open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Franz Xaver Wolfgang Mozart

**Franz Xaver Wolfgang Mozart** (* 26. júl 1791, Viedeň – † 29. júl 1844) bol rakúsky hudobný skladateľ, klavirista, dirigent a učiteľ.

Franz Xaver bol najmladší zo šiestich detí Wolfganga Amadea Mozarta a jeho manželky Constanze. Meno dostal podla otcovho žiaka a blízkeho priateľa  Franza Xavera Süssmayra. Získal vynikajúce hudobné vzdelanie, jeho učiteľmi boli aj Antonio Salieri a Johann Nepomuk Hummel. Rovnako ako jeho otec začal komponovať vo veľmi mladom veku. Svoj prvý klavírny koncert napísal v roku 1805, keď mu bolo len 14 rokov.

Kategória:Narodenia v 1791
Kategória:Úmrtia v 1844
Kategória:Rakúski hudobní skladatelia
Zoborská lesostep

**Zoborská lesostep** je národná prírodná rezervácia, bola vyhlásená v roku 1952 na výmere . Je reprezentatívnou ukážkou lúčnej krajiny pripomínajúcou stepi, resp. lesostepi, ktoré lemujú teplomilné dubové lesy a dubohrabiny. 

História vzniku tejto krajiny súvisí s osídlením v dávnych dobách a s klčovaním lesa kvôli pastve. Zachovali sa tu mnohé vzácne teplomilné (xerotermné) rastliny a živočíchy. Z chránených rastlín sú to: kosatec nízky, poniklec veľkokvetý, hlaváčik jarný a peniažtek slovenský, ktorý sa vyskytuje iba v Zoborských vrchoch, v Slovenskom krase a v priľahlých lokalitách Maďarska.

## Referencie

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape

Kategória:Národné prírodné rezervácie v Nitrianskom kraji
Kategória:Chránené územia v okrese Nitra
Kategória:Dražovce
Kategória:Chránená krajinná oblasť Ponitrie
Metainformácia

Tak ako metadáta upresňujú možné použitie dát a tým i okruh a kvalitu využitia informácií, ktoré môžu byť z dát získané, tak **metainformácie** bližšie popisujú informácie a umožňujú ďalšie znalosti, ktoré môžeme využitím týchto informácií získať.

Kategória:Matematika
Kategória:Informatika
Početnosť

**Početnosť** môže byť:
*množstvo, počet
*veľké množstvo
*v štatistike: absolútna početnosť alebo relatívna početnosť, synonymum: frekvencia, pozri početnosť (štatistika)
*v ekológii: početnosť (ekológia)
Plocha

**Plocha** môže byť:
* geometrický útvar, pozri plocha (útvar)
* plošný obsah, rozloha
* rovný povrch niečoho, pozri povrch
* v informatike skrátene: pracovná plocha

## Pozri aj
* rovina
Rozmer (rozlišovacia stránka)

**Rozmer** alebo **dimenzia** môže byť:
* v matematike:
** veľkosť niečoho v dĺžke, šírke alebo výške, pozri rozmer
** počet prvkov (t. j. vektorov) bázy vektorového priestoru (napr. rozmer vektorového priestoru usporiadaných dvojíc je 2, usporiadaných trojíc je 3) alebo  zovšeobecnenie tejto definície pre topológiu (napr. rozmer trojuholníka je 2, rozmer gule je 3), pozri rozmer (vyššia matematika)
* vo fyzike: 
** základná vlastnosť umožňujúca opis tzv. udalosti (čiže časopriestorového bodu) v časopriestore (napr. v teórii relativity sú 4 rozmery: dĺžka, šírka, výška a čas), pozri pod časopriestor
** skrátene: fyzikálny rozmer veličiny
* rozsah, stupeň, intenzita, rozsiahlosť (javu)
* osobitná stránka istého javu

**Rozmer** môže byť aj:
* rozsah, teda plošný obsah alebo zriedkavo objem (matematika)
* metrum

## Referencie
Moab

**Moab** alebo **Moáb** môže byť:

* historická krajina, pozri Moab (krajina)
* príslušník rodu Moábcov, pozri Moábci
* meno zakladateľa rodu Moábcov, pozri Moáb (zakladateľ)

**Moab** alebo **MOAB** môže byť:
* mesto v USA, pozri Moab (Utah)
* skratka americkej leteckej bomby: GBU-43/B Massive Ordnance Air Blast
Dominancia

**Dominancia** môže byť:
* prevládanie, nadradenosť
* v psychológii: 
** funkčná prevaha jednej z obidvoch hemisfér ľudského mozgu, pozri pod funkčná asymetria hemisfér
** osobnostná vlastnosť charakterizovaná ovládaním druhých, sebapresadzovaním, nepoddajnosťou (opak submisie), pozri dominancia (opak submisie)
* v genetike: prevládnutie jedného (dominantného) znaku organizmu nad druhým (recesívnym) znakom v tom istom alelomorfnom páre, pozri dominancia (genetika) 
* v ekológii: stupeň prevládania najhojnejšieho druhu v poraste; vzájomný pomer počtu živočíšnych jedincov jedného druhu v určitom spoločenstve, pozri dominancia (ekológia)
Objem

**Objem** alebo **volúmen** môže byť:
*v matematike: priestorový obsah, pozri objem (matematika)
*rozsah, množstvo
*fyzikálna veličina

**Objem** je obvod (napríklad pása tela)

**Volúmen** môže byť:
*zväzok, diel knihy; balík
*zvitok (pergamen)
*činiteľ akustického výkonu elektrických signálov v danom mieste telekomunikačnej cesty, pozri volúmen (telekomunikácie)
Modalita (jazykoveda)

**Modalita** alebo **modálnosť** je v jazykovede spôsob vyjadrovania vzťahu, postoja hovoriaceho k deju, vzťah obsahu výpovede ku skutočnosti v chápaní hovoriaceho (obsah výpovede sa hodnotí ako skutočný alebo neskutočný, možný alebo nevyhnutný a i.). Na vyjadrenie modality vo vete slúžia príslovky (snáď, zrejme), hlavne však slovesný spôsob (oznamovací, rozkazovací, podmieňovací).

Kategória:Gramatika
Modalita (logika)

**Modalita** je stupeň istoty určitého súdu; vlastnosť súdu, ktorý vypovedá o pravdivosti istého iného súdu; charakteristika súdu z hľadiska *sily* tvrdenia, ktoré sa v ňom vyslovuje: súd môže byť nevyhnutný, možný, náhodný, nemožný atď.

## Externé odkazy
* 

Kategória:Logika
Modalita (filozofia)

**Modalita** alebo **modálnosť** je spôsob bytia, diania, myslenia, súdenia, realizácie.

Podľa Kanta je modalita spoločná vlastnosť možnosti, existencie, nevyhnutnosti, nemožnosti, neexistencie a náhodnosti. Podľa modality možno súdy deliť na problematické súdy (že niečo môže byť), asertorické súdy (že niečo je) a apodiktické súdy (že niečo je nevyhnutne). Modalita je jedným z kritérií, podľa ktorých Kant utvoril svoju tabuľku kategórií.

## Zdroje
* 
* 

Kategória:Filozofický slovník
Jún 2008

## Úmrtia
* 1. jún – Yves Saint Laurent, francúzsky módny návrhár (* 1936)
* 2. jún – François Fejtő, francúzsky historik, novinár a publicista maďarksého pôvodu (* 1909)
* 4. jún – Agata Mrózová-Olszewská, poľská volejbalová reprezentantka (* 1982)
* 4. jún – Mel Ferrer, americký filmový herec a režisér (* 1917)
* 4. jún – Anton Cmaro Smatana, slovenský spevák, hudobník, skladateľ, textár a gitarista (* 1973)
* 5. jún – Ján Johanides, slovenský spisovateľ (* 1934)
* 6. jún – Miloslav Danko, česko-slovenský futbalista a futbalový reprezentant (* 1924)
* 7. jún – Dino Risi, taliansky filmový režisér (* 1916)
* 7. jún – Horst Skoff, rakúsky tenista (* 1968)
* 10. jún – Čingiz Ajtmatov, kirgizský spisovateľ, prozaik a publicista (* 1928)
* 11. jún – Miroslav Dvořák, bývalý česko-slovenský hokejista (* 1951)
* 11. jún – Adam Ledwoń, poľský futbalista (* 1974)
* 12. jún – Peter Rašev, slovenský herec a režisér (* 1952)
* 13. jún – Ondrej Bartko, slovenský evanjelický kazateľ, teológ, publicista a scenárista (* 1915)
* 15. jún – Stan Winston, autor filmových efektov (* 1946)
* 16. jún – Alexandra Berková, česká prozaička, scenáristka, publicistka a pedagogička (* 1949)
* 17. jún – Dušan Kuzma, slovenský architekt a pedagóg (* 1927)
* 22. jún – George Carlin, americký komik, herec a autor (* 1937)
* 24. jún – Leonid Hurwicz, americký židovský ekonóm a matematik poľského pôvodu narodený v Rusku (* 1917)
* 24. jún – Viktor Kuzkin, bývalý ruský hokejista
* 26. jún – Vladimír Plulík, slovenský horolezec (* 1963)
* 27. jún – Lenka Reinerová, česká spisovateľka (* 1916)

## Astronómia

## Kozmonautika

Kategória:2008
Schwarzenberský palác (Viedeň)

**Schwarzenberský palác** je barokový palác vo Viedni v Rakúsku. Je majetkom kniežacej rodiny Schwarzenbergovcov.

Postavený bol v roku 1697 architektom Johanom Lucasom von Hildebrandtom a dokončený so zmenami oproti pôvodným plánom v roku 1728 architektom Johannom Fischerom von Erlach. V roku 1751 bola pristavaná k palácu jazdecká škola a oranžéria. Bohato zdobená *Mramorová galéria* je pre palác jednou z najtypickejších miestností. V súčasnosti je časť paláca využívaná ako päť hviezdičkový hotel a taktiež sa používa na spoločenské podujatia.

## Iné projekty

Kategória:Stavby vo Viedni
Kategória:Barokové stavby v Rakúsku
Kategória:Paláce vo Viedni
Kategória:Schwarzenbergovci
Kategória:Pamiatkovo chránené budovy vo Viedni
Schwarzenbergovci

[thumb|Schwarzenberská hrobka neďaleko [Třeboň|Třebone]]

**Schwarzenbergovci** sú pôvodom franský šľachtický rod, prvý raz doložený v roku 1172 pod menom *Seinsheim* (pod týmto menom vystupovali až do 15. storočia). Užívali sedemkrát modro-strieborný polený znak.

Erkinger zo Seinsheimu (13621437) zakúpil panstvo Schwarzenberg a začal sa písať miesto zo Seinsheimu ako zo Schwarzenbergu, a s vynechaním prvého mena zo Schwarzenberga. V rokoch 14201421 sa zúčastnil vojenskej výpravy proti husitom. Tým, rovnako ako aj značnými pôžičkami, získal od kráľa Žigmunda Luxemburského zástavu miest Žatec, Kadaň a Beroun. V roku 1429 bol povýšený do stavu slobodných pánov zo Schwarzenberga.

V roku 1599 obdržal Adolf Schwarzenberg za víťazstvo nad Turkami v bitke pri Rábe titul ríšskeho kniežaťa a vylepšenie erbu (pole s hlavou Turka, ktorému vyďobáva oči krkavec). V roku 1654 získali Schwarzenbergovci inkolát v Čechách a v roku 1670 bol Jan Adolf I. zo Schwarzenbergu povýšený na ríšske knieža. Prvým trvalým majetkom Schwarzenbergovcov v Čechách bolo panstvo Třeboň, ktoré získali v roku 1660, potom Hluboká nad Vltavou (Frauenberg). Knieža Jan Adolf I. navštívil svoje panstvá v apríli 1661. 

Kúpou statkov a dedičstvom po Eggenbergovcoch vytvorili rozsiahlu dŕžavu v južných a severných Čechách (napr. Český Krumlov, Hluboká nad Vltavou, Netolice, Prachatice, Volary, Vimperk, Orlík nad Vltavou) a pripojili ju k územiam držaným v Bavorsku, Rakúsku a v Štajersku. V roku 1723 získali titul krumlovského vojvodu. Pred 1. svetovou vojnou vlastnili dve vetvy rodu (hlubocko-krumlovská a orlická) len v Čechách  pôdy s významným lesným a poľným hospodárstvom, baňami, pivovarmi, cukrovarmi, vápenkami a inými podnikmi. 

Po pozemkovej reforme v roku 1922 prevzal postupne  štát. V roku 1942 bola na majetok orlickej vetvy dosadená nemecká nútená správa. V roku 1947 bol prevedený všetok nehnuteľný majetok i s inventárom a prevádzkovým kapitálom hlubockej vetvy do vlastníctva štátu. O dva roky neskôr musel predstaviteľ orlickej vetvy Karel, 6. knieža Schwarzenberg s rodinou utiecť z Česko-Slovenska, kde im do roku 1947 patrilo 11 zámkov a 30.000 hektárov pozemkov. 

Hlavným predstaviteľom rodu je v súčasnosti jeho syn Karel Schwarzenberg ml., ktorý bol v roku 1967 adoptovaný Jindřichom Schwarzenbergom, členom hlubocko-krumlovskej vetvy Schwarzenbergovcov. Po Jindřichovej smrti a smrti svojho adoptívneho strýka spojil Karel Schwarzenberg obe schwarzenberské vetvy a ich majetok. Po presídlení do Česka v roku 1990 reštituoval majetok orlickej vetvy. V roku 2006 sa stal ministrom zahraničných vecí ČR.

## Literatúra
* *Ottův slovník naučný*

## Externé odkazy
* Genealógia rodu Schwarzenbergovcov (nemecky)
Belvedér (Viedeň)

náhľad|Horný Belvedér
náhľad|Dolný Belvedér

**Belvedér** alebo **Belvedéry** (nem. *(Schloss) Belvedere* – (Zámok) Belvedér) je barokový palácový komplex – zámok (zámky) – postavený princom Eugenom Savojským vo Viedni, juhovýchodne od centra mesta.

Po kúpe pozemku v roku 1697 dal princ Eugen Savojský vytvoriť veľký park. Palác Belvedér bol pôvodne prímestskou vilou; začal sa stavať v roku 1714, kedy vznikla budova známa dnes ako *Unteres Belvedere* (Dolný Belvedér), no nešlo o palác, ale o záhradnú vilu s oranžériou a obrazovou galériou. Architektom sa stal Johann Lukas von Hildebrandt, jeden z najdôležitejších rakúskych barokových architektov, pre ktorého sa stal tento komplex budov jeho majstrovským dielom. Pomáhal mu pri tom benátsky sochár Giovanni Stanetti, ktorého priviedol do Viedne princ Eugen aj s celým jeho ateliérom a asistentmi. Dolný Belvedér bol dokončený v roku 1716. 

V rokoch 1720 – 1723 bol postavený *Oberes Belvedere* (Horný Belvedér), pôvodne určený len na to, aby poskytol primerané ukončenie hlavnej záhradnej osi. Ako architekt sa tu realizoval opäť Johann Lukas von Hildebrandt. 

V roku 1752 predali princovi dedičia komplex rakúskej cisárovnej Márii Terézii, ktorá ho ako prvá pomenovala „Belvedér“. Ako majetok Habsburgovcov bol komplex ďalej rozširovaný. Od roku 1775 bol Belvedér domovom cisárskej obrazovej galérie. V roku 1890 tu vzniklo Umeleckohistorické múzeum (nem. *Kunsthistorisches Museum*). Posledný panovník, ktorý tu sídlil, bol veľkovojvoda František Ferdinand d’Este. Počas 2. svetovej vojny bola budova ťažko poškodená a po skončení vojny sa tu usídlila Rakúska galéria. Posledná rekonštrukcia komplexu bola dokončená v roku 2008.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Official website (Deutsch, English, Français, Italiano)
*Belveder ďalšie info o paláci

Kategória:Stavby vo Viedni
Kategória:Paláce vo Viedni
Kategória:Barokové stavby v Rakúsku
Gaius Octavius Lampadio

**Gaius Octavius Lampadio** (2. storočie pred Kr.) bol rímsky filológ vychádzajúci z postupov Alexandrijskej filologickej školy. Jeho najväčším prínosom do rímskej literatúry bolo rozdelenie Naeviovho epického diela *Bellum Poenicum* (Púnska vojna), pôvodne vydaného ako celistvý text, do siedmich kníh.

## Literatúra
* 

Kategória:Vedci starovekého Ríma
Def Leppard

**Def Leppard** je anglická rocková skupina zo Sheffieldu, ktorá vznikla v roku 1977 ako súčasť vlny Novej vlny britského heavymetalu. Hlavne vďaka albumom *[[Pyromania]]* a *[[Hysteria (hudobný album Def Leppard)|Hysteria]]* sa táto skupina dostala na zoznam najlepšie predávaných rockových umelcov 80. rokov. Na celom svete predala viac ako 100&nbsp;miliónov hudobných nosičov vrátane 40&nbsp;miliónov v USA.

Hudba skupiny Def Leppard je zmesou prvkov hard rocku, rocku a heavy metalu a táto skupina je spájaná s vývojom glam metalového hudobného štýlu konca 70. rokov. Zaslúžila sa o spopularizovanie metalového hudobného štýlu v 80. rokoch, niekedy sú označovaní ako pop metaloví hudobníci.

Pri nahrávaní albumu *[[Hysteria (hudobný album Def Leppard)|Hysteria]]* skupina rozvinula svoj charakteristický zvuk tvrdých bicích, efektne sprevádzaných zladenými gitarami a zastretými, harmonizovanými vokálmi. Skupina Def Leppard patrí k piatim rockovým formáciám, ktoré dokázali v USA predať zo svojich dvoch pôvodných albumov viac ako 10&nbsp;miliónov nosičov. Ďalšími takýmito skupinami sú The Beatles, Led Zeppelin, Pink Floyd a Van Halen.

Ako jedna z najpredávanejších hudobných umelcov na svete, Def Leppard predala celosvetovo viac ako 100 miliónov nahrávok.

## Členovia skupiny
### Súčasní členovia
* Joe Elliott – spev, gitary, klávesy (1977 – súčasnosť)
* Phil Collen – gitary, vokály (1982 – súčasnosť)
* Vivian Campbell – gitary, vokály (1992 – súčasnosť)
* Rick Savage – basová gitara, klávesy, gitary, vokály (1977 – súčasnosť)
* Rick Allen – bicie, perkusie, vokály (1978 – súčasnosť)

### Bývalí členovia
* Steve Clark – gitary, vokály (1978 – 1991)
* Pete Willis – gitary, vokály (1977 – 1982)
* Tony Kenning – bicie, perkusie (1977 – 1978)
* Frank Noon – bicie, perkusie (1978)

### Spolupráca na koncertoch
* Jeff Rich - bicie, vokály (August 5, 6, 7, a 10, 1986 – výpomoc Rickovi Allenovi)

## Diskografia
### Štúdiové albumy
* 1980 – *[[On Through the Night]]* 
* 1981 – *[[High 'n' Dry]]* 
* 1983 – *[[Pyromania]]* 
* 1987 – *[[Hysteria (hudobný album Def Leppard)|Hysteria]]* 
* 1992 – *[[Adrenalize]]* 
* 1996 – *[[Slang (album)|Slang]]* 
* 1999 – *[[Euphoria]]* 
* 2002 – *[[X (Def Leppard)|X]]*
* 2008 – *[[Songs from the Sparkle Lounge]]*
* 2015 – *[[Def Leppard (hudobný album Def Leppard)|Def Leppard]]*
* 2022 – *[[Diamond Star Halos]]*

### Kompilácie
* 1993 – *[[Retro Active]]* 
* 1995 – ** 
* 2004 – *[[Best of Def Leppard]]* 
* 2005 – *[[Rock of Ages: The Definitive Collection]]* 

### Koncertné albumy
* 2011 – *[[Mirrorball (Def Leppard)|Mirrorball]]*

### Coververzia
* 2006 – *[[Yeah!]]*

## Referencie


## Iné projekty

Kategória:Anglické hardrockové hudobné skupiny
Kategória:Pätice v hudbe
Kategória:Anglické heavymetalové hudobné skupiny
Kategória:Držitelia ceny Kerrang! Award
Kategória:Glammetalové hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 1977
Kategória:Interpreti Mercury Records
Kategória:Interpreti Universal Music Group
Quintus Asconius Pedianus

**Quintus Asconius Pedianus** (9 pred Kr. – 75 po Kr.) bol rímsky gramatik, pravdepodobne pôvodom z Patavia (dnes Padova).

## Dielo
Pedianus pôsobil v Ríme, kde aj zomrel vo veku 85 rokov, pričom posledných 12 rokov prežil podľa Hieronyma ako slepec v ovzduší všeobecnej úcty. Počas vlády cisárov Claudia a Nerona Pedianus vytvoril cenné komentáre k dielu Marca Tullia Cicerona. Zmienky v texte diela ho umožňujú datovať do rokov 54 – 57. Množstvo použitých prameňov, medzi ktoré patrili Ciceronove náčrty nevydaných rečí, Tironov životopis Cicerona, reči a korešpondencia Ciceronových súčasníkov a práce iný vzdelancov (Varrona, Attica, Tuditana, Fenestellu), a Pedianov kritický prístup spĺňa ešte aj dnes požiadavky klasickej filológie. Pedianov komentár je pritom skôr historický než gramatický. Z pôvodného počtu sa dochovalo päť kritických prác týkajúcich sa nasledujúcich Ciceronových rečí:

* *[[In Pisonem]]* (Proti Pisonovi)
* *[[Pro Scauro]]* (Na obranu Scaura)
* *[[Pro Milone]]* (Na obranu Milona)
* *[[Pro Cornelio]]* (Na obranu Cornelia)
* *[[In toga candida]]* (Proti bieloskvúcej tóge)

Posledné dve zo zmienených rečí sa stratili, preto je Pedianov komentár významným zdrojom našich poznatkov o týchto Ciceronových dielach. Päť filologických diel je dochovaných pod moderným označením *Q. Asconii Pediani orationum Ciceronis quinque enarratio* (Komentár Q. Asconia Pediana k piatim Ciceronovým rečiam).

Pedianovi býval pripisovaný aj gramatický komentár k Neronovým verrinským rečiam pochádzajúci z toho istého rukopisu, ktorého spojitosť s filológom je dnes považovaná za pochybnú. Je tiež považovaný za autora nedochovaných diel *Contra obtrectatores Vergilii* (Proti Vergíliovým ohováračom) a *Vita Sallustii* (Sallustiov životopis).

## Rukopis
Pedianove ciceronovské práce objavil humanista Poggio Bracciolini roku 1416 v Sankt Gallene. Dnes je tento pôvodný rukopis stratený, ale dochovali sa tri opisy, ktoré z neho urobili Poggio (dnes v Madride), Zomini da Pistoia (dnes v Pistoii) a Bartolommeo da Montelciano (dnes vo Florencii).

## Referencie

## Literatúra
* 

## Externé odkazy
* Hieronymov záznam o Asconiovi Pedianovi (anglicky)
* Pedianove dielo na Forum Romanum (anglicky, latinsky)

Kategória:Vedci starovekého Ríma
Giovanni Battista Alliprandi

náhľad|Alliprandiho zámok v Liblici pri Mělníku
[náhľad|Lobkovický palác, [Praha (sídlo nemeckého veľvyslanectva)]]
[thumb|Kláštor, [Litomyšl]]
**Giovanni Battista Alliprandi** (* asi 1665, asi Val d'Intelvi, Taliansko – † 13. marec 1720, Litomyšl, Česko) bol významný barokový architekt talianskeho pôvodu, pôsobiaci v Čechách.

## Vplyv
Popri Janovi Blažejovi Santini-Aichelovi a Kryštofovi Dientzenhoferovi bol Alliprandi najvýznamejším českým barokovým architektom. Významne bol ovplyvnený viedenskou architektúrou svojej doby, Domenicom Martinellim, Johannom Lukasom von Hildebrandt, a predovšetkým Johannom Bernardom Fischerom von Erlach, ktorého osobité poňatie architektúry Alliprandi priniesol do Čiech. Ovplyvnený bol však tiež dielom Jeana-Baptistu Matheya a Jana Blažeja Santini-Aichela.

## Tvorba
Špecializoval sa predovšetkým na projektovanie zámkov a pražských šľachtických palácov, v menšej miere bol ale tiež autorom sakrálnych stavieb. Pôsobil predovšetkým v Prahe, stredných a východných Čechách.

## Najznámejšie diela
*lovecký zámok v Hoříne pri Mělníku (postavený 1696, 1701 rozšírený, neskôr prestavaný)
*prestavba zámku, novostavba kláštora a lorety v Kosmonosoch (1697 – 1701)
*zámok, Liblice pri Mělníku (asi 1700 – 1706)
*Šternberský palác, Praha, Hradčany (1700 – 1701)
*Hrzánský palác, Praha (okolo roku 1702)
*palác Přehořovských z Kvasejovic, Praha, Malá strana (pod Petřínom, asi 1703 – 1707, neskôr prerobený)
*kompletné urbanistické riešenie kúpeľov Kuks a projekt kostola Najsvätejšej Trojice, tamtiež (1707)
*Kaiserštejnský palác, Praha, Malostanské námestie (asi po roku 1707)
*stĺp Panny Márie a Najsvätejšej Trojice na Malostranskom námestí (1713)
*Ledebourský palác, Praha, Malá strana (okolo roku 1716)
*zámok Veltrusy (okole roku 1715, neskôr výrazne rozšírený)
*Schönbornský palác, Praha, Malá strana pod Petřínom (1715 – 1719)
*kostol Nájdenia svätého Kríža pri piaristickom internáte, Litomyšl (od roku 1715)

## Literatúra
*Preiss Pavel: *Italští umělci v Praze*, Panorama, Praha 1986, s. 296 – 311.

## Iné projekty

## Externé odkazy
*Giovanni Battista Alliprandi na serveri Tiscali Pragensia 
*Zámok v Libliciach na webe obecného úradu Liblice 

Kategória:Narodenia v 17. storočí
Kategória:Úmrtia v 1720
Kategória:Úmrtia 13. marca
Kategória:Talianski architekti
Kategória:Barokoví architekti
Pavel Ignác Bayer

**Pavel Ignác Bayer** (* 1656, Jihlava, Česko – † 26. december 1733, Praha, Česko), bol český barokový architekt a staviteľ.

## Iné projekty

Kategória:Narodenia v 1656
Kategória:Úmrtia v 1733
Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Českí architekti
Sčítanie obyvateľstva

right|náhľad|Formuláre pre sčítanie obyvateľov, domov a bytov na Slovensku v roku 2011

**Sčítanie obyvateľstva** (iné názvy: **populačný cenzus, sčítanie obyvateľov, súpis obyvateľstva/obyvateľov**, staršie **sčítanie ľudu, súpis ľudu**, ešte staršie **konskripcia (ľudu)**, nepresne **cenzus, makrocenzus**) je štatistické zisťovanie osobných, sociálnych a ekonomických údajov osôb k určitému okamihu (v súčasnosti organizované podľa medzinárodných odporúčaní) obyčajne raz za 10 rokov.

Vykonáva sa tradične v Európe (prvé sčítanie všetkých obyvateľov sa uskutočnilo v roku 1748 vo Švédsku), ale aj v iných štátoch sveta.  

## Sčítanie obyvateľstva na Slovensku

## Referencie

## Pozri aj

* Demografia Slovenska

## Externé odkazy
* SODB 2021 – sčítanie obyvateľov, domov a bytov, rok 2021
* Demografické údaje zo sčítaní – roky 1991 a 2001
* História sčítania obyvateľov 
* ''Sčítání lidu v republice Československé ze dne 1. prosince 1930. Díl I. Růst, koncentrace a hustota obyvatelstva, pohlaví, věkové rozvrstvení, rodinný stav, státní příslušnost, národnost, náboženské vyznání'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB
* ''Sčítání lidu v republice Československé ze dne 1. prosince 1930 Díl III. Ostatní data demografická (vnitřní stěhování, tělesné vady, znalost čtení a psaní, cizinci)'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB
* ''Sčítání lidu v republice Československé ze dne 15. února 1921. 1. díl'' - dostupné v Digitálnej knižnici UKB
* História sčítaní na webe Infostatu


Kategória:Demografia
Kategória:Štatistika
Ján Vesel

náhľad|Hrob Veselovcov v banskobystrickom evanjelickom cintoríne
**Ján Vesel** (* 25. september 1862, Kráľová – † 22. marec 1931, Banská Bystrica) bol slovenský advokát, verejný činiteľ, zakladateľ *Zvolenskej ľudovej banky*.

## Rodina
* rodičia: Matej Vesel a Zuzana Veselová, rod. *Kubišová*
* manželka: Kornélia Veselová, rod. *Barányová* (18661945)
* deti: Elena Nábělková, Ivan Vesel, Milan Vesel, Mirko Vesel, Zora Paulendová, Miloš Vesel, Mária Vašková, Oľga Izáková Otevřelová, Želmíra Kittnerová, Kornélia Kozmálová, Viera Kálesová

## Štúdium
Absolvoval ľudovú školu v Radvani, neskôr študoval na banskobystrických gymnáziách, evanjelickom (18751880) a katolíckom (18801882). Po vylúčení pre národné povedomie pokračoval na evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici. V rokoch 1883-86 bol študentom teologickej akadémie v Bratislave, odkiaľ bol takisto vylúčený kvôli slovenskému cíteniu, nastúpil na právnickú fakultu v Budapešti, kde v roku 1896 získal titul JUDr..

## Pôsobenie
V rokoch 18881891 pôsobil v banskobystrickej advokátskej kancelárii Andreja Hanzlíka ako elév, potom bol päť rokov koncipientom u Samuela Medveckého. V roku 1896 založil vo Zvolene vlastnú advokátsku kanceláriu, ktorá fungovala do roku 1926. Následne sa stal verejným notárom v Banskej Bystrici, v tejto funkcii zotrval do svojho úmrtia v roku 1931.

Podieľal sa na výchove mnohých slovenských právnikov (napr. M. Slávika, J. Petrikovicha, M. Vanča). Zúčastnil sa na rokovaní slovenských a českých politikov v Budapešti (1914), kde sa pripravovalo založenie Slovenskej národnej rady.

V roku 1902 inicioval založenie *Zvolenskej ľudovej banky* a stal sa správcom, po jej zlúčení s ďalšími peňažnými inštitúciami v roku 1921 bol vymenovaný za predsedu generálnej správy novovzniknutej *Národnej banky* so sídlom v Banskej Bystrici. 

Pôsobil ako presbyter evanjelického cirkevného zboru v Banskej Bystrici a seniorálny samosudca, bol tiež dozorcom cirkevných zborov v Babinej a v Ponikách. 

Podieľal sa na rozvoji národného života vo Zvolene, spoluorganizoval ľudové zhromaždenia, bol zakladajúcim členom obnovenej Matice slovenskej. Prispieval do Národných novín a iných slovenských periodík.

## Zdroj
* *[[Slovenský biografický slovník]]*, ISBN 80-7090-111-X
* 

## Externé odkazy
* Záznam o narodení a krste v matrike - evanjelického zboru v Radvani; záznam číslo 54

Kategória:Slovenskí právnici
Kategória:Slovenskí ekonómovia
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Slovenskí národní buditelia
Kategória:Osobnosti z Banskej Bystrice
Dúbravienka

**Dúbravienka** je detský folklórny súbor, ktorý bol založený v roku 1981 ako kolektív domu kultúry v Prešove. V súbore tancuje, spieva a hrá viac ako 50 detí a mladých ľudí vo veku od 6 – 17 rokov. Dnes patrí Dúbravienka medzi popredné detské folklórne súbory na Slovensku. Vďaka systematickej práci skúsených pedagógov sa z kolektívu stalo kvalitné umelecké teleso, schopné interpretovať náročné programové čísla. Detský folklórny súbor sa vo svojej tvorbe inšpiruje bohatstvom tradícií Východného Slovenska, predovšetkým regiónu Šariš a Zemplín. Vzorne reprezentuje mesto Prešov a národné kultúrne bohatstvo Slovenska nie len doma, ale aj v zahraničí.

Kategória:Slovenské folklórne súbory
Kategória:Detské umelecké súbory
Kategória:Kultúra v Prešove
Kategória:Organizácie založené v 1981
Johann Lukas von Hildebrandt

thumb|Dolný Belvedér, Viedeň
**Johann Lukas von Hildebrandt** (* 14. november 1668, Janov, Taliansko – † 16. november 1745, Viedeň, Rakúsko) bol rakúsky barokový architekt. Navrhol mnoho majestátnych stavieb a kostolov a jeho najvýznamejším dielom sú Horný Belvedér a Dolný Belvedér a zámok Pommersfelden.

Narodil sa v rodine Talianky a Nemca. Študoval civilné a vojenské staviteľstvo v Ríme a vojenské staviteľstvo v Piemonte. Uznanie si získal vo Viedni, kde pracoval pre mnoho šľachtických rodov, napríklad pre Schönbornovcov a Starhembergov a pre princa Eugena Savojského. Medzi rokmi 1713 a 1716 pracoval pre veľkú a mocnú rodinu Kinských na ich rezidencii, Daunskom paláci vo Viedni. Od roku 1723 bol generálnym inšpektorom cisárskych stavieb. Obe jeho najznámejšie stavby - Horný Belvedér (1721-1722) a Dolný Belvedér (1714-1716) - boli zadané tiež princom Eugenom Savojským. Hildebrandt bol všestranne nadaný architekt. 

Do strednej Európy preniesol dynamický barok ovplyvnený Francescom Borrominim a Guarinom Guarinim, ktoré však osobito dotvoril, najmä originálnym architektonickým článkovaním. Jeho významnými patrónmi bola rodina Schönbornovcov, pre ktorú postavil rad rezidenčných stavieb (letohrádok v Landongasse vo Viedni, 1706 - 1717; zámok Göllersdorf, 1710 - 1717). V zámockej architektúre rozvinul francúzske podnety a jeho stavby sa stali vzorom pre stredoeurópsku architektúru.

## Dielo
thumb|Palác Kinských, Viedeň
* mestský palác Daun-Kinských, Viedeň (1713 - 1716) 
* prestavba kláštora Göttweig po požiari (od 1719) 
* Harrachovský palác, Viedeň 
* prestavba Würzburskej rezidencie
* prestavba Hofburgu, Viedeň
* Dóm svätého Mikuláša, Trnava
* letná rezidencia Eugena Savojského - Horný Belvedér (1721 - 1723) a Dolný Belvedér (1714 - 1716), Viedeň 
* zámok Weissenstein, Pommersfelden
* zámok Nebílovy
* zámok Mirabell, Salzburg
* zámok Hof, Engelhartstetten
* zámok, Bruck an der Leitha 
* kostol sv. Vavrinca, Jablonné v Podještědí (1699 - 1702)
* piaristický kostol Maria Treu, Viedeň (po 1699)
* Schwarzenberský palác, Viedeň (pôvodne Mansfeldský, postavený po 1697, v rokoch 1720 - 1723 dokončený J. B. Fischerom von Erlach)
* kostol sv. Petra, Viedeň (1702)
* dohliadal na výstavbu kláštorného kapucínskeho kostola a predevšetkým loretánsku kaplnku v Rumburku (1704 - 1709)
* návrh priečelia zámku, Jaroměřice nad Rokytnou (asi 1718)
* projekt pre grófku Eleonoru Harrachovú na jej Kunínský zámok pri Novom Jičíne (1726 - 1734)
* návrh fary na harrachovskom panstve v Suchdole nad Odrou (okolo 1734)

## Iné projekty

Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Rakúski architekti
Kategória:Narodenia v 1668
Kategória:Úmrtia v 1745
Kategória:Osobnosti z Janova
Mydlo (priezvisko)

**Mydlo** (o význame pozri mydlo) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Ružomberku, Banskej Bystrici a Brekove (okres Humenné)

## Známi nositelia
Pozri v článku Mydlo (rozlišovacia stránka).

Kategória:Slovenské priezviská
Kategória:Priezviská na Slovensku
Kategória:Priezviská v Česku
Lopej

**Lopej** je pôvodne samostatná obec na Horehroní, v okrese Brezno. V roku 1960 bola pričlenená k Podbrezovej, odvtedy je jednou z jej miestnych častí. Leží pri vyústení Vajskovského potoka do Hrona.

Prvá zachovaná písomná zmienka o Lopeji pochádza z roku 1406, je však známe, že ho založil už v roku 1358 richtár Petrík z Predajnej. Obec patrila Ľupčianskemu hradnému panstvu. Známa bola tým, že jej obyvatelia pracovali v lesoch, pracovala tu píla a ťažila sa ruda.

Rímskokatolícky kostol (zasvätený sv. Jurajovi) v Lopeji patrí medzi kultúrne pamiatky zapísané v Ústrednom zozname kultúrnych pamiatok. Kostol je postavený v renesančno-gotickom štýle a jeho vek presahuje 500 rokov.

Nachádza sa tu tiež súkromné gymnázium a súkromná stredná odborná škola hutnícka. Ich spojením vznikla 1. januára 2020 Súkromná spojená škola Železiarne Podbrezová.Jej zriaďovateľom sú Železiarne Podbrezová a.s.

## Udalosti
Lopej je známy tým, že sa tu každoročne uskutočňuje už tradičná jarná slávnosť - Slávnosti svätého Juraja. Koná sa v poslednú aprílovú nedeľu na počesť sv. Juraja. Akcia sa začína tradične o 10.00 hodine slávnostnou svätou omšou v Rímskokatolíckom kostole sv. Juraja v Lopeji. Nasleduje alegorický sprievod. V sprievode vyniká postava rytiera sv. Juraja symbolicky víťaziaceho nad drakom – prebúdza jar, odklína a otvára cestu do zimou zakliatych horských dolín a starostom obcí a miestnym poľnohospodárom odovzdá symbolické kľúče od dolín Nízkych Tatier a Slovenského Rudohoria. Slávnosť pokračuje vystúpením umeleckých a folklórnych súborov a prezentáciou ľudovej umeleckej a remeselnej tvorby.

Lopej bol známy aj výbornou zmrzlinou.

## Osobnosti
V rokoch 18941896 pôsobil v Lopeji ako kaplán Jozef Murgaš - slovenský kňaz, maliar, politik, organizátor, zberateľ a vynálezca, ktorý namaľoval aj veľký sakrálny obraz sv. Juraja, ktorý je dodnes umiestnený na hlavnom oltári.

V roku 1894 na miestnej škole vyučoval Jozef Gregor Tajovský.

9. februára 1913 sa v Lopeji narodil prof. Ladislav Sára, ktorý bol prvým hlásateľom Slobodného slovenského vysielača Banská Bystrica počas SNP.

## Referencie

Kategória:Slovenské obce zaniknuté zlúčením
Kategória:Podbrezová
Kozia ulica

**Kozia ulica** je ulica:
* v Bratislave, pozri Kozia ulica (Bratislava)
* v Malackách, pozri Kozia ulica (Malacky)

Kategória:Rozlišovacie stránky – Ulice
Ulica mládeže

**Ulica mládeže** je ulica:
* v Gbeloch, pozri Ulica mládeže (Gbely)
* v Hnúšti, pozri Ulica mládeže (Hnúšťa)
* v Komárne, pozri Ulica mládeže (Komárno)
* v Liptovskom Mikuláši, pozri Ulica mládeže (Liptovský Mikuláš)
* v Martine, pozri Ulica mládeže (Martin)
* v Poprade, pozri Ulica mládeže (Poprad)
* v Rimavskej Sobote, pozri Ulica mládeže (Rimavská Sobota)
* v Strážskom, pozri Ulica mládeže (Strážske)
* v Stropkove, pozri Ulica mládeže (Stropkov)
* v Svidníku, pozri Ulica mládeže (Svidník)
* v Turzovke, pozri Ulica mládeže (Turzovka)
* vo Veľkom Mederi, pozri Ulica mládeže (Veľký Meder)
* v Zlatých Moravciach, pozri Ulica mládeže (Zlaté Moravce)
* v Žiline, pozri Ulica mládeže (Žilina)

## Pozri aj
* Cesta mládeže

Kategória:Rozlišovacie stránky – Ulice
Národné kultúrne pamiatky v archívoch Slovenskej republiky

**Národné kultúrne pamiatky v archívoch Slovenskej republiky** predstavujú súbor listinných a textových dokumentov deponovaných v archívoch a depozitároch rôznych inštitúcií Slovenska. 

Ide o tieto pamiatky:

* Nitriansky kódex (1083)
* Zoborské listiny (1111 a 1113)
* Listiny archívu mesta Bratislavy (1159 - 1450)
* Rukopisné kódexy knižnice Bratislavskej kapituly (12. - 16. storočie)
* Výsadná listina kráľa Bela IV. pre mesto Trnavu (1238)
* Najstaršia hospodárska kniha mesta Bratislavy (1364 - 1538)
* Erbová listina kráľa Ľudovíta I. Veľkého z Anjou pre mesto Košice (1369)
* Žilinská kniha z r. 1378 - 1524 písaná v slovienskom jazyku s prvkami súdobej hovorovej reči z okolia Žiliny
* Listina kráľa Ľudovíta I. Veľkého z Anjou pre Slovákov v Žiline (1391) - najstarší písomný doklad o národnej uvedomelosti Slovákov
* Zápisnice Magistrátu mesta Bratislavy (1402 - 1938)
* Dlžobný úpis Stibora zo Stiboríc (1422)
* Komorné knihy mesta Bratislavy (1434 a 1439 - 1850)
* Tridsiatkové registre mesta Bratislavy (15. storočie)
* Kráľovské privilégium kráľa Mateja Korvína pre Bratislavu (1464)
* Mandát kráľa Mateja Korvína o paritnom zastúpení Slovákov v mestskej rade Trnavy (1486)
* Bratislavský antifonár, tzv. Hahnov kódex (1487)
* Zbierka máp a plánov Bratislavy (17. - 19. storočie)
* Mapy Samuela Mikovíniho (18. storočie)
* Mapy a plány Jozefa Karola Hella z banskoštiavnických baní (18. storočie)
* Zlatá kniha banícka, ktorú dala vyhotoviť Mária Terézia v r. 1764 o banských revíroch, baníkoch v Banskej Štiavnici, Kremnici a Banskej Bystrici
* Epos Jána Hollého *Svätopluk* (1831 - 1832)
* Časť osobného archívu Michala Miloslava Hodžu (1834 - 1870)
* Pamätnica Ústavu slovenského v Bratislave zo školských rokov 1841/1842 a 1842/1843
* Text hymnickej piesne Janka Matúšku *Nad Tatrou sa blýska* (marec 1844)
* Časť básnickej skladby Andreja Sládkoviča *Marína* (1844 - 1845)
* Listy Ľudovíta Štúra Jozefovi Miloslavovi Hurbanovi (1844 - 1850)
* Rozkaz Samuela Daxnera, náčelníka slovenských dobrovoľníkov v Tisovci (1849)
* Prosbopis členov slovenskej deputácie z 19.3.1849, ktorý predložili cisárovi Františkovi Jozefovi I. vo Viedni
* Rukopis Memoranda národa slovenského (1861)
* Rukopis básne Sama Chalupku *Mor ho!* (1861 - 1863)
* Stanovy Matice slovenskej (1862)
* Hudobné autografy prvej slovenskej opery Jána Levoslava Bellu *Kováč Wieland* (1881 - 1890)
* Rukopis básne Pavla Országha Hviezdoslava *K vám urodzeným* (1895)
* Röntgenové záznamy univ. prof. MUDr. Vojtecha Alexandra, ktorý prvý skúmal vývoj ľudskej kostry v embryonálnom štádiu na začiatku 20. storočia
* Rukopis básnického cyklu Pavla Országha Hviezdoslava *[[Krvavé sonety]]* (1914)
Termočlánok

**Termočlánok** je snímač teploty vyrobený z dvoch rôznych kovov, ktoré sú na jednom konci spojené a na druhom voľné. Je zdrojom termoelektrického napätia, ktoré závisí od použitých kovov a od rozdielu teplôt na spojenom konci a voľných koncoch. Výstupné termoelektrické napätie je úmerné teplote táto závislosť však nie je zákonite lineárna.

Kategória:Elektrotechnika
Domenico Martinelli

**Domenico Martinelli** (* 30. november 1650, Lucca, Toskánsko – † 11. september 1718, Lucca, Toskánsko) bol taliansky barokový architekt a kňaz.

Pracoval nielen v Taliansku, ale tiež v Rakúsku, v Čechách, na Morave či v Holandsku. K jeho najvýznamnejším dielam patrí palác rodu Lichtensteinovcov vo Viedni, Šternberský palác v Prahe (nerealizovaný projekt) a zámok Slavkov v Slavkove pri Brne. Mnoho jeho stavieb nájdeme na Morave, napríklad v mestách Rousínov, Letonice, Uherský Brod (Panský dům), Valtice alebo Bzenec.

## Galéria

 Súbor:Palais Liechtenstein Vienna June 2006 401.jpg|Lichtenštajnský palác na Bankgasse vo Viedni
 Súbor:Liechtenstein Palais Wien3.jpg|Lichtenštejnský palác na Fürstengasse vo Viedni
 Súbor:Slavkov-zamek.jpg|Zámok Slavkov u Brna
 Súbor:Panský dům Kaunicova 77 Uherský Brod.jpg|Panský dům v Uherskom Brode
 Súbor:Government Castle, Prague Koloděje.jpg|Zámok Koloděje


## Literatúra
* 
*  Dostupné on-line.
* 

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Projekt Martinelli 

Kategória:Talianski architekti
Kategória:Barokoví architekti
Logroño

right|thumb|Námestie Paseo del Príncipe de Vergara, Logroño
**Logroño** je mesto v severnom Španielsku. Leží na rieke Ebro. Je to hlavné mesto autonómneho spoločenstva La Rioja. 

Počet obyvateľov je k roku 2006 147&nbsp;036. Mesto je strediskom obchodu s vínom, ktoré sa produkuje v tejto oblasti. Je tiež známe produkciou železa, dreva a textílnych produktov.

Nachádza sa  južne od mesta Bilbao.

## Iné projekty

Kategória:Mestá v Španielsku
Zmierenie alebo Dobrodružstvo pri obžinkoch

**Zmierenie alebo dobrodružstvo pri obžinkoch** je veselohra od slovenského spisovateľa Jána Palárika. Vznikla v roku 1862 (prvýkrát uverejnené v Slovenských almanachoch), premiéru mala v roku 1933. Kritizuje vyvyšujúcich sa mešťanov a odrodilcov. 

## Téma
Potreba zmierenia a zblíženia sa šľachty s ľudom. Palárik vychádzal z hry poľského dramatika Józefa Korzeniowského - Obžinky.

## Hlavná myšlienka
Vlastenectvo je nemysliteľné bez lásky k ľudu. Kritika slovenskej šľachty, ktorá sa odnárodňuje a pohŕda ľudom.

## Postavy
***Eliza Hrabovská** - grófka, je sirota, otec jej zomrel, keď bola ešte malá "Toto je môj najdrahší poklad, ktorý na tomto svete opustiť musím". Je veľmi milá a priateľská, váži si ľudí, hlási sa k slovenskému pôvodu a je naň hrdá. Jej prefíkanosť a vynaliezavosť nepozná hraníc.
***Miluša **- dcéra učiteľa, najlepšia priateľka Elizy Hrabovskej, je vychovávaná v národnom duchu a k tolerancii voči Uhorsku. Je krásna, vzdelaná a bystrá, pozná cudzie jazyky, ale uprednostňuje slovenčinu. Má veľmi dobré srdce, Palárik aj pomocou nej vyjadril svoje predstavy o tom, aký vzťah majú mať slovenskí inteligenti k slovenskému ľudu - majú pomáhať svojmu ľudu, z ktorého vyšli, dostať sa na vyššiu hmotnú a kultúrnu úroveň.
***Ľudovít Kostrovický** - barón, je snúbenec grófky Hrabovskej. Má slovenský pôvod, ale hlási sa k Maďarom. Má dobré srdce a láska mu je prednejšia pred vôľou otca.
***Rohon** - inžinier, verný priateľ Ľudovíta Kostrovického, pôvodom Slovák, ale prostredím pomaďarčený. Avšak z lásky k Miluške sa vráti k Slovákom. Je milý a prefíkaný ako Eliza.

## Kompozícia
Dielo sa člení na 3 dejstvá

# dejstvo: 5 výstupov
# dejstvo: 9 výstupov
# dejstvo: 14 výstupov

## Dej

Dej sa zakladá na princípe inkognita (v rámci ktorého vystupuje niekto v podobe niekoho iného).
Ľudovít Kostrovický sa má oženiť podľa vôle otca a dávnej zmluvy s grófkou Elisou Hrabovskou. Prichádza si ju obzrieť práve na obžinky spolu s jeho priateľom inžinierom Rohonom. Chce Elisu lepšie spoznať a až potom sa rozhodnúť, či je preňho dobrá. Vymyslí plán - vymení si postavenie s Rohonom. On súhlasí, a tak za grófkou do kaštieľa prichádzajú vymenení netušiac, že aj barónka Elisa zmýšľa rovnako (vymení si postavenie s jej priateľkou Milušou). Ako sa spoznávajú, všetci sú nešťastní, pretože sa grófka zaľúbila len do "obyčajného inžiniera", gróf do "obyčajnej grófkinej služobnice", Miluša do "grófa" a Rohon do "grófky". Nakoniec sa všetko po obžinkoch vyjasní a všetci sú šťastní.

## Referencie

Kategória:Slovenské divadelné hry
Kategória:Divadelné komédie
Angel’s Feather

**Angel's Feather** (jap.: エンジェルズフェザー) je dvojdielne OVA. Vzniklo na základe počítačovej hry, ktorú vytvorila spoločnosť BlueImpact a ktorá bola uvedená na trh 25. apríla 2005.

## Príbeh

Šó Hamura, víťaz národného šampionátu v kende, prestúpi na chlapčenskú súkromnú školu. Myslel si, že tu stretne svojho strateného mladšieho brata, ale Kai to dôrazne popiera. V škole sa stanú zvláštne veci a nejako sa týkajú magického sveta nazývaného Winfield.

Ľudia s bielymi krídlami mierumilovne žili v kráľovstve ďaleko od ľudského sveta. Ale na ich mier sa vrhol čierny tieň. Objavili sa mutanti s čiernymi krídlami. Mali magické sily, ktoré ľudia s bielymi krídlami nemali a s použitím týchto síl začali panovať v kráľovstve. Kráľ a kráľovná sa stali ich obeťami a boli zavraždení. Kráľov dôverník zachránil princa pred nepriateľmi a vzal ho do tajne do ľudského sveta.

Kráľ mal malého brata. Zaľúbil sa do ženy z ľudského sveta a pre túto zakázanú lásku opustil kráľovstvo. Na neho sa tiež zamerali čiernokrídli mutanti a on zahynul pri záchrane svojej ženy a novorodených dvojčiat.

## Postavy
*Misonou Kai  *(hlas: [[Hikaru Midorikawa]])*
*Hamura Shou  *(hlas: [[Kappei Yamaguchi]])*
*Kurisu Osaka  *(hlas: [[Chihiro Suzuki]])*
*Shion Toudou  *(hlas: [[Hideo Ishikawa]])*
*Anri Chikura *(hlas: [[Kouki Miyata]])*
*Uesugi Nagi  *(hlas: [[Takurou Nakakuni]])*
*Sena Mizuochi *(hlas: [[Yasunori Masutani]])*
*Naoto Aoki *(hlas: [[Daisuke Kishio]])*	
*Ran Sakakibara *(hlas: [[Juurouta Kosugi]])*
*Reiya Wakabayashi *(hlas: [[Kazuhiko Inoue]])*
*Kyouhei *(hlas: [[Tetsuya Kakihara]])*
*Nakajyou Yuuto *(hlas: [[Wataru Hatano]])* 

## Hudba
**Úvodná zvučka:* „ROCK STAR“ od Kakihara Tetsuya & Hatano Wataru
**Záverečná zvučka:* „LAST SONG“ od Ishikawa Hideo & Suzuki Chihiro

## Externé odkazy
*anidb.net

Kategória:Anime
Kategória:Anime OVA
Kategória:Anime z roku 2006
Kategória:Videohry
Kategória:Hry pre Windows
Johann Balthasar Neumann

[thumb|Schoenbornská kaplnka katedrály, [Würzburg]]
**** (* 27. január 1687, Cheb – † 19. august 1753, Würzburg, Nemecko) bol nemecký barokový architekt. 

Narodil sa v Chebe v Čechách. V roku 1711 sa presťahoval do Würzburgu a v roku 1717 sa stal patrónom rodiny Schönbornovcov. Postavil tu rezidenčný palác biskupa z tejto rodiny. Pre svoje rodné mesto Cheb navrhol prestavbu veží kostola sv. Mikuláša. Medzi jeho diela patrí Vierzehnheiligen, niekoľko kostolov vo Würzburgu a Schoenbornská kaplnka würzburgskej katedrály. Jeho portrét sa okrem iného nachádzal na pôvodnej 50-markovej bankovke, kde bol vyobrazený spolu so známym schodiskom würzburgskej Rezidencie.

## Iné projekty

Kategória:Nemeckí architekti
Kategória:Barokoví architekti
Kategória:Osobnosti z Chebu
Kategória:Osobnosti na nemeckých bankovkách
Kategória:Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Sylvia Plathová

**Sylvia Plathová** (* 27. október 1932, Boston, Massachusetts, USA – † 11. február 1963, Londýn, Spojené kráľovstvo) bola americká spisovateľka poézie, noviel, poviedok a krátkych príbehov.

## Životopis
Narodila sa v americkom Bostone. Jej otec Otto Emil Plath bol profesorom na Bostonskej univerzite, kde sa venoval výskumu života včiel. Sylviina matka sa volala Aurelia Schoberová, bola Američankou prvej generácie rakúskeho pôvodu. 27. apríla 1935 sa narodil jej brat Warren Joseph. V roku 1956 sa vydala za britského básnika Teda Hughesa a mali spolu dve deti (Friedu a Nicholasa). Rozišli sa v roku 1962, päť mesiacov pred jej dobrovoľnou smrťou. Sylvia Plath spáchala z dôvodu ťažkej depresie dňa 11. februára 1963 samovraždu v dome na Fitzroy Road č. 23 v Londýne (otrávila sa plynom z plynovej rúry). Pochovaná je na cintoríne dedinky Heptonstall v grófstve West Yorkshire.

## Dielo

Najznámejšia je ako poetka, ale známa je tiež pre svoje poloautobiografické dielo *[[The Bell Jar]]*, popisujúce jej zápas s klinickou depresiou, zmätkom v sebe a celoživotnou neschopnosťou vyrovnať sa so smrťou otca, ktorá ju veľmi zasiahla. Jej a Anne Sextonovej je pripisovaný vzostup tzv. spovednej poézie, s ktorou prišli Robert Lowell a W. D. Snodgrass.
thumb|hrob Sylvie Plath v obci Heptonstall, West Yorkshire

### Poézia
* *The Colossus* (1960) 
* *Cut (1962)
* *Ariel* (1965) 
* *Crossing the Water* (1971) 
* *Winter Trees* (1972) 
* *The Collected Poems* (1981)
* *Daddy*
* *Poppies in July*
* *Morning Song*
* *Lady Lazarus*
* *Mirror*
* *Mushrooms*
* *Ennui*

=== Próza ===
* *The Bell Jar* (1963) pod pseudonymom „Victoria Lucas“
* *Letters Home* (1975)
* *Johnny Panic and the Bible of Dreams* (1977)
* *The Journals of Sylvia Plath* (1982)
* *The Magic Mirror* (1989)
* *The Unabridged Journals of Sylvia Plath*(2000)

=== Literatúra pre deti ===
* *The Bed Book* (1976)
* *The It-Doesn't-Matter-Suit* (1996)
* *Collected Children's Stories* (VB, 2001)
* *Mrs. Cherry's Kitchen* (2001)

== Preklady do slovenčiny ==
* *Luna a tis.* Bratislava : Slovenský spisovateľ 1989. 152 s. [preklad: Mila Haugová]
* *Hrana.'' Bratislava : Slovenský spisovateľ 2003. 157 s. [preklad: Mila Haugová]

## Externé odkazy
* Sylvia Plath
* www.sylviaplath.info

Kategória:Spisovatelia USA
Kategória:Fulbrightovi štipendisti
Kategória:Absolventi University of Cambridge
Kategória:Osobnosti z Bostonu (Massachusetts)
Kategória:Ženy v svetovej literatúre
Kategória:Obete samovrážd
Moderna (dejiny)

**Moderna** je obdobie európskych dejín nasledujúce po stredoveku v rokoch 1500 – 1900. Dominovali nasledovné črty kultúry: realistickosť, hľadanie podstaty bytia, ontologickosť, uznávanie jednej prirody, uniformita, newtonovstvo, materialistickosť, reistickosť, trvácnosť, deterministickosť, predpovedanie, vytyčovanie utopických cieľov, mechanickosť, kontrolovanie, evolučnosť, hierarchickosť, štát, totalizovanie, akumulácia kapitálu, prekonávanie, silné myslenie, koncentrovanosť, viera, prinucovanie, uvedomelosť, usadlosť, somostatnosť osobnosti, izolovanosť jedinca, román, hľadačstvo, úprimnosť, vážnosť, dielovosť. Všeobecnohistoricky či historickoperiodizačne sa moderna tematizuje ako novovek.

## Zdroj

Kategória:História
Moderna (filozofia)

**Moderna** je vedomie doby, umelecké vedomie, filozofická teória, ktorých náplň kolíše podľa doby a je vymedzovaná istou konfiguráciou kategórií, napríklad základnou kategóriou moderny od 19. storočia sa stáva pojem odcudzenej skúsenosti, ktorá zahrnuje pocit izolácie a straty pevnej pôdy indivídua vo svete uvoľnených lákadiel moderného, veľkomestského života.

## Zdroj

Kategória:Filozofický slovník
Modernizmus (náboženstvo)

**Modernizmus** v náboženstve označuje myšlienkový prúd na prelome 19. a 20. storočia, ktorý sa pokúsil spojiť historické kresťanstvo s modernou vedou a filozofiou.

Pojem modernizmus bol najprv použitý v protestantizme, ale jeho zásady boli prijímané tiež teológmi iných cirkví. Reakciou bol vnútri protestantských cirkví kresťanský fundamentalizmus a evangelikalizmus. Modernizmus však zasiahol aj reformné židovstvo, predovšetkým v USA. Najdôležitejšieho rozšírenie sa však modernizmus dočkal v katolíckej cirkvi, kde tiež došlo k tzv. modernistickej kríze.

Modernizmus prišiel s aplikáciou historicko-kritickej metódy v biblickej exegéze a dejinách dogmy. Dogmatické pravdy nie sú podľa modernistov večné, ale dobovo podmienené.

## Niektorí modernisti
# Alfred Loisy
# George Tyrrell
# Édouard Le Roy
# Friedrich von Hügel
# Ernesto Buonaiuti
# Giovanni Semeria
# Antonio Fogazzaro

## Modernistická kríza
Pápež Pius X. (19031914) reagoval na modernizmus tým, že ho odsúdil ako herézu v encyklike *[[Pascendi Dominici gregis]]* (1907) a dekrétu *[[Lamentabili sane exitu]]*. Kňaz Umberto Benigni navyše zorganizoval skupinu katolíckych intelektuálov *[[Sodalitium Pianum]]* (Piánske bratstvo) – integristov – ktorá bojovala proti modernistom. Časť súčasných teológov definuje modernizmus vlastne pozitívne ako zoznam heréz uvedených v encyklike Pascendi Dominici gregis a dekréte Lamentabili sane exitu. Tento zoznam zahŕňa názorové prúdy od protestantských heréz, ateizmu, agnosticizmu až po zástancov historickej metódy exegézy.

## Zdroj

Kategória:Kresťanstvo
Kategória:Herézy
Súš (Stará Turá)

**Súš** je jednou z kopaničiarskych častí mesta Stará Turá v Trenčianskom kraji. Ide o osídlenie v údolí Súšarského potoka, ktorý spadá južným smerom z masívu Veľkej Javoriny k severnému okraju mesta Stará Turá. Na západe ho ohraničuje dolina Topoleckej, susedstvom na východe je pramenná časť doliny Kamečnice s kopaničiarskymi sídlami obce Lubina. Pozostáva z viacerých kopaníc, napríklad Samkovci, Vráblovci, Kulichovci, Nemcovci, Ježovci atď.

Osídlenie má typický kopaničiarsky charakter, okolitá krajina spĺňa poľnohospodársku, lesohospodársku a rekreačno-oddychovú funkciu. Celkový počet stálych obyvateľov dosahuje niekoľko desiatok. Hlavná asfaltová komunikácia vychádza z mesta Stará Turá a vedie dnom doliny až k jej hornej časti. Hromadnú dopravu zabezpečuje pravidelný ale málo frekventovaný autobusový spoj.

Územie je poznačené úbytkom obyvateľstva kvôli sťahovaniu sa za prácou. Tradičné kopaničiarské hospodárenie upadá a to vplýva aj na celkový charakter krajiny. Vypuklým prejavom sú v oblasti flóry a fauny zárasty drevín na lúkach, ktoré boli pôvodne pravidelne kosené a dobre udržiavané. Výsledkom je úbytok vzácnych lúčnych spoločenstiev rastlín a živočíchov. Znižovanie počtu stáleho obyvateľstva je vyvážený nárastom chalupárov a chatárov, ktorí aspoň čiastočne nahrádzajú pôvodný spôsob hospodárenia a údržbu krajiny. V súčasnosti čoraz viac dominuje rekreačno-oddychová funkcia. 

Kategória:Stará Turá
Kategória:Osady na Slovensku