open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Бискӯв

**Би́скӯв** (рум. Biscău) (укр. Бисків) — село у Выжницькӯм районови (бывшый Путильскый район), Чернівецькой области, Украйины.

## Ґеоґрафія
Неда́леко уд села є заповідні урочища «Товарниця» и «Павлюково».

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 146 людий, из них:

Украйинці — 99,32%

Инні — 0,68%
Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Черновицкой области
Катеґорія:Чернівецька область
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Гуцульскы села на Украйині
Сімеркы

**Сі́меркы** (мад. Újszemere) (укр. Сімерки) (рум. Simerkî) (пол. Simerky) — село у Ужгородьскӯм районови (бывшый Перечиньскый район), Закарпатьской области, Украйины. 

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1552 році.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 956 людий, из них:

Украйинці — 99,79% (954)

Русы — 0,21% (2)

## Знамі Родаци

* Товт Марія Иванӯвна — депутат Верховной Рады УССР 11-го зозыва.

## Туристичны міста
• храм Знесіня Господнёго. 1820.

• Жрідло мінеральної воды «Сімерковська».

• Сімерковська лаґуна.
Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Сімеркы
Катеґорія:Основаны 1552
Катеґорія:Ужгородскый район
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Яблонкы

**Яблонкы́** (пол. *Jabłonki*, лем. *Яблінькы*) — село у ґміні Балигород, Ліського повіта, Пудкарпатьского воєводства, Польска. Село до акції «Вісла» было лемкӯвськоє.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1496 році кой му дали Волоськоє право, замінивши ним Руськоє.

### XX стороча
&nbsp; У кӯнци XIX стороча — зачаток XX стороча у селі жило 324 жытелю̄в, у тому числі 304 греко-католикӯв, 12 римокатоликӯв и 12 иудею̄в.

Из новембра 1918 по януар 1919 село входило у Команчаньску Републіку. Из януара 1919 року&nbsp;— у составови Польска.

За переписом 1921 року туй было 63 хыжі и 409 жытелю̄в: 327 греко-католикӯв (русинӯв), 77 римокатоликӯв (полякӯв и німцю̄в), 5 жидӯв. Фунґовала зачаткова школа окремо на дівок, окремо на хлопцю̄в. Учитель у 1930-ых и 1940-ых роках&nbsp;— Гацик Володимир.

У маёви 1946 року русинӯв (лемкы) из села у́селили у Тернопӯльску область, УССР. Люди котры ся обстали у селі были у́селены у Польску у рамкох акції «Вісла» у 1947 році.

## Обывательство
У селі на 2006 рӯк живе 110 людий, из них векшына Полякы.
Катеґорія:Села
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Катеґорія:Села Польска
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Основаны 1496
Катеґорія:Лемкы
Колониці (Лемковина)

**Коло́ниці** (пол. Kołonice) (укр. Колониці) — бывшоє село у ґміні Балигород, Ліського повіта, Пудкарпатьского воєводства, Польска. Село до акції «Вісла» было лемкӯвськоє.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1522 році ге Колониче.

## Обывательство

###### Вшыткі [[Русины]] ([[Лемкы]]) были у́селені из [[Село|села]] у [[1946]]-[[1947]] роках у рамкох [[Акція Вісла|Акції «Вісла»]]. Єдинственна памнятка за [[село]] є старый [[Теметов|тиметӯв]]: 3 бетонны надгробкы и крест.
Катеґорія:Села
Катеґорія:Бывшы населены пункты
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Села Польска
Катеґорія:Колониці
Катеґорія:Польско
Димедрол

**Димедро́л** (*дифенгідрамін (); МНН: 2-(diphenylmethoxy)-N, N-dimethylethanamine*; b-диметиламіноетилового ефіра бензгідролу гідрохлорид)&nbsp;— противоалерґічный дохторськый препарат, што знимать спазмы бронхӯв и кышечника, розшырює кровоносні сосуды, при лічінёви кропивниці, даякых дерматитӯв и при розладах сна ге снотворноє.

## Удкликованя
Катеґорія:Хемичны субстанции
Голубінка

**Голубі́нка** — рӯд шапковых грибӯв, шора Голубінковых. 

## Назва
Назва «Голубінка», иде уд того, што гриб мать голубоватый окрас.

## Опис
Шапка голубінкы опукло-плеската авадь угнуто-розпростерта, ярко окрашена, мнякушка крыхка, солодка авадь пекучо-ідка.

## Шыріня и місто екзістованя
Ид прикладови — у Украйині&nbsp;— близко 50 видӯв, векшына из них істи мож. Ростуть у мішаных, май рідко у шпильковых (хвойных) лісах. Майшырены: Голубінка біла (*R. delica* Fr.) и Голубінка істна (*R. vesca* L.). Голубінкы становлять не маймало єдної третины урожая всьых добрых грибӯв.

## Класифікація
Рӯд Голубінок містить поверх 750 видӯв.
Катеґорія:Грибы
Літо

**Лі́то** авадь **лїто**&nbsp;— єдна из чотырёх пӯр року миже ярёв и осінёв, из майвышшыв сириднёмуточныв температуров воздуха. Складать ся из трёх місяцю̄в: у Южнӯм полушаріёви — юн, юл и авґуст, у южнӯм — децембер, януар, фебруар. Кой у Севернӯм полушаріёви літо, у Южнӯм полушаріёви буде зима — и наоборот. Літом иде Літнёє сонцестояня, кой нӯч є майкоротка, а світловый динь майдовшым: 20-21 юна — у Севернӯм полушаріёви; 21-22 децембра — у Южнӯм полушаріёви.   

Катеґорія:Рочный цікл
Катеґорія:Лїто
Балигород (ґміна)

**Бали́город** (пол. Gmina Baligród) (укр. Гміна Балигород) — ґміна у Ліськӯм повітови, Пудкарпатьского воєводства, Польска. На юго-выходови крайны.

## Історія
Ґміна є на давньых русиньскых етнічных зимлях. Сотворена из 1.08.1934 у составови Ліського повіта Львӯвського воєводства из дотогочасных сільськых громад: Балигород, Быстре, Тисовець, Яблонкы, Кельчава, Колоничі, Лубне, Мхава, Рябе, Розтокы Долішні, Стежниця.

## Адміністративноє діленя
У ґміну входять солтиства: Балигород, Загочӯвля, Жерденка, Кельчава, Мхава, Новосілкы, Розтокы Долішні, Стежниця, Тисовець, Яблонкы и другі села: Быстре, Жерниця Вышня, Жерниця Нижня, Колониці, Лубне, Рябе.

Станом на 31 децембра 2011 у ґміні жило 3226 особ.

## Обывательство
На 31 децембра 2011 року.

## Реліґія
До у́селеня русинӯв у СССР и депортації у 1947 році у рамкох «акції Вісла» села ґміны належали до парафій Перемышльскої єпархії:

## Сусідні ґміны
Ґміна Балигород межує из такыми ґмінами: Загӯря, Команча, Лісько, Солина, Тісна.

## Удкликованя
Катеґорія:Ліськый повіт
Катеґорія:Ґміны Польска
Катеґорія:Ґміны Пудкарпатьского воєводства
Катеґорія:Польско
Катеґорія:Административны части Польщѣ
Катеґорія:Лемкы
2026

## Умерли
* 6. марец — Александр Дуличенко, лингвиста, слависта.
* 17. марец — Михаил Завадяк, дохтор, кандидат наук.

## Віщованя
• 1 януара — Кюрасао має поміняти обложеня про азартні игры у интернетови, які до сёго часу будуть становити 2% уд чистого дохода и 0% на ставкы про онлайн-казино.

• 1 януара — Кіпр зачне предсідати у Раді ЕС.

• 1 януара — Ирьско зачне предсідати у Раді ЕС.

• 4 юла — ЗША празднує 250. юбілей независности.

• Непілотованый полёт на Марс по проґрамі Аврора.

• 12 авґуста — Повноє сонячноє затемненя.

• Удкрытя Храма «Сята Фамілія» у Барселоні.
## Референції

Катеґорія:Рокы
Катеґорія:2026
Катеґорія:2020-ы
Торкы

**То́ркы** — тюркськый народ описанный у руськых літописах мавучый происхождіня из народа Огузӯв котры у IX-X сторочу кочовали у прикаспію и дельті Волгы.

## Перві контакты из торками
965 року Святослав Игорёвич рушив у похӯд на волзькых булгар и хозар. У ёго вӯйську уже йшли конні полкы степовикӯв-торкӯв. У походови Володимира Великого на волзькых булгар 985 року торкы брали участь ге союзникы. У розгромови печенігӯв, які досаждали Руси, велику роль играли торкы. До 50000 сих воїнӯв фурт были у командованю кыйӯвськых князйӯв.

По кӯнцю службы Торкы поселяли ся на Діпро и южно-руські зимлі.

## Торкы и Русь
У середині ХІ стороча майвеликі орды торкӯв пуд тиском половцю̄в перекочовали на причорноморські степы и Нижнёє Подніпровля, у́тіснивши удтӯть на запад печенігӯв.

У 1146 році племена торкӯв и печенігӯв были споєны руськыми князями у воєнный союз, изнамый за літописами ге «чорні клобукы»&nbsp;— позад высокых чорных шерстяных шапок, які напоминали руськым головний убӯр православного священника. Чорні клобукы ставуть приграничниками раннёго руського Середнёвіка, які несли службу за князёву плату. Иппен, сыны руськых князю̄в всё май часто  проходять боёвоє крещіня, главлячи полкы самых чорных клобукӯв. Ген так чорні клобукы, идучи из руськыми на половцю̄в, описувуть ся у «Слові о полку Игорёвӯм»:

*«А мои ти куряни свѣдоми къмети:*

*подъ трубами повити,*

*подъ шеломы възлелѣяны,*

*конець копїя въскръмлени,*

*пути имь вѣдоми,*

*яругы имъ знаєми,*

*луци у нихъ напряжени,*

*тули отворени,*

*сабли изъострени;*

*сами скачють, акы сѣрыи влъци въ полѣ,*

*ищучи себе чти, а князю славѣ».*

Главным врагом Руси, торкӯв и печенігӯв на довгый час стали кочові племена половцю̄в. Руські князі за помӯчов чорных клобукӯв неєдноразово удбивали их, докӯть они не пӯшли из історичної сцены

У 1240 році при облозі Киёва векшына Торкӯв умерли, тотых што ся обстали Монґолы переселили на Волгу.

## Удкликованя
Катеґорія:Народы і етніка
Катеґорія:Русь
Катеґорія:Черкаска область
Катеґорія:Середновік
Протоиєрей

**Протоиєре́й** ( «первосвященик», з πρώτος «первый» + ίερεός «священник»)&nbsp;— титул, што дає ся особі білого духовенства, не награда у православнӯв церкви. Обычно бывать настоятелём храма. Посяченя у протоиєрея одбывать ся через хіротесію.

Катеґорія:Церковны титулы
Збой (діло)

**Збо́й**&nbsp;— у криміналному праві многых держав насилницько-корысливоє злодійство против властності. У Криміналному кодексови Украйины (ч. 1 ст. 187) збой узначеный ге напад из цілёв заволадіня чужым владіням, своєный из насилством, опасным для живота ци здоровля особы, яка зазнала напада, авадь из угрозов хоснованя такого насилства.

## Удкликованя
Катеґорія:Збойници
Катеґорія:Криминалне право
Катеґорія:Криминалистика
М

**М**&nbsp;— буква русиньского и инных словяньскых алфавітӯв. Сімнадцята буква русиньского алфавіта. За формов накресленя&nbsp;— видоизмінена кирилична буква **' («мыслите»), што происходить из [[Візантьска ріша|візантійського]] уставного письма.

== Звукы ==

* [m] (**м**)&nbsp;— дзвӯнкый губно-губный носовый
* [m̥] (твердый мы)&nbsp;— глухый губно-губный носовый
* [ɱ] (твердый **мы́''')&nbsp;— дзвӯнкый губно-зубный носовый
Катеґорія:Кірілічны буквы
Катеґорія:М
Малый Раковиць

**Малы́й Ра́ковиць** авадь **Лазы́** (мад. Kisrákóc) (рум. Malîi Rakoveț) (укр. Малий Раковець) — село у Хустському районови (бывшый Иршавскый район), Закарпатьской области, Украйины.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1325 році.

## Присілкы
**Пли́тянкы** — бывшоє село у Украйині, споєно из с. Малый Раковиць.

У присілкови 126 хыж. Село из давна мало много общого из с. Имстичово и Великый Раковиць.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 3086 людий.

Состав населеня за матерськым языком:

Украйинськый — 99,68%

Російськый — 0, 23%

Молдавськый — 0,06%

## Праздникы
Каждый рӯк у селі иде праздник на Покровы, 14 окто̄вбра, у село до церкви и на праздник идуть процесії из Имстичова, Иршавы, Великого Ракӯвця, Вӯльхӯвкы, Мідяниці и Шырокого. 

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладі статі Малий Раковець на Украйиньскӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Боб (значеня)

* Боб — простый сухый многонасінный плод, характерный про ростлин шора Бобові;
* Боб — ростлина шора Бобові, яку хоснувуть у ідіня;

## Особы

* Майк Біб
Кривый (Хустськый район)

**Кривы́й** (мад. Krivi) (укр. Кривий) (рум. Krîvîi) — село у Хустському районови, Закарпатьской области, Украйины.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1865 році.

22 юла 2022 року на засіданю ІІІ сесії Хустськой вароськой рады VIII зозыва у селі *улиця Матросова* переименована на *улицю Тиху*.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 158 людий.

Состав населеня за матерськым языком:

Украйинськый — 100%

## Удкликованя
Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Кривый
Лемкӯвськоє письмо

**Ле́мкӯвськоє письмо́** (лем. Лемківске письмо, Лемківськоє письмо) — письмо из основов на кирилици, примінявуща ся для записи лемкӯвського варіанта русиньского языка.

## Алфавіт
Алфавіт лемкӯвського літературного языка включать 34 буквы:

Соотвітство букв лемкӯвського алфавіта их обозначеными ними звуками, а иппен лемкӯвські назвы букв (у скобах обозначена факултативна авадь реґіонална реалізація фонем):

Орфоґрафія лемкӯвського языка удносить ся ид морфолоґіцькому типови из елементами традиціонного типа. Независно уд разниці у позиціях фонем морфемы пишуть ся єдинаково: *выiзд* [выiзд] «уїзд» — *выiзду* [выізду] «уїзд»; *чытал* [чытаў] «читав» — *чытали* [чытали] «читали». У шорови припадкӯв хоснує ся традичный тип написания: *<u>в</u>чера* [фчера] «вчора», *<u>свя</u>то* [с’ўато] «праздник, сято».

## Істория
В 1911—1914 роках язык устного бисіжованя лемкӯвськых сіл первый раз став хосновати ся у періодичнӯв печати. На лемкӯвськых говорах начали выпускати дватыжднёвый (а потӯм и тыжднёвый) журнал «Лемко». Редакція журнала находила ся у варошови Новый Сонч. Ёго выздателі заявили, што выпуск нового журнала став отвітом на многочисленны просьбы и трібованя жытелю̄в Лемковины сотворити печатноє вызданя на рӯдных говорах про свої части Ґалицькой Руси, покӯльку и язык, и звіданя обществено-політичеського и културного живота, тривожащі лемкӯв, были существенно удличными уд языка и указаных звідань другых ґалицькых реґіонӯв. Пӯсля Первой світовой во̄

В соціалістиунеміґольсьскӯвыздмкӯвськӯвӯосаді у Зріодикы ограничило ся шориком ид украйиньскому журналови «Наше слово». У наш час на лемкӯвськӯм выздає ся дватыжднёвый журнал «Бесiда», и иппен каждорӯчный выпуск «Лемківскій Річник» и «Річник Руской Бурсы».
Катеґорія:Лемкы
Катеґорія:Русинськый язык
Катеґорія:Русины
Катеґорія:Русиньскый алфавіт
Словеньска Волова

**Слове́ньска Волова́** *([[Словеньскый язык|словен]]. Slovenská Volová) ([[Мадярскый язык|мад]]. Kisökrös) (до [[1898]] року — Tót-Volova)* — село у окресови Гуменне, Пряшовського края, Словеньску.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1451 році.

## Обывательство

У селі на 2001 рӯк живе 521 особа, из них:

* словены&nbsp;— 91,63&nbsp;%,
* цигани&nbsp;— 7,11&nbsp;%,
* чехы&nbsp;— 0,42&nbsp;%.

Склад обывательства за принадлежнӯстёв до реліґії станом на 2001 рӯк:

* римокатоликы&nbsp;— 96,86&nbsp;%,
* греко-католикы&nbsp;— 2,51&nbsp;%,
* не рахувуть саб вірянами авадь не принадлежать до аниєдної вышшеспомненой конфесії&nbsp;— 0,63&nbsp;%.

## Референції


Катеґорія:Села Словеньска
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Словакии
Катеґорія:Окрес Гуменне
Катеґорія:Словеньска Волова
Бронька

**Бро́нька** (укр. *Бронька*, слов. *Suchá Broňka*, мад. *Szuhabaranka*, до 1898 року *Szuha-Bronyka*) — село у Хустському районови (бывшый Иршавскый район) Закарпатьской области Украйины.

## Історія
Село ся первый раз споминать у рокови 1464. До того, у XIII. сторочови, туй быв феодалный замок — Бронецькый замок, у первый раз ся споминать у рокови 1265 гикой Borynka.

Письмові споминкы: 1273: Borynka, 1274: Baranka, 1321: Baranca, 1341: Baranka, 1454: Boronica, Bronyka, 1460: Bronka, 1468: Branka, 1555: Boronka , 1725: Bronyka, 1773: Szuhha Bronka, 1808: Bronyka, Suchá Broňka, 1828: Bronyka, 1838: Bronyka, 1851: Bronyka, 1877: Szuha-Bronyka, 1913: Szuhabaranka, 1930: Broňka, 1944: Szuhabaranka, Суха Бронька, 1983: Бронька

До середины XV. стороча село было у властности файты немешув Долгаї (уд назвы села Довгоє).

**Бронецькый замок**

У рокови 1273. Бронецькый замок ся споминать у письмови до мадярьского короля Ласло IV Куна, де ся споминать, ож замок забрали у врага Ласлового вутця, короля Іштвана V. 

Дале замок ся споминать у письмови уд рока 1291. Ендре III (1265—1301), коли послідньый мадярьскый король из династії Арпадовых бив ся за мадярьскый трон из герцоґом Албрехтом Австрійськым (1255—1308). По рокови конфлікта Албрехт удрюк ся уд претензій на престол и уклав мирный договор из Ендре III. За єдным из пунктув того договора Альбрехт мусів зничити дакулько приграничных замкув, миже котрі трафив и Бронецькый.

У рокови 1336. споминать ся ге «destructum castrum Baranka» (зарватый Бронецькый замок). Активный живут у замкови спер ся серединов XIV. стороча. Майпошырені археолоґічні матеріалы сут из добы якраз XIII-XIV. стороч.

## Реліґія
У рокови 1801. у селови была деревляна церьков, што стояла «на цинтари», скорше всього аж до момента як ся поклала камняна церьков.

У рокови 1902. отець А. Демянович даровав селови землю дїла будучної парохії, а пак дав покласти камняный муд довкола церькви. У роках 1972-1973. быв перемальованый стїнопис, вдяку чому найшли фамілію автора старшого мальованя — даякый Товт, котрый мальовав церьков изодну щи у XIX. сторочови.

За переписом Чехословеньской Републікы 1921 у селови жили такі вірникы: 1570 ґреко-католикув, 7 православных, 123 жыдув, 34 римокатоликы, 15 реформаторув.

Парох села, ґреко-католицькый сященик Иван Роман, трафив у заятя у рокови 1951. тай быв засланый до лаґру на 25 годув. Вернув ся до села у рокови 1956., подполно вюг службу, у апрільови рока 1989. провюг перву удкрыту ґреко-католицьку службу у Севлюши (днесь Виноградово).

## Обывательство
За переписом Чехословеньской Републікы 1921 рока у селови жило 1749 люди.

За переписом 1989 рока у селови жило 1753 людий: 849 чоловікув и 904 жон.

За переписом 2001 рока у селови жило 1812 люди.

Катеґорія:Села Закарпатьской области
Парціум

**Па́рціум** (, )&nbsp;— латыньскоє наименованя реґіона на север и запад уд Ардяла.

Катеґорія:Историчны регионы Румынии
Катеґорія:История Словеньска
Катеґорія:Историчны области Мадярщины
Ивашковиця

**Ива́шковиця**&nbsp;— село в Украйинї, у Закарпатськув областї, у Хустському районови (колись в Иршавському).

Середня высота&nbsp;— 444 метрув над уровньом моря. Населеня — 348 люди.

Село заклала родина Ивашко у рокови 1612.

У рокови 1904. Мадярськоє корольство утвердило дїла села герб основаный на давнюв печати общины: блаватный щит, на лївому бокови біжит олень, на правому бокови сухоє дерево.

## Населеня
Перепис Чехословацької републикы рока 1921. нараховав 345 люди.

Совіцькый перепис рока 1989. нараховав у селови 371 люди, з них 181 мужув и 190 жон.

За украйинськым переписом рока 2001. у селови было 348 люди.

## Памняткы

* Деревляна церьков сятого Михаила з рока 1658. Єдне з немногых усокоченых деревляных церьков Пудкарпатя. Єдными з первых сященикув туй служили Иван Липай (у рокови 1672.) и Лука Ивашко (у рокови 1682.). У рокови 1927. быв учиненый маштабный ремонт церькви. У рокови 1996. деревляну церьков укрыли бадоґов, зрубы зашили смерековым паркетом.
Катеґорія:Села Закарпатьской области
Їржі Драгош

**Ї́ржі Дра́гош** (чис. Jiří Drahoš; , Чиськый Тешин)&nbsp;— чиськый фізико-хімік и укладач, президент Академії наук Чиської Републікы из 2009 по 2017&nbsp;рокы. Кандидат на посаду президента Чиська у 2018 році.

## Біоґрафія

### Ранні рокы
Родив сч у файті педаґоґа и медсестры, урӯс у Яблункові. Въедно из молодшым братом Йосипом ходив у зачаткову школу у рӯдному варошови. Учився играти на фортепіано и трубі, а брат&nbsp;— на скрипці.

### Глава Академії наук Чиська
Из 2005 року Драгош робив у Академії наук Чиської Републікы (АНЧР) на постови віце-президента.

Ёго пребываня на сю̄в посаді удзначило ся борьбов за фінансованя научных установ, якым удало ся увеличити уділені гроші на 50&nbsp;%. Драгош быв Президентом Академії наук Чиська до 24 марца 2017 року.

Катеґорія:Уродили ся 1949
Катеґорія:Політіци
Катеґорія:Чиські політикы
Кал

**Ка́л** — розкысла уд воды зимля, ґрунт.

Є иппен и даякый хосен из кала наприклад **Лічебні Калы** тото намул моря ци озера котрый хоснувуть про лічіня хворот кожі.

## Интересны факты
У южнокорейському варошови Поренне, котрый є на берегови Жовтого моря, зачав ся єден из майвеселых вкрай популарных фестивалю̄в. Называть ся вӯн Фестиваль лічебного кала и проходить на майвеликому пляжови вароша Поренне&nbsp;— Течхоне.

## Приміткы

## Удкликованя

* Багно  // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1957. — Т. 1, кн. I : Літери А — Б. — С. 65. — 1000 екз.

## Иппен позерайте

* Каловый вулкан
* Лічебні калы
Катеґорія:Земля
Катеґорія:Кал
С (кирилиця)

**С** («сы»)&nbsp;— буква кирилиці. Є у всьых алфавітах, сотвореыих на словяно-кириличнӯв ґрафічнӯв основі. За формов накресленя&nbsp;— мало видоизмінена кирилична буква.

Катеґорія:Кірілічны буквы
Неонацизм

**Неонаци́зм** (давньогрец. νέος — новый + нацизм; *новый нацизм, новый націонал-соціалізм*, новочасный *нацизм*) — кываня, якоє пусля Другої світової войны скапчало ультраправі екстриміскі, націоналістичні орґанізації, ідеологічно близкі ид старому нїмецькому нацизмови (націонал-соціалізмови) вадь прямо рахуючі ся наслїдниками Націонал-соціалістичної нїмецької робочої партії (НСДАП).

Основу неонацизма складає ідея превосходства «білої расы», «арійської расы» и «свойого народа». Главными противниками «арійцю» рахуют ся євреї, утвержує ся существованя «всесвітнього жидомасонського заговора». Неонацисты непризнают авадь оправдуют Холокост. Неонацизм направленый так само проти людий другых рас и народу, так само и імігранту. Шыроко роспростерта ідея настаючуй «сятуй расовуй войнї». Часть неонацистськых груп які закликовуют ид созданьови революціоным путьом фашистської державы. Для неонацизма характерна тяга вчинити общество на основі жосткої ієрархії.

Из 1945 года неонацизм вадь усиляв ся, вадь слабів, так як соціальнї, економічнї и поколїнські факторы робили його ідеологію бульш вадь май мало притяговальный для представителям общества. В шорови країн принятї законы проти дїяня неонацистськых орґанізацій и хоснованя нацистськых символу.

## Удкликованя
Владимир (Чорна Гора)

**Влади́мир** () (серб. Владимир) (алб. Katërkolla)&nbsp;— село у Чорнӯв Горі котроє є у общині Ульцинь. Албаньскоє село из обывательством 802 обывателю̄в. Майнаселеноє село у общині Ульцинь.

## Обывательство

# Vladimir
Colors =
  id:hellgrau    value:gray(0.7)
  id:dunkelgrau  value:gray(0.9)

ImageSize = width:400 height:auto barincrement:25
PlotArea = left:40 right:20 bottom:25 top:10
AlignBars = justify
DateFormat = yyyy
Period = from:0 till:1100
TimeAxis = orientation:horizontal
ScaleMajor = gridcolor:hellgrau unit:year increment:100 start:0
ScaleMinor = gridcolor:dunkelgrau increment:50 start:0

PlotData=
  color:skyblue width:19 shift:(20,-4) fontsize:S
  bar:1948 from:start till:459 text:"459"
  bar:1953 from:start till:528 text:"528"
  bar:1961 from:start till:657 text:"657"
  bar:1971 from:start till:774 text:"774"
  bar:1981 from:start till:971 text:"971"
  bar:1991 from:start till:1019 text:"1019"
  bar:2003 from:start till:802 text:"802"
У селі на 2003 рӯк живе 802 людий, из них:

## Референції

Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Чорной Горы
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Козаковка (Болеховська вароська рада)

**Козако́вка** (до 1946 року — **Бря́за** ци **Брє́за**) (укр. Козаківка) (пол. Kozakiwka) — село у Калуськӯм районови, Ивано-Франкӯвськой области, Украйины. 

## Ґеоґрафія
Село є у 42&nbsp;км уд Долины и за 27&nbsp;км уд желізничної станції Болехово. 

При въїздови у село є малоизнамі водопады&nbsp;— Козаковськый и Козачі Слёзы. У селі ріка Бесарабка паде у Сукіль.

## Історія
Туй найдено стрібряну римську монету II&nbsp;ст.&nbsp;н.&nbsp;е.

Село первый раз ся споминать у 1578 році.

## Инфраструктура
У селі є єдинадцятьрӯчна школа, клуб, бібліотека, медпункт, бовт, удділення споя, ощадкаса.

## Реліґійны стройкы

* Цирьков ст. Иоана Предтечі (построєна реліґійныв громадов УГКЦ у 1996 році).

## Лісництво
У Козаковці є лісництво Болеховського лісокомбіната. На території, пудчиненый Козаковському лісництвови, є такі природоохранні території:

### Заказникы

* Щавнянська Маґура
* Маґура
* Федов
* Гырява

### Заповідноє урочище

* Тусулы

### Памняткы природы

* Тис ягодный
* Щавна

## Знамі Родаци
• Юрій Мушак — знамый ученый выпускник Віденьского універзитета, професор кафедры античной літературы Львӯвського універзитета.

## Ґалерея

Файл:Kozakivka_enter.JPG|Въїзд до Козаковкы
Файл:Пам'ятник_в_с._Козаківка.JPG|Памнятник
Файл:Знак_с._Козаківка.JPG|Знак с. Козаковка
Файл:Юрій_Мушак.JPG|Памнятник Юріёви Мушакови
Файл:Водоспад_Козачі_сльози.jpeg|Водопад Козачі слёзы
Файл:Козаківський_водоспад.JPG|Козаковськшй водопад

Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Ивано-Франковской области
Катеґорія:Бойковскы села на Украйині
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Болгары у Росії

**Болга́ры у Ро́сії** (болг. Българи в Русия)&nbsp;— етніцька болгарьска меншына, што живе на території Російськой Федерації. За переписом 2010 року у Росії 24 038 людий узвали ся болгарами.

## Референції

Катеґорія:Народы Росії
Катеґорія:Народы і етніка
Общины Чорной Горы

У адміністративнӯм планови **[[Чорна Гора]]** ділить ся на 25 общин (и серб. opština/општина).

## Иппен позерайте

* Націоналный состав по общинам Чорной Горы
* Населены пункты Чорной Горы

## Референції

Катеґорія:Административны части Чорной Горы
Плав (община)

**Пла́в** (чорн и серб. Општина Плав) (алб. Komuna e Plavës) — община на выходови Чорной Горы. У фебруарови 2014 року из общины уділили общину Гусине.

## Обывательство
У 2019 році число обывательства составляла 9 081 людий. По переписови 2011 року обывательство туй на 51,90 % было из боснякӯв, 18,88 % — сербӯв,	16,01 % — албанцю̄в, 6,27 % — чорногорцю̄в.	
 

## Ґалерея

Файл:Lake_Plav1.JPG|Плавськоє озеро
Файл:WK402_WikipediaWeekendTirana2015_Visitor_077.JPG| Проклецкі горы
Файл:Plav_-_Redzepagica_Kula_-_tvrz_muslimskeho_hodnostare.jpg|Башня Реджепагича


## Референції

## Удкликованя

* Официальный сайт общины Плав Архивная копия от 24 декабря 2021 на Wayback Machine
Катеґорія:Адміністративноє діленя Чорной Горы
Катеґорія:Административны части Чорной Горы
Катеґорія:Общины Чорной Горы
Украйинці у Туркменістанови

**Укра́йинці у Туркменіста́нови** (укр. Українці Туркменістану, Українці в Туркменістані) — єдна из націоналных меншын у Туркменістанови. Число Украйинцю̄в хлипать ся уд 10 до 15 тысяч людий, живуть они у основі коло Ашгабата и Сергетабада.

## Історія
По припоєню Закаспійщины ку Російськӯв Ріші и зачатку Столыпіньской реформы туды зачали заселяти ся Украйинці из Полтавщины.

По стройці желізници Ташкент — Красноводьск Украйинці селять ся у Прикопеддазькых горох, так появлявуть ся села Полтавка, Алексіёвка коло вароша Кушка.

У часы СССР многі Украйинці ишли на роботу у ТССР и осіділи там. Иппен многі Украйинці обстали ся там и у резултатови вывода вӯйськ СССР из Афґаністана (1988).

## Число
У 1897&nbsp;р. туй налічовало ся 5,2 тыс. украйинцю̄в. Украйинці за дисятьроча Советьского Союза были єдныв из майвеликых націоналных меншын Туркменьской ССР, и другыв за числом словяньскыв етніцькыв ґрупов на території типирішнёго Туркменістана:

За оцінками на 2010-ті рокы у Туркменістанови живе близко 11 тысяч украйинцю̄в, у основі у столиці Републікы Ашгабатови и у Сергетабатови (села Полтавка и Алексіёвка) и приграничных селах пиля туркмено-афґаньского гатара.

## Референції

Катеґорія:Народы і етніка
Катеґорія:Туркменістан
Вала

**Ва́ла** (алтернативны назвы — ***вале''', '''ала''', '''уала''', '''валба''', '''віле***) — народ, живущый на северо-западови Ґаны, миже ріками Чорна Волта и Кулпон.

## Обывательство
Народ мать коло 100,000 людий, говорять они на языкови валі.

## Реліґія
Векшына людий сёго народа є мусулмане-сунніты а дакотры суть и католикы.

## Култура
Живуть вала у глинобитных хыжах, из соломяными стріхами и глиняными стінами. Стройкы, предназначені про скӯт, у основі круглі. Каждоднёвоє цуря вала — набедренна повязка. На великі праздникы вала надівавуть довгі білі сорочкы из лёна авадь бавовны.

## Референції

## Література

* Попов В. А. Вала // Народы и религии мира / Глав. ред. В. А. Тишков. — М. : Большая Российская энциклопедия, 1999. — ISBN .
* Санаев А. Уругуру. — М. : РИПОЛ Классик, 2009. — 334 с. — .
* Шаповалова О. А. Африка. — М., 2003. — 382 с. — .
Катеґорія:Народы і етніка
Катеґорія:Народы Ґаны
Гуняді

**Гуня́ді** (мад. Hunyadi) (чис. Hunjadi) (укр. Гуняді) (рум. Huneadi) — село у Берегӯвськӯм районови, Закарпатьской области, Украйины.

## Назва
Назва села иде уд фамілії Гуняді.

## Історія
Село основано у 1927 році. Село основали Верхо̄винці. До 1990 року хутор Гуняді быв у составови села Мочола.

У наві припасовано иконостас XVIII&nbsp;ст., што колись парадив деривляну цирьков у селови Вучковоє на Мижегӯрщині, розобрану у середині 1930-ых рокӯв. Богужаль, усі иконы перерисовано".

У 1932&nbsp;р. великыми усилями чехы на хуторови была построєна невелика державна школа из русиньскым языком учобы. Школа фунґує и ныні, на даный час у ню̄в два класы, де учить ся менше дисятка дітий из 1 по 4 клас. На хыжи ориґіналной формы написано&nbsp;— «Державна школа».

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 324 людий, из них подля языка:

Украйинці — 97,23%

Мадяры — 2,77%

## Туристичны міста
• невелика православна деривляна цирьков 1935 р.

• ріка Шипачка.

## Жрідла

Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Мадярьскі села на Украйині
Катеґорія:Гуняді
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Берегівскый район
Мерешор

**Мерешо́р** (мад. Rókarét) (рум. Mereșor) (укр. Мерешор) — село у Хустському районови (бывшый Межгорскый район), Закарпатьской области, Украйины.

## Ґеоґрафія
На северо-выходнӯв стороні уд села потӯк Квасовець паде у ріку Тереблю.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1888 році.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 711 чилядник, из них:

Украйинці — 100%

## Реліґія
Муровану из тиґлы цирьков ст. Юрія, перву у селі, удало ся постройити за єден рӯк.

Велика заслуга у тому, організатора стройкы, Василя Ивановича Андруся и бригадира мурникӯв&nbsp;— Мигаля Юріёвича Калинича. Уд первого каменя и до покрытя трудилися Иван Калинич, Юрій Калинич, Павло Барна, Василь Турак, Мигаль Ковач и другі. Иконостас учинив Йосип Довганич из Золотарёва.

Цирьков мать традичну базилічну форму, над двосхылыв стріхов&nbsp;— велика и мала вершкы, завершены шлемоподобными банями, стіны и вирьх доста добрі залажены вызорами.

## Референції

## Клімат

* Погода у селі
Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Фонтан

**Фонта́н** (через  уд , род. відм. *fontis*&nbsp;— «жрідло, ґейзер, причина»), **водолля́ш**&nbsp;— потӯк воды, який бъе горі авадь утікать пуд тиском, а иппен спеціалнноє улажіня, што забезпечує удметаня воды, и споруда, што ёго обрамлять.

## Интересны факты
Єден у Украйині и майвеликыв у Европі плавучый фонтан&nbsp;— исе Фонтан Roshen&nbsp;— фонтан што, построєный у річищі Южного Буга близ острова Кемпа (Фестивалный). За оцінками експертӯв входить у дисятку майліпшых и видовиздных фонтанӯв світа.

## Ґалерея

Файл:Wrocławska_fontanna_Piotr_Walczak2.jpg|Вроцлав Мултимедіа фонтан
Файл:Фонтан_у_Вінниці1.JPG|Фонтан у Вінници
Файл:Фонтан_у_Вінниці2.JPG|Фонтан у Вінници
Файл:Water_fountains_-_two_stainless_steel.jpg|Питні фонтаны
Файл:Фонтан_у_Варшаві.JPG|Фонтан у Варшаві.
Файл:Szökőkút_(Bibione).jpg
Файл:Zaporizhzhia_Art_Vernissage.jpg|Фонтан Живота у Запорожжю из Вернісажом Запорозькых умельцю̄в на заднёму планови.
Файл:Севастополь13.JPG|Фонтан у Севастополёви.


## Иппен позерайте

* Фонтаны Тернополя
* Фонтаны Черкас
* Фонтаны Львова
* Фонтаны Кременчука
* Фонтан «Мудре Правліня»
* Фонтан «Андромеда»
* Ґеорґ Доннер
* Свинін, Борис Александрович
* Плавлючый шар (фонтан)

## Референції

## Удкликованя

* Фонтан // Термінологічний словник-довідник з будівництва та архітектури / Р. А. Шмиг, В. М. Боярчук, І. М. Добрянський, В. М. Барабаш ; за заг. ред. Р. А. Шмига. — Львів, 2010. — С. 203. — .

* Fountain Melody. Фонтан у Харкові.
Катеґорія:Водны ставбы
Катеґорія:Фонтаны
Чабановка (Ужгородьскый район)

**Чабано́вка** (мад. Bacsó) (пол. Czabaniwka) (укр. Чабанівка) (рум. Ceabanivka) — село у Ужгородьскӯм районови, Закарпатьской области, Украйины.

## Назва
Бывша назва&nbsp;— с. Бачава.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1567 році. Зимля того села принадлежала Середняньскому замкови.

## Обывательство
**Язык**

У селі на 2001 рӯк живе 442 людий, из них:

Украйинці — 98,87%

Русы — 1,13%

## Реліґія
• храм ст. арх. Михаила. 1881.

## Туристичны міста
• храм ст. арх. Михаила. 1881.

• долина рікы Стара

## Референції

Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Ужгородскый район
Катеґорія:Чабановка
Міхал Вашічек

**Міхал Вашічек** (чеш. *Michal Vašíček*, родив ся 25. октовбра 1985 у Празі) — чешськый языкознатель-славіста. Занимать ся вопросами русинського языка, головно у сферах діалектолоґії и соціолінґвістикы.

Выштудовав славістику на Карловум університеті, де здобыв ступінь маґістра (2011) и доктора (Ph.D., 2016). Спершу ся занимав ляшськым мікроязыком, май пак перейшов до русинського. У своюй докторськуй дисертації (выдана в 2020. році) описав динамічні процесы в русинськых діалектах, майнаперед в історично близкых собі діалектах Ублі и Малого Березного, розділеных державным гатаром по Другуй світовуй войні. Окрем того выдав ай ряд статей — наприклад, за діалекты русинськых языковых островув у Словакії, проблему приятя русинського літературного языка и русинськый языковый активізм. Уєдно з Руженов Шішковов обробив и опубліковав картотеку невыданого словника южнокарпатськых русинськых діалектув Ивана Панькевича (2023). Робутник Славянського інститута Чеської академії наук (*Slovanský ústav AV ČR*), учить на Карловум університеті.

## Бібліоґрафія
* *Dynamika jihokarpatských nářečí* (2020)
* *Chrestomatie jihokarpatských nářečí* (2020)

## Жерела и удказы


Катеґорія:Лингвисты
Націонална меншина

**Націонална меншина** вадь **етнічна меншина** — націонална вадь етнічна ґрупа, што творить меншину в державі. Сесе понятя не має єдно переважаючоє вызначеня — розличні жерела акцентують вадь обєктивні (напр. розлука в языкови, реліґії), вадь субєктивні (окрема самосвідомость) характеристикы меншин. Правові ґарантії културных прав меншин служать державнуй и межинароднуй політичнуй стабілности.

## Правова практика
#### Польща
Польськый закон за права меншин (2005) розлучать їх на дві катеґорії. За **націоналні меншины** (пол. *mniejszość narodowa*) признані народы, што мають свої державы: Армены, Білорусы, Жиды, Литовці, Німці, Росіяне, Словакы, Украйинці и Чехы. За **етнічні меншины** (пол. *mniejszość etniczna*) признані бездержавні народы: Караїмы, Лемкы, Ромы и Татары.

#### Словакія
Конституція Словакії (1992) предвижує окремый закон за націоналні меншины, котрый ищи дотеперь не приятый. Права націоналных меншин реґулують Конституція Словакії, межинародні законы и хартії и окремі законы (за хоснованя языкув и Фонд на пудпору културы народностных меншин). Словакія має 14 офіційно признаных націоналных меншин (слов. *národnostná menšina*): болгарську, вєтнамську, горватську, жидувську, мадярську, моравську, німецьку, польську, ромську, російську, русинську, сербську, украйинську и чеську.

#### Украйина
Закон Украйины за націоналні меншины (2022) вызначать їх як: «сталу ґрупу державлян Украйины, што не суть етнічными Украйинцями, бывають на території Украйины в рамках єї межинародно признаных границь, изєдинені ворошными етнічными, културными, історичными, языковыми а(вадь) реліґійными признаками, усвідомляють свою приналежность ид [націоналнуй меншині], указують измаганя всокотити й розвивати свою языкову, културну, реліґійну самобытность».

## Референції и удказы


Катеґорія:Социология
Катеґорія:Народы і етніка
Уйрек

**Уйре́к** (каз. Үйрек) — село у Казалиньскӯм районови, Кызылордыньской области, Казахстана. Входить у состав Карашенгельского сільського округа. Код КАТО — 434441600.

## Обывательство
У 1999 році обывательство села было 68 людий (38 чоловікӯв и 30 жон). По даным переписа 2009 року, у селі проживали 144 людий (67 чоловікӯв и 77 жон).

## Удкликованя

Катеґорія:Населены пункты Казахстана
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Села подля краины
Шкуратовци

**Шкура́товци** (мад. Bereghalmos) (чис. Škurativci) (укр. Шкуратівці) (рум. Șkurativți) — село у Мукачовськӯм районови, Закарпатьской области, Украйины.

## Реліґія
Відомостий за старі цирькви не уявлено. У селі споминавуть, што колись на горбови напротив типирішнёї цирькви стояла деривляна каплиця. Невелику муровану базилічну цирьков посятили в фебруарови 1906&nbsp;р. Зимлю для церкви уділили ґазды Иван Совзан и Туряниця. Файный иконостас, урізьбленый И. Павлишинцём, установили у первӯв половині 1930-ых рокӯв. Иконы, за изъятком праздникового шора, перерисовали. Файный интеръер из крутым арковым склепіням раз просто побілили.

Пиля церкви&nbsp;— два муровані кресты, єден из якых рішили покласти у 1906&nbsp;р. Иван Прокопець и Марія Газуда.

## Ґеоґрафія
Селом тече ріка Кучава.

## Туристичны міста
• храм Покровы пр. Богородици. 1906.

• сквер Небесной сотні.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 113 людий, из них:

Украйинці — 100%

## Клімат

* Погода в селі 
Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Дубы (Хустськый район)

**Дубы́** (мад. Dubi) (укр. Дуби) (рум. Dubî) — село у Хустському районови, Закарпатьской области, Украйины.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1649 році.

## Обывательство
1930 р. туй 203 чол., из них: 172 німці, 12 русинӯв, 19 иноземцю̄в. Реліґійна громада — 192 римокатоликы.

У селі на 2001 рӯк живе 197 людий, из них:

Украйинці — 100%

## Ошколованя
У селі при Чехословеньску была 1-класна німицька школа.

## Туристичны міста
• купальня «Турецька криниця», де лічили хворых на сухоты. 

• ріка Иршава.

## Удкликованя

* Облікова картка на сайті ВРУ 
* Погода в селі Дуби 
Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Кызылорда

**Кызылорда́** (каз. Қызылорда) — варош на выходови Казахстана. Адміністративный центр Кызылордыньской области.

## Історія

Варош первый раз ся споминать у 1820 році.

Из 1867 року уїздный варош *Перовск* Сырдарьиньской области, центр уїзда. Были удкрыті начальні школы, начали фунґовати тиґляный завод, вітряні млины, майстерні, лавкы.

По здачи у експлуатацію желізници Оренбурґ — Ташкент у 1905 році у варошови построєні хыжі вокзала и депо.

30 окто̄вбра 1917 року у Перовску была установлена власть советӯв.

У 1925-1927 роках столиця Казахськой АСР у составови РСФСР.

17 юна 1997 року указом Президента Казахстана транскрипція назвы вароша измінена из *Кзыл-Орды* на ***Кызылорду***, а назва области из *Кзыл-Ордыньской* на ***Кызылордыньску***.

## Обывательство
На 1 окто̄вбра 2022 року обывательство вароша было 277 678 людий, у составови території вароського акімата проживало 348 370 людий.

Націоналный состав (на начало 2021 року):

* казахы — 293 225 чол. (93,72 %);
* русы — 9465 чол. (3,03 %);
* корейці — 6000 чол. (1,86 %);
* татары — 1186 чол. (0,38 %);
* узбекы — 1129 чол. (0,36 %);
* чеченці — 385 чол. (0,12 %);
* туркы — 208 чол. (0,07 %);
* украйинці — 171 чол. (0,05 %);
* кыргызы — 150 чол. (0,05 %);
* башкіры — 112 чол. (0,04 %);
* азербайджанці — 112 чол. (0,04 %);
* уйгуры — 106 чол. (0,03 %);
* грекы — 93 чол. (0,03 %);
* инні — 704 чол. (0,23 %;
* усёго — 312 861 чол. (100,00 %).

## Транспорт
Ціна проїзда на общественнӯм транспортови станом на юл 2024 року — 85 тенґе

## Ґалерея

Файл:Кызылорда,_вокзал.jpg|Желізнодорожный вокзал
Файл:Мечеть_Айтбая,_Кызылорда,_2009.jpg|Мечеть Айтбая
Файл:Казанская_церковь,_Кызылорда,_2009.jpg|Сято-Казанськый храм

Файл:Кызылорда._привокзальная_площадь_IMG_20220625_133322.jpg|Привокзальна площадь
Файл:Кызылорда._Привокзальная_площадь_IMG_20220625_133315.jpg|Привокзальна площадь
Файл:Кызылорда_IMG_20220625_132141.jpg|Кызылорда
Файл:Кызылорда_Микрорайон_IMG_20220625_132213.jpg|Мікрорайон 
Файл:Кызылорда_Торговый_дом_IMG_20220625_132223.jpg|Торговый дом


## Удкликованя

* Кызылординская область (официальный сайт)
* Карта Кызылординской и города Кызылорда (официальный интерактивный геопортал)
* город Кызылорда (официальный сайт) Архивная копия от 16 октября 2007 на Wayback Machine
* История города Кызылорда Архивная копия от 19 сентября 2009 на Wayback Machine
* Кызылординский регион (сайт)
* Герб Перовска образца 1909 года
*  
*  
Катеґорія:Міста
Катеґорія:Вароші Казахстана
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Казахстана
Катеґорія:Казахстан
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Міста подля країны
Катеґорія:Міста подля алфавіту
Жанна Луиза Калман

**Жа́нна Луи́за Калма́н** (фр. *Jeanne Louise Calment* [ʒan lwiz kalmɑ̃]; 21 фебруара 1875 року, Арл, Буш-дю-Рон, Франція&nbsp;— 4 авґуста 1997 року, Арл, Буш-дю-Рон, Франція)&nbsp;— французька супердовгожытелька из найдовгыв докуметално пудтвердженыв довготов живота к історії світа; майстара повнӯстю верифікована жона у світі (11 януара 1988 року&nbsp;— 4 авґуста 1997 року). Досягла віку 122 рокӯв и 164 дню̄в (44 724 дны).

Жанна Калман є єдинственныв повнӯстю верифікованыв особов у історії, яка досягла 120-рӯчного віку. Иппен она была майстарыв ныні живыв особов планеты, жила довше, ге любый другый довгожытель.

Спосӯб живота, ґенетика и другі медичні характеристикы Калман стали предметом изслідовань многых експертӯв. 

Калман вись свӯй живӯт курила, пила алкогол и годна была изїдати до кіла човколады за тыждинь.

## Удкликованя
https://www.marieclaire.ru/stil-zjizny/12-pravil-dolgoi-i-schastlivoi-zhizni-ot-francuzhenki-zhanny-kalman-dozhivshei-do-122-let/
Катеґорія:Уродили ся 1875
Катеґорія:Персоналії подля алфавіту
Катеґорія:Умерли 1997
Катеґорія:Довгожытелі
Катеґорія:Персоналии:Франція
Гусине

**Гус́ине** авадь **Гуси́нье**, **Гуси́нє** (чорн. Гусиње, Gusinje) (босн. Gusinje) — варощик у Чорнӯв Горі. Адміністративный центр общины Гусине.

## Ґеоґрафія
Через варощик тече ріка Грнчар.

## Історія
Варощик первый раз ся споминать у XIV сторочови. У 1878 році перейшло ид Чорнӯв Горі.

## Обывательство
У варощикови на 2003 рӯк живе 1704 людий, из них:

Боснякы — 1175

Мусулмане — 262

Албанци — 173

Чорногорци — 48

Сербы — 27

Инні — 9

## Удкликованя
Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладі статі Гусине на Російськӯв Вікіпедії (чісло ревізії не было становлене).
Катеґорія:Міста
Катеґорія:Населены пункты Чорной Горы
Катеґорія:Населены пункты
Гусине (община)

**Гуси́не** (чорн. Гусиње) (босн. Gusinje) — община у Чорнӯв Горі коло граници из Албаніёв.

## Історія
Община у 2014 році уокремлена из общины Плав.

## Обывательство
У общині на 2011 рӯк живе 4027 людий, из них:

Боснякы — 42,6%

Албанци — 40,8%

Мусулмане — 9,4%

Сербы — 3,6%

Чорногорци — 2,2%

Инні — 1,3%

## Удкликованя

Катеґорія:Общины Чорной Горы
Велика (Чорна Гора)

**Вели́ка** (чорн и серб. Велика/Velika) (алб. Velika) — серьбскоє село у общині Плав, Чорна Гора.

## Обывательство
У селі на 2003 рӯк живе 417 людий, из них:

Сербы — 312

Чорногорци — 103

Инні — 2

## Удкликованя

Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Чорной Горы
Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Фертешолмаш

**Фертешо́лмаш** авадь **Фертёша́лмаш** (мад. Fertősalmás) (рум. Ferteșolmaș) (укр. Фертешолмаш) (чис. Fertešolmaš) — село у Берегӯвськӯм районови (бывшый Виноградовскый район), Закарпатьской области, Украйины.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1319 році. У селі жили файты Теґзе, Тёрёк, Тобак и Сомодь.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 1027 людий, из них подля языка:

мадярьскый — 96,73%

украйиньскый — 2,90%

руськый — 0,28%

## Реліґія
Реформаторська цирьков построєна у 1812&nbsp;році у неокласичному стилёви. У 1868&nbsp;році достройили вирьх сёго храма.

## Удкликованя

Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Мадярьскі села на Украйині
Ивановци (Дністровськый район)

**Ива́новци** (рум. Ianăuți) (укр. Іванівці) — село у Дністровськӯм районови, Чернівецькой области, Украйины.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1604 році.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 3237 людий, из них:

Украйинці — 98,92%

Русы — 0,71%

Молдаване — 0,18%

Білорусы — 0,06%

Армяне — 0,03%

## Памняткы

* Поливанӯв яр&nbsp;— ландшафтный заказник містного значеня.

## Удкликованя

* Сайт школи с. Іванівці 
* Погода в селі Іванівці 
* Land: Territorium der heutigen Republik Moldau, 1930 Teil Rumäniens&nbsp;— Bezeichnung: Die registrierte Wohnbevölkerung nach Nationalität und Muttersprache 1930&nbsp;— Bezirk Hotin
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты Украины
Катеґорія:Населены пункты Черновицкой области
Катеґорія:Чернівецька область
Метех

**Ме́тех** (чорн. Метех) (алб. Metehu) (босн. Meteh) — босняцькоє село у общині Плав, Чорна Гора.

## Обывательство
У селі на 2003 рӯк живе 452 людий, из них:

Боснякы — 390

Сербы — 20

Чорногорци — 7

Албанци — 6

Мусулмане — 27

Инні — 2

## Удкликованя

Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Чорной Горы
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Доболц

**До́болц** (рум. Dobolț) (укр. Доболц) (мад. Dabolc) — село у комунні Халмеу, повіт Сатмар, Румыния.
## Обывательство
У селі на 2002 рӯк живе 348 людий, из них:

Мадяры — 249

Румыны — 63

Цигани — 36

## Удкликованя

Катеґорія:Села
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты Румынии
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Доболц
Баркасово

**Барка́сово** (мад. Barkaszó) (словен. Barkasová) (укр. Баркасово) (рум. Barkasovo) — село у Берегӯвськӯм районови, Закарпатьской области, Украйины.

## Ґеоґрафія
Селом тече ріка Мочонка, ліва притока Латориці.

## Історія
Село первый раз ся споминать у 1312 році.

У 1700 році у селі фунґовала лічна баня на базі мінералного жрідла.

У 1806 році у селі была школа.

Желізнична станція была сотворена на удрытӯв у 1872 році желізници Чоп&nbsp;— Мукачово.

## Присілкы
**Ґе́ржені** — первый раз ся споминать у 1312 році.

## Обывательство
У селі на 2001 рӯк живе 2233 людий, из них подля **языка**:

мадярьскый — 86,58%

украйиньскый — 12,52%

руськый — 0,45%

німицькый — 0,13%

циганьскый — 0,04%

молдавскый — 0,04%

болгарьскый — 0,04%

словеньскый — 0,04%

## Удкликованя

## Клімат

* Погода в селі 

Катеґорія:Села Закарпатьской области
Катеґорія:Села
Катеґорія:Села Україны
Катеґорія:Села подля краины
Катеґорія:Населены пункты
Катеґорія:Населены пункты подля алфавиту
Катеґорія:Населены пункты подля країны
Катеґорія:Мадярьскі села на Украйині
Катеґорія:Берегівскый район
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Катеґорія:Населены пункты Украины