Юрий Авґустин Шереґи

**Юрий Авґустин Шереґи** (*16. януар  1907- †25. май 1990),  ґлумец, режисер драматурґ, а насампредз надзвичайни орґанизатор и пропаґатор театралного живота.

## Биоґрафия

Юрий Авґустин Шереґи ше народзел 16. януара 1907. року у месце Дусин, свалявски срез, на Подкарпатскей Руси. Ґимназию з вельку матуру закончел у Українскей державней реалней ґимназиї у Ужгородзе 1927. року, а абсолвовал на Филозофским факултету Карлового универзитета у Праги (українски и нємецки язик). У 1934. року у Ужгородзе положел испит за наставнїка першого фаху у гражданских школох (українски язик и  история).

Уж як ґимназиялєц Юрий Шереґи брал учасц у аматерских театралних представох, а зоз першей витвореней улоги вжал себе псевдоним Грiм (Гром). У истим чаше шпивал и у хору.

Фахове знанє зоз театролоґиї здобул од корифейох українского театра Миколи К. Садовского, Михайла Баличенка, Олександра Загарова, а знанє дириґента од Юрия Гаєвского, тедишнього дириґента оркестра и члена Руского театра Просвити у Ужгородзе. У 1934. року, вєдно зоз своїм братом Євгеном, формовал Українски театер *Нова сцена* у Хусту-Ужгородзе. За директора того театра меновани Юрий Шереґи. Тот театер функционовал и як державни театер Карпатскей України, хторей на чолє бул о. Авґустин Волошин, аж док ю нє окупировло Гортийово мадярске войско (16. марца 1939. року). Теди велька часц  закарпатскей интелиґенциї, вєдно зоз Владу о. Волошина, була примушена емиґровац. Велї з нїх (коло 400 особи, зоз цалу Владу), нашли ше у Руским Керестуре,  уж у другей половки марца 1939. року, а потим у Шидзе. Нєодлуга после нїх, на поволанку руководительох  Руского народного просвитного дружтва, до Руского Керестура (на початку априла), прейґ Румуниї, сцигнул и Юрий А. Шереґи. Ту ше стретнул зоз єдну часцу ґлумцох и службенїкох Театра *Нова сцена* и такой з нїма  формовал нову театралну ґрупу пополнєту зоз керестурскима дилетантами, особлїво зоз интелектуалцами и искуснєйшима ґлумцами зоз шорох валалскей  младежи. Ту вон уж 23. априла 1939. року премиєрно виведол театрални фалат В. Ванченка *Запорозький скарб* (у прекладзе на руски ятик насловени як *Заврачане благо*, гоч то нє цалком одвитуя ориґиналу). У новембре 1939. року Юрий Шереґи уж у Шидзе и там зоз школярами Руснацами 19. децембра премиєрно виведол  свой фалат *Чарни брацик*.У периодзе  од 13. новембра 1939. по 23. септембер 1940. року Юрий Шереґи отримовал  и курси українских народних танцох у Шидзе, Миклошевцох и Петровцох.

Концом 1940. року, вєдно зоз свою фамелию, Юрий Шереґи ше преселєл до Праги и там предлужел свою  театралну дїялносц. У периодзе од 1942-1945. рок вон предлужел зазберовац и редаґовац материяли за свойо животне дїло под насловом *Нарис историї українских театрох на Закарпатскей України и у ЧСР од 1918. до 1948. року*.

По законченю Другей шветовей войни Шереґи ше преселєл блїжей  ґу свойому родному краю и од 1945. по 1947. рок бул уметнїцки руководитель у прeшовским Словацким театре и за два театрални сезони поставел 18 премиєри. У тим чаше помогол и Иванови Гриц-Дудови основац Українски народни театер у Прешове (нєшка Театер ''Александра'' ''Духновича''), и у нїм од 1946. по 1956. рок поставел 10 премиєри. У истим чаше бул и перши режисер Опери у Народним театре у Кошицох и поставел 15 опери и оперети шветових и українских авторох, у прекладу на словацки язик.  

Од 1956. року Юрий Шереґи жил у Братислави дзе робел  як режисер по 1961. рок, а вец як драматурґ и режисер у Парку култури у Братислави. У истим чаше, аж по 31. януар 1969. року (кед пошол до пензиї) Юрий Шереґи викладал у Народней школи уметносцох на драматурґийним  оддїлу и виховал значнe число познатих словацких ґлумцох и режисерох. 

Починаюци од 1967. по 1974. рок Шереґи каждого року госцовал медзи югославянскима Руснацами и Укрїнцами. У Прняворе, Баня Луки, Трнополю и Руским Керестуре поставел 24 премиєри и знова тримал курси українских народних танцох. Од 1929. по 1981. рок Юрий Шереґи написал 33 драмски твори, векшина з нїх з музику. Точно єдна трецина з нїх була и виводзена на сценох. 

Юрий Авґустин Шереґи умар 25. мая 1990. року у Братислави и там є 1. юния и поховани. 

## Друковани кнїжки

♦ Шерегій Ю.  Нарис історії українських театрів Закарпатської України до 1945 року [Архівовано 19 лютого 2022 у Wayback Machine.]. Пряшів : Наукове Товариство ім. Шевченка, 1993. 414 с. (Історично–Філософічна Секція, том 218)

## Литература

* Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
* P. R. Magocsi, Sheregii, Iurii-Avhustyn/Šeregij, Juraj, P. R. Magocsi  and Ivan Pop: Encyclopedia of Rusyn History and Culture, University of Toronto, 2005, , p. 453.

* Зайцев О. Д., Емма Зайцева. Каталог. // Шарк. — Ужгород. — 2005.

* Зайцев О. Д. Закарпатський обласний державний український музично-драматичний театр. Буклет. // Шарк. - Ужгород. − 2010.

* Зайцев О. Д. Майстри Закарпатської сценографії ХХ сторіччя. // Шарк. - Ужгород. − 1997.

* Зайцев О. Д. Режисери Закарпатського театру ХХ сторіччя // Ужгород. − Шарк, 2014.- с. 207-213

* Кобаль В. В. Любов глядача — найвище визнання: Золоті сторінки історії та сьогодення театру Срібної Землі. // Карпати. - Ужгород. − 2010.

*   Шерегій Юрій, Народне слово, загальнополітичний  тижневик УНП

Катеґория:Режисере
Катеґория:Драматурґи
Катеґория:Ґлумци аматере
Катеґория:Народзени 1907
Катеґория:16. януар
Катеґория:Умарли 1990
Катеґория:25. май