Vihorlatský prales

[náhľad|Pohľad na vrch [Vihorlat (vrch)|Vihorlat z Červenej skaly]]
[náhľad|Pamätná tabuľa v lokalite [Svetové dedičstvo UNESCO|Svetového dedičstva UNESCO vo Vihorlatských vrchoch, neďaleko brehu jazera Morské oko]]

**Vihorlatský prales** skrátene aj **Vihorlat** je územie vo Vihorlatských vrchoch, ktoré bolo vyhlásené za lokalitu Svetového prírodného dedičstva UNESCO. Dôvodom boli zachovalé bukové pralesy s vyše 240-ročnými exemplármi.

Vyhlásené bolo v roku 2007 spolu s troma ďalšími slovenskými a šiestimi ukrajinskými pralesmi, v roku 2011 sa zoznam území rozšíril o päť starých lesov Nemecka a v roku 2017 o ďalšie lokality vo vybraných  európskych krajinách pod spoločným názvom Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy.

## Poloha
Územie sa rozprestiera na hlavnom hrebeni Vihorlatských vrchov v rozmedzí od 630 do  Začína na vrchu Vihorlat (), (kde zahŕňa do svojho územia NPR Vihorlat) a pokračuje po hrebeni smerom k vrchu Motrogon () a Sninský kameň (). Od Sninského kameňa pokračuje územie smerom na východ k vrchu Nežabec (), kde sa rozdvojuje na dve vetvy, jedna smeruje k Veži () a druhá ku Fedkovu (). Výmera chráneného územia je  a výmera ochranného pásma, ktoré nie je Svetovým dedičstvom je .

Na území sa nachádza veľké množstvo maloplošných chránených území. Rovnomenná NPR Vihorlat, NPR Morské oko, NPR Motrogon, NPR Postávka, PR Baba pod Vihorlatom, PR Ďurova mláka, PP Malé Morské oko a PP Sninský kameň.

Podložia tvoria vyvreté horniny, ktoré zabezpečili vhodné podmienky pre rast tunajšej flóry.

## Podnebie
Priemerná ročná teplota je od 5,2 do 5,7&nbsp;°C, vegetačné obdobie trvá 132 až 139 dní v roku. Priemerný počet zrážok je 950 a sneh pokrýva oblasť 152 až 160 dní v roku.

## Flóra
Najrozšírenejší je buk lesný (*Fagus sylvatica*) a tvrdé dreviny ako javor horský (*Acer pseudoplatanus*), jaseň štíhly (*Fraxinus excelsior*). Ďalšie miestne rastliny sú kostihoj srdcovitolistý (*Symphytum cordatum*), telekia ozdobná (*Telekia speciosa*), horec luskáčovitý (*Gentiana asclepiadea*), čerkáč hájny (*Lysimachia nemorum*) a  východokarpatský subendemit skopólia kranská (*Scopolia carniolica*).

## UNESCO
28. júna 2007 konferencia Výboru Svetového dedičstva UNESCO na zasadnutí v novozélandskom Christchurchu rozhodla o zápise Vihorlatského pralesa v pohorí Vihorlatské vrchy spolu s pralesmi Havešová, Rožok a Stužica – Bukovské vrchy v Poloninách (v ich krajinnom celku Bukovské vrchy) a šiestimi ukrajinskými pralesmi do zoznamu Svetového prírodného dedičstva UNESCO, ktorý bol v roku 2011 rozšírený o päť starých lesov Nemecka a v roku 2017 o ďalšie lokality vo vybraných  európskych krajinách pod spoločným názvom Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy (). Vihorlatský prales sa tak zaradil do zoznamu medzi významné prírodné pamiatky ako Yellowstonský národný park a Grand Canyon v USA, Sagarmáthá v Himalájach či Kilimandžáro v Afrike.

## Galéria
*Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.*

Vihorlat 061.jpg|Pohľad na vrch Vihorlat od juhozápadu
Morské oko 022.jpg|Sninský kameň týčiaci sa severne nad Morským okom
Vihorlat 067.jpg|Vihorlat
Sninský kameň (v máji) 011.jpg|Sninský kameň
Vihorlat 038.jpg|Vrcholové časti hrebeňa Vihorlatu
Sninský kameň - inverzia 018.jpg|Sninský kameň
Sninský kameň - inverzia 046.jpg|Nežabec
Sninský kameň - inverzia 024.jpg|Vihorlatský prales, pohľad zo Sninského kameňa


## Referencie

## Pozri aj
* Vihorlatské vrchy
* Chránená krajinná oblasť Vihorlat
* Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy

## Iné projekty

## Externé odkazy
* Poloha na turistickej mape
* Poloha na turistickej/cykloturistickej mape
* Turistická mapa Karpatská turistická cesta, časť 1 (Aurius, 2013) , časť 2  (v súborovom formáte PDF)
* Vihorlatský prales  na Združenie - Slovenské dedičstvo UNESCO
* Chránená krajinná oblasť Vihorlat

Kategória:Vihorlatské vrchy
Kategória:Chránené územia Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat
Kategória:Lokality Svetového dedičstva na Slovensku
Kategória:Pralesy na Slovensku