open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ždenijevo

**Ždenijevo** (, , , , ) je sídlo mestského typu ležiace v Zakarpatskej oblasti severne od Svaľavy v Mukačevskom rajóne. Leží v úzkom údolí rieky Latorice mimo hlavnej dopravnej trasy (7 km západne od cesty MukačevoĽvov). V roku 2022 malo 1074 obyvateľov.

## Dejiny
V minulosti mesto patrilo do Rakúsko-Uhorska, od jeho rozpadu po prvej svetovej vojne v roku 1918 až do roku 1938 bolo súčasťou Československa. V roku 1944 bolo sídlo s okolím pripojené k Ukrajinskej SSR, definitívne v roku 1946.

## Referencie

## Iné projekty

## Zdroj

Kategória:Sídliská mestského typu na Ukrajine
Kategória:Mukačevský rajón
Football League Second Division

**Football League Second Division** bola anglická futbalová súťaž, ktorá predchádzala dnešnému EFL Championship. Medzi rokmi 1892 až 1992 bola druhou najvyššou súťažou v Anglicku. Potom, čo sa osamostatnila Premier League, bola od roku 1992 do roku 2004 treťou najvyššou súťažou. V roku 2004 bola nahradená súťažou známou ako League One. First Division bola nahradená The Championship a Third Division bola nahradená League Two.

## História
Súťaž bola založená v roku 1892, zakladajúcimi členmi sa väčšinou stali bývalé kluby Football Alliance. Pôvodne sa jednalo o súťaž, v ktorej nastupovalo 12 klubov (Ardwick (teraz Manchester City), Bootle, Burton Swifts, Crewe Alexandra, Darwen, Grimsby Town, Lincoln City, Northwich Victoria, Port Vale, Sheffield United, Small Heath a Walsall). V roku 1992 bola Football League reorganizovaná. First Division bola premena na 2. najvyššiu súťaž, Second a Third Divison na 3. a 4. najvyššiu súťaž. Aj napriek novom formáte, pri všetkých súťažiach ostal systém play-off. Fourth Division bola ako jediná súťaž zrušená.

V roku 2004 bola z komerčných dôvodov premenovaná Second Division na League One. Avšak súťaž naďalej zostala tretia najvyššia v Anglicku.

## Počet tímov

† ako tretia najvyššia súťaž v Anglicku (od roku 1992)

## Referencie
Kategória:Anglické futbalové súťaže

## Zdroj

Kategória:Futbalové súťaže v Európe
Fosfopanteteín

**Fosfopanteteín** alebo **4'-fosfopanteteín** je skupina, pomocou ktorej sa penášajú acylové skupiny v živých organizmoch. Je súčasťou koenzýmu A a takisto tvorí prostetickú skupinu niekoľkých proteínov prenášajúcich acylové skupiny (ACP, z anglického *acyl carrier protein*). Medzi tieto proteíny patria ACP syntázy mastných kyselín, ACP polyketidsyntáz, proteíny prenášajúcich peptidyl (PCP) a proteíny prenášajúce arylové skupiny (ArCP) syntetáz neribozomálnych peptidov (NRPS). Fosfopanteteín je takisto súčasťou formyltetrahydrofolátdehydrogenázy.

## Metabolizmus
Fosfopanteteín vzniká dekarboxyláciou 4'-fosfo-''N''-pantotenoylcysteínu, ktorú katalyzuje fosfopantotenoylcysteíndekarboxyláza:

: 4'-fosfo-*N*-pantotenoylcysteínu → fosfopanteteín + CO2

U mnohých baktérií (s výnimkou streptokokov a enterokokov) prebieha syntéza a dekarboxylácia 4'-fosfo-*N*-pantotenoylcysteínu na jednom bifunkčnom enzýme.

Fosfopanteteín sa potom ďalej premieňa na defosfokoenzým A, za čo je zodpovedná fosfopanteteínadenylyltransferáza:

: fosfopanteteín + ATP → defosfo-CoA +PPi

### Rozklad
Rozklad fosfopanteteínu katalyzujú fosfatázy, ktoré z neho štiepia anorganický fosfát. Tým sa premieňa na panteteín:

: fosfopanteteín → panteteín + Pi

U *[[E. coli]]* túto reakciu katalyzuje napríklad alkalická fosfatáza. Opačnú reakciu, teda syntézu fosfopanteteínu, katalyzujú rôzne kinázy:

: panteteín + ATP → fosfopanteteín + ADP

## Význam
Fosfopanteteín je nosnou skupinou acylov v metabolizme. Túto funkciu plní v dvoch hlavných podobách: v rámci koenzýmu A a v rámci proteínov prenášajúcich acyl (ACP).

### Koenzým A
Fosfopanteteín tvorí súčasť koenzýmu A. Počas syntézy koenzýmu A sa fosforylová skupina fosfopanteteínu viaže na adenozínmonofosfát (AMP). V *[[E. coli]]* sa až 90 % fosfopanteteínových skupín nachádza v podobe CoA.

### Proteíny prenášajúce acyl (ACP)
Po syntéze apoformy ACP sa na jedno zo serínových reziduí naviaže fosfopanteteín pomocou fosfodiesterovej väzby. Syntézu tejto väzby sprostredkováva ACP syntáza, ktorá patrí medzi fosfopanteteíntransferázy. Donorom fosfopanteteínu je CoA.

Fosfopanteteínová prostetická skupina sa naviaže kovalentne na acylovú skupinu pomocou vysokoenergetickej tioesterovej väzby. V rámci tejto úlohy sa niekedy označuje ako „panteteínová ruka“. Flexibilita a dĺžka fosfopanteteínového reťazca (asi 2&nbsp;nm) umožňuje kovalentne naviazaným intermediátom prístup k rôzne vzdialeným aktívnym miestam enzýmov. Táto dostupnosť umožňuje zvýšiť efektívnu molaritu (lokálnu koncentráciu) intermediátu a umožňuje priebeh reakcií ako na montážnej linke. 

## Referencie


## Pozri aj
* Syntáza mastných kyselín
* Kyselina pantoténová

## Zdroj

Kategória:Biochemikálie
Kategória:Látková premena
Kategória:Tioly
Náveterný vrch

**Náveterný vrch** () je vrch v Podbeskydskej vrchovine, krajinnom celku Stredných Beskýd. Leží nad obcou Beňadovo, približne  severozápadne od Námestova. 

## Poloha
Nachádza sa v strednej časti Podbeskydskej vrchoviny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a zasahuje na katastrálne územie obce Oravské Veselé a Beňadovo. Najbližším sídlom je juhozápadne situované Beňadovo, severovýchodne sa nachádza Oravské Veselé, severozápadne Mútne, západne Novoť, južne Breza a juhovýchodne Oravská Jasenica a Námestovo. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.

## Opis
Náveterný vrch leží na severe strednej, najvyššej časti vrchoviny, v hrebeni, vedúcom severným smerom od vrchu Vráta () cez Nižnú Poperačku (). Severne sa nachádza Sochov vrch (), Mechy (), Pilsko (), Magura () a Sihelniansky hrádok (), východne Vahanov vrch (), Grebáčovka (), Kopanica (), Výsypková (), Mrázová () a Slepčianka (), južne Vráta (), Vyšná Poperačka (), Nižná Poperačka (), Zraz (), Kýčerka (), Poľany () a Sviniarky () a západne Kurčinka (), Malý kopec (), Komárne () a Blahutov (). Oblasť patrí do povodia Oravy; západné svahy odvodňuje Beňadovský potok do Mútňanky, voda zo severných odteká potokom Lopatov a z južných potokom Rakovec do riečky Veselianky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Podbeskydskej vrchoviny, no tiež Tatry, Oravskú Maguru a Oravské Beskydy.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z okolitých obcí. 

## Referencie

## Pozri aj
* Podbeskydská vrchovina
* Zoznam vrcholov v Podbeskydskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Podbeskydskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Námestovo
Kategória:Oravské Veselé
Kategória:Beňadovo
Cheirisofos (kovotepec)

[náhľad|[Signatúra (umenie)|Signatúra Cheirisofa na striebornom skyfose z Národného múzea (Nationalmuseet) v Kodani.]]
**Cheirisofos** () bol grécky kovotepec neznámeho pôvodu, ktorý tvoril za vlády cisára Augusta. Známe sú jeho signatúry na dvoch strieborných skyfoi uložených v Národnom múzeu v Kodani.
  
Tieto poháre sú majstrovskými dielami spracovania striebra, vyrobené boli v rímskej dielni (zrejme niekde v okolí  Capuy v regióne Kampánia) Každý z pohárov váži asi jeden kg, vysoké sú 11 cm, v priemere majú 13,5 cm, výška zdobených reliéfov je približne 8,5 cm. Nájdené boli v roku 1920 na južnom pobreží dánskeho ostrova Lolland, v obci *Hoby*, v pohrebnej hrobke bojovníka, s ďalšími cennými predmetmi.
 
Obidva poháre reliéfne zobrazujú výjavy z Homérovej Iliady, jeden zobrazuje Priama, ktorý žiada Achilla o mŕtve telo svojho syna Hektora, druhý Odysea a Filoktéta. Na prvom je podpis Cheirisofa v starogréčtine *ΧΕΙΡΙΣΟΦΟΣ ΕΠΟΕΙ* (Cheirisofos to zhotovil), na druhom vo fonetickom prepise, ale nie v latinčine, latinkou: *CHIRISOPHOS EPOI*; z toho možno vydedukovať, že umelec bol Grék, ale v službách Rimanov. [náhľad|Dva reliéfne zdobené skyfoi zobrazujúce výjavy z [Homérovej Iliady.]]
 
Ďalší nápis na dne jedného z pohárov uvádza meno ich prvého majiteľa Gaia Silia, veliteľa rímskej armády v provincii Horná Germánia (Germania Superior), s hlavným mestom  Mogontiacum (dnes Mainz), rokoch 14 až 21 po Kr., ktorého Tiberius poveril výstavbou rímskej flotily Germánie. Existuje zaujímavá možnosť, že muž pochovaný v Hoby bol v osobnom kontakte s Rimanmi (poháre mohli byť diplomatické dary Silia pre „barbarského“ náčelníka na severe). Historicky je zaznamenaná cesta budúceho rímskeho cisára Tiberia v roku 5 po Kr. na polostrov Kimbrov. Kimbrovia boli národom, ktorý žil na Jutskom polostrove. Nápis s názvom *Skutky Božského Augusta* na bronzovom stĺpe v Ríme z roku 14 po Kr. uvádza: * Moja flotila sa plavila od ústia [[Rýn]]a smerom nadol až do krajín Kimbrov, do ktorých dovtedy žiaden Riman nikdy neprenikol, buď po súši, alebo po mori, a Kimbrovia [[Charudi]] a [[Semnoni]] a ďalšie národy Germánov z toho istého regiónu prostredníctvom svojich vyslancov hľadali moje priateľstvo a priateľstvo rímskeho ľudu.*  
 
## Referencie a bibliografia

## Iné projekty

 
Kategória:Kovotepci starovekého Grécka
Randal Kolo Muani

**Randal Kolo Muani** (* 5. december 1998, Bondy) je francúzsky profesionálny futbalista, ktorý hrá na pozícii útočníka za francúzsky klub Paris Saint-Germain a za francúzsku reprezentáciu.

## Skorý život
Randal Kolo Muani sa narodil 5. decembra 1998 v Bondy, Seine-Saint-Denis. Je konžského pôvodu.

## Klubová kariéra

### Nantes
Kolo Muani hral za rôzne kluby v okolí Paríža predtým než v roku 2015 prestúpil do mládežníckej akadémie Nantes. 4. júna 2018 podpísal s Nantes svoju prvú profesionálnu zmluvu. Svoj debut si odbil 30. novembra 2018 pri prehre  v Ligue 1 so Saint-Étienne.

V auguste 2019 odišiel Kolo Muani na ročné hosťovanie do treťoligového tímu Boulogne.

### Eintracht Frankfurt
4. marca 2022 podpísal bundesligový klub Eintracht Frankfurt s Kolo Muanim, ktorému vypršala zmluva v Nantes, predčasnú zmluvu. S klubom podpísal zmluvu na päť rokov. 26. októbra 2022 strelil svoj prvý gól v Lige majstrov, a to pri výhre 2:1 nad Marseille. 1. novembra strelil víťazný gól pri vonkajšom víťazstve  nad portugalským Sportingom, a pomohol tak Frankfurtu k historicky prvému postupu do vyraďovacej fázy Ligy majstrov.

### Paris Saint Germain
1. septembra 2023 podpísal Paris Saint-Germain zmluvu s Koloom Muanim za prestupový poplatok vo výške 95 miliónov EUR vrátane bonusov. S klubom podpísal zmluvu na päť rokov.

## Reprezentačná kariéra
Kolo Muani je bývalým francúzskym mládežníckym reprezentantom.

15. septembra 2022 dostal svoju prvú pozvánku do francúzskeho národného tímu na dva zápasy Ligy národov UEFA. 16. novembra 2022 nahradil zraneného Christophera Nkunkua v nominácii na Majstrovstvá sveta.

14. decembra 2022 strelil svoj prvý reprezentačný gól a to v semifinálovom zápase proti Maroku, keď premenil šancu po odrazenej strele Kyliana Mbappého. Stal sa tiež tretím najrýchlejším hráčom, ktorý strelil gól ako striedajúci hráč na majstrovstvách sveta. Gól strelil po 44 sekundách od nástupu na ihrisko.

## Úspechy

;Nantes
* Coupe de France: 2021/22

;Eintracht Frankfurt
* DFB-Pokal (2. miesto2022/23)

;Francúzsko
* Majstrovstvá sveta vo futbale: (2. miesto2022)

;Individuálne
* Bundesliga Tím sezóny: 2022/23
* DFB-Pokal najlepší strelec: 2022/23
* VDV Bundesliga Tím sezóny: 2022/23
* VDV Bundesliga Nováčik sezóny: 2022/23

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Francúzski futbalisti
Kategória:Hráči Eintracht Frankfurt
Kategória:Hráči US Boulogne
Kategória:Hráči FC Nantes
Kategória:Hráči Paris Saint-Germain FC
Kategória:Hráči Ligue 1
Kategória:Hráči Fußball-Bundesligy
Kategória:Francúzski olympionici
Kategória:Francúzski národní futbalisti
Kategória:Futbalisti na Letných olympijských hrách 2020
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2022
Kategória:Futbaloví útočníci
Rúben Dias

**Rúben dos Santos Gato Alves Dias** (* 14. máj 1997, Amadora, Portugalsko), známy ako **Rúben Dias**, je portugalský profesionálny futbalista, ktorý hrá na pozícii stredného obrancu za Manchester City a portugalský národný tím.

## Klubová kariéra
Dias prešiel mládežníckou akadémiou Benficy Lisabon. V roku 2015 začal hrať za rezervný tím a v roku 2017 bol povýšený do seniorského tímu. Vo svojej prvej sezóne bol menovaný Najlepším mladým hráčom roka Primeira Ligy. V nasledujúcej sezóne pomohli Diasove výkony k zisku ligového titulu a k víťazstvu v portugalskom Superpohári, pričom sa dostal do najlepšej jedenástky roka v Primeira Lige. V septembri 2020 prestúpil do anglického klubu Manchester City za poplatok vo výške 68 miliónov EUR.

## Reprezentačná kariéra
Dias je bývalý portugalský mládežnícky reprezentant, hral na úrovniach do 16, do 17, do 19, do 20 a do 21 rokov. V seniorskej reprezentácii Portugalska debutoval v roku 2018. Bol nominovaný na Majstrovstvá sveta 2018 a na Finálový turnaj Ligy národov UEFA 2019, kde bol vo víťaznom finálovom zápase proti Holandsku menovaný mužom zápasu.

## Úspechy
;Benfica
* Primeira Liga: 2018/19
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2019

;Manchester City

* Premier League: 2020/21, 2021/22, 2022/23, 2023/24
* FA Cup: 2022/23
* Community Shield: 2024
* EFL Cup: 2020/21
* Liga majstrov UEFA: 2022/23; druhé miesto: 2020/21
* Superpohár UEFA: 2023

;Portugalsko

* Liga národov UEFA: 2018/19

;Individuálne

* Tím turnaja ME do 19 rokov: 2016
* Primeira Liga Najlepší mladý hráč roka: 2017/18
* Tím turnaja Ligy národov UEFA: 2019
* Primeira Liga Obranca mesiaca: Marec 2018, Október/November 2019
* Primeira Liga Tím roka: 2019/20
* FWA Futbalista roka: 2020/21
* PFA Tím roka: 2020/21 Premier League, 2022/23 Premier League
* Manchester City Hráč roka: 2020/21
* Liga majstrov UEFA - Zostava sezóny: 2020/21, 2022/23
* Hráč sezóny Premier League: 2020/21
* ESM Tím roka: 2020/21
* Obranca sezóny Ligy majstrov UEFA: 2020/21
* IFFHS Men's World Team: 2021
* FIFA FIFPro World11: 2021

## Referencie

## Zdroj

Kategória:Portugalskí futbalisti
Kategória:Hráči Manchester City FC
Kategória:Hráči SL Benfica Lisabon
Kategória:Hráči FA Premier League
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2018
Kategória:Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2020
Kategória:Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2022
Kategória:Futbaloví obrancovia
Kategória:Futbaloví strední obrancovia
Priblíženie

**Priblíženie** môže byť:
*dostatie (sa) do blízkosti (aj v rôznych prenesených významoch), pozri pod blízkosť
*objasnenie
*aproximácia
*zoom (=transfokácia)
Maigret (seriál)

***Maigret*** je francúzsko-belgicko-švajčiarsko-český krimi-detektívny televízny seriál s prvkami mysterióznosti a drámy. Hlavným hrdinom je komisár Maigret, ktorý vedie vyšetrovanie každého prípadu. Seriál prostredníctvom deja zobrazuje rutinný život hlavnej postavy. V rokoch 1991 až 2005 vzniklo 54 epizód, každá trvá približne po 90 minútach. Seriál je založený na knižnej predlohe Georgesa Simenona.

## Dabing
### Český dabing
1. až 24. diel nadabovala Česká televize v rokoch 19931996, réžie českého znenia sa ujala Marie Fronková. V roku 2006 TV Prima dodabovala zvyšné časti 25. až 54. diel. Vo všetkých dieloch prepožičal Brunovi Cremerovi hlas Jan Schánilec.

## Osoby a obsadenie
* Bruno Cremerkomisár Maigret (všetky epizódy)
* Alexandre Brasseurinšpektor Paul Lachenal (9 epizód)
* Jean-Claude FrissungJanvier (8 epizód)
* Pierre Diotinšpektor Christiani (8 epizód)
* Anne Bellecpani Maigretová (7 epizód)
* Eric PratTorrence (5 epizód)
* Pierre BaillotMoers (5 epizód)
* Jean-Paul Bonnaireinšpektor Battisti (5 epizód)
* Fabien Béharinšpektor Luciani (4 epizódy)

## Časti

## Fakty a zaujímavosti

* Pôvodne mal v seriáli hrať hlavnú úlohu komisára Julien Guiomar, ten ju ale odmietol.
* Natáčanie prebiehalo na viacerých miestach Paríža a taktiež aj v českých mestách Liberec a Praha.
* V roku 2005, po päťdesiatej štvrtej epizóde, mal byť Bruno Cremer nahradený Vincentom Grassom. Keďže Cremer trpel vážnou rakovinou hrdla, rozhodol sa po epizóde *Maigret a Severná hviezda* prestať nakrúcať seriál, čím *Maigret* aj skončil. Herec zomrel v roku 2010.

## Referencie

## Externé odkazy

* 
* 
* 
* 
* Seriecremer

Kategória:Francúzske televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 1991
Kategória:Kriminálne televízne seriály
Kolónie benevolencie

**Kolónie benevolencie** je skupina štyroch vnútrozemských kolónií, ktoré sa nachádzajú v provinciách Drenthe a Antverpy vo vtedajšom Spojenom kráľovstve nizozemskom. Od roku 1818 ich zriaďovala *Spoločnosť benevolencia* pre boj s rozmáhajúcou sa chudobou. Projekt je sociálnym experimentom, ktorý je jedinečný pre Európu a bol začiatkom Holandska ako sociálneho štátu.

*Spoločnosť benevolencia* bola súkromná organizácia založená v 19. storočí, ktorá chcela pomôcť chudobným rodinám, väčšinou z veľkých miest, vybudovať si vlastnú existenciu ako roľníci. Ústrednou osobnosťou Spoločnosti bol politik Johannes van den Bosch. Kolónie vznikali v odľahlých, málo osídlených oblastiach kráľovstva.

Od roku 2021 sú štyri kolónie v Belgicku a Holandsku na zozname svetového dedičstva UNESCO.

## História
Kolónie možno rozdeliť na slobodné a neslobodné. V slobodných kolóniách bola chudobným rodinám z veľkých miest ponúknutá obživa možnosťou kultivovať pridelenú neobrábanú pôdu. Keďže malé farmy kolónii poskytovali nedostatočné príjmy, hľadal zriaďovateľ iné zdroje a uzavrel zmluvy so štátom o umiestnení sirôt, čoskoro nasledovali žobráci a tuláci, čo viedlo k vytvoreniu „neslobodných“ kolónii ako je Veenhuizen, s budovami internátneho typu. Na veľkých centralizovaných farmách sa pracovalo pod dohľadom stráži.

Kolónie boli z pohľadu územného plánovania navrhnuté ako osady pozdĺž ortogonálnych línií siete ciest a vodných kanálov. Zahŕňali obytné a hospodárske budovy, kostoly a ďalšie komunálne zariadenia. Na ich vrchole v polovici 19. storočia žilo v takých kolóniách v Holandsku vyše 11 000 ľudí. V Belgicku počet dosiahol vrchol 6 000 osôb v roku 1910.

## Galéria

Cafe_Bayerd,_Kolonie_32,_Wortel.jpg|Wortel
WLM - Ciao Anita! - Wilhelminaoord (1).jpg|Wilhelminaoord
De_Koloniehof_Frederiksoord.jpg|Frederiksoord
VeenhuizenMuseumMoat.JPG|Veenhuizen


## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálny web

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Belgicku
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Holandsku
Kategória:Dejiny Belgicka
Kategória:Dejiny Holandska
Kategória:Stavby v Belgicku
Kategória:Stavby v Holandsku
Žandári (filmová séria)

[náhľad|Záber z natáčania [Pentalógia|piateho dielu *[[Žandár a mimozemšťania]]* z roku 1978.]]

**Žandári** je francúzska filmová hexalógia režiséra Jeana Giraulta. Séria vznikla začiatkom 60. rokov a skončila šiestym dielom po smrti Jeana Giraulta. V hlavných úlohách sa objavili Louis de Funès a Michel Galabru.

## Opis série
Sága opisuje každodenné dobrodružstvá menšej policajnej stanice v Saint-Tropez, ktorej velí istý rotmajster Gerber. V každom diele skupina žandárov zažije niečo nové a jedinečné. Dej príbehov je napínavý a samozrejme komediálny, čo dáva sérii ten správny ťah.

## Postavy

## Diely série

## Fakty a zaujímavosti
* Pôvodne mal práporčíka Gerbera hrať Pierre Mondy. Ten zaneprázdnený divadelnou hrou nakoniec film nakrútiť nemohol a preto ho nahradil Michel Galabru.
* V prvých štyroch filmoch série išlo aj o taliansku koprodukciu.
* Vo filme *[[Žandár vo výslužbe]]* môžeme vidieť v deji použité retrospektívne prvky.
* Iba päť osôb hralo vo všetkých dieloch série.
* V roku 1983 mal vzniknúť aj siedmy film série *Gendarme et l'Empereur*, no smrť Louis de Funès definitívne všetko zastavila.

## Galéria

Súbor:P1000658 Gendarmerie nationale.JPG|Bývalá žandárska stanica Saint-Tropez, ktorá slúžila pre prvých päť filmov.
Súbor:Le Gendarme et les Extra-terrestres — Tournage défilé 1.jpg|Žandári počas svojho tradičného pochodu v prístave.
Súbor:Gendarmerie de Saint-Tropez - Museum.jpg|Múzeum žandárskej stanice v roku 2016.
Súbor:Tournage Le Gendarme et les Extra-terrestres 1978.jpg|Všetci šiesti žandári.


## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* SensCritique

Kategória:Francúzske filmové série
Kategória:Žandári (filmová séria)
Ulica závodu Matador

**Ulica závodu Matador** je ulica v bratislavskej mestskej časti Petržalka, nachádzajúca sa v miestnej časti Petržalka-Západ, Kapitulský dvor.

PSČ tejto ulice je 851 01.

Ulica nesie názov podľa závodu Matador.

## Blízke Ulice

* Antona Durvaya
* Gustáva Mallého
* Josepha Poppera

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Ulica na mape Bratislavy (oma.sk)
* Ulica na mape Bratislavy (zoznam.sk)

Kategória:Ulice v Petržalke
Charmanlijska reka

**Charmanlijska reka** (); do roku 1942 **Oludere** () alebo **Olu dere** (), do roku 1945 **Velička** ()) je východorodopská rieka v južnom Bulharsku. Je pravým prítokom rieky Marica.

## Iné názvy
V počiatočnej fáze toku je Charmanlijska reka známa aj pod názvom **Džurnata** ().

## Priebeh toku
Rieka vyviera pod názvom *Džurnata* približne 1 km južne až juhozápadne od vrchu Kaleto v západnej časti horského hrebeňa Mečkovec vo Východných Rodopoch v nadmorskej výške  Preteká prechodnou geografickou oblasťou medzi Východnými Rodopami a Hornotráckou nížinou, známou ako *[[Chaskovska chălmista oblast]]* (, doslovne *Chaskovská kopcovitá oblasť*). Po dedinu Malevo tečie východným smerom, úzkou, ale plytkou dolinou, ohraničenou nízkymi svahmi. Neskôr sa koryto rozširuje a tok rieky sa stáča severovýchodným smerom. Pri dedine Briagovo rieka vteká do veľmi úzkej doliny, ktorá je ohraničená nízkymi, ale strmými svahmi. Pred vliatim sa do Marice vytvára Charmanlijska reka dva silno zatočené meandre. Rieka sa vlieva do rieky Marica východne od mesta Charmanli v nadmorskej výške 

## Prítoky
Najvýznamnejšími prítokmi rieky Charmanlijska reka sú *[[Chaskovska reka]]* () (ľavý prítok), a *[[Uzundžovska reka]]* () (ľavý prítok).

## Opis
Charmanlijska reka je dlhá . Ide o pravý prítok rieky Marica. 

Rieka odvodňuje územie o rozlohe , čo predstavuje približne 1,8 % povodia Marice. Najvodnatejšou je rieka v období februára a marca, najmenej vody v nej tečie v priebehu augusta. Vo všeobecnosti je rieka vodnatá v období od októbra do júna a malovodná v období od júla do septembra.  

Priemerný ročný prietok meraný pri meste Charmanli dosahuje 4,24 m³/s. Najvyšší prietok bol zaznamenaný 12. februára 1942 a dosiahol hranicu 708 m³/s. Najnižší prietok bol zaznamenaný v roku 1951 a dosiahol úroveň len 0,010 m³/s.

Priemerný náklon riečneho koryta dosahuje 3 ‰ (náklon koryta pri dedine Konuš je 9,8 ‰ a pri meste Charmanli 4,9 ‰).

Priemerná ročná teplota vody v rieke (pri meste Charmanli) dosahuje 12,3°C. Počas 1020 dní v roku Charmanlijska reka zamŕza.

Mineralizácia vody v rieke dosahuje 300400 mg/dm³.

### Využitie
Voda z rieky je používaná na zavlažovanie v poľnohospodárstve. V hornej časti toku sa nachádza priehrada Trakiec.

### Obývané miesta
Rieka preteká cez územie mesta Charmanli. Z významnejších dedín ležia na toku rieky napríklad dediny Malevo, Briagovo, Trakiec, Dinevo, alebo Konuš.

### Chránené územia
V prielome rieky na území medzi mestom Charmanli a dedinou Briagovo bola vyhlásená chránená lokalita Defileto.

## Galéria

HarmanliRiver004.jpg|Charmanlijska reka v meste Charmanli
Voyvodovo river.jpg|Charmanlijska reka pri dedine Vojvodovo
HarmanliRiver008.jpg|Charmanlijska reka pri meste Charmanli
ProtectedArea-Defileto029.jpg|chránená lokalita Defileto v prielome Charmanlijskej reky
ProtectedArea-Defileto022.jpg|Charmanlijska reka na území chránenej lokality Defileto


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Kărdžali (oblasť)
Kategória:Chaskovo (oblasť)
Kategória:Rieky v Bulharsku
Kategória:Východné Rodopy
Kategória:Rieky v Rodopoch
Kategória:Charmanli (mesto)
Kategória:Rieky v Hornotráckej nížine
Chrám svätého Atanáza (Charmanli)

**Chrám svätého Atanáza** (), alebo **Chrám svätého Atanáza Veľkého** () je farský pravoslávny chrám nachádzajúci sa v meste Charmanli v Chaskovskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka miestneho významu.

## Lokalita
Budova leží v centrálnej časti mesta Charmanli  na ulici „Ivan Vazov“ (, doslova *ulica Ivana Vazova*) č. 33.

## Dejiny
Chrám bol postavený v priebehu roku 1835. Výstavba bola financovaná obyvateľmi mesta a okolitých dedín. O niečo neskôr bola k budove pristavaná aj drevená zvonica. V roku 1931 prešiel chrám rozsiahlou prestavbou a pri tejto príležitosti bola zároveň pôvodná drevená zvonica nahradená novou masívnou zvonicou, ktorá bola postavená v západnej časti chrámu. V roku 1960 získal chrám štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.

## Charakteristika
V pôvodnej podobe z roku 1835 chrám predstavoval trojloďovú baziliku bez kupoly s predsieňou, ktorá sa nachádzala v interiéri západnej časti budovy.

Pri prestavbe v roku 1931 sa chrám značne zmenil. V priestore chrámu, kde sa pôvodne nachádzala predsieň, sa dnes telo zvonice. Prestavaná musela byť aj empora v západnej časti chrámu.

Bočné lode chrámu sú od centrálnej lode oddelené drevenými stĺpmi. Strop chrámu je drevený, tvorený doskami. 

### Ikonostas a ikony
V chráme sa nachádza cenný ikonostas s dverami zdobenými drevorezbou. Samotný ikonostas je ale strohý s minimom výzdoby. Ikony pochádzajú z druhej polovice 19. storočia a sú dielom umelca Dimităra Andonova.

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu

Dátum zapísania do registra kultúrnych pamiatok: 6. december 1960

Dôvod pamiatkovej ochrany: od roku 1960 architektonicko-staviteľská hodnota budovy, od roku 1974 aj umelecká hodnota budovy

## Zaujímavosť
* V rokoch 19641993 bola v dvoch miestnostiach budovy bývalej chrámovej školy z roku 1835, ktorá sa nachádza v chrámovom dvore umiestnená múzejná zbierka pri Ľudovom komunitnom centre Družbapredchodca dnešného charmanlijského historického múzea.

## Galéria

SaintAthanasiusChurch-Harmanli004.jpg|celkový pohľad na chrám z juhozápadu
SaintAthanasiusChurch-Harmanli002.jpg|pohľad na chrám zo severozápadu
SaintAthanasiusChurch-Harmanli009.jpg|pohľad na chrám z východu
SaintAthanasiusChurch-Harmanli007.jpg|južná fasáda budovy
SaintAthanasiusChurch-Harmanli008.jpg|detailný pohľad na západný vchod do chrámu
SaintAthanasiusChurch-Harmanli006.jpg|detailný pohľad na zvonicu
SaintAthanasiusChurch-Harmanli005.jpg|západná časť chrámového dvora


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Charmanli
Kategória:Kostoly zasvätené svätému Atanázovi
Kategória:Kostoly z obdobia bulharského národného obrodenia
Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Architektúra z 1835
Vikingská kruhová pevnosť

náhled|Mapa kruhových pevností
**Vikingská kruhová pevnosť** alebo aj **pevnosť typu Trelleborg** je pevnosť prísne kruhového pôdorysu stavaná v Škandinávii v dobe Vikingov. 

Brány pevnosti smerujú do štyroch svetových strán. Niekedy sú čiastočne obohnané predsunutými valmi, už nie nutne kruhovými. 

V súčasnosti je známych sedem vikingských prstencových pevností v Dánsku a v Švédsku. Väčšina z nich bola datovaná do doby vlády Haralda Modrozuba (zomrel 986).

Stavba systému pevností pravdepodobne súvisela s tým, že okolo roku 974 stratil Harald kontrolu nad obranným valom Danevirke a časťami južného Jutska pod tlakom Sasov. Datovanie podľa dendrochronológie zistilo, že drevo použité na stavbu Trelleborgu neďaleko Slagelse bolo vyrúbané na jeseň roku 980 a na stavbu použité pravdepodobne na jar roku 981. Na iných miestach nebolo nájdené dostatočné množstvo pre presné datovanie, ale konštrukcia a usporiadanie sú si tak podobné, že sa považuje za najpravdepodobnejšie, že všetky pevnosti vznikli približne v rovnakej dobe. Pomerne krátka doba výstavby a absolútna absencia akýchkoľvek známok údržby svedčia o krátkom užívaní budov, možno päť rokov, iste nie viac než dvadsať. Slúžiť mohli pre vojsko samotné i ako úkryt pre obyvateľstvo v prípade útoku. Ďalšia teória je, že kruhové hrady boli výcvikovými tábormi jednotiek Svena I. na jeho útok na Anglicko. Sven a jeho muži vyplienili Londýn v roku 1013. 

Typ opevnenia bol pomenovaný podľa prvého objaveného príkladu, pevnosti Trelleborg pri Slagelse, ktorá bola vykopaná v rokoch 1936 – 1941. 

V septembri 2023 bolo 5 dánskych lokalít zapísaných na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

## Zoznam trelleborgov

Existencia vikingskej kruhovej pevnosti sa predpokladá i v Helsingborgu na základe archeologických vykopávok, ktoré boli vykonávané od roku 1987. Pevnosť v Helsingborgu mohla byť najväčšia zo všetkých s priemerom 270 m. Aj v Lunde topografia mesta svedčí pre existenciu kruhovej pevnosti. Z plne potvrdených je najväčšia pevnosť v Aggersborgu s priemerom 240 metrov. Pravdepodobne sa pevnosť nachádza aj v Nórsku, v Rygge.

## Referencie


## Iné projekty

## Externé odkazy
* Fyrkat. En jysk vikingeborg.
* Danmark har fået en ny vikingeborg ved Køge

## Zdroj

Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Dánsku
Kategória:Pevnosti
Kategória:Stavby v Dánsku
Kategória:Dejiny Dánska
Strakov vrch

**Strakov vrch** () je vrch v Podbeskydskej vrchovine, krajinnom celku Stredných Beskýd. Leží nad obcou Zákamenné, približne  západne od Námestova. 

## Poloha
Nachádza sa v západnej časti Podbeskydskej vrchoviny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a na katastrálnom území obce Zákamenné. Najbližším sídlom je východne situované Zákamenné, severovýchodne sa nachádza Novoť, severozápadne Soblówka a juhozápadne Oravská Lesná. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.

## Opis
Strakov vrch leží na západe strednej časti vrchoviny, v hrebeni, vedúcom z vrchu Úšust () východným smerom cez Kovaľov vrch (). Severne sa nachádza Veľký kopec (), Malý kopec (), Vlkov vrch (), Mechy () a Pilsko (), východne Kurčinka (), Maršalkov grúň (), Vyšná Poperačka (), Nižná Poperačka (), Vráta (), Kýčera () a Kamenný vrch (), južne Mrzáčka (), Štíbeľ (), Paráč () a Rusniačka () a západne Kohútik (), Korčuľa (), Kovaľov vrch (), Úšust () a Kaňovky (). Oblasť patrí do povodia Oravy, resp. jej zdrojnice Biela Orava, do ktorej odteká voda krátkymi potokmi z južných svahov, zo severných a východných vodu odvádzajú prítoky Zásihlianky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 

### Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Podbeskydskej vrchoviny, no tiež Oravské Beskydy, Malú Fatru, Oravskú Maguru a Tatry.

## Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z okolitých obcí. 

## Referencie

## Pozri aj
* Podbeskydská vrchovina
* Zoznam vrcholov v Podbeskydskej vrchovine

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Vrchy v Podbeskydskej vrchovine
Kategória:Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Kategória:Vrchy v okrese Námestovo
Kategória:Zákamenné
Ramalláh

**Ramalláh** () je palestínske mesto, ktoré slúži ako *de facto* administratívne hlavné mesto štátu Palestína. Nachádza sa v Judských vrchoch, 10 km severne od Jeruzalema, v priemernej nadmorskej výške 872 metrov nad morom.
náhľad|Ramalláh
V posledných rokoch sa Ramalláh vyvinul do významného centra politiky, kultúry a ekonomiky. Slúži ako miesto pre rôzne palestínske vládne inštitúcie, ako je oficiálna rezidencia prezidenta Palestínskej národnej samosprávy (PNA), Palestínskej legislatívnej rady a ústredia palestínskych bezpečnostných služieb. V Ramalláhu sa nachádza mnoho múzeí, kultúrnych centier. Ramalláh má takisto rušný nočný život. Postupom času sa demografické zloženie zmenilo, pričom moslimovia sa do roku 2017 stali väčšinou jeho 38 998 obyvateľov, hoci kresťania stále tvoria významnú menšinu. 

Niektoré budovy v Ramalláhu majú murivo z obdobia Herodesa Veľkého, aj keď neboli dochované žiadne úplné stavby z obdobia pred križiackymi výpravami v 11. storočí. Začiatok moderného mesta možno vystopovať do 16. storočia, keď ho založili Hadadeenovci, arabský kresťanský klan s koreňmi siahajúcimi až ku Ghássánovcom. V roku 1517 bolo mesto začlenené do Osmanskej ríše. V roku 1920 spadalo pod jurisdikciu Britského mandátu v Palestíne po tom, čo ho počas prvej svetovej vojny obsadilo Spojené kráľovstvo. Počas udalostí arabsko-izraelskej vojny v roku 1948 bol celý Západný breh Jordánu vrátane Ramalláhu okupovaný a následne anektovaný Jordánskom. V roku 1967 Izrael dobyl Ramalláh počas šesťdňovej vojny. Po dohodách z Osla z roku 1995 riadi Ramalláh PNA ako súčasť oblasti A na Západnom brehu.

## Geografia a podnebie
Ramalláh sa nachádza v stredozemnom podnebí s suchým letom a miernou, daždivou zimou s občasnými snehovými zrážkami. Zaznamenaný priemerný ročný úhrn zrážok v Ramalláhu činí približne 615 mm, pričom minimálny úhrn zrážok sa pohybuje okolo 307 mm a maximálny úhrn zrážok dosahuje až 1 591 mm.

Podľa Köppenovej klasifikácie podnebia spadá Ramalláh do kategórie Csa. Klimatické podmienky tejto triedy obvykle prevládajú na západných stranách kontinentov medzi zemepisnými šírkami 30° a 45°. Tieto klímy sa nachádzajú v oblasti polárneho frontu v zime a preto majú miernu teplotu a premenlivé daždivé počasie.

## Ekonomika
Do roku 2010 sa Ramalláh stal hlavným centrom pre ekonomické a politické aktivity v oblastiach ovládaných Palestínskou samosprávou.

## Kultúra
Ramalláh je všeobecne považovaný za navplyvnejšie, kultúrne najbohatšie a i najliberálnejšie zo všetkých palestínskych miest. Pobýva tu mnoho populárnych palestínskych aktivistov, umelcov a hudobníkov.

## Referencie

## Zdroje

Kategória:Palestína
Peklianka

**Peklianka** je potok v regióne Šariš v Prešovskom kraji v okrese Prešov na území obce Ľubovec. Je pravostranným prítokom Svinky v povodí Hornádu. Má dĺžku . Nachádza sa v geomorfologickom celku Čierna hora.

## Prameň
Pramení v južnej časti územia obce Ľubovec na severozápadosevernom svahu vrchu Tlstá s  v nadmorskej výške  v lesnom extraviláne v časti obce Ruské Pekľany v katastrálnom území Ruské Pekľany v okrese Prešov v Prešovskom kraji.

## Opis toku
Od prameňa tečie východným smerom cez lesný extravilán obce Ľubovec, skrúca sa na sever, v  priberá bezmenný pravostranný prítok, v  priberá bezmenný ľavostranný prítok, pokračuje severným smerom. V  podteká spevnenú cestu a zároveň mení smer na severovýchod, približuje sa k intravilánu časti obce Ruské Pekľany, ľavým brehom obteká poľnohospodársku farmu, v  priberá ľavostranný bezmenný prítok pritekajúci z intravilánu časti obce Ruské Pekľany, pokračuje juhovýchodným smerom popri spevnenej ceste. Vyteká z lesa do poľnohospodárskeho extravilánu a v  ústi do Svinky ako jej pravostranný prítok v povodí Hornádu na území obce Ľubovec v katastrálnom území Ruské Pekľany v lese *Kotúľava*. Pramení, preteká a ústi na území obce Ľubovec v priestore geomorfologického celku Čierna hora, geomorfologického podcelku Sopotnické vrchy. 

## Pôvod názvu
Názov vodného toku má pôvod v názve niekdajšej samostatnej obce Ruské Pekľany, od roka 1964 časti obce Ľubovec, cez ktorú preteká. Zo slovného základu druhého komponentu toponyma *Pekľany* bolo po rozšírení o systémový formant *-ianka* utvorené jednočlenné toponymum *Peklianka* ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Motivácia pomenovania dnešnej časti obce *Ruské Pekľany* je spojená s významom *osada producentov drevného uhlia a smoly*. Porovnaj aj apelatívum *peklina* vo význame *vyhĺbená jama pred pecným otvorom na výrobu smoly a drevného uhlia*. Vývoj názvu obce bol: *Poculnyk* (čítaj *pekelník*) 1335, *Poklen* 1427, *Orosz-Peklin, Peklanky* 1773, *Peklani* 1786, *Pekľany* 1920, *Ruské Pekľany* 1927. Najstarší doklad v prepise *Pekelník* možno vyložiť od apelatíva *peklo* vo význame *jama v zemi na výrobu drevného uhlia alebo smoly* príponou miesta *-ník* (ako v slovách *trávnik, chodník*) prípadne od apelatíva *pekelník* vo význame *výrobca smoly*. Produkcia drevného uhlia ako jedného z produktov rozkladu dreva za vysokých teplôt bez prístupu alebo s obmedzeným prístupom vzduchu mala na Slovensku tradíciu od stredoveku až do druhej polovice 19. storočia s hlavným odberateľom hutníctvom, keď bola nahradená výrobou v kovových peciach. 
Hydronymum *Peklianka* bolo štandardizované v roku 2007. V dnešnej slovenskej hydronymii hydronymum *Peklianka* je jedinečným názvom (október 2023).

## Referencie

Kategória:Potoky na Slovensku
Kategória:Povodie Hornádu
Kategória:Vodné toky v okrese Prešov
Čierna hora  
Kategória:Ľubovec
Athénokles (kovotepec)

**Athénokles** () bol starogrécky kovotepec.

Athénokles, grécky kovotepec z neznámeho obdobia (pravdepodobne z helenistického), bol podľa Athénaia vynikajúci umelec, ktorý podobne ako Kimón zhotovoval nádoby na pitie, zdobené rytinami s výjavmi z gréckej mytológie. Bol dobrý rytec, poháre vyrábal zo striebra, pozlátené, niekedy z čistého zlata a ozdobené drahokamami.
 
Strieborné poháre sa mohli vytvarovať kovaním a všetky stopy po kovaní sa odstránili leštením. Ich zdobenie sa prevádzalo lisovaním, rytím, granulovaním, tepaním, pozlacovaním a nielovaním. 

## Referencie a bibliografia

 
Kategória:Kovotepci starovekého Grécka
Pevnosť Boyard (televízna súťaž)

[náhľad|Pevnosť Boyard v roku [2006.]]

***Pevnosť Boyard*** () je francúzska televízna súťaž vysielaná od roku 1990. Šou bola navrhnutá a založená Jacquesom Antoinom, produkovaná pre France TV. V roku 2024 bola odvysielaná 35. séria šou.

## Priebeh súťaže
Pevnosť Boyard, natočená na opevnení medzi ostrovmi Île d'Aix a Île d'Oléron. Je to herná show, v ktorej tím zvyčajne pozostáva zo šiestich kandidátov (tri tímy po štyroch kandidátoch v roku 2010, jeden tím s piatimi kandidátmi v roku 2020) absolvuje rôzne fyzické a intelektuálne testy, aby získal poklad (v bojaroch, fiktívnej mene predstavenia). Tím je obklopený „populáciou pevnosti“, postavami, ktoré umocňujú tajomnú a fantastickú atmosféru miesta a deja.

## Moderátori

### Hlavný
# Patrice Laffont10 sezón (19901999)
# Jean-Pierre Castaldi3 sezóny (20002002)
# Olivier Minne21 sezón (2003súč.)

### Vedľajší
* Marie Talon1 sezóna (1990)
* Sophie Davant2 sezóny (19901991)
* Valérie Pascal1 sezóna (1992)
* Cendrine Dominguez10 sezón (19932002)
* Sarah Lelouch3 sezóny (20032005)
* Anne-Gaëlle Riccio4 sezóny (20062009)

## Ostatní účinkujúci
* Le Père FourasYann Le Gac
* Passe-PartoutAndré Bouchet
* Passe-MurailleAnthony Laborde
* Passe-TempsAlain Prevost (‡)
* Passe-OussakassStéphanie Lhorset
* FélindraMonique Angeon
* Shérif WillyWilly Rovelli
* Blanche / RougeDelphine Wespiser
* Lady BooLaura Mété
* Big BooAmadou Konez
* BoosterLoïc Giorgi
* Mister BooCyril André (‡)
* Little BooCasey Calaber (‡)
* La BouleYves Marchesseau (‡)
(‡)už nie je súčasťou

## Fakty a zaujímavosti
* Za celú históriu navštívilo šou 35 zahraničných verzií.
* André Bouchet, ktorý stvárňuje postavu Passe-Partout je za celú históriu šou jediný stále účinkujúci.
* Súťaž vybudovali na pevnosti za necelý jeden rok (1989).
* Súťaže sa pravidelne zúčastňujú Miss Francúzska.
* V budúcnosti by mal k pevnosti pribudnúť prístav a vlnolam, tak ako tomu bolo v minulosti.
* 7. augusta 2024 zomrel prvý moderátor šou Patrice Laffont.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy

* 
* 
* 
* 
* Oficiálna stránka
* Oficiálna stránka

Kategória:Televízne relácie z roku 1990
Kategória:Televízne súťaže
Les Mots bleus

**„Les Mots bleus“** (doslovne ) je francúzska skladba od Christopha s textom Jeana-Michela Jarreho z roku 1974.

Pieseň bola s pôvodným spevákom prespievaná aj do taliančiny *Le dire parole blu.*

## O piesni
Pieseň *Les Mots bleus* je na tému plachosti, ťažkostí s vyjadrením romantických pocitov a vzťahov.

## Galéria

Súbor:Photo d'identité de Christophe, 1965.png|Christophe v roku 1965.
Súbor:Jean Michel Jarre B10-2016.jpg|Jean-Michel Jarre v roku 2016.


## Referencie

## Externé odkazy
* Discorgs

Kategória:Single z 1974
Kategória:Francúzske piesne
Azúrová ulica

**Azúrová ulica** je ulica:

* v Bratislave, pozri Azúrová ulica (Bratislava)
* v Brne, pozri Azúrová ulica (Brno)
* v Žiline, pozri Azúrová ulica (Žilina)

## Pozri aj

* Azúrová

Kategória:Rozlišovacie stránky – Ulice
__DISAMBIG__
Mohammad Štajje

**Mohammad Štajje** (iné mená: **Muhammad Štajja**, **Muhammad Ištajja**; * 17. január 1958, Tell, Západný breh Jordánu) je palestínsky politik, akademik a ekonóm. V rokoch 2019 až 2024 bol predsedom vlády štátu Palestína.

## Životopis
Študoval univerzitu podnikovú administratívu a ekonómiu v Bir Zait (absolvoval v 1981). V roku 1989 získal doktorát z ekonomického na Inštitúte rozvojových štúdií na University of Sussex v Brightone v Spojenom kráľovstve. V rokoch 1989 až 1991 pôsobil na univerzite Bir Zait. Neskôr sa tam až do roku 1993 stal dekanom pre záležitosti študentov. Od roku 1995 do roku 1998 zastával funkciu generálneho tajomníka Ústrednej volebnej komisie Palestíny. V roku 1996 vymenovaný za ministra Palestínskej hospodárskej rady pre rozvoj a obnovu (PECDAR), verejného investičného fondu v hodnote 1,6 miliardy USD. V rokoch 1994 až 1996 pôsobil ako jeho riaditeľ pre administratívu a financie. Štajje bol členom palestínskeho predbežného tímu na madridskej konferencii v roku 1991 a členom palestínskej vyjednávacej delegácie pri ďalších príležitostiach. 

V rokoch 2005 a 2008 bol zvolený za ministra verejných prác a bývania Palestínskej samosprávy. Od roku 2005 bol Štajje palestínskym guvernérom Islamskej banky. V rokoch 20052006 a potom opäť v rokoch 20082010 bol ministrom verejných prác a bývania. Vo voľbách v rokoch 2009 a 2016 bol zvolený do ústredného výboru Fatahu. Politicky bol spájaný s prezidentom palestínskej samosprávy Mahmúdom Abbásom.

Odkedy sa v apríli 2019 stal premiérom Palestíny, viedol mierové rokovania medzi Hamásom, ktorý *de facto* kontroluje pásmo Gazy, a ústrednou palestínskou vládou na Západnom brehu Jordánu. Z pozície odstúpil na jar 2024.

## Referencie

## Zdroj

* 

Kategória:Palestínski politici
Kategória:Absolventi University of Sussex
Hit roka

***Hit roka*** je slovenská zábavná hudobná relácia s Jánom Žgravčákom. Program sa začal vysielať začiatkom roka 2022 na Jednotke. Do šou sú vždy pozvaní traja iní hostia, s ktorými moderátor diskutuje.

## Opis
Hit roka je hudobno-zábavný cyklus, vytvorený ako show plná zábavy, rozhovorov a hudobných hitov, ktoré zneli v rokoch svojho vzniku. V jednotlivých častiach cyklu budeme rozoberať rok po roku, čo zaujímavé sa udialo počas 30 rokov samostatnej Slovenskej republiky. Každý rok má svoje „Best-of“, na ktoré sa oplatí zaspomínať. Pripomenieme ho aj vo vtipne komentovaných zostrihoch (najvýraznejších udalostí), ale predovšetkým cez znamenia tej doby.

## Účinkujúci
* Ján Žgravčák (moderátor)
**Glosátori**
* Matej „Sajfa“ Cifra
* Marián Čekovský
* Simona First
* Marcel Forgáč
* Michal Hudák
* Tomáš Hudák
* Dominika Kavaschová
* Juraj Kemka
* Katarína Knechtová
* Mário „Kuly“ Kollár
* Jana Kovalčiková
* Michal Kubovčík
* Hana Lasicová
* Marián Leško
* Kamila Magálová
* Marián Miezga
* Zdena Studenková
* Zuzana Kubovčíková Šebová
* Kristína Tormová
* Jozef Vajda
* Adela Vinczeová

## Časti

### (2024)

## Referencie

## Externé odkazy

*  v RTVS
* 

Kategória:Televízne relácie Slovenskej televízie
Kategória:Zábavné televízne programy
Kategória:Televízne relácie z roku 2022
Skrutka (rozlišovacia stránka)

**Skrutka** môže byť:
*klincovitá súčiastka so závitmi (a prípadne maticou) slúžiaca najmä na spájanie, pozri skrutka
*kučera, pozri kučera (vlasy)
*zákruta

## Zdroj
*skrutka. in: Slovník slovenského jazyka (Peciar)
Primeira Liga 2022/2023

**Primeira Liga 2022/2023** bol 89. ročník najvyššej portugalskej futbalovej súťaže. Obhajcom trofeje bol Porto, nováčikmi súťaže boli Rio Ave, Casa Pia a Chaves. Sezóna sa začala 5. augusta 2022 a skončila 27. mája 2023. 

Benfica získala 38. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2023/2024 sa spolu s ňou kvalifikovali aj Porto a Braga. Do Európskej ligy UEFA 2023/2024 postúpil Sporting. Do Európskej konferenčnej ligy UEFA 2023/2024 zamierili Arouca a Vitória de Guimarães. Do 2. ligy zostúpili Marítimo, Paços de Ferreira a Santa Clara.

## Tímy v sezóne 2022/2023

## Tabuľka





## Štatistiky
### Najlepší strelci

## Referencie

## Externé odkazy
* Oficiálna stránka
## Zdroj


Kategória:Futbal v 2022
Kategória:Futbal v 2023
Kategória:Futbal v Portugalsku
Kategória:2022 v Portugalsku
Kategória:2023 v Portugalsku
Karavanserail (Charmanli)

**Karavanserail** () v Charmanli sú zvyšky karavanserailu, teda zájazdného hostinca pre karavány, ktoré sa nachádzajú v meste Charmanli v Chaskovskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka miestneho významu.

## Lokalita
Stavba leží v centrálnej časti mesta Charmanli na námestí medzi budovou hotelu Hebros a budovou vojenského klubu.

## Dejiny
Karavanserail v Charmanli bol postavený začiatkom 16. storočia, okolo roku 1510. Miesto pre výstavbu zájazdného hostinca v tejto lokalite bolo vybrané preto, že miesto ležalo jen deň pochodu ako od mesta Chaskovo, tak aj od mesta Svilengrad, medzi ktorými dnešné Charmanli leží. Neskôr okolo karavanserailu vznikla malá turecká osada, ktorá sa neskôr vyvinula do dnešného mesta Charmanli. 

V roku 1977 získala stavba štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.

## Charakteristika
Autorom stavby bol s najväčšou pravdepodobnosťou významný turecký architekt Mimar Sinan.

Išlo o impozantnú veľkú budovu.  Rozloha stavby dosahovala 400 m². Vnútorný dvor bol ohradený masívnymi stenami. Ako materiál pre výstavbu boli použité kamene a tehly. Do budovy viedli dva vchody. Dvor, ako aj budovy, ktoré sa vo vnútornom dvore nachádzali boli vydláždené. Dlaždice boli spojené rozpusteným olovom. V centrálnej časti dvora sa nachádzala fontána. Vo vnútornom priestore sa nachádzalo celkovo až 24 ohnísk, ktoré sa nachádzali v stenách budovy v na tento účel prispôsobených nikách. Na strechách karavanserailu sa nachádzali kupoly.

Do súčasnosti sa zachovala jedna zo stien stavby.

## Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu

Dátum zaradenia: 11. september 1977

Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská hodnota stavby

Názov na zozname kultúrnych pamiatok: *Ostanki ot kervansaraj (stena s vchod)* (, doslovne Zvyšky karavanserailu (stena s vchodom))

## Galéria

Kervansaray-Harmanli020.jpg|celkový pohľad na zachovanú časť budovy zo severozápadu
Kervansaray-Harmanli006.jpg|celkový pohľad na zachovanú časť budovy zo severovýchodu
Kervansaray-Harmanli004.jpg|pohľad na východnú stenu
Kervansaray-Harmanli011.jpg|pohľad na vnútornú časť východnej steny
Kervansaray-Harmanli025.jpg|detailný pohľad na vchod do karavanserailu
Kervansaray-Harmanli023.jpg|detailný pohľad na jednu z ník, ktoré slúžili ako ohniská
Kervansaray-Harmanli002.jpg|juhovýchodný roh dochovanej časti stavby
Kervansaray-Harmanli007.jpg|detail z fasády
Kervansaray-Harmanli024.jpg|detail z fasády
Kervansaray-Harmanli016.jpg|doska označujúca pamiatku


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Charmanli
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Osmanská architektúra v Bulharsku
Karavanserail (rozlišovacia stránka)

**Karavanserail** môže byť:

* druh stavby, pozri karavanserail
* budova karavanserailu v Bulharsku, pozri Karavanserail (Charmanli)
Chrám svätého Ivana Rilského (Charmanli)

**Chrám svätého Ivana Rilského** (), známy aj ako **Nový chrám** () je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v meste Charmanli v Chaskovskej oblasti v južnom Bulharsku.

Chrámový sviatok sa slávi 19. októbra na sviatok svätého Ivana Rilského.

## Dejiny
Chrám bol postavený z iniciatívy kňaza Dimităra Sotirova a z finančných prostriedkov miestnych obyvateľov. Budova bola dokončená v roku  1938 po celkom 12 rokov trvajúcej výstavbe. Chrám bol vysvätený 1. novembra toho istého roku.

Zatiaľ posledné reštauračné práce na budove chrámu sa začali v roku 2021.

## Charakteristika
Architektonicky chrám napodobňuje v menších rozmeroch sofijský Chrám svätého Alexandra Nevského.

V chráme sa nachádza cenný ikonostas zdobený drevorezbou. Výroba ikonostasu sa začala v roku 1937. Ikonostas bol zhotovený podľa nápadu a pod dozorom advokáta Marka Sakarského, pričom ho zhotovil rezbár Petăr Kušlev. Drevorezba na ikonostase sa považuje za najvýznamnejšiu pamätihodnosť chrámu.

## Galéria

SaintJohnOfRilaChurch-Harmanli001.jpg|celkový pohľad na chrám zo západu
SaintJohnOfRilaChurch-Harmanli002.jpg|pohľad na chrám z juhozápadu
SaintJohnOfRilaChurch-Harmanli003.jpg|pohľad na chrám z juhovýchodu
SaintJohnOfRilaChurch-Harmanli004.jpg|východná fasáda chrámu


## Referencie

## Iné projekty

Kategória:Stavby v Charmanli
Kategória:Kostoly zasvätené svätému Ivanovi Rilskému
Kategória:Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Kategória:Kostoly postavené po oslobodení Bulharska‎
Kategória:Architektúra z 1938