Димитрій Сидор

**Дими́трій Си́дор** (; 29.&nbsp;марця 1955, Лецовиця) є русинськый православный сященик и політичный діяч, митрофорный протоієрей Украйинської православної церьквы Московського патріархата (УПЦ МП) и настоятель Хрестовоздвиженського собора тай Храма Христа Спасителя в Ужгороді.

## Жывотопис
Димитрій Сидор ся родив 29.&nbsp;марця 1955.&nbsp;року в селі Лецовиця Мукачувського района. Уд 1971.&nbsp;року штудовав в Ужгородському інституті на спеціалности „Електронні направы“. Робив на воєнному заводі „*Мукачевприбор*“, заганяв ся на воєнні заводы тай базы Сєверодвінска, Сєвероморска тай Ґаджієва. У 1982.&nbsp;році кунчив Московську духновну академію тай став кандидатом богословія.

## Реліґійна діялность
Быв редактором ґазеты „*Християнська родина*“.

На 2026.&nbsp;рук Димитрій Сидор&nbsp;— митрофорный протоєрей Украйинської православної церьквы Московського патріархата (УПЦ МП) и настоятель Хрестовоздвиженського собора тай Храма Христа Спасителя в Ужгороді, де справляє богослужіня, котрі ся транслувут на сторунках собора в соціалных сітках. Керовник громадської орґанізації „*Закарпатське товариство імені Кирила і Мефодія*“, реліґійної орґанізації „*Православна релігійна громада УПЦ (Хресто-Воздвиженська)*“.

Спувавтор русинськых товмачінь Єванґелія тай послань Апостолув, Псалтыря. 

## Ґраматика русинського языка
Димитрій Сидор&nbsp;— головный автор „*Граматикы Подкарпато-русинського языка*“, представленої в Ужгороді в децембрі&nbsp;2002. У ґраматиці ся наприклад предлагат хосновати ґрафему Ôô и про передачу рефлекса [о] у новозакрытых складах (*у студенôй*, *русинôв*), и про [оу] (*хôть*, *дôвг*); хосновати Ёё из паров уйимкув и опціонално писати ять (Ѣѣ) про всокочіня етимолоґії. Ґраматика написана языком, приближеным ид церьковному и пораз проводит паралелі межи церьковнословянськов и русинськов бесідов. Подля слув самых авторув, робота над нив ся вела уд&nbsp;1990.&nbsp;року.

## Політична діялность
На убиранках 29.&nbsp;марця 1998.&nbsp;року Димитрій Сидор ся балотовав на єдномандатному выборчому округови №73 ги безпартійный самовысунутый кандидат; 27.&nbsp;фебруара 1998 його кандидатура была знята з голосованя. На тому округови побідив быв из 90.16% голосув кандидат уд *Соціал-демократичної партії України (об’єднаної)* Віктор Медведчук.

На убиранках 31.&nbsp;марця 2002.&nbsp;року ся балотовав на єдномандатному выборчому округови №70 ги безпартійный самовысунутый кандидат, де дустав 4,816&nbsp;голосув (4.33%). На округови побідив быв из 35.47% голосув Сергій Ратушняк. Поєдны жерела пишут, ож Димитрій Сидор быв депутатом Закарпатської обласної рады IV.&nbsp;скликаня (2002).

На убиранках народных депутатув Украйины 26.&nbsp;марця 2006.&nbsp;року быв зареєстрованый уповноваженов особов уд *Блоку Наталії Вітренко „Народна опозиція“ Прогресивної соціалістичної партії України і Партії „Русько-Український Союз“ (РУСЬ)* у територіалному выборчому округови&nbsp;№66; не пруйшов.

## Контроверзії и судові процесы
### Зверненя ид Закарпатськуй обласнуй раді за референдум 1991
25.&nbsp;октовбра 2008.&nbsp;року ся удбыв II.&nbsp;Европськый конґрес пудкарпатськых русинув, бігом котрого три орґанізації, у тум числі керованый Димитрійом Сидором „*Сойм подкарпатских русинов*“, пудписали зверненя ид депутатам Закарпатської обласної рады за „*конституційну реалізацію результатів референдуму 1 грудня 1991 р. про входження Закарпатської області в склад України в статусі «Закарпаття&nbsp;– спеціальна самоврядна територія, як суб’єкт в складі незалежної України»*“. Тота подія узвала мішану реакцію публікы, и подакотрі украйинські тай реґіоналні пудкарпатські засобы масової інформації зачали обвиняти задіяных у сепаратизмі, засяганьови на територіалну цілосность Украйины тай роботі на російську власть.

Такой по тому, 30.&nbsp;октовбра 2008, в уданьови *Закарпаття онлайн Beta* опубліковали текст гибы письма передсіды правліня фонда „Русский мир“ В.&nbsp;Ніконова, котрый удповідав на заявку Димитрія Сидора за фінанчну „пудпору русинськых и російськых неділных ошкол Закарпатя“, и заявили, ож дустали го уд „*джерела в правоохоронних органах*“&nbsp;— тота статя ся хосновала ги арґумент на хосен гіпотезы спувпраці Сидора из Російов и была розтиражована у другі ЗМІ.

20.&nbsp;новембра на Zaxid.net уйшов матеріал, цитувучый слова Сидора: „*На сайті фонду дійсно була інформація, що фонд погоджується помогти нам у підтримці шкіл. Проте це було в серпні, а досі ми ні копійки не отримали.*&nbsp;[…] *Інформація про те, що русини отримують з Росії гроші&nbsp;— це гра СБУ.*&nbsp;[…]“.

### Суд за „засяг на територіалну цілосность и недокывность Украйины“
5.&nbsp;децембра 2008.&nbsp;року слідчоє удділеня Службы безпекы Украйины ініційовало судовый процес против Димитрія Сидора подля ч.&nbsp;1 ст.&nbsp;110 Криміналного кодекса Украйины („засяг на територіалну цілосность и недокывность Украйины“). 19.&nbsp;марця 2012.&nbsp;року в Ужгороді ся стало фіналноє засіданя Закарпатського обласного апелаційного суду в тому ділі; быв уголошеный вердикт: три рокы неволи из удтермінованьом исповненя засуду на два рокы, як тото пожадовав прокурор.

### Суд за „нарушеня рувноправности громадян“
У марцьови 2023.&nbsp;року робутникы Службы безпекы Украйины уголосили Сидорови пудозру подля ч.&nbsp;1 ст.&nbsp;161 Криміналного кодекса Украйины („*порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань та за іншими ознаками*“), обвинили го у розпальованю реліґійної ненависти, удкликувучи ся на 7&nbsp;епізодув, у котрых судово-лінґвістична експертиза, ініційована СБУ, найшла приниженя реліґійных чуств громадян другых конфесій и формованя ворожых настроюв (у тому числі го обвинили в публічных образах „реліґійных чуств украйинцюв, котрі проявили желаня празновати Руздво 25.&nbsp;децембра“). На фебруар 2026.&nbsp;року не є фіналного вердикта суду.

## Файта
Жонатый на Анні (). Має доньок Анну тай Марію.

## Референції


Катеґорія:Політіци
Катеґорія:Православие
Катеґорія:Священици
Катеґорія:Русины