddyho Mi Amiho)
* 2017: „Buonasera Dolce Vita“ (feat. Mauro)
* 2017: „Dolce vita la marato“ (verzia Jordiho Cubina) 
* 2018: „Can Delight" (duet s Georgom Aaronom) 
* 2023: „Simply Paradise“ (duet s Macom DeMarcom)

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Talianski speváci
Kategória:Talianski hudobníci
Kategória:Talianski hudobní skladatelia
Kategória:Talianski herci
Kategória:Osobnosti z Ríma
Dolce Vita (skladba)

„**Dolce Vita**“ je debutový singel talianskeho italo-disco speváka Ryana Parisa vydaný v roku 1983 prostredníctvom vydavateľstva Discomagic Records.

## Vývoj a nahrávanie
V rozhovore pre *Europe's Stars of '80s Dance Pop Vol. 2* skladateľ Pierluigi Giombini vysvetlil vývoj piesne:

V rozhovore z roku 2007 Paris opísal pozadie nahrávania piesne:

## Hudobné video
Videoklip sa natáčal v Paríži.

## Zoznam skladieb
* **Taliansky 7" singel**

:A. „Dolce Vita“ (vocal) – 4:28
:B. „Dolce Vita“ (instrumental) – 4:09

* **Taliansky 12" singel**

:A. „Dolce Vita“ (vocal) – 7:33
:B. „Dolce Vita“ (instrumental) – 7:55

* **Nemecký 7" singel**

:A. „Dolce Vita, Part I“ (vocal) – 3:59
:B. „Dolce Vita, Part II“ (instrumental) – 2:48

* **Nemecký 12" maxi-singel**

:A. „Dolce Vita, Part I“ (vocal) – 7:33
:B. „Dolce Vita, Part II“ (instrumental) – 8:37

## Referencie

## Externé odkazy
*

## Zdroj

Kategória:Single z 1983
Veronika trojlaločná

**Veronika trojlaločná** () je jednoročná poliehavá bylina z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Jej prirodzený areál sa rozprestiera od strednej a južnej Európy po Turecko.

## Opis
Veronika trojlaločná je jednoročná bylina, dlhá 5 až 20 cm. Byľ je spravidla poliehavá, na vrchole vystúpavá, riedko rozkonárená a chlpatá. Je podobná veronike laločnatej a veronike brečtanolistej.

Krátkostopkaté listy sú hrubé, takmer dužinaté, všetky širšie ako dlhšie. Tmavozelené čepele sú na báze spravidla uťaté, niekedy plytko srdcovité, tri až päť laločné, s hlbokými zárezmi a na líci aj na rube roztrúsene chlpaté.

Kvety vyrastajú jednotlivo v pazuchách listeňov. Tmavomodrá štvorpočetná koruna má v priemere 4 až 6 mm, v ústi je výrazne biela a kvetné lupienky sú tmavo žilkované. Obsahuje dve tyčinky so sýtomodrými peľnicami a jednu čnelku, dlhú asi 1 mm. Štyri diely kalicha sú srdcovité, dlhé do 5 mm, zvonku na celej ploche husto páperisté, na okraji krátko a husto brvité. Chlpaté kvetné stopky sa po odkvitnutí nepredlžujú a pri dozretí sú dvakrát dlhšie ako kalich.

Tobolky sú na vrchole uťaté. Žltosivé elipsovité semená sú výrazne rebrované a hlboko preliačené.

Kvitne od marca do mája.

## Rozšírenie a výskyt
Prirodzený areál veroniky trojlaločnej sa rozprestiera od strednej a južnej Európy po Turecko. Na Slovensku je hojnejšia len na Devínskej Kobyle a v okolí Štúrova. Veľmi vzácna je na Záhorskej nížine, v okolí Šiah a v západných predhoriach Karpát.

Veronika trojlaločná najčastejšie rastie na suchých slnečných stanovištiach v nížinnom stupni. Vyskytuje sa na poliach, vo viniciach, na výslnných stráňach a narušených miestach. Obľubuje výhrevné, výživné, vápenaté, zásadité až neutrálne, humózne, hlinitopiesočnaté pôdy. 

## Ochrana
Na Slovensku sa považuje za ohrozený taxón.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Flóra na Slovensku
trojlaločná
Kategória:Ohrozené druhy
Kategória:Rastliny s modrými kvetmi
Sopková

**Sopková** () je vrch v Šarišskej vrchovine, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Široké, približne  západne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa na západnom okraji vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Širocká brázda. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Široké. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situované Široké, východne sa nachádzajú Fričovce a severne Šindliar. 

## Opis
Sopková leží v západnej časti Širockej brázdy, na konci rázsochy vedúcej východným smerom z Patrie (). Severne sa nachádza Homôľka (), Suchý vrch (), Príkry hrb (), Mindžová () a Galia (), východne Hradisko (), Jakubovianska hora (), Vtáčia hora () a Ostrý vrch (), južne Zimná hora (), Za horou (), Kamenčie (), Zadný Moravec () a Brezová () a západne Zvolanská (), Patria (), Nad Bučom () a Smrekovica (). Oblasť patrí do povodia rieky Hornád, presnejšie jeho prítoku Svinka. Tá odvodňuje juhovýchodné svahy, voda zo severných častí odteká Kanným potokom. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady
Nevýrazný vrchol pokrýva lúka, ktorá umožňuje okolitým porastom čiastočne obmedzený rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť okolité vrcholy Šarišskej vrchoviny a blízke Branisko, čiastočne aj Bechureň, Slanské vrchy, Čiernu horu a Volovské vrchy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný z blízkej obce Široké a Fričovce.

## Referencie

## Pozri aj
* Šarišská vrchovina
* Širocká brázda
* Zoznam vrcholov v Šarišskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Šarišskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Široké
Ľubica Voľanská

Mgr. **Ľubica Voľanská** PhD., rod. *Herzánová* (* 14. júl 1976) je slovenská etnologička a antropologička. Pôsobí ako vedecká pracovníčka na Ústave etnológie a sociálnej antropológie SAV od roku 2005.

## Štúdium
Vyštudovala etnológiu a históriu, ktoré absolvovala na Univerzite Komenského v Bratislave, a ďalšie štúdiá na Univerzitách v Regensburgu a Viedni. Titul Mgr. získala v roku 1999, titul PhD. obhájila v roku 2005.

## Život
Zameriava sa na oblasti starnutia, staroby, (auto)biografického výskumu, rodiny, príbuzenstva a nehmotného kultúrneho dedičstva. Jej odborný záujem spočíva v prepojení „veľkej“ histórie s individuálnymi životmi v kontexte sociálnych štruktúr. Prejavuje aktívny záujem o tvorbu výskumných projektov a podieľa sa na rozvoji metodických nástrojov a projektového manažmentu, pričom spolupracuje s ľuďmi z rôznych prostredí. V rámci funkcie hlavnej redaktorky časopisu *[[Slovenský národopis]]* poukazuje na dôležitosť prezentácie odborných poznatkov v akejkoľvek téme zrozumiteľným spôsobom. Prispieva k posilňovaniu výskumu v oblasti etnológie a sociálnej antropológie na Ústave.

V roku 2019 sa stala členkou Hodnotiaceho orgánu Medzivládneho výboru Dohovoru na ochranu nehmotného kultúrneho dedičstva UNESCO.

Taktiež sa stala súčasťou medzinárodného interdisciplinárneho tímu v projekte Erasmus+ DESIRE: Dizajn pre všetkých. Tvorba bývania pre každý vek.

## Významné ocenenia
* Cena pre mladého vedeckého pracovníka krajín V4 (v odboroch história, etnológia, archeológia) – 21. apríla 2008 v Budapešti.
* Cena NSS pri SAV za rok 2008 v kategórii Vedecko-organizačná činnosť za organizovanie konferencie a prípravu zborníka Neroľnícka rodina na Slovensku.

## Personálna bibliografia
Medzi jej najvýznamnejšie publikácie patria:

* *Ageing And Environment Through The Lens Of Anthropology* (spolu s Soňou G. Lutherovou, Helenou Tužinskou, DESIRE, 2023)
* *V hlave tridsať, v krížoch sto* (Veda, Ústav etnológie SAV, 2017)
* *Avion* (spolu s Katarínou Haberlandovou, Ústav etnológie a sociálnej antropológie SAV, 2021)
* *Nové prístupy v etnológii a sociálnej antropológii na Slovensku* (spolu s Adamom Wiesnerom, VEDA, vydavateľstvo SAV, 2019)
* *In_akosti slovenské. Z rozprávaní cudzincov* (spolu s Helenou Tužinskou a spol., Centrum pre výskum etnicity a kultúry, 2016) 

## Referencie

Kategória:Slovenskí etnológovia
Kategória:Slovenskí antropológovia
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Fail Alsynov

**Fail Fattachovič Alsynov** (* 7. december 1986, Juldybajevo, Baškirská ASSR) je verejný činiteľ a aktivista za ochranu prírody, etnickej identity a jazyka v ruskej republike Baškirsko.

Jeho odsúdenie na štyri roky väzenia vyvolalo v januári 2024 protesty v Baškirsku, v meste Bajmak, ktorých sa zúčastnilo niekoľko tisíc ľudí. Vyústili do potýčky s políciou, ktorá použila slzný plyn a bila demonštrantov obuškami.

## Život
Narodil sa v dedine Juldybajevo v Zilairskom rajóne v Baškirsku ako prostredný z troch bratov. Okrem nich má ešte sestru. Na Baškirskej štátnej univerzite vyštudoval históriu.

Alsynov sa pravidelne zúčastňuje všetkých demonštrácií za ochranu prírody v tejto republike. Zasadzoval sa tiež za zachovanie baškirského jazyka.

V súvislosti s ruskou inváziou na Ukrajinu kritizoval vojenskú mobilizáciu ako genocídu baškirského národa. Napísal, že vojna Ruska s Ukrajinou „*nie je naša vojna*“. Úrady mu potom uložili pokutu 10 tisíc rubľov a v marci 2023 u neho prebehla domová prehliadka. Dlhodobo sa ukazuje, že práve z radov etnických minorít je v Rusku do bojov na Ukrajine vysielaných neúmerne mnoho mužov.

Alsynov bol tiež lídrom občianskeho hnutia Baškort (), ktorého cieľom bolo zachovanie etnickej identity Baškirov. Hnutie bolo v roku 2020 zakázané ako extrémistické.

## Trestné stíhanie
Úrady začali Alsynova stíhať, keď sa naňho sťažoval Radij Chabirov, ktorý stojí na čele tejto republiky. Alsynov podľa neho štve miestnych obyvateľov proti predstaviteľom arménskeho, ruského a tatárskeho národa. Priaznivci Alsynova sú presvedčení, že zo strany úradov ide o pomstu za to, že pred rokmi prekazil plány na ťažbu v oblasti hory Kuštau. Neskôr bola v tejto oblasti vyhlásená prírodná rezervácia.

Podľa súdu je Alsynov vinný zo šírenia nenávisti, kvôli jeho vystúpeniu v roku 2023 na demonštrácii proti ťažbe zlata v Povolží. Odsúdil ho k štyrom rokom väzenia. Alsynov sa chce proti rozsudku odvolať.

Vynesenie rozsudku očakávalo pred budovou súdu v meste Bajmak niekoľko tisíc ľudí. Dav potom skandoval: „Slobodu!“, „Hanba!“ a „Fail, sme s tebou!“ Demonštrácia prerástla v potýčky s políciou, ktorá použila slzný plyn a bila demonštrantov obuškami.

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Ruskí aktivisti
Kategória:Baškirské osobnosti
Station F

**Station F** je podnikateľský inkubátor pre startupy, ktorý sa nachádza v 13. parížskom obvode. Je známy ako najväčšie štartovacie zariadenie na svete.

Nachádza sa v bývalom železničnom sklade tovaru, ktorý bol predtým známy ako la Halle Freyssinet (odtiaľ "F" na Station F). Zariadenie s rozlohou  (370 000 štvorcových stôp) oficiálne otvoril prezident Emmanuel Macron v júni 2017 a poskytuje kancelárske priestory až pre 1 000 začínajúcich spoločností, ako aj pre firemných partnerov, ako sú Facebook, Microsoft a Naver.

Station F má množstvo partnerstiev pre začínajúce programy zamerané na podnikateľov. Medzi partnerov patria Google, Ubisoft a Zendesk.

Areál je partnerom rôznych škôl, ako napríklad HEC Paris, najlepšej európskej obchodnej školy.

## Referencie


## Externé odkazy
* oficiálna webová Station F

Kategória:Podniky vo Francúzsku
Hlboký potok (prítok Kováloveckého potoka)

**Hlboký potok** je potok v pohorí Biele Karpaty a jeho geomorfologickom podcelku Žalostinská vrchovina v regióne Horné Záhorie v Trnavskom kraji v okrese Skalica. Je pravostranným prítokom Kováloveckého potoka, do ktorého ústi priamo vo vodnej nádrži Koválovec. Má dĺžku .

## Prameň
Pramení v západnej časti územia obce Koválovec v  v poľnohospodárskom extraviláne v blízkosti lúky Staré hory v okrese Skalica v Trnavskom kraji. 

## Opis toku
Od prameňa tečie južným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Koválovec, lemovaný príbrežnou vegetáciou sa veľkým oblúkom skrúca na západ, pravým brehom obmýva okraj poľa Uľahlá a poniže okraj poľa Pol hona. V  priteká na obecnú hranicu medzi Koválovcom a obcou Radošovce, mení svoj smer na juhozápadojuh a tečie po obecnej hranici, ľavým brehom obmýva pole Nivy od Radošoviec, pravým brehom obmýva pole Maňašovská hora. V  opúšťa obecnú hranicu a preteká územím Radošoviec, v  priberá bezmenný pravostranný občasný prítok, ktorého prietok je závislý od sezónneho výskytu vodných zrážok, pravým brehom obmýva pole Palcír, v  v južnej časti územia Radošoviec a severne od intravilánu obce Radošovce ústi do Kováloveckého potoka priamo vo vodnej nádrži Koválovec ako pravostranný prítok. Pramení a preteká na území obce Koválovec a ďalej tečie a ústi na území obce Radošovce v okrese Skalica. Nemá dôležitejší prítok.

## Pôvod názvu
Motivantom pomenovania vodného toku bola vlastnosť potoka vyjadrená v slove *hlboký* vo význame *nie plytký, majúci značnú hĺbku*. Z prídavného mena *hlboký* po kombinácii so všeobecným podstatným menom *potok* s významom *menší prirodzený vodný tok* bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Hlboký potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Hlboký potok bolo štandardizované v roku 1978. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Hlboký potok nie je jedinečným názvom (január 2024). V slovenskej hydronymii patrí medzi názvy s najvyššou frekvenciou výskytu (33 vodných tokov so štandardizovaným názvom Hlboký potok).
## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Vodné toky v Bielych Karpatoch
Kategória:Vodné toky v okrese Skalica
Kategória:Koválovec
Kategória:Radošovce (okres Skalica)
Láska na prenájom

**Láska na prenájom** () je romantický turecký seriál, v ktorom hlavné postavy stvárňujú herečka Hande Erçel a herec Kerem Bürsin. Na Slovensku seriál vysielala TV Doma od 3. januára 2022 do 23. júna 2022 od pondelka do štvrtka o 20:30. TV Doma najprv ponúkala vysielanie dvoch častí za sebou, neskôr vysielala iba jednu časť za večer.

## Obsadenie

## Externé odkazy
* 
* Láska na prenájomoficiálna slovenská webstránka

## Zdroje
* https://www.fox.com.tr/Sen-Cal-Kapimi/izle 
* https://www.markiza.sk/relacie/laska-na-prenajom

Kategória:Turecké televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2020
Palacio Real Mayor

náhľad|Fasáda paláca
náhľad|Fasáda paláca
**Palacio Real Mayor** (doslova *Veľký kráľovský palác*) je komplex historických budov, ktoré sa nachádzajú na námestí Plaça del Rei v Barcelone, Katalánsko, Španielsko. Tento komplex slúžil ako obytné priestory pre barcelonských grófov aj aragónskych panovníkov. Štruktúra sa skladá z troch odlišných budov:

* Saló del Tinell, ktorý dal postaviť kráľ Peter IV. v rokoch 13591362
* palatinská kaplnka svätej Agáty (1302), postavená za kráľa Jakuba II.
* Palau del Lloctinent (1549), ktorú dal postaviť katalánsky generalitát za vlády Karola V.

Saló del Tinell bol postavený v 14. storočí pod vedením architekta Guillema Carbonella. Jeho gotické okrúhle klenby sú založené na klenbách z 11. storočia (ktoré boli postavené na už existujúcej monumentálnej stavbe z vizigótskeho obdobia). Kaplnku svätej Agáty navrhol architekt Bertran Riquer ako kráľovskú kaplnku, ktorá nahradila predchádzajúce oratórium. Má osemuholníkovú vežu zo začiatku 14. storočia a pozostáva z jednej uličky so strešným stropom a končí polygonálnou apsidou. Sakristia je postavená v rámci starých rímskych hradieb. Na objednávku Petra V. Aragónskeho (14631466) vytvoril maliar Jaume Huguet v kaplnke oltárny obraz zasvätený Zjaveniu Pána.

Saló del Tinell aj Kaplnka svätej Agáty sú považované za majstrovské diela katalánskej gotiky. Oltárny obraz Zjavenia Pána je tiež výnimočným gotickým obrazom. Môžete ich navštíviť ako súčasť Múzea histórie mesta Barcelona MUHBA. Konajú sa v nich dočasné výstavy.

Po 16. storočí sa budova prestala používať ako kráľovská rezidencia a bola rozdelená medzi inkvizíciu a kráľovskú správu. V tomto období boli postavené dvere vedúce do kráľovskej audienčnej siene s trojuholníkovým tympanónom (v súčasnosti pri vstupe do Museu Frederic Marès).

Palau de Lloctinent bol postavený v rokoch 15491557 Antoniom Carbonellom v neskorogoticko-renesančnom štýle ako sídlo katalánskeho miestokráľa (Lloctinent). Z tohto obdobia pochádza aj takzvaný Mirador kráľa Martina, päťposchodová veža na obdĺžnikovom pôdoryse (1555).

## Galéria

Súbor:Exterior_Palau_del_Lloctinent.jpg|Palau del Lloctinent
Súbor:Escales_del_Palau_Reial.jpg|Chody vedúce k *Saló del Tinell*a a kaplnke sv. Agáty
Súbor:Jaime_Huguet_001.jpg|Oltárny obraz *Zjavenia Pána* od Jaume Hugueta


## Iné projekty

## Externé odkazy

* MUHBA Plaça del Rei 

Kategória:Stavby v Barcelone
Kategória:Paláce v Španielsku
Kategória:Gotické stavby v Španielsku
Kategória:Architektúra v 14. storočí
ZBrush

**Pixologic ZBrush** je grafický softvér vyvinutý spoločnosťou Pixologic Inc., ktorú založili Ofer Alon, známy aj ako „Pixolator“, a Jack Rimokh. Spoločnosť bola založená v roku 1997 a sídli v Kalifornii v USA. Softvér bol prvýkrát predstavený v roku 1999 na konferencii SIGGRAPH. Demoverzia Zbrush 1.55 bola vydaná v roku 2003, po nej nasledovala verzia 3.1 v roku 2007. Od 29. decembra 2021 sa celý tím Pixologic ZBrush pripojil k tímu Maxon. Toto spojenie zahŕňalo nielen vývojový tím pod vedením Ofera Alona, ale aj tímy podpory, predaja a marketingu.

ZBrush je inovatívny nástroj na vytváranie digitálneho umenia v 3D a 2.5D priestore, má vlastnú technológiu „pixol“, ktorá dokáže ukladať informácie o svetle, materiáloch a polohe objektov na obrazovke. Výnimočná schopnosť ZBrushu vytvárať modely s „vysokým rozlíšením“, pri ktorých možno na jednom objekte vytvoriť až 100 miliónov polygónov, otvára dvere k vytváraniu presných a detailných objektov. Táto vysoká hustota polygónov umožňuje umelcom slobodne vyjadriť svoju kreativitu prostredníctvom detailov s vysokou frekvenciou, ktoré sa približujú vizuálnym kvalitám tradičného sochárstva. Jeho obľúbenosť medzi umelcami spočíva aj v tom, že Zbrush sa výrazne podobá tradičnému sochárstvu, čo uľahčuje prechod z klasických techník do digitálneho prostredia. Program ZBrush, ktorý sa často používa vo filmovom a hernom priemysle, je základným nástrojom pre tvorcov 3D umenia, ktorí chcú vo svojich projektoch dosiahnuť výnimočnú kvalitu a autentickosť.

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:3D grafický softvér
Kategória:Softvér pre Windows
Quitské metro

vľavo|bezrámu|80x80bod
náhľad|Mapa metra v Quite
**Quitské metro** () je systém metra pozostávajúci z jednej linky v Quite, hlavnom meste Ekvádoru.

## História
Výstavba na hlavných južných a severných staniciach sa začala v decembri 2012. Výstavba samotnej trasy metra začala v januári 2016. Metro malo byť v prevádzke do augusta 2020, ale otvorenie sa niekoľkokrát oneskorilo.

Oficiálne otvorenie sa konalo 21. decembra 2022 a komerčná prevádzka sa začala niekoľkými testami s cestujúcimi 2. mája 2023. Po technických problémoch, ktoré sužovali štart, bola služba 11. mája odstavená. Neskôr toho roku metro Quito začalo svoju komerčnú prevádzku 1. decembra 2023.

## Systém
náhľad|Vlak prichádzajúci na stanicu Universidad Central
Prvá linka systému, ktorá zahŕňa 15 staníc, siaha od Quitumbe na juhu mesta po El Labrador na severe mesta. 15 staníc na tejto linke je, zo severu na juh:

* El Labrador
* Jipijapa
* Iñaquito
* La Carolina
* Pradera
* Universidad Central
* El Ejido
* La Alameda
* San Francisco
* La Magdalena
* El Recreo
* Cardenal de la Torre
* Solanda
* Morán Valverde
* Quitumbe

Stanica na Plaza de San Francisco (pri rovnomennom kláštore) je jedinou stanicou v historickom centre Quita (v roku 1978 vyhlásené za svetové dedičstvo UNESCO). Kvôli archeologickým pozostatkom nájdeným na navrhovanom mieste stanice San Francisco bola koncom roka 2016 stanica presunutá o dva bloky južne na Plaza 24. mája a pozostatky ostali nenarušené.

Každá stanica je natretá odlišnou farbou, aby sa cestujúci lepšie orientovali.

Návrh linky 1 umožňuje postaviť päť doplnkových staníc, ak bude po nich dopyt, a potenciálne 5 km rozšírenie smerom na sever k autobusovému terminálu Ofelia.

## Referencie

## Externé odkazy
*  (po španielsky)
* ''UrbanRail.net''

## Zdroj

Kategória:Metrá
Kategória:Ekvádor
Kategória:Vzniklo v 2023
Astraeus

**Astraeus** (/əˈstriːəs/) alebo **Astraios** (starogrécky: Ἀστραῖος znamená „hviezdny“) je v gréckej mytológii astrologické božstvo. Niektorí ho spájajú aj s vetrom, keďže je otcom štyroch Anemoi (veterných božstiev), a to prostredníctvom svojej manželky Eos.

## Etymológia
Jeho meno „Astraeus“ (starogrécky Ἀστραῖος, translit. Astraîos) je odvodené od gréckeho slova ἀστήρ (astḗr), čo znamená „hviezda“. Samotné Ἀστήρ je zdedené z protoindoeurópskeho koreňa *h₂ster- („hviezda“), z *h₂eh₁s-, „horieť“. „Astraea“ má rovnakú etymológiu.

## Mytológia
Podľa Hésiodovej *[[Teogónia|Teogónie]]* a *[[Bibliotéka pauperum|Bibliotéky]]* je Astraeus Titánom druhej generácie pochádzajúcim z Kria a Eurybie. Hyginus však napísal, že pochádza priamo z Tartara a Gaie, a označil ho za jedného z Gigantov. Servius, ktorý ho možno spája s Gigantom podobne ako Hyginus, napísal, že sa chopil zbrane a bojoval proti bohom.

Astraeus sa oženil s Eos, bohyňou úsvitu. Spoločne ako súmrak a svitanie splodili veľa detí spájaných s tým, čo sa deje na oblohe počas súmraku.

V Hesiodovej *[[Teogónia|Teogónii]]* produkujú Astraeus a Eos vetrymenovite Zephyrus, Boreas a Notusako aj Eosphorus a hviezdy. Niekoľko zdrojov spomína ďalšiu dcéru Astraeu, bohyňu nevinnosti a niekedy aj spravodlivosti.

Niekedy je tiež spájaný s Aeolom, strážcom vetrov, pretože vietor sa často zvyšuje okolo súmraku.

V Nonnusovej epickej básni *Dionysiaca* je Astraeus predstavený ako veštecký boh, ktorého navštevuje bohyňa Demeter, ktorá sa obáva o budúcnosť svojej dcéry Persefony, pretože na Olympe začala priťahovať značný počet obdivovateľov a obávala sa, že by sa mohla vydať za Hefaistosa. Astraeus ju potom varoval, že Persefonu čoskoro uchváti had a prinesie ovocie z tohto spojenia, čo Demeter veľmi rozrušilo.

## Rodostrom

## Referencie

## Literatúra
* Hard, Robin, *The Routledge Handbook of Greek Mythology: Based on HJ Rose's "Handbook of Greek Mythology"*, Psychology Press, 2004.  ISBN  . Knihy Google .
* Hesiod, *[[Teogónia|Theogony]]*, v *The Homeric Hymns and Homerica s anglickým prekladom Hugha G. Evelyn-Whitea*, Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press ; Londýn, William Heinemann Ltd., 1914. Online verzia v digitálnej knižnici Perseus .
* Hyginus, Gaius Julius, *[[Poeticon astronomicon|De Astronomica]]*, v *The Myths of Hyginus*, edited a preložil Mary A. Grant, Lawrence: University of Kansas Press, 1960. Online verzia na ToposText .
* Nonnus, *Dionysiaca* ; preložil Rouse, WHD, I Books I-XV. Loeb Classical Library č. 344, Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press; Londýn, William Heinemann Ltd. 1940. Internetový archív .
* Smith, William, *Slovník gréckej a rímskej biografie a mytológie*, Londýn (1873). Online verzia v digitálnej knižnici Perseus

Kategória:Grécki bohovia
Kategória:Postavy gréckej mytológie
Kategória:Titani
Mysón

**Mysón**  () môže byť:
* starogrécky mysliteľ, pozri Mysón z Chénai
* starogrécky maliar váz, pozri Mysón (maliar)
 
## Zdroje
Hradisko (Šarišská vrchovina)

**Hradisko** () je vrch v Šarišskej vrchovine, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Fričovce, približne  západne od Prešova. 

## Poloha
Nachádza sa na severozápadnom okraji vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Širocká brázda. Vrch leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Fričovce. Najbližším sídlom je na juhovýchodnom úpätí situovaná obec Fričovce, juhozápadne sa nachádza Široké, severne Šindliar, severovýchodne Štefanovce a východne Hendrichovce. 

## Opis
Hradisko leží v severozápadnej časti Širockej brázdy, na konci rázsochy vedúcej juhovýchodným smerom zo Smrekovice () cez Homôľku () a Príkry hrb (). Severne sa nachádza Suchý vrch (), Červená skala (), Bučie (), Galia () a Mindžová (), východne Končistá hora (), Šarišský vrch (), Jakubovianska hora (), Vtáčia hora () a Ostrý vrch (), južne Zimná hora (), Mestické (), Koľvek (), Za horou (), Kamenčie () a Zadný Moravec () a západne Brezová (), Zvolanská (), Sopková (), Patria (), Nad Bučom (), Smrekovica (), Homôľka () a Príkry hrb (). Severné a východné svahy odvodňuje Kopytovský potok, juhozápadné Kanný potok a južné riečka Svinka, smerujúca do Hornádu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a v jeho blízkosti stojí telekomunikačný stožiar.

### Výhľady
Nevýrazný vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z okolitých odlesnených častí je však vidieť okolité vrcholy Šarišskej vrchoviny a blízke Branisko, no tiež časť Bechurne, Slanských vrchov, Čiernej hory a Volovských vrchov.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný poľnou cestou z blízkej obce Fričovce.

## Referencie

## Pozri aj
* Šarišská vrchovina
* Širocká brázda
* Zoznam vrcholov v Šarišskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Šarišskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Prešov
Kategória:Fričovce
Jennifer Greyová

**Jennifer Greyová** (* 26. marec 1960, New York, New York, USA) je americká herečka, známa z filmu *[[Hriešny tanec]]* (1987). V roku 2010 vyhrala jedenástu sériu televíznej súťaže *[[Dancing with the Stars]]*.

## Detstvo a mladosť
Greyová sa narodila hercovi Joelovi Greyovi a bývalej herečke a speváčke Jo Wilder. Jej starý otec z otcovej strany bol komik a hudobník Mickey Katz.

Navštevovala súkromnú školu na Manhattane – Dalton school, kde študovala tanec a herectvo spoločne s Tracy Pollan.

## Kariéra
Greyová sa herectvu venuje od roku 1979, no jej väčšia rola prišla v roku 1984 vo filme *Červená smršť*. V roku 1986 bola obsadená po boku hercov ako Matthew Broderick, Jeffrey Jones, Alan Ruck a Kristy Swanson vo filme *Voľný deň Ferrisa Buellera*.

V roku 1986 bola obsadená do romantického filmu *[[Hriešny tanec]]*, kde hrala po boku Patricka Swayzeho. Za svoj herecký výkon bola nominovaná na Zlatý glóbus.

V roku 1989 si zahrala vo filme *Vražda na Broadwayi*, ktorý získal priemerné ohlasy od filmových kritikov.

V roku 1995 si zahrala v televíznom filme *V rytme valčíka* po boku Shirley MacLaine, Kathy Bates a Lizy Minnelli. Greyová hosťovala aj v televíznom seriáli *[[Priatelia (seriál)|Priatelia]]*, ale z neznámych príčin jej postavu v ďalších epizódach stvárnila herečka Jana Marie Hupp.

V roku 2002 si zahrala v neúspešnom horore *Rituál*. V roku 2007 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Rebecca De Mornay a Bruce Greenwood v televíznom seriáli *John zo Cincinnati*.

Od roku 2008 do roku 2014 príležitostne dabovala jednu z postáv v animovanom televíznom seriáli *[[Phineas a Ferb]]*.

V roku 2019 hosťovala v televíznom seriáli *[[Klinika Grace]]*. V roku 2022 vydala autobiografickú knihu s názvom *Out of the Corner: A Memoir*.

## Súkromný život
Dňa 5. augusta 1987 Greyová utrpela vážne poranenie krčnej chrbtice pri autonehode v Enniskillene v Severnom Írsku, kde bola na dovolenke s hercom Matthewom Broderickom, s ktorým v tom čase tvorila pár. Ich vzťah držali v tajnosti, no kvôli autonehode sa ich vzťah dostal na verejnosť. Broderick sedel za volantom prenajatého BMW a prešiel do nesprávneho jazdného pruhu, pričom sa čelne zrazil s iným autom, kde sedela matka (63) s dcérou (28). Broderick bol usvedčený z neopatrnej jazdy a dostal pokutu 175 dolárov.

Greyová mala viacero vzťahov, napríklad s hercami Michaelom J. Foxom, Johnnym Deppom, Williamom Baldwinom a vtedajším pobočníkom prezidenta Clintona, Georgeom Stephanopoulosom.

21. júla 2001 sa vydala za herca a režiséra Clarka Gregga. Majú spolu dcéru, narodenú v roku 2001. 3. júla 2020 Greyová a Gregg oznámili, že sa v januári priateľsky rozišli a sú v procese rozvodu. Ich rozvod bol právoplatný 16. februára 2021.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 

## Zdroj

Kategória:Filmové herečky USA
Kategória:Televízne herečky USA
Kategória:Dabingové herečky USA
Kategória:Filmové herečky židovského pôvodu
Kategória:Televízne herečky židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti USA židovského pôvodu
Kategória:Osobnosti z New Yorku
Kategória:Absolventi Dalton School
Škoda Tudor (2002)

**Škoda Tudor** je koncept automobilu ktorý bol predstavený v roku 2002 na autosalóne v Ženeve. Vznikol na objednávku vtedajšieho šéfa technického vývoja Škoda Auto Wilfrieda Bockelmanna pre oddelenie Škoda Design, aby navrhli ďalšie autá mimo vtedy produkovanú trojicu Fabia, Octavia a Superb. Išlo o štvormiestne kupé poháňané šesťvalcovým motorom s objemom 2,8 litra a výkonom 142 kW. Auto nikdy nebolo plánované pre sériovú výrobu, ale iba ako showcar. Dnes sa nachádza v depozitári Škoda Muzeum.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Automobily Škoda
Kategória:Automobilové koncepty
INaturalist

**iNaturalist** je nezisková organizácia a sociálna sieť, postavená na koncepte občianskej vedy. Jej poslaním je pozorovanie, určovanie a mapovanie zemskej biodiverzity, pričom do projektu je okrem vedeckej komunity zapojená aj verejnosť. Dáta získané z pozorovaní (fotografie, zvuk) sa vkladajú do databázy cez webovú stránku alebo z mobilných aplikácií. K následnej expertnej identifikácií organizmov sa okrem odbornej komunity využívajú aj  automatizované nástroje. 

Od roku 2018 využíva iNaturalist ako primárnu taxonomickú referenciu pre cievnaté rastliny, databázy organizácie Plants of the World Online.  

Na základe štatistík bolo v roku 2023 do databáz vložených 41 352 759 pozorovaní, 299 474 druhov, s najväčším zastúpením rastlín (41,7 %), ďalej hmyzu (26,8 %) a vtákov (13,2 %). Webová stránka bola preložená do 81 jazykov. Prevádzkovateľ uvádza, že údaje z databáz sa v tomto roku využili vo viacerých vedeckých štúdiách.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* 

Kategória:Neziskové organizácie
Kategória:Biologické databázy
Kategória:Webové stránky
kategória:Mobilné aplikácie
Kategória:Vzniklo v 2008
Kategória:Občianska veda