open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Марш украйиньскых націоналістӯв

**Ма́рш укра́йиньскых націоналі́стӯв**&nbsp;— пісня, сотворена на слова Олеся Бабія. Музыку приписувуть Омелянови Нижанковському, хоть без указаня того у ориґіналови звіданя є спорным. У 1932 затверджена Проводом Украйиньскых Націоналістӯв, управным органом ОУН, ге гімн орґанізації.

"Зродились ми великої години" — гімн ОУН (Орґанізація Украйиньскых Націоналістӯв). И иппен вӯн став идеолоґіческым стержнём ОУН у «бортоьбі Українського народу проти комуністів та нацистів» из 1932 року, кой у УССР зачав ся Голодомор тай повниым ходом ишла колективізація.

За три рокы до 1932 року, у Ґаличині , украйиньскый поет Олесь Бабій пише у тюрьмі стих. Иппен сись текст скоро Провод Украйиьскых Націоналістӯв признав майліпшым, а поета назвав "майизнамым".

Олесь Йосипович Бабій, псевдонім "Хмелик" – доктор філозофії, професор, воин УСС и УПА, політзаключеный, автор поверх дисятка поетичных книжок и штуд у американьскому універзитетови. Умер у єднині у 1975 році и быв похороненый на тиметовови у Чікаґо.

*

## Текст

: Зродились ми великої години,
: З пожеж війни і з полум'я вогнів,
: Плекав нас біль по втраті України,
: Кормив нас гнів і злість на ворогів.
:
: І ми йдемо у бою життєвому,
: Тверді, міцні, незламні, мов граніт,
: Бо плач не дав свободи ще нікому,
: А хто борець – той здобуває світ.
:
: Не хочемо ні слави, ні заплати.
: Заплата нам – це радість в боротьбі,
: Солодше нам у бою умирати,
: Як жити в путах, мов німі раби.
:
: Доволі нам руїни і незгоди,
: Не сміє брат на брата йти у бій.
: Під синьо-жовтим прапором свободи
: З'єднаєм весь великий нарід свій.
:
: Велику правду для усіх єдину
: Наш гордий клич народові несе:
: Вітчизні ти будь вірний до загину!
: Нам Україна вище понад все!
:
: Веде нас в бій борців упавших слава.
: Для нас закон найвищий – то наказ:
: Соборна Українськая держава
: Вільна й міцна від Сяну по Кавказ.

## Вплыв

## Иппен позерайте

* Велика Украйина
* Молитва Украйиньского Націоналіста

## Удкликованя

* Гімн Українських Націоналістів. б/д // *ЦДАВО України*, ф. 3833, оп. 1, спр. 37, арк. 39
* Про Олеся Бабія - автора Гімну Українських націоналістів // ВІДЕО

* Зродились ми великої години&nbsp;— Марш Нової Армії  // *Олег Скрипка, Тарас Компаніченко, Сергій Василюк, Тарас Чубай та інші,* 2017
* Зродились ми великої години  // *Тінь Сонця*, 2016
* Англійською мовою: We were born at the crucial hour  // *Володимир Дейнеко*, 2022
Катеґорія:ОУН
Катеґорія:ОУНР
Катеґорія:Пісні
Доробратово

**Доробра́тово** авадь **Драгобра́т** (мад. Drágabártfalva) (укр. Доробратово) (рум. Dorobratovo) — село у Мукачовськӯм районови (бывшый Иршавскый район), Закарпатьской области, Украйины.

## Назва
Первый раз ся споминать у документох 1378 року, ге ***Dragabratfalva***. За часӯв Ракуськой Рішы стрічаєме нараз три назвы: ***Dragobratdorf, Dragobartfalva*** и ***Dorobratova***. В Чехословацький період хоснувуть ся назвы ***Dorobratovo*** (1925) и ***Drahobratovo*** (1930). Пуд час управліня мадяр ***Drágabártfalva***. А при Украйині и СССР: ***Доробратово***.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1378 році.

У 1393—1414&nbsp;роках ґаздов Мукачовської домінії и Доробратова у її составови быв князь Федор Корятович.

У 1703—1711&nbsp;роках дивять доробратовчан служили у армії князя Ференца ІІ Ракоці и брали участь у ёго восстаниёви против Ґабсбурґӯв. Поименный список сих вояк приводить Тывдар Легоцькый у свою̄в роботі «Bereg vármegye monographiája»:Gerevics Hritz, Kiss András hajdúk, Dénes Gergely palotás, Szabó Sándor, Mármarosi György, Kiss János, Szües György, Hegeds Lrincz és Dénes Vaszil, hajdúk.У 1729 році село Доробратово въедно из усьыв Мукачовсько-Чинадёвськыв домініё перийшло у ґаздӯвство рода Шынборн (Schönborn).

## Обывательство
У селі на 2023 рӯк живе 1709 людий, из них:

## Присілкы

Історично склалися назвы присілкӯв села:

• Вышняны

* Нижняни
* Поганы
* Малашковиця
* Поконечник
* Дурыбатковиця
* Мозговиця
* Босня
* Уличинка
* Циганська

## Туристичны міста

* храм ст. Миколая Чудотворця (1946) спроектованый изнамым архітектором Еміліаном Еґреші. Иконы из иконостаса, бочного алтаря, и иппен алтарьну часть порисовав изнамый малярь Йосип Бокшай
* скала из андезиту на горі Горотань (408&nbsp;м.), из вирьха мож увідіти файный пейзаж долины уд озера Горбок до Форношського озера, видко окрес вароша Мукачово, замок Паланок и гора Галіш тай гора Ловачка.
* У пудножжя горы Гат є пещера&nbsp;— катакомбна цирьков, из жрідлом воды и камляным алтарём, айбо у 1970-ых роках пещерный храм часточно обвалив ся.
* радонові жрідла, які издавна изнамі свойыми цілителными властивостями.
* много соляных жрідел высокої концентрації (ропа)
* безкурґанный могыльник и обстанкы поселень куштановицької культури ранньої залізної доби (VI—IV&nbsp;ст. до Р. Х.) та перших століть нашої ери.
* 11 мраморных табличок, де викарбувані имена згыблых воинӯв-доробратовчан в часз Первої тай Другої світової во̄йны.

## Удкликованя

Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Рыбы Підкарпатьской Руси

**Рыбы Підкарпатьской Руси** суть рыбы, якы были зазначены на теріторії Підкарпатьской Руси.

## ''Cyclostomi''

### ''Petromyzonidae''

* *[[Вуж|Lampetra Bergi]]*

## ''Acipenseriformes''

### ''Acipenseridae''

* *[[Кечеге|Acipenser ruthenus]]*

## ''Teleostei''

### [[Кострышовы]] (''Percidae'')

* *[[Кострыш|Perca fluviatilis]]*
* *[[Шуллю|Lucioperca lucioperca]]*
* *[[Савош|Acerina cernua]]*
* *[[Савош зеленый|Acerina schraeiser]]*
* *[[Чôп|Aspro zingel]]*
* *[[Гвôзд|Aspro streber]]*

### ''Cottidate''

* *[[Бабець|Cottus gobio]]*
* *[[Бабець пестроногый|Cottus poecilopus]]*

### ''Gadidae''

* *[[Мнюх|Lota Lota]]*

### ''Siliridae''

* *[[Гарч|Silurus glanis]]*

### [[Щуковы]] (''Esocidae'')

* *[[Щука|Esox lucius]]*

### ''Umbridae''

* *[[Пецек|Umbra umbra]]*

### ''Cobitidae''

* *[[Слыж|Nemachilus barbatulus]]*
* *[[Сыкавка|Cobitis taenia]]*
* *[[Сыкавка горьска|Cobitis taenia]]*
* *[[Пискôрь|Misgurnus fossilis]]*

### ''Cyprinidae''

* *[[Потька|Rutilus rutilus]]*
* *[[Ялыч|Leuciscus leuciscus]]*
* *[[Клынь|Leuciscus cephalus]]*
* *[[Язь|Leuciscus idus]]*
* *[[Андруга|Leuciscus Agassizi]]*
* *[[Терлянка|Phoxinus phoxinus]]*
* *[[Червленоочіця|Scardninius erythrophatalmus]]*
* *[[Балинд|Aspius Aspius]]*
* *[[Линь|Tinca tinca]]*
* *[[Пôдуства|Chondrostoma nasus]]*
* *[[Ковблык|Gobio gobio carpathicus]]*
* *[[Ковблык (Gobio uranoscopus carpathicus)|Gobio uranoscopus carpathicus]]*
* *[[Ковблык (Gobio Friči)|Gobio Friči]]*
* *[[Мерена|Barbus barbus]]*
* *[[Меренчук|Barbus Petenyi]]*
* *[[Ловганя|Alburnus alburnus]]*
* *[[Плотыця|Alburnus bipunctatus]]*
* *[[Лещ|Abramis brama]]*
* *[[Девер|Abramis sapa]]*
* *[[Фечка|Vimba vimba]]*
* *[[Косогол|Pelecus cultratus]]*
* *[[Карась (Rhodeus sericeus)|Rhodeus sericeus]]*
* *[[Карась|Carassius carassius]]*
* *[[Потька (Cyprinus carpio)|Cyprinus carpio]]*

### ''Salmonidae''

* *[[Пструг|Truita fario]]*
* *[[Пструг дуговый|Trutta irridea]]*
* *[[Головатиця|Hucho hucho]]*
* *[[Пирь|Thymallus thymallus]]*

## Література

* *Вадим Владыков*. Рыбы Подкарпатской Руси — Ужгород, 1926. — 148 с.

Катеґорія:Рыбы Підкарпатьской Руси
Копач

**Копа́ч** — обычно довгый, прямый кусок дерева, май часто без рӯсок и без листя. Иппен копачом мож раховати довгый прямый предмет из любого матеріала, валовшного сохраняти форму. Позад доступности є єдным из май древньых предметӯв быта чоловіка и приматӯв. Хосновали ся ге орудия труда, так и оружиє, и иппен при многых играх, у котрых исполнять функції шпортивного инвентаря авадь самі бавкы (у 2008 році копач быв включеный у число експонатӯв Націоналного зала славы бавок у ЗША). У усовершенствованому виді многі предметы дойшли и до нашых дню̄в.

## Сфера хоснованя

### Быт

* Палочкы для іды
* Посох
* Рычаг
* Бота
* Частокол
* палиця ковбасы
* Селфі-тычка

### Оружиє

* Бо (посох)
* Булава
* Біґарь
* Піка
* Дубина
* Кӯл
* Фалака

### Шпорт

* Біта
* Кий
* Клюшка
* Лыжні палиці
* Турник

### Култура

* Чарӯвна паличка
* *Копач исполнять у* дикых народӯв ту роль у обрядах, яку у народӯв културных игрть жезл и во многых припадках є прототипом посліднёго. Уполномочение посрідством передачи копача (авадь жезла) стрічаеть ся у многых народӯв. У старинных німицькых законах и юридическых обычаях копач мав дакӯлько символическых значень, май часто усёго служила признаком власти и уполномочіня.

## Иппен позерайте

* Палочка-выручалочка
* Біґарь
* Паличка

## Удкликованя

* Grimm. *Dentsche Rechtsaltet.* — 1828 г., C. 133—137;
* *Zeitschrift für Ethnologie*, 1882—1884.
Катеґорія:Етноґрафія
Катеґорія:Копачі
Катеґорія:Зброя
Копачі

**Копачі́** (рус. Копачи) (укр. Копачі) (поль. Kopaczi) (біл. Капачы) (пол. Копачи) — бывшоє село у Иванковському районови, Киёвськой области, Украйины. Удселено у 1986 році.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1685 році.

Бурно розвивало ся у 1980-ых, сперед аваріёв у селі было 1114 людий.

Пӯсля аварії на станції 26 квітня 1986 село было силно знехареноє, ліквідовато путём повного знищіня и спеціално засыпаноє землёв. Лежить у 10-кілометровӯв зоні удчуджіня ЧАЕС. У сись час територія незаселена (при експедиції самоселӯв не уявили). Село стало любимым містом разных быдел.

Жытелю̄в Копачӯв переселили до села Лехнӯвка Броварського района.

Територія села згоріла пуд час хащовых пожарӯв у Чорнобыльскӯв зоні у апрілёви 2020.

## Ґалерея

### Дітьскый садик

Файл:2013-05-24_Tschernobyl_-_Kopatschi_-_5728.jpg
Файл:2013-05-24_Tschernobyl_-_Kopatschi_-_5726.jpg
Файл:Chernobyl_Exclusion_Zone.jpg
Файл:Černobyl,_40.jpg
Файл:Kopachi_3_Wikiexpedition_2013.JPG
Файл:2013-05-24_Tschernobyl_-_Kopatschi_-_5740.jpg
Файл:2013-05-24_Tschernobyl_-_Kopatschi_-_5757.jpg
Файл:Chornobyl_2013VictoriyaSantmatovaDSCN1447.JPG
Файл:Kopachi_015.JPG
Файл:Вікіекспедиція_в_Чорнобиль_33.JPG
Файл:Chernobyl_zone_-_kindergarten2.jpg
Файл:Chornobyl_2013VictoriyaSantmatovaDSCN1445.JPG
Файл:Kopachi_021.JPG
Файл:Kopachi_020.JPG
Файл:Остатки_хозяйственных_построек_за_зданием_детского_сада_в_селе_Копачи_Чернобыльского_района.JPG
Файл:2013-05-24_Tschernobyl_-_Kopatschi_-_5753.jpg
Файл:2013-05-24_Tschernobyl_-_Kopatschi_-_5759.jpg
Файл:2013-05-24_Tschernobyl_-_Kopatschi_-_5761.jpg
Файл:Kopachi_13.jpg
Файл:Тропинка,_ведущая_к_зданию_детского_сада_в_селе_Копачи_Чернобыльского_района.JPG


### Памнятник

Файл:CHERNOBYL_MEMORIAL_UKRAINE_SEP_2013_(10005114266).jpg
Файл:Kopachi_-_monument_01.jpg
Файл:Kopachi_-_monument_02.jpg
Файл:Kopachi_03.jpg
Файл:Kopachi_07.jpg


### Общі фото

Файл:Chornobyl_wikiexpedition_51.JPG
Файл:Kopachi_16.jpg
Файл:Kopachi_8.JPG
Файл:Radiation_Chornobyl_Exclusion_Zone.JPG
Файл:Kopachi_29.JPG
Файл:Kopachi_7.JPG
Файл:Kopachi_01.jpg
Файл:Vroeger_was_hier_het_dorp_Kopachi.jpg


## Иппен позерайте

* Хащові пожары у Чорнобыльскӯв зоні 2020

## Удкликованя

* Офіційне рішення про зняття села з обліку
* http://chernobylpeople.ucoz.ua/publ/chernobylskij_rajon/naselennye_punkty/kuda_pereekhali_zhiteli_ehvakuirovannykh_naselennykh_punktov/18-1-0-112 [Архівовано 26 червня 2012 у WebCite]
* Исчезнувшие Храмы [Архівовано 30 грудня 2012 у Wayback Machine.]
* 
* Копачі на мапах в 19 столітті
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Киёвськой области
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Бывшы населены пункты
Катеґорія:Заникли 1986
Катеґорія:Основаны 1685
Катеґорія:Населены пункты ЧЗУ
Русиньскы діалекты

**Руси́ньскы діалéкты** (**руснáцькы діалéкты**) — теріторіалны варіанты русиньского языка, розшырены в карпатьскых реґіонах на выходнім Словеньску, на западнїй Українї (в Закарпатьскій, Чернівецькій, Львівскій і Івано-Франківскій области) прилеглых областях Мадярьска і Румуньска. Як ай меджі переселенцями жыючі компактно в северній Сербії і выходній Хорватії і прилеглых в розлічных реґіонах Польска і Україны. Выдїляють два головных діалектных реґіонів — выходославяньску підкарпаторусиньску, котра приналежна до єдиного діалектного контінуіта з югозападным діалектом україньского языка, і паноньско-русиньскый (южнорусиньскый), котры сі споють особливости западославяньскых і выходославяньскых і одчасти ай южнославяньскых языковых підґруп.

Скоро, і часто ай в сучасности, в славістіцї, і передовшыткым в українській языкознательной традіції, підкарпаторусиньскы діалекты розглядали (або ся істо стали поважовати) за ґрупу карпатьскых діалектів южнозападных україньскых говорів меджі нима ай лемківскы, середнёкарпатьскы і бойковскы говоры, а южнорусиньскы говоры поважовали (або поважають) як переходны україньскы бачваньскы (бачваньско-сремскы) говоры з великым выходославяньскым впливом.

Южнорусиньска діалектна область є достаточно єднородна, роздїл меджі говорами окремых сел Паноньскых (Войводиньскых) Русинів по цїлім незначны. Карпаторусиньска діалектна область обсягує дакілько ґруп і підґруп говорів, роздїл меджі котрыма ся проявляють на вшыткых языковых уровнях — в фонетіцї, обсягуючій прозодії, в морфолоґії, сінтаксісї і лексіцї. Чім близше ку западным граніцям карпаторусиньской діалектной области, тым векше ся в говорах розшырены западославяньскы языковы знакы, і наопак, чім близше ку выходным граніцям, тым векше українськых языковых знаків ся в говорах стрїчає. Днесь проходить ку поступной зміны внутрішнїх діалектных граніць історічно взникнутого карпаторусиньского ареалу під впливом граніць сучасных штатів (урядных языків штатів, в котрых жыють Русины).

Русиньскый є плуріцентрічный язык. В каждім з штатів, в котрых жыють Русины, ся вытворили або ся вытваряють списовны нормы на основі містьскых говорів — паноньско-русиньскый (або тыж южнорусиньскый; в Сербії і Хорватії — вытворена на основі говора села Руськый Керестур), пряшівско-русиньскый (на Словеньску — вытвореный на основі выходоземпліньскых і западоземпліньскых діалектів), пряшівско-русиньскый (на Словеньску — вытворена на основі западоземпліньскых
і выходоземпліньскых діалектів), лемківскый (в Польску — вытворена на основі переважно западных северолемківскых говорів) , підкарпатьскый (в Українї — утвореный в розлічных варіантах, як правило з оглядом на особитости трёх головных підкарпатьскых діалектных ґруп, ужаньского, боржавского і мараморошского) і «мадярьско-русиньскый» (у Мадярщінї — утвореный на основі різнородных підкарпатьскых говорів Україны з оглядом на елементы містьского комловшского говору).

## Референції
**Коментарії**

**Жрїдла**

## Література
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Одказы
* 

*
Петро Вілговськый

**Петро (Пі́тер) Вілговськый** (; 13. юлія 1902, Пассейк, Ню Джырзі, США&nbsp;– 4. януара 1978, Норволк, Коннектікут) быв америцькый композитор, хоровый дириґент, аранжовалник тай педаґоґ русинського походжіня.

## Жывотопис
Родив ся 13. юлія 1902 у Пассейкови, Ню Джырзі, у файті Йосипа Вілговського (родом из села Вышньый Верліх) тай Юлії (Олены) Гнат (родом из села Удол).

У дітвацтві быв членом хорового колектива Руського кафедралного собора у Ню Йоркови. Став сопрано-солістом тай выступав на концертах тай службах собора, у тум числі у Білому домі перед Президентом США Вудровом Вілсоном.

Петро Вілговськый ищи ся учив гусляти на гусльох тай фортепіанови. Продовжовав своє музичноє школованя у Ню Йорку тай дустав ступінь бакалара умінь у музичнуй ошколі, котра ся теперь знає ги Джулярдська школа. Робив учительом музикы у Ню Ултрехтськуй середнюй ошколі у Бруклінови, там зачав збирати студентув у хоры, котрыма управляв 25&nbsp;рокув. Його хор из 1500&nbsp;студентув из читавым успіхом выступив у Медісон Сквер Ґарденови у 1936.&nbsp;році діля Націоналної асоціації учителюв музикы. Його студентські хоры кажджый рук выступали у Карнеґі Голі та Лінколн Центрі. Ун учив хоровых дириґентув тай музичных педаґоґув у Джулярдськуй ошколі. У колаборації из дириґентом Артуро Тосканіні, наладив хор из 600&nbsp;співакув на сповненя „Гімна до народув“ пуд управліньом Тосканінія на концертови у Медісон Сквер Ґарденови у рокови&nbsp;1944.

Даякый час робив аранжовалником симфонічного оркестра радіа NBC.

Умер Вілговськый уд рака 4.&nbsp;януара 1978 у Норволкови, штат Коннектікут, у болници, у вікови 75&nbsp;рокув. Запрятаный у родинному склепови на православному теметові Сятых Петра и Павла у Гіллзборови, штат Ню Джырзі.

## Творьба
У 1936.&nbsp;рокови написав дакулко варіантув анґліцького текста на композицію украйинського композитора Миколы Леонтовича „Щедрик“, послідньый из котрый став знамый як *Carol of the Bells*.

Його аранжованя „Бойового гімна Республікы“, вчиненоє у 1944, часто убиравут воєнні оркестры Споєных Штатув. Исповненя Хором мормонської скынії дустало у 1959.&nbsp;рокови „Ґреммі“ за майліпшу выставу из оркестром авадь хором.

## Референції

## Удкликованя

* Peter J. Wilhousky 
* PETER J. WILHOUSKY (1902—1978) 
* Carol of the Bells 
* Історія однієї щедрівки
Катеґорія:Умерли 1978
Катеґорія:Уродили ся 1902
Маріан Токар

**Маріа́н То́кар** (28.&nbsp;апріля 1973, Ужгород) є історик, політолоґ, соціолоґ. Кандидат історичных наук (2004), доктор наук из державного управліня (2021). Член Націоналної спулкы журналістув Украйины; директор НДІ політичної реґіоналістикы при Ужгородському націоналному університеті; професор кафедры соціолоґії тай соціалної роботы факултета общественных наук УжНУ. Член Русинського културолоґічного клуба, частый дописовач тай член редакційної колеґії журнала „Отцюзнина“, головный редактор журнала „Карпатознавство“.

## Жывотопис
Маріан Токар ся родив 28.&nbsp;апріля 1973.&nbsp;року в Ужгороді. Кунчив Ужгородськый націоналный університет на спеціалностьох „історія“ (1996) тай „політолоґія“ (2009).

У 2004.&nbsp;рокови дустав ступінь кандидата історичных наук у спеціалности „Історія Украйины“ из дисертаційов на тему *„Становлення і розвиток політичних партій Закарпаття в 1919–1939 роках“*. У 2007.&nbsp;рокови став доцентом; из 2009.&nbsp;року доктор філозофії з історії.

У 2021.&nbsp;році дустав ступінь доктора наук из державного управліня на спеціалности „Механізмы державного управліня“ из дисертаційов: *„Державна політика сприяння розвитку громадських організацій в Україні“*.

У 1997–2000.&nbsp;роках робив учительом, а пак уд 2002.&nbsp;року робит в УжНУ. У 2007–2009 быв заступником декана факултета общественных наук из ошколовално-выховної роботы, уд 2013.&nbsp;року&nbsp;— директор Научно-изглядователного інститута політичної реґіоналістикы. У 2015–2016 быв завідовачом кафедры політолоґії тай державного управліня, а пак у 2024 став ся професором кафедры соціолоґії тай соціалної роботы.

## Творьба
Научні інтересы Маріана Токаря чинят: соціолоґія громадянського общества; соціолоґія управліня; соціолоґія організацій; соціална взаємодія тай комунікація; реґіоналістика (крайознавство).

Токар&nbsp;— автор поетичної зберькы *„Чорно-білі дні..: поетичний триптих“* (Ужгород, 2023), активный учасник Русинського културолоґічного клуба, частый дописовач тай член редакційної колеґії русинськоязычного културно-белетричного журнала „Отцюзнина“, головный редактор украйинськоязычного етноґрафічного журнала „Карпатознавство“.

### Основні роботы

* *Нариси історії національно-визвольної боротьби закарпатських українців. Уж., 2002;*
* *Становлення і розвиток політичних партій Закарпаття в 1919–1939 роках. Уж., 2004;*
* *Політичні партії Закарпаття в умовах багатопартійності (1919–1939). Уж., 2006;*
* *Августин Волошин. Життя і помисли президента Карпатської України. 2-е вид. Уж., 2009 (співавт.);*
* *Закарпаття 1919–2009 років: історія, політика, культура. Уж., 2010 (співавт.);*
* *Електоральні процеси України в регіональному вимірі: Буковина і Закарпаття. Уж., 2014 (співавт.);*
* *Закарпаття: нариси боротьби за українську державність (з історії неурядових громадських організацій). Уж., 2018;*
* *Громадські організації України в системі розвитку публічно-управлінських відносин. Л., 2020;*
* *Державна політика сприяння розвитку громадських організацій в Україні. Уж., 2021.*

## Жерела

* 

## Референції
Актюбіньска область

**Актюбі́ньска о́бласть**&nbsp;(рус. Актюбинская область) (карак. Aqtóbe wálayatı) (узб. Oqtoʻba viloyati) (тат. Актүбә өлкәсе) (укр. Актюбінська область) (каз. Ақтөбе облысы) — область на западови Казахстана. Адміністративный центр — Актобе.

## Історія
Область сотворена у 1932 році. Адміністративный центр раз ся называв — Актюбіньск.

## Майвеликі [[Населеный пункт|населены пункты]]
Населены пункты из числом обывательства поверх 10000 особ:

• Актобе

• Кандышагаш

• Хромтау

• Шалкар

• Алга

## Обывательство
Обывательство — &nbsp;2021; 757768 у 2009, 682558 у 1999, 735380 у 1989).

Обывательство Актюбіньской области&nbsp;— поліетнічноє.

Націоналный состав обывательства станом на 2016 рӯк:

* казахы&nbsp;— 681871 особа (81,68&nbsp;%)
* русы&nbsp;— 100934 особы (12,09&nbsp;%)
* украйинці&nbsp;— 22906 особ
* татары&nbsp;— 9394 особы
* німці&nbsp;— 5703 особы
* корейці&nbsp;— 1466 особ
* молдаване&nbsp;— 1427 особ
* чеченці&nbsp;— 1304 особы
* узбекы&nbsp;— 1301 особа
* білорусы&nbsp;— 1218 особ
* азербайджанці&nbsp;— 1188 особ
* башкиры&nbsp;— 787 особ
* болгары&nbsp;— 704 особы
* армяне&nbsp;— 520 особ
* чуваши&nbsp;— 253 особы
* марійці&nbsp;— 251 особа
* мордва&nbsp;— 195 особ
* инні&nbsp;— 3386 осіб

## Удкликованя

* Офіціалный сайт акімата Актюбіньской областіи   , , 
* Погода у Актюбіньскӯв области. Казахстан
* Казахстан. Актюбіньска область  
Катеґорія:Основаны 1932
Катеґорія:Актюбіньска область
Катеґорія:Казахстан
Катеґорія:Области Казахстана
Катеґорія:Области
Джозефіна Джексон

**Ю́лія Сеню́к**, булше знама по сценічному псевдонімови **Джозефі́на Дже́ксон** (; 24 авґуст 1995, Золочів, Львівська область)&nbsp;— українська порноактриса.

## Біоґрафія
Родила ся 1 фебруара 1995 року у Золочеві, де ся учила до 9 класу, живучи із дідом. Родичі юв жили у Львові. Пусля 9 класу ся переселила у Львув тай поступила у комерційну академію на факултет межинародных удносин.

### Карєра
У порноіндустрію прийшла по зйомках у стильови «ню», кой ї посиловали ся зняти у порнофілмови. Перші зйомкы ся удбыли у 2018 році, кой мала 23 рокы на кастинґови Пєра Вудмана.

### Соціальні проєкты
В фебруарови 2024 року зачала пуддержовати раненых воякув Вооруженых сил Украйины при реабілітації у воді.

## Удкликованя

Катеґорія:Уродили ся 1995
Катеґорія:Уродили ся 1. фебруара
Кызылордыньска область

**Кызылорды́ньска о́бласть** (каз. Қызылорда облысы) (рус. Кызылординская область) (тат. Кызылурда өлкәсе) — область на югови Казахстана. Адміністративный центр — Кызылорда.

## Історія
Область основана 15 януара 1938 року.

## Адміністративноє діленя

## Майвеликі [[Населеный пункт|населены пункты]]
Населены пункты из числом обывательства поверх 10000 особ:

## Обывательство
Обывательство&nbsp;— 814931 особа (2021; 678794 у 2009; 624991 у 1999, 576387 у 1989).

Націоналный состав (станом на 2016 рӯк):

* казахы&nbsp;— 734254 особы (95,97&nbsp;%)
* русы&nbsp;— 15166 особ
* корейці&nbsp;— 7773 особы
* туркы&nbsp;— 1642 особы
* татары&nbsp;— 1632 особы
* узбекы&nbsp;— 1496 особ
* чеченці&nbsp;— 793 особы
* украйинці&nbsp;— 318 особ
* азербайджанці&nbsp;— 253 особы
* кыргызы&nbsp;— 223 особы
* башкиры&nbsp;— 174 особы
* уйгуры&nbsp;— 164 особы
* німці&nbsp;— 161 особа
* грекы&nbsp;— 133 особы
* молдаване&nbsp;— 103 особы
* марійці&nbsp;— 96 особ
* білорусы&nbsp;— 91 особа
* инні&nbsp;— 586 осою

## Удкликованя

* Офіційний сайт акимату Кизилординської області
* Кизилординська область, дані 1999 року
* Карта Кизилординської області 
* Кизилординський форум на «ORDANET»
* Відродженний Арал-2006 
* Великі перспективи Приаралля
* Погода у Кизилординській області. Казахстан 
Катеґорія:Области Казахстана
Катеґорія:Области
Катеґорія:Кызылордыньска область
Катеґорія:Казахстан
Катеґорія:Основаны 1938
Меджінародный фонетічный алфавіт

**Межинаро́дный фонети́чный алфаві́т (МФА)** є алфавітна система фонетичної транскрипції. Ун быв розробленый Межинароднов фонетичнов асоціаційов у другуй половині 19.&nbsp;стороча як письмовый стандарт удображеня звукув бесіды. МФА хоснувут лексикоґрафы, штуденты тай учителі чужых языкув, лінґвішты, лоґопеды, співакы, акторы, творці штучных языкув тай товмачі.

МФА розробленый про передачу фонетичных, фонематичных, лексичных тай часточно прозодичных елементув: фонув, фонем, інтонації, надголоса, розділеня на склады и т.&nbsp;д. Розшырені комплеты символув ся пораз хоснувут на позначеня другых рис бесіды, такых як шепелявліня вадь звукы, продуковані розщепленым пуднебіньом.

Транскрипція ся реалізовує через буквы тай діакритику. Слеші (/) ся хоснувут на фонемну, май абстрактну транскрипцію, а квадратні дужкы []&nbsp;— на май точну передачу ипен звукув.

Час уд часу МФА ся модифікує: символы ся додавут, забиравут гет авадь мінявут подля рішень Межинародної фонетичної асоціації. Майактуална редакція МФА ся публікує на вебсайтови асоціації.

## Історія
У 1886.&nbsp;рокови ґрупа французькых тай британськых учителюв языка пуд лідерством Поля Едуарда Пассі, сформовала будучну Межинародну фонетичну асоціацію (, сесю назывку она дустала у 1897). Ідею алфавіта Пассі подав данськый лінґвішта Отто Єсперсен. Пассі вєдно из другыма членами, головно Деніелом Джонсом, реалізовали тоту ідею. Зачатковый Межинародный фонетичный алфавіт быв закладеный на ромічному алфавітови, фонетичнуй ортоґрафії Генрія Світа. Прототип ромічного алфавіта, Палеотиповый алфавіт Александра Джона Еліса, хосновав разні знакы залежно на транскрибованый язык&nbsp;— сесе ся указало непрактично; у 1888.&nbsp;рокови быв уведеный єден комплет символув, універзалный про всі языкы. Так ся заклала база на будучні ревізії МФА.

По доста частых ревізійох тай розшыреньох межи 1890.&nbsp;тай 1940.&nbsp;роками, МФА быв удносно незмінный онь до Кільської конвенції у 1989, бігом котрої читаво ся перечинив. Май мала ревізія ся стала у 1993.&nbsp;році из вернутьом символув про гласні середнього шора середнього пуднятя тай забратьом букв на означіня глухых імплозивных согласных.

Розшыреня МФА про патолоґії бесіды () были вытворені у 1990.&nbsp;році тай офіціално взяті на хоснованя Межинароднов асоціаційов клінічної фонетикы тай лінґвістикы у 1994. У 2015.&nbsp;рокови йсі розшыреня были читаво перероблені.

## Принцип
Общый принцип МФА такый, ож єдна буква удповідат єдному розличному звуку (сеґменту бесіды). Ото значит, ож:

*МФА не сохтує хосновати комбінації букв про передачу єдного звука; вадь передавати єднов буквов нараз дакулко звукув, як у русинськуй ортоґрафії буква ⟨щ⟩ передає комбінацію звукув /шч/.
*У МФА не є букв, котрі ся читавут залежно на контекст ци позицію, наприклад ги у ортоґрафії анґліцького языка ⟨c⟩ годен передавати звукы /k/, /s/, /t͡ʃ/.
*МФА не сохтує мати разні буквы на два разні звукы, кідь ниєден знаный язык не чинит розлукы межи нима&nbsp;— сесе ся знає ги „селективность“.
Алфавіт учиненый про транскрипцію звукув (фонув), а не фонем, айбо хоснує ся ай на фонемну транскрипцію.

## Жерела

* 

## Референції
Великый Ходак

**Вели́кый Хода́к** (рум. Velîkîi Hodak) (укр. Великий Ходак) (пол. Wełykyj Chodak) — село у Верховиньскому районови, Ивано-Франкӯвськой области, Украйины.

## Ґеоґрафія
У селі бере зачаток потӯк Ходак.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1796 році.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 181 чилядник, из них подля языка:

Украйиньскый — 100%

## Интересні факты

* У селі Великый Ходак, літом 2014 року знимало ся кіно режисера Ивана Кравчишина, пуд назвов Полёт золотої мушкы за мотивами оповіданя Богдана Волошина.

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладі статі Великий Ходак на Украйиньскӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Ивано-Франковской области
Катеґорія:Гуцульскы села на Украйині
Катеґорія:Села подля краины
Мангыстауська область

**Мангыста́уська о́бласть** (рус. Мангистауская область) (кара. Mańǵıstaw wálayatı) (каз. Маңғыстау облысы) (узб. Mangʻistau viloyati) — область на западови Казахстана. Адміністративный центр — Актау.

## Історія
Область сотворена 20 марца 1973 року.

## Ґеоґрафія
Область є на выходному берегови Каспійського моря, на великӯв части полуострова Манґыстау, межить: на северови из Атырауськыв и северо-выходови из Актюбіньскыі областями, на югови&nbsp;— из Туркменістаном и на выходови&nbsp;— из Узбекистаном.

Клімат різко-континенталный, украй посушлившй. Серидня температура у януарови −7&nbsp;°C, у юлови +27&nbsp;°C (у окремі дны максимална температура превышать +40&nbsp;°C). Опадӯв усёго выпадає близко 100—150&nbsp;мм на рӯк.

## Майвеликі населены пункты
Населены пункты из числом обывательства поверх 10000 особ:

## Обывательство
&nbsp;Обывательство — 735008 особ (2021; 485392 у 2009, 314669 у 1999, 322677 у 1989).

Націоналный состав (станом на 2016 рӯк):

* казахы&nbsp;— 565694 особы (90,26&nbsp;%)
* русы&nbsp;— 38248 особ (6,1%)
* азербайджанці&nbsp;— 5715 особ
* каракалпакы&nbsp;— 2242 особы
* узбекы&nbsp;— 2146 особ
* лезґіны&nbsp;— 1955 особ
* украйинці&nbsp;— 1954 особы
* татары&nbsp;— 1707 особ
* армяне&nbsp;— 1072 особы
* корейці&nbsp;— 848 особ
* чеченці&nbsp;— 664 особы
* кыргызы&nbsp;— 640 особ
* грузины&nbsp;— 397 особ
* німці&nbsp;— 296 особ
* удіны&nbsp;— 235 особ
* білорусы&nbsp;— 214 особ
* осетины&nbsp;— 201 особа
* инні&nbsp;— 2546 особ

## Удкликованя

* Офіційний сайт акімату Мангистауської області [Архівовано 30 серпня 2019 у Wayback Machine.]  , , 
* Погода у Мангистауській області. Казахстан [Архівовано 7 січня 2022 у Wayback Machine.]
* Казахстан. Мангистауська область [Архівовано 5 грудня 2012 у Wayback Machine.] 
* Карта Мангистауської області (південна частина колишньої Гур'євської області) [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] на сайті Rubricon.com.
* Природа Мангишлака на Aqtau.chachin.ru. (англ.), 
Катеґорія:Области
Катеґорія:Области Казахстана
Катеґорія:Административны части Казахстана
Катеґорія:Основаны 1073
Катеґорія:Манґыстау
Жамбыльска область

**Жамбы́льска о́бласть** (каз. Жамбыл облысы) (узб. Jambul viloyati) (тат. Җамбыл өлкәсе) (рус. Жамбылская область) (кыр. Жамбыл облусу) — область на югови Казахстана. Адміністративный центр — Тараз.

## Історія
Область сотворена 14 окто̄вбра 1939 року.

2 септембра 2019 року у состав области была уключена територія площадёв 10,92 км² из состава Алматыньской области.

## Адміністративноє діленя
Область поділена на 10 районӯв тай 1 вароську адміністрацію:

## Майвеликі [[Населеный пункт|населены пункты]]
Населены пункты из числом обывательства поверх 10000 особ:

## Обывательство
Обывательство&nbsp;— 1199259 особ (2021; 1022129 у 2009, 989062 у 1999, 1038997 у 1989).

### Націоналный состав
Обывательство Жамбыльской области&nbsp;— поліетнічноє. Станом на 1 януара 2010 року значну часть обывательства области становили казахы&nbsp;— 69,2&nbsp;%, инні&nbsp;— 30,8&nbsp;%:

* казахы&nbsp;— 722627 особ (69,23&nbsp;%)
* русы&nbsp;— 141829 особ (13,59&nbsp;%)
* дунганы&nbsp;— 42404 особы (4,06&nbsp;%)
* туркы&nbsp;— 29354 особы (2,81&nbsp;%)
* узбекы&nbsp;— 24986 особ (2,39&nbsp;%)
* курды&nbsp;— 13220 особ (1,27&nbsp;%)
* корейці&nbsp;— 12452 особы (1,19&nbsp;%)
* азербайджанці&nbsp;— 12185 особ (1,17&nbsp;%)
* татары&nbsp;— 10651 особа (1,02&nbsp;%)
* кыргызы&nbsp;— 7752 особы (0,74&nbsp;%)
* німці&nbsp;— 6695 особ (0,64&nbsp;%)
* украйинці&nbsp;— 3888 особ (0,37&nbsp;%)
* уйгуры&nbsp;— 2783 особы (0,27&nbsp;%)
* чеченці&nbsp;— 2548 особ (0,24&nbsp;%)
* грекы&nbsp;— 1637 особ (0,16&nbsp;%)
* білорусы&nbsp;— 870 особ (0,08&nbsp;%)
* инні&nbsp;— 7962 особы (0,76&nbsp;%)

## Удкликованя

* Офіційний сайт акимату Жамбилської області [Архівовано 7 вересня 2008 у Wayback Machine.]  , 
* Агентство Республіки Казахстан по статистиці. Населення [Архівовано 18 вересня 2012 у Wayback Machine.]  , , 
* Карта області на Рубриконі [Архівовано 24 травня 2009 у Wayback Machine.]
* Погода у Жамбилській області. Казахстан [Архівовано 18 грудня 2012 у Wayback Machine.]
* Казахстан. Жамбилська область [Архівовано 14 вересня 2012 у Wayback Machine.] 
Катеґорія:Области
Катеґорія:Области Казахстана
Катеґорія:Административны части Казахстана
Катеґорія:Основаны 1939
Катеґорія:Тараз
Катеґорія:Казахстан
Катеґорія:СССР
Удділеня

**Удді́леня** *(у термінолоґії [[НАТО]] — squad; сквад)* — маймалоє воєнноє боёвоє формованя, командує — Штатный командир. Ге правило удділеня є часть взвода. Мать обычно 4-15 людий.

## Орґанізація

### NATO
У штандартови NATO символом, што позначать удділеня, служить єдна цятка (●) розміщена над образчиком.

### СССР
Удділеня было майнизшым тактичным пудрозділеням у сухопутных вӯйськах. Командир удділеня — старшый сержант. Наприклад, удділеня на БМП ци БТР у Вооруженых Силах СССР у 1980-ых роках. складало ся из 8 особ:

* командир удділеня, вӯн же командир боёвої машины (АК, ГП-25)
* механік-шовфер (АКСУ)
* наводчик-оператор (АК)
* пулемётчик (РПК)
* ґранатомётчик (РПГ-7, АКСУ)
* стрілок-помочник ґранатомётчика (АК)
* старшый стрілок (РПГ-18, АК)
* стрілок (АК)

На рубежови 1990-ых рокӯв замісто стрілка было уведено стрілка-снайпера (СВД).

Переміщало ся удділеня на БТР-80 (БТР-70, БТР-60) авадь БМП-2 (БМП-1).

## Удкликованя

* Иерархия воинских формирований 
* Лелека В.&nbsp;М.&nbsp;Захист Вітчизни. Курс навчання юнаків. 11 клас: Розробки уроків / В.&nbsp;М.&nbsp;Лелека, Е.&nbsp;В.&nbsp;Винограденко.— X.: Вид-во «Ранок», 2011.— с.71

* Действия стрелкового отделения в бою (боевые примеры) 

*
Катеґорія:Озброены силы
Катеґорія:Военскы едноткы
Катеґорія:Военска терминология
Катеґорія:Удділеня
Катеґорія:Воєнноє діло
Карагандыньска область

**Караганды́ньска о́бласть** (каз. Қарағанды облысы) (рус. Карагандинская область) (узб. Qaragʻandi viloyati) (тат. Караганды өлкәсе) (кыр. Караганды облусу) (укр. Карагандинська область) — область у центрови Казахстана. Адміністративный центр — Караганда.

## Історія
Область сотворена 10 марца 1932 року.

Застройка области из сотворіням промышленной инфраструктуры зачала ся у рокы сталіньской индустріалізації силами заключеных и спецпоселенцю̄в, миже якых было дуже много русӯв и украйинцю̄в&nbsp;— до днись ся сохранила велика руська и украйиньска община. Далшыми волнами переселеня словян были кампанія «освоєня цілины и перелоговых земиль», проґрамы переселеня тай цілёвого направліня выпускникӯв вышӯв

8 юна 2022 року из западной части области была сотворена нова Улытауська область.

## Адміністративноє діленя
У состав области уходять 7 районӯв и 6 вароськых адміністрацій, прируняных до районӯв:

## Майвеликі [[Населеный пункт|населены пункты]]
Населены пункты из числом обывательства поверх 10000 особ:

## Обывательство
Обывательство Караґандыньской области&nbsp;— поліетнічноє. На 1 януара 2010 року значителну часть обывательства области становлять казахы&nbsp;— 44,7&nbsp;%, русы&nbsp;— 39,2&nbsp;%, украйинці&nbsp;— 4,6&nbsp;%, німці&nbsp;— 2,9&nbsp;%, татары&nbsp;— 2,5&nbsp;%. Инні націоналності становлять мало бӯлше 5,5&nbsp;%.

## Удкликованя

* Офіційний сайт акимату Карагандинської області [Архівовано 15 вересня 2008 у Wayback Machine.]  , , 
* Торгово-промислова палата Карагандинської області [Архівовано 24 вересня 2008 у Wayback Machine.] 
* Казахстан. Карагандинская область [Архівовано 3 грудня 2012 у Wayback Machine.] 
* Погода у Карагандинській області. Казахстан [Архівовано 18 грудня 2012 у Wayback Machine.]
Катеґорія:Области Казахстана
Катеґорія:Области
Катеґорія:Административны части Казахстана
Катеґорія:Основаны 1932
Катеґорія:Караґандыньска область
Катеґорія:Штаты і теріторії, котры заникли 1932
Катеґорія:Казахстан
Шымкент

**Шымке́нт** (каз. Шымкент) (рус. Шымкент) (укр. Шимкент) (туркмен. Çimkent) (тат. Чимкәнт) (узб. Chimkent) (кара. Shımkent) (кыр. Чымкент) — варош на югови Казахстана.

## Етимолоґія
Назва Шымкент происходить уд двох тюркськых слӯв **чим**&nbsp;— *дерн*, *трава* и **кент**&nbsp;— *варош.*

## Історія
Варош первый раз ся споминать у 1365 році.

## Адміністративноє діленя
У авґустови 2014 року у варошови быв сотвореный четвертый район&nbsp;— Каратауськый, у авґустови 2022 року&nbsp;— пятый район Тураньскый.

## Удкликованя

* Аркуш карти K-42-68. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості.

* На Вікімапії 
Катеґорія:Міста
Катеґорія:Міста подля країны
Катеґорія:Міста подля алфавіту
Катеґорія:Вароші Казахстана
Катеґорія:Шымкент
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты Казахстана
YouTube

**YouTube** *(уд [[Анґліцькый язык|анґл]]. you — ты, і «tube» — (труба, телик* (жарґ. Телевізор) є амеріканськым соціялномедійным сервісом і онлайн-платформов на дїлїня відео, што є властностёв компанії Google. YouTube быв закладеный 14. фебруара 2005 года трёма бывшыми заміснаными PayPal – Стівом Ченом, Чадом Герлі тай Джавадом Карімом. Головна концеларія є в Сан-Бруно, Каліфорнія. То є друга май часто навщивана интернет-сторунка на свiтї по Google Search.
У януарї 2024 года YouTube мав булше 2,7 мілярду місячных актівных уживатилю, што в рокаши позирали булше чим 1 мілярду годин відео каждый динь. Каждый динь на платформу ся убтерьхає ся понад 500 годин відео. Сполочно є на YouTube около 14,8 міліарду відео.

13. новембря 2006 года Google купив YouTube за 1,65 мілярду долару. Google розширив бізнес-модел YouTube, убы не заробляти лем на рекламі, айбо і на платному контентови, наприклад, кінах і ексклюзівных відеох. Так само є YouTube Premium – платна пудписка, убы мож позерати відео без рекламы. YouTube участвує у проґрамі Google AdSense, што приносит приходок і платформі, і творцям контента. У 2023 годови приходок уд рекламы на YouTube дотягнув 31,7 мілярды долару, што на 2 % булше, ги у 2022 годї. Миже четвертым кварталом 2023 і тритьым кварталом 2024 года приходок уд рекламы і пудписок перевысив 50 мілярды долару.

Потум, як Google купив YouTube, платформа розширилaся понад саму інтернет-сторунку – появилися мобілні аплікації, телевізійні верзії і інтеґрація із иншыми платформами. Відео на YouTube ся дїлят до рузных катеґорій: музичні кліпы, новины, короткометражні і повнометражні кіна, документалкы, трейлеры, потокы заживо, влоґы тай друге. Булшина контента є уд особных творцю (ютуберу), айбо і грубі медійні компанії мавут свої каналы, убы дотягти ся до булшої аудіторії.

YouTube мав грубинськый вплыв на сполоченство, популарну културу і інтернет-тренды. Ун зотворив нове поколїня селебріту і мултіміліонеру. Айбо платформа часто крітікуєся позад поширіня дезінформації, порушіня авторскых прав, проблемы із пріватностёв уживатилю, строгої цензуры, пудверганя небезпеци дітий і ниєдностайне выконаня правил платформы.

## Исторія лоґотіпа

## Удкликаня
Арґумент з недовірлости

**Арґумéнт з недовíрлости**, знамый тыж як **арґумéнт з осóбной недовíрлости**, **апелація на здоровый розум**, або **божов хыбов** — хыба в неформалній лоґіцї. Твердить, же тверджіня мусить быти неправдиве, бо сперечать особным чеканям або пересвідчіням або є тяжко представити.

Арґументы з недовірлости можуть мати подобу:

# Не можу сі представити, якбы F могло быти правдивым; значіть F має быти неправдивым.
# Не можу сі представити, якбы F могло быти неправдивым; значіть F має быти правдивым.

Арґументы з недовірлости можуть взникати через з неприміримой емоційной анґажованости, зо споїня фантазії і реальності, з недостаточного розуміння або з інштінктівной «внутрїшнёй» реакції, особливо кедь мало часу. Часто тыж їх хоснують, жебы стверджовати, же штось мусить мати надприродне походжіня. Тота форма арґументації є хыбна, кедьже неспособность представити сі, як може быти тверджіня правдивым або неправдивым, не дає жадну інформацію о тім, ці є оно правдиве або неправдиве в реальності.

## Референції

Катеґорія:Лоґічны хыбы
Запсонь

**За́псонь** (мад. Zápszony) (укр. Запсонь) (чис. Zapsoň) (рум. Zapson) *(до [[1995]] — Заставноє)* — село у Берегӯвськӯм районови, Закарпатьской области, Украйины.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1271 році.

У 1566 році село знищеноє Татарами. У 1797 році у селі заложена Реформаторьска цирьков, достройили ї у 1803 році.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 1799 людий, из них подля языка:

Мадярьскый — 1696

Украйиньскый — 94

Руськый — 8

Инні — 1

## Знамі Родаци
• Брензович Василь Иванович (1964) — украйиньскый політик, депутат Верховной Рады Украйины 8-зозыва, мадярон.

## Туристичны міста
• памнятник єдносільчанам згыблым у Другӯв світовӯв во̄йні и жертвом Советьского Терора.

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком точны на перекладі статі Запсонь на Украйиньскӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Бурятьскый язык

**Буря́тьскый язы́к** (по-**бурятьскы**. буряад хэлэн) (рус. Бурятский язык) — язык монґольской языковой ґрупы. Основны носители суть Буряты. Офіціалный язык у: Бурятії, Усть-Ордыньскӯм Бурятьскӯм округови и Аґіньскӯм Бурятьскӯм округови. 

## Класіфікація
Удносить ся ид централнӯв ґрупі монґольскых языкӯв. Нынішньый літературный штандарт основує ся на Хориньскому діалектови.

У штандартови ISO 639 класіфікує ся ге макроязык и мать языковый код bua; про реґіоналны варіанты языка уділені уддільні коды.

• bxr — бурятьскый (Росія)

• bxu — бурятьскый (Китай)

• bxm — бурятьскый (Монґолія)

## Шыреня
У Росії Бурятьскый язык шыреный у основі у Забайкальскому краёви и Републіці Бурятія.

У Монґолії шыреный у тайзі вздовж гатара из Росіёв у аймаках: Дорнод, Хентій, Сленґе и Хувсґел.

У Китаёви шыреный у Уднушню̄в Монґолії и говорять на унікалному діалектови «Барґутьскый діалект». 

Усёго число говорящых по Бурятьскы колыше ся уд 318 000 до 369 000 людий. Из них тотална векшына Буряты.

## Бурятьска Вікіпедія
На Вікіпедії екзістує языковый розділ на Бурятьскӯм языкови «Бурятьска Вікіпедія», перва правка учинена у 2010 році. На 20:56 (UTC) 19 фебруара 2025 року розділ мать 2850 статий, 11 232 сторінкы, 16 415 участникӯв, 2 адміністраторы, 17 участникӯв совершенили якісь дійства за послідні 30 дню̄в; общоє число правок сягать 73 302.

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком точны на перекладі статі Бурятский язык на Російськӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Костанайська область

**Костана́йська о́бласть** авадь **Кустана́й**, **Костана́й** (каз. Қостанай облысы) (укр. Костанайська область) (тат. Костанай өлкәсе) (рус. Костанайская область) (кыр. Костанай облусу) (біл. Кастанайская вобласць) (нім. Gebiet Qostanai) — область на северови Казахстана. Адміністративный центр — Костанай.

## Ґеоґрафія
Область є значныв міров у Западно-Сибірьскӯв рунині и у Зауральскому плато. Майвеликі рікы — Тобол, Тургай. Много озер. Домінує чорноземный ґрунт, каштонові и буроземні ґрунты. Область богата хащами

## Історія
Область сотворена 29 юла 1936 року.

## Обывательство
Обывательство Костанайськой области поліетнічноє из преобладанём Русӯв и Казахӯв. 

У области на 2010 рӯк живе 882 018 людий. По списованёви 2009 року подля обывательства было:

Русы — 42,98%

Казахы — 37,14%

Украйинці — 9,58%

Німці — 3,16%

Татары — 1,92%

Білорусы — 1,71%

Инні — 3,51%

## Школованя
У области є областный педаґоґіческый институт, 8 спецаілных заведень образованя, школы и ліцеї.

## Култура
У области є Драматичный театр, ґеолоґічный и краёзнавческый музеї.

## Медицина
У области окрем многых болниць містного типа є и заведеня оздоровителного типа реґіоналного уровня, наприклад у варощикови Боровськый є Кумысолічебный санаторій.

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком точны на перекладі статі Костанайська область на Украйиньскӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Жетысуська область

**Жетысу́ська о́бласть** (каз. Жетісу облысы) (укр. Жетисуська область) (узб. Yettisuv viloyati) (тат. Җидесу өлкәсе) (рус. Жетысуская область) (нім. Gebiet Schetissu) (уйг-кир. Жетиса вилайити) — область на выходови Казахстана. Адміністративный центр — Талдыкорган.

## Історія
Область сотворена 8 юна 2022 року.

## Обывательство
Обывательство Жетысуської области поліетнічноє, из преобладанём Казахӱв и Русӱв. У области на 2022 рӱк живе 698 987 людий, из них на 2023 рӱк:

Казахы — 76,21%

Русы — 11,91%

Уйгуры — 6,30%

Корейці — 1,37%

Татары — 0,99%

Инні — 3,22%

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладі статі Жетысуская область на Російськӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Соледар

**Соледа́р** (рус. Соледар) (укр. Соледар) (біл. Салэдар, Салядар) *(до [[1991]] Карло-Лібкнехтовськ)* — варош у Бахмутьскому районови, Донецькой области, Украйины. 

## Історія
Варош основаный у кӯнцёви XVII стороча Козаками и Русами. Товды ищи село **Брянцовка** взникло вокруг величезных заляг соли и угле, уд товды промысел туй ся розвивав. У 1879 році по найдіню туй заляг камляної соли туй основана приватна компанія по добычи соли пуд управов Н. Н. Литуновського. У 1926 село называвуть **Карло-Лібкнехтовськ**.

У юлови 1991 варош узяв си назву Соледар.

21 януара 2023 року варош узятый ВС РФ по злому обороны ВСУ.

## Обывательство
У варошови на 2001 рӯк живе 13 182 людий, из них:

Украйинці — 82,22%

Русы — 16,18%

Білорусы — 0,34%

Армяне — 0,17%

Инні — 1,09%

**Подля языка:**

Украйиньскый — 60,10%

Руськый — 39,43%

Армяньскый — 0,11%

Білоруськый — 0,09%

Циганськый — 0,05%

Румыньскый — 0,03%

Болгарьскый — 0,01%

Польскый — 0,01%

Грецькый — 0,01%

Инні (Караимськый и Молдавскый) — 0,16%

## Знамі Родаци
• Федоров Петро Микулаёвич (род. 1951) — украйиньскый астроном и изслідвователь.

• Меденцев Александр Микулаёвич (1985-2019) — солдат ВСУ, участник Русо-Украйиньской во̄йны. Згыб у бою 25 фебруара 2019 року на Луганщині у селі Новоалександровка. 

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладі статі Соледар на Украйиньскӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Літл Рок

**Лі́тл Ро́к** авадь **Ли́тл Ро́к** (анґ. Little Rock) (франц. Little Rock) (исп. Little Rock) — варош у округови Пуласкі, штат Арканзас, ЗША. Адміністративный центр штата Арканзас.

## Ґеоґрафія
Літл-Рок находить ся за координатами  (34.725432, -92.358556). За даными Бюро списованя обывательства ЗША у 2010 році варош мав площадь 313,37&nbsp;км², из якых 308,73&nbsp;км²&nbsp;— суходол та 4,64&nbsp;км²&nbsp;— водоёма.

## Обывательство
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 193 524 особи в 82 018 домогосподарствах у складі 47 799 родин. Густота населення становила 618&nbsp;особ/км². Было 91288 хыжӯв (291/км²).

Расовий склад населення:

## Історія
Варош первый раз ся споминать у 1821 році.

## Школованя
У варошови&nbsp;— філія Арканзаського універзитета, коледжі (Арканзаськый баптистьскый и коледж Філандера Сміта).

## Туристичны міста
Из изнамых памняток мусай удзначити Капітолій, што построєный у 1916 році и є уменшеныв копіёв вашинґтоньского (усёго у варошови три стройкы законодавчых зборӯв штата&nbsp;— изъятковый про ЗША припадок); Арканзаськый центр исскуств; музей наукы и природної історії; дом-музей Дуґласа Макартура. Є театр, симфонічный оркестр. Из 2004 року у варошови робить президентьска бібліотека Біла Клінтона.

## Знамі Родаци
У Літл Рокови родили ся ґенерал Дуґлас Макартур и солістка Evanescence Емі Лі.

* Ґілберт Андерсон (1880-1971) — американьскый актер, сценарист, кінорежисер и кінопродюсер, перва звізда вестернӯв.
* Бетті Франциско (1900-1950) — американьска кіноактриса.

Туй умерли:

* основатель сети магазинӯв роздробної торговлі Сем Волтон.
* Дженні Делоні&nbsp;— американьска художниця, педаґоґ и общественна діятелька.

## Иппен позерайте

* Долина Шеналь

## Удкликованя

* Офіційний сайт
* Географічні дані про Літл-Рок // OpenStreetMap
* Little Rock, Arkansas [Архівовано 29 вересня 2017 у Wayback Machine.] at *[[Encyclopedia of Arkansas History & Culture]]*
Катеґорія:Міста
Катеґорія:Міста США
Катеґорія:Міста подля країны
Катеґорія:Міста подля алфавіту
Катеґорія:Літл Рок
Катеґорія:Основаны 1821
Катеґорія:Вароші Арканзаса
Катеґорія:Арканзас
Катеґорія:Населены пункты округа Пуласкі (Арканзас)
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты США
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Споєны Штаты Америцькы