Tunguská udalosť

right|thumb|Lokalizácia tunguskej katastrofy

**Tunguská udalosť** (iné názvy: **tunguská katastrofa, tunguská explózia,** **tunguský meteorit** (ak sa predpokladá prítomnosť meteoritu); **tunguzská udalosť, tunguzská katastrofa, tunguzská explózia**) bol obrovský výbuch, ku ktorému došlo 30. júna 1908 o 7:17 v tajge pri rieke Podkamennaja Tunguska (Podkamenná Tunguzka) vo východnej časti Sibíri – asi 800&nbsp;km severozápadne od jazera Bajkal, 65&nbsp;km od Vanavary (vtedy najbližšie väčšie sídlo v okolí).

## Prejavy udalosti

### V okolí výbuchu
Vedci našli 80 miliónov ležiacich stromov do vzdialenosti až 200&nbsp;km, tlakovú vlnu bolo cítiť v Európe aj Amerike. Cestujúci na transsibírskej železnici smerom do Kanska počas udalosti údajne videli letieť „svietiacu hmotu“ a potom počuli silný tresk. Tlaková vlna bola tak silná, že strojvodca Grjaznov zastavil vlak, lebo si myslel, že sa vykoľajil. Ešte 300&nbsp;km od epicentra tlaková vlna vyrážala okná. Vo Vanavare popraskali steny na domoch, tlaková vlna zrazila na zem ľudí aj dobytok. 

### Vo svete
Záchvevy zeme zaznamenali všetky európske aj americké seizmografy. Tlakovú vlnu zaznamenali barografy v Irkutsku (970&nbsp;km) o hodinu, v Postupime (cca 5&nbsp;000&nbsp;km) o 4 hodiny 41 minút a vo Washingtone o 8 hodín. Tlaková vlna obehla celú Zem – druhýkrát ju v Postupime namerali po 30 hodinách a 28 minútach.

Odhaduje sa, že výbuch dostal do atmosféry okolo 10 miliónov ton pevného materiálu (vrátane úlomkov objektu a prachu). Prach spôsobil rozptyl svetla, takže jasno zostávalo aj po západe slnka. Viac ako týždeň po udalosti sa v Londýne dali čítať noviny o polnoci.

## Vedecký výskum
 
Vedci začali udalosť skúmať na mieste až po mnohých rokoch. Prvú vedeckú expedíciu, ktorá sa do oblasti katastrofy dostala, viedol mineralóg Leonid Kulik v roku 1927. Bol presvedčený, že katastrofu spôsobil železný meteorit, zvyšky ktorého neúspešne hľadal do roku 1939. Dokumentácia polomu pomocou leteckej fotografie sa začala až v roku 1937. Kulikovovi sa nepodarilo objaviť žiaden zvyšok železného meteoritu. Jediné, čo našiel a zdokumentoval, boli mikroskopické guľôčky magnetitu, niklu a železa.

V rokoch 1959 až 1987 intenzívnejší výskum oblasti robil ruský geofyzik Alexej Zolotov.
V mieste polomu zistil mierne zvýšenú rádioaktivitu. Stromy na Sibíri a na Aljaške majú v letokruhoch zodpovedajúcich roku 1909 rádioaktivitu zvýšenú až 1,5-násobne. Zolotov zrátal, že tak rozsiahly polom spôsobil výbuch so silou zodpovedajúcou výbuchu 40 megaton TNT (2000-násobne silnejší ako výbuch v Hirošime). Bol presvedčený, že išlo o jadrový výbuch, ktorý nastal vo výške 5 až 10 km. Keďže v roku 1908 ešte nebola známa jadrová bomba, Zolotov usúdil, že muselo ísť o výbuch motorov a paliva mimozemskej kozmickej lode.

V roku 1990 sa na mieste katastrofy našli maličké grafito-diamantové kvapôčky, ktoré určite nemajú pozemský pôvod, resp. sú dôkazom šokovej metamorfózy, ktorá sprevádza impakty mimozemských telies. Tiež sa namerali magnetické anomálie. Najnovšie odhady sily výbuchu sa pohybujú v rozpätí od 5 do 30 megaton TNT.

## Špekulácie o príčine
Príčina výbuchu a javov s ním spojených doteraz nebola jednoznačne zodpovedaná. V súčasnosti sa veľa odborníkov prikláňa k teórii, že mohlo ísť o zrážku s kometárnym jadrom (resp. jeho časťou) o priemere asi 60 metrov. Za túto teóriu hovorí aj fakt, že sa nepodarilo nájsť žiaden kúsok dopadnutého meteoritu, o ktorom sa predpokladá, že výbuch spôsobil. Jadro kométy by sa totiž pri výbuchu vyparilo, pretože ho tvoria prevažne zamrznuté plyny a kusy ľadu. Druhá časť vedcov sa pridŕža teórie, podľa ktorej katastrofu spôsobil pád meteoritu.

Tunguská udalosť sa stala obľúbenou témou vysvetľovačov záhad (ale aj vedcov), a tak existuje obrovské množstvo teórií o jej príčine. Najpravdepodobnejšie vysvetlenia sú:
* pád nejakej kométy – podľa slovenského astronóma Ľubora Kresáka je pravdepodobné, že išlo o pád úlomku z jadra Enckeho kométy 
* pád nejakého meteoritu – vzhľadom na absenciu nájdených úlomkov sa predpokladá, že išlo o krehké teleso, tzv. uhlíkatý chondrit

Medzi málo pravdepodobné, až fantastické teórie patria:
* sopečný výbuch 10 miliónov ton zemného plynu – podľa Wolfganga Kundta
* výbuch antihmoty – napr. podľa Cowan, Atluri & Libby
* výbuch prirodzenej vodíkovej bomby (deutéria v kométe) – napr. podľa D'Alessio a Césara Sirventa
* atómový výbuch – napr. podľa geofyzika Alexeja Zolotova, či bývalého podpredsedu Moskovskej akadémie vied Borisa Konstantinova
* výbuch mimozemskej kozmickej lode – napr. podľa Alexandra Kazanceva (1946) a v skôr populárnej literatúre
* výsledok pokusu Nikolu Tesly – v populárnej literatúre
* stretnutie Zeme s malou čiernou dierou – v populárnej literatúre

## Poznámky

## Pozri aj
* Čeľabinský meteorit
* Prelet meteoroidu EN131090 nad Česko-Slovenskom a Poľskom
* Veľký denný bolid z roku 1972

## Iné projekty

## Externé odkazy

* A. E. Zlobin, Tunguska PDC-2007 
* Tunguská kometa 1908
* Klub psychotroniky a UFO 
* Tektonické vysvetlenie
* Vyšší odborná škola prevence kriminality 
* 21. století č. 7/2008: Nové pátraní...
* Enigma č 4/2010: Když se země bez příčiny zachvěje
* Česká astronomická společnost: Tunguzský kráter vypátrán

Kategória:Katastrofy
Kategória:Katastrofy v Rusku
Kategória:Dopady meteoritov
Kategória:Záhady