open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antignótos (sochár)

**Antignótos** (*Antignótos*) bol grécky sochár z prelomu 1. storočia pred Kr. a 1. storočia.
 
Antignótos, grécky sochár neoattickej školy, tvoril v časoch vlády rímskeho cisára Augusta (v rokoch cca 27 pred Kr. – 19). Nezachovali sa žiadne jeho sochy, ale v Aténach sa našli tri jeho menom signované mramorové podstavce zo sôch. Podľa fragmentárneho nápisu na podstavci, objavenom pri aténskom *Asklépieione* na južnom svahu Akropoly, na ňom stála socha nejakej významnej rímskej osoby (nápis je poškodený, možno Marcus .....?). Ďalšie dva podstavce, nájdené na aténskej Akropole, boli základňami sôch tráckych kráľov z kmeňa *Sapaioi*, a to Kotysa (vládol v rokoch 42 – 31 pred Kr.) a jeho otca Rhaskuporisa, syna Kotysovho (vládol v rokoch 48 – 42 pred Kr., ktorého nápis hlása:

:- text v starogréčtine
 
Vzhľadom na historické udalosti v rokoch rímskej občianskej vojny medzi Octavianom a Antoniom (hlavne pred bitkou pri Aktiu v roku 31 pred Kr.), Trácia zohrávala dôležitú úlohu v dodávkach obilia do Atén z čiernomorskej oblasti (dodávky z Egypta boli veľmi obmedzené).
 
Rímsky spisovateľ Plínius vo svojej prírodopisnej encyklopédii *Naturalis historia* uvádza, že Antignótos (Antignotus) bol autorom portrétnych sôch filozofov, zápasníkov, atlétov (perixyomenum, atlét, ktorý sa čistí = apoxyomenos?) a súsošia *tyranobijcov* Harmodia a Aristogeitóna. Zrejme tu ide o umelca, ktorý zhotovoval kópie najslávnejších klasických diel.
     
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Gary Con

**Gary Con** je herný con, ktorý sa koná každoročne v meste Lake Geneva v štáte Wisconsin, aby oslávil život a dielo Garyho Gygaxa, spoluzakladateľa  hry "Dungeons & Dragons". Najbližší Gary Con sa uskutoční v Grand Geneva Resort v dňoch 26. - 29. marca 2020.

## História
Keď spoluzakladateľ *Dangeos & Dragons* Gary Gygax zomrel v roku 2008, hráči z celého sveta sa pripojili k pripomenutiu jeho života virtuálnym conom, ktorý sa konal po celom svete. Priatelia a rodina Gygaxa dňa 8. marca 2008 vytvorili improvizovanú hernú udalosť, teraz známu ako "Gary Con 0".

Vo februári 2015 bol Gary Con spomenutý v seriáli ''The Big Bang Theory'' čo spôsobilo zvýšenú účasť v tom roku.

## Referencie

Kategória:Herné cony
Kategória:Cony v USA
Kategória:Dungeons & Dragons
Kategória:Kultúra vo Wisconsine
Noc v archíve

***Noc v archíve*** je televízna relácia, ktorá je zložená z archívnych ukážok doplnených o vtipný komentár hlavnej moderátorskej dvojice Radoslav Kuric a Miki Michelčík. Obidvoch nazývajú: archívni bádatelia. Medzi príspevkami sa objavujú archívne piesne ktoré uvádza „retro hlásateľka“ Lucia Michelčíková, (predtým za slobodna Lucia Jelčová) v dobovom oblečení z retro hlásateľne. Hlavné motto relácie je „Archívne spomínanie na časy nedávno minulé“, v drvivej väčšine dielov sa tematicky zameriava na relácie vysielané pred rokom 1989, iba v pár dieloch tvorcovia toto pravidlo porušili a objavili sa aj novšie príspevky. Premiérové prvé vysielanie relácie bolo 28. januára 2009. Niektoré diely cyklov nemajú tématický názov a je uvedený názov relácie. Režisérom relácie je Boris Bočev.

## Vysielanie
Relácia je vysielaná dvakrát do mesiaca, v sobotu na Dvojke, televíznej stanice Rozhlasu a televízie Slovenska. Prvýkrát bola relácia odvysielaná v januári 2009. Najskôr sa relácia pravidelne vysielala v nedeľu, výnimočne aj v iný deň, od septembra 2015 sa pravidelne vysiela v sobotu. Počas letných prázdnin sa vysielajú reprízy.

## Cykly relácie

## Časti
### Cyklus 2009

### Cyklus 2010

### Cyklus 2011

### Cyklus 2012

### Cyklus 2013

 
### Cyklus 2014

### Cyklus 2015

### Cyklus 2016

### Cyklus 2017

### Cyklus 2018

### Cyklus 2019

### Cyklus 2020

### Cyklus 2021

### Cyklus 2022

### Cyklus 2023

### Cyklus 2024

**Cyklus 2025**
**Cyklus 2026**

## Referencie.

## Externé odkazy
* ''Noc v archíve'' v televíznom videoarchíve RTVS
* ''Noc v archíve'' na stránkach Facebook-u (Tomáš Pustai)

* Moderátori Noci v archíve: Tí, čo rečnili na tribúnach, sa nám nehlásia, kultura.sme.sk

Kategória:Televízne relácie Slovenskej televízie
Kategória:Zábavné televízne programy
Kategória:Hudobné televízne programy
Gramorádio

náhľad|Stolné gramorádio Braun z roku 1962
náhľad|Hudobná skriňa z produkcie východonemeckej RFT zo 60. rokov 20. storočia, kombinujúca rozhlasový a televízny prijímač s magnetofónom. Za posuvným sklom vľavo bol televízny prijímač.
náhľad|Vpravo potom rádio so zosilňovačom a cievkový magnetofón

**Gramorádio** je rozhlasový prijímač (rádio) skombinovaný s gramofónom v jednom konštrukčnom celku so spoločným zosilňovačom a reproduktorom.

## Dejiny
Kombinácia gramofónu v jednej skrini s rádioprijímačom nebola až do obdobia krátko po druhej svetovej vojne bežná. Rádiá samotné boli relatívne drahé, gramofóny na šelakové platne prevažne mechanické s pružinovým pohonom a prípadný elektrický gramofón sa k rádiu dokupoval ako samostatný prístroj, často vo forme skrinky s odklopným alebo posuvným čelom, na ktorú sa potom rádioprijímač postavil.

Keď po vojne rádio prestávalo mať postavenie luxusného tovaru a zároveň narastala produkcia gramoplatní, výrobcovia začali postupne ponúkať stolné a neskôr aj skriňové kombinácie gramofónov a rozhlasových prijímačov. Gramofón bol typicky umiestnený na vrchu pod odklopným vekom, kde bol pohodlne prístupný. Skriňové gramorádiá potom ponúkali aj priestor pre uskladnenie gramoplatní a veľká skriňa, slúžiaca ako ozvučnica, umožňovala kvalitnejší zvukový prednes, než malý prijímač a oddelený gramofón.

Zo skriňových gramorádií sa neskôr, po rozšírení komerčných magnetofónov a televíznych prijímačov, vyvinuli tzv. **hudobné skrine**, kombinujúce v jednom nábytkovom celku viacero uvedených prístrojov, pričom ich hmotnosti často presahovali 100 kg. Éra hudobných skriní potom skončila s nástupom sektorového nábytku, s ktorým súvisel návrat k rozdeleniu na jednotlivé komponenty, ktoré sa dali umiestniť do voľných priestorov v sektorových obývacích stenách.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Braun Table Radiogram,  1962 
* Hacker Radio Ltd., Maidenhead manufacturer
* Prehľad gramorádií a hudobných skríň z produkcie československej Tesly

Kategória:Rozhlas
Kategória:Audiotechnika
Hlásateľ

**Hlásateľ** môže byť:
* osoba, ktorá niečo hlása, zvestuje, verejne dáva na vedomie, synonymum: šíriteľ, rozširovateľ (napr. hlásateľ pokroku, hlásateľ slobody)
* v žurnalistike:
** v rozhlase: pracovník rozhlasu, ktorý uvádza rozhlasové relácie, číta žurnalistické prejavy a informuje o dennej skladbe rozhlasového programu, pozri hlásateľ (rozhlas)
** v televízii: pracovník televízie, ktorý prednáša sprievodné a iné texty v televíznom programe, pozri hlásateľ (televízia)

## Pozri aj
* hovorca
* kazateľ
* moderátor (povolanie)

## Referencie
Izák I.

**Izák I. Komnenos** (* 1005 - † 1061, Konštantínopol) bol byzantským cisárom v rokoch 1057 až 1059 a prvým vládnucim členom pochádzajúcim z dynastie Komnenovcov.

Bol synom Manuela Komnena Erotika, ktorý slúžil ako dôstojník u cisára Basileia II. Na smrteľnej posteli zveril Manuel do cisárovej starostlivosti svojich dvoch synov, Izáka a Jána. Basileios ich dal vzdelať do studijského kláštora a po dovŕšení dospelosti ich povýšil do vysokých štátnych funkcií. Počas nepokojného obdobia panovania siedmich Basileiových nástupcov si Izák dokázal svojím múdrym správaním získať dôveru vojska. V rokoch 1042 až 1057 pôsobil ako veliteľ armády v Malej Ázii. V roku 1057 povstal v Paflagónii proti Michalovi VI., ktorý ho pri jednej audiencii hrubo urazil. S podporou, ktorej sa mu dostalo zo strany predstaviteľov maloázijskej aristokracie, Michaela premohol a nastúpil na trón v Konštantínopole. Patriarcha Michael Kerularios ho potom 1. septembra 1057 korunoval cisárom, čím Izákovej uzurpácii dodal háv legitimity.

Prvou starosťou nového cisára bolo odmeniť svojich spolubojovníkov titulmi a úradmi, ktoré by ich dostatočne vzdialili z hlavného mesta. Ďalej tiež hodlal napraviť rozvrátené štátne financie, pričom nechal zrušiť početné oslobodenia daní a dary udelené jeho predchodcami záhaľčivým dvoranom. Súčasne si chcel zabezpečiť podiel na dôchodkoch bohatých cirkevných statkov, tým si ale proti sebe popudil patriarchu. Aby predišiel jeho výhradám zo svätokrádeže, dal Kerularia na jeseň roku 1058 poslať do vyhnanstva. Izák podnikol v dobe svojej vlády jediné vojenské ťaženie a to proti uhorskému kráľovi Ondrejovi I. a proti Pečenehom, ktorí začali opäť pustošiť severné hranice ríše. Po uzavretí mieru s Uhorskom sa vrátil do Konštantínopolu, kde však bol postihnutý chorobou, o ktorej sa domnieval, že je smrteľná. Tejto situácie využili dvorania vedení Michaelom Psellom, ktorý Izáka primäli k tomu, aby určil Konštantína Duka za svojho nástupcu, čím bol vylúčený Izákov vlastný brat Ján Komnenos. Izák napriek prianiu svojho brata a svojej manželky, cisárovnej Kataríny, 22. novembra 1059 abdikoval. Potom spoločne so svojou ženou a dcérou vstúpil do kláštora. Skutočným zakladateľom komnenovskej dynastie sa tak stal až Izákov synovec Alexios.

Hoci Izák sa za nejaký čas opäť uzdravil, netúžil už získať späť trón, ale sa odobral do studijského kláštora, kde ako mních strávil posledné dva roky svojho života štúdiom literatúry. Zomrel niekedy na prelome rokov 1060 a 1061. Izákovým veľkým cieľom bola obnova predtým prísnej štátnej správy a posilnenie vojska. Jeho reformy, hoci neobľúbené u aristokracie a duchovenstva a nepochopené u prostého ľudu, nepochybne oddialili definitívny zánik byzantskej ríše.

## Iné projekty

## Literatúra
* 
* 

## Externé odkazy
* Izák I. Komnenos (nemecky)

## Zdroj

Kategória:Byzantskí cisári
Kategória:Narodenia v 1005
Kategória:Úmrtia v 1061
Kategória:Komnénovci
Kategória:Panovníci, ktorí abdikovali
Kategória:Byzantskí mnísi
Madeleine Harrisová

**Madeleine Harrisová** (* 28. apríl 2001, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská herečka.

## Život a práca
Harrisová vyrastala v Londýne a v Shepton Mallet v grófstve Somerset. Keď mala Madeleine dvanásť rokov stretla sa v hostinci s hercom Idrisom Elbom. Porozprávala mu o sebe, ako veľmi rada hraje a ako ho má rada ako herca. Neskôr Idris sprostredkoval kontakt medzi Harrisovou a jeho agentom.

V roku 2012 dostala Madeleine Harrisová svoju prvú rolu. Bolo to v úspešnom britskom seriáli *[[Casualty]]*. Hrala tam Izzy Forresterovú, ktorá spôsobila dopravnú nehodu. Neskôr sa Harrisová objavila aj v televíznych programoch *[[Me and Mrs Jones]]* a *[[The White Queen]]*. V roku 2013 hrala v seriáli *[[Being Human]]* 460 rokov starú upírku Hetty.

V roku 2014 dostala rolu vo filme pre deti *[[Paddington (film)|Paddington]]*. Cesta k tejto role bola ťažká, veď na to, aby ju dostala musela poraziť 100 ďalších záujemcov o túto rolu. Vo filme účinkuje po boku Hugh Bonnevilla, Sally Hawkinsovej, Julie Waltersovej, Jima Broadbenta, Petra Capaldiho a Nicole Kidmanovej. Madeleine hrala Judy Brownovú, dcéru rodiny, v ktorej medvedík  Paddington žil. Neskôr účinkovala aj v pokračovaní filmu, *[[Paddington 2]]*.

Medzi rokmi 2013 a 2016 účinkovala v sitkome *[[Man Down]]*.

V roku 2014 stále navštevovala školu a musela zvládať kombináciu vzdelávania a účinkovania v programoch. Madeleine má rada aj iné umelecké smery. Keď bola mladšia, písala svoje vlastné príbehy.

## Filmografia

* 2012: *[[Casualty]]* (Izzy Foresterová)
* 2012: *[[The Charels Dickens Show]]* (Betsy)
* 2012: *[[Me and Mrs Jones]]* (Poppy)
* 2013: *[[Being Human]]* (Hetty)
* 2013: *[[The White Queen]]* (Princezná Margaret z Yorku)
* 2013: *[[The Psychopath Next Door]]* (Katie Moranová)
* 2013-2016: *[[Man Down]]* (Karen)
* 2014: *[[Paddington (film)|Paddington]]* (Judy Brownová)
* 2016: *Father Brown / [[Otec Brown]]* (Milly Le Brocová)
* 2017: *[[Paddington 2]]* (Judy Brownová)

## Referencie


Kategória:Anglické televízne herečky
Kategória:Anglické filmové herečky
Kategória:Detskí herci
Kategória:Osobnosti z Londýna
Veľký Javorník (Malé Karpaty)

**Veľký Javorník** () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad mestom Svätý Jur, približne  západne od jeho centra. 

## Poloha
Nachádza sa na juhovýchode pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Homoľské Karpaty. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na území okresu Pezinok a v katastrálnom území mesta Svätý Jur. Najbližším sídlom je na juhovýchodnom úpätí ležiace mesto Svätý Jur, južne sa nachádza Rača, západne Borinka a východne obec Limbach. Na vrchole stojí radar letovej prevádzky, ku ktorému vedie cesta zo Svätého Jura.

## Opis
Veľký Javorník leží v hlavnom hrebeni pohoria a vďaka radaru na vrchole je z diaľky ľahko identifikovateľný. Severovýchodne susedí vrch Šenkárka (), severozápadne Hviezda (), západne Malý Javorník () a južne Jelení vrch (). Západné svahy odvodňuje Cúrsky a Červený potok do Maliny v povodí Moravy, voda z východných a južných svahov tečie prítokmi Šúrskeho kanála do Malého Dunaja. Na západnom úpätí sa nachádza prírodná rezervácia Jurské jazero a vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty 

Na vrchole je vytýčené ochranné pásmo, ktorého súčasťou je samostatne stojaci sekundárny prehľadový radar pre Letové prevádzkové služby Slovenskej republiky. 

### Výhľady
Nesúvislý lesný porast vrcholu umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít sú viditeľné mnohé vrchy Malých Karpát, Borská a Podunajská nížina, pri priaznivých podmienkach aj Považský Inovec, Vtáčnik, Tribeč a juhozápadným smerom aj predhorie Álp.

## Prístup
Na vrchol vedie cesta zo Svätého Jura a okolím vedú značkované chodníky:

* po  žltej značke z Neštichu na rázc. Biely Kríž
* po  modrej značke z Neštichu na rázc. Salaš
* po  červeno značenej Štefánikovej magistrále:
** zo severu z Pezinskej Baby cez rázc. Salaš
** od juhu z Kamzíka cez rázc. Biely Kríž

## Referencie

## Pozri aj
* Malý Javorník
* Homoľské Karpaty
* Pezinské Karpaty
* Zoznam vrcholov v Malých Karpatoch

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Malých Karpatoch
Kategória:Vrchy v okrese Pezinok
Kategória:Svätý Jur
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Antignótos (sochár, 4. stor. pred Kr.)

**Antignótos** (*Antignótos*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
 
Antignótos, grécky sochár neznámeho pôvodu (zrejme z Atén), tvoril v 2. polovici 4. storočia pred Kr. Jeho menom je signovaný mramorový podstavec zo sochy Démétria z Faléru objavený na vŕšku zvanom *Kastro tou Christou*, 5 km vzdialeného od atického mesta Koropi. Tento podstavec (blok) má výšku 0,245 m, šírku 0,67 m a dĺžku 0,97 m, chýba z neho pravá strana. Podľa znalcov bol pôvodne dlhý až 1,94 m a široký 0,79 m, preto bol zrejme základňou jazdeckej sochy. Jeho nápis, datovaný približne do roku 315 pred Kr., je fragmentárny:

:- text v starogréčtine- *Hranaté zátvorky znamenajú doplnenie medzier (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené.*
  
Démetrios, syn Fanostrata z dému *Faléron*, bol aténsky filozof, rečník a politik, ktorého macedónsky kráľ Kasandros v roku 317 pred Kr. dosadil do funkcie správcu Atén. Keď sa o desať rokov neskôr Démétrios I., macedónsky panovník z dynastie Antigonovcov, zmocnil Atén, utiekol do Boiótie.
  
## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Sochári starovekého Grécka
Segner

**Segner** môže byť:
* príslušník šľachtického rodu Segnerovcov, pozri Segnerovci
* priezvisko:
**Andrej Segner (asi 15941674), autor dišpút
**Ján Andrej Segner (17041777), polyhistor
* planétka, pozri 28878 Segner

## Zdroje

## Pozri aj
* Segnerovo koleso
* Segnerova kúria
* Segnerova ulica
Fructuoso Rivera

**José Fructuoso Rivera y Toscana**, známy ako **Fructuoso Rivera** (* 17. október 1784, Durazno † 13. január 1854, Melo) bol uruguajský politik a vojak. Bol historicky prvým prezidentom Uruguaja, následne sa stal prezidentom ešte raz (konkrétne bol tretí v poradí). Neskôr bol ešte členom vládnuceho triumvirátu nad Uruguajom, ktorý okrem neho tvorili ešte Venancio Flores a Juan Antonio Lavalleja. Rivera patrí medzi najvýznamnejších predstaviteľov počiatkov Uruguaja a jeho boja za nezávislosť. Stal sa zakladateľom a hlavným predstaviteľom tradičnej uruguajskej politickej strany Colorado, ktorá je do súčasnosti v uruguajskom parlamente.

## Životopis
Pochádzal z rodiny veľkostatkára a prakticky celý život žil a pôsobil na vidieku, kde bola hlavná základňa jeho podporovateľov. Rivera pôsobil na počiatku svojej kariéry vo vojsku najvýznamnejšieho uruguajského bojovníka za nezávislosť José Gervasia Artigasa. Patril k veliteľom tohto vojska a bojoval s ním proti brazílskym Portugalcom, ktorí v roku 1816 začali okupovať súčasné uruguajské územie (vtedy nazývané Banda Oriental, teda Východný breh). Rozhodujúcu výpravu proti Portugalcom v snahe ich vyhnať uskutočnili exulanti žijúci v susednom Buenos Aires a to Manuel Oribe a Juan Antonio Lavalleja. Výprava dostala pomenovanie *Treinta y Tres Orientales*, teda Tridsaťtri orientálcov, resp. Tridsaťtri východniarov, pričom k tejto sa nakoniec pripojil aj Rivera napriek tomu, že počas okupácie spolupracoval s okupantmi z Brazílie. Výprave sa nakoniec podarilo okupantov poraziť, pričom ich vtedajšou snahou bolo pripojenie územia súčasného Uruguaja k susedným Spojeným provinciám La Platy, čo sa však kvôli zásahu Spojeného kráľovstva nepodarilo. Spojené provincie La Platy tak vyhlásili vojnu susednej portugalskej Brazílii v snahe predsa získať územie Uruguaja. Spojené provincie La Platy síce vojnu vyhrali, no po opätovnom zásahu Veľkej Británie museli aj s Brazíliou uznať úplnú nezávislosť Uruguaja. Po rôznych zložitých vnútorných dohodách sa nakoniec v roku 1830 Rivera stal prvým prezidentom Uruguaja. Nezávislosť však iba vyvolala vnútorné spory medzi bývalými spolubojovníkmi, čo viedlo k občianskej vojne, na ktorej sa Rivera aktívne podieľal. Počas nej sa stal prezidentom ešte raz, neskôr pôsobil ešte ako člen triumvirátu, ktorý vládol krajine miesto riadnej vlády. Počas tohto obdobia zomrel, čím skončila aj vláda triumvirátu. Pochovaný je v Metropolitnej katedrále v Montevideu.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Durazna
Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Uruguajské vojenské osobnosti
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Kategória:Uruguajské osobnosti talianskeho pôvodu
Zoznam skladieb skupiny Volbeat

thumb|Volbeat naživo v roku 2009
Toto je **zoznam skladieb** dánskej heavy metalovej skupiny **[[Volbeat]]**. Skladby sú zoradené podľa abecedy. Sú zohľadnené všetky skladby zo štúdiových albumov *[[The Strength / The Sound / The Songs]]*, *[[Rock the Rebel / Metal the Devil]]*, *[[Guitar Gangsters & Cadillac Blood]]*, *[[Beyond Hell / Above Heaven]]*, *[[Outlaw Gentlemen & Shady Ladies]]*, *[[Seal the Deal & Let's Boogie]]* a *[[Rewind, Replay, Rebound]]* ako aj z DVD **', ''[[Live from Beyond Hell / Above Heaven]]'' a ''[[Let's Boogie! Live from Telia Parken]]''.

== Legenda ==

* **Názov**: pomenúva názov skladby. Skladby vydané ako [[singel (hudba)|single]] sú zelenou farbou, [[cover verzia|cover verzie]] sú modrou farbou. Ďalej sú pri cover verziách spomenutí pôvodní interpreti.
* **Autori**: pomenúva autorov skladby.
* **Album**: pomenúva album, na ktorom sa skladba objavila. <span style="background-color:#ffdead;">Oranžovo označené</span> názvy sú bonusové skladby, ktoré sa nenachádzajú na všetkých verziách albumu.
* **Rok''': pomenúva rok vydania.

## Skladby

### A

### B

### C

### D

### E

### F

### G

### H

### I

### L

### M

### N

### O

### P

### R

### S

### T

### W

### Y

### #

## Externé odkazy
*Oficiálna stránka skupiny Volbeat

## Zdroj

Kategória:Volbeat
Juan Antonio Lavalleja

**Juan Antonio Lavalleja y de la Torre**, známy ako **Juan Antonio Lavalleja** (* 24. jún 1784, Minas † 22. október 1853, Montevideo) bol uruguajský politik a vojak. Patrí medzi najvýznamnejších bojovníkov za nezávislosť Uruguaja, ktorému vládol dvakrát ako guvernér a kapitán generál. Neskôr bol ešte členom vládnuceho triumvirátu nad Uruguajom, ktorý okrem neho tvorili ešte Venancio Flores a Fructuoso Rivera. Patrí medzi zakladateľov Národnej strany, ktorá do súčasnosti pôsobí v uruguajskom parlamente.

## Životopis
Pochádzal zo statkárskej rodiny španielskeho pôvodu, v roku 1816 bol súčasťou vojska José Gervasia Artigasa, ktoré neúspešne bojovalo proti Portugalcom z Brazílie. Tí následne okupovali Banda Oriental (teda v preklade Východný breh, čo bolo pomenovanie územia súčasného Uruguaja) a Lavalleja odišiel do exilu do Spojených provincii La Platy. V roku 1825 sa Lavalleja spolu s Manuelom Oribem postavil na čelo malej skupiny, ktorá mala začať bojovať proti okupácii Banda Oriental. Skupina dostala pomenovanie *Treinta y Tres Orientales*, teda Tridsaťtri orientálcov, resp. Tridsaťtri východniarov a to podľa počtu svojich členov. Bola podporovaná Spojenými provinciami La Platy, ktoré mali záujem o znovupripojenie územia Banda Oriental. Po vylodení sa však skupina rozrástla, až sa z nej stala pomerne významná vojenská sila. Pridal sa k nej aj kolaborant s okupantmi, no súčasne jeden z bývalých Artigasových veliteľov Fructuoso Rivera a spoločne postupne z Banda Oriental okupantov vytlačili. Lavalleja sa stal v tomto období dočasným guvernérom a kapitánom generálom Banda Oriental, ktoré sa však k Spojeným provinciám La Platy nepodarilo po zásahu Veľkej Británie pripojiť a tak Spojené provincie La Platy vyhlásili Brazílii vojnu, ktorú po nakoniec vyhrali.

Napriek tomu ani potom si územie Banda Oriental nepričlenili Spojené provincie k svojmu, znova po zásahu Veľkej Británie, ktorá prinútila obe bojujúce strany uznať nezávislosť Banda Oriental ako Uruguaja. Prvým guvernérom nového štátu sa stal práve Lavalleja, to však vyvolalo odpor významného statkára a tiež jedného z členov výpravy proti okupantom Fructuosa Riveru. S týmto si nakoniec rozdelil krajinu na sféry vplyvu, Rivera si ponechal vidiek, Lavalleja Montevideo. V roku 1834 sa dostal opäť s Riverom do konfliktu a musel odísť do exilu. Za krátko už kvôli sporom Riveru a Oribeho vypukla občianska vojna, v ktorej sa Lavalleja pripojil k Oribemu. Rivera však bol úspešnejší a spojenú opozíciu niekoľkokrát v bitke porazil. Do vysokej politiky sa Lavalleja ešte vrátil v roku 1853, keď sa stal členom triumvirátu, ktorý nahradil prezidenta. V októbri toho istého roku však zomrel, pochovaný je v Metropolitnej katedrále v Montevideu.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Minas
Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Kategória:Uruguajské vojenské osobnosti
Kategória:Argentínske vojenské osobnosti
Kategória:Uruguajské osobnosti španielskeho pôvodu
Carlos Anaya

**Carlos Anaya López Camelo**, známy ako **Carlos Anaya** (* 4. november 1777, San Pedro † 18. jún 1862, Montevideo) bol uruguajský politik a vojak. Bol úradujúcim prezidentom krajiny v období po odstúpení prvého prezidenta Fructuosa Riveru a začiatkom funkčného obdobia druhého prezidenta Manuela Oribeho. Pochádzal z provincie Buenos Aires a na územie súčasného Uruguaja sa presťahoval až na konci 18. storočia. Bol prívrženec José Gervasia Artigasa a neskôr pôsobil tiež v jeho vojsku. Po porážke zo strany Portugalcov z Brazílie odišiel do exilu v Spojených provinciách La Platy. Podporoval síce organizovanie invázie *Treinta y Tres Orientales*, teda Tridsaťtri orientálcov, resp. Tridsaťtri východniarov, no nebol jej aktívnym členom. Po získaní nezávislosti Uruguaja sa stal na krátko úradujúcim prezidentom krajiny, súčasne bol členom Riverovej strany Colorado. Zomrel v Montevideu v roku 1862.

## Referencie

Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Uruguajské vojenské osobnosti
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Kategória:Uruguajské osobnosti španielskeho pôvodu
Kategória:Uruguajské osobnosti baskického pôvodu
Trolejbusová doprava vo Vroclave

Vo **[[Vroclav]]e** bola na začiatku 20. storočia krátky čas v prevádzke prvá **[[trolejbus|trolejbusová sieť]]** na území dnešného Poľska.

Prvá, a tiež jediná vroclavská trolejbusová trať (systému Lloyd – Kohler) bola sprevádzkovaná 20. marca 1912 spoločnosťou *Gleislose Bahn Brockau GmbH* (Bezkoľajová dráha Brochów). Linka bola dlhá 4,4 km a viedla od električkovej vozovne vo Wilczym Kąte do vtedy samostatného mesta Brochów (teraz časť Vroclava). Kvôli technickým problémom ale bola už v roku 1913 zrušená.

## Referencie

## Zdroj
*

Vroclav
Kategória:Doprava vo Vroclave
Luis Eduardo Pérez

**Luis Eduardo Pérez y Pagola**, známy ako **Luis Eduardo Pérez** (* 12. október 1774, Montevideo † 30. august 1841, Montevideo) bol uruguajský politik. Bol úradujúcim prezidentom krajiny a ako vôbec prvý v dejinách Uruguaja vykonával funkciu prezidenta. Nebol však zvoleným prezidentom v zmysle ústavy (túto funkciu vykonával z dôvodu, že bol v danom čase predsedom senátu) a preto sa nepokladá sa prvého uruguajského prezidenta, ktorým je až jeho nástupca Fructuoso Rivera. Pred tým pôsobil ako guvernér a kapitán generál Uruguaja. Pochádzal z vojenskej rodiny španielskeho pôvodu z Kanárskych ostrovov. Po skončení funkcie úradujúceho prezidenta pokračoval vo vedení senátu ako jeho predseda až do roku 1840, zomrel o rok neskôr v Montevideu a bol mu vystrojený slávnostný štátny pohreb.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Montevidea
Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Kategória:Uruguajské osobnosti španielskeho pôvodu
Bioderma

**Bioderma Laboratories** je súkromná francúzska farmaceutická spoločnosť, ktorá sa špecializuje na liečbu dermatologických problémov, ako aj na pediatriu, regeneráciu buniek a starostlivosť o vlasy. 

Bola založená v roku 1977, v Aix-en-Provence, kde má svoje sídlo. V roku 2001 však spoločnosť otvorila v Lyone prvé špecializované biometrologické laboratórium na výskum a vývoj starostlivosti o pleť. Primárnym obchodným sektorom je dermatológie s produktmi ako ABCDerm, Atoderm, Cicabio, Créaline, Hydrabio, Matriciane, Matricium, Sébium, White Objective, Secure (starostlivosť o pleť), Nodé (starostlivosť o vlasy) a Photoderm.

## História
Firma Bioderma bola založená v sedemdesiatych rokoch Jean-Noël Thorelom. Typické pre Biodermu boli od začiatku inovácie, vlastný výskum a nový prístup k dermatológii. Prvým produktom z roku 1977 bol šampón Nodé, ktorý pristupoval k umývanie vlasov šetrnejšie. V roku 1985 prišla Bioderma s novým radom produktov pre lekárov. Od roku 1992 začal laboratórny vývoj ďalších dermatologických produktov. V roku 1990 bolo otvorené prvé medzinárodné laboratórium v Taliansku. V roku 2001 začína Bioderma brať väčší ohľad na rôznorodé potreby v jednotlivých oblastiach sveta. Tým začína aj celá medzinárodná éra spoločnosti.

## Spoločenská zodpovednosť podniku
* V roku 2009 začína Bioderma svoje sociálne misie v severnom Vietname
* Od roku 2011 pomáha Nadácia Bioderma v rozvoji dermatológie po celom svete.

## Referencie


Kategória:Podniky vo Francúzsku
Kategória:Podniky založené v 1977
Kategória:Farmaceutické podniky
Gabriel Antonio Pereira

**Gabriel Antonio José Pereira Villagrán**, známy ako **Gabriel Antonio Pereira** (* 17. marec 1794, Montevideo † 14. apríl 1861, Montevideo) bol uruguajský politik a vojak. V roku 1838 sa stal úradujúcim prezidentom Uruguaja potom, čo Manuel Oribe odstúpil z funkcie. Na tejto pozícii zotrval do marca 1839, kedy sa funkcie ujal zvolený prezident Fructuoso Rivera. Za riadneho prezidenta bol zvolený v roku 1856 a vydržal v nej celé štvorročné funkčné obdobie. Pochádzal z bohatej rodiny španielskych prisťahovalcov z Galície. Bol rodina s najvýznamnejším uruguajským bojovníkom za nezávislosť Josém Gervasiom Artigasom, v ktorého armáde bojoval ako dobrovoľník za nezávislosť.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Osobnosti z Montevidea
Kategória:Uruguajskí politici
Kategória:Uruguajské vojenské osobnosti
Kategória:Prezidenti Uruguaja
Kategória:Uruguajské osobnosti španielskeho pôvodu
Ray Liotta

**Ray Liotta** (* 18. december 1954, Newark, New Jersey, USA† 26. máj 2022, Dominikánska republika) bol americký herec.

Študoval na University of Miami, kde sa začal venovať divadlu. V rokoch 1978 - 1981 hral v seriáli *Another World*. Počas osemdesiatych rokov potom hral v rôznych ďalších seriáloch a filmoch, za film *Divoký víkend* (1986) bol nominovaný na Zlatý glóbus. Známejším sa stal v roku 1990, kedy hral jednu z hlavných úloh vo filme *[[Mafiáni (film)|Mafiáni]]*. Spolu s Ryanom Reynoldsom si v kriminálnom akčnom snímke *Sejmi eso* zahral agenta FBI. Nahovoril Tommyho Vercettiho v počítačovej hre *[[Grand Theft Auto: Vice City]]*.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* 
* 
*  
* Ray Liotta na FDb.cz

## Zdroj
  

Kategória:Filmoví herci USA
Kategória:Televízni herci USA
Kategória:Absolventi Lee Strasberg Theatre and Film Institute
Kategória:Držitelia ceny Emmy
Kategória:Osobnosti USA škótskeho pôvodu
Kategória:Osobnosti z Newarku (New Jersey)
Stredopravica

**Stredopravica **alebo **pravý stred,** niekedy aj **umiernená pravica**, je pozícia politického spektra, ktorá sa nachádza medzi stredom a pravicou. K predstaviteľom stredopravej orientácie patria predovšetkým liberálno-konzervatívne, kresťanskodemokratické, ekonomicky a sociálne liberálne politické subjekty.  V ekonomickej oblasti sa zameriavajú na budovanie trhovo otvorenej ekonomiky, štíhleho a rozpočtovo zodpovedného štátu. Presadzujú a uctievajú hodnoty ako sú sloboda jednotlivca, solidarita, rodina, autorita, zákon, národ, tradícia, rovnosť príležitostí, súkromné vlastníctvo či slobodné podnikanie.  Dominantnou politickou rodinou stredopravých strán v Európe je Európska ľudová strana, ktorá je zároveň najsilnejšou politickou skupinou v Európskom parlamente. 

## Stredopravé strany na svete
* Konzervatívna strana (Spojené kráľovstvo)
* Republikánska strana (USA)
* Občianska demokratická strana (Česko)
* Kresťanská a demokratická únia – Československá strana ľudová (Česko)
* Kresťanskodemokratická únia Nemecka 
* Rakúska ľudová strana 
* Republikáni (Francúzsko)
* Likud (Izrael)
* Liberálna strana Austrálie

## Pozri aj
* Stredoľavica
* Medzinárodná demokratická únia
* Neokonzervatizmus
* Neoliberalizmus
* Nová pravica
* Krajná pravica

## Referencie

Kategória:Politická filozofia
Jakov Tevosovič Ilikčjan

Mjr. **Jakov Tevosovič Ilikčjan** (; * ?, Tatárska ASSR, Sovietsky zväz – † leto 1944, Kamienka/Ptičie, Slovensko) bol sovietsky vojenský dôstojník, príslušník Červenej armády.

## Pôsobenie vo vojne
Padol do zajatia, no z nemeckého zajateckého tábora sa mu podarilo utiecť a ukrýval sa u profesora práva Josefa Grňu, pracovníka z odbojovej organizácie Rada troch (R3), ktorá pôsobila prevažne na Českomoravskej vrchovine. Koncom februára 1944 generál Vojtěch Luža z R3 požiadal Viktora Ryšánka, aby mu pomohol na Slovensko prepraviť Ilikčjana na východné Slovensko. Luža a Grňa predpokladali, že ak sa Ilikčjanovi podarí nadviazať spojenie s východoslovenskými partizánmi a s ich pomocou sa dostať na sovietsku stranu, tam sa pričiní o to, aby sovietske vojenské orgány nadviazali spojenie s R3. Ryšánek bol však konfidentom brnianskej riadiacej služobne Gestapa, ktorá so zámerom súhlasila, snažiac sa tak upevniť Lužovu dôveru v Ryšáka, overiť si spojovacie kanály na Slovensko a preniknúť do partizánskeho hnutia na východnom Slovensku. Vedúci referátu IV N (spravodajská služba a evidencie konfidentov) brnianskej služobne Hauptsturmführer Ewald Taudt touto úlohou poveril pracovníkov svojho referátu, Wolfganga Dycka (krycie meno „Karel Zeman“) a Richarda Schetkeho  („Vladimír Vítkovský“), ktorí sa vďaka perfektnej znalosti češtiny spoľahlivo vydávali za českých odbojárov. Dyck o tom vypovedal:

Vlčková ale Ilikčjana ukryť nemohla, preto ich odporúčala na roľníka Jozefa Horňáka v Kľačanoch, ktorí ale ukrýval viacerých ľudí a obával sa, že by týmto riskoval prezradenie. Preto ich zaviedol k statkárovi (tzv. zvyškárovi), bývalému agrárnikovi Martinovi Tomešovi v Kľačanoch, ktorí Dyckovi, Schetkemu a Ilikčjanovi poskytol na niekoľko dní prístrešie. Skupina napokon dorazila do Slovenskej Vsi, kde Dyck a Schetke nechali Ilikčjana u miestnych odbojárov s tým, že sa o niekoľko dní vrátia a budú pokračovať v ceste. Ilikčjan ale nedočkavo vyrazil a s pomocou slovenských odbojárov dorazil do Víravy.

Nadviazal spojenie s partizánskym oddielom Pugačov a od 10. apríla 1944 pôsobil vo funkcii náčelníka štábu tohto oddielu, v ktorej nahradil Nikolaja Leontoviča Kačurovského. Zomrel v lete 1944, kedy ho *„vo vihorlatských lesoch zavraždil zdemoralizovaný pseudopartizán“*. Na mieste jeho úmrtia bol postavený pomník, nachádzajúci sa v lokalite Rázcestie v katastrálnom území obce Kamienka.

## Referencie

## Externé odkazy
* Informácie o hrobe na portáli ''Billion Graves''

Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Úmrtia v 1944
Kategória:Sovietske vojenské osobnosti
Kategória:Osobnosti SNP
Konštantín X.

**Konštantín X. Dukas** (* 1006 - † 22. máj 1067) bol cisárom byzantskej ríše v rokoch 1059 až 1067.

Konštantín Dukas bol synom Andronika Duka, paflagónskeho aristokrata, ktorý zrejme slúžil ako guvernér thematu *Moesia*. Konštantín získal značný vplyv, potom čo sa oženil so svojou druhou ženou Eudokiou Makrembolitissou, ktorá bola neterou patriarchu Michaela Kerularia. V roku 1057 Konštantín podporoval uzurpáciu Izáka Komnena, avšak spoločne s ostatnými predstaviteľmi dvorskej byrokracie sa staval proti cisárovým reformám. Aj cez túto tichú opozícii voči cisárovi bol Konštantín chorlavejúcim Izákom v novembri roku 1059 vybraný za nástupcu, o čo sa veľkou mierou pričinil všemocný minister Michael Psellos. Izák abdikoval 24. novembra 1059 a Konštantín Dukas bol korunovaný cisárom.

Nový cisár okamžite ustanovil svojich dvoch synov a svojho brata Jána Duka za svojich spoluvládcov. Skutočnú vládu vykonávala na miesto Konštantína jeho manželka cisárovná Eudokia a tiež Michael Psellos, ktorí vykonávali politiku naklonenú záujmom dvorskej byrokracie a cirkevným kruhom. O armádu sa príliš nestarali, čím prispeli k osudovému oslabeniu byzantskej obrany v kritickom momente rastúceho ohrozenia ríše ako na západe (Normanmi), tak pokračujúcimi útokmi seldžuckých Turkov a ich turkických spojencov na východe.

Medzi niekdajšími Izákovými stúpencami z radov maloázijskej vojenskej aristokracie bol úplne neobľúbený a v roku 1061 sa ho dokonca pokúsili zavraždiť. Popularitu postrádal tiež medzi širokými vrstvami obyvateľstva, pretože nechal razantne zvýšiť dane, aby mohol financovať vojsko. V čase Konštantínovej vlády stratili Byzantínci väčšinu svojich zostávajúcich talianskych dŕžav (okrem územia okolo pevnosti Bari) v prospech Normanov vedených Robertom Guiscardom. Malá Ázia bola v tejto dobe vystavená ničivým útokom seldžuckého sultána Alp-Arslana. Tiež balkánske provincie boli tvrdo poznačené nájazdmi Uzov a Pečenehov. Konštantín, ktorý bol veľmi starý a chorý už v dobe nástupu na trón, zomrel 22. mája 1067. Po ňom nastúpili na trón jeho dvaja neplnoletí synovia, za ktorých vykonávala vládu ako regentka ich matka, cisárovná Eudokia.

## Iné projekty

## Literatúra
*  
*  

## Externé odkazy
* Konštantín X. Dukas (nemecky)

## Zdroj

Kategória:Byzantskí cisári
Kategória:Narodenia v 1006
Kategória:Úmrtia v 1067
Kategória:Úmrtia 22. mája
Kategória:Dukovci
FbC Predator Sabinov

náhľad|Finálový 3. zápas extraligy žien 2018/2019
**FbC Predator Sabinov** je slovenský florbalový klub zo Sabinova. Vznikol v roku 2008.

## História
Sabinovský florbalový klub je občianskym združením od r. 2008, avšak samotný florbal sa začal hrávať v Sabinove už skôr. Hŕstka nadšencov sa začala stretávať po skúsenostiach s týmto športom na vysokých školách na vtedajšom SOUP v Sabinove. Postupom času sa z piatich zakladajúcich členov rozrástol klub na vyše 180 členov. Klub má viacero kategórií od prípraviek až po dospelých. V roku 2016 sa rozšíril klub aj o kategóriu žien.

Oficiálny deň registrácie občianskeho združenia bol 30.10.2008.

## Úspechy
Najväčším úspechom klubu v jeho doterajšej histórii je zisk titulu majsteriek Slovenska v kategórii žien v sezóne 2018/2019.

;
;Ženy
* *[[Slovenská florbalová extraliga žien|Extraliga žien]]:*
** 2017/2018: 2. miesto
** 2018/2019: 1. miesto
** 2019/2020: 3. miesto (po základnej časti, playoff sa nedokončil, kvôli COVID-19)
** 2021/2022: 5. miesto
** 2022/2023: 8. miesto

* *[[Slovenská florbalová 1. liga žien|1. liga žien]]:*
** 2016/2017: 2. miesto (postup v baráži z 1. miesta)

;
;Muži
* *[[Slovenská florbalová extraliga mužov|Extraliga mužov]]:*
** 2011/2012: 9. miesto
** 2012/2013: 6. miesto
** 2013/2014: 8. miesto
** 2014/2015: 10. miesto
** 2017/2018: 11. miesto

* *[[Slovenská florbalová 1. liga mužov|1. liga mužov]]:*
** 2010/2011: 1. miesto (priamy postup do extraligy)
**2014/2015: 9. miesto ("B" tím)
** 2016/2017: 2. miesto (postup do extraligy v baráži)
** 2018/2019: 9. miesto

* *2. liga mužov:*
** 2009/2010: 2. miesto (postup do 1 ligy mužov)
** 2013/2014: 1. miesto ("B" tím)
** 2018/2019: 4. miesto ("B" tím)

;
;Juniori
* *Slovenská extraliga juniorov:*
** 2015/2016: 7. miesto 

* *Východoslovenský región:*
** 2017/2018: 1. miesto
** 2014/2015: 1. miesto

; Dorastenci
* *Východoslovenský región:*
** 2022/2023: 3. miesto
** 2021/2022: 1. miesto
** 2016/2017: 4. miesto
** 2015/2016: 7. miesto
** 2014/2015: 7. miesto

**Starší žiaci**

*Východoslovenský región:*

2020/2021: 2. miesto

## Referencie

## Externé odkazy
* Profil na florbalportal.net 
* Profil klubu na Facebook-u

Kategória:Slovenské florbalové kluby
Kategória:Šport v Sabinove
Kategória:Organizácie založené v 2008
Tyndall Air Force Base

**Tyndall Air Force Base** (skratka: **Tyndall AFB**; doslova: *Tyndallova základňa vojenského letectva*) je letecká základňa amerického vojenského letectva (*United States Air Force*), ktorá sa nachádza 19 km východne od mesta Panama City na Floride.

Ide o domovskú základňu 325. stíhacieho krídla (*325th Fighter Wing*), ktoré patrí pod Veliteľstvo vzdušného boja (*Air Combat Command*). Hlavnou úlohou 325. krídla je bojový výcvik pilotov na stíhacích lietadlách Lockheed Martin F-22 Raptor a výcvik technického personálu.

Základňa bola uvedená do prevádzky dňa 13. januára 1941, vtedy pod názvom Tyndall Field (*Tyndallovo letisko*). Bola pomenovaná na počesť nadporučíka Franka Benjamina Tyndalla (1894 – 1930), amerického pilota z prvej svetovej vojny, držiteľa tretieho najvyššieho vojenského vyznamenania Silver Star.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Tyndall Air Force Base

## Zdroj

Kategória:Základne United States Air Force
Kategória:Letiská na Floride
Pioneer 1

thumb|Raketa Thor so sondou Pioneer 1 pred štartom
**Pioneer 1** bola americká kozmická sonda, po Pioneer 0 druhý pokus o vyslanie americkej sondy k Mesiacu. Štartovala 11. októbra 1958. Misia bola neúspešná, sonda nedosiahla trajektóriu na Mesiac ani obežnú dráhu okolo Zeme a po 43 h 17,5 min od štartu zanikla nad Tichým oceánom.

Kvôli programovej chybe riadenia nosnej rakety dosiahla sonda nižšiu rýchlosť, než bolo potrebné na opustenie sféry gravitačného vplyvu Zeme. Taktiež odchýlka v smere činila asi 3,5°. Sonda preto zostava na balistickej trajektórii s maximálnou výškou 113 800 km (cca tretina vzdialenosti k Mesiacu). V priebehu letu boli v obmedzenom rozsahu vykonávané vedecké merania. 

## Opis
Rotáciou stabilizovaná sonda mala strednú časť v tvare nízkeho valca prechádzajúceho na oboch stranách do komolého kužeľa. Priemer valcovej časti bol 0,74 m a výška vrátane kužeľových predĺžení 0,76 m. Hlavným štruktúrnym prvkom, ktorý bol umiestnený v osi sondy a prechádza spodným kužeľom, bol raketový motor na TPL s hmotnosťou 11 kg slúžiaci na navedenie na obežnú dráhu okolo Mesiaca. Ďalších osem malých korekčných motorčekov na TPl bolo umiestnených na prstenci na konci horného kužeľa, ktorý mohol byť po použití oddelený. Z horného kužeľa vyčnievala dipólová anténa. Plášť sondy bol vyrobený z laminovanej umelej hmoty. Sonda niesla nasledujúce vedecké prístroje s hmotnosťou 17,8 kg:

* infračervený televízny skenujúci systém (3,7 kg) pre výskum povrchu Mesiaca s rozlíšením 1 miliradián;
* ionizačná komora s objemom 43 cm3 na meranie primárneho kozmického žiarenia a tiež sekundárnych efektov vznikajúcich interakciou kozmickej radiácie s materiálom ionizačnej komory;
* súprava mikrofónov a membrány registrujúcej mikrometeority v dvoch úrovniach dopadovej energie;
* jednocievkový magnetometer slúžiaci na meranie magnetického poľa v rozsahu 0,6×10-3 µT až 1.2×10-3 mT v priestore medzi Zemou a Mesiacom a pre nájdenie prípadného magnetického poľa Mesiaca. Meranie prebieha v rovine kolmej na os rotácie;
* teplotne závislý rezistor na meranie vnútorných tepelných pomerov sondy.

Elektrická energia se získavala z NiCd batérie (zážih raketového motoru), Ag článkovej batérie (napájanie televízneho systému) a Hg batérie (ostatné elektrické obvody). Rádiový systém vysielal na 108,06 MHz a využíval elektrickou dipólovou anténu (300 mW) na prenos telemetrie a dopplerovské merania a magnetickou dipólovou anténu (50 W) pre televízny systém. Komunikácia v smere Zem-sonda prebiehala na 115 MHz cez elektrickú dipólovú anténu.

## Referencie


Kategória:Program Pioneer
Kategória:Mesačné sondy
Kategória:Kozmonautika v 1958
Kategória:Neúspešné sondy
Kategória:Zaniknuté sondy
Shaw Air Force Base

**Shaw Air Force Base** (skratka: **Shaw AFB**; doslova: *Shawova základňa vojenského letectva*) je letecká základňa amerického vojenského letectva (*United States Air Force*), ktorá sa nachádza približne 13,5 km severozápadne od centra mesta Sumter v Južnej Karolíne. Shawova základňa je jednou z najrozľahlejších základní prevádzkovaných americkým letectvom. 

Ide o domovskú základňu 20. stíhacieho krídla (*20th Fighter Wing*), ktoré patrí pod Veliteľstvo vzdušného boja (*Air Combat Command*). Krídlo má vo výzbroji stíhacie lietadlá General Dynamics F-16 Fighting Falcon.

Základňa bola uvedená do prevádzky dňa 30. augusta 1941, vtedy pod názvom Shaw Field (*Shawovo letisko*). Bola pomenovaná na počesť nadporučíka Ervina Davida Shawa, amerického letca z prvej svetovej vojny.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Shaw Air Force Base

## Zdroj

Kategória:Základne United States Air Force
Kategória:Letiská v Južnej Karolíne
Trolejbusová doprava vo Wałbrzychu

[náhľad|Vo Walbrzychu boli prevádzkované okrem iného trolejbusy typu [Škoda 9Tr]]
V juhopoľskom meste **[[Wałbrzych]]** bola v rokoch 1944 až 1973 v prevádzke sieť **[[Trolejbus|trolejbusovej dopravy]]**.

## História
### Pred druhou svetovou vojnou
Koncepcia trolejbusovej dopravy vo Wałbrzychu bola spracovaná už v 30. rokoch 20. storočia, realizácie sa ale dočkala až počas druhej svetovej vojny. Stavba prvej trate začala na prelome rokov 1942 a 1943, druhá trať bola rozostavaná počas roka 1943. Z dôvodu vojnových udalostí ale bola prvá linka sprevádzkovaná až 27. októbra 1944.
Na tejto linke, ktorá bola dlhá 4,8 km, jazdili koristné trolejbusy z Talianska a Francúzska v intervale 5 – 10 min. Spočiatku sa tiež uvažovalo o zlikvidovaní električkovej trate, ktorá z časti viedla v rovnakej trase ako jazdili prvé trolejbusy. V roku 1945 ale mestská hromadná doprava (kvôli prechodu frontu) prestala fungovať.

### Po druhej svetovej vojne
Po ukončení vojny sa začalo s obnovou trolejbusovej aj električkovej dopravy vo Wałbrzychu. V roku 1950 bola sprevádzkovaná nová trolejbusová vozovňa s kapacitou 100 vozidiel. Počas konca 40. rokov a prvej polovice 50. rokov bolo postavených niekoľko ďalších tratí, vozový park sa ale rozrastal pomaly (v roku 1957 iba 19 trolejbusov). V roku 1955 bol spracovaný projekt na nahradenie niektorých električkových tratí trolejbusovými linkami. Tento plán začal byť realizovaný o štyri roky neskôr, počas piatich rokov bolo postavených niekoľko trolejbusových tratí. V roku 1966 bolo v prevádzke celkom 11 liniek na tratiach s dĺžkou 82 km.

V roku 1968 bolo rozhodnuté o zrušení trolejbusovej dopravy vo Wałbrzychu. Ešte toho roku bola zrušená prvá trať. Likvidácia pokračovala na začiatku 70. rokov, takže v roku 1972 boli v prevádzke len 3 trolejbusové linky, ktoré boli novo označené písmenami A, B a C. Už v máji 1973 bola zastavená prevádzka na linke A a B. Linka C o moc dlhšie neprežila. Jej prevádzka bola ukončená 30. júna 1973.

## Referencie

## Zdroj
*

Wałbrzych
Kategória:Doprava vo Wałbrzychu
Juan de Garay

**Juan de Garay** (* 1528, Villalba de Losa alebo Orduña † 20. marec 1583, Santa Fe) bol španielsky conquistador a objaviteľ. Známym sa stal vďaka (druhému a definitívnemu) založeniu mesta Buenos Aires, keď v roku 1580 viedol výpravu do oblasti Río de la Plata. Pôsobil na viacerých postoch v rámci koloniálnej správy Španielskeho impéria v Novom svete. Postupne bol guvernérom Asunciónu, Santa Fe a Guvernérstva Río de la Plata a Paraguaj (pôvodne nazývané Guvernérstvo Nová Andalúzia).

Pôvodom bol Bask z územia súčasného Španielska, miesto aj presný dátum jeho narodenia sú sporné a nejasné. Pôsobil najmä v amerických kolóniách Španielska, kde sa zúčastňoval viacerých objavných expedícii. Neskôr sa však vypracoval do riadiacich pozícii nových kolónii, kde sa ukázal ako veľmi schopný organizátor a veliteľ. Okrem Buenos Aires založil v oblasti aj niekoľko ďalších miest.

## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1528
Kategória:Úmrtia 20. marca
Kategória:Úmrtia v 1583
Kategória:Španielski objavitelia
Kategória:Conquistadori
Davis-Monthan Air Force Base

**Davis-Monthan Air Force Base** (skratka: **Davis-Monthan AFB** alebo **DM AFB**; doslova: *Davisova-Monthanova základňa vojenského letectva*) je letecká základňa amerického vojenského letectva (*United States Air Force*), ktorá sa nachádza približne 8 km juhovýchodne od centra mesta Tucson v Arizone. Ide o domovskú základňu 355. stíhacieho krídla (*355th Fighter Wing*), ktoré patrí pod 12. leteckú armádu (*Twelfth Air Force*) v rámci Veliteľstva vzdušného boja (*Air Combat Command*).

Krídlo je vyzbrojené bojovými lietadlami Fairchild Republic A-10 Thunderbolt II, ktorých hlavnou úlohou je poskytovanie blízkej palebnej podpory (*close air support*) jednotkám pozemných síl, pričom 355. stíhacie krídlo má k dispozícii aj upravenú pozorovaciu/bojovú verziu OA-10A. Jednotka navyše poskytuje aj špecializovaný výcvik začínajúcim aj pokročilým pilotom a členom posádok lietadiel A/OA-10.

Základňa bola uvedená do prevádzky dňa 1. novembra 1925, vtedy pod názvom Davis-Monthan Landing Field (*Davisova-Monthanova pristávacia plocha*). Pomenovaná bola na počesť miestnych rodákov Samuela H. Davisa (1896 – 1921) a Oscara Monthana (1885 – 1924), pilotov bojujúcich v prvej svetovej vojne.

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka Davis-Monthan Air Force Base

## Zdroj

Kategória:Základne United States Air Force
Kategória:Letiská v Arizone
Joachim Bleicker

**Joachim Bleicker** je nemecký diplomat a konzulárny úradník. Je bývalý veľvyslanec Spolkovej republiky Nemecko (SRN) na Slovensku.

## Biografia
Bleicker sa narodil 23. apríla 1958 v nemeckom Wuppertale. Strednú školu ukončil maturitou v roku 1977 a následne absolvoval základnú vojenskú službu. V rokoch 19781984 absolvoval štúdium právnych vied na Univerzite Georga Augusta v Göttingene. Joachim Bleicker uzatvoril registrované partnerstvo. Jeho partnerom je Michal Zygmunt Franaszczuk.

## Diplomatická kariéra
Diplomatická kariéra z oficiálneho životopisu:
* 19981990 Spolkové ministerstvo zahraničných vecí, Odbor dopravy a turizmu.
* 19901993 Veľvyslanectvo SRN vo Varšave.
* 19931996 Spolkové ministerstvo zahraničných vecí, Odbor hospodárskych vzťahov so strednou a východnou Európou.
* 19961997 Veľvyslanectvo SRN vo Washingtone (Medzinárodný výmenný pobyt).
* 19972000 Veľvyslanectvo SRN vo Washingtone.
* 20002003 Spolkové ministerstvo zahraničných vecí, zástupca riaditeľa Odboru východnej časti strednej Európy a severnej Európy.
* 20032005 Veľvyslanectvo SRN v Belehrade, stály zástupca veľvyslanca.
* 20052008 Spolkové ministerstvo zahraničných vecí, riaditeľ Odboru Západný Balkán.
* 20082011 Generálny konzulát v Gdansku, generálny konzul.
* 20112014 Veľvyslanectvo SRN vo Varšave, stály zástupca veľvyslanca.
* 20142016 Spolkové ministerstvo zahraničných vecí, splnomocnenec pre bilaterálne vzťahy s členskými štátmi Európskej únie.
* august 2016 – veľvyslanec Spolkovej republiky Nemecko na Slovensku. V auguste 2020 sa jeho nástupkyňou stala Barbara Wolfová.

## Záštita
Počas vykonávania funkcie poskytol za veľvyslanectvo záštitu nad medzinárodným projektom obnovy Sochy sv. Jána Nepomuckého v Divine, ktorú v obci odhalil v piatok 2. júna 2017.

## Referencie

Kategória:Nemeckí diplomati
Kategória:Veľvyslanci Nemecka na Slovensku
Kategória:Osobnosti z Wuppertalu