open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Закупне право

**Закупне право** (зване ай емфитевтичне, нѣмецке або шкултетске) обсяговало дѣдичность выкупленых земель, вольне диспонованя з нима, окремы права про организаторох того осельованя.

Од конця 13&nbsp;ст. зачала ся практика одданя спустѣлых земель на довгочасну або дѣдичну аренду, а од 14&nbsp;ст. землепанове усиловали ся на заведеня в селах так званого *емфитевтичного* ци *нѣмецкого* права. При складеню договорох о передачи маетку до дѣдичной аренды подля того права, землепан «продавать» маеток, а осадник, званый окупатором, его «купуе». Зато и само право было познате под назвов закупного права (Kaufrecht, по-чешскы — закупа).
На землѣ Словакии в доста великом числѣ приходили так званы *гостѣ* з чужины, котры приношали зо собов новы звыкы и традиции. Поступно они зачали вытваряти новы осады на принципах закупного (емфитевтичного) права. Принципы спочивали на тому, же в договорености зо землепаном так званы *локаторы* приводили групы осадникох на новы, рѣдко оселены землѣ. За тоту службу им шляхтичѣ давали право и титул *шолтисох* (scultetus), циже шолтисох з дѣдичным правом. Кедь шолтис справовав вецеро сел, годен быв справу окремых з них оддати до рук *рихтарьох*. Шолтисам помагали так званы *присяжны*, котрых выберала сельска громада, а котрых главна функция была голосованя в рамках судных процесох, де предсѣдав сам шолтис.

Осадникы брали од феодала позыку грошми, зерном, статком итд. Кедь по 10 роках, коли не повинны были нич платити ани служити землепанови, не вертали довг, або пробовали утечи, перетворили ся на панщарьох. Панщарѣ дѣлили ся на дворовых, што служили при панови, и на польовых, што робили на полю. Кедьже по 10 роках сплатили довг, тогды надале платили лем панови десятину. Осадникы мали право свою землю продати за згодов пана, або шолтиса, мали право скаргы на пана перед судом, могли вступати в розличны договорны односины з иншыма газдами.

## См. тыж
* Панщина
* Кметь
  
## Жерела
* **Daniel Klimovský**: Územná samospráva na Slovensku Rozvoj sídelných a samosprávnych štruktúr do roku 1939. https://www.researchgate.net/profile/Daniel-Klimovsky/publication/258555612_Uzemna_samosprava_na_Slovensku_Rozvoj_sidelnych_a_samospravnych_struktur_do_roku_1939/links/00463528a48cede913000000/Uzemna-samosprava-na-Slovensku-Rozvoj-sidelnych-a-samospravnych-struktur-do-roku-1939.pdf (файл .pdf)
* **Федір Ковач**: Закупне право. // С.&nbsp;139.
* **Osídľovanie Slovenska** v 14. – 16. storočí ( zákupné a valašské právo) https://www.zsphorova.sk/dejepis/Stredovek/osidlovanie_slovenska.doc (файл .doc)

## Референции

Катеґорія:Право
Катеґорія:Середновік
Андрѣйов поток

**Андрѣйов поток**,  Andrejov potok — поток в Словакии, лѣвый приток Топлѣ, тече в окресѣ Бардейов через територию села Андрѣйова и Бардейов (в его части Бардейовска Нова Весь).

Мать выток во вышцѣ ~350&nbsp;м на сѣверо-запад од верха Когутов, 647&nbsp;м. Вливать ся до Топлѣ на юг од Бардейова во вышцѣ ~255&nbsp;м. Мать довжку понад 7 &nbsp;км.

Перед Андрѣйовов приберать злѣва приток Спаленый спод Спаленого Верха, 642&nbsp;м, а за нев ещи еден лѣвый вызнамнѣйшый приток спод верха Качалова, 676&nbsp;м.

## Жерела
* Andrejov potok (mapa)
* Turisticka mapa (Denník N)
* Vodny tok 2020

## Референции

Катеґорія:Рікы подля алфавиту
Катеґорія:Рікы Словакии
Катеґорія:Рікы што зачінають на русиньскых землях
Катеґорія:Рікы Европы
Інтерфийса

**Інтерфи́йса** (до 2022 стилізована ги **InterФийса**) тото некомерційноє русинськоє інтернетовоє уданя, тематика котрого ся головно кыват компютерної технікы, популарної наукы тай еколоґії. На юній 2025.&nbsp;рока редакція Інтерфийсы ся чинит Мигальом Лыжечком и Петром Біровом. Такой они пишут булшину матеріалув, айбо пущавут ся ай гостьові статі.

## Історія
Проєкт быв закладеный ги „InterФийса“ 23.&nbsp;януара 2021.&nbsp;рока Мигальом Лыжечком у виді Telegram-канала из вістями за компютерну техніку и популарнонаучными статями. Датум быв нароком убратый десятьрочом закладеня русинської Вікіпедії. Назывку-портманто уд  тай  угадала цімборка Лыжечка Марія.

Команда провела ребрендінґ и редізайн 23.&nbsp;януара 2022.&nbsp;рока, помінявши стилізацію назывкы на „Інтерфийса“.

23.&nbsp;юлія 2022 уданя дустало свуй вебсайт; сперед сим май довгі статі, котрі перевысшовали ограниченя на знакы у Telegram, публіковали ся раз на платформі Telegraph уд розробникув Telegram, а пак на похожому сторонньому сервісови Teletype. Неновосні матеріалы товды были перенесені на вебсайт, а Telegraph тай Teletype перестали ся хосновати.

## ''Інтерфийса: Убрані статї 2024''
У 2024.&nbsp;році редакція Інтерфийсы анонсовала выход фізичної книжкы з убраныма матеріалами, котрі ся сперед тым публіковали на вебсайті; из цінов єдного дараба в 300&nbsp;украйинськых гривнюв половину выручкы з продажув плановало ся передасти на пудпору Збройных сил Украйины.

На зачаткови 2025.&nbsp;року книга уйшла тиражом у 300&nbsp;дарабув; вмісто зачатковых планув за половину выручкы, 100% из продажув пушло на „*Рух підтримки закарпатських військових*“. У книгу зайшли 15&nbsp;статий: 12&nbsp;из них ся публіковали сперед тым на сайті проєкта, 3&nbsp;стали дочасныма ексклузивами папірьового уданя.

2.&nbsp;фебруара 2025 книга „*Інтерфийса: Убрані статї 2024*“ была представлена на закрытуй презентації у комуналному закладі „Ужгородська публічна бібліотека“, а пак 19.&nbsp;мая 2025 пруйшла щи єдна презентація, уже у рудному селови Лыжечка, у Кушницькому ліцейови. На май 2025.&nbsp;рока из продажув книгы на „*Рух підтримки закарпатських військових*“ ся назбирало 50,000&nbsp;гривнюв.

## Референції
Нижнёлужіцькый язык

**Нижнёлужи́цькый язы́к** (самоназваня: *Dolnoserbšćina*) є єден зо двох лужіцькых языків (Лужіцька підґрупа), котрый ся хоснують на теріторії Нїмецька, передовшыткым в штатї Сасько.

## Повязаны темы
* Вышнёлужіцькый язык
* Лужічане
* Лужіця
* Западославяньскы языкы

## Зовнішнї лінкы
* нижнёлужіцька Вікіпедія
* Lower Sorbian – англіцька Вікіпедія

нижнёлужіцькый  
Катеґорія:Западославяньскы языкы
Катеґорія:Меншыновы языкы в Европі
Ќ

**Ќ, ќ** («ќе», «қє»)&nbsp;— кирилична буква, шеста буква македоньского алфавіта, яку хоснувуть на позначеня бездзвӯнкого твердопуднебенного прорывного звука (/c/) авадь бездзвӯнкого ясенно-пуднебенного африката (/tɕ/). Слова из сим звуком часто зоставны из серьбскыми словами, де хосновано ћ. Наприклад, македонське слово «рождіня» мать такый вид ге *раќање*, а у серьбскӯм языкови оно мать вид *раћање/raćanje*.

Исю літеру (ге и даякі другі) было введено у македонськый алфавіт 4 децембра 1944 року за резултатами голосованя членӯв «філолоґічной комісії из установленя македоньского алфавіта тай македоньского літературного языка» (9 голосӯв «за», 2 голоси «против»); алтернативов было хоснованя серьбской буквы ћ, айбо ёго было удклонено, часточно через апелёвання до принциповой разници миже македоньскым тай серьбськым выговором.

Знак ќ є видоизміненыв кириличныв буквов к, яка происходить уд грецькой гаммы. У алфавітови ќ занимать місто не пиля к, а пӯсля т, там, де стойить ћ у серьбскӯм алфавітови.

У глаголици была буква Ⰼ («гъерв»), чіёє фонетичноє значеня могло быти близкым до македоньской **ќ**.

«Глухым удповідником» **ќ** у македоньскӯм алфавітови є буква **ѓ**.

## Удкликованя

* Иван Кочев, Иван Александров. Документы за съчиняването на «македонския книжовен език» // Македонски преглед (Macedonian review). Списание за наука, литература и обществен живот. Година XIV, книга 4 (София, 1991). Стр. 17. .
Катеґорія:Кірілічны буквы
Катеґорія:Буквы за алфавітом
Катеґорія:Македоньскый алфавіт
З́

**З́**, **з́** (*З из акутом*) — буква розшыреной кирилици, двадцать тритя буква чорногорьского кирилічного алфавіта.. Буква была добавлена у проект Чорногорьской кирилици у 2009 році миже буквами Ж и З про позначіня звука котрого не было у Серьбскому языкови.

## Иппен позерайте
Кирилична буква — Ж

Кирилична буква — С́ (хоснує ся у Чорногорьскӯм алфавітови.

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком основаны на жрідлах 1 и 2.

## Референции

Катеґорія:Буквы за алфавітом
Л

**Л**, **л** («лы»)&nbsp;— буква кирилиці. У языках, што ї хоснувуть, позначать ясенный боковый апроксімант [l], ретрофлексный боковый апроксімант [ɭ]. Є у всьых кириличных алфавітах. У русинському языкови&nbsp;— 18-а буква алфавіта, позначать ясенный боковый апроксімант приголосный.
Катеґорія:Кірілічны буквы
Катеґорія:Буквы за алфавітом
У

**У**&nbsp;— буква кіріліцї. Хоснує ся в усіх кірілічных алфавітах.
Кобасна (село)

**Коба́сна** авадь **Ковба́сна** (; молд. *Кобасна*, , )&nbsp;— село у Рыбницькому районови у Молдавії (Придністровська Молдавська Републіка). Центр сільськой рады.

У селі фунґує пункт пропуска на граници из Украйинов Кобасна—Домниця.

По списованёви обывательства 2004 року у селі жило 1936 людий.

## Памняткы
* Ґранітный монумент, присяченый памняти розстріляных у зачаткови 1942 року жидӯв.
* Михайло-Архангельска цирьков.
* Братьска могыла згыблых у період Великой Вӯтцю̄зняной во̄йны.

## Арсенал
Воєнні склады у селі Кобасна были сотворені у 1940. роках. У советьскый час 1411. асб (артилерійський склад боєприпасӯв) быа стратеґічным арсеналом западного войськового округа СССР. Айбо основну часть боєприпасӯв сюды завезли по уведеню советьскых вӯйськ из території НДР, Чехословеньска и другых европскых держав. Станом на 2000 рӯк, обсягы технікы и боєприпасӯв, што принадлежать Росії, у Придністровлю складали близко 42 000 тонн. Из 2000 по 2004 рӯк удсю̄ть было увезено ци знищено на місті близко 50 % вооружіня, воєнной технікы и боєприпасӯв. У даний час на складови за разными оцінками уд 19 000 до 21 500 тонн боєприпасӯв: снаряды, авіабомбы, міны, ґранаты, патроны объемом 2500 желізничных вагонӯв. Из них 57 % прострочені про хоснованя и транспортованя. За даякыми відомостями часть арсеналу и воєнна техніка увезені авадь знищені.

## Розоружіня
На шорови діскузій міністрӯв неєдноразово обговорёвало ся звіданя до сприятя Украйинов уведеня воєнных из базы. 

## Удкликованя
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты подля алфавіту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Молдавии
Катеґорія:Населены пункты Придністровля
Катеґорія:Рыбницькый район
Невідомый оратор

**Невідомый оратор** — научно-популярный журнал, присвяченый ораторскому мыстецтву. Першый випуск журналу присвяченый ораторскому мыстецтву та невербалній комунікації. Засновник і головный редактор выданя — Микола Овчаров.

## Історія
Автор ідеї, засновник і головный редактор выданя – Микола Овчаров, фахівець з ораторської майстерности. Журнал быв основаный в 2025 році як первый специялізованый журнал о риториці і ораторскім мыстецтві.

## Характеристіка
Особливістьом журналу є гармонійне поєднаня научно-популярного стилю выкладу з елементами візуалного мыстецтва. Автор всіх статей, фотоґрафій та ілюстрацій — Микола Овчаров. Візуалны елементы не лише роблять контент більш естетічным і прывабливым, але й допомагають краще зрозуміти та запам'ятати ключовы ідеї.

Кожный випуск журналу присвяченый окремій темі ораторского мыстецтва. Першый випуск повністю присвяченый темі мовы тіла – загадковій і потужній системі невербалных сіґналів, яка відіграє ключову роль у спілкованю та публічных выступах.

## Выданя
Журнал выходыть трьома мовамы: українскоґо, анґлійскоґо та арабскоґо. Кожный випуск присвяченый окремій темі ораторского мыстецтва.

### Випуск 1: Мова тіла

* **Українска верзія** — доступна в ґуґл плей
* **Анґлійска верзія** — "Unknown Orator: Issue 1. Body language"
* **Арабска верзія** — "الخطيب المجهول: الموضوع 1. لغة الجسد"

Першый випуск цілком присвяченый темі мовы тіла. На сторінках журналу можна найти поглыблены статї, што розкрывають різны аспекты невербалної комунікації – від її еволюційных корїнів та културных особливостей до практічных технік для покращаня навычок публічных выступів. Усї матеріялы супроводжують ся авторскыма ілюстраціями та фотоґрафіями.

## Цілї і завданя
Чытателї дізнають ся, як «чытати» невербалны сіґналы іншых людей, адаптовати своє невербалне мовленя до ситуації, уныкати порошыреных помылок та проявляти свою харізму.

## Доступность
Журнал доступный:

* В ґуґл плей маркеті
* На офіційнім сайті Інштітута риторікы Миколы Овчарова
* В інстаґрамі (@unknown.orator)

## Одказы

* Офіційный сайт журналу
* Українска верзія в ґуґл плей
* Анґлійска верзія в ґуґл плей
* Арабска верзія в ґуґл плей
* Інстаґрам журналу
## Референции

Катеґорія:Реторика
Катеґорія:Микола ОвчаровКатеґорія:ЖурналыКатеґорія:Ораторске мыстецтво Катеґорія:Научно-популярны выданя
Ярослав Сисак

**Ярослав Сисак**,  Jaroslav Sisák (*28. мая 1939, Пыхнѣ, Чехословакия – †27. юна 2025, Пряшов, Словакия) — актер, театралный режисер, директор театру и дѣятель културы межи Русинами Словакии.
 
Сисак учив ся в Педагогичном училищу в Пряшовѣ (1953–1957); по абсолвованю середной освѣты яко восѣмнадцятьрочный в року 1957 прийшов до драматичного колективу тогдышного  "Україньского націоналного театру в Пряшові", де быв актером аж до року 1966,  а пак довершив театралну выуку на украинском Инштитутѣ театралного умѣня им. Карпенка-Карого в Киевѣ (1966–1971) и вернув ся до театру уже яко режисер. Понад сорок рокы быв працовником "Украинского народного театра в Пряшовѣ": як актер (1957–1966), режисер (1971–1981) и директор (1982–1998). Под его веденьом театер зачав представляти драматизации в русинском языку (1986), пак быв переименованый на Театер Александра Духновича (1990) и вшиток репертоар поступно перейшов на русинскый язык. Ярослав Сисак зачав практику з театром Духновича выступати серед Русинох в сосѣдных штатах, и доконця гастроловав з русинскым репертоаром по в Западной Европѣ. Сисак быв ай предсѣдником Русинской оброды (1995–1996).

Року 2022 у выдавательствѣ В.&nbsp;Падяка вышла книжка под назвов *Театер Александра Духновіча у перекладах Ярослава Сысака*, в котрой представлена перекладательска творчость Сисака. Переклады про театер робив до самого высокого вѣку, В аннотации до того выданя суть такы слова: "Єдным из майплодных перекладачів, котры актівно наповнёвали репертоар Театру А.&nbsp;Духновіча творами із многых літератур, быв ... Ярослав Сысак... Книжне выданя репрезентує важну часть перекладацького наслїдства Я.&nbsp;Сысака – дванадцять драматічных творів із словацькой, чеськой, україньской, польской, французьской, російской и другых літератур, а тыж языковы адаптації войводинорусиньскых драматічных творів."

Быв православным вѣруючым, а лишив колегам одказ: "Не плачте, же ем одышов, радуйте ся, же ем быв."

## Жерела
* **Маґочій, Павло Роберт**: Сисак Ярослав // Стор. 688.
* **Медвідь, Петро**: Вмер Ярослав Сисак. Вызначна особность русиньского театру і возродного руху https://www.lem.fm/vmer-yaroslav-sisak-vyznachna-osobnost-rusinskoho-teatru-i-vozrodnoho-rukhu/

## Референции

Катеґорія:Персоналії подля алфавіту
Катеґорія:Театер
Катеґорія:Русиньскы народны дїятелї
Зузана Ганудельова

**Зузана Ганудельова** (*9. юн 1929, Пыхнѣ, Чехословакия, теперь окрес Гуменне, Словакия)&nbsp;— словацка языкознателька, културно-просвѣтна дѣятелька, кандидат филологичних наук (1980), доцент (1982); бывша членка Компартии Чехословакии (од 1948).

Высокошколскы штудии зачала на Универзитѣ Коменского в Братиславѣ (1951–1952), а доштудовала филологию и дипломовала на Одесской универзитѣ (1952–1957). Зачала працовну чинность яко новинарька (1958–1960), пак током трьох десятьроч (1960–1990) преподавала украинскый язык на Пряшовской универзитѣ Завершила свою преподавательску чинность уже пензистков на универзитѣ Матея Бела в Банской Быстрици, 1998–2004.

Выдала около 130 научных публикаций, 11 учебникох и 4 методичны порадникы з украинского языка.

Зузана Ганудельова поважуе русинскый язык диалектом украинского и критично прияла усилованя створити нормативны основы русинского языка  в 1990-х роках. Тоту позицию она высловила в даколькых полемичных трактатах, примѣром «"Новинкы" на решеті» (1994) и «Поспішиш — людей насмішиш» (1994).

;Основны роботы
(вшиткы публикованы в Пряшовѣ)
* Побутова лексика українських говорів Східної Словаччини. 1980; 
* Назви страв, посуду і кухонного начиння. 1981;
* Лінгвістичний атлас українських говорів Східної Словаччини. Т. 1. 1981; Назви страв, посуду і кухонного начиння;
* Ткацька лексика в українських говорах Східної Словаччини. 1987; 
* Народні страви і напої. 1987;
* Лінгвістичний атлас українських говорів Східної Словаччини. Т. 2. 1989; Ткацька лексика;
* Лінгвістичний атлас українських говорів Східної Словаччини. Т. 3. 2001; Назви будівництва і транспорту;

## Жерела
* **Любиця Бабота**: Ганудель Зузана // Енциклопедія Сучасної України [Електронний ресурс] / редкол. : , , ;  НТШ. – Київ: Інститут енциклопедичних досліджень , 2006, . Онлайн доступ: https://esu.com.ua/article-28614
* **Федір Ковач**: Ганудель Зузана, дів призв. Плішка //, стор.&nbsp;80.
* **Маґочій Павло Роберт**: Ганудель Зузана //, стор.&nbsp;112.

## Референції

Катеґорія:Русиньскы лінґвісты
Катеґорія:Русиньскы педаґоґы
Катеґорія:Пряшівска універзіта
Катеґорія:Уродили ся 1929
Катеґорія:Лингвисты
Катеґорія:Педаґоґы
Универзита Матея Бела в Банской Быстрици

**Универзита Матея Бела** в Банской Быстрици была закладена дньом 1. юла 1992. 

Названа на честь Матея Бела (1684–1749), енциклопедиста, педагога, просвѣтителя.

За час фунгованя универзиты Матея Бела з ей абсолвентох, преподавательох и працовникох вышли еден президент и еден премьер-министр Словакии; четверо судѣ Конституцийного суда Словакии, двое з котрых доднесь суть во функции; многочислены стипендисты Фулбрайта; и многочислены высокопоставлены функционеры Евроунии и Словакии. Окрем того, штуденты и аболвенты выбороли 4 олимпийскы медалии.

## Факултеты
Универзита Матея Бела мать в днешном часѣ 7 факулт:
* Економична факулта;
* Филозофска факулта (в роках 1995–2013 назва была Факулта гуманитарных наук);
* Факулта политичных наук и межинародных односин;
* Факулта природных наук;
* Педагогична факулта;
* Правнича факулта;
* Факулта тѣловыховы, спорту и здоровля.

## Жерела
* ZÁKON 139/1992 Zb. Slovenskej národnej rady https://www.slov-lex.sk/ezbierky/pravne-predpisy/SK/ZZ/1992/139/19920601
* Официалный сайт универзиты http://www.umb.sk/

## Референции


File:Banská Bystrica - budova Ekonomickej fakulty UMB.jpg|Економична факулта
File:Banská Bystrica - budova Filozofickej a Prírodovedeckej fakulty UMB.JPG|Филозофска и природных наук
File:Banská Bystrica - FPVMV.jpg|Политичных наук и межинародных односин
File:Fakulta.jpg|...и выгляд од ей двора
File:UMB-Pedagogy.jpg|Педагогична факулта
File:Banská Bystrica - socha Mateja Bela - 2017.jpg|Памятник Матею Белу
File:Banská Bystrica - students´ hostel at Tajovský street.jpg|Штудентскый интернат на Тайовского
File:UMB-Pedagogy-Dormitory.JPG|Штудентскый интернат при педагогичной факултѣ

Коменского
Чадыр Лунґа

**Чады́р Лу́нґа** (молд. Чадыр Лунга) (рум. Ceadîr Lunga) (укр. Чадир-Лунга) (рус. Чадыр-Лунга) (ґаґ. Çadır Lunga) — варош у Чадырлунзькому районови, Ґаґаузька автономія, Молдавії.

## Етимолоґія
«Чадыр» у товмаченёви из ґаґаузького&nbsp;— традична тюркська шатра (юрта); «Лунґа»&nbsp;— назва рікы, на берегови якої є варош. По леґенді на містови вароша у часы печенігӯв, а потому и татар, ставали кочевникы, розбивавучи свої чадыры (юрты). Удсю̄ть пӯшла назва Чадыр. До 1958 было два села Чадыр и Тирасполь, які рішінём Президії Верховної Рады МССР были зъединены 9 юна 1958&nbsp;року у варош Чадыр Лунґа.

## Економіка
Розвинені галузі: пищова (у тому числі виноділна, доганова), промышленность: завод електротермічного встаткованя, коврова фабрика, майвеликі на югови  Молдавії комбінат хлібопродуктӯв, доганово-ферментачный завод, 3 текстильні фабрикы из инокрайинным капіталом.

У Чадыр Лунзі є єдинственный у Молдавії кӯнськый завод по розведінёви орловськых рисакӯв, и иппен єдинственный у Молдавії іподром. Каждый рӯк 6 мая у Націоналный динь Ст. Ґеорґія «Хедерлез» проводять ся скачкы и указні заїзды.

Недалеко уд вароша у двох разных напрямах фунґувуть два пункты пропуска на граници из Украйинов Чадыр Лунґа—Нові Трояны и Чадыр Лунґа—Малоярославиць 1.

## Ошколованя
У варошови суть 4 ліцея, 4 школы и 6 дітинськых садикӯв. У центрі вароша є Ґаґаузькый націоналный театр имени Михаила Чакіра.

У варошови фунґує юношеська орґанізація «Интеґрація», область активности&nbsp;— неформална орґанізація про моложаву, у тому числі про уходцю̄в реґіоналного интерната.

## Туристичны міста
У варошови споружавуть храм Казанської иконы Божої Матери, што є точныв копіёв, знищеного у 1972&nbsp;році комуністами. Архітектурный ансамбль храма учиненый у візантійському стилёви, што робить даный храм єдныв из узначных памняток вароша. Є у Чандыр Лунзі и свӯй вароськый музей, што є у удреставрованӯв колись купецькӯв хыжи.

## Спорт
У варошови є футболный клуб «Саксан».

## Ґалерея

Файл:Chadyr-Lunga_nunnery.JPG|Чадыр Лунґа, вид на жӯнськый монастырь
Файл:Chadyr-Lunga_Cultural_centre.jpg|Дом културы и памнятник Михаилови Чакірови
Файл:Chadyr-Lunga_church.JPG|Храм Казанської иконы Божої Матери


## Знамі родаци

* Карпачова Ніна Иванӯвна&nbsp;— Уповноваженый Верховної Рады Украйины из прав людины.
* Радіш Марина Иванӯвна (* 1982)&nbsp;— молдавська спӯвачка.

## Братські вароші

* , Серпухов
* , Речиця
* , Добруш
* , Солігорськ
* , Каварна
* , Правець
* , Сіверськодонецьк
* , Болград
* , Комрат
* , Бурса
* , Ізміт
* , Текіргел

## Иппен позерайте

* Чадырлунзькый район
* Молдавія

## Удкликованя

* Историческая справка 

* Офіційний сайт «Чадир-Лунга» 
* Общественное движение «Единая Гагаузия» 
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты Молдавии
Катеґорія:Міста
Матей Бел

**Матей Бел** (, , , ; *22. марец 1684, Очова&nbsp;— 29. август 1749, Прешпурк)&nbsp;— ученый, енциклопедиста, историк, филозоф, просвѣтитель, закладатель модерной педагогикы.

Писатель, ученый, евангеличный казатель, проминентна постава академичного живота в Мадярском кральовствѣ  18. стороча. З отцьовой стороны быв словацкого походжѣня, а з материной — мадярского. Подля его властных слов быв материнского языка славянского (конкретно словацкого), горожанства мадярского, а школованя нѣмецкого („Lingua Slavus, natione Hungarus, eruditione Germanus“). Вшиткы тоты три языкы знав добрѣ, але творы свои в духу того часу писав по латинскы.

Попри своей педагогичной чинности оддавав ся лингвистицѣ, истории и географии. Его найславнѣйшым твором суть пятитомны Notitia Hungariae historico-geographica (Исторично-землеписны запискы о Мадярщинѣ), котры обсягують вѣдомостѣ з десятьох мадярскых жуп. Окрем того суть цѣнны его лингвистичны роботы. За якость своих робот достав вельо чести од ученых сполочностей в Берлинѣ, Йенѣ, Лондонѣ, Оломоуцу ай Петроградѣ, котры го прияли за свого члена.

Значну часть свого живота пережив в Прешпурку, де меджи роками 1714 аж 1719 быв директором евангеличного лицея, а пак аж до пензии (1748) служив яко нѣмецкый евангеличный пастор.

## Основны творы
* Forma sacrorum verborum (Halle, 1707)
* Compendium (1713)
* Invitatio ad symbola conferenda dum historia linguae hungaricae libri II…edere parat… (Berolini, 1713)
* Grammatica Latina (Leutschoviae, 1717)
* Rhetorices veteris et novae praecepta (Lipsiae, 1717)
* Institutiones linguac germanicae et slavicae in Hungaria ortu (Leutschoviae, 1718)
* De vetera literatura hunnoscythica exercitatio (Lipsiae, 1718)
* Christophori Cellarii latinitatis probatae et exercitae liber memorialis naturali ordine dispositus (Norimbergae, 1719)
* Flos medicinae scholae Salernitanae (Posonii, 1721)
* Hungariae antiquae et novae prodromus (Norinbergae, 1723)
* Preces christianae (Lipsiae, 1728)
* Die Gatt suchende Seele (1729)
* Der ungarische Sprachmeister. (Pressburg, 1729)
* Adparatus ad historiam Hungariae. Decades II. (Posonii, 1735—1746)
* Notitia Hungariae novae historico-geographica. Partis I. Tom. I—IV. Partis II. Tom. V. Viennae, (1735—1742)
* Compendium Hungariae geographicum (Posonii, 1753)
* Kurze und zuverlässige Nachricht von dem Zustande der protestantischen Kirche in Ungarn
* Compendiolum regnorum Slavoniae, Croatiae, Dalmatiae, Gallicae et Lodomeriae. Posonii et Cassoviae (1777)
* Miscellanea Berolinensia (1734)

## Жерела и одказы
* Inštitút Mateja Bela / Bél Mátyás Intézet https://www.institutmatejabela.sk/matej-bel
* MAGYAR ÉLETRAJZI LEXIKON 1000–1990 Javított, átdolgozott kiadás. Főszerkesztő: Kenyeres Ágnes https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/
* Révai nagy lexikona, 3. kötet (1911), 16. old.

## Референции

Катеґорія:Писателе подля алфавиту
Тисовиць (Стрыйськый район)

**Ти́совиць** авадь **Ти́совець** (, , ) — село у Стрыйському районови, Львӯвської области, Украйины.

## Ґеоґрафія
Село є майвысокогорным населеным пунктом Львӯвської области (майвелика серидня высота поселеня).

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1538 році.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 158 людий, из них подля языка:

## Спорт
У Тисовцёви у фебруарови каждого року сновбордисты проводять свої фестивалі. Изнамый Тисовиць и спеціалныв 500. метровыв трасов про могулу, єдного из видӯв фрістайлу. Иппен туй проводять ся змаганя из сёго, уже олімпійського, виду спорту. 

У селі є Учбово-спортивна база зимньых видӯв спорту МО Украйины.

## Памняткы
У селі є цирьков ПЦУ, названа у честь архистратиґа Михаила.

Нелалеко уд села є комплексна памнятка природы містного значеня Козій.
Файл:ЛьвiвщинаСколiвський_р-он_с.Тисовець_1863_р.Бойкiвська_ц-ва_(12).jpg|Бойкӯвська цирьков 1863 року, из села Тисовиць, Сколӯвського района, Львӯвської области.


## Иппен позерайте

* Тисовиць (курорт)
* Козӯвська ґміна
* Майвысокогорны населены пункты Украйины

## Удкликованя

* Тисовець // Карпати.info 
* Тисовець // Туристичний Інформаційний Центр Стрия

* село Тисовець // Децентралізація
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Львӯвськой области
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты Львовской области
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Бойковскы села на Украйині
Буй на Красному поли

**Буй на Красному поли (**) ся удбыв 16.&nbsp;марця 1939.&nbsp;року коло Хуста межи частями Карпатської Січі и Мадярськыми ґонведами. Битку уйграли мадярські воякы. Подля Андрія Пушкаша, тото быв майкровопролитный буй за вшытку мадярську кампанію на пудступі ид Хустови. Дані мадярськых архівув, наведені И.&nbsp;Гранчаком у „*Очерках истории Закарпатья*“, свідчат, ож из 4&nbsp;тысяч чоловік, котрі участвовали в бою з бока Карпатської Украйины&nbsp;— січовикув, демобілізованых из чеської армії місных бывателюв, штудентув хустської ґімназії тай севлюського педаґоґічного інститута и другых доброволцюв&nbsp;— 230 были убиті у бою, многі ранені тай&nbsp;450&nbsp;трафили до мадярського полона; из мадярського боку умерли 160&nbsp;вояк тай&nbsp;дас&nbsp;400 были ранені. 

У днешнюй украйинськуй історіоґрафії буй на Красному поли символізує украйинськый героїзм; позад нього ориґінална назывка локації, Красноє поле (т.&nbsp;є.&nbsp;„файноє поле“), стала ся трактовати ги „черленоє [уд кырве] поле“.

## Дідузнина
Коло с.&nbsp;Рокосово є меморіалный парк „*Красне поле*“. На честь героюв бою названый Закарпатськый обласный ліцей-інтернат из посиленов воєнно-фізичнов пудготовков. У с.&nbsp;Рокосово улицю Вакарова переназвали на Героюв Красного поля.

## Референції
Вамошуйфалу

**Вамошуйфалу** (, ) — село в Мадярьску, де жытелї суть переважно потомками Русинів. На януар 2024. року мало 689 обывателїв.

## Історія села
Назва села Вамошуйфалу першый раз ся споминать в XIV. сторочу (1398) як місто взятя мыта.

В року 1567 село было спомянуте меджі осадами, котры были зніщены Турками.

## Обывательство
На януар 2024. року в Вамошуйфалї были записаны 689 обывателїв.

**Податкы списованя людности в роцї 2022**

## Атракції
* Грекокатолицькый храм
* Римокатолицькый храм
* Реформатьскый храм
* Камяный міст з XVIII. стороча

## Одказы
* Vámosújfalu Weboldala 

## Референції

Катеґорія:Населены пункты Мадярьска
Катеґорія:Русиньскы села в Мадярьску
Шіма

**Шіма** (мад. *Sima*) *—* село в Мадярьску. На януар 2024. року мало 32 обывателїв.

## Історія села
Шіма і єй околиця были заселены вже од найдавнїйшых часів, о чім свідчать остаткы неолітичного поселїня, котры найшли ся недалеко села в 19. столїтю. Назва села в писемных документах спомянута роком 1605 в листинї князя Ардяла Іштвана Бочкая (Bocskai István) зо дня 12. децембра, котров даруе тутешны землї своим воякам за їх службу.

## Обывательство
На януар 2022. року в Шімі были записаны 43 обывателїв.

**Податкы списованя людности в роцї 2022**

## Атракції

* Реформатськый храм

## Одказы
* Вебсайт села 

## Референції

Катеґорія:Населены пункты Мадярьска
Катеґорія:Русиньскы села в Мадярьску
Оха

**Оха́** (, нів. *Выргыт*) — варош у Охинському вароському округови, Охинського района, Сахалінської области, Росії. 

## Історія
У 1880 році у районови типирішнёго вароша было удкрыто родовище ропы, у зъязи из чим взник шатрово-зимляный табор, пак перечиненый на варощик Охе, потому&nbsp;— Оха. За 1920—1925 рокы варош быв пуд японськыв окупаціёв. Перва промышленна ропа добыта у 1923 році. У 1927 році туй быв сотвореный трест «Сахалиннефть». Статус варошу мать из 1938 року.

## Обывательство
У варошови на 2019 рӯк живе 20391 чилядник. Из 1995 по 2016 рокы варош лишила трить людий, причинов тому став землетряс у п. Нефтегорськ у 100 км удсю̄ть. Векшына уїхавшых переселила ся на материк.

## Економіка
Варош є великым центром ропної тай газової промышленности Сахаліна. Майвеликоє промышленноє пудприємство&nbsp;— ВО *«Сахалинморнефтнгаз»*. Иппен фунґувуть: ТЕЦ; заводы желізобетонных уробӯв, стіновыз матеріалӯв, механічный, деревообробный; пудприємства пищового промысла. У варошови фунґує Сахалінськыйинаучно-изслідовательный и проектный институт «СахалинНГПИморнефть».

## Ґалерея

## Удкликованя

Катеґорія:Міста Росії
Иштван Бочкай

**Иштван Бочкай** (; *1. януар 1557, Коложвар&nbsp;—  Кошицѣ)&nbsp;— князь Ардяла (1605–1606).

Бочкаѣ належали до середнього немешства. Отець Дьердь Бочкай (Bocskai György de Kismárja), мати Кристина Шуйок (Sulyok Krisztina de Leckcse). В молодости быв чуром при вѣденьском дворѣ. Вернувши ся до Ардялу (1576), од року 1592 капитан вародского замку и една з вызнамных особ противотурецкого табора.

Його уйчаник, Жигмонд Батори, князь Ардяла (1581–1602) подля рады уйка Иштвана року 1595 завязав союз из императором Рудолфом Габсбургом, котрый на тот час уже быв в станѣ войны з Османсков империов. 

Авшак австрийска помоч на дѣлѣ обернула ся тым, же император Рудолф пробовав забрати од Мадярох их конституцию, од землепанства маеткы, а од протестантох религийны слободы, в краю зачали контрреформацию, австрийскы генералы розвязали терор. Наростала недовольность в широкых верстях сполочности. Иштван Бочкай уже пошкодовав, же свого часу порадив вступити до союзу з Габсбургами, и теперь быв готовый глядати помоч и од противной стороны, але император Рудолф, дознавши ся о його планах, послав против нього велике войско, в котром были и 5000 гайдукох, з котрых плановали зробити ядро мадярского кральовского войска.  тоты гайдукы "не хотячи быти катами свого народу" перейшли на сторону Бочкая и розбили чиселно векше австрийске войско. Иштван Бочкай року 1605 быв выбраный мадярскым соймом за князя Ардялу.

Гайдуцке войско зачало просувати ся горѣ током Тисы, выганяючи австрийскы гарнизоны з едного замка за другым. Але император Рудолф не хотѣв ани чути за даякы уступкы "бунтовникам". Обы захранити австрийскы провинции Мадярщины, принц Матяш, тайно од свого брата-императора Рудолфа, зачав ся догваряти з Бочкайом, и наконець быв подписаный Вѣденьскый мир  гарантовавшый вшиткы конституцийны и религийны права и привилегии Мадярох як в Ардялѣ, так и в имперской Мадярщинѣ. Бочкай быв вызнаный австрийскым двором князьом Ардяла, ай официално было вызнане право Ардяла надале выбирати своих независимых князьох. Замок Токай и жупы Берег, Сатмар и Угоча были одступлены Бочкаям з правом наверненя Австрии в припадѣ його бездѣтности.

Приблизно 10 тысяч гайдукох Бочкай поселив на своих землях. Они не платили данѣ, не служили панщину, лем военску службу. Але через ранну смерть князя не было завершене ани поселеня гайдукох, ани вступлѣня в силу Вѣденьского миру. Император надале одмѣтовав жаданя  "бунтовникох". Тогды гайдуцке войско продовжило бой, а император наконець вздав ся престолу. На його мѣсто выбрали Матяша&nbsp;ІІ. (1608–1619), а на соймѣ в року 1608 Вѣденьскый мир ратификовали.

## Жерела
* **Encyclopaedia Britannica**, Volume 4. Bocskay, Stephen by Robert Nisbet Bain https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclopædia_Britannica/Bocskay,_Stephen
* **Magyar életrajzi lexikon** https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC00523/01887.htm Ред.&nbsp;Kenyeres,&nbsp;Ágnes — Budapest: Akadémiai Kiadó, 1967.
* **Ласло Маккаї** та інші. Коротка історія Угорщини. Ніредьгаза, 1997. Упорядник українського видання Іштван Удварі.  

## Референции
Ґелледетськый університет

**Ґелледе́тськый університе́т**, неформално курто **Ґелледе́т** (, ) ото приватный федерално признаный університет у Вошінґтоні про школованя людий из нарушенями слуху. Ун быв закладеный у 1864.&nbsp;рокови ги ошкола про глухых и незрячых дітий. Ґелледет быв первым закладом продвинутого школованя глухых и слабочувучых у світі тай лишат ся єдинов высокошколськов інституційов, де вшыткі проґрамы и услугы сут конкретно розроблені про глухых и слабочувучых штудентув. Університет бере на ошколованя чувучых штудентув. Ґелледетськый університет названый на честь Томаса Гопкінса Ґелледета, котрый быв вызначнов особов у історії ошколованя про людий из нарушенями слуху.

Університет є офіційно білінґвалный; ун хоснує америцькый язык жестув () и писаный анґліцькый. Обы керовництво університета ся розуміло у потребах штудентув, персонал головно тоже ся чинит людьми з нарушенями слуху.

## Референції
Береґшурань

**Береґшурань** (мад. *Beregsurány*) *—* село в Мадярьску. На януар 2024. року мало 614 обывателїв. Пограничный переход до Украины (до села Астей).

## Обывательство
На януар 2024. року в Береґшураню были записаны 614 обывателїв.

**Податкы списованя людности в роцї 2022**

## Атракції

* Реформатськый храм

## Одказы

* Beregsurány Község Önkormányzata

## Референції

Катеґорія:Населены пункты Мадярьска
Пневмослон

**Пневмослон** () є російска андерґрандова ска-панкова ґрупа, котру в роцї 2017 в Санкт-Петербурзї заложив Олеґ Степанов і Роман Батарєйкін. Ґрупа є боковым проєктом ґрупы Нейромонах Феофан.

## Зложіня
* Олеґ Степанов () — вокал
* Ася Зелёная () — вокал
* Бабушка () — ґітара
* Вадім Пєтін () — басова ґітара
* Даніїл Свєтлов () — бубны
* Ілья Блаґовещенскій () — трубка
* Николай Лоґінов () — тромбон

Почас выступлїнь вшыткы члены ґрупы носять маскы і хоснують ґрім, котрый закрывають їх взгляд.

## Особитости
Піснї обсягують множество вулґарных высловів і суть призначены про публіку од 18 років. Подля Степанова мають піснї ґрупы псіхотерапевтічный ефект і концерты помагать позбавити ся од неґатівных емоцій.

## Історія
Од року 2014 зачав Олеґ Степанов складати піснї, котры негодны до концепції “Нейромонаха Феофана”. Вымыслив сі псевдонім Лорд Пневмослон і зачав такы піснї посылати по радіях в Санкт-Петербурґу.

В роцї 2017 Лорд ся познакомив з Романом Батарєйкіном, котрый сі взяв псевдонім “Боріс Буткеєв” (). Быв фанатіком творчости Степанова і присвятив ся орґанізаціёв концертів. Батерєйкін предложыв Лордови Пневмослонови вытворити сполочный проєкт.

29. октобра 2017 вышов дебутный міні-албум “Уже 5 минут как весело”.

24. апріля 2018 выдав “Пневмослон” першый повноцїнный албум “Контрэволюция. Часть 1”, котрый обсяговав 13 композіцій.

В роцї 2018 Батерєйкін лишыв ґрупу, а на ёго місто пришла співачка Ася Зелёная.

В роцї 2019 ґрупа стала участником фестівалу “Нашествие”.

Проєкт мав выступати на Доброфестї в роках 2020 і 2021, але фестивал перенесли із-за пандемії. В дослїдку ґрупа выступила на Доброфестї в роцї 2022 і подля выслїдків фестівалу перемогла в двох номінаціях: “Открытие Года» і “Лучшее выступление на Красной сцене”.

Пневмослон є штириразовый лавреат премії “Чартова Дюжина” Нашого радія. В роках 2020 і 2021 — в номінації “Side-проект”, в 2022 — “Група”, в 2023 — в номінації “Альбом Года”.

Пісня “Думаю на шаг вперед” з албуму “Запутай след” обсадила 7. місто в конечнім гітпарадї Чартовой Дюжины за рік 2021.

В роцї 2023 вышли албумы “Полегче” і “Потяжелее”.

В роцї 2024 вышов албум «Шесть» і были зорґанізованы концерты «Небо» і «Земля». В тім самім роцї ґрупа вытворила дївоцькый музичный проєкт “Работники Культуры” під веджінём фронтмена з призвіском Худрук.

## Діскоґрафія
### Албумы
* 2018 — “Контрэволюция. Часть 1”
* 2019 — “Контрэволюция. Часть 2”
* 2019 — “Зуб известного человека”
* 2021 — “Запутай след”
* 2022 — “В душе не ебу”
* 2023 — “Полегче”
* 2023 — “Потяжелее”
* 2024 — “Шесть”

### Сінґлы і міні албумы
* 2017 — “Уже пять минут как весело"
* 2018 — “Питер, шизи на вираже”
* 2018 — “Разящая рука”
* 2021 — “Добрая девочка”
* 2021 — “Блядь”
* 2021 — “Думаю на шаг вперед”
* 2021 — “Выборы в дурке”
* 2021 — “Одинокие люди”
* 2023 — “Бетономешалка” (з участю Серґея Любавіна)
* 2023 — “Бабушка”
* 2023 — “Предварительные ласки”

## Референції

## Одказы
*   — офіціална сторінка ґрупы Пневмослон
Скандербег

Георг Кастриоти (Kastrioti) (*~1405 — †17. януар 1468), вожда ослободителного боя албанского народа против османскых завойовникох, националный герой Албании. Походив из княжого роду Кастриоти. Дѣтваком быв одданый вкупѣ зо старшыма братами в заложникы турецкому султану Мураду&nbsp;II., по часѣ служив в його войску. За талант воеводы заслужив титулу бея и на честь Александра Македонского имя Искендер, одты його турецке имя Skënderbeu (Искендер-бей). Але тайно ладив ся ку бою против султана, мав контакты з його противниками. В битвѣ мадярскых войск под проводом Яноша Гуняди зо султанскыма при Нишу (3. новембер 1443) Скандербег зо своима 300 албанскыма конниками лишив турецкый табор и перейшов на сторону противника. Опираючи ся на Албанцьох, поддержавшых його вызву ку ослободителному антиосманскому восстаню, и антиосманскых союзникох зачав бой, замѣреный на выгнаня Туркох из албанскых земель. Через недовгый час заяв свой родинный замок Крую и быв выголошеный головов княжества Кастриоти. Выгнав турецкы гарнизоны из цѣлого ряда замкох. Зъединив албанскых феодалох, перетворив народну домобрану на регуларне войско, складене переважно из селян. Под веденьом Скандербега албанскый народ понад 24 рокы отбивав пробы османскых завойовикох восстановити свою владу. Скандербег властнив нехотьякый талант державника, знав побороти великы внутро- и вонкашнополитичны тяжкоты, выкликаны сепаратизмом албанскых феодалох, корыстливов политиков Венеции и папского престола.

## Жерела
* Skanderbeg //Encyclopaedia Britannicа (онлайн) https://www.britannica.com/biography/Skanderbeg]
* Skanderbeg //Ottův slovník naučný. Том 23, сс. 252-253. https://www.digitalniknihovna.cz/nkp/view/uuid:da4a7080-eb9a-11e4-a511-5ef3fc9ae867?page=uuid:9b4ad750-13c0-11e5-a599-5ef3fc9bb22f
* Календарь Z. ДНИ РОЖДЕНИЯ 6 МАЯ. Скандербег. https://www.calendarz.com/ru/on-this-day/may/6/skanderbeg
* Кастриот, Георг //Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона https://ru.wikisource.org/wiki/ЭСБЕ/Кастриот,_Георг
* ПОВЕСТЬ О СКАНДЕРБЕГЕ. СРЕДНЕВЕКОВЫЕ ИСТОРИЧЕСКИЕ ИСТОЧНИКИ ВОСТОКА И ЗАПАДА https://www.vostlit.info/Texts/rus5/Skanderbeg/framepred.htm
* Скандербег //Советская историческая энциклопедия https://gufo.me/dict/history_encyclopedia/СКАНДЕРБЕГ

## Референции

Катеґорія:Середновік
Мадярьска Комуністична Партія

**Мадярьска Комуністична Партія** (мад. *Magyar Kommunista Párt*, **МКП**) была комуністична партія в Мадярьску, котра існувала в міжвійновім періоді і коротко і по Другій світовій війні. Партія рад была основана 24-го новембра 1918 року під назвов **Партія Комуністів в Мадярьску** (мад. *Kommunisták Magyarországi Pártja*, **КМП**).

У 1919 році, під веджіньом Бейла Кун, партія пришла до влады і основала короткотрвалу Мадярьску Совєтьску Републіку (март – авґуст 1919). Тота републіка была повалена румуньскыв армійов, а лідеры партії (в тім чіслї і Кун) мусили еміґровати – найперше до Відня, потім до Москвы.

В часі між войнами партія діяла у еміґрації і утратила барз членів. В часі Другої світової війны змінила назву на **Партія Миру** (мад. *Békepárt*), але уж в 1944 році ся вернула к комуністичній ідеолоґії і прийняла назад стару назву.

Після війны партія пришла назад до влады. Під веджіньом Матьяша Ракоші, компартія зліквідувала другы політичны партії і в 1948 році злучыла ся з соціал-демократами, з котрыма створила **Мадярьска Партія Трудящых** (мад. *Magyar Dolgozók Pártja*), котра стала єдинов владнов партійов в країні.

Партія была членом Комінтерну, а пізніше і Комінформу.

## Екстерны одказы

* A Magyar Kommunista Párt megalakulása

Катеґорія:Комунистичны партии
Катеґорія:Політіка Мадярщины
Фідес – Мадярьскый Громадяньскый Союз

**Фідес – Мадярьскый Громадяньскый Союз** (мад. *Fidesz – Magyar Polgári Szövetség*) є націонал-консервативна політична партія в Мадярьскій, котру веде Віктор Орбан.

У 2010 році Фідес здобыв конституційну більшість, приняв нову мадярьску конституцію і централізував владу. Партія є євроскептична, противить ся міґрації і використовує правопопулістичну риторику.

Політолоґы охарактеризували владу Фідесу як нелібералну або автократичну, а сам Віктор Орбан описав модель уряду як «християньска неліберална демокрація».

У 2022 році Європейский парламент, на основі ослабліня демократичных стандартів, охарактеризував Мадярьщину під владов Фідесу як виборчу автократію.

## Референции

Катеґорія:Політіка Мадярщины
Чобанка

**Чоба́нка** (мад. *Csobánka*; нїм. *Tschowanka*; словен. *Čobanka*; серб. *Чобанка*) *—* село в Мадярьску. На януар 2024. року мало 3580 обывателїв.

## Обывательство
**Податкы списованя людности в роцї 2022**

## Атракції

* Римокатолицькый храм
* Православна храм

## Ґалерія

Файл:Csobánka a magasból.jpg
Файл:CsobankaFotoThalerTamas2.jpg
Файл:CsobankaFotoThalerTamas1.jpg
Файл:Görögkeleti (szerb) templom (6950. számú műemlék) 4.jpg
Файл:Oszoly20211107.jpg


## Одказы

* Csobánka Község Önkormányzata

## Референції

Катеґорія:Населены пункты Мадярьска
Цун

**Цу́н** (мад. *Cún*) *—* село в Мадярьску. На януар 2024. року мало 190 обывателїв.

## Обывательство
**Податкы списованя людности в роцї 2022**

## Атракції

* Реформатьскый храм

## Ґалерія

Файл:Cún, református templom a Fő utcbában.jpg
Файл:Cún északi vége.jpg
Файл:Cún, Fő utca déli része.jpg
Файл:Cún, Fő utca keleti vége.jpg
Файл:Cún, üdvözlet.jpg
Файл:Cún, templom, Fő utca.jpg
Файл:Tobb szaz eves tolgy cun.jpg


## Одказы

* Cún Községi Önkormányzat

## Референції

Катеґорія:Населены пункты Мадярьска
Дравастара

**Дравастара** (мад. *Drávasztára*; хорв. *Starin*) *—* село в Мадярьску. На януар 2024. року мало 365 обывателїв.

## Обывательство
**Податкы списованя людности в роцї 2022**

## Атракції

* Римокатолицькый храм

## Ґалерія

Файл:Drávasztára, kis híd.jpg
Файл:Drávasztára, római katolikus templom.jpg
Файл:Drávasztára, katolikus templom.jpg
Файл:Drávasztára, Dráva-kikötő 2023 01.jpg
Файл:Drávasztára, biciklisek a faluban.jpg


## Референції

Катеґорія:Населены пункты Мадярьска
Гизелла Ципола

**Гизелла Ципола** ( Cipola Gizella; *27. септембра 1944, Гать, Береговскый район)&nbsp;— вызнамна оперна спѣвачка XX.&nbsp;ст. Властничка лирико-драматичного сопрана (spinto soprano) диапазоном понад три октавы, народна артистка Украины (1976), народна артистка СССР (1988), лавреатка Державной премии Грузии им.&nbsp;Захария Палиашвили (1973), лавреатка Всесоюзного конкурсу камерных выконавательох (1967). лавреатка Межинародного конкурсу им.&nbsp;М.&nbsp;И.&nbsp;Глинкы (1968), носителька официалных титул *Лѣпша Баттерфлай свѣту*, *Золотое кимоно*, бронзова, стрѣберна и золота призерка конкурсу *Мадам Баттерфлай* (Токио, 1976).

Зачаточну фахову выуку достала в Ужгородѣ, де закончила музичне училище (нынѣ имени Д.&nbsp;Задора) по класу А.&nbsp;Задора (1961–1963). В роках 1963–1969 выштудовала Харьковскый инштитут умѣнь имени И.&nbsp;Котляревского по класу вокала у проф. Т.&nbsp;Веске. Была солистков Киевского театру оперы и балету им.&nbsp;Т.&nbsp;Шевченка (1969–1994), професорков вокала Народной музичной академии им.&nbsp;П.&nbsp;Чайковского (1984–1986).

Але спѣвачка мала проблемы з недовѣров влады: гадали, же хоче одыйти за границю слѣдом за своим дѣдом, што емигровав до Америкы. З театром на гастроли выпущали, але за индивидуальным контрактом не могла одыйти, хоть вельо разы славны свѣтовы оперны театры хотѣли были мати таку спѣвачку у себе. Тоты тай иншы проблемы привели еѣ до рѣшѣня лишити професийну карьеру в року 1994, хоть мала тогды лем 49 рокы.   

Неодовго за тым лишила Киев и вернула ся до свого родного села. Занимать ся бизнесом и садовництвом.

## Творба
**Головнѣйшы оперны партии Гизеллы Циполы:**
* Татьяна — «Евгений Онегин» П. И. Чайковского;
* Лиза — «Пиковая дама» П. И. Чайковского;
* Марфа — «Царска невѣста» Н. А. Римского-Корсакова;
* Ксения — «Борис Годунов» М. П. Мусоргского;
* Емма — «Хованщина» М. П. Мусоргского;
* Чио-Чио-сан — «Мадам Баттерфлай» Дж. Пуччини;
* Тоска — «Тоска» Дж. Пуччини;
* Мими — «Богема» Дж. Пуччини;
* Сантуцца — «Селска честь» П. Масканьи;
* Недда — «Паяцы» Р. Леонкавалло;
* Аида — «Аида» Дж. Верди;
* Дездемона — «Отелло» Дж. Верди;
* Леонора — «Трубадур» Дж. Верди;
* Елизавета — «Дон Карлос» Дж. Верди;
* Амалия — «Бал-маскарад» Дж. Верди;
* Маргарита — «Фауст» Ш. Гуно;
* Манон Леско — «Манон» Ж. Maссне;
* Евридика — «Орфей и Евридика» К. Глюка;
* Маженка — «Продана невѣста» Б. Сметаны;
* Катерина — «Катерина Измайлова» Д. Д. Шостаковича;
* Етери — «Абессалом и Етери» З. П. Палиашвили;
* Оксана — «Запорожець за Дунайом» С. С. Гулака-Артемовского;
* Марьяна — «Арсенал» Г. И. Майбороды;
* Марильця — «Тарас Бульба» Н. В. Лысенко;
* Наталя — «Тихий Дон» И. Дзержинского.

## Жерела
* **Я. А. Ілницька**: Ципола Гізела Альбертівна // С.&nbsp;355 
* 

## Референции
Calibri Gang

**Calibri Gang** (**Калі́брі Ґенґ**) є русиньска музична ґрупа, котра репрезентує жанер фолкреп. Ґрупа взникла во выходнім Словеньску, в селї Радвань над Лабірцём, і споює елементы традічного русиньского фолклору з модернов реповов музиков. Главным языком выступлїня є русиньскый.

## Зложіня ґрупы
Ґрупа має трёх членів:
* Іван Гудак (; Hektor),
* Крістіан Гнат (; Trap Boy Donatelliss),
* Ерік Ґашпар (; Tchallabeatz).

## Історія
Ґрупа взникла в роцї 2020 як покус о модернізації реґіоналного музичного дїдовизны посередництвом популарных молодежных форматів. Назва „Calibri Gang“ є словнов гров, котра споює одказ на писмо Calibri (котре ся хоснує як штандартне писмо в проґрамі Microsoft Word) а термін „gang“ в змыслї музичной формації або сполочности. Єдночасно натякнути на „тяжкый калібер“ їх музикы, значіть обсягують важность і оріґіналность штілу.

## Штіл
Музика „Calibri Gang“ ся вызначує комбінаціёв реповых бітів, електронікы і фолклорных мотівів, котры часто обсягують традічны русиньскы інштрументы, гармонії і мелодії. Тексты піснї часто обсягують темы містной ідентіты, сельского жывота, особитой скусености і самоіронії.

## Чінность
В роцї 2021 ґрупа выдала свій дебутовый албум з назвов „Beefeater, Vol.&nbsp;1“. Обсягує складбы, котры суть переважно в русиньскім языку, меджі котрыма ся стали популарныма: Maľare, Husočky, Rusínska krov, Pravda (з участю Don Čičo).

Ґрупа кооперує з далшыма представителями русиньской і словеньской сцены, переважно зо співаком Штефаном Штецом () і ґрупов Kandráčovci. Участници швыдко здобыли популарность і актівно пропаґують свою творчость посередництвом соціалных мереж на TikTok, Instagram і на стрімовых платформах, беруть участь в музичных фестівалів і приправлюють концертны проґрамы за участи фолклорных ансамблїв.

## Діскоґрафія
### Албумы
* *Beefeater, Vol. 1* (2021)
* *Žyvani* (2024)
* *Folkrap* (2024)
* *Folkrap 2* (2025)

### Мініалбумы
* *Rusínska krov* (2023)

### Сінґлы
* *STFUP* (2022)
* *V noci* (2022)
* *Havana* (2022)
* *Ghetto* (2022)
* *NITRO* (2022)
* *Šuhaj* (2024)
* *Pravda* (з участю Don Čičo, 2025)
* *DARMO* (2025)

## Референції

## Вонкашнї одказы
*  Calibri Gang на Spotify
*  Calibri Gang на Apple Music
*  Офіціалный канал на YouTube
*  Офіціална сторінка на Instagram
* Chartmetric — штатістікы Calibri Gang
* MuSiCKrAzE — профіл Calibri Gang

Катеґорія:Словеньскы музичны ґрупы
Катеґорія:Русиньска култура
Катеґорія:Реповы ґрупы