Євменій Сабов

**Євме́ній Са́бов** (, *1. октобра 1859, Вербяж – 1. новембра або 3. новембра 1934, Севлюш, теперь Виноградово)&nbsp;— русиньскый културный дїятель русиньской орьєнтації, ґрекокатолицькый священик, педаґоґ.

## Біоґрафія
;Родина:Походив з русиньской родины, знамой своїма патріотічныма традіціями: ёго стрыко быв знамый педаґоґ Кіріл Сабов, хрестный отець – історік Іван Дулішковіч.
;Штудії:Штудовав на ґімназіях в Ужгородї, Мукачеві, Пряшові і Левочі. Пак закінчів Ужгородьску  ґрекокатолицьку багословску семінарію (1877&nbsp;– 1881). За священика высвяченый року 1885.
;Служба:Спочатку недовгій час служыв в Арданові, дале в роках 1887-98 быв менованый професором «руського» (русиньского) языка і літературы на Ужгородьскій ґімназії. 
:В року 1898 з причины підломленого здоровля переселив ся до Севлюша, де аж до своёй смерти служыв священиком грекокатолицькой парафії, а од року 1917 и архідіаконом Уґочі.

Найподробнїйше выклав біоґрафію Євменія Сабова его сочасник літературознатель Недзільскій, котрый обяснив велику ёго авториту меджи Русинами. Сабов ниґда не быв демаґоґом и радикалом, радовав ся найменшому русиньскому успіху и все розумів, же векшинова народность, Мадяре так исто усилуе ся ку свому културному розвою и мать на то право. При тому быв оптімістом, в найтяжшой добі упадка русиньской інтеліґенції без унылости и росчарованя віровав, же народностный дух, закладеный в глубинї народа, заставить інтеліґенцію вернути ся ку народностному животу.

## Народностна робота
Є. Сабов быв едным из закладателів и найактивнїйшых сполупрацівників ґазеты «Наука», дописователём «Карпаторусскаго Вѣстника» (Ужгород), америцкых выдань «Просвѣта» и «День». Дакоторы ёго статї печатали ся в ґазетѣ «Русскій Вѣстникъ» (Ужгород) и журналї «Карпатскій Свѣт» (Ужгород). Активно ся участнив в роботї *Общества Св. Василія Великого*, в организації выдавательства *Уніо*.

В року 1923 быв выбраный на чоло *Общества Александра Духновича*, а в року 1926 — ёго дожывотным предсїдателём.

Быв єден з першых, котрый декларовав самобытность Русинів од Русів ці Українцїв. По припоїню Підкарпатьской Руси к Чеськословеньску выступав проти дїйствованю україньскых еміґрантів в школах ці обществах. 1. юна 1930 быв на нёго учіненый атентат членом україньской орґанізації ОУН Ф.&nbsp;Тацинцём, в котрого резултатї быв Сабов тяжко раненый.

## Творчость

Написав популарны учебникы ґраматікы і історії Русинів. Ёго Христоматія была єдиным познанём старой русиньской літературы того часу.
* 
* 
* 
* 
* 

## Занимателны факты
* Крестным отцьом  Евмения Сабова быв познатый историк Иван Дулишкович.
* Подля историка Ивана Попа, граматику Евмения Сабова з року 1924 написав не Сабов, але учитель из Мукачова, российскый политичный емигрант Александр Григорьев.
* Евмений Сабов писав и выдавав тыж и «простонародны» книжочкы: молитовник *Ангел-хранитель* (1891), брожуру *Что за край Бразилія?* (1897, про тых, котры ладили ся емигровати).

## Жрідла
* Данилюк Д.&nbsp;Д.: Сабов Євменій Іванович // **Енциклопедія історії України** : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наук. думка, 2012. — **Т. 9** : Прил — С. .  С.&nbsp;413.
* Володимир Кубийович (ред.): **Енциклопедія українознавства** : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж ; Нью-Йорк : Молоде життя, 1973. Т.&nbsp;7, с.&nbsp;2680.
* Евгеній Недзѣльскій: **Очеркъ карпаторусской литературы** — Ужгородъ: Подкарпаторусскій Народопросвѣтительный Союзъ, 1932 — 292&nbsp;c.  
* Иван Поп: Сабов Евмений. //Поп, Иван. **Энциклопедия Подкарпатской Руси**. — Ужгород: Изд-во В.Падяка, 2001. — 431 с.   С.&nbsp;334.
* 
* Іван Поп: Сабов Євменій. // **Енциклопедія історії та культури карпатських русинів.** Укладачі Маґочій П.Р., Поп І. — Ужгород: Вид-во В.Падяка, 2010. — 856 c.+ХХХІІ с.   Сс.&nbsp;673&nbsp;– 674.
* Хланта І.&nbsp;В.: Сабов Євменій Іванович (Є. Іванов) //**Енциклопедія Закарпаття. Визначні особи ХХ століття.** Закарпатський осередок НТШ. Під наук. ред. Довганича О.Д. — Ужгород: «Гражда», 2007 — 400 c.   Сс.&nbsp;289&nbsp;– 290.

## Одказы
* 
* 

## Референції

Катеґорія:Русиньскы народны дїятелї
Катеґорія:Русиньскы лінґвісты
Катеґорія:Русиньскы педаґоґы
Катеґорія:Русинскы литературознателе