Сята Моніка

**Мо́ніка** (дас 332, Таґаст&nbsp;– 387, Остія) была християнськов сятов, матерьов Авґустина Блаженного. Єї памнять честувут у католицькуй и православнуй церьквах, 27.&nbsp;авґуста тай 4.&nbsp;мая удповідно. Покровителька материй, удданых жун, тяжкых супружеств, вберненя рудных ид християнськуй вірі, жертв зрады тай домашнього насилства.

## Жывотопис
Подля майпопуларної верзії, Моніка ся родила у Таґасті (днесь Сук Арас, Алжир); позад єї имени ся держит, ож мала берберськоє походжіня. Такой у Таґасті ї рано уддали за язычника-декуріона Патріція, позад котрого вна пережыла многі збыткованя: тот юй зражовав и мав буйный характер. Моніка была межи тым ревнов християнков, и єї сохташ подавати милостыню нужденным, молити ся й жыти подля християнськых обычаюв миреґовали Патріція.

Троє дітий Монікы пережыли ранньоє дітинство: два сыны, Авґустин тай Навіґій, и донька, «Перпетуа» Гіппонійська. Моніка не была годна дати похрестити дітий, и зато ся дуже журила, кой Авґустин тяжко забетежив. Товды попросила Патріція позволити юй дати похрестити сына&nbsp;— тот дав дозвул, айбо забрав свої слова назад, кой дітвак уздоровів.

По выздоровліню Авґустин вюг бетярьськый и (як тото пак сам описав) лінивый жывут, докедь го не дали до школы в Мадавросі (на території нынішнього Алжира). Патріцій умер, кой 17-ручный Авґустин штудовав риторику в Картаґені.

У Картаґені Авґустин прияв маніхеянство. Кой ся вернув домув и яв розказовати за свої маніхейські никаня, Моніка го укіряла гет изза стола. Айбо подля переказув, по сьому юй ся указало видіня, котроє ї переговорило пуйти на примиреня из сыном.

Авґустин тайно втікнув у Рим. Моніка пушла по його слідах, айбо кой прибыла до Рима, сын уже быв у Мілані, и вна рушила туды. Там Авґустин стрітив Амброзія Міланського, вдяку котрому онь у 386. рокови прияв християнство.

У своюй „Сповіди“ Авґустин описав реліґійну практику свої матери (щи з часув, кой она жыла у Таґастови) приносити д ораторіям, покладеным у памнять сятых, кашу, хліб, воду тай вино. У Мілані тоты дары раз выметав на смітя пораяч, а пак єпископ Амброзій заказав Моніці носити дары&nbsp;— арґументувучи тым, ож они годні лишньый раз трутити пияка напити ся тай зато, ож тото дарованя дуже подабало на поганські обычаї&nbsp;— и вна ся послухала.

Моніка провела из сыном шість мирных місяцюв у Кассіціакумі (на днешньый день Кассаґо Бріанца, комуна у таліянськуй Ломбардії), а пак у 387. році Амброзій похрестив Авґустина у церькви сятого Йоана Хрестителя у Мілані. Моніка з Авґустином товды рушили до Африкы, спиравучи ся у Чівітавеккї тай Остії, де Моніка умерла. Смуток позад єї смерти й потручав Авґустина написати „Сповідь“.

## Ґалерія

Файл:Antonio_vivarini,_sposalizio_di_santa_monica.jpg|посилання=https://en.wikipedia.org/wiki/File:Antonio_vivarini,_sposalizio_di_santa_monica.jpg|„Побратя сятої Монікы“ (1441), Антоніо Віваріні
Файл:Tabor_CZ_Nativity_of_Virgin_Mary_church_front_St_Monica.jpg|посилання=https://en.wikipedia.org/wiki/Файл:Tabor_CZ_Nativity_of_Virgin_Mary_church_front_St_Monica.jpg|Статуя сятої Монікы на фасаді даколишньої авґустинської церькви у Таборі, Чеська республіка, дас 1700
Файл:8586_Milano_-_S._Marco_-_Pietro_Maggi_-_Apparizione_angelo_a_S._Monica_-1714-_-_Foto_Giovanni_Dall'Orto_-_14-Apr-2007.jpg|посилання=https://en.wikipedia.org/wiki/File:8586_Milano_-_S._Marco_-_Pietro_Maggi_-_Apparizione_angelo_a_S._Monica_-1714-_-_Foto_Giovanni_Dall'Orto_-_14-Apr-2007.jpg|„Ангел ся указує сятуй Моніці“ (1714), Пєтро Маджі
Файл:St.Ulrich_am_Pillersee_-_Deckenfresko_1b.jpg|посилання=https://en.wikipedia.org/wiki/File:St.Ulrich_am_Pillersee_-_Deckenfresko_1b.jpg|Фреска Сімона Бенедікта Файстенберґера (1749)
Файл:Alexandre_cabanel,_santa_monica_in_un_paesaggio,_1845.jpg|посилання=https://en.wikipedia.org/wiki/Файл:Alexandre_cabanel,_santa_monica_in_un_paesaggio,_1845.jpg|Сята Моніка, Александер Кабанел
Файл:Saint_Monica_of_Hippo_Reliquary_in_the_Philippines2.jpg|посилання=https://en.wikipedia.org/wiki/Файл:Saint_Monica_of_Hippo_Reliquary_in_the_Philippines2.jpg|Релікт у сятоавґустинськуй приходськуй церькви, Баліваґ, Філіпіны
Файл:Michael_Willman_Opus_Magnum_2019_P68_Saint_Monica_(1660-1670).jpg|посилання=https://en.wikipedia.org/wiki/Файл:Michael_Willman_Opus_Magnum_2019_P68_Saint_Monica_(1660-1670).jpg|„Сята Моніка“, Міхаел Віллманн, Націоналный музей у Вроцлаві


## Жерела

*
*
* 
*
*
*
*

## Референції