open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tatra K1

**Tatra K1** je typ dvojčlánkovej električky vyrobenej česko-slovenským podnikom ČKD Praha, závod Tatra Smíchov v dvoch prototypoch na prelome rokov 1964 a 1965. Ide o prvú česko-slovenskú kĺbovú električku. Tatra K1 bola odvodená zo štandardného vozňa Tatra T3. Kvôli problémom s použitou elektropneumatickou výzbrojou zostalo len u prototypov a nasledovníkom električky K1 sa stal sériovo vyrábaný typ Tatra K2.

## Historické pozadie
Vzhľadom na stále väčší nárok na kapacitu električiek, ktorým nemohli samostatné štandardné vozne koncepcie PCC vyhovieť, pristúpil podnik ČKD v roku 1961 k vývoju dvojčlánkovej električky označenej ako K1, ktorá mala pomôcť znížiť prevádzkové náklady dopravcov. Koncepcia takéhoto vozňa bola niekoľkokrát zmenená, nakoniec bola, vzhľadom k hmotnosti električky, použitá elektropneumatická výzbroj; niektoré prvky tak neboli ovládané elektricky, ale pomocou stlačeného vzduchu. 

Práve ale kvôli problémom s touto výzbrojou sa typ K1 do sériovej výroby nikdy nedostal, namiesto toho boli v roku 1966 postavené dva prototypy električky Tatra K2, mechanicky zhodné s modelom K1, ale s klasickou výzbrojou.

## Konštrukcia
Tatra K1 bol jednosmerný motorový električkový vozeň, ktorý bol tvorený dvoma článkami. Tie boli spojené kĺbovým mechanizmom na strednom bežnom podvozku (bez motorov), priechod bol krytý mechom. V pravej bočnici každého článku sa nachádzali dvoje štvorkrídlové skladacie dvere ovládané pneumaticky. V interiéri boli laminátové sedačky pre cestujúcich rozmiestnené v troch radoch 2+1. Vzhľad vozňa bol zhodný s električkou T3 a bol vytvorený výtvarníkom Františkom Kardausom.

Vozová skriňa električky bola usadená na troch dvojnápravových podvozkoch, z ktorých prvý a posledný boli hnacie, prostredný, na ktorom sa nachádzalo kĺbové spojenie oboch článkov, bol bezmotorový. Trakčné motory (v každom podvozku dva) boli napájané cez sadu rozjazdových a brzdových odporov spínaných stýkačmi, električka K1 tak nemala zrýchľovač typický pre vozne koncepcie PCC. Elektrický prúd bol z trolejového vedenia odoberaný pantografom umiestneným na streche predného článku.

## Dodávky a prevádzka

Na prelome rokov 1964 a 1965 boli vyrobené dva prototypy dvojčlánkovej električky K1. V roku 1965 boli vozne skúšané v Prahe pod číslami 7000 a 7001 (neboli majetkom dopravného podniku) a ešte počas toho istého roku boli odpredané do Ostravy. V skúšobnej prevádzke s cestujúcimi sa objavili v decembri 1965. Problémy však boli s pomerne zložitou a nespoľahlivou elektropneumatickou výzbrojou, električky K1 tak boli často odstavené. 1. októbra 1968 boli električky vrátené späť podniku ČKD.

Ďalší osud oboch vozňov K1 sa výrazne líši. Kým električka č. 801 bola odstavená a využívaná ako skladisko, vozeň č. 800 bol v ČKD prestavaný na funkčnú vzorku električky Tatra KT4 (predovšetkým bola skrátená karosérie a odstránený stredný podvozok), ktorý bol ďalej rozsiahlo testovaný. Zošrotovaný bol v roku 1977.

## Referencie


## Zdroj

K1
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1964
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané do roku 1965
Kategória:Kĺbové električky
K1

**K1** môže byť:
* vrch v Karakorame, pozri Mašerbrum
* kajakové preteky s jednou osobou, pozri K1 (kajak)
* električka Tatra K1
* puška juhokórejskej armády, pozri Daewoo K1
* moderný bojový tank juhokórejskej armády, pozri K1 Typ 88
* druh parného rušňa, pozri pod TGR K
* Kommune 1
* TV stanica Kabel eins
* model športového bicykla od BMW, pozri BMW K1
* prezývka Keiiči Morisato
* výšková budova v Krakove, pozri K1 (budova)

**K-1** môže byť:
* americké imigračné vízum, pozri vízum K-1
* druh kozmického dopravného prostriedku, pozri K-1 (kozmický prostriedok)
* bojový šport, pozri K-1 (šport)
* daňový formulár v USA, pozri K-1 (daňový formulár)
* štítna cesta v Kansase v USA, pozri K-1 (kansaská cesta)
* automobilka, pozri K-1 Engineering
* značka automobilov, pozri K-1 Attack
Dub zimný

**Dub zimný** (lat. *Quercus petraea* Matusch, synonymá *Quercus sessilis*, *Quercus sessiliflora*) je mohutný listnatý strom z čeľade bukovité. 

## Opis
Dub zimný dosahuje výšku 50 až 60 m a má vajcovitú, štíhlu korunu, ktorá je menej rozvetvená než koruna  duba letného. Žalude sú prisadnuté k vetvičkám. Má veľmi silný kmeň. Listy má obráteno vajcovité sú perovito laločné, v strede, alebo na konci najširšie. Dĺžka listov je 8 - 16 cm.

## Stanovište
Rastie od nížin do podhorských oblastí v pôvodných dúbravách a zmiešaných porastoch, bežne sa pestuje najmä na úrodnejších a piesočnatých pôdach.

## Využitie
V lekárstve sa používa kôra z mladých stromov pre zvieravý a protikrvácavý prostriedok a má protizápalové účinky na zapálenú pokožku a sliznicu. Dnes sa zriedka pije odvar pri prehánkach, žaludočných a črevných kataroch.  

Dub zimný poskytuje veľmi hodnotné drevo používané pri stavbe lodí, podláh, nábytku, sudov.

## Iné projekty

## Galéria

Image:Quercus petraea 01.jpg|Dub zimný
Image:Quercus petraea 03.jpg|
Image:Quercus petraea tronc.jpg|Detail kôry
Image:Quercus petraea 02.jpg|žalude duba zimného


## Externé odkazy
* Dub ako liečivá rastlina (česky) 

Kategória:Bukovité
Kategória:Liečivé rastliny
Kategória:Listnaté stromy
Kategória:Flóra na Slovensku
Greenove identity

**Greenove identity** sú a súbor troch identít vo vektorovej analýze. Sú pomenovné po matematikovi Georgovi Greenovi, ktorý objavil Greenovu vetu.

## Prvá Greenova identita
Táto identita je odvodená z Gaussovej vety aplikovanej na vektorové pole \mathbf{F}=\psi \nabla \phi : Ak platí, že  &phi; má spojitú druhú deriváciu, a &psi; má spojitú prvú deriváciu, na množine *U*, potom:

: \int_U \left( \psi \nabla^2 \phi\right)\, dV = \oint_{\partial U} \left( \psi{\partial \phi \over \partial n}\right)\, dS - \int_U \left( \nabla \phi \cdot \nabla \psi\right)\, dV

## Druhá Greenova identita
Ak &phi; a &psi; majú obe spojité druhé derivácie  na *U*, potom:

:  \int_U \left( \psi \nabla^2 \phi - \phi \nabla^2 \psi\right)\, dV = \oint_{\partial U} \left( \psi {\partial \phi \over \partial n} - \phi {\partial \psi \over \partial n}\right)\, dS 

## Tretia Greenova identita
Greenova tretia identita je odvodená z druhej ak položíme \phi(.)={1 \over |\mathbf{x} - .|} a \nabla^2 \phi = - 4 \pi \delta \left( \mathbf{x} - . \right) v **R***3*: Ak &psi; má spojitú druhú deriváciu na *U* .

:  \oint_{\partial U} \left[ {1 \over |\mathbf{x} - \mathbf{y}|} {\partial \psi \over \partial n} (\mathbf{y}) - \psi(\mathbf{y}) {\partial \over \partial n_\mathbf{y}} {1 \over |\mathbf{x} - \mathbf{y}|}\right]\, dS_\mathbf{y} - \int_U \left[ {1 \over |\mathbf{x} - \mathbf{y}|} \nabla^2 \psi(\mathbf{y})\right]\, dV_\mathbf{y} = k

: *k* = 4&pi;&psi;(***x***) ak ***x*** &isin; leží v  *U*, 2&pi;&psi;(***x***) ak ***x*** &isin; &part;*U* a má dotyčnicu v ***x***, nule a všade inde.

Kategória:Matematická analýza
Kategória:Eponymické termíny v matematike
Pierre de Fermat

**Pierre de Fermat** (* Medzi 31. október a 6. december 1607, Beaumont-de-Lomagne, Francúzsko – † 12. január 1665, Castres) bol francúzsky matematik.

Hoci bol vo vede amatér (občianske povolanie - právnik), zaslúžil sa o rozvoj matematiky v niekoľkých oblastiach:

* Teória čísel – patrí k spoluzakladateľom odboru v jeho modernej podobe a získal niekoľko dôležitých poznatkov. Známa je predovšetkým tzv. Veľká Fermatova veta. Tú dokázal až Andrew Wiles roku 1994. Fermat tvrdil, že jej dôkaz pozná. Pravdepodobne sa však mýlil, pretože všetky  pokusy o jednoduchý dôkaz stroskotali, zatiaľ čo Willesov dôkaz predpokladá obrovské množstvo poznatkov získaných až v priebehu 19. a 20. storočia.

* Teória pravdepodobnosti – spolu s Pascalom sa považuje za spoluzakladateľa odboru, ktorý zahájili úvahami o pravdepodobnosti výhry v hazardných hrách.
* Matematická analýza a analytická geometria – objavil okrem iného metódu hľadania extrému krivky, ktorá je priamym predchodcom neskorších výsledkov diferenciálneho a integrálneho počtu.

## Iné projekty

## Referencie

## Externé odkazy
* Amatér zahanbil matematikov - Pierre de Fermat
* Life and times of Pierre de Fermat (1601 - 1665) 
* Fermat's Achievements

Kategória:Francúzski matematici
Sojuz (nosná raketa)

[thumb|200px|Nosná raketa Sojuz-FG počas štartu misie [Sojuz MS-09]]

Pod názvom **Sojuz** poznáme hlavne nosnú raketu vynášajúcu kozmické lode rovnakého mena. V skutočnosti ide o jeden z vývojových typov medzikontinentálnej strely s označením R-7, ktorá vznikala v 50. rokoch 20. storočia a svoj prvý let absolvovala už v roku 1956. V priebehu vývoja sa R-7 zmenila na skupinu nosných rakiet Vostok-Sojuz-Molnija, ktoré sa líšia hlavne v určení a počte horných stupňov.

Samotná raketa R-7 sa vyznačuje konštrukčným riešením, tzv. jeden a polstupňovým usporiadaním to znamená, že sa skladá z centrálneho stupňa a štyroch bočných, ktoré sa zapaľujú súčasne na štarte a po urýchlení sa bočné stupne oddelia. Raketa typu Sojuz je doplnená ešte o dva horné stupne, ktoré jej umožňujú umiestniť na nízku obežnú dráhu vo výške  náklad o hmotnosti cca , z kozmodrómu Tjuraťam (Bajkonur). Všetky stupne používajú ako palivo tekutý kyslík a kerozín (letecký petrolej).

Raketa Sojuz za šesťdesiat rokov používania prešla mnohými vylepšeniami a konštrukčnými zmenami. V súčasnosti sa pre kozmické lety využíva obmena Sojuz-Fregat. Pre zaujímavosť možno uviesť, že raketou vývojového radu R-7 bolo vynesených do kozmu okolo 40% všetkých telies v rámci celého sveta.

## Iné projekty

Kategória:Nosné rakety Sovietskeho zväzu
Kategória:Ruské nosné rakety
Kategória:Program Sojuz
Právo a spravodlivosť

**Právo a spravodlivosť** (, skratka *PiS*) je politická strana pôsobiaca v Poľsku, ktoré bola založená v marci 2001 a do čela ktorej sa postavil Lech Kaczyński. Vo voľbách v roku 2001 skončila strana na štvrtom mieste a stala sa súčasťou opozície. Vo voľbách do EP získala 7 mandátov. V roku 2003 vystriedal Lecha Kaczyńskeho v čele strany jeho brat Jarosław. Vo voľbách 2005 PiS vyhrala s 26,99% hlasov.

Strana sa profiluje pravicovo a v poľskom politickom spektre je hlavným oponentom tiež pravicovej Občianskej platformy, pričom sa od nej líši skeptickejším postojom k európskej integrácii, zároveň zastáva pozície konzervativizmu v sociálnej a národnej oblasti.

## Volebné výsledky
### Voľby do [[Sejm]]u

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Politické strany v Poľsku
Cristofaro Caresana

**Cristofaro Caresana** (* asi 1640, Benátky - † 1709, Neapol), bol taliansky barokový hudobný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.

## Životopis
Narodil sa v Benátkach pravdepodobne roku 1640, presný dátum ani rok však nie je známy. V Benátkach získal základné hudobné vzdelanie u Zianiho. Keď mal šestnásť rokov, presťahoval sa do Neapola.

Najprv sa pripojil k divadelnej spoločnosti Feblarmoninici, ktorá uvádzala v Neapole prvé melodrámy. V roku 1667 sa stal organistom v Kráľovskej kaplnke a riaditeľom konzervatória Neapolitan Conservatorio di S Onofrio a Capuana. Na týchto miestach zostal až do roku 1690. V roku 1699 vystriedal Francesca Provenzale vo funkcii „maestro del Tesoro di San Gennaro“ a komponoval pre najrôznejšie neapolské inštitúcie až do svojej smrti v roku 1709.

## Dielo
Bol uznávaným majstrom kontrapunktu. Z jeho početnej tvorby je dodnes hraná najmä chrámová hudba. Vrcholnou ukážkou je „Messa, e Vespero, a 16 voci con 7 Istrumenti divisi in 4 Chori de Cristofaro Caresana“ z roku 1670. Rozmerná skladba obsahuje nielen klasickú omšu, ale aj žalmy na večernú bohoslužbu, ako aj inštrumentálne medzihry vo forme sonát. Je pozoruhodná najmä priestorovými efektami vznikajúcimi použitím dvoch samostatných nástrojových skupín.

## Externé odkazy
* http://www.goldbergweb.com
* http://www.hoasm.org/VD/Caresana.html
* http://www.klassika.info/Komponisten/Caresana/

Kategória:Narodenia v 17. storočí
Kategória:Úmrtia v 1709
Kategória:Talianski hudobní skladatelia
Kategória:Osobnosti z Benátok
K2

**K2** môže byť:

* vitamín, pozri vitamín K<sub>2</sub>
* vrch:
** druhý najvyšší vrch na svete, pozri K2 (vrch)
** vrch v Kanade, pozri K2 (vrch v Kanade)
* električka, pozri Tatra K2
* film z roku 1992, pozri K2 (film)
* hudobná skupina:
** skupina progresívneho rocku, pozri K2 (americká hudobná skupina)
** japonský projekt hlasovej hudby, pozri K2 (japonská hudobná skupina) 
** švédska hardrocková skupina, pozri K2 (švédska hudobná skupina)
* druhý album skupiny Kerfuffle, pozri K2 (album)
* prezývka leteckej základne v Uzbekistane prenajatej USA, pozri Karši-Chanabad
* prezývka osoby menom Kellen Winslow II
* Eurolot, kód IATA
* postava vo filme District B13
* športové centrum v Crawley (West Sussex)

**K-2** môže byť:
* vzducholoď asi z roku 1938, prvá z triedy K, pozri K-2 (vzducholoď)
* puška juhokórejskej armády, pozri Daewoo K-2,
* štátna cesta v Kansase v USA, pozri K-2 (kansaská cesta)

## Pozri aj
* K2 Sports, výrobca lyží, bicyklov a pod.
* Liga K2, v Južnej Kórei
* K2 Workflow
K2 (vrch)

**K2** (miestnym nárečím balti **Čhogori**, po čínsky 乔戈里峰 [oficiálny prepis **Qogir (Feng)**, pchin-jin **Qiáogēlǐ (Fēng)**, slovenský prepis **Čchiao-ke-li (feng)**], po anglicky **Mount Godwin-Austen**, po indo-kašmírsky **Lambha Pahar**) je vrch v Himálájach (presnejšie v pohorí Karakoram), najvyšší vrch Pakistanu a druhý najvyšší vrch sveta. Nachádza sa na hranici medzi pakistanskou časťou Kašmíru a Čínou. Dosahuje výšku  nad morom.

Vrchol je nepomerne menej navštevovaný v porovnaní s najvyšším vrchom sveta. Dôvodom sú „náročné trasy a kruté meteorologické podmienky“.

## Dejiny
Názov K2 pochádza z 19. storočia, kedy expedícia, ktorá skúmala celú oblasť, pridelila tomuto vrchu aj susedným vrcholkom označenia *K1* až *K5* (K2 zostalo dodnes, ostatné boli premenované). Expedíciu viedol Henry Haversham Godwin-Austen, vrch nazval "K2" T. G. Montgomery. 

Hoci je Mount Everest  predsa len vyšší, na K2 sa je ťažšie dostať; do júna roku 2008 ho zdolalo 284 ľudí, čo je oproti najvyššiemu vrchu sveta, ktorý pokorilo 3684 horolezcov len zlomok. Od roku 1954, kedy prvá talianska expedícia horolezcov Lino Lacedelliho a Achille Compagnoniho dorazila na vrchol hory, na jej úpätiach zomrelo už 66 ľudí. 3. augusta 2008 spôsobila lavína smrť viac než desiatich horolezcov, ďalších odrezala bez pomoci a lán v zóne smrti.

V januári 2021 nepálski horolezci ako prví zdolali vrchol v zime. V zimnom období 2020/2021 sa o to pokúsilo v rámci štyroch výprav celkovo 60 horolezcov. Úspešná skupina bola vytvorená z členov predošlých.

## Referencie

## Iné projekty

K2
K2
K2
K2
Kategória:Osemtisícovky v Pakistane
The Elder Scrolls III: Morrowind

***The Elder Scrolls III: Morrowind*** je počítačová RPG hra pre jedného hráča s otvoreným systémom vytvorená spoločnosťou Bethesda Softworks a je to tretia hra so série The Elder Scrolls (predošlé diely niesli mená Arena a Daggerfall). V Spojených Štátoch bola vydaná v roku 2002 pre Microsoft Windows a Xbox. Neskôr boli vydané dva datadisky rozširujúce pôvodnú hru, Tribunal a Bloodmoon.

## Príbeh
Príbeh hry sa odohráva na ostrove Vvardenfell ktorý je častou východnej tamrielskej provincie Morrowind, ležiacej ďaleko od civilizovaných častí Impéria na západe a juhu. Hlavná zápletka pojednáva o polobohovi Dagoth Urovi ktorý sa snaží získať moc a "oslobodiť" Morrowind od imperiálnej nadvlády. Dôraz v dizajne je kladený na zaistenie slobody hráča ktorý si môže úplne obísť hlavný príbeh a robiť niektoré z veľkého množstva postranných úloh alebo len tak skúmať obrovské a rozmanité oblasti Morrowindu.

## Gameplay
Z hľadiska hrateľnosti je veľmi významná možnosť vytvárať herné doplnky, mody alebo pluginy, pomocou editoru, ktorý je súčasťou inštalácie hry. Systém pluginov umožňuje významné zmeny v stvárnení sveta hry a chovania všetkých jeho súčastí, v extrémnom prípade vytvorenie takmer nového sveta s novým príbehom. V súčasnosti existuje takýchto doplnkov, dostupných na internete, možno až niekoľko **desiatok tisíc** a stále pribúdajú nové. Niektoré najrozsiahlejšie mody a pluginy svojím rozsahom prekonávajú rozsah datadiskov. Aktivácia modov a pluginov a ich pripájanie a odpájanie je veľmi jednoduché a je zakomponované priamo v programe hry.

## Prijatie
Hra bola veľmi dobre prijatá hráčskou verejnosťou aj kritikmi, predalo sa jej viac ako štyri milióny kopií. Morrowind má priemerné skóre 89% z Metacritic a Game Rankings.

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka 
* Morrowind  (po česky)
* http://www.elderscrolls.cz/wiki

Kategória:The Elder Scrolls
Kategória:Počítačové hry na hrdinov
Kategória:Počítačové hry z 2002
Kategória:Hry pre Xbox
Kategória:Počítačové hry

Kategória:Hry pre Windows
Kal’eh-je Hasan Alí

**Kal'eh-je Hasan Alí** je vulkanické pole pozostávajúce zo 14  maarov, nachádzajúce sa v juhovýchodnom Iráne, bokom od iných vulkanických centier. Rozmery maarových kráterov sú od 150 do 1&nbsp;200&nbsp;m, najväčší - *Veľký kráter* má 1&nbsp;200&nbsp;m a hĺbku 300&nbsp;m. Vek hornín sa odhaduje na 50&nbsp;000 až 5&nbsp;000&nbsp;rokov a prevládajúce štruktúry sú pyroklastické depozity.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  - vulkanické pole Qal'eh Hasan Ali na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Iránu
Kategória:Maary
Kúh-e Sabalán

**Kúh-e Sabalán** alebo **Kúhe Sabalán** alebo **Sabalán** je vyhasnutý stratovulkán, nachádzajúci sa v severnom Iráne, neďaleko pobrežia Kaspického mora, asi  východne od mesta Tabríz. S výškou  je to druhá najvyššia sopka (po Damávande) a tretí najvyšší vrch Iránu. Vrchol je pomerne ľahko dostupný, ročne naň vystúpia stovky amatérskych horolezcov. Vulkanická stavba je tvorená prevažne andezitmi s vekovým rozpätím 5,6 až 1,4 mil. rokov, no novšie výskumy posúvajú hranicu poslednej činnosti do mladších dôb (holocénu).

## Iné projekty
.

## Externé odkazy
* www.volcano.si.edu  – Sabalan na Global Volcanism Program 

Kategória:Sopky Iránu
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Vyhasnuté sopky
Kategória:Štvortisícovky v Iráne
Viktor Alexejevič Dombrovskij

**Viktor Alexejevič Dombrovskij** (; * 30. september 1913, Rostov Velikij – † 1. február 1972) bol sovietsky astronóm, ktorý skúmal nebeské telesá polarimetrickou metódou. Vytvoril dokonalú metodiku pozorovaní.

## Externé odkazy

* Виктор Алексеевич Домбровский  (ru)

Kategória:Ruskí astronómovia
Luciový stolček

**Luciový stolček** (iné mená: **Luciin stolček** alebo **lucijný stolček**) je podľa slovenských ľudových povier magický prostriedok spojený s predvianočným obdobím. Vyrábal sa od sviatku svätej Lucie (13. december) do Vianoc (25. december), pričom mohol byť vyrobený iba z dreva (smrekového alebo bukového) a nesmelo sa v ňom použiť nič kovové, ani klince. Stolček mal jednoduchú formu (trojnožka, stolček) a často býval vytvorený len (dvanástimi) sekmi sekery. Podľa povesti, muž, ktorý si na stolček sadol v kostole na polnočnej omši (prípadne v kruhu vyznačenom trojkráľovou kriedou, na krížnych cestách alebo doma), uvidel bosorky a bol pred nimi chránený. Už v 20. storočí bola praktika tvorby luciového stolčeka na väčšine Slovenska známa len z poverového rozprávania. Obraz bol námetom viacerých umeleckých diel, napríklad balady ''Lucijný stolček'' od Jána Botta.

## Referencie

Kategória:Folkloristika
Kategória:Legendy
Displej s kvapalnými kryštálmi

right|thumb|Rádiobudík s displejom s kvapalnými kryštálmi
right|thumb|Logo Wikipédie zobrazené na LCD monitore

**Displej s kvapalnými kryštálmi** alebo **zobrazovač z tekutých kryštálov** alebo **displej z tekutých kryštálov**, (, skrátene *LCD*) je tenké a ploché zobrazovacie zariadenie skladajúce sa z veľkého počtu farebných alebo čiernobielych pixelov zoradených pred zdrojom svetla, alebo reflektorom. Vyžaduje pomerne malé množstvo el. energie, preto je vhodný pre použitie v prístrojoch bežiacich na elektrické batérie.

## História LCD
Počiatky technológie LCD siahajú do roku 1888, keď rakúsky botanik Friedrich Reinitzer spolu s Ottom Lehmannom zistili, že niektoré kryštály sa hneď netopia na kvapalinu, ale vytvárajú medzi kryštalickým a tekutým stavom ďalší stabilný stav. V tomto stave látka nie je tekutá ale ani pevná. Ako veľa ďalších objavov, aj tento ostal len v akademickej rovine. Ďalší krok smerom k praktickému využitiu tohto javu nastal až v polovici šesťdesiatych rokov, keď vedci demonštrovali, že tekuté kryštály, ak sú stimulované elektrickým výbojom, môžu zmeniť vlastnosti svetla prechádzajúceho cez ne. Do tohto obdobia sa tiež datujú aj prvé funkčné LCD displeje, ale tieto prototypy boli ešte príliš nestabilné na masovú výrobu. Toto sa zmenilo začiatkom sedemdesiatych rokov, keď bol objavený materiál so stabilnými vlastnosťami. Začína výroba prvých displejov, ktoré sa používajú v kalkulačkách namiesto dovtedy používaných LED displejov. Táto technológia, označovaná ako TN (twisted nematic) používala kryštály, ktoré sa pri budení elektrickým prúdom otočia o 90 stupňov a pasívnu maticu. Na začiatku osemdesiatych rokov sa už TN-displeje masovo používali v kalkulačkách a hodinkách. Ale so vzrastajúcou zložitosťou v snahe zobraziť stovky riadkov informácií sa zhoršovali uhol pohľadu a kontrast medzi čiernou a bielou. Preto sa v roku 1985 objavuje na trhu nový typ displeja, označovaný ako STN (super twisted nematic). V tomto prípade sa kryštály otáčajú až o 240 stupňov. Farebné displeje s vysokým rozlíšením boli ďalším cieľom v tomto priemysle, ale na dosiahnutie tohto cieľa bolo potrebné adresovať veľké množstvo pixelov, a tak sa na konci osemdesiatych rokov objavuje na trhu prvý displej s aktívnou maticou. Riadenie pomocou aktívnej matice bolo využité už v polovici sedemdesiatych rokov, ale vtedy bolo zavrhnuté ako príliš nákladné.

## Pozri aj
* Monitor LCD

## Iné projekty


Kategória:Elektrotechnika
Kategória:Elektronika
Kategória:Televízna technika
Samara

**Samara**, rus. *Самара*, (v rokoch 1935 až 1991 *Kujbyšev*) je mesto na východe európskej časti Ruskej federácie na ľavom brehu rieky Volga. Má okolo 1&nbsp;163&nbsp;000 obyvateľov (2018) a je deviatym najväčším mestom Ruska a správnym strediskom Samarskej oblasti.

## Poloha
Mesto leží pri opustenom meandri Samarskaja Luka, na ľavom brehu rieky Volga, medzi ústiami riek Samara a Sok. Z geomorfologického hľadiska leží v oblasti Nízke Zavolžie. Mesto má v poludníkovom smere dĺžku asi 50&nbsp;km a v rovnobežkovom smere šírku asi 20&nbsp;km. Rozloha mesta je asi 466&nbsp;km2.

## Dejiny
Mesto bolo založené v roku 1536 ako pevnosť proti nájazdom Tatárov. V roku 1688 sa stala mestom, v roku 1851 sa stala sídlom gubernie. V druhej polovici 19. storočia bola sprevádzkovaná železnica, čo naštartovalo prudký nárast počtu obyvateľstva medzi rokmi 1866 a 1897 o 30-tisíc ľudí. V ruskej občianskej vojne, ktorá vypukla krátko po boľševickej revolúcii, bola Samara centrom protiboľševických síl. Od roku 1935 niesla názov Kujbyšev po sovietskom politikovi Valeriánovi Kujbyševovi. Počas druhej svetovej vojny sem boli presťahované niektoré úrady z Moskvy z obáv z postupu nemeckých vojsk a dobytia hlavného mesta.

## Priemysel
Samara je významných priemyselným mestom. Je tu konštrukčná kancelária a výrobný závod CSKB-Progress, ktorý v 50. a 60. rokoch 20. storočia vyrábal sovietske medzikontinentálne balistické rakety prvej generácie R-7 a R-7A, dnes výrobcom nosných rakiet typov Sojuz a Molnija. Preto bola Samara za čias studenej vojny mestom uzatvoreným pre cudzincov, aby bola chránená pred prípadnými špiónmi. Ďalším významným odvetvím je automobilový priemysel, v neďalekom Togliatti sídli závod AvtoVAZ, inými názvami aj Žiguli alebo Lada, ktorý sa snaží dostať zo zlej hospodárskej situácie, ktorá závod sužuje už od pádu ZSSR. Sú tu aj strojárske závody Alcoa a chemické závody nedávno skrachovaného Jukosu.

## Doprava
Je dôležitou železničnou križovatkou na línii Moskva-Ufa a Orenburg. Je tiež dôležitým riečnym prístavom na Volge. Nachádza sa tu i letisko. V meste premáva od roku 1987 podzemná rýchlodráha - samarské metro.

## Rodáci
* Vladimír Železný - český politik

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Informácie o Samare  


Kategória:Mestá v Rusku
Kategória:Sídla na Volge
Kategória:Geografia Samarskej oblasti
Pľúcny mechúrik

right|thumb|Pľúcne mechúriky

**Pľúcny mechúrik** alebo **(pľúcna) alveola** je guľovitý útvar v pľúcach, základná štruktúra a funkčná jednotka na výmenu plynov medzi organizmom a prostredím. Dospelé osoby majú asi 300 miliónov alveol. Pľúca novorodenca obsahujú len 10% alveol v porovnaní s pľúcami dospelého človeka, po troch rokoch života je to 90% a finálne množstvo alveol je dosiahnuté približne po 8. roku života.

## Ohraničenie alveoly
Alveola je prestúpená množstvom krvných kapilár na vychytávanie kyslíka z vdýchnutého vzduchu. U novorodencov je každá alveola obklopená 2 vrstvami kapilár. Okrem kapilár sú alveoly oddelené elastickým väzivom.Toto väzivo pochádza z intersticiálneho väziva pľúc. Alveoly niekoľkonásobne zväčšujú povrch pľúc.
**
== Bunky alveol ==
V alveolách nachádzame 3 typy buniek: membranózne pneumocyty, sekrečné pneumocyty a pľúcne makrofágy. 

# **Membranózne pneumocyty** nazývané aj ''pneumocyty 1. typ''u sú najpočetnejšie, v oblasti jadra sú hrubé 4-6μm, mimo jadra sú hrubé len 20-30nm, čo uľahčuje výmenu plynov. Výmena plynov je uľahčená aj splynutím bazálnej laminy pneumocytu 1. typu a bazálnej laminy endotelu kapiláry.
# **Sekrečné pneumocyty** nazývané aj ''pneumocyty 2. typu'' sú bunky interalveolárnych sept veľké 20- 30μm sférického alebo polyedrického tvaru. Z nich sa diferencujú membranózne pneumocyty. Ich hlavnou úlohou je však produkcia [[surfaktant|surfaktantu]].
# **Pľúcne makrofágy**, nazývané i **prašné bunky''', sú pohyblivé bunky, ktoré zachytávajú cudzie látky v pľúcach, napríklad prach, baktérie alebo červené krvinky po poškodení mechúrika.

## Referencie

Kategória:Pľúca
Kategória:Dýchacia sústava
Tatra T5A5

**Tatra T5A5** je typ česko-slovenskej električky vyrobený v ČKD Praha, závod Tatra Smíchov v jednom prototype v roku 1981.

## Konštrukcia
Voz typového označenia T5A5, vyvíjaný na prelome 70. a 80. rokov 20. storočia, bol ďalším variantom električky Tatra T5. Malo sa jednať o základný model novej unifikovanej rady električiek, ktorý mal v Česko-Slovensku nahradiť vozne typu T3.

Išlo o štandardný jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň s tromi dverami na jednej strane vozovej skrine. V podstate sa jednalo o štandardný variant obojstranného jednosmerného typu T5C5, ktorý ČKD od roku 1978 vyrábala pre Budapešť. Električka T5A5 bola vybavená elektrickou tyristorovou výzbrojou TV3.

## Prototyp
Pre prototyp električky T5A5 bola využitá skriňa obojsmerného vozňa T5C5 pre ktorú boli dodatočne zaslepené vstupy na ľavej strane karosérie. Voz bol dokončený v roku 1981 a označený číslom 8013. Ako majetok ČKD bol testovaný v Prahe, kde kvôli obsadeniu číselnej rady 8000 modernizovanými električkami T3M dostal číslo 0013. Česko-slovenské dopravné podniky ho však odmietli, takže do sériovej výroby sa tento typ nedostal.

Prototyp bol ďalej využívaný pre rôzne skúšky, v roku 1984 bol upravený pre prevádzku s vlečným vozňom, o rok neskôr dostal novo vyvinuté podvozky pre predmestskú rychlodrážnú prevádzku, v roku 1986 bol vybavený novou tyristorovou elektrickou výzbrojou TV4. Potom bol odstavený vo vozovni Hloubětín. V novembri 1998 bol využitý pre bariérovú skúšku prototypu električky Tatra RT8D5, o niečo neskôr bol jeho zvyšok zošrotovaný.

## Pozri aj
* Typové označenie električiek ČKD

## Referencie


## Zdroj

T5A5
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1981
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané do roku 1981
Modrý vrch (album)

***Modrý vrch*** je štvrtý štúdiový album slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho z roku 1981. Zostava hudobníkov tu vystupuje ako skupina Burčiak.

## Zoznam skladieb

## Výroba albumu
;Skupina Burčiak
*Pavel Daněk – basová gitara (vedúci skupiny)
*Dežo Ursiny – spev, gitara, klávesové nástroje, perkusie
*Jaroslav Filip – klávesové nástroje, perkusie
*Ctibor Hlinenský – bicie nástroje
; Hosťujúci hudobníci
*Martin Karvaš – hoboj, klávesové nástroje
*Ľubomír Tamaškovič – saxofón
*Marián Varga – klávesové nástroje, organ
*Ondřej Konrád – fúkacia harmonika
*Milan Brunner – flauta
*Sláčikova skupina Osvalda Willmanna
;Produkcia
* Ivan Minárik – zvuková réžia
* Jaroslav Filip – hudobná réžia
* Milan Vašica – hudobná réžia, zodpovedný redaktor
* Ivan Jombík - technická spolupráca
* Igor Kovár – obal
* Jozef Pernecký – dizajn

## Referencie

Kategória:Hudobné albumy z 1981
Kategória:Albumy Deža Ursinyho
Kategória:Albumy skupiny Burčiak
Longital

**Longital** (do roku 2006 **Dlhé diely**) je slovenská hudobná skupina.

Vznikla v roku 2001 pod názvom *Dlhé diely* v zostave Daniel Salontay, Šina, Martin Zajko a Ajdži Sabo. Zajko a Sabo si čoskoro vytvorili vlastný projekt Slide&Udu a tak od roku 2002 s Dlhými dielmi hrával Marián Slávka a neskôr aj Peter Lipa mladší. 

Od roku 2004 skupina vystupuje ako trio: Daniel Salontay, Šina a Xi-di-nim (minidisk, "mechanický" člen skupiny, dnes už v podobe: laptop a jeho brat - Lemur Jazz mutant). Absolvovala koncerty na Slovensku, v Česku a v súčasnosti hrá po celej Európe. 

Na jar roku 2006 skupina zmenila názov na Longital. Pravidelne koncertuje na Slovensku, v Česku a zahraničí. 

## Diskografia
* Dlhé diely. *September*. (Slnko records, 2001)
* *Šinadisk*. (Slnko records, 2001)
* Dlhé diely. *Tu*. (Slnko records, 2002), 
* Šina. *In Virgo*. (Slnko records, 2003)
* Dlhé diely. *Sveta diely* (Slnko records, 2004)
* Longital. *Výprava / Voyage*. (Slnko records, 2006)
* Longital. *Gloria*. (Slnko records, 2008)
* Revoyaged (Slnko records, 2009)
* Long Live! (Slnko records, 2010)
* Longital. *Teraz*. (Slnko records, 2010)
* Bubliny v betóne (Slnko records, 2013)
* A To Je Všetko? (Slnko records, 2015)
* Longital. *Longital Suita* (Živá nahrávka so sláčikovým kvartetom) (Slnko records, 2016)
* Longital. *Divoko* (Slnko records, 2016)

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálne stránky skupiny
*
* Slnkorecords

Kategória:Slovenské hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 2001
T4

**T4** alebo **T-4** môže byť:
*Hellas Jet, kód IATA
*Akcia T4, kódové označenie programu nacistov na systematické zabíjanie postihnutých
*tyroxín
*T4-priestor = normálny priestor
*T4 fág, baktériofág
*Tatra T4, čs. električka
*Suchoj T-4, sovietske lietadlo
*Kawasaki T-4, japonské lietadlo 
*T4 (Channel 4), víkedová relácia na britskom Channel 4
*formulár v kanadskom daňovom práve, pozri T4 (kanadský formulár)
* miechový nerv T4
* 4. hrudníkový stavec človeka
* skratka RPG Traveller od Imperium Games, Inc.
*T-4 Atomic Demolition  Munition, bývalá malá taktická jadrová bomba
*terminál 4 (na letiskách)
*druh dodávky Volkswagen, pozri Volkswagen Typ 2
Tatra T6A2

**Tatra T6A2** (podtyp typu **T6**) je model česko-slovenskej električky vyrábanej firmou ČKD od 2. polovice 80. rokov do konca 20. storočia.

## Konštrukcia
Typ T6A2 bol vyvinutý ako nástupca vozidiel Tatra T5 exportovaných do NDR. Vozidlá majú zúženú vozovú skriňu 2200 na rozdiel od štandardných . Ide o klasický jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň s tromi dverami a elektrickou tyristorovou výzbrojou typu TV3. Vozidlá boli prispôsobené na prevádzku typických trojvozových nemeckých súprav, motorový vozeň + motorový vozeň + vlečný vozeň nového typu Tatra B6A2, ovládaných z jedného stanoviska.

## Prototypy
V roku 1985 bola vyrobená prototypová súprava, dva vozne T6A2 ev.č. 0020 a 0021 a jeden vozeň Tatra B6A2 označený 0022. Po skúšobnej prevádzke v Prahe boli vozne nasledujúci rok predané do Drážďan, kde boli prečíslované na 226 001 a 276 001. Medzi rokmi 1990 a 2001 slúžila prototypová súprava na vyhliadkové okružné jazdy. Vozeň ev.č. 226 001 bol predaný do múzea v rokoch 2001 a 2004 bol renovovaný do pôvodného stavu. Druhý prototypový vozeň bol v roku 2002 zošrotovaný.

## Prevádzka
V rokoch 1985 až 2000 bolo vyrobených 256 vozňov.

## Pozri aj
* Typové označenie električiek ČKD

## Iné projekty

T6A2
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1985
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1999
Tatra T6B5

**Tatra T6B5** (podtyp električky '''T6''', v bývalom Sovietskom zväze označované ako **T3M**) je typ električky vyrábanej v česko-slovenskom (neskôr českom) podniku ČKD Tatra od polovice 80. rokov minulého storočia do konca 20. storočia. 

## Konštrukcia
Električka T6B5 vychádza (rovnako ako ostatné typy česko-slovenských električkových vozňov 80. rokov) z konštrukcie typu Tatra T5 zo začiatku 70. rokov 20. storočia. Ide o jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň s tromi dverami a štandardnou výškou podlahy. Vozne sú vybavené elektrickou tyristorovou výzbrojou typu TV3. 

V roku 1993 bola založená česko-ukrajinská firma Tatra-Jug pre konečnú montáž električiek dodaných z Prahy. Firma ale predala len 39 vozňov, ostatné čakali na kupca. Až v roku 2003 bolo 10 vozňov opravených a skompletizovaných firmou Inekon v ostravskom dopravnom podniku a následne predaných mestu Iževsk. Posledné štyri električky boli v Ostrave dokončené roku 2007 pre ruskú Ufu.

Do tohto typu električky je možné montovať podvozky pre normálny rozchod koľaje 1435 mm a rozchod 1524 mm, ktorý používa väčšina dopravcov v mestách bývalého ZSSR.

## Označenie T3M
Aby sa sovietski prevádzkovatelia nového typu nebáli, dostali električky T6B5 obchodné označenie T3M odkazujúce na obyčajnú modernizáciu osvedčených vozňov Tatra T3, aj keď T6B5 je úplne odlišný a novo vyvinutý vozeň.

## Prototypy
Na začiatku 80. rokov 20. storočia bolo potrebné nahradiť už trochu zastarané električky T3 novým, modernejším typom. Vyrobilo sa mnoho prototypov, ale až typ T6B5 bol schválený do výroby (ale iba pre zahraničných zákazníkov).

V roku 1983 boli vyrobené dva prototypy vozňa T6B5, ktoré boli ihneď potom testované na pražskej električkovej sieti pod číslami 0016 a 0017. O rok neskôr boli odovzdané do Moskvy, kde dostali čísla 001 a 002 a boli ďalej testované. O niečo neskôr boli nasadené do bežnej prevádzky. V roku 1994 boli vozy prečíslované na 0301 a 0302. V súčasnosti je v prevádzke len električka ev.č. 0301, druhy vozeň sa používa ako služobný. Žiadne ďalšie električky tohto typu už do Moskvy dodané neboli.

## Prevádzka
Prehľad dodaných nových vozňov (priamo z výroby). Električky si rôzne dopravné podniky predávali, takže počet miest, kde je (alebo bol) v prevádzke typ T6B5, je zrejme vyšší. V rokoch 1983 až 2003 bolo vyrobených 1279 vozňov.

**Poznámky:**

** Tula:** vozne T6B5SU obdržali čísla 13, 14, 17, 18, 23 – 30, 47, 48, 83, 84, 301 – 358.

** Riga:** evidenčné číslo je teraz skryté v päťmiestnom označeniu, kde prvá cifra je kód vozovne a piata cifra je kontrolná

Niektoré vozne z 90. rokov 20. storočia a všetky vozne z prelomu 20. a 21. storočia vyrobila ukrajinská firma Tatra-Jug.

Súčet kusov v tabuľke udáva číslo 1358; stránka Transphoto.ru udáva počet 1285 kusov.
## Iné projekty

## Zdroj

T6B5
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1983
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané do roku 2003
Alveola

**Alveola** (lat. *alveolus*) môže byť:
* v anatómii:
** pľúcny mechúrik
** zubné lôžko
** žľazový lalôčik (v užšom zmysle len opak acinu, teda žľazový lalôčik z menších epitelových buniek a nasadený na vývod majúci veľký lúmen)
** všeobecne: dutinka, priehlbinka, mechúrik
* vo fonetike: výstupok na ďasne, na ktorom sa tvoria hlásky
* v botanike: 
** priehlbinka na orgáne, pozri alveola (botanika)
** u prvokov z infraríše Alveolata malá vakuola priamo pod bunkovou membránou, ktorá vyzerá akoby mala trojitú bunkovú membránu, pozri alveola (Alveolata)
Tatra T6C5

**Tatra T6C5** (podtyp električky **T6**) je model českej električky z druhej polovice 90. rokov 20. storočia.

## Konštrukcia
T6C5 je pomerne netypická električka. Ide o obojsmerný štvornápravový motorový električkový vozeň vyvinutý pôvodne pre Spojené štáty, pre mesto New Orleans. Vozidlo je vybavené štyrmi dverami, vždy dvoma na jednej strane vozňovej skrine. Na oboch koncoch sú umiestnené kabíny vodiča. Inak konštrukčne vychádza z osvedčených typov Tatra T6A2 a Tatra T6A5. Elektrická výzbroj je typu TV14.

Do tohto typu je možné montovať podvozky, tak pre normálny rozchod koľají , ako aj pre iné, neštandardné.
## Prototyp
Vozeň bez evidenčného čísla bol vyrobený v roku 1998. Po krátkych skúšobných jazdách v Prahe bol prevezený do New Orleans na neobvyklý rozchod koľajníc 1587,, kde skúšobne jazdil od roku 1999. Zákazník bol s vozidlom spokojný, ale potom, ako sa dozvedel o hospodárskych problémoch ČKD, stratil záujem. V roku 2001 bola električka premiestnená naspäť do Prahy.

Záujem o netypický vozeň prejavil podnik z Nemecka z mesta Strausberg, ktorý prevádzkuje električkovú dopravu na  dlhej jednokoľajovej trati bez obratiska. Na nočnú prevádzku boli vozidlá Tatra KT8D5, ktoré sú v Strausbergu bežne v prevádzke, príliš veľké, preto podnik zakúpil električku T6C5. Po vybavení vozňu podvozkami so štandardným rozchodom a už druhých skúšobných jazdách v Prahe bol vozeň prevezený na miesto určenia, kde od roku 2003 jazdí pod evidenčným číslom 30.

## Prevádzka
V roku 1998 bol vyrobený jediný vozeň.

* **[[Česko]]** (Praha), **[[Spojené štáty|USA]]** (New Orleans) – skúšobná prevádzka
* **[[Nemecko]]** (Strausberg – od 2003 v prevádzke jeden vozeň)

## Pozri aj
* Typové označenie električiek ČKD

## Iné projekty

T6C5
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1998
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané do roku 1998
LCD

**LCD** môže byť:
*Lacida, šifrovací stroj
*Lesotho Congress for Democracy, politická strana v Lesothe
*liquid crystal display – displej s kvapalnými kryštálmi
*Lord Chancellor's Department, bývalé britské ministerstvo
*low-carbohydrate diet – nízkosacharidová diéta
*lowest common denominator – najmenší spoločný menovateľ
*Lowest comic denominator, komiks
*Local Coverage Determination, v zdravotníctve USA
*Lycée Classique de Diekirch, lýceum v Luxembursku
*talianske vydavateľstvo kníh, pozri LCD (vydavateľstvo)
Atmosféra

**Atmosféra** alebo **ovzdušie** môže byť:
* plynný obal kozmického telesa, pozri atmosféra (kozmického telesa)
* skrátene atmosféra Zeme
* prenesene: nálada, ráz, pomery

**Atmosféra** môže byť aj v technike a fyzike:
* jednotka tlaku, pozri atmosféra (jednotka)
* plynná zmes, ktorá vypĺňa priestor v zásobníkoch alebo priestor uzavretých priemyselných objektov či zariadení, pozri atmosféra (plynná zmes)
* plynné prostredie

**Ovzdušie** môže byť zriedkavo aj vzduch v uzavretom priestore (najmä miestnosti) 

**Ovzdušie** je: 

* zmes plynov tvoriaca atmosféru Zeme. 

Pozostáva hlavne z: 

* dusíka a 
* kyslíka, ale aj z 
* iných plynov. 

**Kvalita ovzdušia** sa zaoberá prítomnosťou škodlivých látok, ako sú emisie: 

* z priemyslu, 
* z vozidiel a 
* iných ľudských aktivít. 

**Znečistené ovzdušie** má negatívny vplyv na zdravie, rastliny a životné prostredie, preto je monitorovanie a zlepšovanie kvality ovzdušia dôležité pre ochranu životného prostredia a zdravia ľudí.
Tatra T5C5

**Tatra T5C5** (podtyp električky **[[T5]]**) je typ električky, vyrábaný firmou ČKD na prelome 70. a 80. rokov 20. storočia.

## Konštrukcia
T5C5 bola vyvinutá na popud mesta Budapešť. V jej električkovej sieti neexistovali až na výnimky obratiská, dopravný podnik tak musel nakupovať iba obojsmerné vozidlá. V 70. rokoch, keď už takmer všetci výrobcovia vyrábali iba jednosmerné vozidlá, potrebovala Budapešť nutne obnoviť vozidlový park. Všetko sa vyriešilo až typom T5C5. Ide o jednosmerné štvornápravové  motorové električkové vozidlo vybavené dverami na oboch stranách vozidla, teda je možné vytvoriť obojsmernú súpravu električkami spriahnutými zadnými čelami k sebe.

Napájacie napätie je 600 V jednosmerných, štandardná prevádzka je s normálnou polaritou (+ v troleji, − v koľajach), podľa požiadaviek dopravných podnikov je možné vozidlá upraviť aj na obrátenú polaritu (Košice, Brno, Ostrava)

## Prototypy
V roku 1978 boli vyrobené dva prototypy označené ev.č. 8011 a 8012. Po nutných skúškach sa oba dostali ešte toho istého roku do Budapešti, kde získali čísla 4000 a 4001. Oba boli zaradené do prevádzky v roku 1979 ako školská súprava. Od roku 1980 je súprava v bežnej prevádzke, pravdepodobne dosiaľ (2006).

## Prevádzka
V rokoch 1978 až 1984 bolo vyrobených celkom 322 vozňov.

## Pozri aj
* Typové označenie električiek ČKD

## Iné projekty

T5C5
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1978
Kategória:Dráhové vozidlá vyrábané do roku 1984
Salmonelová renálna tubulo-intersticiálna choroba

**Salmonelová renálna tubulo-intersticiálna choroba** je zápalovou komplikáciou infekcie baktériou rodu Salmonella, ktorá postihuje obličky. Našťastie ide o vzácnu komplikáciu, pravdepodobne podmienenú skríženou autoimunitnou reakciou, ktorá môže viesť v ťažkých prípadoch až k akútnemu zlyhaniu obličiek.

## Klasifikácia
* A02: Iné infekcie salmonelami
** A02.2†: Lokalizované salmonelové infekcie
*** Salmonelová renálna tubulo-intersticiálna choroba (N16.0*)

## Pozri aj
* renálna tubulo-intersticiálna choroba
* brušný týfus
* salmonelóza

Kategória:A02 Iné infekcie salmonelami
Kategória:Zápalové ochorenia
Termochémia

**Termochémia** alebo **chemická termodynamika** je odbor chémie, ktorý skúma tepelné javy pri chemických reakciách.

Zaoberá sa tepelným efektom chemických reakcií, ktorý nazýva reakčné teplo. Podľa premeny tepelnej energie rozoznávame:
* exotermické (exotermné) reakcie – energia sa uvoľňuje vo forme tepla
* endotermické (endotermné) reakcie – energia sa spotrebuje v podobe tepla

Množstvo tepla, ktoré sa uvoľní alebo spotrebuje pri chemickej reakcii závisí aj od skupenstva reaktantov a produktov, ďalej od energií chemických väzieb a tlaku vonkajšieho prostredia. 

Najznámejšou exotermickou reakciou je horenie, čiže zlučovanie s kyslíkom. Veľmi exotermickými reakciami sú aj zlučovanie kovov s nekovmi, s ich oxidmi a pod. Platí zákon o zachovaní hmotnosti a energie.

Kategória:Termodynamika
Kategória:Chemické reakcie
Zoznam obcí Užskej župy

thumb|right|Užská župa na východe Slovenska
Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Užskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Okres Michalovce]]**
*Mestá: Veľké Kapušany
*Obce: Bajany, Beša, Budince, Čečehov, Čičarovce, Čierne Pole, Hažín, Hnojné, Iňačovce, Ižkovce, Jastrabie pri Michalovciach, Jovsa, Kaluža, Kapušianske Kľačany, Klokočov, Krišovská Liesková, Kusín, Lúčky, Palín, Pavlovce nad Uhom, Poruba pod Vihorlatom, Ptrukša, Ruská, Senné, Stretava, Stretavka, Trnava pri Laborci, Veľké Slemence, Vinné, Vojany, Vysoká nad Uhom, Zalužice, Závadka, Zemplínska Široká

**[[Okres Sobrance]]**
*Mestá: Sobrance
*Obce: Baškovce, Beňatina, Bežovce, Blatná Polianka, Blatné Remety, Blatné Revištia, Bunkovce, Fekišovce, Hlivištia, Horňa, Husák, Choňkovce, Jasenov, Jenkovce, Kolibabovce, Koňuš, Koromľa, Krčava, Kristy, Lekárovce, Nižná Rybnica, Nižné Nemecké, Orechová, Ostrov, Petrovce, Pinkovce, Podhoroď, Porostov, Porúbka, Priekopa, Remetské Hámre, Ruskovce, Sejkov, Svätuš, Tašuľa, Tibava, Úbrež, Veľké Revištia, Vojnatina, Vyšná Rybnica, Vyšné Nemecké, Vyšné Remety, Záhor

## Pozri aj
*Uh (župa)
*Dolný Zemplín

Uh
Obce žúp, Uh
Kategória:Zemplín
Zoznam obcí Ostrihomskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Ostrihomskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Okres Levice]]**
*Obce: Farná, Keť, Kuraľany, Veľké Ludince, 

**[[Okres Komárno]]**
*Obce: Bátorove Kosihy, Búč, Kravany nad Dunajom, Moča

**[[Okres Nové Zámky]]**
*Mestá: Štúrovo
*Obce: Belá, Bíňa, Bruty, Gbelce, Kamenný Most, Kamenín, Ľubá, Malá nad Hronom, Mužla, Nána, Nová Vieska, Obid, Svodín, Šarkan

## Pozri aj
*Ostrihom
*Ostrihomská župa

Ostrihom
Obce žúp, Ostrihom
Zemplín (maďarský región)

**Zemplín** () je maďarský región zodpovedajúci časti uhorskej Zemplínskej župy, ktorá pripadla roku 1918 Maďarsku.

V roku 1918 sa územie Zemplína rozdelilo medzi Česko-Slovensko a Maďarsko. V Maďarsku spočiatku naďalej existovala „Zemplínska župa“ (len časť, ktorá pripadla Maďarsku), neskôr bola spojením Boršodskej a častí Zemplínskej a Abovskej župy založená Boršodsko-abovsko-zemplínska župa.

Kategória:Geografia Maďarska
Kategória:Dejiny Maďarska
Kategória:Zemplín
Ostrihom

**Ostrihom** môže byť:
*mesto v Maďarsku, pozri Ostrihom (mesto)
*uhorská župa, pozri Ostrihomská župa
*uhorské arcibiskupstvo, pozri Ostrihomské arcibiskupstvo
*osmanský sandžak, pozri Ostrihomský sandžak
Zoznam obcí Mošonskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Mošonskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Okres Bratislava V]]**, mestské časti Bratislavy:
*Čunovo
*Jarovce
*Rusovce
**Okresy [[Okres Bratislava II|Bratislava II]]**,**[[Okres Senec|Senec]]**, **[[Okres Dunajská Streda|Dunajská Streda]]**
Malé časti obcí ležiacich na pravej strane Dunaja, ktoré sa po roku 1918 stali súčasťou obcí v Česko-Slovenska.

## Pozri aj
*Mošon
*Mošon (župa)
Mošon
Obce žúp, Mošon
Ambient

**Ambient** môže byť:
*ambientná hudba
*desktopové prostredie, pozri Ambient (softvér)
*album od Moby, pozri Ambient (album)
Zoznam obcí Komárňanskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území slovenskej časti bývalej Komárňanskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

**[[Okres Dunajská Streda]]**
*Mestá: Veľký Meder
*Obce: Okoč

**[[Okres Komárno]]**
*Mestá: Komárno, Kolárovo, Hurbanovo
*Obce:, Bajč, Bodza, Bodzianske Lúky, Brestovec, Čalovec, Číčov, Dedina Mládeže, Dulovce, Holiare, Chotín, Imeľ, Iža, Kameničná, Klížska Nemá, Lipové, Marcelová, Martovce, Modrany, Mudroňovo, Nesvady, Okoličná na Ostrove, Patince, Pribeta, Radvaň nad Dunajom, Sokolce, Svätý Peter, Šrobárová, Tôň, Trávnik, Veľké Kosihy, Virt, Vrbová nad Váhom, Zemianska Olča, Zlatná na Ostrove

**[[Okres Nové Zámky]]**
*Obce:, Branovo, Čechy, Dvory nad Žitavou, Dubník, Jasová, Kolta, Komoča, Rúbaň, Semerovo, Strekov, Zemné

## Pozri aj
*Komárno
*Komárno (župa)

Komárno
Obce žúp, Komárno
Joomla

**Joomla!** je redakčný systém určený  pre vytváranie webstránok a ďalších online aplikácií. Joomla! je Open Source riešenie, ktoré voľne dostupné pre každého. Joomla! sa používaná na tvorbu jednoduchých osobných webových stránok po komplexné webovské aplikácie.

## Joomla! pre používateľov
Základný balík Joomla! je vytvorený pre jednoduchú inštaláciu aj pre bežného užívateľa. Vďaka tomu väčšina ľudí nemá problémy s inštaláciou a spustením software, spolu s tým je dostupná široká miera podpory pre začiatočníkov. Vďaka rastúcej aktívnej komunite desiatok tisíc užívateľov a vývojárov nie je problém kedykoľvek vyhľadať riešenia problémov a otázok.

Po inštalácii a spustení Joomla! je aj pre netechnicky založených užívateľov jednoduché pridávať a spravovať obsah, súbory, kritické údaje pre chod spoločnosti alebo organizácie. Ktokoľvek so základnými znalosťami office riešení je schopný naučiť sa jednoducho spravovať stránku pod Joomla!.

Cez jednoduché, na prehliadači založené rozhranie budete schopný pridávať novinky, správy, spravovať obsah, pracovné ponuky, obrázky produktov, neobmedzené množstvá sekcíí a stránok, obsahov a pod. na vašej webstránke.

## Joomla! na druhej úrovni
Mimo rámca, Joomla! je výkonná aplikácia na správu obsahu bežiacej stránky, ale skutočné možnosti poskytuje práve jej aplikačný framework. Tento dáva možnosť tisíckam vývojárov vo svete vytvárať neobmedzené množstvo doplnkov a rozšírení systému čo umožnuje Joomla! nasadenie v akejkoľvek oblasti. Tu je len niekoľko príkladov nasadenia stoviek dostupných rozšírení systému:

* Dynamické tvorby formulárov
* Obchodné a organizačné katalógy
* Správa dokumentov
* Obrázkové a multimediálne galérie
* E-commerce riešenia
* Online obchody
* Správa hotelov a rezervácií
* Diskusné fóra a chaty
* Kalendáre
* Blogg software
* Katalógové riešenia
* E-mail newslettre
* Zbieranie dát a hlásenia
* Systémy reklamných bannerov
* Predplatné systémy
* a oveľa viac…

## Joomla! pre vývojárov
Mnoho spoločností a orgánizácií má taktiež požiadavky, ktoré niekedy idú za hranice toho čo je dostupné v základnom balíku alebo ako rozšírenie. Našťastie, Joomla! poskytuje v takom prípade svoj aplikačný framework, ktorý poskytuje vývojárom možnosť jednoducho vytvárať sofistikované doplnky a rozšírenia neobmedzených zameraní. Využitím core framework, vývojári môžu vytvárať:

* Integrované e-commerce systémy
* Inventárne kontrolné systémy
* Nástroje pre hlásenia
* Customizované katalógy produktov
* Komplexné obchodné zoznamy
* Rezervačné systémy
* Komunikačné nástroje
* Bridge (premostenia) pre iné aplikácie
* alebo akýkoľvek iný druh aplikácie pre osobitné potreby…

## Referencie

## Externé odkazy
* www.joomla.org - oficiálna stránka projektu 
* www.joomla.sk  - slovenská komunita Joomla! 

Kategória:Redakčné systémy
Kategória:Slobodný softvér