open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Matesova skala

**Matesova skala** () je najvyšší vrch v Slovenskom krase, geomorfologickom celku Slovenského rudohoria. Nachádza sa v strednej časti pohoria, nad obcou Bôrka. Vrchol poskytuje obmedzené výhľady na okolie.

## Poloha
Nachádza sa na severe strednej časti Slovenského krasu, v geomorfologickom podcelku Horný vrch. Vrch leží v Národnom parku Slovenský kras, v okrese Rožňava, v katastrálnom území obce Bôrka. Severnú a východnú časť masívu odvodňujú prítoky rieky Bodva, západnú časť prítoky Slanej.

### Výhľady
Zaberá západnú časť rozsiahlej planiny, ktorá sa dvíha severne od Zádielskej tiesňavy. Napriek značnej nadmorskej výške neponúka samotný vrchol ucelenejšie výhľady. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä susedné vrchy Slovenského krasu a severným smerom susedné Volovské vrchy.

## Prístup
Vrchol traverzuje  značkovaný turistický chodník zo Zádielskej tiesňavy. Najľahší prístup je však lesom z blízkej obce Bôrka. 

## Referencie

## Pozri aj
* Zoznam vrcholov v Slovenskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Slovenskom krase
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Vŕšok (vrch v Slovenskom krase)

**Vŕšok** () je druhý najvyšší vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Bôrka, približne  východne od Rožňavy. 

## Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horný vrch. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Bôrka. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaná Bôrka, západne sa nachádza Lúčka a Kováčová, severne Štós, východne Hačava a Háj a južne Zádiel a Hrhov. Vrch patrí do Národného parku Slovenský kras.

## Opis
Vŕšok zaberá centrálnu časť rozsiahlej planiny v podcelku Horný vrch, ktorá sa dvíha severozápadne od Zádielskej tiesňavy. Severne sa nachádza Jelení vrch (), Grečov (), Chvost () a Tupý vrch (), západne Osadník (), Matesova skala (), Žľab () a Luhota (), južne Kresadlo (), Vysoký vrch () a Hlinná () a východne Havrania skala (), Dvorník (), Ďurkova skala (), Ploština () a Bujačí vrch (). Lokalita patrí do povodia rieky Bodva, kde vodu odvádza na severnom úbočí prameniaci Šajbový potok do Turne. Vrchol traverzuje značený turistický chodník. 
 
### Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s nižšou vegetáciou je možné vidieť okolité vrcholy Slovenského krasu, blízke Volovské vrchy a prihraničné vrchy v severnom Maďarsku.

## Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no severným traverzom prechádza  zeleno značená trasa zo Zádielskej doliny na rázc. Bodovka pod Osadníkom. Prístup je možný aj lesom z blízkej obce Bôrka. 
 
## Referencie

## Pozri aj
* Slovenský kras
* Horný vrch
* Zoznam vrcholov v Slovenskom krase

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Slovenskom krase
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Rožňava
Kategória:Bôrka
Mario

**Mario** je fiktívna postava a protagonista videohernej série Super Mario a zároveň je aj maskotom spoločnosti Nintendo. Jeho tvorcom je herný dizajnér a producent Šigeru Mijamoto, a prvýkrát sa objavil v roku 1981 ako hlavná postava hry Donkey Kong. Od roku 2023 ho v anglických hrách dabuje Kevin Afghani. V animovanom filme ho dabuje Chris Pratt.

Mario sa objavil vo viac než 200 hrách (aspoň raz na každej jednej konzole od Nintenda) a je jednou z najznámejších a najpopulárnejších videoherných postáv.

K dispozícii je tiež séria Lego super mario stavebníc.

## Opis postavy
Mario je malý, zavalitý taliansky inštalatér, ktorý väčšinou vystupuje ako hrdinský oponent diabolského Bowsera a záchranca princeznej Peach, ktorú Bowser často unáša. Na jeho dobrodružstvách ho často sprevádza jeho mladší brat Luigi.

Mariov charakteristický vzhľad tvoria modré montérky, červené tričko a červená čiapka, na ktorej je písmeno M. Počas jeho debutu v hre Donkey Kong boli ale farby jeho oblečenia prevrátené. Jeho najvýraznejšou a najikonickejšou črtou, okrem jeho vzhľadu, je skákanie. To sa okrem dosiahnutia vysokých miest používa aj na boj proti rôznym nepriateľom tak, že im Mario skáče na hlavy. V niektorých hrách zvykne používa aj nejaké zbrane, najčastejšie veľké kladivo.

Na svojich dobrodružstvách Mario získava rôzne čarovné veci, ktoré mu dávajú špeciálne schopnosti. Medzi ne patria huby, ktoré zväčšujú jeho veľkosť, magické kvety, ktoré mu umožňujú strielať ohnivé gule, alebo hviezdička, ktorá Maria spraví na krátky čas nezničiteľným.

## Iné projekty

Kategória:Nintendo
Kategória:Postavy z videohier
Narušiteľ štátnej hranice

**Narušiteľ štátnej hranice** je osoba, ktorá narušila (teda nedovolene prekročila alebo sa o prekročenie pokúsila) štátne hranice.
## Význam
Tento výraz (často v skrátenej podobe **narušiteľ**) sa používal najmä v Česko-Slovensku v období existencie tzv. Železnej opony. Toto označenie sa používalo najmä pre osoby, ktoré sa pokúšali o ilegálny prechod štátnej hranice už tým, že vstúpili alebo sa len priblížili k hraničnému pásmu.  Prvoradou úlohou Pohraničnej stráže bolo narušiteľov zadržať, a to aj použitím zbrane.    

Dôvodom na "narušenie" najmä západných hraníc v dobe komunistického režimu v Česko-Slovensku nebolo väčšinou pašeráctvo ale snaha o "opustenie republiky". Pašeráctvo sa trestalo zvyčajne pokutou, ktorej výška sa odvíjala od ceny tovaru alebo od skráteného cla, a prepadnutím tovaru a v závažnejších prípadoch, napr. ak išlo o recidívu, ak bolo páchané vo väčšom rozsahu alebo so zbraňou, hrozil podľa § 131 trest odňatia slobody na jeden rok. Opustenie republiky bol pre režim tak závažný trestný čin, že už aj  pokus oň podľa paragrafu 109 trestného zákona, ten kto „v úmysle poškodiť záujem republiky“ neoprávnene opustil Česko-Slovensko či sa do neho v stanovenej lehote nevrátil, mohol byť odsúdený na trest ťažkého žalára od jedného do piatich rokov.

## Dopadnúť narušiteľa
V češtine príkaz na zadržanie znel "dopadnout narušitele" (odvodené od "dopadnout pachatele na útěku") a zaužíval sa aj v slovenčine natoľko, že málokto už vie, že jeho pôvodný význam je len *chytiť* a nie zastreliť (pozri prípad Johanna Dicka).

## Referencie


Kategória:Studená vojna
Kategória:Komunizmus v Česko-Slovensku
Kategória:Železná opona
Rudolf Fiby

náhľad|Rudolf Fiby na priečelí budovy Múzea obetí komunizmu v Košiciach
RNDr. **Rudolf Fiby**, SF (* 4. apríl 1946, Nitra† 9. október 2014, Košice) bol učiteľ, vedec, matematik, programátor, tajne vysvätený rímskokatolícky kňaz, spoluzakladateľ sekulárneho inštitútu Spoločenstvo Fatima a spoluorganizátor podzemnej katolíckej cirkvi na Slovensku a Sviečkovej manifestácie v období normalizácie.

## Životopis
Rudolf Fiby sa narodil 4. apríla 1946 v Nitre. Stredoškolské štúdium absolvoval na priemyselnej škole v Nitre a v Banskej Bystrici. V roku 1969 ukončil s vyznamenaním štúdium odboru matematika na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V študijnom odbore Algebra a teória čísiel získal titul RNDr. Po absolvovaní základnej vojenskej služby pôsobil na Katedre geometrie Prírodovedeckej fakulty UK ako asistent. V roku 1974, v rámci normalizačných politických previerok bol z univerzity prepustený. Potom do roku 1992 pracoval ako odborný pracovník v Ústave technickej kybernetiky Slovenskej akadémie vied v Bratislave. Následne vo firme Apex a.s. v Košiciach. Na Fakulte baníctva, ekológie, riadenia a geotechnológií Technickej univerzity v Košiciach prednášal externe predmet Sociálna etika.

Kňazskú vysviacku prijal tajne v poľskom Krakove z rúk tamojšieho pomocného biskupa 12. februára 1978. Bol začlenený do sekulárneho inštitútu Spoločenstvo Fatima a podliehal J. CH. Korcovi ako svojmu biskupovi.

V čase príprav Sviečkovej manifestácie, ktorá sa uskutočnila 25. marca 1988, bol predstaveným Spoločenstva Fatima a výrazným spôsobom sa zapojil do organizovania manifestácie. Vďaka jeho slovám „Sviečku a zápalky mám“ bolo rozhodnuté, že do manifestácie sa zapoja širšie kresťanské spoločenstvá.

V decembri 2012 ho postihla náhla mozgová príhoda a musel byť hospitalizovaný na geriatrii sv. Lukáša v Košiciach. Umrel 9. októbra 2014 v Košiciach, kde bol aj 15. októbra 2014 pochovaný.

14. januára 2024 mu prezidentka Slovenskej republiky Zuzana Čaputová udelila Rad Ľudovíta Štúra II. triedy, in memoriam.

## Referencie

## Zdroje
* 

Kategória:Osobnosti z Nitry
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
Kategória:Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
ABBYY FineReader

**ABBYY FineReader** je softvér na optické rozpoznávanie znakov od spoločnosti ABBYY. 

Tento softvér umožňuje konverziu snímok (fotografií, naskenovaných dokumentov, PDF súborov) do upravovateľného digitálneho formátu, napríklad do súborov typu Microsoft Word, Microsoft Excel, Microsoft PowerPoint, RTF (Rich Text Format), HTML, PDF, PDF/A, prehľadávateľné PDF, CSV, obyčajné textové súbory a pod. Od verzie 11 možno ukladať súbory aj vo formáte „djvu“. Verzia 12 podporuje rozpoznávanie textu v 190 jazykoch a umožňuje kontrolu pravopisu pre 48 z nich.

Program ABBYY FineReader používa viac než 20 miliónov ľudí po celom svete. Program FineReader je založený na technológii ABBYY OCR (optické rozpoznávanie znakov), ktorá je licencovaná spoločnosťami Fujitsu, Panasonic, Xerox, Samsung a ďalšími.

## Porovnanie s predchádzajúcimi verziami

## Ocenenia
* „Najlepší softvér roku 2009“ (ruský časopis Hard & Soft)
* „Najlepší produkt roku 2009“ (ruský časopis Mir PK)
* 27. októbra 2010: „Laboratórne testovaný produkt roka“ podľa anglického časopisu Document Manager
* V lete roku 2010 získala edícia FineReader Express pre Mac hlavnú cenu v kategórii „Najlepší profesionálny softvér“ počas udeľovania ocenení Macworld Awards.
* Cena Editor Choice tureckého časopisu CHIP v decembri 2011
* PC Magazine. Najlepší produkt mesiaca, rok 2011
* Označenie „Odporúčame“ od chorvátskeho časopisu VIDI, rok 2012
* „Inšpiratívny produkt“ od KM World, rok 2013
* „Najlepší produkt roku 2013“ (časopis Mir PK)
* Editors' Choice časopisu PCMag, rok 2014
* A ďalšie ocenenia.

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna webová lokalita ABBYY na Slovensku 
* Návod na používanie programu ABBYY FineReader v slovenčine 
* FineReader Online 

Kategória:Optické rozoznávanie znakov
Kategória:Kancelársky softvér
Klimko

**Klimko** môže byť:

* domácka podoba mena Kliment, pozri Kliment (prvé meno)
* priezvisko, pozri Klimko (priezvisko), napr.:
** Ján Klimko (* 1960), slovenský lyžiar
** Jozef Klimko (* 1942), slovenský právnik a pedagóg
** Július Klimko (1871 – 1964), slovenský lesný inžinier a politik
** Michal Klimko, slovenský politik, poslanec Slovenského snemu

## Pozri aj
* Klimo
Little Lies

„**Little Lies**“ je skladba anglicko-americkej rockovej skupiny Fleetwood Mac. Bola zároveň tretím singlom z ich albumu *[[Tango in the Night]]* z roku 1987. Dodnes je ich posledným hitom, ktorý sa umiestnil v prvej desiatke v USA.

Skladbu zložili klávesistka a vokalistka Christine McVie a jej vtedajší manžel Eddy Quintela. Keď bola skladba vydaná, dosiahla 4. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a 5. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart. Následne bola skladba hraná v rádiách ako klasický hit 80. rokov.

## Zoznam skladieb
12" USA singel (Warner Brothers Records 0-20761)
#„Little Lies“ (Extended Version) 6:07
#„Little Lies“ (Dub) 4:04
#„Ricky“ 4:21

## Pozície v rebríčkoch

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Rockové balady
Kategória:Piesne skupiny Fleetwood Mac
Kategória:Single z 1987
Kategória:Single Warner Bros. Records
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1979

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1979** boli v poradí 10. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Nagoji, v Japonsku od 30. novembra12. decembra 1979, za účasti 13 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Bangladéša. Japonsko organizovalo ázijský šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1971, v Tokiu. Tretíkrát v rade zvíťazila , keď sa vo finálovej skupine umiestnila pred  a .  

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 1980, ktoré hostila Moskva. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

#### Skupina C

----

### Nadstavbové skupiny
#### Skupina o 7.13. miesto

#### Finálová skupina

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Japonskej basketbalovej asociácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1979 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1979 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1979
Muži
Basketbal
The Trial

**„The Trial“** je skladba z albumu The Wall, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1979. Autormi skladby sú Roger Waters a Bob Ezrin.

## Zápletka
Skladba sa sústredí na hlavnú postavu, Pinka, ktorý žije život naplnený emocionálnymi traumami a požívaním návykových látok dosiahol kritický psychologický zvrat. Pink je obvinený za to, „že ukazuje city ... z takmer ľudskej povahy“. To znamená, že sa dopustil trestného činu proti sebe samému tým, že sa snaží komunikovať so svojimi blízkymi. V priebehu piesne je Pink konfrontovaný primárnymi vplyvmi jeho života (ktoré boli predstavené už v albume): zneužívajúci učiteľ, jeho manželka a jeho príliš prehnanou matkou.

Pinkov podvedomý boj o zdravý rozum sleduje nová postava - sudca. Vo filme Pink Floyd: The Wall, ale aj počas koncertných animácií je sudca opísaný ako mohutný červ, ktorý sa ku koncu skladby mení na obrovský zadok (väčší ako pochodujúce kladivá). Žalobca vedie prvé čítanie, v ktorom antagonisti vysvetlujú svoje kroky. Vyvrcholením súdu je sudcov verdikt, a to, „aby bol vystavený pred svojimi rovesníkmi“. Taktiež ho nabáda, aby zničil múr (*Tear down the wall*) nadvlády príliš prehnanej ženy.  

## Filmová verzia
Segment z filmu je v plnej miere animovaný, pozostáva zo striedania živých farieb a zo znepokojúcich vizuálnych efektov. Autorom tohto segmentu je britský politický karikaturista Gerald Scarfe. Pozostáva z troch postáv:
* Zneužívajúci učiteľ - predstavený vo forme bábky, ktorú ovláda jeho arogantná manželka.
* Učiteľová manželka - vychádza spopod steny, reprezentovaná je ako škorpión/kudlanka nábožná .
* Matka - príde ako abstraktný obraz lietadla, ktorá sa potom transformuje do hovoriacej pošvy, ktorá ochraňuje Pinka.
* Žalobca - zobrazený ako žalobca z viktórianských čias, je malý a okrúhly, má na sebe dlhé námornícke šaty, ktoré sa vlečú za ním. Jeho rysy tváre sú občas prehnané (v závislosti na tom, čo sa momentálne hovorí). Napríklad, keď opisuje obvinenie Pinka, hovorí, že „Pink zažil pocity...pocity z takmer ľudskej povahy“, vtedy sa jeho tvár pohybuje blízko kamery.
* Sudca - zobrazený ako obrovský zadok, nosí parochňu sudcu

## Kompozícia
Skladba sa radí skôr k operete ako ku rockovej skladbe. Z väčšej časti spieva iba Roger Waters, a to všetky postavy uvedené vyššie. Vcelku je orchestriálne vedená, až kým nezačne gitara Davida Gilmoura s bicími Nicka Masona. 

Skladba má podobnú kompozíciu ako ďalšia skladba z albumu *The Wall, „*Run Like Hell“. 

## Koncertné verzie
* Počas The Wall: Live in Berlin, predtým ako sa stena rozpadla, stal sa z nej *„*Berlínsky múr“, na ktorom boli projektované pôvodné grafity z berlínského múru.
* V koncertnej animácií, keď si sudca prezeral dav, zdá sa, že pochodujúce kladivá si sudcu zastávajú a vážia.

## Obsadenie
* Roger Waters - spev
* Nick Mason - basový bubon, činely
* David Gilmour - gitara, basgitara
* Richard Wright - piano
spolu s:
* Vicki & Clare - vokály
* New York Symphony, dirigent Michael Kamen

## Referencie

Kategória:Piesne skupiny Pink Floyd
Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová

**Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová** alebo **Svetlana Alexijevičová** (; * 31. máj 1948, Stanislav, Ukrajina) je rusky-píšuca bieloruská spisovateľka.

V roku 2015 získala Nobelovu cenu.

Vo svojich prácach sa venuje najmä témam druhej svetovej vojny, sovietskej intervencii v Afganistane, černobyľskej katastrofe a ďalším. 

Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová je dcéra vojaka z povolania, pracovala ako učiteľka dejepisu a nemčiny, neskôr sa stala novinárkou a vyštudovala žurnalistiku.

## Dielo
### Slovenské preklady
**Vojna nemá ženskú tvár*. Bratislava : Pravda, 1990 267 s. ISBN 80-218-0110-7.
**Vojna nemá ženskú tvár.* Žilina : Vydavateľstvo Absynt, 2015. 328 s. ISBN 978-80-97-182359.
**Časy zo second-handu: Koniec červeného človeka.* Žilina : Absynt, 2016. 544 s. ISBN 978-80-89845-35-4
**Zinkoví chlapci.* Žilina : Absynt, 2016. 328 s. ISBN 978-80-89845-63-7
**Černobyľská modlitba – Kronika budúcnosti*, Žilina : Absynt, 2017. 320 s. ISBN 978-80-89876-22-8

* *Poslední svedkovia – Sólo pre detský hlas*, Žilina : Absynt, 2018. 204 s. ISBN 978-80-8203-034-4

**<big>Rozhovor so S. Alexijevič a ďalšími prekliatymi reportérmi</big>**

* WÓJCIŃSKA Agnieszka. *Vesmír v kvapke vody – Rozhovory s prekliatymi reportérmi*. Žilina : Absynt, 2018. 208 s. ISBN 978-80-8203-071-9

### České preklady
*1986 – *Válka nemá ženskou tvář*, Progress 
*2002 – *Modlitba za Černobyl*, Doplněk, ISBN 80-7239-082-1
*2015 – *Doba z druhé ruky*, Pistorius & Olšanská, ISBN 978-80-87855-16-4
*2016 – *Zinkoví chlapci*,  Pistorius & Olšanská, ISBN 978-80-87855-65-2 (november 2016)

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Svetlana Alexijevičová na Nobelprize.org

## Zdroj

Kategória:Bieloruskí spisovatelia
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Kategória:Nositeľky Nobelovej ceny
Zúriaci býk

***Zúriaci býk*** (angl. *Raging Bull*) je americký čiernobiely biografický film z roku 1980, ktorý režíroval Martin Scorsese. Hlavnou postavou filmu je boxer Jake La Motta, ktorý kvôli svojmu neskrotnému hnevu a sexuálnej závisti prichádza o svoju manželku a rodinu. V hlavných úlohách hrajú Robert De Niro, Cathy Moriarty a Joe Pesci.

Film získal 8 nominácií na Cenu akadémie a dve z nich vyhral. Býva považovaný nielen za jeden z najlepších filmov Martina Scorseseho, ale aj za jeden z najlepších amerických filmov všetkých čias.

## Obsadenie

## Externé odkazy
* 
* 

Kategória:Filmy režírované Martinom Scorsesem
Kategória:Filmy z 1980
Kategória:Čiernobiele filmy
Kategória:Filmy podľa názvu
Koťužynci

**Koťužynci** () je dedina (*село*) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 675 obyvateľov.

## Externé odkazy
* Najvyššia Rada Ukrajiny 

Kategória:Dediny v Kalynivskom rajóne
Marián Vrabko

Prof. JUDr. **Marián Vrabko**, CSc. (* 1955, Ružomberok) je slovenský právnik a vysokoškolský pedagóg. Patrí medzi odborníkov na správne právo.

V minulosti pôsobil ako dekan Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (2003–2011).

## Životopis
V roku 1981 úspešne absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave a získal titul doktor práv (JUDr.), pričom následne začal na fakulte pôsobiť ako pedagóg. V roku 1989 získal titul kandidát vied (CSc.) v odbore správne právo a štátna správa. V roku 1999 habilitoval na docenta, taktiež v odbore správne právo. V rovnakom odbore ho v roku 2009 prezident Ivan Gašparovič vymenoval za profesora. Medzi rokmi 2003 až 2011 pôsobil ako dekan Právnickej fakulty Univerzity Komenského  . Vyučoval taktiež na Fakulte práva Paneurópskej vysokej školy. V súčasnosti pôsobí ako prodekan pre vedu a doktorandské štúdium Právnickej fakulty Univerzity Komenského. Súčasne pôsobí na tejto fakulte ako vedúci Katedry správneho a environmentálneho práva.

Je členom Vedeckej rady Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, Právnickej fakulty Karlovej univerzity v Prahe a Právnickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne. Okrem správneho práva hmotného a procesného vo všeobecnosti sa vo svojich odborných publikáciách venuje najmä problematike rozhodovacích procesov vo verejnej správe, správnemu súdnictvu a správe daní.

## Publikačná činnosť
* M. Vrabko a kol. *Správne právo hmotné (Všeobecná časť)*, C. H. Beck, 2012, ISBN 9788089603039
* M. Macová, M. Vrabko *Zákon č. 122/2013 Z. z. O ochrane osobných údajov s komentárom*, Eurokódex, 2013, ISBN 9788081550270
* M. Vrabko a kol. *Správne právo procesné (Všeobecná časť)*, C. H. Beck, 2013, ISBN 9788089603138
* M. Vrabko *Správne právo procesné (Osobitná časť)*, Heuréka, 2015, ISBN 9788081730078
* M. Vrabko *Správne právo hmotné (Osobitná časť)*, Wolters Kluwer, 2017, ISBN 9788081687471

## Referencie

## Zdroje
* Životopis Mariána Vrabka 

Kategória:Slovenskí univerzitní profesori
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Paneurópskej vysokej školy
Kategória:Dekani Právnickej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Slovenskí právni vedci
Sociální síť

***Sociální síť*** je štúdiový album, ktorý v spolupráci s textárom Michalom Horáčkom a skladateľom Michalom Pavlíčkom nahral Richard Müller. Album vydalo v roku 2015 hudobné vydavateľstvo Universal Music.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
* Richard Müller – spev
* Michal Pavlíček – gitary, klávesové nástroje, aranžmány, mixovanie, technik, producent
* Michal Nejtek – klavír
* Martin Ivan – basová gitara
* Miloš Meier – bicie nástroje
* Tomáš Reindl – perkusie, tabla
* Miroslav Hloucal – trúbka
* Bára Basiková, František Segrado, Katarína Knechtová, Svetlana Rymarenko, Tomáš Hajíček – hostia (spev, vokály)
* Lukáš Prchal, Michal Strnad, Petr Wajsar, Štěpán Janoušek – vokálny súbor Skety (hostia, vokály)
;Produkcia
* Michal Pekárek, Roman Sklenář – technici
* Andrej Lažo – technik, mastering, mixáž

## Referencie

Kategória:Albumy Richarda Müllera
Kategória:Hudobné albumy z 2015
Kategória:Albumy Michala Horáčka
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1960

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1960** boli 1. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Manile, na Filipínach od 16.28. januára 1960, za účasti 7 tímov. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Rizai Memorial Coliseum. Titul získali domáce , keď sa vo finálovej skupine umiestnili pred  a .  

## Aréna

## Výsledky
### Základná skupina

### Finálová skupina

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Filipínskej basketbalovej asociácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1960 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1960 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1960
Muži
Basketbal
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1963

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1963** boli v poradí 2. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Tchaj-peji, na Taiwane od 20. novembra3. decembra 1963, za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Singapuru, Thajska a Vietnamskej republiky. Titul obhájili , keď vo finálovom stretnutí zvíťazili nad domácim .

## Výsledky
### Základná skupina

Pozn.: Keďže Thajsko a Malajzia mali rovnaký počet bodov, musel sa odohrať dodatkový zápas o postup do finálovej skupiny, v ktorom Thajsko zvíťazilo nad Malajziou .

### Nadstavbové skupiny
#### Skupina o 5.8. miesto

#### Finálová skupina

Pozn.: Keďže Taiwan a Filipíny, rovnako ako Thajsko a Kórejská republika, mali rovnaký počet bodov, museli sa odohrať dodatkové (play-off) zápasy o medailové umiestnenia.

### Play-off
#### Stretnutie o 3. miesto

#### Finále

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Taiwanskej basketbalovej asociácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1963 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1963 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1963
Muži
Basketbal
XX. zjazd Komunistickej strany Sovietskeho zväzu

**XX. zjazd Komunistickej strany Sovietskeho zväzu** sa konal v Moskve od 14. do 26. februára 1956. Bol to prvý zjazd KSSZ po smrti sovietskeho diktátora J. V. Stalina.

Známym a prelomovým sa stal predovšetkým vystúpením Nikitu Chruščova, ktorý v posledný pracovný deň, 25. februára, na neverejnom rannom zasadnutí,  predniesol prejav *Kult osobnosti a jeho dôsledky*. V ňom Chruščov poodhalil a odsúdil diktátorské praktiky svojho predchodcu J. V. Stalina. Vyjadril nový uhol pohľadu na nedávnu minulosť krajiny, uvádzajúc početné fakty o zločinoch od druhej polovice 30 -tych rokov do začiatku 50- tych rokov, z ktorých osobne obviňoval Stalin (napríklad vražda populárneho Sergeja Kirova v roku 1934). Správa tiež upozornila na problém nutnosti rehabilitácie straníckych a vojenských sovietskych vodcov, ktorí boli za Stalina perzekuovaní. Zjazd sa tak považuje za bod obratu, ktorým stalinizmus prestal byť oficiálnou politikou KSSZ a zároveň aj celého sovietskeho bloku, hoci opatrná destalinizácia prebiehala v rôznych oblastiach života a rôznych krajinách nerovnakou mierou a Albánsko dokonca nový sovietsky postoj označilo za revizionistický.

Odhalenie nezákonných praktík zo stalinského obdobia vyvolalo spočiatku medzi členmi Politbyra prejavy nesúhlasu a pohoršenie. Tieto praktiky totiž boli držané za diktátorovej vlády v tajnosti a preto sa členom Politbyra aj verejnosti zdali neuveriteľné. Niektoré hlasy žiadali dokonca odvolanie 1. tajomníka KSSZ Chruščova.

Samotný prejav sa napriek snahe o utajenie nakoniec dostal na verejnosť. Napriek utajeniu bola správa distribuovaná do vedeniu straníckych buniek v ZSSR a vo viacerých podnikoch boli do diskusie zapojení aj nestraníci (avšak bez znalosti správy, ktorá bola tajná a zakázaná rozširovať). Prerokovanie správy sa uskutočnilo aj v bunkách Komsomolu a správu dostali aj vedúci predstavitelia spriaznených krajín. Možno bolo zámerom, že správa sa neudržala dlho v tajnosti. Už v júni 1956 sa informácie o práve ocitli na titulke New York Times.

Jednu z jeho kópií sa totiž podarilo ukradnúť poľskému novinárovi židovského pôvodu Viktorovi Grajevskému. Ten si ju náhodou všimol na stole šéfa poľských komunistov E. Ochaba. Bez toho, že by bol odhalený, sa mu ju podarilo odovzdať na izraelské veľvyslanectvo vo Varšave. Potom, čo si ju dôstojník Mosadu odfotografoval, vrátil ju späť. Cez Izrael sa správa dostala do USA a potom do celého sveta. Aj pod týmto vplyvom sovietska „zjemnená“ verzia správy bola zverejnená ako uznesenie Predsedníctva ÚV KSSZ z 30. júna 1956 s názvom „O prekonaní kultu osobnosti a jeho dôsledkoch“, ktoré stanovilo rámec pre akceptovateľnú kritiku stalinizmu.

Správa vzbudila veľkú pozornosť po celom svete, jej preklady sa objavili v rôznych jazykoch, vrátane tých, ktoré sa šírili v nekomunistických kruhoch. V Sovietskom zväze bola úplná správa publikovaná až v roku 1989 v časopise Izvestija.

## Referencie

## Zdroj

## Externé odkazy
* XX. zjazd KSSZ na webe Českého rozhlasu
* Plné znenie Chruščového prejavu
 

Kategória:Politika v Sovietskom zväze
Kategória:Udalosti v 1956
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1981

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1981** boli v poradí 11. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Kalkate, v Indii od 12.20. novembra 1981, za účasti 12 tímov. India bola prvá juhoázijská krajina, ktorá organizovala ázijský šampionát mužov. Štvrtýkrát v rade zvíťazila , keď sa vo finálovej skupine umiestnila pred  a .  

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1982, ktoré organizovala Kolumbia. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

#### Skupina C

----

### Nadstavbové skupiny
#### Skupina o 7.12. miesto

#### Finálová skupina

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Indickej basketbalovej federácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1981 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1981 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1981
Muži
Basketbal
Klimo

**Klimo** môže byť:

* domácka podoba mena Kliment, pozri Kliment (prvé meno)
* priezvisko, pozri Klimo (priezvisko), napr.:
** Alojz Klimo (1922 – 2000), slovenský maliar
** Bohuslav Klimo (1882 – 1952), slovenský básnik a politik
** Jakub Klimo (* 1979), slovenský fotograf
** Ján Klimo (1921 – 2001), slovenský herec a divadelný režisér
** Zoltán Klimo (1905 – 1974), slovenský psychiater a univerzitný profesor

## Pozri aj
* Klimová
* Klima
* Klimko
Klíma (priezvisko)

**Klíma** je české priezvisko odvodené od mena Kliment. Najčastejšie je v mestách Praha, Brno, České Budějovice a Jihlava. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v Bratislave.

## Známi nositelia
Pozri v článku Klíma.

## Pozri aj
* Klima (priezvisko)

Kategória:České priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Klima (priezvisko)

**Klima** je slovenské priezvisko odvodené od mena Kliment. Najčastejšie je v Košiciach a Tušickej Novej Vsie (okres Michalovce).

## Známi nositelia
Pozri v článku Klima.

## Pozri aj
* Klíma (priezvisko)
* Klimo (priezvisko)

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Kategória:Priezviská v Poľsku
Kategória:Priezviská v Rakúsku
Damarchos z Parrhasie

**Damarchos** (*Damarchos*) bol olympijský víťaz v boxe v roku 400 pred Kr.

Damarchos, syn Dinyta z arkádskej obce Parrhasia, zvíťazil v boxe (pygmé) na 95. olympijských hrách. V Olympii sa box zaviedol na 23. hrách v roku 688 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Onomastos zo Smyrny.

Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí na svojej ceste Gréckom navštívil aj Olympiu, v olympijskej Altide videl sochu olympionika Damarcha. Pausanias o ňom uvádza: *„Keď mám spomenúť pästného zápasníka Damarcha, rodom Arkáďana z Parrhasie, nezdalo sa mi vieryhodné to, čo s výnimkou víťazstva v Olympii o ňom hovoria nejakí táraji, že sa totiž z ľudskej podoby zmenil na vlka počas prinášania obete Diovi Lykaiovi a že sa neskôr v desiatom roku stal z neho opäť človek. Taktiež sa mi nezdalo, že to o ňom hovoria sami Arkáďania. Nápis v Olympii by o tom niečo hlásal; ten hlása toto: Damarchos, Dinytovec, sem venoval túto sochu, príslušník Arkádie, parrhaskej krajiny syn.“*

## Referencie a bibliografia

## Pozri aj
* Zoznam olympijských víťazov staroveku

Kategória:Víťazi starovekých olympijských hier v boxe
Klimek

**Klimek** môže byť:

* domácka podoba mena Kliment, pozri Kliment (prvé meno)
* priezvisko, pozri Klimek (priezvisko), napr.:
** Antonín Klimek (1937 – 2005), český historik
** Boris Klimek (* 1984), slovenský dizajnér
** David Klímek (* 1992), český hokejista
** Hynek Klimek (* 1945), český spisovateľ, otec Tomáša
** Julius Klimek (1897 – 1950), český rímskokatolícky kňaz a politik
** Libor Klimek (* 1985), slovenský právník a vysokoškolský učitel
** Lukáš Klimek (* 1986), český hokejista
** Ludvík Klimek (1907 – 1959), český maliar
** Miloš Klimek (1924 – 1982), slovenský futbalista
** Tomáš Klimek (* 1979), český historik
;ženský tvar
** Agáta Klimeková (* 1955), slovenská bibliografka a spisovateľka
** Anna Klimeková (* 1949), slovenská filozofka, vysokoškolská pedagogička a spisovateľka
** Viera Klimková (* 1957), bývalá slovenská bežkyňa na lyžiach

## Pozri aj
* Klimko
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1965

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1965** boli v poradí 3. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Kuala Lumpur, v Malajzii od 28. novembra11. decembra 1965, za účasti rekordných 10 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Indie. Zápasy sa odohrali v aréne Stadium Negara. Titul získalo , keď sa vo finálovej skupine umiestnilo pred   a .  

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1967, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Aréna

## Výsledky
### Základné skupiny
#### Skupina A

#### Skupina B

----

### Nadstavbové skupiny
#### Skupina o 7.10. miesto

#### Finálová skupina

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Malajzijskej basketbalovej asociácie  

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1965 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1965 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1965
Muži
Basketbal
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1967

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1967** boli v poradí 4. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Soule, v Kórejskej republike od 21. septembra1. októbra 1967, za účasti 10 tímov. Svoj tretí titul získali , keď sa v jedinej hranej skupine umiestnili pred  a obhajcom titulu z .  

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 1968, ktoré hostilo Mexiko City. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Výsledky
### Zápasy

### Tabuľka

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Juhokórejskej basketbalovej asociácie /

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1967 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1967 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1967
Muži
Basketbal
D-30

[náhľad|Húfnica D-30 vo Vojensko-historickom múzeu delostrelectva v [Petrohrade]]
náhľad|Afganská armáda strieľa z húfnice D-30, september 2009
**122 mm húfnica D-30** alebo **2A18** je sovietska, resp. ruská húfnica, ktorá bola vyvinutá v 60. rokoch 20. storočia ako náhrada za húfnicu M-30. 

Húfnica je vybavená špeciálnou trojramennou lafetou, ktorá umožňuje ľahkú manipuláciu a streľbu s odmerom 360° a námerom -7° až 70°. Zbraň bola používaná v približne 60 armádach sveta, v súčasnej dobe je vo výzbroji 18 armád.

## Technické údaje
* Kaliber: 122 mm
* Dĺžka: 4,8 m
* Dĺžka v prepravnej polohe: 5,4 m
* Výška v prepravnej polohe: 1,9 m
* Hmotnosť: 3.210 kg
* Námer: +70 až -7 stupňov
* Odmer: 360 stupňov
* Dostrel: 15.400 m
* Dostrel s raketovou muníciou: 21.900 m
* Rok zavedenia: 1963
* Počet členov obsluhy: 5 - 6
* Prepravná rýchlosť: 60 km/h
* Uvedenie do bojovej pohotovosti: 1,5 min
* Rýchlosť streľby: až 8 rán za minútu

## Zdroj

Kategória:Delostrelectvo kalibru 122 mm
Kategória:Sovietske húfnice
Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji 2015

**Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji 2015** boli v poradí 9. majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Oceánska federácia pozemného hokeja (OHF). Konali sa od 21.25. októbra 2015 v Stratforde, na Novom Zélande za účasti 4 mužských a 3 ženských tímov. Už po vyžrebovaní sa z turnaja odhlásilo ženské družstvo Fidži. Nový Zéland bol organizátorom oceánskeho šampionátu piatykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 2001 u žien, 2003 u mužov a spoločne u oboch kategórií v rokoch 2009 a 2013. Zápasy sa odohrali v TET MultiSports Centre. Tituly obhájili obe družstvá Austrálie, ktoré vo finálových stretnutiach zvíťazili nad domácimi tímami Nového Zélandu. 

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia oceánskych družstiev na Letné olympijské hry 2016, ktoré hostilo Rio de Janeiro. Kvalifikovali sa na ne iba víťazné družstvá z oboch kategórií, pričom Austrália už mala na LOH 2016 zabezpečenú účasť zo Svetovej ligy 2014/15. V ženskej kategórii mali Austrália aj Nový Zéland rovnako už zabezpečenú účasť.

OHF zvolila opätovne novozélandský Stratford za organizátora oceánskych majstrovstiev v decembri 2014. 

## Účastníci

;Muži
 
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2015.

;Ženy
 
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 30. júnu 2013.

## Výsledky
### Muži
#### Základná skupina

#### Play off
##### Stretnutie o 3. miesto

##### Finále

----

### Ženy
#### Základná skupina

#### Play off
##### Finále

## Konečné poradie tímov

;Muži

;Ženy

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Oceánskej federácie pozemného hokeja  
* Oficiálna stránka Novozélandskej federácie pozemného hokeja 

## Zdroje
* Majstrovstvá Oceánie 2015 na štatistickej stránke Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
* Majstrovstvá Oceánie 2015 na stránke Novozélandskej federácie pozemného hokeja  
* Majstrovstvá Oceánie mužov a žien 2015 na stránke todor66.com 

Kategória:Pozemný hokej v 2015
Kategória:Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Boris Klimek

**Boris Klimek** (* 1984, Martin) je slovenský dizajnér, umelec a návrhár produktov.

## Kariéra
V rokoch 2000 až 2004 učil na Škole úžitkového výtvarníctva Josefa Vydru (ŠUV) v Bratislave. Vyštudoval v rokoch 20042010 zlínsky Ateliér produktového a konceptuálneho designu na Vysokej školy uměleckoprůmyslovej (VŠUP) v Prahe. Počas štúdia absolvoval stáž v Sheffield Hallam University, Sheffield na severe Anglicka, na Slovensku na Vysokej škole výtvarných umení (VŠVU) v Bratislave či v Ateliéri produktového designu *Olgoj Chorchoj* vedeného v Prahe dizajnérmi na Libeňském ostrove Michalom Froňkom a Janom Němečkom.

Boris Klimek získal množstvo ocenení v oblasti dizajnu. V súčasnej dobe pôsobí v Prahe, kde se venuje produktovému a interiérovému dizajnu. Vo svojej tvorbe sa snaží o hľadanie určitých konceptuálnych presahov, hry a príbehov. Snaží sa, aby bol jeho dizajn nielen funkčný, ale predovšetkým poetický, hravý a schopný podnietiť ľudskú fantáziu a emócie.

## Výstavy a Ocenenie
* 2006: Mladý podzim – 2. miesto
* 2006: Cena katedry designu VŠUP Praha za prínos katedre designu
* 2007: Freestanding bath / Ideal standard (Anglicko) – 1. miesto
* 2008: The Design-project (Nemecko) – 2. miesto
* 2009: LG-Himacs Design Competition (SK) – 1. miesto a postup do EU finále
* 2009: Intel MID (SK) návrh vreckového komunikátoru – 1. miesto
* 2010: Cena katedry designu VŠUP Praha za najlepšiu diplomovú prácu
* 2011: Elle Deco International Design Award 2010 (Česko) – Dizajnér roka v diváckom hlasovaní
* 2011: Výstava Euroluce 2011 v Miláne (Taliansko)
* 2011: Elle Deco International Design Award 2010 (Česko) – Talent roka
* 2012: Elle Deco International Design Award 2011 (Česko) – Talent roka a Mladý designérský talent 
* 2012: Top Light (Česko) – Zvláštna cena za svietidlá *Memory*
* 2012: Czech Grand Design 2011 – nominácia na designéra roka za svetidlá *Memory*
* 2013: Výstava Keep it Glassy Exibition v Šanghaji (Čína)
* 2013: Nábytek roku 2013 (Česko) – pohovka Element ocenená Asociáciou českých nábytkárov
* 2013: German Design Award 2014 (Nemecko) – nominácia svietidiel *Memory*
* 2013: Elle Deco International Design Award 2013 (Česko) – kolekcia *Frame*; najlepšia kúpeľňa
* 2013: Výstava Cisal Booth & Cersaie 2013 v Bologni (Taliansko)
* 2014: Nábytek roku 2014 (Česko) – Kolekcia *Bunker* ocenená Asociáciou českých nábytkárov ako víťazný výrobok
* 2015: Art Directors Club Czech Creative Award 2015 – Kolekcia *Bunker* získala Striebro
* 2015: Výstava *Generace můžeš* na Zámku Zlín
* 2015: Výstava London Design Festival (Anglicko)

## Referencie


## Externé odkazy
* Boris Klimek
* Memory by Boris Klimek for Brokis
 

Kategória:Slovenskí dizajnéri
Kategória:Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
Kategória:Absolventi vysokých škôl v Česku
Kategória:Osobnosti z Martina
Nebahat Çehreová

**Nebahat Çehreová** (rod. **Hilal Nebahat Çehreová**; * 15. marec 1944, Samsun, Turecko) je turecká herečka, modelka a speváčka, ktorá bola zvolená ako Miss Turecka 1960. Je známa hlavne svojou rolou Ayşe Hafsa Sultán v historickom seriáli ''Sultán'' (*Muhteşem Yüzyıl*; 2011 – 2014).

Ako Miss Turecka reprezentovala Turecko na Miss World 1960 v Londýne. Okrem iného tiež reprezentovala Turecko na Miss Universe 1965, ktoré sa konalo 24. júla 1965 v Miami Beach.

## Mladosť a rodina
Celým menom Hilal Nebahat Çehre sa narodila 15. marca 1944 v Samsune, v meste pri Čiernom mori na severe Turecka. Má gruzínskych a lazských predkov. Jej otec İzzet Çehre bol právnik a jej matka Müzeyyen Çehreová bola ženou v domácnosti. Po tom, čo jej otec zomrel, sa ona a jej rodina presťahovala zo Samsunu do najväčšieho mesta Turecka, do Istanbulu. Vtedy bolo Nebahat len 5 rokov. V Istanbule sa jej ovdovelá matka znovu vydala za sudcu, s ktorým sa potom v roku 1956 rozviedla. Po tretie sa vydala na začiatku 60. rokov za novinára Cahita Poyraza. S tým mala potom ďalšie deti a z Nebahat sa stalo malé hanblivé dievča a uzatvárala sa do seba. Aj napriek tomu, že prišla tak skoro o otca, súhlasila s tým, že sa jej matka znovu vydala; brala to ako náhradu za otca, ktorý jej veľmi chýbal. Študovala na školách *Fatih Kız Orta Okulu* a *Fatih Akşam Kız Sanat Okulu*.

Nebahat mala staršieho nevlastného brata, menom Nail Çehre (bol zo vzťahu jej matky, ktorý mala pred prvým manželstvom; neskôr bol adoptovaný jej otcom). Tiež mala mladšieho brata menom Orhan Çehre a mladšieho nevlastného brata Tayyar Yıldız, z druhého manželstva jej matky.

## Filmografia

### Filmy

### Televízia

Kategória:Turecké televízne herečky
Kategória:Turecké filmové herečky
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1971

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1971** boli v poradí 6. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Tokiu, v Japonsku od 30. októbra10. novembra 1971, za účasti 9 tímov. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Yoyogi National Gymnasium. Svoj druhý titul získalo domáce , keď sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred  a obhajcom titulu.  

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 1972, ktoré hostil Mníchov. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Aréna

## Výsledky

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Japonskej basketbalovej asociácie 

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1971 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1971 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1971
Muži
Basketbal
Ázijská kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2016

**Ázijská kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2016** bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien na Letné olympijské hry 2016 v Rio de Janeiro, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Nagoji, v Japonsku od 20.25. októbra 2015. Zúčastnilo sa jej 5 družstiev a všetky zápasy sa odohrali v Aichi Prefectural Gymnasium.

Na hádzanársky turnaj LOH 2016 postúpilo iba víťazné družstvo. V poradí druhé družstvo postúpilo na svetovú OH kvalifikáciu.

## Účastníci

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v neoficiálnom medzinárodnom rebríčku k marcu 2014.

## Aréna

## Výsledky

## Konečné poradie

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Ázijskej hádzanárskej federácie 
* Oficiálna stránka Japonskej hádzanárskej asociácie /

## Zdroje
* Ázijská kvalifikácia na stránke Ázijskej hádzanárskej federácie 
* Ázijská kvalifikácia na stránke Japonskej hádzanárskej asociácie 
* Ázijská kvalifikácia na stránke todor66.com 

Kategória:Hádzaná v 2015
Ženy
Hádzaná
Kategória:2016 v Japonsku
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1969

**Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1969** boli v poradí 5. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Bangkoku, v Thajsku od 18.29. novembra 1969, za účasti 9 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Pakistanu. Titul získala , keď sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a obhajcom titulu.  

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1970, ktoré organizovala Juhoslávia. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

## Výsledky
### Zápasy

### Tabuľka

## Konečné poradie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
* Oficiálna stránka Thajskej basketbalovej asociácie (archive.org) (po thajsky)

## Zdroje
* Majstrovstvá Ázie 1969 na archívnej stránke FIBA 
* Majstrovstvá Ázie 1969 na stránke todor66.com 

Kategória:Basketbal v 1969
Muži
Basketbal
The Dogs of War

**„The Dogs of War“** je skladba z albumu *[[A Momentary Lapse of Reason]]*, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1987. Koncertné verzie mali predĺžené intro, predĺžené saxofónové sólo a predĺžený duel medzi saxofónom a gitarou. Bola nosnou skladbou z albumu, ktorú hrávali rádiá.

## Kompozícia
Väčšia časť skladby je v 12/8 takte. Po gitarovom sóle sa skladba dostane do 4/4 pre saxofónové sólo. „The Dogs of War“ imituje skladbu „Money“ v outre, kde Gilmour taktiež spieval počas sóla. 

## Video
Video pre túto skladbu pozostávalo z filmu Storma Thorgersona, ktoré predstavovalo nemecké ovčiaky so svietiacimi žltými očami bežiace cez bojovú zónu a taktiež zo živých záznamov z koncertov skupiny počas vystúpenia v The Omni v Atlante (november 1987). Tieto zábery režíroval režisér Lawrence Jordan (spolupracoval s kapelami: Rush, Mariah Carey a Billy Joel). Počas tohto koncertu boli natočené videá aj pre „On the Turning Away“ a „One Slip“. 

## Obsadenie na štúdiovej vcerzií
* David Gilmour - gitara, spev a vokalizácie
spolu s:
* Tony Levin – basgitara
* Scott Page a Tom Scott – saxofón
* Carmine Appice – bicie a perkusie
* Jon Carin – klávesy
* Bill Payne – organ
* Darlene Koldenhaven, Carmen Twillie, Phyllis St. James, Donnie Gerrard – vokály

## Obsadenie počas koncertnej verzií
* David Gilmour – gitara, spev a vokalizácie
* Nick Mason – bicie a perkusie
* Rick Wright – organ a syntetizátor
spolu s:
* Guy Pratt – basgitara
* Tim Renwick – gitara
* Jon Carin – klávesy
* Gary Wallis – perkusie
* Scott Page – saxofón
* Margret Taylor, Rachel Fury, Durga McBroom, Roberta Freeman (video verzia) and Lorelei McBroom (video verzia) – vokály

## Referencie

Kategória:Piesne skupiny Pink Floyd
Arieh Warshel

**Arieh Warshel** (; * 20. november 1940, Sde Nachum) je izraelsko-americký biochemik a biofyzik pôsobiaci na University of Southern California. V roku 2013 získal spolu s Michaelom Levittom a Martinom Karplusom Nobelovu cenu za chémiu za „vývoj viacškálových modelov komplexných chemických systémov“.

## Život
Narodil sa v kibuci Sde Nachum v Bejtše'anskom údolí v britskej mandátnej Palestíne (dnešný Izrael). Počas povinnej vojenskej služby v izraelskej armáde slúžil v obrnenom zbore. Následne študoval bakalársky odbor chémie na Technione v Haife a promoval *summa cum laude* v roku 1966.

V štúdiu potom pokračoval na Weizmannovom inštitúte pre vedu v Rechovote, kde v rokoch 1967 a 1969 získal magisterský (MSc) a následne doktorandský (PhD) titul v chemickej fyzike. Po získaní doktorátu sa venoval postdoktorandskej praxi na Harvardovej univerzite, v rokoch 1972 až 1976 sa vrátil na Weizmannov inštitút a pracoval pre laboratórium molekulárnej biológie v Cambridge. V roku 1976 nastúpil na katedru chémie University of Southern California.

V radoch izraelskej armády bojoval v šesťdňovej vojne v roku 1967, Jomkipurskej vojne v roku 1973 a dosiahol hodnosť kapitána.

## Ocenenie
* Annual Award of the International Society of Quantum Biology and Pharmacology (1993)
* Tolman Medal (2003)
* President 's award for Computational biology from the ISQBP (2006)
* RSC Soft Matter and Biophysical Chemistry Award (2012)
* Nobelova cena za chémiu (2013) spoločne s Martinom Karplusom a Michaelom Levittom za „vývoj viacmerítkových modelov komplexných chemických systémov“

## Referencie

* 

## Externé odkazy
* University of Southern California - Arieh Warshel  

Kategória:Izraelskí biochemici
Kategória:Biochemici USA
Kategória:Biofyzici
Kategória:Fyzici židovského pôvodu
Kategória:Chemici židovského pôvodu
Kategória:Izraelskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Izraelské osobnosti židovského pôvodu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny z USA
Kategória:Členovia United States National Academy of Sciences
Kategória:Príslušníci Izraelských obranných síl