open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Katarína Franklová

**Katarína Franklová** (rodená **Sonnenthalová**; pseudonym: **Kathi Frank**; * 11. október 1852, Pezinok – † 1. január 1918, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko) bola významná medzinárodná divadelná herečka devätnásteho storočia pochádzajúca zo Slovenska.

## Životopis
Narodila sa v rodine židovského učiteľa Samuela Sonnenthala. Záujem o divadlo u nej údajne vzbudila návšteva kočovného divadla v rodnom meste v roku 1864. 

Od roku 1871 bola herečkou v berlínskom divadle *Viktoria-Theater*, potom v Postupime, Brémach a potom v rokoch 1872 - 1882 v *Stadttheatri* vo Viedni, pričom v roku 1875 prechodne pôsobila v Burgtheatri vo Viedni, ale z dôvodu osobných sporov sa vrátila do Stadttheatru. Po požiari Stadttheatru účinkovala postupne vždy zhruba rok či dva roky v Hamburgu, v Rige, v *Karlstheatri* vo Viedni a v Stuttgarte, potom v rokoch 1888 - 1899 vo Frankfurte nad Mohanom, v roku 1900 v *Deutsches Volkstheater* vo Viedni a v roku 1901 v *Irving Place Theater* v New Yorku. V čase pôsobenia vo Frankfurte často hosťovala vo významných divadlách v Nemecku, Moskve, Petrohrade atď. S nervovou chorobou sa v roku 1901 vrátila z New Yorku do Viedne, kde potom účinkovala najmä v Burgtheatri. 

Postupne sa vypracovala na herečku stvárňujúcu veľké dramatické postavy svetovej klasiky. V New Yorku hrala napríklad Lady Macbeth, Sapfó, Deboru či Janu z Arku.

## Smrť
[thumb|Hrob Kataríny Franklovej vo [Viedeň|Viedni]]
Zomrela ako 66-ročná, chorá, veľmi chudobná, opustená a zabudnutá na Nový rok 1918 vo Viedni. Pochovaná je v židovskej časti viedenského Centrálneho cintorína.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Heslo v ÖBL (po nemecky)

## Zdroje
*
* Heslo v ÖBL (po nemecky)
* FRANKLOVÁ, Katarína. In: 

Kategória:Osobnosti z Pezinka
Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Divadelné herečky židovského pôvodu
Dvorné divadlo

**Dvorné divadlo** môže byť:
*divadlo na šľachtickom dvore alebo ním financované a spravované, pozri dvorné divadlo (všeobecne) 
*Burgtheater
Okružná trieda

**Okružná trieda** môže byť:
*všeobecne: okružná cesta v podobe triedy, pozri okruh (cesta) a trieda
*vo Viedni: Ringstraße
Celá krásna si Mária

[náhľad|[Panna Mária (autor: José de Madrazo y Agudo podľa Antona Raphaela Mengsa, Real Academia de Bellas Artes de San Fernando)]]
**Celá krásna si Mária** je slovenská kresťanská pieseň na oslavu Panny Márie, matky Ježiša Krista. V Jednotnom katolíckom spevníku je označená číslom 332.

## Text
**1.** Celá krásna si Mária, 

v tebe škvrny nijakej niet; 

dcéra Otca, Matka Syna,

nedaj by nás premohol svet.

[:Slávna Matka Spasiteľa, 

chráň každého ctiteľa.

Celá krásna si, Mária,

v tebe škvrny nijakej niet.:]

**2.** Celá krásna si bez škvrny,

dedičného hriechu viny;

pros u Syna za nás v smútku,

keď v nás znie hlas zlého skutku.

[:A keď život náš sa skloní,

veď nás ta, kde Syn tróni.

Celá krásna si bez škvrny,

dedičného hriechu viny.:]

## Referencie


## Externé odkazy

* Nahrávka piesne na Youtube
* Noty

Kategória:Jednotný katolícky spevník
Kategória:Cirkevná hudba
Kategória:Panna Mária v umení
Kategória:Slovenské piesne
Sľúbili sme si lásku

[náhľad|Zhromaždenie počas [Nežná revolúcia|Nežnej revolúcie]]
**Sľúbili sme si lásku** je slovenská pieseň považovaná za hymnu Nežnej revolúcie, ktorú v roku 1989 napísal Ivan Hoffman.

## Text
**1.** Videli sme tých, ktorí vystierali ruky,

mali ich prázdne a ešte bola tma,

po našich uliciach odvtedy prešli veky,

zobudili sme sa zo zlého sna.

**R:** Sľúbili sme si lásku, sľúbili vravieť pravdu len,

sľúbili sme si vydržať, sľúbili sme si nový deň.

**2.** Tí mladí za nás vystreli prázdne ruky,

za nás boli bití, za naše mlčanie,

po našich uliciach odvtedy prešli veky

a zaznelo zlému posledné zvonenie.

**R:** Sľúbili sme si lásku, sľúbili vravieť pravdu len,

sľúbili sme si vydržať, sľúbili sme si nový deň.

**3.** Vystrime s nimi všetci prázdne ruky,

a bude v nich naša budúcnosť,

na našich uliciach podajme si ruky,

neviery a strachu už ozaj bolo dosť.

**R:** Sľúbili sme si lásku, sľúbili vravieť pravdu len,

sľúbili sme si vydržať, sľúbili sme si nový deň.

## Referencie


## Pozri aj

* Nežná revolúcia

## Externé odkazy

* Nahrávka piesne na Youtube

Kategória:Slovenské piesne
Kategória:Revolučné piesne
Štefan Prokop

**Štefan Prokop** (* 25. september 1941, Galanta – † 22. november 1987, Pezinok) bol slovenský akademický sochár. V meste svojho úmrtia má vlastnú galériu, pôvodne jeho ateliér, v ktorom vytvoril množstvo sochárskych diel a kresieb, ktoré sú dnes vystavené v týchto priestoroch.

## Životopis
Narodil sa v Galante. Po vychodení galantskej základnej školy navštevoval Strednú umeleckopriemyselnú školu v Bratislave (1957 až 1961) a v rokoch 1961 – 1967 VŠVU – figuratívnu tvorbu, ktorú skončil u profesora Štefunku a profesora Jozefa Kostku. Od roku 1968 žil v Pezinku a od roku 1975 tu pôsobil ako slobodný umelec. Venoval sa komornej a monumentálnej sochárskej tvorbe, reliéfu, medajlérstvu a kresbe. Zúčastnil sa niekoľkých sochárskych sympózií v Česko-Slovensku, Bulharsku, Maďarsku a Taliansku. V roku 1984 sa stal nositeľom Grand prix sochárskeho sympózia v talianskom Fanane. V zahraničí vystavoval v Maďarsku, Poľsku, Juhoslávii, Taliansku, Alžírsku a Portugalsku. Pezinčania ho poznajú z dvoch výstav v rodnom dome Jána Kupeckého v rokoch 1970 a 1976. Jeho dielom je aj výzdoba čelnej steny v sobášnej sieni MsÚ v Pezinku. Zomrel v Pezinku dňa 22. novembra 1987. V roku 1988 získal cenu in memoriam Združenia slovenských výtvarných umelcov. Jeho dielo je zastúpené v zbierkach Slovenskej národnej galérie v Bratislave, Galérie hlavného mesta SR Bratislavy, Oblastnej galérie M. A. Bazovského v Trenčíne, galérie F. Studeného v Nitre a napokon v Malokarpatskom múzeu v Pezinku.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj
*

Kategória:Osobnosti z Galanty
Kategória:Slovenskí sochári
Kategória:Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
Katarínina brána

**Katarínina brána** (, , ) je mestská brána v obrannom systéme mesta nachádzajúca sa na ulici Şchei na západnej hranici historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky. Je považovaná za najkrajšiu z brašovských mestských brán.

## Názov
V minulosti sa pre bránu používalo viacero názvov, bola známa ako Porta Superior, Porta Corpus Christi, alebo Porta Sanctae Katharinae. Súčasné meno pochádza od kláštora svätej Kataríny postavenom v roku 1388, ktorý bol v roku 1559 zbúraný.

## Dejiny a charakteristika
Brána bola postavená v renesančnom slohu v roku 1559. Brána bola postavená za účelom prístupu do mesta z tejto strany. Brána bola postavená na mieste, kde už predtým stála mestská brána zo 14., alebo 15. storočia. Pôvodná brána bola drevená, prvýkrát bola zdokumentovaná v roku 1522 a 24. augusta 1526 bola zničená povodňou.

Budova bola poškodená následkom požiarov a zemetrasení v rokoch 1689 a 1738.

Do roku 1820 brána predstavovala jedinú možnosť prístupu z historického centra mesta do miestnej časti Şchei. Toto sa zmenilo po tom, čo bola medzi rokmi 1819 - 1820 zbúraná časť hradieb v okolí brány a brána Străzii Târgul Cailor. Ako obranná brána a súčasť opevňovacieho systému mesta bola budova využívaná do roku 1828, kedy bola časť komplexu brány zbúraná.

Do roku 1953 sa brána využívala ako sklad. Reštaurácie brány prebehli v rokoch 1971 - 1973 a  21. storočí v priebehu roku 2006. Rekonštrukcie mali za úlohu predovšetkým vrátiť bráne jej pôvodný stredoveký výzor. V súčasnosti je budova využívaná pre rôzne výstavy. Venujú sa exhibíciám grafík, obrazov a fotografií od lokálnych aj zahraničnych umelcov, ako aj rôznym tématickým výstavám. Okolie brány je parkovo upravené a tvorí malý dendrologický park.

Brána je dislokovaná na severozápadnej hranici bývalého stredovekého mesta na dnešnej ulici Şchei v blíkosti Şcheiskej brány. Bola jedinou bránou na západnej strane obranného systému hradieb.

Vežovitá stavba brány je obdĺžnikového tvaru a je jedinou súčasťou komplexu brány, ktorý sa zachoval do dnešných čias. V roku 1828 bola totiž časť komplexu brány zbúraná pri výstavbe Şcheiskej brány. Skladá sa z hlavnej veže štvorcového pôdorysu a štyroch menších veží po stranách. Je jedným z najvýznamnejších a najlepšie zachovaných predstaviteľov sedmohradkej renesančnej architektúry. Nad hlavným portálom sú rytiny mestského znaku, mena sudcu Johannesa Benknera a dátum postavenia veže teda 1559. Budova má tri poschodia. Štyri vežičky na vrchole symbolizujú starodávne mestské právo udeľovať trest smrti. Do brány sa vstupovalo cez padací most ponad vodnou priekopou. Brána je opatrená ôsmimi strieľňami. Na bráne je aj rytina letopočtu 1540, ktorej pôvod a význam je nejasný.

## Zaujímavosť
* Munícia pre zbrane používané vo veži bola vyrábaná a dovážaná z Prahy.

## Referencie

Kategória:Stavby v Brašove
Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Veže v Rumunsku
Kategória:Opevňovací systém Brašova
Kategória:Múzeá v Rumunsku
Kategória:Architektúra z 1559
Na krok od neba

***Na krok od neba*** () je taliansky televízny seriál, vysielaný v Taliansku na Rai 1 a Rai HD. Na Slovensku ho vysielal Rozhlas a televízia Slovenska. V prvých sériách hrá Terence Hill hlavnú postavu, Pietra – veliteľa lesnej stráže v alpskom mestečku San Candido, do ktorého prišiel nový komisár, ktorého stvárňuje Enrico Ianniello. Od začiatku štvrtej série je Terence Hill nahradený Danielom Liottim. Ide o prvý televízny seriál, ktorý bol natočený a vysielaný v HD na stanici Rai HD.

## Obsadenie

* Terence Hill – Pietro
* Daniele Liotti –  Francesco Neri
* Enrico Ianniello – Vincenzo Nappi
* Gianmarco Pozzoli – Huber
* Francesco Salvi – Roccia
* Gaia Bermani Amaral – Silvia
* Katia Ricciarelli – Assunta
* Gabriele Rossi – Giorgio
* Claudia Gaffuri – Chiara
* Caterina Shulha – Nataša
* Rocío Muñoz Morales – Eva
* Tommaso Ramenghi – Tommaso
* Alice Bellagamba – Miriam
* Miriam Leone – Astrid
* Giusy Buscemi – Manuela Nappiová
* Pilar Fogliati –  Emma Giorgiová
* Fedez – Fedez

## Epizódy

## Externé odkazy
*  v IMDb (po anglicky)
* Na krok od neba v ČSFD

## Zdroj

Kategória:Talianske akčné televízne seriály
Kategória:Talianske televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 2011
Claudia Gaffuri

**Claudia Gaffuri** (* 27. marec 1985, Albese con Cassano, Taliansko) je talianska divadelná a televízna herečka.

## Filmografia

* 2011 – 2015 – *[[Na krok od neba]]* (Chiara)
* 2012 – *[[The Last Alchemist]]* (Lara)
* 2012 – *[[Paolo Borsellino - I 57 giorni]]* (Fiammetta Borsellino)
* 2011 – *[[Don Matteo]]* (Valeria)
* 2010 – *[[...Alice non lo sa!]]* (Martina)

## Divadelné hry

* 2009 – *O si sa perché si vive o se no è uno scherzo idiota*
* 2009 – *Ogni natura innamorata è matta da morire*
* 2009 – *Noi*, regia di Furio Andreotti
* 2009 – *Le cinque rose di Jennifer*, di Annibale Ruccello
* 2009 – *Lo zoo di vetro*, di Tennessee Williams
* 2006 – *Corridori*, regia Daniele Braiucca
* 2004 – *[[Figarova svadba|Le nozze di Figaro]]*
* 2002 – *[[Cyrano z Bergeracu (dráma)|Cyrano de Bergerac]]*

## Zdroj

Kategória:Talianske televízne herečky
Kategória:Talianski divadelní herci
San Candido

**San Candido** (*Innichen*) je talianske obchodné mesto a obec (*comune*) v Autonómnej provincii Bolzano - Horná Adiža na severe Talianska.

Mesto už tradične každoročne hostí taliansky Medzinárodný sochársky festival snehu.

## Geografia
San Candido sa nachádza v údolí Pustertal na rieke Dráva, približne 80 kilometrov severovýchodne od Bolzana, na taliansko-rakúskej hranici. V októbri 2015 v meste žilo 3312 obyvateľov. 

San Candido hraničí s obcami Toblach, Innervillgraten (Rakúsko), Sexten a Sillian (Rakúsko). 

## Dejiny
Mesto je domovom Innichenského opátsva, ktoré tu bolo založené koncom 8. storočia, keď patrilo kniežaciemu biskupstvu Freising. Opástvo samo o sebe bolo zrušené v roku 1785, zatiaľčo súsediace majetky pojalo Tirolské grófstvo po mediatizácii v roku 1803. V súlade s Saintgermainskou zmluvou sa v roku 1919 San Candido stalo súčasťou Talianska. Mesto je doteraz sídlom františkánskeho kláštora.

V San Candide sa odohráva taliansky seriál Na krok od neba.

### Erb
Znak San Candida zobrazuje striebornú vežu s ghibellinskými merlonmi na dvoch úrovniach s portálom a padacími mrežami. Nado dvermi sa nachádza erb, ktorý vyobrazuje hlavu Maura korunovanú s čelenkou obklopenú azúrovou farbou. Tento druh reprezentácie poukazuje na to, že mesto bolo pod vládou biskupov z Freisingu, ktorí kedysi vlastnili veľké plochy územia pri meste. Erb bol udelený kráľom Albrechtom I. Habsburským v roku 1303.

## Obyvateľstvo

### Jazykové zloženie
Podľa sčítania ľudu v roku 2011 rozprávalo v meste 85,06% obyvateľstva nemecky, 14,64% taliansky a 0,30% ladinsky ako svojím prvým jazykom.

## Partnerské mestá
*  Freising, Nemecko; od roku 1969

## Referencie

*

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka mesta (po nemecky a po taliansky)

Kategória:Mestá v provincii Bolzano
IPod classic

**iPod Classic** je multimediálny prehrávač od firmy Apple. Je súčasťou rodiny iPod. Ide o jediný prehrávač od Applu, ktorý používa ako pamäťové médium hard disk a vďaka tomu dosahuje najvyšších kapacít. V túto chvíľu ako jediný využíva typické ovládacie koliesko "*Click Wheel*". Má svoj špeciálny firmware, teda nepoužíva iOS. Dokáže prehrať ako zvukové, tak aj video súbory. Systém obsahuje aj hry ktoré však už nemožno ďalej doinštalovávať. Farebný displej sa začal používať s príchodom iPodu classic 4. generácie a to až v jeho "prémiovej" verzii Photo, až do štvrtej generácie bol displej monochromatický. Celkovo bolo vydaných 6 generácií. Posledná (6. generácia) sa predávala v striebornej a čiernej variante. Celkovo ide o prvý iPod, ktorý sa začal predávať už v roku 2001 so sloganom "tisíc skladieb vo tvojom vrecku". V priebehu, keď bola 4. generácia aktuálna, z nej vznikli ďalšie modely, a to "photo" a "color" (priniesli farebný displej, pretože 1G - 4G mali čiernobiely displej). Apple 9. septembra 2014 prestal iPod classic oficiálne predávať, bez uvedenia priameho nástupcu.

iPod 6. generácie z 160 GB pamäte, sa tak stal iPodom s najväčším úložiskom v histórii, zároveň tu bol naposledy použitý 30pinový Apple konektor a ovládacie koliesko *Click Wheel*.

## Modely

## Referencie

Kategória:Hudobné prehrávače
Kategória:Hardvér firmy Apple
Zumberg

**Zumberg** alebo **Sumberg** je zaniknutá banícka osada, ktorá sa rozprestierala v oblasti severne alebo východne od Psychiatrickej nemocnice Philippa Pinela v Pezinku. Podľa tradície bola predchodcom mesta Pezinok. 

Prvýkrát sa spomína v roku 1274 ako *Simperg* alebo *Symberg*. Neskôr sa spomína v roku 1287 ako *Sumbergh*. Podľa najnovších historicko-archeologických výskumov sa predpokladá, že osada uvedená v kráľovskej listine ležala ešte vyššie v horách. Zumberg, ležiaci severne od Pinelovej nemocnice sa spomína v listinách z 14. až 15. storočia a zanikol niekedy po roku 1475. V roku 1509 sa už Zumberg medzi dedinami, patriacimi Pezinskému hradu nespomína. Z osady sa dlhší čas zachoval len kostol, ktorý dala začiatkom druhej polovice 17. storočia opraviť a obnoviť Eleonóra Harrachová, manželka Mikuláša Pálffyho. Kostol bol dokončený v roku 1661 s v roku 1699 bol obkolesený kamenným múrom. Pri kostole bol tiež cintorín, ktorý až do roku 1740 používali aj obyvatelia Cajly. Kostol bol zbúraný až po roku 1824 a dnes je jediným svedectvom existencie osady Zumberg socha Krista Pána, ktorý sa nachádza v tesnej blízkosti bývalého kostola.

Na mieste zaniknutej baníckej osady postavili v roku 2010 členovia baníckeho spolku kaplnku, resp. božie muky, svätého Klimenta – patróna baníkov.

## Referencie

## Zdroj
* Banský náučný chodník na stránke mesta Pezinok 

Kategória:Zaniknuté obce na Slovensku
Kategória:Pezinok
Kategória:Banské sídla na Slovensku
Smylovsko-pálfiovská kúria

**Smylovsko-pálfiovská kúria** (starší pravopis: *Smylovsko-pálffyovská kúria*), často označovaná ako **Grinfeld** alebo **Grünfeld** (**dvor**) (na starých mapách aj ako **Motsch majer** alebo **Mocs majer**), je pôvodne goticko-renesančná kúria pravdepodobne z 1. polovice 16. storočia nachádzajúca sa v Grinave v historickej mestskej časti Pezinka. Vyznačuje sa mohutnými kamennými murivami so zachovanými ranorenesačnými oknami, aj klenbami. Nachádza sa v areáli, ktorý je spolu s kúriou a priľahlými budovami opustený a zničený vandalmi. Hrozilo jej zbúranie, avšak v októbri 2022 o ňu mesto prejavilo záujem. Na rokovaní Mestského zastupiteľstva 6. októbra 2022 v Pezinku bola uznesením č. 1-245-255 schválená suma 800-tisíc eur a 20. októbra bola podpísaná zmluva na prevod majetku kúrie od doterajšieho majiteľa mestu.

## História
Prvé písomné zmienky o kúrii sú z roku 1522. Kúria bola unikátna najmä tým, že plnila úlohu šľachtického sídla, ale mala i hospodársku funkciu, keďže priamo v kúrii bol mlyn aj pivovar. Grinavský majer mali vo vlastníctve šľachtici ako Smyl (1522), Saghy (1551), Istvanffy (1588), Draškovič, Kerekeš (1612), Peterffy (1699) či Pálfi (1846).

V 18. storočí bolo súčasťou kúrie aj 5 stajní, z ktorých 3 vlastnil pivovarník a 2 mlynár.

V prvej polovici 19. storočia bola kúria znovu prestavaná na obytnú a býval v nej zástupca pálfiovských panstiev.

Kúria bola niekoľkokrát prestavaná, najmä v druhej polovici 20. storočia, kedy budovu využívalo Jednotné roľnícke družstvo (JRD). V jednej časti majera bola dokonca aj liaheň kačíc.

V roku 2008 ju od mesta Pezinok odkúpila súkromná spoločnosť, ktorá tu plánovala prevádzkovať gastronomicko-vinárske zariadenie spojené s ubytovaním a ďalšími službami.

## Architektúra
náhľad|Kúria v roku 2017
Kúria je v tvare písmena „L“, hlavné krídlo má tri podlažia s rozsiahlymi klenutými pivničnými priestormi.

Bočné krídlo kúrie je dvojpodlažné. V tejto časti bol kedysi aj mlyn, tieklo tadiaľ aj koryto vtedajšieho potoka. Z pôvodného mlynu sa nič nezachovalo.

Významnou časťou kúrie je suterén. Priečkami je delený na tri priestory s valenými klenbami.

Obvodové múry sú spevnené vloženými drevenými trámami. Reprezentatívnu úroveň kúrie v jeho obytnej časti dokumentujú aj okná palácového typu.

Pred fasádou bočného krídla sa nachádza výrazný prvok kúrie – veža s tvarmi odvodenými od windsorskej novogotiky, ktorá bola pristavená na prelome 19. a 20. storočia.

## Referencie

## Externé odkazy
* Smylovsko-pálfiovská kúria - na stránke grinava.com
* Smylovsko-Pálffyovská kúria - na stránke pamiatkynaslovensku.sk

Kategória:Kúrie na Slovensku
Kategória:Stavby v Pezinku
Pendro

**Pendro** je kurdská dedina v irackom Kurdistane, nachádza sa v provincii Arbíl, v blízkosti hraníc s Tureckom. Nachádza sa približne 15–18 km severne od mesta Barzan. Pendro má viac ako 2540 obyvateľov.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Pendro  Oficiálna webová stránka 
* Arbíl Guvernorát

Kategória:Sídla v Iraku
Kategória:Arbíl (guvernorát)
Veľkopoľská vrchovina

**Veľkopoľská vrchovina** je geomorfologickou časťou Rázdiela, podcelku pohoria Tribeč. Leží vo východnej časti podcelku, v širšom okolí obce Veľké Pole, podľa ktorej je pomenovaná.

## Polohopis
Územie sa nachádza na východnom okraji pohoria Tribeč a zaberá východnú časť podcelku Rázdiel. V centrálnej časti vrchoviny sa nachádza Veľké Pole, na južnom okraji Jedľové Kostoľany a na severnom Radobica. Na západe a severe susedia časti materského podcelku, Skýcovská vrchovina a Kolačnianska brázda, severovýchodne sa nachádza pohorie Vtáčnik, konkrétne podcelok Vysoký Vtáčnik a časti Vígľaš a Župkovská vrchovina. Južným smerom nadväzuje Pohronský Inovec a jeho podcelky Vojšín a Lehotská planina. 

Poloha na rozhraní troch krajov spôsobuje, že aj vodné toky z rôznych oblastí Veľkopoľskej vrchoviny prináležia rôznym povodiam. Severné oblasti patria do povodia Nitry, kde smerujú prítoky Oslianskeho potoka (napr. Banský potok), strednú časť v povodí Hrona odvodňujú prítoky Kľaku (napr. Píľanský, Čierny a Tomov potok). Južné časti patria do povodia Žitavy.

Centrálnou časťou vedie obcou Veľké Pole cesta II/512, spájajúca Ponitrie (Oslany) a Pohronie (Žarnovicu).

## Chránené územia
Stredná a severná časť Veľkopoľskej vrchoviny patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, južná polovica je z nej vyňatá. Osobitne chránené územia sa tu nevyskytujú, iba na západnom okraji susedí národná prírodná rezervácia Sokolec.

## Turizmus
Turisticky atraktívne sú z centrálnej časti ľahko dostupné lokality v blízkosti obce Veľké Pole, v južnej časti okolie Jedľových Kostolian. Z južného smeru vedie atraktívna  červeno značená Ponitrianska magistrála, smerujúca z Veľkého Tribča cez Hrušovský hrad do Jedľových Kostolian. Následne prechádza *Brezovým štálom* a rázcestím *Penhýbel* do Veľkého Poľa, odkiaľ pokračuje cez *Suchú horu* na Vtáčnik ().

## Referencie

## Pozri aj
* Rázdiel
* Tribeč
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Tribeč
Kategória:Vrchoviny na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Hydria

[náhľad|Čiernofigúrová hydria, cca [530 pred Kr., zobrazuje ženy či mladé dievčatá naberajúce vodu do keramických hydrií pri studni. Tie, ktoré sa dívajú doľava, práve prichádzajú a tie, otočené opačne, odchádzajú so svojimi hydriami naplnenými vodou. Martin von Wagner Museum, Würzburg]]
**Hydria** () je typ starogréckej nádoby.
 
Hydria (od slova hydór – voda), veľký vydutý džbán s tromi uchami (dvomi malými horizontálnymi na nosenie, jedným veľkým vertikálnym na naberanie a nalievanie), bola nádoba na prepravu vody. Grécke ženy ich s vodou položili (niekedy s mäkkou podložkou) na hlavu alebo na rameno, prázdne ich niesli na hlave poležiačky.
 
Kým sa bohato zdobených hydrií, najskôr čiernofigúrových potom červenofigúrových, zachovalo viac, obyčajných, v minulosti početnejších a častejšie používaných, je menej (zachovali sa len fragmentárne). Zdobené hydrie sa zrejme používali pri zvláštnych príležitostiach, napríklad na sympósiach, kde nimi dolievali vodu do kratéra, aby zriedili víno (najmä v helenistickom období nádherne maľované keramické výrobky nahradzovali aj kovové nádoby). 

V múzeách (aj v súkromných zbierkach) je mnoho hydrií zdobených s veľkou remeselníckou zručnosťou. Ich maľby často zobrazujú ženy naberajúce do nich vodu z verejných fontán (tieto umelé nádrže alebo kašny na pitnú alebo úžitkovú vodu, sú archeologicky doložené, napr. v Aténach) alebo ako ich naplnené vodou prenášajú na hlavách. Takéto maľované scény nám dávajú neoceniteľný pohľad do každodenného života v starovekom Grécku. 
 
Helenistickú hydriu typu *Hadra* používali ako kremačnú urnu.
       
## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Železničná stanica Ľubochňa

**Železničná stanica Ľubochňa** je železničná stanica v Ľubochni. Leží na trati Žilina – Košice. Je elektrifikovaná jednosmernou sústavou 3 kV.

## Dejiny
V rokoch 1903 – 1904 bola do Ľubochnianskej doliny vybudovaná elektrifikovaná úzkorozchodná železnica, ktorá bola v prevádzke do roku 1965. Táto trať sa na Košicko-bohumínsku železnicu pripájala v železničnej stanici Ľubochňa.

## Doprava
Stanica má 4 dopravné a jednu manipulačnú koľaj. Na stanici sa nenachádza pokladňa ZSSK. V roku 2016 bola zatvorená čakáreň na stanici, otvorená je na požiadanie výpravcom.

## Referencie

## Externé odkazy
* Stanica na stránke VLAKY.NET

Ľubochňa
Kategória:Ľubochňa
Kategória:Doprava v okrese Ružomberok
Kategória:Stavby v okrese Ružomberok
HomePod

**HomePod** je inteligentný reproduktor spoločnosti Apple Inc.. Bol pomenovaný podľa populárneho radu prehrávačov iPod a je to v poradí druhý reproduktor, ktorý Apple za svoju históriu predstavil. Prvým bol reproduktor z názvom iPod Hi-Fi. Prvébol oznámenie sa konalo 5. júna 2017 na konferencii Apple WWDC a vydanie bolo naplánované na december 2017, ale neskôr bol odložený na začiatok roku 2018. Pôvodne bol predaj spustený najprv v Austrálii, Veľkej Británii a USA, dostupný v dvoch farbách: biela a vesmírna šedá. Dňa 23. januára 2018 spoločnosť Apple oznámila, že HomePod bude k dispozícii na predbežné objednávky 26. januára a prvé objednávky začnú prichádzať 9. februára 2018. Reproduktor je podobný iným inteligentným zariadeniam ako napríklad Amazon Echo alebo Google Home.

## Špecifikácia
Reproduktor podporuje technológiu AirPlay 2 a používa osobnú asistentku s názvom Siri. V hornej časti zariadenia je zobrazený dynamický tvar charakteristickej krivky, keď je Siri aktivovaná. Ponúka sedem vysokofrekvenčných výškových reproduktorov, každý s vlastným zosilňovačom a basový reproduktor smerom nahor. Softvér manipuluje so zvukom, tak aby sa využila akustika miestnosti pre lepšiu kvalitu zvuku. To znamená, že nasmeruje zvuk na to správne miesto podľa toho kde v miestosti je položený. Ďalej ponúka šesťmiestne pole mikrofónov pre vzdialené aktivovanie Siri a funkciu priestorové snímanie. Tiež využíva interný nízkofrekvenčný kalibračný mikrofón pre automatickú korekciu basov.

## Referencie

* 
## Iné projekty

Kategória:Hardvér firmy Apple
Bulharský chrám svätého Mikuláša (Konstanca)

**Chrám svätého Mikuláša** (), známy aj ako **Bulharský chrám svätého Mikuláša** ()  je pravoslávny chrám pôvodne pod patronátom Bulharskej pravoslávnej cirkvi a dnes Rumunskej pravoslávnej cirkvi z prelomu 19. a 20. storočia,  nachádzajúci sa na ulici strada Șonțu Maior 7 v historickom centre mesta Konstanca v konstanckej župe v Dobrudži v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika a dejiny
Ku koncu 19, storočia žila v Konstanci pomerne veľká bulharská komunita, ktorá požiadala príslušné úrady o povolenie na stavbu vlastného pravoslávneho chrámu. Požiadavka bola zaznamenaná 8. októbra 1898 a bolo jej vyhovené. Bulharská komunita bola prvýkrát zaznamenaná v roku 1873, kedy založila oficiálny spolok pod názvom Jednota (). Spolok bol zalozený miestnymi bulharskými obchodníkmi, remeselníkmi a záhradníkmi. Chrám bol postavený medzi rokmi 1898- 1900.

Budova bola postavená v štýle rumunských pravoslávnych chrámov, ale všetky texty namaľované na stenách boli v bulharčine.

Po roku 1940 došlo k výraznému zmenšeniu bulharskej komunity v meste a chram sa tak dostal pod patronát Rumunskej pravoslávnej cirkvi. Medzi rokmi 1941 - 1946 chrám plnil úlohu mestského katedrálneho chrámu, keďže katedrála svätých Petra a Pavla bola vážne poškodená pri bombardovaní mesta. V týchto rokoch došlo aj k reštaurácii interiéru, kedy boli bulharské nápisy nahradené rumunskými. Popri zmene nápisov boli reštaurované aj všetky maľby v kostole a radnicou v Konstanci bol za týmto účelom najatý slávny chrámový maliar Ion Musceleanu.

Od roku 1961 z dôvodu demolície miestneho evanjelického kostola využívala po dobu viac ako 10 rokov chrám na bohoslužby miestna protestantská komunita.

Medzi rokmi 1975 - 1987 sa v chráme konali bohoslužby len jedenkrát do roka na chrámový sviatok 6. decembra.  Pravidelne sa bohoslužby opäť začali konať od 6. decembra 1987.

V roku 1998 boli reštaurované fresky v chráme bukureštskými maliarmi Mihailom Fordeaom a Florinom Vladom.

Dnes je chrám plne funkčný s pravidelnými bohoslužbami. Ostal pod patronátom Rumunskej pravoslávnej cirkvi, ale je zároveň ústredným miestom v roku 1996 obnoveného bulharského spolku Jednota.

## Galéria

CON-2015-BisericaBulgara02.jpg|Detailný pohľad na veže chrámu
SfNicolaeVechi Constanta.JPG|Pohľad na zadnú časťchrámu


## Referencie

Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Architektúra z 1900
Kategória:Stavby v Konstanci
Kategória:Pravoslávne katedrály v Rumunsku
Kategória:Pravoslávne kostoly v Rumunsku
Kategória:Kostoly zasvätené svätému Mikulášovi
Atopia

náhľad|Atopická dermatitída
**Atopia**, pochádza z gréckeho slova *atopos*, znamená zvláštny, cudzí. Dej, ktorý prebieha atypicky.  

Charakteristikou atopického ekzému je zvýšená citlivosť slizníc dýchacieho a tráviaceho traktu a kože voči látkam z prostredia, ktoré sa vyskytujú v našom okolí. Látky sa dostávajú do organizmu, kde sa stretávajú so zvýšenou reakciou imunitného systému. Atopik tvorí proti týmto alergénom protilátky. Atopia sa vyvinie, ak sa k nej pridá nepriaznivý alergén. Vyskytne sa alergická nádcha, priedušková astma, zápal spojiviek, atopický ekzém. Atopia je dedičná, ak už jeden z rodičov je atopik, predpoklad atopického ekzému u dieťaťa je 50-60%. Ak majú chorobu obaja rodičia, dieťa môže mať atopiu až na 80%.

## Atopická dermatitída
Atopická dermatitída je ekzém najviac vyskytujúci sa ako kožné zápalové ochorenie u detí, toto ochorenie má približné 3% dospelej populácie. Má veľký význam diagnostikovať túto chorobu včas a podať potrebnú liečbu, aby sa predišlo šíreniu.  

Príznaky atopickej dermatitídy: koža je suchá, na pokožke vznikajú praskliny, cez ktoré sa do tela dostávajú alergény zrýchlene. K príznakom patria pupence, opuch, začervenanie, mokvanie a svrbenie kože. 
Liečba atopického ekzému: choroba sa nedá vyliečiť liekmi, príznaky sa však dajú zmierniť, ale aj úplne potlačiť. Vyžaduje to však veľa trpezlivosti a starostlivosti. Je potrebné zvoliť správnu životosprávu, navštevovať lekára a neporušovať opatrenia. Na liečbu sa používajú krémy a mastičky na hydratáciu pokožky, taktiež prípravky do kúpeľa, užívajú sa antihistaminiká, kortikosteroidy.

## Atopický ekzém
Ak sa na atopický ekzém dostane pleseň z rodu Trichophyton, atopický ekzém sa ešte viac rozšíri. Môžu sa prejaviť aj alergické reakcie v dôsledku kvasiniek rodu Pityrosporum ovale. Kvasinka je v podstate komenzál, čo znamená, že pre zdravú pokožku nemá nepriaznivý vplyv. Zápal však pôsobí aj na imunitu a teda aj na tieto kvasinky. Rozoznávame aj kvasinky z rodu  Candila, ktoré spôsobujú alergické reakcie pokožky pri ekzéme.

## Pozri aj
* Anafylaxia
* Alergia
* Potravinová alergia

## Referencie


Kategória:Alergie
Kategória:Imunitný systém
Kategória:Choroby kože
Bazár (Orient)

[náhľad|Bazár v [Kášáne v Iráne]]
**Bazár** (z perz. *bāzār*trh) je trhovisko (príp. celá príslušná ulica alebo štvrť) v krajinách Orientu, obyčajne v podobe krytej tržnice resp. obchodného domu.

Do stredo- a západoeurópskeho priestoru sa tento pojem dostal v súvislosti s krytými tržnicami známymi najmä z Osmanskej ríše. Takéto tržnice mali spravidla štvorcový pôdorys a obchody, sklady a dielne boli sústredené pozdĺž jednej či niekoľkých zastrešených galérií okolo otvoreného alebo krytého nádvoria. Bazár bol nevyhnutnou súčasťou orientálneho mesta, pričom vo väčších mestách bolo viac bazárov.

## Referencie

## Pozri aj
* fórum (námestie)

## Iné projekty

Kategória:Stavby
Kategória:Islamská kultúra
Ciglianske predhorie

**Ciglianske predhorie** je geomorfologickou časťou Prievidzskej kotliny, podcelku Hornonitrianskej kotliny. Leží vo východnej polovici podcelku, východne od Prievidze a Novák.

## Polohopis
Územie sa nachádza na východnom okraji centrálnej časti Hornonitrianskej kotliny a zaberá pás prechodného územia medzi pohorím Vtáčnik a rovinatou časťou podcelku Prievidzská kotlina. Tiahne sa od severu, približne od mestskej časti Prievidze, Hradec, južným smerom po Kamenec pod Vtáčnikom. Východný okraj lemuje Vysoký Vtáčnik, podcelok pohoria Vtáčnik, zvyšok Ciglianskeho predhoria obkolesujú podcelky Hornonitrianskej kotliny. V severnej časti je to Handlovská kotlina, západným smerom nadväzuje materská Prievidzská kotlina a juhozápadný okraj vymedzuje Oslianska kotlina. 

Územie patrí do povodia Nitry a všetky vodné toky smerujú do tejto rieky, hoci v severnej časti prostredníctvom Handlovky. Najvýznamnejšími vodnými tokmi sú Mraznica a Hradecký potok v severnej časti, Ciglianka v strednej časti a Lehotský potok v južnej časti.

Ciglianske predhorie je napriek skutočnosti, že ide z veľkej časti o poddolované územie (Hornonitrianske bane Prievidza), pomerne husto osídlenou oblasťou. V severnej časti zasahujú mestské časti Prievidza V. Štvrte (Hradec, Veľká Lehôtka a Malá Lehôtka), južným smerom nasledujú obce Sebedražie, Cigeľ, Lehota pod Vtáčnikom, Podhradie a na južnom okraji Kamenec pod Vtáčnikom. Všetky obslužné komunikácie, vedúce do týchto sídiel, sa napájajú na západne prechádzajúcu cestu I/64, smerujúcu Ponitrím z Partizánskeho do Prievidze.

## Chránené územia
Okrajová oblasť Hornonitrianskej kotliny sa juhovýchodným okrajom dotýka Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, do ktorej však nepatrí. Osobitne chránené územia sa v tejto časti kotliny nenachádzajú, na východnom okraji leží prírodná pamiatka Sivý kameň.

## Turizmus
Východná časť Hornonitrianskej kotliny je výrazne poznačená ťažbou hnedého uhlia, preto je toto územie mimo záujmu turistov. V rámci Ciglianskeho predhoria sa to týka jeho strednej časti, severná a južná časť nie je ťažbou poznačená a tvorí zázemie výstupov na hrebeň Vtáčnika. V časti Prievidza V. Štvrte sa nachádza niekoľko archeologických nálezísk, v Sebedraží je unikátny Hornonitriansky banský skanzen a nad Podhradím hrad Sivý kameň. 

### Turistické trasy
* po  žlto značenom chodníku:
** z Prievidze cez Veľkú Lehôtku na Veľký Grič () 
** z Podhradia na Jarabú skalu ()
** z Kamenca pod Vtáčnikom na rázcestie *Sekaniny* s pokračovaním po  modrej na Vtáčnik ()
* po  zeleno značenom chodníku:
** z Prievidze cez *Púšť* a *Uhlisko* do Handlovej
** z Lehoty pod Vtáčnikom na Malú Homôľku ()
** z Cigľa na rázc. *Krížkovce* s pokračovaním po  žltej na Veľký Grič () 
* po  modro značenom chodníku z Cigľa na rázc. *Dierovce* (napojenie na  Ponitriansku magistrálu)

## Referencie

## Pozri aj
* Prievidzská kotlina
* Hornonitrianska kotlina
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Hornonitrianska kotlina
Kategória:Predhoria na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Eschara

náhľad|Eschara, cca 375 – 325 pred Kr., Archeologické múzeum Kerameikos (Atény)
**Eschara** () je typ starogréckej nádoby.
 
Eschara, plochá okrúhla panvica s nižším alebo vyšším podstavcom, bola kuchynská nádoba na pečenie (väčšinou mäsa). Niektoré exempláre mali držiaky na kovové špajle (na ktorých mohlo byť pri pečení napichnuté mäso nad uhlíkmi v eschare alebo mohli slúžiť ako podpera). Iné mali vyšší valcovitý tvar. Ich priemerná šírka bola 50 cm a výška 20 cm. Mohli byť doplnené aj inými kuchynskými zariadeniami, ako napríklad prenosnou „*rúrou*“ na pečenie. Zdrojom energie na prípravu jedla bol otvorený oheň alebo žeravé uhlíky.
        
## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
IPod Hi-Fi

**iPod Hi-Fi** je stereo systém, ktorý bol vyvinutý spoločnosťou Apple Inc. Reproduktory boli predstavené 28. februára 2006 pre použitie zo zariadením iPod. Apple predával svoje reproduktory za cenu 349 $, táto cena bola nemenná až do zrušenia 5. septembra 2007.

## Kompatibilita
Dokovacie stanice iPod Hi-Fi mohli byť pripojené iba k niektorým modelom iPod. Tento stereo reproduktor sa dodával s adaptérmi tretej generácie (20 GB, 40 GB), štvrtej generácie (20 GB, 30 GB, 40 GB, 60 GB, špeciálne vydanie U2) a piatej generácie (30 GB, 60 GB, 80 GB) iPodov, a prvou a druhou generáciou prehrávača iPod nano. iPod shuffle nemá konektor na dok, a tak sa mohol pripojiť iba k audio-in portu a nebolo ho možné nabíjať pomocou samotného reproduktora. S výnimkou iPod shuffle, je iPod Hi-Fi možné použiť so všetkými iPodmi s dock konektorom, ale nabíjať sa budú iba iPody, ktoré podporujú nabíjanie FireWire.

## Pozri aj
* HomePod

## Referencie

* 

Kategória:Hardvér firmy Apple
Neologická synagóga (Brašov)

**Neologická synagóga** (, ) v Brašove je budova synagógy zo začiatku 20. storočia, nachádzajúca sa na ulici strada Poarta Şchei v historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

## Charakteristika a dejiny
Podľa historických údajov existovala židovská komunita v Brašove už v roku 1807, oficiálne však existovala od roku 1826. V roku 1877 sa komunita rozdelila na neologických a ortodoxných veriacich.

Budova bola postavená pre komunitu židovských veriacich neologického rítu v Brašove na základe plánov maďarského architekta Leopolda Baumhorna v rokoch 1899 - 1901. Oficiálne otvorenie synagógy prebehlo 20. augusta 1901.

V rámci synagógy existovala pre brašovskú židovskú komunitu aj košér reštaurácia a zdravotnícke stredisko.

V priebehu druhej svetovej vojny v roku 1941 v období represií voči židovskému obyvateľstvu bola synagóga vážne poškodená a neskôr musela byť zrenovovaná. Samotné represie však boli miernejšie než na iných miestach Európy. Brašovským Židom nehrozili deportácie a boli v Brašove v relatívnom bezpečí, samotné represie sa týkali vylúčenia z verejného a ekonomického života, označenia a nemožnosti vykonávať niektoré povolania.

V roku 2001 pri príležitosti sto rokov od dokončenia výstavby a otvorenia bola synagóga kompletne reštaurovaná.

Synagóga je postavená v historickom centre Brašova na ulici Poarta Şchei ako trojloďová bazilika v maurskom neogotickom slohu, pričom na rámoch dverí a okien sa nachádzajú elementy pripomínajúce gotický a románsky sloh. Celková zastavaná plocha synagógy dosahuje až 657 m². Stavba bola dokončená v auguste 1901, v roku 1915 boli na fasádu budovy pridané niektoré secesné prvky. Budova získala štatút kultúrnej historickej pamiatky v roku 2004.

Po druhej svetovej vojne väčšina brašovskej židovskej komunity emigrovala do vtedajšej Palestíny, synagóga je ale aj dnes otvorená zvyšným židovským veriacim v Brašove. Okrem svojho účelu ako náboženského svätostánku, dnes budova funguje ako historický monument a je prístupná turistom.

## Iné projekty

## Referencie

Kategória:Synagógy v Rumunsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Kategória:Stavby v Brašove
Kategória:Architektúra z 1901
Brašov
Kostol svätého Antona Padovského

**Kostol svätého Antona Padovského** alebo **kostol svätého Antona Paduánskeho** môže byť:

na Slovensku:
* Kostol svätého Antona Paduánskeho (Báč)
* Kostol svätého Antona Paduánskeho (Košice)

v Česku:
* Kostol svätého Antona Padovského (Prašivá)

v Rumunsku:
* Kostol svätého Antona Padovského (Konstanca)

Anton Padovský
Krušičova kúria

**Krušičova kúria** (v minulosti *Perghauz*, *Berghaus*, *Eckhaus*) je renesančná kúria v historickom centre mesta Pezinok na Radničnom námestí číslo 9. V rokoch 2007 až 2008 prešla rekonštrukciou. V súčasnosti v nej sídli Sociálna poisťovňa, časť okresného úradu, vinotéka, pekáreň a večierka. Na jej nádvorí sa usporadúvajú rôzne kultúrne podujatia

## História
Kúria je už ako „Perghauz“ spomínaná v listine z roku 1425. Vtedy išlo o nárožný dvojpodlažný kamenný dom, ktorý bol približne štvorcového pôdorysu. 

Budova do sedemnásteho storočia patrila vždy aktuálnym majiteľom panstva a hradu. Vlastnil ju aj Ján Krušič z Lepoglavy, ktorý bol v rokoch 1575 až 1580 záložným pánom mesta a panstva. Postupne sa rozširovala a v 17. storočí sa približovala k svojej dnešnej podobe, kedy už predstavovala reprezentatívne šľachtické sídlo. 

Po Krušičovej smrti sa stal majiteľom kúrie kráľ a v roku 1615 sa po zámene stala majetkom mesta. Slúžila pre rôzne potreby mesta, najmä ako obecný dom a ubytovňa pre vojsko. Po roku 1634 v nej mali svoje modlitebne aj pezinskí evanjelisti. Mesto Pezinok sa v roku 1871 stalo sídlom Kráľovského okresného súdu.
 
Začiatkom dvadsiateho storočia bola budova prestavaná a získala súčasný ucelený architektonický výraz. Vtedy slúžila potrebám súdu, pretože ju mesto Pezinok v roku 1925 darovalo československému eráru. Mesto však naďalej malo možnosť využívať pivničné priestory budovy ako svoje mestské vínne pivnice.

## Architektúra
Je to nárožná stavba, pričom jej hlavná fasáda je orientovaná smerom do námestia. Má štvorkrídlovú dispozíciu, s obdĺžnikovým vnútorným nádvorím a je podpivničená. Stavba je dvojpodlažná s výnimkou východného krídla, ktoré má len jedno zvýšené poschodie. 

Výrazným architektonickým prvkom v juhovýchodnom rohu nádvoria je hmota preskleného moderného schodiska. Strechy severného a západného krídla sú sedlové a v ich prepojení je valba. Strecha južného krídla, ktorá sa dotýka susednej budovy, je pultová. Strechy sú zobytnené a presvetlené strešnými oknami.
 
Hlavné, severné krídlo je na prízemí rozdelené prejazdom, v ktorom sa nachádza aj vstup do pivnice pod ľavou časťou tohto krídla. Ide o najstaršiu gotickú časť budovy. Pivnice sa tiež nachádzajú pod celým východným krídlom a sú zaklenuté valenými klenbami, ako aj v miestnosti na prvom podlaží severného a východného krídla. Ostatné stropy sú rovné. Stavba má jednoduché fasády. 

Okná a dvere majú obdĺžnikový tvar a sú zvýraznené mierne predstúpenými paspartami, ktoré ich buď lemujú po obvode, alebo ich spájajú do dvojíc, trojíc a štvoríc. 

Zvislo fasádu rozdeľujú lizény a vodorovne soklový pás, rímsy a lizénový pás pod strechou. V budove sa nachádzajú aj viaceré hodnotné historické prvky, napríklad gotické murivá s interiérovými a exteriérovými omietkami, goticko-kamenné prvky, renesančné omietky, barokové výmaľby a iné.

## Referencie

## Literatúra
* 

## Zdroj
* Krušičova kúria na pamiatkynaslovensku.sk

Kategória:Kúrie na Slovensku
Kategória:Stavby v Pezinku
Kategória:Renesančné stavby na Slovensku
Exaleiptron

[náhľad|Čiernofigúrový trojnohý exaleiptron, cca 580 – 570 pred Kr. [Musée du Louvre]]
**Exaleiptron** () je typ starogréckej nádoby.
 
Exaleiptron (od slovesa „*namazať, natrieť*“), okrúhla keramická nádoba bez úch na jednej alebo troch vyšších nohách s vekom, bola nádobou na parfumované tekutiny a masti v ženských spálňach. V starovekom Grécku boli parfumy spravidla oleje aromatizované voňavými kvetmi (bylinkami) a používali sa na telo alebo vlasy. Exaleiptron patril aj medzi pohrebné nádoby, určené ako dar pre zosnulé ženy.
 
Nádoba je známa aj pod názvom plémochoé či kóthón, aj keď sa väčšina znalcov na tom nezhoduje. Názov exaleiptron pri tejto forme nádoby je už všeobecne uznaný a uprednostňuje sa pred inými termínmi používanými v minulosti.

## Obyčajný a trojnohý exaleiptron

Black-glaze plemochoe Louvre CA3131.jpg|Obyčajný exaleiptron
Exaleiptron.gif|
Altes Museum - Antikensammlung 044.JPG|Trojnohý exaleiptron
Tripod-Exaleiptra.gif|

        
## Referencie a bibliografia

 
## Iné projekty

 
## Pozri aj
* Typológia starogréckej keramiky

Kategória:Staroveká grécka keramika
Kategória:Nádoby
Lietanie (letectvo)

[náhľad|[Boeing 787 Dreamliner|Boeing 787-8 Dreamliner počas letu, pred pristátím na Letisku Londýn-Heathrow]]
**Lietanie** alebo **let** je pohyb lietadla vo vzduchu bez dotyku so zemou. V širšom zmysle zahŕňa aj pohyb lietadla po zemi počas vzletu a pristátia, v užšom zmysle sa letom rozumie „alebo istý časový úsek pohybu lietadla vo vzduchu alebo pohyb lietadla vo vzduchu od okamihu jeho odpútania od zeme pri vzlete do okamihu dosadnutia pri pristátí“.

## Referencie

Kategória:Letectvo
Zlatnianske predhorie

**Zlatnianske predhorie** je geomorfologickou časťou Veľkého Tribča, podcelku pohoria Tribeč. Leží v strednej časti podcelku, severozápadne od Zlatých Moraviec.

## Polohopis
Územie sa nachádza v strednej časti pohoria Tribeč a zaberá južnú časť podcelku Veľký Tribeč. Vytvára úzky pás, vedúci od Súloviec na západnom okraji pohoria, po Velčice, Lovce a Žikavu na východnom okraji, severne od Zlatých Moraviec. Zlatnianske predhorie z veľkej časti susedí s časťami pohoria Tribeč, menovite na severozápade sa krátkym úsekom dotýka Hornonitrianske predhorie, severne nadväzuje Vysoký Tribeč, obe časti Veľkého Tribča. Na východe susedí Skýcovská vrchovina (časť Rázdiela) a juhozápadne podcelok Jelenec a časť Kostolianska kotlina. Na západnom okraji malým úsekom susedí Podunajská pahorkatina s časťou Tribečské podhorie a juhovýchodný okraj prechádza do Žitavskej pahorkatiny. 

Západné úbočia patria do povodia Nitry, kde smeruje najvýznamnejší prítok Dubnica. Strednú a východnú časť odvodňujú prítoky riečky Žitava, do ktorej ústí Čerešňový potok, Stránka či Jarky. Zo sídiel leží hlbšie v predhorí iba Zlatno, na okraji potom Velčice, Lovce a Žikava na juhovýchode a Súlovce na západnom okraji.

## Chránené územia
Západná a stredná časť Zlatnianskeho predhoria patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, východná časť je z nej vyňatá. Osobitne chráneným územím je v južnej časti ležiaci chránený areál Topoľčianska zubria zvernica.

## Turizmus
Turisticky atraktívne lokality sú najmä Topoľčianska zubria zvernica v juhovýchodnej časti a ruiny Čierneho hradu v blízkosti obce Zlatno. Oblasťou vedie niekoľko značených turistických trás, smerujúcich do vyšších častí pohoria.

### Turistické trasy
* po  červeno značenej Ponitrianskej magistrále z Kostolian pod Tribečom cez Veľký Tribeč a Zlatno na Hrušovský hrad
* po  modro značenom chodníku zo Zlatna do sedla *Rakyta*
* po  žltej trase zo Zlatna na Čierny hrad

## Referencie

## Pozri aj
* Veľký Tribeč
* Tribeč
* Geomorfologické členenie Slovenska

Kategória:Tribeč
Kategória:Predhoria na Slovensku
Kategória:Geomorfologické časti na Slovensku
Kaplnka svätej Rozálie (Košice)

**Kaplnka svätej Rozálie** je cintorínska kaplnka, ktorá sa nachádza na úpätí tzv. Červeného brehu na cintoríne s názvom Rozália v košickej mestskej časti Sever. Kaplnka bola vybudovaná v rokoch 1714 – 1715 ako spomienka na mor, ktorý prešiel mestom v rokoch 1707 až 1711.

## Vzhľad
Kaplnku postavili za prítomnosti autorov T. Tornyossyho a J. Gorescha, ktorí spolupracovali spoločne so sochárom J. E. Widmanom. V roku 1898 bola reštaurovaná Jánom Baloghom, pričom sa obnovil a doplnil jej samotný interiér.

Baroková stavba kaplnky má centrálny pôdorys tvaru pravidelného osemuhoľníka. Na stenách sú viditeľné zvyšky z pôvodnej maľby zo začiatku 18. storočia. Západné priečelie obsahuje masívnu nízku veža, ktorej prízemie tvorí vchod s malou predsieňou a na jej poschodí je chór.
V kaplnke sa nachádza dominantný hlavný oltár ambitového typu s obrazmi svätého Svorada a svätého Beňadika na dverách samotného ambitu. V menze sa nachádza zasklený výklenok s ležiacou barokovou postavou svätej Rozálie. Z pôvodného zariadenia kaplnky je zachovaných zopár plastík, paramentár a barokové svietniky. Stropná maľba zobrazuje Boha, ktorý ochraňuje Zem. Na stranách oltára sa nachádza zobrazenie dojčiacej Madonoy a patróni svätý Roh a svätý Sebastián. Sediaca postava v dutine stromu predtavuje zoborského pustovníka.

Kaplnku v minulosti udržiavali pustovníci. Ich pôsobenie však časom skončilo a cintorín na ktorom sa kaplnka nachádza, rokmi postupne prebrali majetnejšie vrstvy. Stal sa totiž miestom ich odpočinku.

Dnes slúži kaplnka primárne na pohrebné obrady. Na Sviatok všetkých svätých, sa tu koná smútočná omša za duševšetkých zosnulých.

## Patrocínium
Kaplnka je zasvätená svätej Rozálii, ktorá bola patrónkou a ochrankyňou proti moru. Narodila sa v bohatej kniežacej rodine, no ako dospelá opustila svoj domov a žila pustovníckym životom. Zomrela 4. septembra 1166. Často sa vyzobrazuje ako spiaca v jaskyni obklopená rozkvitnutými ružami.

## Referencie

Kategória:Národné kultúrne pamiatky na Slovensku pred rokom 2002
Kategória:Kaplnky na Slovensku
Kategória:Barokové kostoly na Slovensku
Kategória:Kultúrne pamiatky v okrese Košice I
Kategória:Kostoly v Košiciach
Kategória:Košice - Sever
Kategória:Architektúra z 1715
Košice
Spirometer

**Spirometer** je medicínsky diagnostický prístroj, využívaný pri spirometrii, tzn. pri vyšetrení pľúcnych činností pacienta. Používa sa pri diagnostike ochorení ako astma, bronchitída alebo chronická obštrukčná choroba pľúc.

Pri funkčnom vyšetrení pľúc pacient ústami pevne obchytí náustok spirometra. Na nos dostane štipec, ktorý zaistí, že všetok vdýchnutý aj vydýchnutý vzduch ide len ústami. Následne pacient dýcha cez náustok do prístroja podľa pokynov lekára (napr. je požiadaný o maximálny nádych a maximálny výdych do spirometra). Je možné určiť aj vrcholový výdychový prietok vzduchu.

Meranie funkcie pľúc je v dnešnej dobe ľahko realizovateľné aj pre praktických lekárov alebo samotných pacientov podľa inštrukcií lekára. K tomu dobre slúžia vreckové spirometre, z ktorých sú niektoré vybavené ďalšími funkciami navyše.

## Referencie

## Zdroj
* 

Kategória:Diagnostika
Kategória:Medicínske prístroje
Kategória:Meracie prístroje